jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Almaraz kjernekraftverk

Almaraz kjernekraftverk er et spansk kjernekraftverk som ligger ved byen Cáceres i Extremadura. Det eies av Iberdrola og Endesa SA.
Verket har to reaktorer, som ble tatt i bruk 1981 og 1983. Det er installert en total effekt på brutto 1 957 MW. I 2006 leverte verket 19,69 TWh elektrisk kraft. Produksjonen utgår etter eksisterende planer i 2023 og 2024.


== Referanser ==


== Kilder ==
IAEA - oversikt over spanske kjernekraftverk.
Cofrentes kjernekraftverk

Cofrentes kjernekraftverk er et spansk kjernekraftverk som ligger ved byen Cofrentes i provinsen Valencia. Det eies av Iberdrola SA.
Verket har én reaktor, som ble tatt i bruk 1985. Det er installert en total effekt på brutto 1 092 MW (netto 994 MW). I 2006 leverte verket 8,87 TWh elektrisk kraft. Produksjonen utgår etter eksisterende planer i 2034.


== Kilder ==
IAEA - oversikt over spanske kjernekraftverk.
Vandellòs kjernekraftverk

Vandellòs kjernekraftverk er et spansk kjernekraftverk som ligger ved byen Tarragona i provinsen Catalonia. Det eies av Endesa SA.
Verket har én reaktor, som ble tatt i bruk 1972. Det er installert en total effekt på brutto 1 087 MW (netto 994 MW). I 2006 leverte verket 7,02 TWh elektrisk kraft. Produksjonen utgår etter eksisterende planer i 2027.


== Kilder ==
IAEA - oversikt over spanske kjernekraftverk.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vandellòs Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Trillo kjernekraftverk

Vandellòs kjernekraftverk er et spansk kjernekraftverk som ligger ved byen Trillo i provinsen Guadalajara. Det eies av Endesa SA.
Verket har én reaktor, som ble tatt i bruk 1988. Det er installert en total effekt på brutto 1066 MW. I 2006 leverte verket 7,69 TWh elektrisk kraft. Produksjonen utgår etter eksisterende planer i 2028. Byggingen av en andre reaktor ble innstilt i 1983.


== Referanser ==


== Kilder ==
IAEA - oversikt over spanske kjernekraftverk.
José Cabrera kjernekraftverk

José Cabrera de Garoña kjernekraftverk, eller Central Nuclear de Zorita, er et spansk kjernekraftverk som ligger ved byen Almonacid de Zorita 70 km øst for Madrid, i provinsen Guadalajara, region Castilla-La Mancha. Det eies av Unión Fenosa SA.
Verket har én reaktor, som ble tatt i bruk 1969 og som nå utfases. Det er installert en total effekt på brutto 150 MW. I 2006 leverte verket 0,39 TWh elektrisk kraft. Anlegget er stengt siden våren 2006.


== Kilder ==
IAEA - oversikt over spanske kjernekraftverk.
Lemoniz kjernekraftverk

Lemoniz kjernekraftverk er et spansk kjernekraftverk som ligger i Lemóniz i provinsen Bizkaia i den autonome regionen Baskerland, og som aldri er blitt tatt i bruk. Anlegget har to utbygde reaktorer, som kunne hatt en total effekt på 1 800 MW ved operativ bruk.
Den politiske avgjørelsen om å skrinlegge igangsettelsen av anlegget ble fattet i 1983, etter at de spanske sosialdemokratene vant valget året før og dermed inntok regjeringskontorene. Avgjørelsen kom som følge av en omfattende politisk kampanje mot kjernekraft i Baskerland.


== Kilder ==
IAEA - oversikt over spanske kjernekraftverk.
Temelín kjernekraftverk

Temelín kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Temelín i regionen Sydböhmen i Tsjekkia. Det ble bygget i perioden fra  1981 til 2002. Anlegget eies av selskapet ČEZ.
Installert maksimal effekt i to reaktorer er om lag 1 805 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 11,38 TWh elektrisk kraft. Anlegget har vært omstridt p.g.a angivelige sikkerhetsutfordringer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Temelín Nuclear Power Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Uranium Institute artikkel om anlegget, 2000.
Romanse (album)

Romanse er det ellevte studioalbumet fra den norske popsangeren Inger Lise Rypdal. Hun laget albumet sammen med gitaristen Lakki Patey. Albumet ble utgitt i 1988 på plateselskapet Agentus. 


== Sporliste ==
«Believe In Love» 4:20
«La meg fly» 4:12
«Romanse» 3:54
«Mitt håpløse hjerte» 4:33
«Give It a Chance» 4:15
«Moja Molina» 3:13
«Månen spiller fiolin» 3:08
«I Can't Help It» 4:03
«Famous Blue Raincoat» 4:54
«Rio Amasonas» 4:33


== Eksterne lenker ==
(en) Romanse på Discogs
Dukovany kjernekraftverk

Dukovany kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Dukovany i regionen Vysočina i Tsjekkia. Det ble bygget i perioden fra  1970 til 1985. Anlegget eies av selskapet ČEZ.
Installert maksimal effekt i fire reaktorer er om lag 1 776 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 13,39 TWh elektrisk kraft. Kjøletårnene er hver 125 meter høye.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dukovany Nuclear Power Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons CEZ hjemmeside for anlegget.
Ansikter (Album)

Ansikter er det 13. studioalbumet fra den norske popsangeren Inger Lise Rypdal. Det ble utgitt i 2007 på plateselskapet Kirkelig Kulturverksted.


== Sporliste ==
«Sønnen»	04:12
«Sanctus»	02:20
«Hans første under» 05:57
«Kalken»	05:42
«Den utvalgte»	02:35
«Påskeaften ved Rio Grande»	05:03
«Elskeren»	03:56
«I nattens fang»	05:05
«Den fremmede»	05:00
«12 gamle skrog»	05:12


== Eksterne lenker ==
(en) Ansikter på Discogs
Koeberg kjernekraftverk

Koeberg kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft like ved Cape Town i Western Cape i Sør-Afrika. Det ble bygget i perioden fra  1976 til 1984. Anlegget eies av selskapet Eskom. Dette er det eneste kjernekraftverket i Afrika.
Installert maksimal effekt i to reaktorer er om lag 1 840 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 13,67 TWh elektrisk kraft. 


== Eksterne lenker ==
Eskom - offisiell hjememside for anlegget.
Khangajfjellene

Khangajfjellene (mongolsk: Хангайн нуруу) er en fjellkjede i det sentrale Mongolia, beliggende omtrent 400 kilometer vest for hovedstaden Ulan Bator. Khengaifjellenes høyeste topp er Otgon Tenger Uul, som på det høyeste reiser seg 4031 meter over havet. I vest grenser Khangajfjellene til Altajfjellene.
Sjung bort bekymren

Sjung bort bekymren er det første svenske studioalbumet fra de norske popsangerne Inger Lise Rypdal og Stein Ingebrigtsen. Det ble utgitt i Sverige 1972 på plateselskapet RCA. 
Det ble også laget en norsk versjon av albumet med tittelen Hello-A. Platen inneholdt flere av de samme sangene pluss noen andre.


== Sporliste ==
Side 1

«Sjung bort bekymren» (Del Spence/Tony Ritchie/Börje Carlsson) – Inger Lise
«Ooh-Wakka-Doo-Wakka-Day» (Gilbert O'Sullivan/Stig Anderson) – Inger Lise & Stein
«Eld och vatten, luft och jord» (Julie Felix/Gunnar Sandevärn) – Inger Lise
«Cento Campane» (Fiorenzo Fiorentini/Romolo Grano) – Stein
«Mot en morgondag» (Gordon Lightfoot/Patrice Hellberg) – Inger Lise
«Var det en lögn» (Ralph MacDonald/William Salter/Custen) – Inger Lise & SteinSide 2

«Hallå-a» (Hans von Hemert/Olle Bergman) – Inger Lise & Stein
«Vem vet vad kärlek är» (Harold Stott/Mario Capuana/Giosy Capuana/Ingela Forsman) – Inger Lise
«Livet är idag» (Roger Whittaker/Olle Bergman) – Stein
«Det finns mycket som vi inte förstår» (Roger Whittaker/Olle Bergman) – Stein
«Månsken» (Julie Felix/Gunnar Sandevärn) – Inger Lise


== Info ==
Innspilt i Studo Electra 27-28 november 1972
Tekniker: Rune Andreasson
Produsenter: Arve Sigvaldsen, Hans Englund og Lars von Berlepsch
Bohunice kjernekraftverk

Bohunice kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft like ved Jaslovské Bohunice i distriktet Trnava i det vestlige Slovakia. Det ble bygget i perioden fra  1958 til 1972. Det eies av Slovenské Elektrárne. 
Installert maksimal effekt i to reaktorer er om lag 880 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 7,78 TWh elektrisk kraft. I tillegg til de to operative reaktorene, er i alt tre reaktorer (1 024 MW) stengt. Partnerkraftverkene til dette anlegget er det tyske Grohnde kjernekraftverk og det russiske Kola kjernekraftverk.


== Eksterne lenker ==
Slovenske Elektrarnie – offisiell hjememside for anlegget.
Mochovce kjernekraftverk

Mochovce kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft like mellom byene Nitra og Levice i regionen Nitra i det sørvestlige Slovakia. Det ble bygget i perioden fra  1983 til 1998. Det eies av Slovenské Elektrárne. 
Installert maksimal effekt i to reaktorer er om lag 880 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 5,85 TWh elektrisk kraft. I tillegg til de to operative reaktorene, er to reaktorer med like stor effekt under bygging. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Slovenske Elektrarnie – offisiell hjememside for anlegget.
Jag kommer tillbaka

Jag kommer tillbaka er det andre svenske studioalbumet fra den norske popsangeren Inger Lise Rypdal. Utgitt 1975 i Sverige på plateselskapet RCA. 


== Sporliste ==
Side 1

«Ni sköna minnen»  (3:08)
«Den stilla gatan»  (3:33)
«Efter 50 år»  (2:59)
«Jag har bränt mina ljus»  (3:18)
«Han kände sej mycket äldre»  (2:33)
«Jag tycker du är vacker»  (2:55)Side 2

«Jag har väntat på dej»  (3:26)
«Nyförelskad 70 år»  (2:30)
«Sköna, sköna sommarregn»  (2:51)
«Han är överalt»  (2:20)
«Jag kommer tillbaka»  (4:30)


== Kilder ==

(en) Jag kommer tillbaka på Discogs
Afro (hår)

Afro, afrohår eller afrofrisyre er en hårfrisyre der håret står ut fra hodet som en ball eller andre utstående formasjoner. 
Blant mange personer av svart afrikansk opprinnelse er afro en naturlig form for håret når det vokser seg lengre. En slik afro omtales da gjerne som «naturlig afrohår». Også personer av annen etnisk opprinnelse som har krøllet hår, kan la håret vokse til det som kan kalles en afro. Personer med tette krøller kan strekke krøllene med en hårbørste eller kam. En kam tilpasset stell av tykt krøllet hår, og spesielt hår av personer av svart afrikansk opprinnelse, blir kalt afro pick på engelsk. En afro pick er en tilpasning av et tradisjonelt afrikansk redskap for stell av hår, og er egentlig en smal kam med lange, tykke tenner. 


== Se også ==
Cornrows
Dreadlocks


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Khentijfjellene

Khentijfjellene (mongolsk: Хэнтий нуруу) er en fjellkjede i Töv- og Khentij-provinsene i det nordlige Mongolia. Khentijfjellene utgjør (sammen med Bajkalsjøen) vannskillet mellom Atlanterhavet og Stillehavet. Videre omfatter kjeden blant annet fjellet Burkhan Khaldun, som regnes som hellig av mongolene, ettersom det knyttes til Djengis Khans opphav. Khentijfjellenes høyeste topp er Asralt Khairkhan Uul med sine 2800 meter over havet.
Leibstadt kjernekraftverk

Leibstadt kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i tettstedet Leibstadt ved elvene Rhinen og Aare, i kantonen Aargau ikke langt fra grensa til Tyskland i det nordlige Sveits. Dette er Sveits' største atomkraftverk målt etter produksjonskapasitet. Anlegget eies av energiselskapet Kernkraftwerk Leibstadt AG.
Det ble bygget og godkjent i perioden fra 1972 til 1984. Installert maksimal effekt er 1 220 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 9,37 TWh elektrisk kraft. Anlegget har én reaktor. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Leibstadt Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leibstadt Nuclear Power Plant – galleri av bilder, video eller lyd på Commons .
IAEA - webside med oversikt over kjernekraftverk i Sveits.
Gösgen kjernekraftverk

Gösgen kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i tettstedet Däniken ved elven Aare, i kantonen Solothurn i det nordlige Sveits. Dette er Sveits' nest største atomkraftverk målt etter produksjonskapasitet. Anlegget eies av energiselskapet Kernkraftwerk Gösgen-Däniken AG.
Det ble bygget og godkjent i perioden fra 1973 til 1979. Installert maksimal effekt er 1 020 MW (netto 970 MW), og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 7,96 TWh elektrisk kraft. Anlegget har én reaktor. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gösgen Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gösgen Nuclear Power Plant – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
IAEA - webside med oversikt over kjernekraftverk i Sveits.
Beznau kjernekraftverk

Beznau kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i tettstedet Döttingen ved elven Aare, i kantonen Aargau i det nordlige Sveits. Dette er Sveits' tredje største atomkraftverk målt etter produksjonskapasitet. Anlegget eies av energiselskapet Nordostschweizerische Kraftwerke AG.
Det ble bygget og godkjent i perioden fra 1965 til 1969. Installert maksimal effekt er 730 MW, og årsproduksjonen i 2008 var på om lag 6,03 TWh elektrisk kraft. Anlegget har to reaktorer. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Beznau Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
IAEA - webside med oversikt over kjernekraftverk i Sveits.
Mühleberg kjernekraftverk

Mühleberg kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i tettstedet Mühleberg ved elven Aare, i kantonen Bern i det vestlige Sveits. Dette er Sveits' minste atomkraftverk målt etter produksjonskapasitet. Anlegget eies av energiselskapet BKW FMB Energie AG.
Det ble bygget og godkjent i perioden fra 1965 til 1969. Installert maksimal effekt er 372 MW, og årsproduksjonen i 2008 var på om lag 2,97 TWh elektrisk kraft. Anlegget har en reaktor. Lisensen utløper i 2012.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Mühleberg Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mühleberg Nuclear Power Plant – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
IAEA - webside med oversikt over kjernekraftverk i Sveits.
Tōkai kjernekraftverk

Tōkai kjernekraftverk (japansk: 東海発電所, Tōkai hatsudensho) er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i prefekturet Ibaraki på nordøstkysten av øya Honshu i det østlige Japan. Det ble bygget et anlegg i 1961 og satt igang i 1965 som landets første atomkraftverk med 166 MW ytelse. Reaktoren ble stengt i 1998, men en ny reaktor er installert i 1978 og anlegget er fortsatt i drift. Installert maksimal effekt er 1 266 MW, og produksjonen var 8,19 TWh i 2006. 


== Under jordskjelvet i 2011 ==
Ved jordskjelvet i Japan i mars 2011 var Tōkai det tredje kjernekraftverket i landet som fikk problemer med kjølesystemet til en reaktor. Søndag 13. mars meldte japanske myndigheter at én av tre generatorer til kjølesystemet var i drift igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tōkai Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
IAEA - webside med informasjon om japanske kjernekraftverk.
Monju kjernekraftverk

Monju kjernekraftverk er et stengt kjernekraftverk fra Japan. Det ble begynt bygd i 1980-årene og oppnådde såkalt kritikalitet for første gang i 1994. Anlegget ble stengt etter fire måneder da 700 kg flytende natrium lekket fra en kjølesløyfe. Installert maksimal effekt var 280 MW. Anlegget har aldri vært i full virksomhet i siden det ble bygget, og har bare vært i drift i 250 dager mellom 1994 og 2016, da den japanske regjering bestemte at den skulle nedlegges. Anlegget har kostet mer enn 1 trillion yen. Nedleggelsen vil ta om lag 30 år og koste ytterlige 375 milliarder yen.Kraftverket er oppkalt etter boddhisattvaen for kunnskap og visdom, Monju-Bosatsu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IAEA - webside med informasjon om japanske kjernekraftverk.
Borssele kjernekraftverk

Borssele kjernekraftverk er et kjernekraftverk, og produserer elektrisk kraft i byen Borssele ved kysten i det sørvestlige Nederland. Det ble bygget i årene 1969–1973. Installert maksimal effekt er 515 MW (netto 485 MW), og produksjonen var 3,27 TWh i 2006. Uran til anlegget importeres fra Kasakhstan.
Anlegget er Nederlands eneste atomkraftverk for elektisitetsproduksjon. Levetid har blitt utvidet til 2033, 20 år etter den planlagte nedleggelsen av anlegget som opprinnelig var satt til 2013.
Restmaterialene sendes til Cogema anlegg for gjenvinning av brukt spaltbart fisjonsmateriale i La Hague, Manche, Normandie, Frankrike. En del av avtalen rundt dette er at det radioaktive avfallet (restmaterialer som ikke kan brukes videre) blir sendt tilbake til Nederland, for lagring i COVRA.
The Central Organization for Radioactive Waste (COVRA), også i Borssele, er det nasjonale overflatelageret for alt radioaktivt avfall. Avfallet lagres i et overflateanlegg som egner seg for de neste 100 år.


== Eksterne lenker ==
IAEA - webside med informasjon om nederlandske kjernekraftverk.
INSC - fakta om anlegget.
Krško kjernekraftverk

Krško kjernekraftverk er et kjernekraftverk, og produserer elektrisk kraft utenfor byen Krško i det sørøstlige Slovenia. Det ble bygget i årene 1975–1983. Installert maksimal effekt er 770 MW, og produksjonen var 5,29 TWh i 2006. Anlegget har én reaktor. Det eies av Nuklearna Elektrarna Krško.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjjemmeside
Før og nå – 15 store suksesser fra 1973 til 1979

Før og nå – 15 store suksesser fra 1973 til 1979 er et samlealbum med den norske popsangeren Inger Lise Rypdal, utgitt 1979 på plateselskapet Talent.


== Sporliste ==
«I mitt liv»   (3:50)	1973
«S.O.S.»  (3:21)	1975
«Gråt ikke mer, Argentina»  (4:59)	1977
«Regn»  (2:21)	1973
«Nyforelsket 70 år»  (2:30)	1973
«Norsktoppen» [med Stein Ingebrigtsen]  (2:49)	1977
«Etter 50 år»  (2:58)	1974
«Er det plass for oss alle»  (2:46)	1974
«Marions gånglåt»  (4:09)	1979
«En spennende dag for Josefine»  (3:42)	1973
«Voodoo» [med Jahn Teigen]  (3:08)	1976
«Den stille gaten»  (3:33)	1974
«Baby Blue»  (3:24)	1975
«Feeling»  (3:41)	1975
«Tider kommer, tider går»  (3:40)	1977
Fort St. Vrain kraftverk

Fort St. Vrain kraftverk er et tidligere kjernekraftverk som nå er ombygd som gasskraftverk og produserer elektrisk kraft ved byen Platteville i Weld County, i nordøstre del av delstaten Colorado i USA. Kjernekraftverkets ene reaktor ble godkjent for igangsetting i 1977, og opphørte driften i 1989. 
Installert maksimal effekt med dagens gassturbiner er 720 MW. Kraftverket fikk første gassturbin i 1996, og to nye i 2001. Det eies av Xcel Energy


== Eksterne lenker ==
Fort St Vrain history.
Den forbudte planet

Den forbudte planet  (orig.: Forbidden Planet) er en amerikansk science fiction og eventyrthriller fra 1956 regissert av Fred M. Wilcox. Hovedrollene spilles av Walter Pidgeon, Anne Francis og Leslie Nielsen. Filmen er løslig basert på skuespillet Stormen av William Shakespeare.Den forbudte planet anses som en av de mest betydningfulle science fiction-filmene som er produsert. I 2013 ble filmen tatt inn i det nasjonale filmregistret til Library of Congress, et arkiv med filmer som er «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle», blant annet fordi filmen var den første som inneholdt «en robot med personlighet».


== Handling ==
I det 23. århundre reiser kaptein Adams (Leslie Nielsen) med stjerneskipet C-47D fra jorden til den fjerne planeten Altair IV for å etterforske hva som hendte med en ekspedisjon som dro dit tjue år tidligere. 
På planeten finner de to overlevende: den geniale vitenskapsmannen Dr. Morbius (Walter Pidgeon) og hans vakre datter Altaira (Anne Francis), samt roboten Robby the Robot. Ifølge Dr. Morbius ble de andre ekspedisjonsmedlemmene og romskipet deres utslettet av en mystisk «planetarisk kraft». 
I de 20 årene som har gått har Dr. Morbius studert levningene av en sivilisasjon som bodde på planeten. Sivilisasjonen ble gradvis mer teknologisk avansert helt til den for 200 000 år siden plutselig forsvant. På overflaten hadde alle spor etter sivilisasjonen forvitret og blitt borte, men bevart under jorda lå fremdeles et enormt kompleks av tunneler, sjakter og kamre. I et kammer fant Dr. Morbius en maskin som doblet intelligensen hans, men som også, skal det vise seg, påvirket ham ubevisst på andre måter.


== Om filmen ==
Den forbudte planet ble godt mottatt av anmelderne og har fått 98 % på Rotten Tomatoes.


== I rollene ==
Walter Pidgeon .... Dr. Edward Morbius
Anne Francis .... Altaira "Alta" Morbius
Leslie Nielsen .... Commander John J. Adams
Jack Kelly .... Lt. Jerry Farman (the ship's pilot)
Warren Stevens .... Lt. "Doc" Ostrow
Richard Anderson .... Lt. Quinn (the ship's engineer)
Earl Holliman .... "Cookie" (skipets kokk)
George D. Wallace .... the Bosun, Steve
Bob Dix .... Grey
Jimmy Thompson .... Youngerford
James Drury .... Strong
Harry Harvey, Jr. .... Randall
Roger McGee .... Lindstrom
Peter Miller .... Moran
Morgan Jones .... Nichols
Richard Grant .... Silvers
Frankie Darro .... stunt performer inside Robby the Robot
Marvin Miller .... stemmen til roboten
Les Tremayne .... Fortellerstemmen
James Best .... C-57D crewman
William Boyett .... C-57D crewman


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den forbudte planet på Internet Movie Database 
(no) Den forbudte planet hos Filmfront 
(sv) Den forbudte planet i Svensk Filmdatabas 
(fr) Den forbudte planet på Allociné 
(nl) Den forbudte planet på MovieMeter 
(en) Den forbudte planet på AllMovie 
(en) Den forbudte planet på Turner Classic Movies 
(en) Den forbudte planet på Rotten Tomatoes 
(en) Den forbudte planet på Metacritic 
(en) Den forbudte planet på Box Office Mojo
Treff-serien

Treff-serien er en plateserie med Inger Lise Rypdal, Gro Anita Schønn og Stein Ingebrigtsen samt diverse gjester. Platene inneholdt coverversjoner av aktuelle hits. Det ble utgitt 21 plater i årene 1971–1978.


== Norske utgivelser ==


== Svenske Treff-plater ==


== Treff Samlealbum ==
Tove Linnea Brandvik

Tove Linnea Brandvik (født Bach 15. november 1968 i Levanger) er en norsk politiker (Ap) og organisasjonskvinne.
Hun ble født i Levanger, men vokste opp på Leira i Leirfjord i Nordland. Brandvik er utdannet bedriftsøkonom fra BI i Trondheim (1990) og diplomøkonom fra BI i Bergen (1997). Brandvik var ansatt ved kjøpesenteret City Syd 1987–1989 og utestedet Monte Cristo i Trondheim 1988–1990. Hun var deretter musikkskolelærer i Austrheim kommune 1990–1991, lærer ved Austrheim videregående skole i 1991 og senterleder ved Lindås senter 2000–2009.
Brandvik var ordfører i Lindås kommune 2003–2007, kommunens yngste noensinne og første kvinne. Hun var nestleder 2001–2002 og leder 2002–2004 i Lindås Arbeiderparti, styremedlem 2002–2005 og nestleder 2005–2007 i Hordaland Arbeiderparti og medlem av Arbeiderpartiets sentralstyre 2007-2011. Hun var vararepresentant til Stortinget fra Hordaland 2005-2013, og møtte fast for statsråd Anne-Grete Strøm-Erichsen 2009-2013. Brandvik var den første rullestolbruker som møtte på Stortinget.  Hun mottok i 2010 Stolthetsprisen for sitt arbeid for likestilling for funksjonshemmede. 
Brandvik ble valgt inn i Norges Handikapforbund sitt sentralstyre i 2013. Fra 2016 er hun styreleder i Beitostølen Helsesportsenter.Fra 2013 til 2019 var hun ansatt i Uloba – Independent Living Norge, blant annet som leder av samfunnspolitisk avdeling. Hun har også vært visepresident  i ENIL (European Network for Independent Living). Fra 2019 er hun forbundsleder i Norges Handikapforbund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Tove Linnea Brandvik hos Stortinget 
(no) Tove Linnea Brandvik hos Norsk senter for forskningsdata
Tor Bremer

Tor Bremer (født 9. februar 1955) er en norsk bonde og politiker i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Han var varaordfører i fylkeskommunen fra 2003 til 2007 for Arbeiderpartiet. Ved stortingsvalget 2009 ble han valgt inn på Stortinget. Her var han medlem av kirke-, utdannings- og forskningskomiteen og valgkomiteen.
Bremer er har i mange år vært leder for Sogn og Fjordane Arbeiderparti.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tor Bremer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Tor Bremer hos Stortinget 
(no) Tor Bremer hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Tor Bremer hos Europarådets parlamentarikerforsamling 
(no) Tor Bremers stemmegivning på Stortinget (arkivert) siden 2009 systematisert av organisasjonen Holder de ord