jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Norsk Countrytreff

Norsk Countrytreff tidl. Norsk Country Treff er en countryfestival som årlig arrangeres på Breim i Gloppen kommune. Den første festivalen ble holdt i 1995, og det er siden bygget ut en større scene og festivalområde i forbindelse med Norsk Fjordhestgard. 
Festivalen har siden 1995 vokst til å bli det største kulturelle arrangementet i Sogn og Fjordane. Fra å ha 2 000 betalende det første året, ble det i 2022 satt publikumsrekord med 17 920 betalende. Den amerikanske countryartisten Carlene Carter var hovedattraksjon. Vassendgutane har vært en populær gjenganger på festivalen, og har vært med hvert år siden 2004. Av andre norske artister som har spilt på Norsk Countrytreff finner vi mellom annet Hellbillies, Onkel Tuka, Rotlaus, Steffen Jakobsen, Gunslingers, Hanne Sørvaag, Steinar Albrigtsen og Olav Stedje.
Norsk Countrytreff en en stiftelse, bestående av Breimsbygda Idrettslag, Byrkjelo Ungdomslag, Breim Bygdeungdomslag, A/L Breimshallen, Breim Countryklubb, Stiftinga Norsk Fjordhestgard, Gloppen kommune og Vestland fylkeskommune tidl. Sogn og Fjordane fylkeskommune.
Norsk Countrytreff har blitt arrangert årlig hvert år siden 1995, med unntak av årene 2020 og 2021, da pandemien Covid-19 satte enn stopper for arrangementet. 
Norsk Countrytreff var som den eneste norske countryfestivalen inne på Kulturdepartementets liste over knutepunktfestivaler i Norge, frem til denne ordningen ble avsluttet i 2017. Norsk Countrytreff ble tatt inn i ordningen i 2012, men mottok kritikk fra Norsk Kulturråd i 2014 for å ikke tilpasse seg kravene til knutepunkt-statusen godt nok. Dette til tross for at festivalen gjennomførte flere store endringer gjennom perioden med knutepunkt-status. Opprettelsen av Barnas Countrytreff, konseptkonserten "Blågress" i samarbeid med Sigrid Moldestad, der Moldestad hentet inn bluegrass-artister fra Europa og USA for å presentere samarbeid mellom land og verdensdeler og opprettingen av en årlig åpningskonsert i Trivselshagen, Gloppen kommunes eget kulturhus var ikke nok for Kulturrådet til å kunne forsvare statusen. Musikkforsker Stian Vestby avsluttet sin doktorgradsavhandling «Folkelige og distingverte fellesskap: Gentrifisering av countrykultur i Norge», og konkluderte med at kultureliten endrer countryfestivaler.  


== Artister år for år ==
Norsk Countrytreff er en økonomisk bærekraftig festival. Det foreligger planer for å oppgradere festivalområdet for å gjøre publikumsområdet mer tilgjengelig for alle. Dette inkluderer nytt sceneområde i «Kolbeins Saloon».


== Eksterne lenker ==
Festivalens hjemmesider
Slik endrer kultureliten countryfestivaler - Forskning.no
Hva skjer når en countryfestival får statsstøtte? - Ballade.no
Official Live: 101 Proof

Official Live: 101 Proof er et konsertalbum, utgitt av Pantera den 29. juli, 1997.


== Albuminformasjon ==
De første fjorten sporene er liveinnspillinger av sanger som tidligere var gitt ut på studioalbum (begynner med Cowboys from Hell); de siste to sangene («Where You Come From» og «I Can't Hide») er studioinnspillinger som først ble introdusert på dette albumet. Official Live: 101 Proof nådde #15 på Billboard Top 200-listene.
Sporet «Dom/Hollow» er en sammensmelting av deler fra «Domination» (originalt fra Cowboys from Hell) og «Hollow» (originalt fra Vulgar Display of Power). Bandet spilte «Domination», som ledet inn i «Hollow», omtrent hver eneste gang de spilte en av disse sangene live.
Sporet «Hostile» er en live-versjon av «Fucking Hostile» (fra Vulgar Display of Power) med en kortere tittel.
Omslaget på albumet skal se ut som en flaske med whiskey som det står 101 proof på, som viser til alkoholinnholdet, og No 5 som skal viser til merket (som Jack Daniels Old No 7-merket), og det faktum at dette er deres femte utgivelse (om man begynner på Cowboys From Hell og utelater deres fire tidligere album).


== Sporliste ==
Alle spor av Pantera.«A New Level» – 4:24
«Walk» – 5:50
«Becoming» – 3:59
«5 Minutes Alone» – 5:36
«Sandblasted Skin» – 4:29
«Suicide Note Pt. 2» – 4:20
«War Nerve» – 5:21
«Strength Beyond Strength» – 3:37
«Dom/Hollow» – 3:43
«This Love» – 6:57
«I'm Broken» – 4:27
«Cowboys from Hell» – 4:35
«Cemetery Gates» – 7:53
«Fucking Hostile» – 3:56
«Where You Come From» – 5:11
«I Can't Hide» – 2:16


== Personell ==
Phil Anselmo – Vokalist
Dimebag Darrell – Sologitar
Rex Brown – Bassgitar
Vinnie Paul – Trommer


== Listeposisjoner ==
Album


== Eksterne lenker ==
(en) Official Live: 101 Proof på Discogs 
(en) Official Live: 101 Proof på MusicBrainz 
(en) Official Live: 101 Proof på Encyclopaedia Metallum
Liste over lokalstyrer i Victoria

Det finnes 79 lokalstyrer i Victoria. Lokalstyrene tilsvarer omtrentlig en norsk kommune. Lokalstyrene har status som cities, shires, rural cities og i et tilfelle borough. I tillegg til lokalstyrene finnes det et mindre antall kommunefrie områder-


== Lokalstyrer i stor-Melbourne ==
City of Banyule
City of Bayside
City of Boroondara
City of Brimbank
Shire of Cardinia
City of Casey
City of Darebin
City of Frankston
City of Glen Eira
City of Greater Dandenong
City of Hobsons Bay
City of Hume
City of Kingston
City of Knox
City of Manningham
City of Maribyrnong
City of Maroondah
City of Melbourne (se også Melbourne)
Shire of Melton
City of Monash
City of Moonee Valley
City of Moreland
Shire of Mornington Peninsula (se også Mornington-halvøya)
Shire of Nillumbik
City of Port Phillip
City of Stonnington
City of Whitehorse
City of Whittlesea
City of Wyndham
City of Yarra
Shire of Yarra Ranges


== Regionale byer ==
Rural City of Ararat
City of Ballarat
City of Greater Bendigo
Rural City of Benalla
City of Greater Geelong
City of Greater Shepparton
Rural City of Horsham
City of Latrobe
Rural City of Mildura
Rural City of Swan Hill
Rural City of Wangaratta
City of Warrnambool
City of Wodonga


== Landkommuner ==
Alpine Shire
Bass Coast Shire
Shire of Baw Baw
Shire of Buloke
Shire of Campaspe
Shire of Central Goldfields
Colac Otway Shire
Corangamite Shire
Shire of East Gippsland
Shire of Gannawarra
Shire of Glenelg
Golden Plains Shire
Shire of Hepburn
Shire of Hindmarsh
Shire of Indigo
Shire of Loddon
Shire of Macedon Ranges
Shire of Mansfield
Shire of Mitchell
Shire of Moira
Shire of Moorabool
Shire of Mount Alexander
Shire of Moyne
Shire of Murrindindi
Shire of Northern Grampians
Pyrenees Shire
South Gippsland Shire
Shire of Southern Grampians
Shire of Strathbogie
Surf Coast Shire
Shire of Towong
Shire of Wellington
Shire of West Wimmera
Shire of Yarriambiack


== Andre ==
Borough of Queenscliffe
Where You Come From

«Where You Come From» er den første og eneste singelen fra heavy metal-bandet Panteras eneste konsertalbum, Official Live: 101 Proof. Sangen er den eneste singelen fra live-albumet, fordi kun dette og et annet spor er studioinnspillinger.


== Sangen ==
Sangen ligger innenfor sjangrene thrash metal og groove metal, og er preget av en voldelig og sint lyd. Phil Anselmo bruker sin karakteristiske hese og kraftige stemme, mens Dimebag Darrell spiller veldig tekniske soloer, plasser perfekt med riffene i sangen. Teksten forteller om en periode der stemningen i bandet var ganske urolig.
Vince Neil

Vince Neil er vokalist i hardrock/heavy metal-bandet Mötley Crüe


== Diskografi ==


=== Album ===
Solo

Exposed, 1993
Carved in Stone, 1995
Live at the Whisky: One Night Only, 2003Mötley Crüe

1981 – Too Fast for Love
1983 – Shout at the Devil
1985 – Theatre of Pain
1987 – Girls, Girls, Girls
1989 – Dr. Feelgood
1991 – Decade of Decadence 81–91
1991 – Best of 1981-1991
1997 – Generation Swine
1997 – Best of 1981-1997
1998 – Greatest Hits
1999 – Live: Entertainment or Death
2000 – New Tattoo
2005 – Red, White & Crüe
2008 – Saints of Los Angeles


=== Singler ===
Solo

You're Invited (But Your Friend Can't Come), 1992
Sister of Pain, 1993
Can't Change Me, 1993
Can't Have Your Cake and Eat It Too, 1993
Skylar's Song, 1995
Promise Me, 2005


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vince Neil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vince Neil på Internet Movie Database 
(en) Vince Neil hos Rotten Tomatoes 
(en) Vince Neil hos The Movie Database 
(en) Vince Neil på Apple Music 
(en) Vince Neil på Discogs 
(en) Vince Neil på MusicBrainz 
(en) Vince Neil på Encyclopaedia Metallum 
(en) Vince Neil på Spotify 
(en) Vince Neil på Songkick 
(en) Vince Neil på AllMusic 
Vince Neil på Twitter 
Vince Neil på Facebook 
Vince Neil på Instagram 
Vince Neil på YouTube 
Vince Neil på Myspace
Turukhansk-demningen

Turukhansk-demningen (russisk: Туруханская ГЭС – Turukhanskaja GES) er en planlagt oppdemming av elva Nedre Tunguska, med et tilhørende vannkraftverk. Kraftverket ville blitt et av verdens største målt etter installert effekt. Planene har vært å installere en ytelse på inntil 12 000 eller 50 000 MW. Dammen skulle ligge 120 km oppover elva fra utløpet i Jenisej, i Evenki autonome område, nord i det meget store Krasnojarsk kraj (som grovt sett dekker Jenisej-vassdraget).
Planen ble første gang kunngjort av Nikita Khrusjtsjov 18. oktober 1961 ved Sovjetunionens kommunistiske partis kongress. Prosjektet fikk ny aktualitet i 2001, men har per 2020 fortsatt ikke hatt prioritet.Demningen skulle bli 200-206 meter høy. Reservoaret som demmes opp skulle bli om lag 9 400 km² stort og 45 km³ i volum, verdens største kunstige reservoar. Vannmengden var beregnet å kunne nå 70 000 m³/sek. Området er preget av taiga og er tynt befolket.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rushydro – operatørselskapets websider.
Laboratorija Novostei – «Largest hydro electric power station to be built in Evenkia», 27. juli 2006.
Sajano Sjusjensk-demningen

Sajano Sjusjenskaja-demningen  er en demning sør for byen Sajanogorsk i elva Jenisej, og ligger sørvest for hovedelvas løp. Vannkraftverket ble ferdigstilt i 1980–84, og gir blant annet kraft til et stort aluminiumsverk i Sajanogorsk. Denne gravitasjonsdemningen i betong er 242 – 245 meter høy, og 1 066 meter lang.
Kraftverket er et av verdens største målt etter installert effekt, som er inntil 6 721 MW. Produksjonen er på 23 – 27 TWh årlig (rekord 26,8 TWh i 2006).  Operatør er RusHydro.
Anleggets reservoar er den 320 km lange, 10 km brede og 621 km² store Sajano Sjusjenskaja-sjøen som ligger over grensene som møtes mellom Khakasia-republikken, Tuva-republikken, og de sørligste deler av Krasnojarsk kraj (som grovt sett dekker Jenisej-vassdraget). Normal vannspeilhøyde blir 540 meter, som gir 621 km² reservoarstørrelse. Vannmengde er anslagsvis 31,34 km³, og vannstrømning 15 900 m³/sek.


== Ulykker ved anlegget ==
Den 17.august 2009 opplevde anlegget en alvorlig ulykke, da turbin 2 brøt sammen og kontrollrommet ble oversvømt i en periode hvor utbedringer av kraftverket var underveis.Samme type uluykke skjedde også 23. mai 1979, mens ulykker i 1985 og 1988 gikk ut over rørgaten. Ulykken i 2009 var ekstra alvvorlig, innen 4.september var hele 74 mennesker bekreftet omkommet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rushydro – operatørselskapets websider.
Krasnojarskdemningen

Krasnojarskdemningen  er en demning 30 km sør for byen Krasnojarsk i elva Jenisej, og ligger i hovedelvas løp. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1961–68, og igangsatt på 50-årsdagen for oktoberrevolusjonen. Kraftverket gir blant annet kraft til industrien i midt-Sibir, og flombeskyttelse for storbyen Krasnojarsk og den tidligere lukkede byen Krasnojarsk-26. Demningen er 119 meter høy, og ca. 1 070 meter lang.
Kraftverket er et av verdens største målt etter installert effekt, som er inntil 6 000 MW. Produksjonen er på 23 – 27 TWh årlig (rekord 26,8 TWh i 2006). 
Anleggets reservoar er den 400 km lange, 15 km brede og 2 130 km² store Krasnojarsk-sjøen i sørlige deler av Krasnojarsk kraj (som grovt sett dekker Jenisej-vassdraget). Normal vannspeilhøyde blir 182 meter, som gir 2 130 km² reservoarstørrelse. Dette er et av de største kunstig oppdemmede reservoarer i verden. Vannmengde er anslagsvis 73,3 km³, og vannstrømning 16 000 m³/sek. 
Oppdemmingen oversvømte en rekke tettsteder. Demningen strekker seg helt fra demningen ved Divnogorsk og ned til Abakan – hovedstaden i Khakasia-republikken.  Reservoaret omgis av Sajanfjellene.


== Eksterne lenker ==
Rushydro – operatørselskapets websider.
Ust Ilimsk-demningen

Ust Ilimsk-demningen  er en demning ved byen Ust-Ilimsk i elva Angara, ei sideelv til Jenisej, nord for det ovenforliggende Bratsk-reservoaret. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1970–1979. Operatør er Irkutsk Power Generation and Distribution Company (Irkutskenergo) OAO.

Demningen er en 1 475 meter lang, og 105 meter høy gravitasjonsdam i betong.
Kraftverket er et av verdens største målt etter installert effekt, som er inntil 4 320 MW fordelt på 16 turbiner (alle på 270 MW hver). Den praktiske utnyttelsen er omkring 3 840 MW, og midlere kraftproduksjon er 21 700 GWt årlig. Kraftverket gir kraft til industrien i Sibir.
Anleggets reservoar er den 1 873 km² store Ust Ilimsk-sjøen i Krasnojarsk kraj (som grovt sett dekker Jenisej-vassdraget). Normal dybde blir 31,7 meter, vannmengde er anslagsvis 59,3 km³. Reservoaret strekker seg nesten helt opp til byen Bratsk.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Ust-Ilimsk Hydroelectric Dam - Global Energy Observatory.
Rushydro – operatørselskapets websider.
Bogutsjansk-demningen

Bogutsjansk-demningen  er en demning under bygging i nedre løp av elva Angara, ei sideelv til Jenisej, nedenfor oppdemmingene Ust Ilimsk-reservoaret og Bratsk-reservoaret. Byggingen av det tilhørende vannkraftverket ble igangsatt 1971 og deretter i 1980, og det forventes å bli ferdigstilt i 2012. Det skal gi kraft til industri og et aluminiumsverk.
Kraftverket skal få en installert elektrisk effekt på minst 2 997 MW. Det blir to demninger i anlegget, en 774 meter lang og en 1 816 meter lang. Høyden blir 79 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Boguchany hydroelectric power plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Rushydro – operatørselskapets websider.
Gjøkåsen

Gjøkåsen er en ås helt nord i Øvre Pasvik landskapsvernområde i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Gjøkåsen har også gitt navn til den tidligere grensestasjonen ved fylkesvei 885 øst for åsen.


== Forsvarets tilstedeværelse ==
Den sørligste av alle forsvarets grensestasjoner i Pasvikdalen i lå på Gjøkåsen frem til 17. juni 2014, da forsvarsminister Ine Eriksen Søreide formelt åpnet Grensestasjon Pasvik. Gjøkåsen grensestasjon er nå revet.
Pasvikkompaniet er ett av to grensekompanier, og de løser grensevaktoppdraget i den sørlige delen av grensen mot Russland, med utgangspunkt i en stor grensestasjon på Svanvik og ulike installasjoner i Pasvikdalen, inkludert Gjøkåsen. Grensejegerne i Pasvikkompaniet har begrenset politimyndighet. 
Det er i Pasvikkompaniet sitt ansvarsområde at man finner Treriksrøysa. Det er den grenserøysa som markerer stedet der norsk, finsk og russisk grense møtes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forsvarets Forum
Mainskaja-demningen

Mainskaja-demningen eller Maina-demningen er en demning langt sør i elva Jenisej, ved dens løp gjennom Sajanfjellene, beliggende ved den lille byen Maina nord for det ovenforliggende Sajano Sjusjensk-reservoaret og sør for det nedenforliggende Krasnojarsk-reservoaret. Reservoaret ligger på grensen mellom republikken Khakasia og Krasnojarsk kraj. Demningen er 750 meter lang.
Vannkraftverket ble ferdigstilt 1979–1987. Kraftverket gir kraft til industrien i Sibir. Kraftverket har installert elektrisk effekt på 320 MW, med årlig strømproduksjon på ca. 1,7 TWh.
Anleggets reservoar er den 21,5 km lange, 500 meter brede og 11,5 km² store Mainasjøen. Normal dybde er 13 meter.


== Eksterne lenker ==
Rushydro – operatørselskapets websider.
Motyginsk-demningen

Motuginsk-demningen  er en demning under bygging i nedre løp av elva Angara, ei sideelv til Jenisej, om lag 150 km ovenfor (øst for) der hvor Angara munner ut i Jenisej. Antatt ferdigstilling er for tiden satt til 2019 eller 2020.
Anlegges bygges nedenfor oppdemmingen Bogutsjansk-reservoaret. Byggingen av det tilhørende vannkraftverket skal gi kraft til industrien i Sibir. Installert effekt skal bli 1 100 MW, fordelt på 10 turbiner. Reservoaret som dannes i elva – Motyginsk-sjøen, blir på 536,6 km² og 19,1 km³ volum.


== Eksterne lenker ==
Rushydro – operatørselskapets websider.
Vokrug Sveta – artikkel om prosjektet.
Irkutsk-demningen

Irkutsk-demningen (russisk: Иркутская ГЭС – Irkutskaja GES) er en demning og et vannkraftverk i elva Angara i Irkutsk oblast i Russland. Det har navn etter byen Irkutsk, og ligger ovenfor (sørøst for) det store Bratsk-reservoaret lengre nede i elva. Irkutsk-demningen demmer opp et reservoar som strekker seg helt opp til Angaras utløp fra Bajkalsjøen, og bidrar også til å regulere selve vannstanden i hele Bajkalsjøen.

Demningen er 2 400 m lang, med en fallhøyde (water head) på 26 meter. Installert effekt i vannkraftverket er 687,1 MW fordelt på 8 turbiner, og årsproduksjonen omkring 4,1 TWh. Anlegget ble bygget i perioden 1950–1958. Operatør er Irkutsk Power Generation and Distribution Company (Irkutskenergo) OAO.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Irkutsk Hydroelectric Power Station - Global Energy Observatory.
Irkutskenergo – operatørselskapets webside.
Irkutsk.org – «Construction History of Irkutsk Hydroelectric Power Station».
Margie (sang)

«Margie», også kjent som «My Little Margie», er en populær sang fra 1920. Melodien ble laget i samarbeid mellom vaudevilleutøveren og pianisten Con Conrad og ragtimepianisten J. Russell Robinson. Teksten ble skrevet av Benny Davis, en vaudevilleutøver og låtskriver. «Margie» ble introdusert av Original Dixieland Jazz BandSangen ble publisert i 1920 og var oppkalt etter sanger og låtskriver Eddie Cantors fem år gamle datter. Cantor ble kreditert for å ha popularisert «Margie» med sin innspilling fra 1921 som lå på toppen av poplisten i fem ukerSangen har blitt fremført i filmene Stella Dallas (1937), Margie (1946) samt The Eddie Cantor Story (1957)Etter å ha blitt innspilt av tallrike artister, har sangen blitt en jazzstandard. Blant de personene som har spilt inn låten er Ray Barretto, Bix Beiderbecke, Cab Calloway, Bing Crosby, Dave Brubeck, Frank Crumit, Erroll Garner, Claude Hopkins, Ted Lewis, Jimmy Lunceford, Shelly Manne, Oscar Peterson, Don Redman, Charlie Shavers, Jimmy Smith, Jo Stafford samt Jo VenutiFats Domino har også spilt den inn på plate. 


== Norsk versjon ==
Jørg-Fr. Ellertsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Margit». Sangen ble utgitt av Dizzie Tunes på singlen Troll TN 101.


== Litteratur ==
Shaw, Arnold: «The Jazz Age. Popular Music in the 1920's». Oxford University Press US, 1989 ISBN 0195060822


== Referanser ==
DS «Fjordbuen» (1899)

DS «Fjordbuen» var i perioden 1899-1949 en lokalrutebåt i fart i Ryfylkebassenget. «Fjordbuen» tilhørte de første ti årene Ryfylke Dampskibsselskab (det andre). Våren 1899 overtok Det Stavangerske Dampskibsselskab Ryfylke Dampskibsselskab med ruter og dampbåtene «Fjordbuen» og DS «Øibuen». Stavangerske benyttet «Fjordbuen» i sine ruter frem til 1949, da den ble solgt for bruk som flytende omlastningsanlegg for sild på vintersildfiske. Først rundt 1965 ble den endelig opphugget.


== Ryfylke Dampskibsselskab ==
April 1899: Levert fra Stavanger Støberi & Dok, Stavanger (byggenr. 34) som lokalrutebåt «Fjordbuen» til Ryfylke Dampskibsselskab, Stavanger. Benyttet i lokalrutefart i Ryfylke.
Pr. vinter 1908-1909: Rute var slik: Mandag: Skiftun (kl.06)-Hjelmeland-Hauskevåg-Ølesund-Sandanger-Fister-Sigmundstad-Årdal-Næssa-Nordskår-Sørskår-Fiskå-Kjølevik-Alsvik-Hidle-Stavanger (kl.11.30). Retur fra Stavanger (kl.3.30) til Skiftun og videre til Hålandsosen (kl.20). Hver tirsdag: Hålandsosen (kl.07.30)-Erøy-Bogsund-Landsnes-Foreneset-Knutsvik-Skiftun-Hjelmeland-Eiene-Vadla-Tøtlandsvik-Hjelmeland (kl.9.30) -Hauskevåg-Ølesund-Fister-Fiskå (med korrespondanse med selskapets andre lokalrutebåt DS «Øibuen» i rute til Årdal)-Kjølevik-Stavanger (kl.16). Hver onsdag: Steinnesvåg på Finnøy-Stavanger. Hver torsdag: til Hålandsosen. Hver fredag: Årdal-Stavanger-Steinnesvåg. Hver lørdag: Steinnesvåg-Stavanger-Hjelmeland-Skiftun (kl.20.30). Ryfylke Dampskibsselskab hadde således anløp over store deler av østre Ryfylke og for Stavangerske Dampskibsselskab var dette en brysom konkurrent.


== Det Stavangerske Dampskibsselskab ==
April 1909: Eierselskap med ruter og fartøy solgt til Det Stavangerske Dampskibsselskab, Stavanger for kr.71 000. «Fjordbuen» fortsatte stort sett i rutene på Skiftun, Hålandsosen, Årdal og Steinnesvåg. Senere i ruten Stavanger-Jørpeland-Tau i mange år. Den gikk også på Muslandsvåg om Nedstrand, på Sandeid, Finnøy, Sjernarøy.
Vinter 1944-1945: Benyttet i ruten Stavanger-Rennesøy, hvor den avløste DS «Øybuen» som måtte brukes i ruten på Kvitsøy.
Pr.vinter 1947-1948: I rute Steinnesvåg-Stavanger og Stavanger-Jørpeland-Tau.
1948: Opplagt som reserveskip.


== Etterhistorie ==
Vår 1949: Solgt til S. Ronglan Sildoljefabrik / v. S. Ronglan, Haugesund. Noe nedrigget og ombygd til flytende omlastningsanlegg for sild. Benyttet på vintersildfiske på Nordvestlandet som losjiskip og til omlasting av sild fra fiskefartøy til fraktefartøy som fraktet silden sørover til eierens sildoljefabrikk på Storøy ved Haugesund. Mellom sesongene lå «Fjordbuen» opplagt i Sjøhuskleiven i Haugesund.
1958: Solgt til B. Heide Ltd. jr., Kristiansund N. Benyttet som losjiskip og flytende omlastningsanlegg for konsumsild både i Kristiansund N og på Helgelandskysten.
Ca.1965: Solgt til Paul Gjerde, Ørsta for opphugging.


== Kilder ==
«Fjordabådane»  Magnus Torgersen 1981
Artikkel om DSD av Alf Johan Kristiansen i Skipet 2.90 og 1.91.
Trygve Eriksen jr.'s arkiv