jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stefan Krauße

Stefan Krauße (født 17. september 1967 i Ilmenau) østtysk / tysk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary, 1992 i Albertville, 1984 i Lillehammer og 1998 i Nagano.
Krauße vant en olympisk sølvmedalje i aking under vinter-OL 1988 i Calgary. Sammen med Jan Behrendt kom han på andreplass i toer for menn, bak sine landsmenn Jörg Hoffmann og Jochen Pietzsch.
Fire år senere, under vinter-OL 1992 i Albertville ble han olympisk mester i aking. Sammen med Jan Behrendt vant han toer for menn foran sine landsmenn Yves Mankel og Thomas Rudolph.  
Han vant sin andre olympiske tittel under vinter-OL 1998 i Nagano. Han og Jan Behrendt vant toer for menn foran Chris Thorpe og Gordy Sheer fra USA.
Krauße ble verdensmester i aking sju ganger, tre ganger i mixed og fire i toer for menn. 1989 i Winterberg i toer, 1991 i Winterberg i både toer og mixed, 1993 Calgary i toer og mixed og 1995 i Lillehammer i toer og mixed.


== OL-medaljer ==
1992  Albertville -  Gull i aking, toer menn  Tyskland
1998  Nagano -  Gull i aking, toer menn  Tyskland
1988  Calgary -  Sølv i aking, toer menn  Øst-Tyskland
1994  Lillehammer -  Bronse i aking, toer menn  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Stefan Krauße – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Stefan Krauße – Olympics.com 
(en) Stefan Krauße – Olympic.org 
(en) Stefan Krauße – Olympedia 
(en) Stefan Krauße – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Stefan Krauße – databaseOlympics.com (arkivert)
Lepidostomatidae

Lepidostomatidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i.


== Utseende ==
Middelsstore, gjerne brunlige, ofte sterkt hårete vårfluer. De innerste leddet på antennene er forlenget, tydelig lengre enn hodet, med lange hår. Hannens maksillarpalper består av bare to eller tre ledd, er klubbeformede og sterkt hårete. Forvingene er forholdsvis brede og avrundede. Forbeina har to sporer, mellom- og bakbeina fire.


== Levevis ==

Larvene til denne familien kan finnes både i stillestående og rennende ferskvann. De lever av døde planterester. Larvene lager et hus av planterester, dette er kvadratisk i tverrsnitt.


== Utbredelse ==
Lepidostomatidae forekommer i alle verdensdeler.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Integripalpia
Overfamilien Phryganeoidea
Familien Lepidostomatidae Ulmer, 1903
Underfamilien Lepidostomatinae Ulmer, 1903
Slekten Hummeliella Forsslund, 1936
Slekten Lepidostoma Rambur, 1842 – i Norge:
Lepidostoma hirtum (Fabricius, 1775) – over hele Norge
Slekten Paraphlegopteryx Ulmer, 1907
Underfamilien Theliopsychinae Weaver, 1993
Slekten Crunoecia McLachlan, 1876 – i Norge:
Crunoecia irrorata (Curtis, 1834) – funnet nord til Hordaland
Slekten Martynomyia Fischer, 1970
Slekten Theliopsyche Banks, 1911
Slekten Zephyropsyche Weaver, 1993


== Kilder ==
Solem, J.O. og Andersen, T. (1996) Trichoptera, Vårfluer. Side 172-180 i: Aagaard, K. og Dolmen, D. (red.): Limnofauna norvegica. Tapir, Trondheim. ISBN 82-519-1214-8


== Eksterne lenker ==
(en) Lepidostomatidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Lepidostomatidae i Encyclopedia of Life 
(en) Lepidostomatidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lepidostomatidae hos Artsdatabanken 
(sv) Lepidostomatidae hos Dyntaxa 
(en) Lepidostomatidae hos Fauna Europaea 
(en) Lepidostomatidae hos Fossilworks 
(en) Lepidostomatidae hos ITIS 
(en) Lepidostomatidae hos NCBI 
(en) Kategori:Lepidostomatidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lepidostomatidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Sjekkliste over verdens vårfluer
Bildegalleri ved Tom Murray
John Utheim

John Utheim (født 13. januar 1847 i Kvernes, død 16. september 1910 i Leikanger) var en norsk teolog, politiker (V) og amtmann.
Utheim ble uteksaminert cand.theol. i 1874 og arbeidet som lærer fra 1870 til 1878. Fra sistnevnte år ble han tilknyttet Sjøkrigsskolen i Horten, først som lærer, og fra 1890 som dosent.
I 1892 ble han valgt inn som annenrepresentant til Stortinget fra Jarlsberg og Larvik amt, men satt bare i en periode til tross for at stilte til gjenvalg tre ganger. Han var medlem av Horten bystyre fra 1883 til 1902, fra 1899 til 1901 som ordfører. I 1902 ble han utnevnt til amtmann i Nordre Bergenhus amt, en stilling han hadde fram til sin død i 1910. Han var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884.Utheim var republikaner, og agiterte mot innføring av monarki i 1905.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) John Utheim hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Fylkesleksikon NRK Sogn og Fjordane
(no) 1905 – Amtmannen i Nordre Bergenhus amt – John Utheim Sogn og Fjordane fylkesarkiv
Boxvikstunnelen

Boxvikstunnelen er en veitunnel som ligger vest på Orust. Den ble åpnet i 1958 og er 74 meter lang, dermed er den Sveriges første og korteste veitunnel.


== Se også ==
Veitunneler i Sverige
Rolf Tamnes

Rolf Tamnes (født 18. mars 1951) er norsk historiker og professor emeritus ved Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI). 
Han er cand. philol. fra UiO (1978) og dr. philos. fra 1991 og var ansatt ved Institutt for forsvarsstudier (IFS) fra 1981 til 2021, som direktør fra 1996 til 2012. Han har også vært professor II ved Universitetet i Oslo fra 1995 til 2009.
I sin forskning har han var særlig opptatt av norsk utenriks- og forsvarspolitikk, nordområdene og forholdet Norge-USA.
Tamnes har skrevet og vært redaktør for en rekke publikasjoner innen emner innen norsk utenrikspolitikk og forsvarspolitikk. Han ledet Ekspertgruppen for forsvaret av Norge i 2014-2015 og var medlem av Afghanistanutvalget i 2015-2016.
Tamnes er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og det svenske Kungliga Krigsvetenskapsakademien.


== Bibliografi (utvalg) ==
"Sikkerhetspolitiske utfordringer og militær virksomhet", i Svalbardtraktaten 100 år – et jubileumstidsskrift, ed. Irene Vanja Dahl og Øystein Jensen (Bergen: Fagbokforlaget 2020).
The High North: A Call for a Competitive Strategy, RUSI White Paper (Vol. 93, 2018).
The Significance of the North Atlantic and the Norwegian Contribution, RUSI White Paper (Vol. 87, 2017).
"Et større Norge", i Vendepunkter i utenrikspolitikken. Norge og nye internasjonale vilkår etter den kalde krigen, ed. Even Lange, Helge Pharo og Øyvind Østerud (Oslo: UNIPUB, 2009).
High North High Stakes. Security, energy, transport, environment (Oslo: Fagbokforlaget, 2008 ).
Norsk forsvarshistorie, bd. 5, Allianseforsvar i endring, 1970–2000, med Jacob Børresen og Gullow Gjeseth (Bergen: Eide forlag, 2004).
Norsk Utenrikspolitikks Historie, bind 6, Oljealder 1965–1995 (Oslo: Universitetsforlaget, 1997).
The United States and the Cold War in the High North, (Oslo: Ad Notam, 1991).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Rolf Tamnes i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Rolf Tamnes i BIBSYS
Presentasjon på instituttets nettsider
Kokiriidae

Kokiriidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 14–24 mm), mørkbrune eller svarte vårfluer. Antennene er kraftige og omtrent så lange som forvingene. Punktøyne (ocelli) mangler, maksillarpalpene er tre-leddete hos hannene, fem-leddete hos hunnene. Munndelene er mer eller mindre forlengede, hos noen arter danner de en snabel. Mesoscutum og scutellum (de to bakerste ryggplatene på thorax) har hvert sitt par av hårbærende vorter. Frambeina har én eller to sporer, mellom- og bakbeina fire. Larvene har ganske lange antenner som er festet nær fremkanten av hodet.


== Levevis ==
Larvene lever på sandbunn i innsjøer og elver. De lager seg et hus av sandkorn holdet sammen med silke. Dette er litt bredere enn høyt og har utvidete sidefliker. Larvene er rovdyr.


== Utbredelse ==
Kokiriidae er en sørlig gruppe som er utbredt i Australia og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Integripalpia
Overfamilien Phryganeoidea
Familien Kokiriidae McFarlane, 1964
Slekten Kokiria McFarlane, 1964 – New Zealand
Kokiria miharo McFarlane, 1964
Slekten Mecynostomella Kimmins, 1953 – Ny-Caledonia
Mecynostomella brevis Johanson, 2003
Mecynostomella caledonia Johanson, 2003
Mecynostomella flinti Johanson, 2003
Mecynostomella fusca Kimmins, 1953
Mecynostomella hollowayi Johanson, 2003
Mecynostomella sigma Johanson, 2003
Mecynostomella spinosa Johanson, 2003
Slekten Pangullia Navás, 1934 – Sør-Amerika
Pangullia faziana Navás, 1934
Slekten Tanjistomella Neboiss, 1974 – Australia
Tanjistomella verna Neboiss, 1974
Slekten Taskiria Neboiss, 1977 – Australia
Taskiria austera Neboiss, 1977
Taskiria mccubbini Neboiss, 1977
Taskiria otwayensis Neboiss, 1984
Slekten Taskiropsyche Neboiss, 1977 – Australia
Taskiropsyche lacustris Neboiss, 1977


== Kilder ==
Johanson, K.A. (2003) Revision of the New Caledonia genus Mecynostomella (Trichoptera, Kokiriidae). Zootaxa 270: 1-24. [1]
Australian Faunal Directory: Kokiriidae


== Eksterne lenker ==
(en) Kokiriidae i Encyclopedia of Life 
(en) Kokiriidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kokiriidae hos ITIS 
(en) Kokiriidae hos NCBI 
Kokiriidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Sjekkliste over verdens vårfluer
Isnestoften

Isnestoften (tidligere Langnes, nordsamisk: Lákkonjárga, på folkemunne Toften) er ei bygd i Alta kommune i Finnmark, ytterst på Langnes mellom Langfjorden og selve Altafjorden. Grunnkretsen Isnestoften hadde i 2012 72 innbyggere. E6 går gjennom Isnestoften. 


== Historie ==
Flere arkeologiske utgravninger på Isnestoften støtter opp under at bygda har hatt en sammenhengende bosetning fra eldre steinalder og fram til i dag. 
På Isnestoften  er det funnet spor av korndyrking (byggpollen) i mer enn 3000 år gamle myrlag. Det er registrert hellerisninger, hustufter, redskap og våpen fra eldre og yngre steinalder. Det er også funnet samiske hustufter og avfallsdynger fra 1600-tallet.
Det mest kjente funnet er Pippisteinen, som ble funnet i 1950 og var det første funnet av bergkunst i Alta. I 1998 og 2008 ble det gjort nye helleristningsfunn på Isnestoften. Dennegang på Langnesholmen, 4 km fra stedet hvor Pippi i steinen ble funnet 50 år tidligere. Steinene er utstilt på Verdensarvsenter for bergkunst - Alta Museum.
Isnestoften ble i tidligere tider kalt Langnes. I de første kjente skatteregnskapene (russiske fra 1520) er navnet Alten knyttet til Langnes. Svenske fogder omtalte stedet i 1560 ved det samiske navnet Lákkonjárga (Langnes). I 1575 blir stedet omtalt som Lákkonjárga-by, og er det første stedet i Altafjorden som nevnes som «by», trolig fordi Lákkonjárga var organisert som siida (sameby).
Stedet blir nevnt i svenske skattemanntall fra 1560 av, og var dessuten et av stedene der russerne krevde inn skatt inntil 1600. Fra denne tiden har det dukket opp russiske sagn og stedsnavn på Langnes[hvilke?]. I 1593 var det 10 skattmenn på Langnes. Fra 1634 blir Langnes et handelssentrum og i 1656 avholdes det første tinget på Langnes og stedet ble etterhvert fast tingsted. I 1672 finnes de første beretninger om gudstjenester på stedet, som opphører når kirka på Århus settes opp i 1692, av Einer Olsen som var bosatt på Langnes. I 1692 bodde det 2 skattmenn på Langnes. I 1744 bodde det 3 nordmenn i bygda. 
Under andre verdenskrig var det et tysk kystartilleri stasjonert i bygda.


== Naturforhold og klima ==
Isnestoften er et friluftsområde hvor sjøfugl hekker. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Formidlingsside om Isnestoften på Facebook 
Pippisteinen
Miljøstatus i Finnmark
Forprosjekt Bergkunstarkivet
Mari Sofie Strifeldt Arntzen, BILDER PÅ STEIN, Masteroppgave i arkeologi, 2007
Isidore Mvouba

Isidore Mvouba (født 1954 i Kindamba, departementet Pool) er en kongolesisk politiker. Han var statsminister i Republikken Kongo fra januar 2005 til september 2009. 
Utdannet som jernbaneingeniør i Moskva, arbeidet han i Chemin de fer Congo-Océan fra 1976. Fra midten av 1980-tallet ble han med i ledelsen av Kongos arbeiderparti (PCT), lojal til president Denis Sassou-Nguesso. Da Nguesso stilte som presidentkandidat for PCT i 1992 ledet Mvouba valgkampanjen. Nguesso tapte valget, mens Mvouba takket ja til en ministerpost for ungdom og sport i statsminister Claude Antoine Dacostas regjering. Under borgerkrigen i 1997 var han talsperson for partisammenslutningen «Forces démocratiques unifiées». Krigen førte til at Nguesso tok makten i oktober 1997, og Mvouba ble oppnevnt minister uten portefølje.
Han var samferdselsminister fra 1999 til 2005. 7. januar 2005 ble han utnevnt til statsminister selv om posten ikke ikke var dekket av grunnloven. 15. september 2009 ble posten omgjort til minister for industriell utvikling og fremme av privat sektor, mens han fortsatt var regjeringens fremste medlem.
19. august 2017 ble han valgt til president for nasjonalforsamlingen. Valget var enstemmig. 


== Referanser ==
Jan Behrendt

Jan Behrendt (født 29. november 1967 i Ilmenau) østtysk / tysk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary, 1992 i Albertville, 1984 i Lillehammer og 1998 i Nagano.
Behrendt vant en olympisk sølvmedalje i aking under vinter-OL 1988 i Calgary. Sammen med Stefan Krauße kom han på andreplass i toer for menn, bak sine landsmenn Jörg Hoffmann og Jochen Pietzsch.
Fire år senere, under vinter-OL 1992 i Albertville ble han olympisk mester i aking. Sammen med Stefan Krauße vant han toer for menn foran sine landsmenn Yves Mankel og Thomas Rudolph.  
Han vant sin andre olympiske tittel under vinter-OL 1998 i Nagano. Han og Stefan Krauße vant toer for menn foran Chris Thorpe og Gordy Sheer fra USA.
Behrendt ble verdensmester i aking sju ganger, tre ganger i mixed og fire i toer for menn. 1989 i Winterberg i toer, 1991 i Winterberg i både toer og mixed, 1993 Calgary i toer og mixed og 1995 i Lillehammer i toer og mixed.


== OL-medaljer ==
1992  Albertville -  Gull i aking, toer menn  Tyskland
1998  Nagano -  Gull i aking, toer menn  Tyskland
1988  Calgary -  Sølv i aking, toer menn  Øst-Tyskland
1994  Lillehammer -  Bronse i aking, toer menn  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Jan Behrendt – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jan Behrendt – Olympedia 
(en) Jan Behrendt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jan Behrendt – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cn) Jan Behrendt – Kinas olympiske komité
Sven Ombudstvedt

Sven Ombudstvedt (født 27. juli 1966) er en norsk siviløkonom. Han ble 21. desember 2009 utnevnt til ny konsernsjef i Norske Skog, etter Christian Rynning-Tønnesen, - med tiltredelse 1. januar 2010.
Ombudstvedt har siden 2008 vært med i ledergruppen i det franske selskapet SCD. Han var finansdirektør Yara International 2006–2008 og var også medlem av konsernledelsen. Han ledet oppstrømsvirksomheten i Yara fra 2003 til 2006. Han arbeidet tidligere i Norsk Hydro ASA og var strategidirektør fra 2002 til 2003.
Ombudstvedt har en bachelorgrad i business administration fra Pacific Lutheran University i Washington og en mastergrad i international management fra Thunderbird i Arizona. 


== Bibliografi ==
Sven Ombudstvedt (2006). Belgia – notater fra et langt opphold i hjertet av Europa. Kolofon. ISBN 9788230002834.
Alphonse Massemba-Débat

Alphonse Massemba-Débat (født 1921, død 25. mars 1977) var en politisk skikkelse i Republikken Kongo som ledet landet fra 1963 til 1968.
Da presidenten Fulbert Youlou ble avsatt i et statskupp den 15. august 1963 ble hele presidentskapet suspendert. Massamba-Débat, som var leder for det nasjonale rådet for revolusjonen, ble erklært som statsminister dagen etter og Nasjonalt råd for revolusjonen ble erklært som det eneste lovlige politiske parti i landet. Massamba-Débat ble utpekt til president den 19. desember 1963 med Pascal Lissouba som ny statsminister.
Regjeringen til Massamba-Débat ble styrtet i et kupp den 4. september 1968 av Marien Ngouabi som var formann i det samme partiet som hadde brakt Massamba-Débat til makten. Massamba-Débat ble deretter tvunget til å forlate politikken  for godt. Da Ngouabi ble myrdet i 1977 ble mange mennesker arrestert og tiltalt for å ha konspirert til drapet inkludert Massamba-Débat. Han ble dømt og henrettet i mars 1977 for forræderi, men det finne lite bevis på at han visste om drapsplanene på forhånd.


== Referanser ==
Thomas Schwab

Thomas Schwab (født 10. april 1962), vesttysk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary.
Schwab vant en olympisk bronsemedalje under i aking vinter-OL 1988 i Calgary. Sammen med Wolfgang Staudinger kom han på tredjeplass i toer for menn, bak Jörg Hoffmann / Jochen Pietzsch og Stefan Krauße / Jan Behrendt begge parene fra Øst-Tyskland.


== OL-medaljer ==
1988  Calgary -  Bronse i aking, toer menn  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Thomas Schwab – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Thomas Schwab – Olympedia 
(en) Thomas Schwab – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Schwab – databaseOlympics.com (arkivert)
Wolfgang Staudinger

Wolfgang Staudinger (født 8. september 1963), vesttysk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary.
Staudinger vant en olympisk bronsemedalje under i aking vinter-OL 1988 i Calgary. Sammen med Thomas Schwab kom han på tredjeplass i toer for menn, bak Jörg Hoffmann / Jochen Pietzsch og Stefan Krauße / Jan Behrendt begge parene fra Øst-Tyskland.


== OL-medaljer ==
1988  Calgary -  Bronse i aking, toer menn  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Wolfgang Staudinger – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Wolfgang Staudinger – Olympedia 
(en) Wolfgang Staudinger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wolfgang Staudinger – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Wolfgang Staudinger – TheSports.org
Jurij Khartsjenko

Jurij Khartsjenko (født 11. oktober 1963 i Rosjtsjino) er en sovjetisk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary.
Khartsjenko vant en olympisk bronsemedalje i aking under vinter-OL 1988 i Calgary. Han kom på andreplass i ener for menn, bak østtyske Jens Müller og Georg Hackl fra Vest-Tyskland.


== OL-medaljer ==
1988  Calgary -  Bronse i aking, ener menn  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(de) Jurij Khartsjenko – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jurij Khartsjenko – Olympedia 
(en) Jurij Khartsjenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jurij Khartsjenko – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Jurij Khartsjenko – TheSports.org 
(en) Jurij Khartsjenko – TheSports.org 
(en) Jurij Khartsjenko – TheSports.org
Doris Neuner

Doris Neuner (født 10. mai 1971), østerriksk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville og 1994 i Lillehammer.
Neuner ble olympisk mester i aking under Vinter-OL 1992 i Albertville. Hun vant konkurranse ener for damer, foran sin storesøster og landsmann Angelika Neuner og Susi Erdmann fra Tyskland.


== OL-medaljer ==
1992  Albertville -  Gull i aking, ener damer  Østerrike


== Eksterne lenker ==
(de) Doris Neuner – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Doris Neuner – Olympedia 
(en) Doris Neuner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Manifest Tankesmie

Foreningen Manifest Analyse, også kalt Manifest Tankesmie, er en norsk, venstreorientert tankesmie som ble startet i 2009. Senteret ble initiert av Stiftelsen Manifest og rapporterer til et styre som ledes av Roar Eilertsen.


== Formål, finansiering og organisering ==
Ifølge formålsparagrafen skal senteret sette dagsorden i norsk politikk gjennom et kunnskapsbasert, folkelig opplysningsarbeid. Manifest Tankesmie skal dokumentere samfunnsproblemer, analysere årsaker og lansere løsninger som fremmer deltakelse, demokrati og rettferdighet.
Senteret er finansiert gjennom en abonnementsordning. Klubber, fagforeninger, sentrale forbund og sammenslutningene LO og UNIO er abonnenter. I tillegg ga Fagforbundet 500 000 kroner i oppstartsstøtte i 2009.
Tankesmien støtter seg til et fagligpolitisk råd som er valgt av abonnentene.


== Virksomhet ==
Tankesmien publiserer rapporter, notater og pamfletter. Den driver omfattende foredragsvirksomhet og deltar i samfunnsdebatten gjennom massemediene. Manifest Tankesmie arrangerer åpne møter, debatter og Manifest Årskonferanse, som årlig samler rundt 900 deltakere på Sentrum Scene i Oslo. 
Nettidsskriftet Manifest Tidsskrift er en frittstående del av tankesmiens virksomhet. Redaktør er Ellen Engelstad, som driver etter redaktørplakaten.


== Ledelse ==
I oktober 2014 ble Cathrine Sandnes leder av tankesmien og Forlaget Manifest. Hun overtok ettersom tidligere leder Ali Esbati ble valgt inn i Riksdagen for Vänsterpartiet. Fra august 2017 er Magnus Marsdal ansatt som daglig leder.Daglige ledere:

Ingrid Wergeland (2009-2010)
Julie Lødrup (2010-2012)
Magnus Marsdal (2012-2013)
Ali Esbati (2013-2014)
Cathrine Sandnes (2014-2017)
Magnus Marsdal (2017- )


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Manifest Tankesmie
Manifest Tidsskrift
Angelika Neuner

Angelika Neuner (født 23. desember 1969), østerriksk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, 1994 i Lillehammer, 1998 i Nagano og 2002 i Salt Lake City.
Neuner vant en olympisk sølvmedalje i aking under Vinter-OL 1992 i Albertville. Hun kom på andreplass i ener for damer, bak sin lillesøster og landsmann Doris Neuner.
Fire år senere, under vinter-OL 1998 i Nagano ble hun nummer tre i ener for damer, bak 
Silke Kraushaar og Barbara Niedernhuber begge fra Tyskland.
Neuner ble verdensmester i aking to ganger, 1996 i Altenberg og 1997 i Innsbruck begge i mixed.
Hun var Østerrikes flaggbærer under åpningsseremonien både i OL 1992 i Albertville og 2002 i Salt Lake City.


== OL-medaljer ==
1992  Albertville -  Sølv i aking, ener damer  Østerrike
1998  Nagano -  Bronse i aking, ener damer  Østerrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Angelika Neuner – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Angelika Neuner – Olympedia 
(en) Angelika Neuner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Angelika Neuner – FIL
Gustav Christian Gjøs

Gustav Christian Gjøs (født 20. januar 1810 i Näsinge i Strömstad, Sverige, død 29. juni 1889 i Berg i Østfold) var en norsk politiker og maler.
Han ble innvalgt til Stortinget i 1851 som andre representant fra Fredrikshald valgkrets, men ble bare sittende i én periode. På Stortinget var han medlem av Bankkomiiteen. Fra 1837 til 1849 hadde han vært medlem av bystyret i Fredrikshald.Gjøs ble undervist i malerfaget av sin bror, landskapsmaleren Ferdinand Gjøs i Christiania. I 1830 reiste han til København og utdannet seg videre. Deretter etablerte han seg som malermester i Fredrikshald fra 1833. I likhet med sin bror skal han ha malt landskapsmalerier. Han var gift to ganger og hadde tilsammen ti barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Gustav Christian Gjøs hos Norsk senter for forskningsdata