jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ferjesambandet Lote–Anda

Lote–Anda er et ferjesamband på E39 i Nordfjord som binder kommunene Gloppen og Stad sammen. Sambandet blir drevet av Fjord1. Fra 1. januar 2019 benyttes den nasjonale AutoPASS for ferje-ordningen som driftes av Skyttel AS til betaling.
Lote ligger i Stad kommune, mens Anda ligger i Gloppen på sørsida av Nordfjorden. De batteridrevne ferjene MF «Gloppefjord» og MF «Eidsfjord» trafikkerer strekningen. Det er avgang hvert 20. minutt, i hver retning, fra morgen til kveld, sjeldnere om natta. Det vil si at det er 53–55 avganger daglig. Overfarten tar 11 minutter. Strekningen var det 13 mest trafikkerte ferjesamband i Norge i 2016.


== Historie ==

Ferjesambandet har vært i drift siden 1. juni 1968.  Det var ferja «Davik» som trafikkerte strekningen i starten.  Denne hadde plass til 18 biler, men allerede i 1969 overtok ferja «Lote» før «Sandøy» bli satt inn senere.  Våren 1977 overtok «Fjalir» trafikken på sambandet.  Denne tok 40 biler og gikk helt frem til «Gloppen» overtok i 1979.  Frå 1991 til 2007 trafikkerte MF «Selje» sambandet Lote-Anda.  Denne har en kapasitet på 106 biler og var den første blant Fjord1 Fylkesbaatane sine ferjer som tok over 100 biler etter datidens kapasitetsutregning. Etter dette trafikkerte MF «Gulen» strekningen i ca. 1 år, før MF «Lote» vart satt i rute høsten 2008. I januar 2015 overtok MF «Lifjord», før MF «Årdal» tok over igjen senere på året.
Vinteren 1976-77 ble ferjekaiene på både Lote og Anda rustet opp. Anda ferjekai ble igjen ombygd i 2011-12.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Førsund, Finn Borgen (1998). Dampen og kaia : stoppestader for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane 1858-1998 (norsk). Førde: Selja Forlag. ISBN 82-91722-04-8.
Hof fengsel

Hof fengsel (offisielt Nordre Vestfold fengsel, avdeling Hof) var et fengsel med lavere sikkerhetsnivå i Hof i Vestfold. Det ble nedlagt i 2019.


== Historikk ==
Eiendommen der fengselet lå har blitt benyttet til ulike formål i årenes løp. Etter andre verdenskrig var det Vestfold fjernhjelpleir som holdt til her. «Fjernhjelpleir» var en betegnelse brukt om anlegg driftet av Sivilforsvaret. Navnet Hof fjernhjelpkolonne ble også brukt. Da ble det blant annet avholdt repetisjonsøvelser på stedet for politireserven. Da stedet ble tatt i bruk som fengsel for promilledømte i 1973, ble navnet Hof Arbeidskoloni, endret til Hof fengsel i 2001.
Fengselet var et åpent fengsel omgitt av et gjerde i stedet for fengselsmurer. Fengselet hadde ordinær kapasitet på 109 plasser. De innsatte jobbet på dagtid inne i fengselet, og kunne fritt ha kontakt med hverandre. De sonet maksimalt dommer på ett års fengsel for blant annet vold, seksualforbrytelser, brudd på vegtrafikkloven (for eksempel fyllekjøring) og narkotikalovbrudd.
Stortinget vedtok 17. desember 2018 at fengselet skulle legges ned. Det ble lagt ned i 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kriminalomsorgens presentasjon av Hof fengsel
Narkorazzia i Hof fengsel – artikkel på VG Nett, 31. august 2007
Kirkens bymisjon: Lavsikkerhetsfengsel
Nordre Vestfold fengsel avdeling Hof, Kriminalomsorgen, utgitt på Vimeo 29. august 2017
Cecon

For den tidligere italienske skihopperen, se Roberto Cecon
For den tidligere italienske skihopperen, se Mario CeconCecon ASA er et norsk selskap som fungerer som en uavhengig leverandør av undervannsinstallasjoner til internasjonale kunder. Selskapet var notert på Oslo Axess fra 26. juni 2007 til 9. september 2015 under tickeren CECON.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
InvivoSense

InvivoSense ASA var et norsk medisinsk teknologiselskap som produserte patentert utstyr for kreftdiagnostikk. Selskapet ble grunnlagt under navnet OptoMed AS i 1998, skiftet navn til InvivoSense i juni 2006, ble notert på Oslo Axess den 6. juni 2007, strøket fra notering 15. desember 2009 og gikk konkurs i 2010.InvivoSense fikk støtte fra Innovasjon Norge som et utviklingsprosjekt i samarbeid med Det norske radiumhospital.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kopi av siste hjemmeside
Mons

Mons (IPA: /mɔ̃s/; nederlandsk og tysk Bergen) er en fransktalende kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Den har en befolkning på 91 221 innbyggere (2006) og dekker et areal på 146,56 km².


== Geografi ==
Kommunen Mons inkluderer de tidligere kommunene Ciply, Cuesmes, Flénu, Ghlin, Harmignies, Harveng, Havré,  Hyon, Jemappes, Maisières, Mesvin, Nimy, Nouvelles, Obourg, Saint-Denis, Saint-Symphorien, Spiennes og Villers-Saint-Ghislain.


== Kjente personer fra Mons ==
Gilles Binchois, fransk-flamsk komponist (15. århundre)
Jacques Du Brœucq, arkitekt og skulptør (16. århundre)
Orlando di Lasso, fransk-flamsk komponist (16. århundre)
Charles Plisnier, forfatter (20. århundre)


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Mons (Hainaut) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mons – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tanja Logvin

Tanja Logvin (også skrevet Tatjana Logwin, født 25. august 1974) er en østerriksk håndballspiller. Hun spiller for Aalborg DH i Danmark, og er den største stjernen i klubben. Hun har tidligere spilt for Hypo Niederösterreich og Krim Ljubljana. Logvin scorer ofte mange mål, og er en sentral spiller på det østerrikske landslaget. Hun lagde blant annet 60 mål på de 5 kampene Østerrike spilte under VM 2005.


== Eksterne lenker ==
(en) Tanja Logvin – Olympedia 
(en) Tanja Logvin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tanja Logvin – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Falabella

Falabella er verdens minste hesterase, og kan bli omkring 65–75 cm. På grunn av høyden blir den brukt som kjørehest eller kjæledyr, og har et familievennlig og sindig temperament. Rasen stammer fra Argentina, er en varmblodshest og kan ha alle farger. Den har en forholdsvis spinkel beinstruktur.Rasen er populær i USA, der mange har dem som kjæledyr. Den betraktes ikke som et egnet ridedyr, fordi hestens fysiske styrke er mindre enn vanlige hester. Falabella er ikke en ponni, men en minihest, og den kan gjerne bli opptil 30 eller 40 år gammel. Falabellaen har kun 17 ryggvirvler i stedet for de 18 som er vanlig hos andre hesteraser. Den har derfor også et par ribben mindre.


== Historie ==
Falabellaen er oppkalt etter familien Falabella, som avlet den fram på ranchen Recreo de Roca utenfor for Buenos Aires. Selv om rasen ikke er mere enn hundre år gammel, finnes det ingen opplysninger om hvordan rasen ble avlet fram. Det er derfor vanskelig å finne ut av rasens nøyaktige opprinnelse. En myte forteller at Falabella nedstammer fra en liten fullblodshest som familien hadde, og som ble avlet med de minste shetlandsponniene. En annen myte forteller, at Señor Falabella så en masse indianere når de hver dag kom for la hestene deres drikke i elven som renner gjennom familiens ranch. En dag la han merke til at de hadde en svært liten hingst med seg, og som hadde noe de kalte «dvergsyke». Señor Falabella syntes det var en merkelig og fascinerende hingst, kjøpte den og avlet fram små hester fra den til datteren sin.


== Referanser ==
Georg Sibbern

Georg Christian Sibbern (født 29. mars 1816 i Rygge, død 4. oktober 1901 i Rygge) var en norsk jurist, diplomat og statsråd, i 13 år Norges statsminister i Stockholm, sønn til Valentin Christian Wilhelm Sibbern.


== Liv og virke ==
Han var født og vokste opp på godset Værne kloster i Rygge, tok artium ved Oslo katedralskole i 1831, og ble cand.jur. i 1837. Fra 1838 arbeidet han som fullmektig ved den norske statsrådsavdelingen i Stockholm, og fra 1840 var han ansatt i utenrikstjenesten. Her arbeidet han i St. Petersburg 1842-1843, i København 1845-1847, i Haag 1847-1848, i London 1848-1850 og i Washington D.C. 1850-1856. I april 1858 ble Sibbern utnevnt til svensk-norsk ambassadør i Konstantinopel. Men 16. desember samme år ble han utnevnt til norsk statsminister (i Stockholm), et embete han først tiltrådte i juni 1859. 
Som statsminister var Sibbern preget av vilje til samarbeid og fredelige løsninger. 
Han var ambassadør i Paris 1878-1884, og levde deretter et stille liv på Værne kloster. Han var aktuell i flere roller ved regjeringsskiftene i 1880 og 1884, men kom likevel ikke med. 
Han var svoger av sin forgjenger i Stockholm Frederik Due.


== Utmerkelser ==
Sibbern mottok en rekke ordener for sitt virke. I 1853 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden. Han ble 6. august 1860 av kongen forfremmet til storkors «for fortjenstfuld embedsvirksomhed». Sibbern var videre ridder av Serafimerordenen, kommandør av Nordstjerneordenen og kommandør av første klasse av Dannebrogordenen. Han innehadde storkors av den belgiske Leopoldsordenen, storkors av den franske Æreslegionen, storkors av den italienske Sankt Mauritius' og Sankt Lasarus' orden, ridder av Den nederlandske løves orden, storkors av den rumenske Stjerneordenen, storkors av den tunisiske Æresordenen og innehaver av første klasse (tilsvarende storkors) av den osmanske Mecidi-ordenen.
Hans våpenplate som serafimerridder henger fortsatt i Riddarholmskyrkan, Stockholm. På platen er malt hans slektsvåpen med rangkrone og valgspråket «Recte et suaviter» (både rettvist og mildt).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947,  utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Oslo: Grøndahl & Søns Forlag, 1947
Hans Cappelen: «Norske Serafimerridderes våpenskjold», Heraldisk Tidsskrift, bind 2, side 239-240, København 1965-1969
Per Nordenvall: Kungliga Serafimerorden 1748-1998, Stockholm 1998, side 316-317, med fargefoto av ridderplaten med Sibberns slektsvåpen som henger i Riddarholmskyrkan, Stockholm.


== Eksterne lenker ==
(en) Georg Sibbern – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Georg Sibbern hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) regjeringen.no: biografi
Otis Davis

Otis Crandall Davis (født 12. juli 1932 i Tuscaloosa, Alabama) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver.
Davis begynte ikke med friidrett før han var 26 år, han spilte i flere år basketball for University of Oregon. To år senere var han i sitt livs beste form, og vant gull på 400 meter under OL 1960 i Roma, foran tyskeren Carl Kaufmann og sørafrikaneren Malcolm Spence. I finaleløpet satte han ny verdensrekord med tiden 44,9, og ble dermed den første løperen som brøt 45-sekundersgrensen.
På 4 x 400 m stafett var han også med på å ta gull, sammen med lagkameratene Jack Yerman, Earl Young og Glenn Davis, foran lagene fra Tyskland og Britisk Vestindia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Otis Davis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Otis Davis – Olympedia 
(en) Otis Davis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Otis Davis – National Track & Field Hall of Fame
Arthur Wint

Arthur Stanley Wint (født 25. mai 1920 i Plowden, Manchester Parish, død 19. oktober 1992 i Linstead) var en jamaicansk friidrettsutøver.
Under OL 1948 i London vant han Jamaicas første OL-gull, og satte samtidig ny verdensrekord på 400 meter med tiden 46,2. På plassene bak fulgte landsmannen Herb McKenley og amerikaneren Mal Whitfield. På 800 meter tok han sølv, denne gangen bak Whitfield og foran franskmannen Marcel Hansenne. 
Under OL 1952 i Helsingfors tok han en ny sølvmedalje på 800 meter, igjen slått av Mal Whitfield, mens bronsemedaljen denne gangen gikk til tyske Heinz Ulzheimer. Under disse lekene tok Jamaicas lag gull på 4 x 400 m stafett, sammen med lagkameratene Leslie Laing, Herb McKenley og George Rhoden. Vinnertiden var også ny verdensrekord.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i friidrett, 400 meter
1952  Helsingfors  -  Gull i friidrett, 4 x 400 meter stafett  Jamaica
1948  London  -  Sølv i friidrett, 800 meter
1952  Helsingfors -  Sølv i friidrett, 800 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Wint – Olympics.com 
(en) Arthur Wint – Olympic.org 
(en) Arthur Wint – Olympedia 
(en) Arthur Wint – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arthur Wint – World Athletics 
(en) Arthur Wint – Track and Field Statistics 
Utførlig biografi
Anton Makarenko

Anton Semjonovitsj Makarenko (russisk Анто́н Семёнович Мака́ренко, født 1. marsjul./ 13. mars 1888greg. i Bilopillja, død 1. april 1939) var en sovjetisk pedagog og forfatter. Han var en av grunnleggerne av det som ofte kalles den «sovjetiske pedagogikken». Han utviklet pedagogisk teori og metodikk basert på å trekke det produktive arbeidslivet inn i utdanningssystemet. Han fokuserte på oppdragelsen av barn i kollektiver. Hans kanskje mest kjente bok i Norge er «Vejen til Livet».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Anton Makarenko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arne Blystad

Arne Blystad (født 18. januar 1955) er en norsk skipsreder og investor.
Han er mest kjent som investor innen shipping- og rigg-sektoren, og har bl.a. samarbeidet med Øystein Stray Spetalen i det børsnoterte selskapet Global Geo Services. Han ble kjent sammen med sin bror Wilhelm Pihl Blystad på 80-tallet, men de havnet begge i store økonomiske vanskeligheter da de forsøkte å raide Anders Jahre-selskapet Kosmos. Gjelden etter dette mislykkede forsøket skal ha vært på rundt 250 millioner kroner. Etter dette mislykkede stuntet, måtte broren og han avvikle flere av sine selskaper.
Arne Blystad flyttet til USA og startet rederiet Blystad Shipping. Han flyttet tilbake til Norge i starten av dette årtusenet, og fikk da betydelig suksess innen shipping og offshore. Han er idag blant Norges rikeste personer med en formue på over 5 milliarder. Han har også begynt å investere i eiendom. Spesielt kjent er han for å ha vært gründer og initiativtager til Songa Offshore og Songa Drilling. 
Blystads hovedkontor er i Oslo
I tidsskriftet Kapitals utgitte liste over Norges 400 rikeste liste, havnet han i 2018 på en 44. plass med en anslått formue på 5,25 milliarder kroner.I 2017 donerte Blystad 300 000 kroner til hver av Høyre og Fremskrittspartiet i valgkampbidrag.Arne Blystad er gift med advokat Marianne Heien Blystad. Han er sønn av Arne Blystad sr.


== Referanser ==
Xylen

Xylen (dimetylbenzen) er et hydrokarbon har store likheter med toluen.  Stoffet er også kjent som xylol. 
Xylen består av en benzenring med to CH3-grupper. De finnes tre isomerer av stoffet, disse  kalles ortoxylen, metaxylen og paraxylen. Forstavelsen (orto-, meta-, para-) angir plasseringen til CH3-gruppene.
Ved romtemperatur er xylen er en fargeløs væske. Xylen finnes i blant annet i bensin og brukes som løsemiddel. De kjemiske egenskapene varierer noe fra isomer til isomer, smeltepunktet varierer fra -48°C (m-Xylene) til 13°C (p-Xylene). Kokepunktet er på ca. 140°C for alle de tre isomerene.
Xylen kan blant annet fremstilles fra steinkulltjære.


== Referanser ==
Randolph-familien

Randolph-familien var en viktig politisk familie med tilhold i Virginia, USA. Medlemmer av Randolph-familien bidrog til politikken i kolonien Virginia, og senere delstaten Virginia, etter at denne hadde blitt dannet. De første av Randolph-familien som kom til Amerika var Henry Randolph i 1643. Hans nevø, William Randolph, kom til Virginia som foreldreløs i 1669. Han bosatte seg på Turkey Island langs James-elven.
Medlemmer fra Randolph-familien i Virginia er gift med medlemmer av familiene Lee, Washington og Harrison, og inkluderer viktige politiske personligheter som president Thomas Jefferson, justitiarius ved Amerikas forente staters høyesterett John Marshall, Den kontinentale kongress første president Peyton Randolph og konføderal general Robert E. Lee.
Politisk familie

En politisk familie er en familie med flere medlemmer som er involvert i politikk, og da i første rekke politikk knyttet til valg. Medlemmene kan ha forbindelser ved blodsbånd eller inngifte; ofte går disse over flere generasjoner, eller at mange søsken er involvert.
Et kongehus eller et dynasti i et monarki regnes normalt ikke for å være en politisk familie.
Einar Røttingen

Einar Johannes Røttingen (født 7. februar 1963) er professor i utøvende musikk ved Griegakademiet, institutt for musikk, Universitetet i Bergen. Han har studert piano med Jiri Hlinka ved Bergen Musikkonservatorium og med David Burge ved Eastman School of Music hvor han tok graden Master of Music.
Røttingen har siden sin debut i 1987 vært solist med Bergen Filharmoniske Orkester og Sønderjyllands Symfoniorkester med dirigenter som Dmitri Kitayenko, Ari Rasilainen og Karsten Andersen. Han har i en årrekke medvirket bl.a. i Festspillene i Bergen og Troldhaugens konsertserier som solist og kammermusiker. Foruten i Norge har Røttingen vært på utallige konsertturneer og gitt mesterklasser i USA, Danmark og Japan i tillegg til konserter i Sverige, England, Tyskland, Italia, Romania og Slovenia. Han deltar årlig i kammermusikkserien i Dorf gamle skole i Danmark og ”Harald Sæverud Chamber Music Program” i Maine, USA.
I flere år hadde Einar Røttingen et samarbeid med komponisten Harald Sæverud, noe som resulterte i flere urfremførelser og innspillinger av samtlige verk for klaver og konsert for klaver og orkester med BFO. Han har også samarbeidet med, bestilt og urfremført en rekke verker av flere nålevende komponister. Av nyere innspillinger kan nevnes soloinnspillingen Avgarde og Crumbs Makrokosmos vol.III-IV. CD-ene Hika (med fiolinisten Trond Sæverud) og Norwegian Variations ble kåret til «Selection of the month» i henholdsvis The Strad og International Piano. Sistnevnte CD ble også kåret til «Record of the Year 2005» av The Grieg Society of Great Britain.
Einar Røttingen har mottatt Bergen kommunes Kulturpris og Robert Levins Festspillpris for sitt arbeid og sin profil som pianist og pedagog. 


== Eksterne lenker ==
Om Røttingen på Universitetet i Bergens nettsider
(no) Publikasjoner av Einar Røttingen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Einar Røttingen i BIBSYS
Fylkesbibliotek

Fylkesbiblioteket er det regionale nivået i det norske folkebibliotekvesenet. Fylkesbiblioteket er hjemlet i Lov om folkebibliotek og ledes av en fylkesbiblioteksjef.
Fylkesbibliotekene yter bibliotekfaglig veiledning og assistanse til folke- og skolebibliotekene i fylket og rådgir de lokale myndighetene og bibliotekeierne. Fylkesbiblioteket arrangerer kurs og møter om bibliotekspørsmål. Fylkesbibliotekene ivaretar også tjenester som innebærer samordning og sambruk av boksamlinger som fjernlånsvirksomheten i fylket og organisering av det lokale lånesamarbeidet.
I tillegg har noen fylkesbibliotek driftsansvar for bokbuss – eller bokbåt og de har veiledningsansvar for skolebibliotek i videregående skole.
Fylkesbiblioteket er i noen tilfeller lokalisert sammen med et folkebibliotek som er vertsbibliotek, som regel i fylkeshovedstaden. Fylkes- og folkebiblioteket har felles katalog og mediesamlinger. I noen fylker er fylkesbiblioteket delt i en utviklingsavdeling som står for kurs- og veiledningsvirksomheten, og en fjernlånsavdeling, og disse to avdelingene kan være lokalisert separat.
George Rhoden

Vincent George Rhoden (født 13. desember 1926) er en jamaicansk tidligere friidrettsutøver.
I 1940- og 1950-årene var Rhoden en av flere suksessrike jamaicanske sprintere, sammen med Arthur Wint og Herb McKenley. Han deltok allerede under OL 1948 i London, men kom ikke til finalen verken på 100 meter eller 400 meter. Han var også med på Jamaicas lag på 4 x 400 m stafett, men etter at Arthur Wint fikk en muskelstrekk, mistet laget sjansen til medalje.
22. august 1950 satte Rhoden ny verdensrekord på 400 meter i Eskilstuna, Sverige med tiden 45,8. Han vant også AAU-mesterskapet på 400 meter fra 1949 til 1951.
Under OL 1952 i Helsingfors vant Rhoden gullmedalje på 400 meter foran Herb McKenley og amerikaneren Ollie Matson. Gull ble det også på 4 x 400 m stafett, sammen med lagkameratene Arthur Wint, Leslie Laing og Herb McKenley. Laget satte ny verdensrekord med tiden 3.03,9.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i friidrett, 400 meter
1952  Helsingfors -  Gull i friidrett, 4 x 400 meter stafett  Jamaica


== Eksterne lenker ==
(en) George Rhoden – Olympics.com 
(en) George Rhoden – Olympic.org 
(en) George Rhoden – Olympedia 
(en) George Rhoden – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) George Rhoden – databaseOlympics.com (arkivert)
FARA (selskap)

FARA ASA er et norsk IT-selskap som utvikler produkter innenfor kollektivtransportsektoren. Det ble etablert i 1998, da som en avdeling i Q-Free konsernet. I 2005 ble selskapet utskilt fra Q-Free til et eget selskap med navn FARA. De er mest kjent for sitt Elektroniske Billetteringssystem. De er ledende i Norden innenfor elektronisk billettering etter oppkjøpene av danske TNC Connect As og finske Buscom Oy i 2007 og svenske CPT Nordic AB i 2008. Deres produkter er bl.a. solgt til Storbritannia, Tyskland, Ungarn og Sveits i tillegg til de nordiske landene.
FARA har sin base i Trondheim, men har også kontor på Høvik og kontorer i Danmark, Finland og Polen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Glenn Davis

Glenn Ashby Davis (født 12. september 1934 i Wellsburg, Vest-Virginia, død 28. januar 2009) var en amerikansk friidrettsutøver.
Under de amerikanske uttakskonkurransene i 1956 satte Davis verdensrekord på 400 meter hekk med tiden 49,5. Dermed hadde for første gang en løper brutt 50-sekundersgrensen på denne distansen.
Davis vant i løpet av karrieren tre olympiske gullmedaljer. Under OL 1956 tok han gull på 400 meter hekk med tiden 50,1, og fire år senere gjentok han bedriften i Roma-OL, denne gang på tiden 49,3. Under disse lekene deltok han også på USAs vinnerlag på 4 x 400 m stafett, sammen med Jack Yerman, Earl Young og Otis Davis.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i friidrett, 400 meter hekk  USA
1960  Roma -  Gull i friidrett, 400 meter hekk  USA
1960  Roma -  Gull i friidrett, 4 x 400 meter stafett  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glenn Davis – Olympics.com 
(en) Glenn Davis – Olympic.org 
(en) Glenn Davis – Olympedia 
(en) Glenn Davis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Glenn Davis – Pro-Football-Reference.com 
(en) Glenn Davis – World Athletics 
(en) Glenn Davis – National Track & Field Hall of Fame