jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Helland (politiker)

John Helland (født 4. september 1971) er en norsk offentlig tjenestemann og tidligere politiker (H).
Helland er utdannet jurist fra Universitetet i Bergen, og var trygdesjef i Kvænangen kommune før han ble ordfører i 2007.Han var ordfører i Kvænangen kommune fra 2007 til 2011. Helland ble valgt på en fellesliste mellom Høyre og Kristelig Folkeparti, som totalt fikk fem av 15 representanter, og som sammen med Kystpartiet (2) og Fremskrittspartiet (1) fikk flertall i kommunestyret. Helland var også leder i Troms Høyre fra 2010 til 2012.
Han har senere vært NAV-sjef samt helse- og sosialsjef i Alta kommune.


== Referanser ==
Arild Hausberg

Arild Hausberg (født 19. juli 1955) er en norsk politiker (Ap) som var ordfører i Tromsø kommune fra 2007 til 2011, da han ledet koalisjon som bestod av Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Venstre.


== Eksterne lenker ==
Tromsø kommunes nettsider om ordføreren Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Tromsø Arbeiderparti
Samarbeidsdokument «Tromsøalliansen» (2007-2011)
Stansefabrikken

Stansefabrikken Lillesand AS ble etablert i 1985 med utgangspunkt i Den Norske Stansefabrik AS som ble grunnlagt i Oslo i 1932 og flyttet til Lillesand i 1947. Opp gjennom årene har det vært produsert en rekke forskjellige produkter, fra masseproduksjon av stansekomponenter, mekaniske regnemaskiner og papirsorteringsmaskiner, til dagens produksjon av postkasser og elektroskap. De produserer også bokser for automatisk trafikkontroll.Selskapet som totalt har ca. 25 ansatte med en årlig omsetning på ca. 60 mill kroner, er  heleid datterselskap av Stafa Industrier AS.


== Produksjon ==
Selskapet har hovedkontor på Traneby og disponerer til sammen 6 000 kvm produksjonsareal. Produksjonen har stanselinjer for både små og stor kvanta og store maskiner med bordstørrelse på inntil 2,4 meter er kjerneområdet. Produksjonen inkluderer også robotiserte sveiseoperasjoner. Fabrikken har også et lakkverksted som kan pulverlakkere.
Stansefabrikkens postkasser er mye brukt i større postkasseanlegg i boligblokker og bygårder.


== Stafa industrier ==
Stansefabrikken startet tidlig på 2000 tallet å se seg rundt i Europa med tanke på å flytte produksjonen. Selskapet kjøpte en næringspark i Litauen og har opprettet nye fabrikker der. I dag har selskapet mesteparten av sin produksjon i Ukmerge, 7 mil nordvest for Vilnius i Litauen. Selskapet er organisert som et konsern og består i dag av følgende selskaper. Stafa Industrier (mor), Stansefabrikken Products AS og Stansefabrikken Fredrikstad AS i Norge, og UAB Stansefabrikken, Stansefabrikken Automotives og Ukmerge Promonas Parkas i Litauen.


== Referanser ==
Megingjord

Megingjord (norrønt: Megingjörð) var i norrøn mytologi et belte som ga bæreren styrke og kraft. Navnet kommer av megin (makt, kraft, styrke) og gjǫrð (belte, rem). Det ble brukt av Tor, og ga ham kraft til å løfte Mjølner. Det ble sagt at jo mer beltet ble strammet, jo mer styrke ga det bæreren.
Ettersom beltet ikke nevnes i Eddadiktene, men bare i Snorres Edda fra 1200-tallet har det blitt hevdet at det dreier seg om et senere sagnmotiv som har blitt forbundet med Tor. Mot dette vises det til en henvisning i skalden Eiliv Godrunarssons dikt Torsdråpa:


== Referanser ==
Secessio plebis

Secessio plebis (latin for «plebeiernes løsrivelse») var en uformell maktutøvelse av plebeierne i den romerske republikk, lik dagens form for streik. Under en secessio plebis ville plebeierne ganske enkelt forlate byen i stort antall og overlate all drift til patrisierne (adelen). Av den grunn betydde en secessio at alle butikker, verksteder og virksomheter ble stengt, og bydriften opphørte. Dette var et svært viktig våpen under stenderkampene, der plebeierne kjempet om å få de samme politiske rettighetene som patrisierne. Siden plebeierne utgjorde majoriteten av bybefolkningen og sto for all produksjon, måtte patrisierne gi etter. Det er usikker på hvor mange secessio det var. Cary & Scullard hevder det var fem mellom 494 og 287 f.Kr.


== Referanser ==


== Litteratur ==
PrimærlitteraturTitus Livius: Ab Urbe ConditaSekundærlitteraturCary, M; Scullard, H.H. (1980): A History of Rome: Down to the Reign of Constantine, 3. utg., Bedford/St. Martin's, ISBN 0-333-27830-5
Cornell, T.J. (1995): The Beginnings of Rome, Routledge.
Forsythe, G. (2005): A Critical History of Early Rome, Berkeley
Andreas Grünenfelder

Andreas «Andi» Grünenfelder (født 17. september 1960) er en sveitsisk tidligere langrennsløper som konkurrerte internasjonalt fra 1982 til 1988. Hans største prestasjonen er bronsemedaljen på femmila under OL 1988 i Calgary.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Andreas Grünenfelder – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andreas Grünenfelder – Olympedia 
(en) Andreas Grünenfelder – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andreas Grünenfelder – FIS (langrenn)
Europeisk film

Europeisk film har, sammenliknet med den dominerende amerikanske, rykte på seg for å væra mer liberal hva nakenhet og seksualitet angår, men også mindre liberal når det gjelder vold. En annen forskjell er at europeisk film oftest får finansiell støtte fra staten. 
Noen viktige europeiske filmbevegelser er tysk ekspresjonisme,  italiensk neorealisme, den nye franske bølge, den polske filmskolen, ny tyske film, dogmefilm og den tsjekkoslovakiske nye bølgen.
Den europeiske filmen har sin egen pris, European Film Awards.


== Noen europeiske filmfestivaler ==
Filmfestivalen i Berlin
Cannes filmfestival
Karlovy Vary filmfestival
Filmfestivalen i Kraków
Locarno internasjonale filmfestival
Moskva internasjonale filmfestival
Rotterdam internasjonale filmfestival
San Sebastian internasjonale filmfestival
Thessaloniki internasjonale filmfestival
Filmfestivalen i Venezia
Stockholm internasjonale filmfestival


== Eksterne lenker ==
european-films.net – Recensioner, trailers, intervjuer, nyheter og premierer på nye og kommende europeiske filmer
Forum for europeisk filmforskning
Studier i europeisk film
Euroscreenwriters – Omfattende samling av intervjuer, artikler og filmklipp fra et europeisk filmperspektiv
Locarno internasjonale filmfestival

Den internasjonale filmfestivalen i Locarno (italiensk: Festival internazionale del film Locarno) er en internasjonal filmfestival som avholdes hvert år i byen Locarno i Sveits. Festivalen ble startet i 1946 og arrangeres i august hvert år. Filmfestivalen foregår utendørs på Piazza Grande (sentraltorget), med plass til 8 000 tilskuere. Festivalens høyeste pris er «Gulleoparden» (Pardo d'oro) som tildeles den beste filmen i det forrige år. Andre priser som deles ut er «Sølvleoparden» (andreplass) og «Bronseleoparden» (for beste mannlige og kvinnelige skuespiller).


== Filmer belønnet med Gulleoparden ==
2006 Das Fräulein (Andrea Staka), Sveits
2005 Nine Lives (Rodrigo García), USA
2004 Private (Saverio Costanzo), Italia
2003 Khamosh Pani – Silent Waters (Sabiha Sumar), Pakistan
2002 Das Verlangen (Iain Dilthey), Tyskland
2001 Alla rivoluzione sulla due cavalli (Maurizio Sciarra), Italia
2000 Baba (Shuo Wang), Kina
1962 Transport z ráje, Tsjekkoslovakia


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Locarno Film Festival – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vodla

Vodla (russisk: Водла, finsk: Vodlajoki) er ei elv sørøst i republikken Karelia i Russland. Elva løper ut fra innsjøen Vodlozero, og munner ut i Onega. Den er 149 km lang, med et nedbørfelt på 13 700 km².
Byen Pudozj ligger ved Vodla.
Børskrakk

Børskrakk er en betegnelse som brukes når børsen faller uvanlig mye, som regel på grunn av få kunder slik at selgeren må senke prisene for å få kjøper interessert og dermed få omsatt varen. Dersom det er flere selgere enn kjøpere vil normalt prisen gå ned, og tilsvarende vil prisen stige hvis kjøperne er i flertall. For å omsette en vare på en børs, er en avhengig av å ha både kjøpere og selgere. Når kjøper og selger er enige om en pris blir varen omsatt.
Hvor stort fall et marked skal ha før det kan kalles et krakk, vil variere.
For eksempel, ved krakket på New York-børsen 29. oktober 1929 falt markedet elleve prosent. I juli 1932 nådde markedet bunnen. Da hadde markedet falt 89 prosent fra toppnoteringen før krakket i 1929.
Mindre børskrakk kan oppstå ved at bestemte varesorter faller drastisk i verdi. Et klassisk eksempel er «Tulipankrakket», der prisene for tulipaner var grovt overvurdert. Som en bivirkning, fikk Nederland en større børskrise, fordi spekulantene forsvant og de som hadde penger ble forsiktigere, som det tok tiår å jobbe seg ut av.
Lisbet Lofthus Gabrielsen

Lisbet Lofthus Gabrielsen (født 11. april 1953, død 25. oktober 2011) var en norsk lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet. Hun ble i 2003 den første kvinnelige ordføreren i Fet kommune i Akershus. Hun styrte med støtte fra SV, KrF og Sp og med Jon Røine fra Senterpartiet som varaordfører. Ved kommunestyrets konstituering etter kommunevalget i 2011 ble hun gjenvalgt. Hun var da sykmeldt, og hun døde kort tid etter uten å ha kommet tilbake i vervet.


== Referanser ==
Ellen Mattsson

Ellen Marianne Mattsson Jelinek (født 5. desember 1973 i Sollentuna, Stockholms län) er en svensk skuespillerinne.
Mattsson studerte ved Teaterhögskolan i Stockholm 2000-2004. Hun har vært engasjert ved Teater Västmanland, Göta Lejon og Dramaten. Hun filmdebuterte  i Kjell-Åke Anderssons Før frosten i 2005. 


== Filmografi (utvalg) ==
2008 – Vi hade i alla fall tur med vädret – igen
2007 – Underbar och älskad av alla
2005 – Wallander - Før frosten (Svensk tittel: Wallander – Innan frosten)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ellen Mattsson på Internet Movie Database 
(sv) Ellen Mattsson i Svensk Filmdatabas 
(da) Ellen Mattsson på Filmdatabasen 
(en) Ellen Mattsson hos The Movie Database
Dykkerklokken og sommerfuglen

Dykkerklokken og sommerfuglen (fransk: Le Scaphandre et le Papillon) er en fransk film fra  2007 i regi av Julian Schnabel. Den er basert på memoarene til Jean-Dominique Bauby i den franske boken Le Scaphandre et le Papillon. Filmens premiere fant sted under Cannes filmfestival 22. mai 2007.


== Handling ==
Filmen beskriver Baubys liv etter at han bli rammet av kraftig slag i en alder av 43 år, og får diagnosen Locked-in-syndrom. Tilstanden paralyserte ham; hans eneste gjenværende kommunikasjonsform var å blunke med det venstre øyelokket. 
Filmen viser ofte hva Bauby ser. For eksempel blunkingen vises ved at bildet blir sort øyeblikksvis. Mye av filmen viser innblikk i Baubys sinn, tanker og forestillinger.


== Produksjon ==
Schnabel motsto press fra filmselskapet som ville ha ham til å lage filmen på engelsk, i tro på at det rike språket i boken ikke ville fungere like bra på engelsk. Han gikk derfor så langt som å lære seg fransk for å lage filmen.Skuespiller Johnny Depp var opprinnelig ment for hovedrollen som Jean-Dominique Bauby, men han måtte fratre fra prosjektet på grunn av kollisjon med opptakene til Pirates of the Caribbean: At World's End.


== Mottakelse ==
Filmen mottok meget gode kritikker. 12. januar 2008 kunngjorde filmnettstedet Rotten Tomatoes at 94 % av kritikerne gav filmen positive anmeldelser, basert på 102 anmeldelser.


== Priser og nominasjoner ==
Vunnet

Den 65. Golden Globe-utdelingenBest Foreign Language Film
Best Director – Motion Picture (Julian Schnabel)Cannes Filmfestival
Beste regissør
Technical Grand PrizeNational Board of Review
Beste utenlandske filmBoston Society of Film Critics
Beste regissør
Beste kinematografi
Beste utenlandske filmNew York Film Critics Online
Beste film (delt med There Will Be Blood)Det amerikanske filminstituttets utdeling
Topp 10 AFI-filmer for åretNominert

Den 80. Oscar-utdelingenBest regi (Julian Schnabel)
Best filmatisering (Ronald Harwood)
Beste kinematografi (Janusz Kaminski)
Beste filmklipp (Juliette Welfling)Cannes filmfestival
GullpalmenDen 65. Golden Globe-utdelingen
Beste manuskript - spillefilm (Ronald Harwood)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dykkerklokken og sommerfuglen på Internet Movie Database 
(no) Dykkerklokken og sommerfuglen hos Filmfront 
(sv) Dykkerklokken og sommerfuglen i Svensk Filmdatabas 
(da) Dykkerklokken og sommerfuglen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dykkerklokken og sommerfuglen på Allociné 
(nl) Dykkerklokken og sommerfuglen på MovieMeter 
(en) Dykkerklokken og sommerfuglen på AllMovie 
(en) Dykkerklokken og sommerfuglen på Turner Classic Movies 
(en) Dykkerklokken og sommerfuglen på Rotten Tomatoes 
(en) Dykkerklokken og sommerfuglen på Metacritic 
(no)  Dykkerklokken og sommerfuglen hos Filmweb
Marinus Barletius

Marinus Barletius (italiensk: Marino Barlezio; albansk: Marin Barleti; født ca. 1450 i Shkodër i Albania, død 1513, formodentlig i Roma i Italia) var en historiker, forfatter, humanist og katolsk prest. 


== Liv og virke ==
Han var i sin hjemby Shkodër da osmanerne beleiret området for andre gang i 1478. Antagelig deltok han i krigen mot osmanerne for å beskytte byen.
Barleti kom til Italia i 1479 og begynte å studere historie. Årene 1504–1505 publiserte han i Venezia De obsidione Scodrensi («Shkodras beleiring»).
Mellom årene 1506 og 1510 publiserte Barleti i Roma Historia de vita et gestis Scanderbegi Epirotarum principis (Historien om Skanderbegs liv og død, prinsen av Epirus). Det ble hans mest kjente verk, biografien om Skanderbeg, som omgående ble oversatt til flere språk, stort sett til alle europeiske språk. Ennå i dag er boken den viktigste kilde for studier om Skanderbeg. Boken etablerte hyllingen av Skanderbeg og spilte en viktig rolle for dannelsen av albanernes nasjonalbevissthet.
Hans historieskrivning fulgte andre idealer enn de som ble vanligere senere - han oppfant elementer som vel ikke var historisk korrekte, men som man anså var nyttige for en god forståelse av emnet. Barleti diktet således opp en korrespondanse mellom Vladislav II av Valakia og Skanderbeg, og daterte den dessuten til året 1443 (den ville i så fall ha funnet sted i 1444). Barleti konstruerte også en brevveksling mellom Scanderbeg og sultan Mehmed II som tjente til å støtte han egen oppfatning av begivenhetenes gang.Hans første verk betraktes som vesentlig mer historisk pålitelig enn alt annet - han var nemlig øyenvitne til de tidlige begivenheter, som fant sted i hans egen hjemby.Man må i bedømmelsen av hans arbeid være klar over at det å legge inn fiktive taler og lignende som var ment å passe den historiske person, var et vanlig og akseptert grep i meget klassisistisk inspirert historieskriving i hans samtid.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Zija Xholi: Pesë mendimtarët më të vjetër të kulturës sonë kombëtare: M. Barleti, Gj. Buzuku, P. Budi, F. Bardhi, P. Bogdani. Tirana 2003. ISBN 99927-901-1-3.
Kjell-Åke Andersson

Kjell-Åke Gunnar Andersson (født 7. juni 1949 i Malmö) er en svensk regissør, manusforfatter og filmfotograf.


== Filmografi ==


=== Regi (utvalg) ===
2007 – Pirret
2005 – Før frosten (Svensk tittel: Innan frosten)
2003 – Mamma pappa barn
2002 – Stackars Tom
2001 – Familjehemligheter
1998 – S:t Mikael
1996 – Juloratoriet
1992 – Min store tjukke far


=== Filmmanus (utvalg) ===
2001 – Familjehemligheter
1996 – Juloratoriet
1980 – Vi hade i alla fall tur med vädret


== Eksterne lenker ==
(en) Kjell-Åke Andersson på Internet Movie Database 
(sv) Kjell-Åke Andersson i Svensk Filmdatabas 
(da) Kjell-Åke Andersson på Filmdatabasen 
(fr) Kjell-Åke Andersson på Allociné 
(en) Kjell-Åke Andersson på AllMovie 
(en) Kjell-Åke Andersson hos The Movie Database
Hanne Bakke von Clemm

Hanne Bakke von Hohenberg Clemm (født 8. desember 1946) er en norsk politiker (Høyre) og var ordfører i Gjerdrum kommune fra 2007 til 2011. Hun var Gjerdrums andre kvinnelige ordfører.
Clemm tok artium ved Vahl gymnas i 1965. Hun gikk året etter sekretærlinjen ved Otto Treiders Handelsskole.


== Referanser ==
Governador Nobre de Carvalho-broen

Governador Nobre de Carvalho-broen (portugisisk: Ponte Governador Nobre de Carvalho, kinesisk: 嘉樂庇將軍大橋, 嘉樂庇總督大橋 eller 嘉樂庇大橋, eller Macao-Taipa-broen (澳氹大橋), er en bro med to kjørefelter som knytter sammen øya Taipa med Macaohalvøya i den tidligere portugisiske kolonien Macao i Folkerepublikken Kina. Dette var den første broen som ble bygget over det brede sundet. Den ble ferdig i 1974.Lokalt omtales den som Gamlebroen 舊大橋.

Broen er 2.569,8 meter lsang og er 9,2 meter bred. Den var en kort periode verdens lengste innen sin broklassifisering. Den er oppkalt etter José Manuel de Sousa e Faria Nobre de Carvalho, som var guvernør av Macao fra 25. november 1966 til 10. november 1974.
Broen var ment å kunne minne om en drage, sammen med Casino Lisboa som dragens hode og Taipa-monumentet på Taipa Pequena som halen.


== Referanser ==
Liste over ordførere i Gjerdrum

Liste over Gjerdrums ordførere

1972–1975 Egil Borgaard (Sp)
1976–1979 Jens Thori (Sp)
1980–1985 Magne Ommedal (H)
1986–1987 Mads Hveem (Sp)
1988–1991 Magne Ommedal (H)
1992–1995 Jan Kjærstad (Ap)
1996–1999 Jon K. Ødegaard (KrF)
1999–2003 Wenche Larsen (Ap)
2003–2007 Svein Ole Kogstad (Sp)
2007–2011 Hanne Bakke von Clemm (H)
2011– Anders Østensen (Ap)

Se komplett liste over ordførere i Gjerdrum på [https://lokalhistoriewiki.no/index.php/Liste_over_ordf%C3%B8rere_i_Gjerdrum_kommune lokalhistoriewiki].
EFEO-transkripsjon av kinesisk

Med  EFEO-transkripsjon av kinesisk  menes det system for romanisering av det kinesiske språk mandarin som ble utviklet av École française d'Extrême-Orient (EFEO) i Paris. Dette var det mest utbredte systemet for fonetisk transkripsjon som ble benyttet i en franskspråklige verden frem til midten av 1900-tallet. Det ble skapt av jesuittpresten Séraphin Couvreur for nevnte institutt i 1902. Det er senere blitt fortrengt av Hanyu Pinyin.


== Bakgrunn ==
Transkrisjonen utviklet ved EFEO tok ikke som sitt eneste utgangspunkt fonetikken benyttet i det nasjonale offisielle mandarin (普通话, Pǔtōnghuà), men var en uavhengig syntese av de kinesiske hoveddialekrer. Den gjengir et lydbilde som kan minne om eldre utgaver av  Latinxua Sinwenz og Wade-Giles.


== Tabell ==


== Eksterne lenker ==
Romanizations for chinese
UNESCO transcription norms for Chinese
Thomas J. Reese

Thomas J. Reese er en amerikansk jesuitt og katolsk prest som er kjent som forfatter og tidligere redaktør av det katolske ukemagasinet America.
Han fratrådte etter sju år som redaktør for America etter press fra Kongregasjonen for troslæren i Vatikanet, som hadde innsigelser mot en rekke redaksjonelle beslutninger Reese hadde tatt vedrørende saker som sølibatet og prestevielse av kvinner.Etter et sabbatsår ved Santa Clara University ble han tilknyttet det katolske Woodstock Theological Center i Washington, D.C.


== Publikasjoner ==


=== Bøker ===
The Politics of Taxation. Westport, CT: Greenwood Press, 1980.Archbishop: Inside the Power Structure of the American Catholic Church, San Francisco: Harper & Row, 1989.
Episcopal Conferences: Historical, Canonical, and Theological Studies (editor), Washington, DC: Georgetown University Press, 1989.
The Universal Catechism Reader (editor), San Francisco: HarperCollins, 1990.
A Flock of Shepherds: The National Conference of Catholic Bishops, Kansas City, MO.: Sheed & Ward, 1992.
Inside the Vatican: The Politics and Organization of the Catholic Church,  Cambridge, MA.: Harvard University, 1996.
In Het Vaticaan: De Organisatie van de Macht in de Katholieke Kerk, Amsterdam: Uitgeverij Bert Bakker, 1998.
Im Inneren des Vatikan: Politik und Organisation der katholischen Kirche, Frankfurt am Main: S. Fischer, 1998.
O Vaticano por dentro: A Política e a Organização da Igreja Católica, Bauru, Brasil: Editora da Universidade do Sagrado Coração, 1999.
No Interior do Vaticano: A Política e Organização da Igreja Católica, Portugal: Publicações Europa-América, Lda., 1998.


=== Monografier ===
"Communication II: Decision-Making Examined",  Jesuit Self-Study California/Oregon Provinces, 1969.
"The Generation Gap",  Jesuit Self-Study California/Oregon Provinces, 1971.
"95th Congress Rated on Tax Reform", Arlington, VA: Taxation with Representation, 1978.
"Co-Discipleship in Action: Bishops and Laity in Dialogue", Woodstock Theological Center, 1991.


== Kilder ==
America  magazine: Publications by Thomas J. Reese, SJ
Roberts, Tom and John L. Allen, Jr., "Editor of Jesuits' America magazine forced to resign under Vatican pressure", National Catholic Reporter, May 6, 2005. [1]. Sist besøkt 5. november 2005
North China Herald

North China Herald var en avis i Kina fra 1850 til 1941. Den ble grunnlagt av engelskmannen Henry Shearman. Første nummer utkom 1. august 1850 og var den første engelskspråklige avis utgitt i Shanghai. 
Etter at dagsavisen North China Daily News begynte i juli 1864, ble North China Herald dens ukentlige bilag, med kunngjøringer, sirkulærer, meldinger fra konsulatene og fra Shanghais bystyre, forretningsnyheter og meldinger om shipping, post og telekommunikasjon. 
Utgivelsen stanset da annen verdenskrig nådde Shanghai. 
Shanghaibiblioteket har arkivert sine eksemplarer av North China Daily News og North China Herald i Zikawei-biblioteket i subdistriktet Xujiahui, og de er der tilgjengelige for innsyn.


== Litteratur ==
Andrea Janku: Nur leere Reden. Politischer Diskurs und die Shanghaier Presse im China des späten 19. Jahrhunderts. Harrassowitz, Wiesbaden 2003, ISBN 3-447-04460-8 (med Dissertation, Universität Heidelberg 2000).
Barbara Mittler: A Newspaper for China? Power, Identity and Change in Shanghai's News Media (1872–1912). Harvard University Press, Cambridge, Mass. 2004, ISBN 0-674-01217-8 (Asia Monographs Series; 226).
Natascha Vittinghoff: Die Anfänge des Journalismus in China (1862–1911). Harrassowitz, Wiesbaden 2002, ISBN 3-447-04634-1 (med Dissertation, Universität Heidelberg 1998).
Taimu Shan

Taimu Shan (Taimufjellet) eller Tailao Shan (kinesisk: 太姥山, oldemorfjellet) er et fjell i fylket Fuding i den kinesiske by på prefekturnivå Ningde  i provinsen Fujian. Det dekker et område på 60 km² og er omgitt av havet på to sider. Fjellene har 54 fjelltopper. Høyeste topp, Moxiao, er 1.081 meter høy. 
Etter legenden går navnet på fjellet tilbake til en gammel kvinne som dyrket orkideer her under urkeiseren Yaos tid. Hun ble udødelig og fór til slutt opp til himmelen. 
På fjellet er Yuhuhallen og Xuanjihulen, dit filosofen Zhu Xi trakk seg tilbake. En annen grotte er Sanfuyao Dong, som har så trang inngang at man må bøye seg i tre for å komme inn.
Runar Bålsrud

Runar Bålsrud  (født 24. august 1962) er en norsk lokalpolitiker fra Venstre og har vært ordfører i Hurdal kommune i Akershus siden 2007. Han ble Hurdals første direktevalgte ordfører.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Runar Bålsrud – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Runar Bålsrud på Internet Movie Database 
(no) Runar Bålsrud hos Stortinget 
(no) Runar Bålsrud hos Norsk senter for forskningsdata
Aase Cathrine Myrtveit

Aase Cathrine Myrtveit (født 1965) er en norsk journalist og programleder. Hun har i flere år, med noen opphold, arbeidet i NRK P2, blant annet med radioprogrammene Sånn er livet og Verdibørsen. Hun medvirket også i Irma 1000.


== Referanser ==
Anne-Ragni K. Amundsen

Anne-Ragni Kjempekjenn Amundsen (tidligere Anne-Ragni Amundsen Arntzen, født Amundsen 9. januar 1960) er en norsk lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet. Hun ble i 2007 den første kvinnelige ordfører i Nannestad kommune i Akershus. Amundsen var ordfører i Nannestad i to perioder, fra 2007 til 2015.


== Referanser ==
Johan Andreas Olsen Gotteberg

Johan Andreas Olsen Gotteberg (født 1872 i Selje, død 1955) var en norsk luthersk kinamisjonær. Han hadde 2 års opphold på misjonærskole i England og ble cand.theol. etter studier ved Luther Seminary i USA og reiste så ut som misjonær for Det norsk-lutherske Missionsforbund i 1896. Under bokseropprøret ble han og de andre misjonærene trukket ut av Kina.
Hjemme i Norge ble han ordinert av biskop Erichsen i Bergen i 1902, og reiste ut igjen for Det Norske Misjonsselskap og virket i Hunanprovinsen som tilsynsmann i mange år til han kom hjem for godt i 1928. Han ble gift med Ragnhild Gotteberg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Det Norske Lutherske Kinamisjonsforbund: Misjonærer 1891-1941 Det Norske Lutherske Kinamisjonsforbund Forbund