jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hans Høegh

Hans Høegh (født 1. september 1926 i Oslo, død 31. oktober 2010) var en norsk forretningsmann og organisasjonsleder.


== Familie ==
Han var sønn av blomsterhandler Hans Chrystie Høegh (1883–1975) og Ingrid Aanesen (1895–1970), og giftet seg i 1950 med Tove Thomsen (4. oktober 1928–17. desember 2002).


== Yrkesliv ==
Høegh var president i Norges Røde Kors fra 1975 til 1981. Deretter var han generalsekretær i Det internasjonale forbundet av Røde Kors- og Røde Halvmåneforeninger i Genève. Fra 1988 til 1993 var Høegh assisterende generalsekretær i FN. Han var dessuten FNs spesielle representant for programmet for verdens funksjonshemmede.
Hans Høegh hadde handelsskole, og drev blomsterforretninger i Norge frem til 1981. Han hadde også praksis fra blomsterforretninger i Danmark, Sverige, Sveits, Frankrike og England. Fra 1971 til 1980 var han generalkonsul for Peru. Han var styremedlem i Det Norske Flyktningeråd fra 1973 til 1981, fra 1975 som viseformann. 


== Ordener  og utmerkelser ==
Hans Høegh var æresmedlem i Norges Blindeforbund. I 1982 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. 
I 2000 mottok han prisen IF Award fra The International Federation for Spina Bifida and Hydrocephalus (IF). Denne prisen utdeles årlig til en person som har utmerket seg for sin innsats for personer med Spina Bifida (ryggmargsbrokk) eller Hydrocephalus (vannhode).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Høegh i Norsk biografisk leksikon
Hoplax

Hoplax (finsk: Huopalahti) er en tidligere kommune i landskapet Nyland i Finland. Kommunen hadde 1 576 innbyggere i 1938. Hoplax var en tospråklig kommune. Opprinnelig var svensk majoritetsspråk, men etter 1932 ble finsk majoritetsspråk.

Hoplax ble utskilt fra Helsinge i 1920 og var egen kommune frem til 1946. Dette år ble kommunene Brändö, Haga, Hoplax og Åggelby slått sammen med Helsingfors. Haga var opprinnelig en del av Hoplax, men ble utskilt som egen kommune i 1923. Bydeler i Helsingfors som hørte til Hoplax er Munksnäs (Munkkiniemi) med nærområder, Drumsö (Lauttasaari) og nordre del av Böle (Pasila).
Hoplax kommune lå vest for sentrum av Helsingfors mot Esbo kommune. Urbaniseringen av området tok til på 1930-tallet.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Hoplax i Nordisk familjebok, bind 36, spalte 467, 1924
Uppslagsverket Finland, Hoplax
Youyang

Youyang (kinesisk: 酉阳土家族苗族自治县; pinyin: Yǒuyáng tǔjiāzú miáozú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for tujia- og miaofolk i byprefekturet Chongqing i Folkerepublikken Kina. Arealet er på 5 173 km².
Befolkningen var på 717 388 innbyggere i 1999, og 750 000 i 2004.


== Kulturminner ==
Hjemstedet til den kommunistiske revolusjonsmartyren Zhao Shiyan (Zhao Shiyan guju, 赵世炎故居) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 319 fører gjennom byprefekturet. Riksveien begynner i Xiamen løper nordvestover gjennom provinsene Fujian, Jiangxi, Hunan og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettider
Øyteori

Øyteori (theory of island biogeography) ble introdusert av Robert MacArthur og Edward O. Wilson på 1960-tallet. Den beskriver hvordan artsdiversiteten vil utvikle seg på nyetablerte øyer. Deler av øyteori er nært knyttet til suksesjon
Viktige faktorer for biodiversiteten til en øy vil være:

Grad av isolasjon, eller avstand til nærmeste øy eller fastland.
Størrelse på øya.
Øyas alder.Jo eldre, mindre isolert og større en øy er, jo flere arter ville man teoretisk forvente at kan leve der.
Øyteorien er overførbar til et hvilket som helst isolert livsmiljø. For eksempel innsjøer, bjørketrær, myrhull og beskyttede bukter. Denne forståelsen av øyer som et mer generelt fenomen dannet grunnlag for ideen om metapopulasjoner, som igjen gav muligheten for å modellere overlevelse og utdøen i metapopulasjonsdynamikk. Vidfereførelsen av dette er landskapsøkologi, som er et viktig i bevaring av biologisk mangfold, spesielt i forhold til  habitatfragmentering, der vi stadig skaper «øyer» som er mindre og mindre i størrelse, og mer og mer isolerte.


== Referanser ==
Fernando Botero

Fernando Botero Angulo (født 19. april 1932 i Medellín) er en billedhugger og maler fra Colombia. Han er berømt for sine lubne statuer og malerier av lubne kvinner og menn.
Plaza Botero i sentrum av Medellín er oppkalt etter Botero. På plassen står det 23 skulpturer donert av ham. I Norge er Botero representert med kunstverket Female torso ved Kistefos-Museets skulpturpark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fernando Botero – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fernando Botero på Internet Movie Database 
(fr) Fernando Botero på Allociné 
(en) Fernando Botero på Discogs
Thorstein Skiaker

Thorstein Skiaker (født 24. mars 1947 i Søndre Land) er en norsk offiser som i en periode var sjef for KFOR-hovedkvarteret i Kosovo. Skiaker sluttet i Forsvaret i 2004.


== Karriere ==
1991-1993: Oberst II, stabssjef for Distriktskommando Nord-Norge
1993-1994: Til disposisjon for Generalinspektøren for Hæren
1994-1997: Oberst I, artilleriinspektør, sjef for Artilleriregiment nr. 2
1997-1999: Generalmajor, kommandant for landstridskreftene i Nord-Norge, sjef for Distriktskommando Nord-Norge
1999-2000: Generalløytnant, Øverstkommanderende i Sør-Norge (ØKS).
2001: Sjef for KFOR-hovedkvarteret i Kosovo.
2002-2004: Sjef for Fellesoperativt hovedkvarter.


== Referanser ==
Xiushan Tujia Miao

Xiushan (kinesisk: 秀山土家族苗族自治县; pinyin: Xiùshān tǔjiāzú miáozú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for tujia- og miaofolk i byprefekturet Chongqing i Folkerepublikken Kina. 
Byprefekturet hadde 582 637 innbyggere i 1999, og 610 000 i 2004.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 319 fører gjennom byprefekturet. Riksveien begynner i Xiamen går nordvestover gjennom provinsene Fujian, Jiangxi, Hunan og Chongqing, til den ender i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Kinas riksvei 326 begynner i  Xiushan i Chongqing, går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou i Yunnan, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettsider
Nord-Mindanao

Northern Mindanao (Region X) på Filippinene er inndelt i 5 provinser og 2 byer klassifisert som høyt urbaniserte. Provinsen dekker den nordlige sentrale del av øya Mindanao, samt øyprovinsen Camiguin. Regionsenteret er byen Cagayan de Oro, hvor nasjonalregjeringens lokale kontor er plassert.


== Demografi ==
Majoriteten av regionens innbyggere er immigranter fra Cebu og Iloilo, og deres etterkommnere. Andre befolkningsgrupper er Waray-warays, Tagalogs og Maranaos.


== Klima ==
Nedbøren er jevnt fordelt gjennom året.  Regionen har rikelig med vegetasjon, naturlige kilder og regionens temperte klimasone er knyttet til  at mye av regionens areal ligger i fjellene.


== Økonomi ==
Økonomien i Northern Mindanao er hovedsakelig basert på primærnæringer. Industri finnes hovedsakelig i  Cagayan de Oro City og i Iligan.  Den berømte Del Monte Plantasjen er lokalisert i Bukidnon og fabrikken er plassert  i Cagayan De Oro.  Agus-IV til VII Vannkraftverkene i Iligan City og  Baloi, Lanao del Norte er hovedforsyningen av strøm i  Mindanao.


== Politisk inndeling ==


== Referanser ==
Huayuan

Huayuan (kinesisk: 花垣县; pinyin: Huāyuán Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Xiangxi i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 265 838 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.


== Referanser ==
Torbjørn Aalbu

Torbjørn Aalbu (født 30. september 1939 i Trondheim, død  10. oktober 2022 i Oslo) var en norsk diplomat og tidligere ambassadør. 
Aalbu gjennomførte  Forsvarets russiskkurs 1960–1961. I 1965 ble han cand.mag. med fagene russisk, engelsk og historie. Samme år gikk han inn i utenrikstjenesten. I løpet av sin diplomatiske karriere var Aalbu stasjonert i Bangkok, Paris, Moskva og Genève. Han hadde også studieopphold ved Forsvarets høgskole og ved NATO Defence College i Roma.Etter at Latvia gjenvant sin selvstendighet fra Sovjetunionen ble Aalbu i 1991 Norges første ambassadør til landet siden mellomkrigstiden. Han var ved ambassaden i Riga til 1994, da han vendte tilbake til Oslo i 1994 var han revisjonsdirektør i Utenriksdepartementet. Fra 2000 til 2003 var han Norges faste representant ved Europarådet i Strasbourg.


== Referanser ==
Ivar S.A. Isaksen

Ivar Sigmund Angell Isaksen (født 25. november 1937 i Lyngen, død 16. mai 2017 i Kuala Lumpur) var en norsk meteorolog og professor i geofysikk ved Universitetet i Oslo.
Cand.real. fra Universitetet i Oslo 1967, dr.philos. 1973 og professor i meteorologi 1981. Han var verdensledende i den første generasjonen av forskere i luftkjemi, og har levert forskning som har vært anvendbar i forhandlingene om Montrealprotokollen for beskyttelse av ozonlaget (1987) og til flere av rapportene fra FNs klimapanel.Han var også tilknyttet CICERO.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ivar S.A. Isaksen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Ivar S.A. Isaksen i BIBSYS
Guineansk franc

Guineansk franc (fransk: franc guinéen, ISO 4217: GNF) er valutaen som benyttes i Guinea. 


== Historie ==


=== Den første francen ===
Den første guineanske francen ble innført i 1959, for å erstatte CFA-franc. Det var 1, 5, 10 og 25 franc mynter (laget av aluminiumbronse) med sedler (datert 1958) på 50, 100, 500, 1 000 5 000 og 10 000 franc. En annen serie med sedler ble utstedt i 1960, uten 10 000 franc. Den andre serien hadde samme portrett, men med ulike farger og design for å reversere den første. En ny utgave av mynter i 1962 ble laget av kobbernikkel.


=== Den andre francen ===
Den guineanske francen ble gjeninnført som Guineas valuta i 1985, på linje med syli. Myntene kom i verdier på 1, 5 og 10 franc, med 25 franc (1987) og 50 franc (1994) lagt til senere. Sedlene ble utstedt i verdier på 25, 50, 100, 500, 1 000 og 5 000 franc.
En annen serie, utgitt i 1998, utelot sedler på 25 og 50 franc, siden de hadde blitt erstattet av mynter. I 2006 ble en tredje utgave innført, i størrelse på 500, 1 000 og 5 000 franc som ligner på tidligere utgaver. 11. juni 2007 ble 10 000 franc igjen utstedt.
Arthur Berning

Arthur Berning  (født 11. september 1987 i Stavanger) er en norsk skuespiller.
Han debuterte i filmatiseringen av Mannen som elsket Yngve som Helge. For rollen vant han Kanonprisen 2008 i klassen beste birolle og ble nominert til Amandaprisen 2008 i klassen beste mannlige birolle. Han spilte en av hovedrollene i dramakomedien Ninjababy fra 2021, og ble for den nominert til Amandaprisen 2021 i klassen beste mannlige skuespiller.


== Filmografi ==
Mannen som elsket Yngve (2008)
Skjult (2009)
Rottenetter (2009)
Fritt vilt III (2010)
Få meg på, for faen! (2011)
Videogutten (2011)
Arme Riddere (2011)
Nattskiftet (2012)
Bølgen (2015)
Ingenting tar noensinne slutt, kortfilm (2016)
Neste sommer (2018-)
Ninjababy (2021)
Prosjekt Z (2021)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Berning på Internet Movie Database 
(sv) Arthur Berning i Svensk Filmdatabas 
(da) Arthur Berning på Filmdatabasen 
(da) Arthur Berning på Scope 
(fr) Arthur Berning på Allociné 
(en) Arthur Berning på AllMovie 
(en) Arthur Berning hos The Movie Database 
Arthur Berning på Filmweb
Arthur Berning – Fanside
Einar Madsen

Se også: Einar Madsen (født 1957), ordfører i Eidsvoll.Einar Madsen (født 18. april 1926, død 18. juni 1999) var kommandør og territorialleder i Frelsesarmeen, en oppgave han hadde fra 1985 til 1991. Madsen var fra Bergen, og vokste opp i menigheten Bergen 1. korps. Han ble offiser i organisasjonen i 1946. Han var i mange år Frelsesarmeens informasjonssjef, før han i 1983 ble utnevnt til rektor ved Frelsesarmeens offisersskole. Bare et halvt år senere ble han utnevnt til sjefsekretær og nestkommanderende for Frelsesarmeen i Norge, Island og Færøyene. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1989 side 132
Apadana

Apadana (persisk: آپادانا) er en stor sal hvor taket er holdes opp av søyler. Det mest kjente eksempelet er det store kongelige audienssalen og søylegangen i Persepolis på Akamenide-dynastiets Perserriket. Det ble bygget på første halvdel av 400-tallet f.Kr. som del av den opprinnelige formgivning av Dareios den store. Dens konstruksjon ble fullført av Xerxes I av Persia. Moderne forskning «demonstrerer apadanarelieffenes metaforiske vesen som idealisert samfunnsorden.»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Schmitt, R; Stronach, D.: «Apadana». Encyclopaedia Iranica (Routledge) 2.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Fotoarkivet til det orientalske institutt, Universitetet i Chicago
The Achaemenians continued
Persepolis3D, a virtual reconstruction of Apadana
Knut Ove Hillestad

Knut Ove Hillestad (født 12. august 1924, død 9. oktober 2005) var en norsk landskapsarkitekt.Hillestad var utdannet hagearkitekt ved Norges landbrukshøyskole, der han avla avgangseksamen i 1953. I 1961 ble han ansatt i Norges vassdrags- og energiverk. Her gjorde han seg bemerket for innsats for ivaretagelse av hensyn til landskapet ved utbygging av vannkraftverk, blant annet gjennom utarbeidelse av konsesjonsvilkår, arbeid for vern av kulturminner ved utbyggingsprosjekter og verneplaner for vassdrag. Han bidro også til etableringen av skriftserien Kraft og miljø, der han selv forfattet flere skrifter. 
Fra 1965 til 1966 var Hillestad leder for Norske landskapsarkitekters forening.Hillestad ble i 1990 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Samme år ble han tildelt EMIL-prisen for sin store «innsats i naturbevaring ved utbygging av store dammer og kraftverk».


== Bibliografi (utvalg) ==
Dagfinn Tveito, Knut Ove Hillestad og Laila Eriksen: Trivsel i hagen: Hageselskapets grunnbok, 6. utgave, Oslo: Det norske hageselskap/Grøndahl Dreyer, 1997-1998
Alta kraftverk i landskapet, Oslo: Norges vassdrags- og energiverk, 1993
Landscape design in hydropower planning i serien Hydropower development, Trondheim: Norwegian Institute of Technology, Department of Hydraulic Engineering, 1992
Vannkraft og landskap, Oslo: Norges vassdrags- og energiverk, 1992
Kraft, ledning og landskap, Oslo: Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen, 1984
Terskler, vassdrag og landskap, Oslo: Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen, 1982
Landskap i utvikling, Oslo : Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen, 1978


== Referanser ==
Ingunn Birkeland

Ingunn Birkeland (født 16. juni 1935, død 24. november 2018) ble i 1985 valgt til forbundsleder i Norges Husmorforbund. Hennes engasjement i organisasjonen, som har 30 000 medlemmer, startet på et kurs i Brumunddal i 1975, og siden har hun stått på barrikadene for organisasjonen og for å synliggjøre det store ulønnede arbeid kvinner utfører i hjemmene uten å få trygderettigheter og pensjonspoeng for det. 
I 2004 ble hun leder for FN-komiteen i Associated Country Women of the World.


== Andre verv ==
Rådsmedlem i Mental Barnehjelp
Rådsmedlem i Statens eldreråd
Medlem av Rådet for samfunnsplanlegging


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1989 side 120
Odd Reidar Humlegård

Odd Reidar Humlegård (født 9. mai 1961 i Porsgrunn) er en norsk polititjenestemann. Han var politidirektør i Norge fra 2012 til 2018.Humlegård er utdannet jurist fra UiO (1992) og har gjennomført befalsskolen og Statens Politiskole. Han har vært ansatt i politiet siden 1982 og var politiinspektør 1984-1999, assisterende sysselmann på Svalbard 1999-2001, sjefskonsulent i Det Norske Veritas 2001-2003, sjef for Utrykningspolitiet 2003-2009 og sjef for Kripos 2009-2012. Humlegård har i tillegg en erfaringsbasert mastergrad fra Handelshøyskolen BI og har gjennomført topplederprogrammet til engelsk politi, Strategic Command Course fra Leaderships Academy for Policing.Han har tjenestegjort som politikonstabel og -overkonstabel ved Telemark og Oslo politidistrikt. I årene 1996–1999 var han politiinspektør og leder for retts- og påtaleenheten og fast stedfortreder for politimesteren i Telemark. Humlegård har også vært styreleder i Svalbard Samfunnsdrift AS, styremedlem og første visepresident i den europeiske trafikksikkerhetsorganisasjonen TISPOL og styreleder for Politihøgskolen. 
Humlegård ble utnevnt som fungerende politidirektør av justisminister Grete Faremo 17. august 2012, med tiltredelse 20. august, etter at Øystein Mæland trakk seg fra stillingen. 23. november 2012 ble han utnevnt til polidirektør og gikk av fra stillingen etter endt åremål i november 2018.


== Referanser ==
Le Brassus

Le Brassus er en landsby i Vallée de Joux i regionen Vaud i Sveits. Området er en del av kommunen Le Chenit.


== Historien ==
Det finnes ingen dokumentasjon på at dalen har vært bebodd i romersk tid, men det ble funnet romerske mynter i Crêt-Meylan, noe som tyder på at landsbyen har en eldre historie enn den som er kjent.
Arkeologer har funnet spor som gikk gjennom dalen ved klosteret St.Claude, helt fra år 425. De senere generasjonene som bodde i dalen var trolig benediktinermunker av St.Claude. De kom til dalen i år 700.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Le Brassus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Daiquiri

Daiquiri (spansk: daiquirí) er en drink basert på rom, lime og sukkerlake. 


== Varianter ==

En variant av daiquiri er frozen daiquiri. I tillegg til rom, består den av lime, sukkerlake, knust is og frukt eller bær, oftest jordbær. Drinken blandes sammen med isen i en mixer inntil isen er pulverisert og drinken får en slushaktig konsistens og minner om en alkoholholdig smoothie. 


== Eksterne lenker ==
Kari Ormestøyl

Kari Ormestøyl (født Kari Andresen 13. juli 1958) er en norsk musiker og låtskriver.
Kari er i senere tid kjent for sine låter som «Viken 2» som kom på førsteplassen på Norsktoppen den 10. november 2007. Hun ble også hedret med tittelen «Årets Norsktopplåt 2008». Låta «Spinnville kjendiser» ble til etter at Kari med følge satt istykker verdens største spark på Tynset.


== Privatliv ==
Kari er gift med Vidar Ormestøyl fra Lårdal i Telemark. De er bosatt på Vennevold på Skreia i Østre Toten kommune.


== Eksterne lenker ==
Norsktoppens intervju med Kari, Vinner av Norsktoppen 10. november 2007 NRK
oa.no: Platekontrakt for Kari Ormestøyl
Wenche Lyche

Wenche Benedicte Lyche (født 19. september 1965) er en norsk designer utdannet ved Beckmans College of Design i Stockholm. Hun er blant annet kjent for å ha designet brudekjolen til prinsesse Märtha i 2002.Lyche etablerte i 1997 firmaet Studio W og i 2006 designfirmaet Norwegian Twist sammen med Magne Benno Hopp. Arbeider av Lyche er innkjøpt av Innkjøpsfondet for norsk kunsthåndverk.Hun er ansatt som førsteamanuensis ved Oslomet – storbyuniversitetet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norwegian Twist, nettsted for Lyches designfirma
Taarab

Taarab er en musikkgenre, som er populær i Tanzania og Kenya. Forløperen til taarab kom til Zanzibar så tidlig som i 1820, da taarabliknende musikk ble spilt ved sultanens palass. Denne musikken var importert fra Den arabiske halvøy. Likevel var det ikke før begynnelsen av 1900-tallet, da sultan Seyyid Hamoud bin Muhammed oppfordret til dannelse av taarabklubber, at musikkstilen fant sin form, slik den spilles idag. Musikken tok da til seg elementer fra indisk og afrikansk musikk, samt av vestlige instrumenter ble introdusert. Et tradisjonelt taaraborkester kan bestå av flere dusin musikere og benytter seg av både tradisjonelle og moderne instrumenter, som fiolin, kanun (et strengeinstrument), trekkspill, nay (en arabisk fløyte), trommer og vokal. I senere år er det blitt vanligere å bruke elektroniske instrumenter og utstyr.
Ordet taarab stammer fra arabisk tariba og kan oversettes til «å bli beveget».


== Se også ==
Afrikansk musikk
Donji Milanovac

Donji Milanovac (serbisk: Доњи Милановац; «Nedre Milanovac») er en by i Majdanpek kommune i distriktet Bor øst i Serbia. Byen ligger ved Donaus høyre bredd, nær inngangen til Kazan-juvet i Jernporten. Utgravningsstedet Lepenski Vir med 9 000 år gamle arkeologiske funn ligger 10 kilometer nord for byen. 


== Historie ==
Byen er fra det femtende århundret kjent som Poreč og den lå da på en øy i Donau med samme navn. Som følge av oversvømmelser ble byen flyttet i 1830 til Donaus høyre bredd. Samtidig fikk den navnet Milanovac etter Milan Obrenović II fyrste av Serbia fra 1839. Fra 1856 heter byen Donji (nedre) Milanovac etter at Gornji (øvre) Milanovac ble grunnlagt.
Byggingen av kraftverket i 1970 førte til at vannspeilet på Donau ble hevet og deler av byen måtte derfor også flyttes. Donau er ved Donji Milanovac ca. 2 kilometer bred og kalles på stedet Djerdapsjøen.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Donji Milanovac – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Inger Buresund

Inger Buresund (født 30. januar 1954 i Stavanger) er en norsk teatersjef.
Inger Buresund tok utdanning som ballettdanser og koreograf og arbeidet i ti år, fra 1977 til 1987 som danser og koreograf i Collage Dansekompani. Deretter ble hun daglig leder i Danse- og Teatersentrum til 1993 og var med på å starte Black Box Teater i 1985 og ble teatrets første teatersjef i 1993,  Hun var sjef ved Teater Ibsen  fra 2001 til 2007. Fra 2008 var hun daglig leder for sekretariatet til den internasjonale Ibsen-prisen, og 1. mars 2009  startet hun som leder av det norske kunst og kulturprogrammet knyttet opp mot verdensutstillingen Expo 2010 i Shanghai i Kina, ansatt av Innovasjon Norge. Fra 2010 var Inger Buresund Artistic and Managing Director hos Ibsen International. Hun ble ansatt som teatersjef ved Hålogaland Teater 9. november 2015. Hun begynte i stillingen i mai 2016. I november 2018 ble hun bedt om å fratre sin stilling som teatersjef med umiddelbar virkning, etter interne konflikter ved teaterets ledelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Inger Buresund hos Sceneweb
Kristian Skjølaas

Kristian Skjølaas (født 18. juni 1949 på Lillehammer) er tidligere næringspolitisk leder i NHO Oslo og Akershus og er i dag eier av KESS Investment AS.


== Oppvekst og utdannelse ==
Skjølaas vokste opp i Kolbu på Østre Toten. Han har teknisk utdanning innen elektrofag, er godkjent elektroinstallatør og har tilleggsutdannelse fra Handelshøyskolen BI.


== Før NHO ==
Før Skjølaas kom til NHO har han vært elektrolærling og -montør på hos installatør Arvid Bråten på Toten, ingeniør i ABB, elektrosjef i Frydenlund Ringnes Bryggerier AS, opplæringsleder og personalsjef i Frydenlund Bryggerier og organisasjonssjef i Ringnes AS.


== NHO ==
Skjølaas etablerte i 2011 sitt egnet selskap og er i dag eier av KESS Investment AS med datterselskapet KESS Education AS. Her er han deleier og styremedlem i selskapet. Dimensions Agri Technologies AS.Han har vært forfatter og medforfatter i flere faglige artikler i Universitetsforlagets tidsskrift Praktisk økonomi & finans om familiebedrifter, privat aktivt eierskap og Business Angels.Skjølaas er partner i Eierskiftesenter AS med prosjektlederansvar for  Eierskiftealliansen i flere regioner.Skjølaas var frem til 31. desember 2012 næringspolitisk leder i NHO Oslo og Akershus, og hadde i løpet av sine 20 år i Næringslivets Hovedorganisasjon ulike stillinger. Han var leder i mange år leder NHOs Forum for familiebedrifter og aktivt eierskap og har særlig arbeidet mye med familiebedriftenes kår i Norge. Han har også arbeidet mye med internasjonale spørsmål knyttet til utdannings- forskningspolitikk for bedrifts- og næringsutvikling. På disse arbeidsfeltene har Skjølaas sittet i en rekke i styrer, råd og utvalg utenfor NHO.


== Eksterne lenker ==
Skjølaas' egen blogg
KESS Investment