jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Deutsches Institut für Normung

Deutsches Institut für Normung (DIN) er Tysklands standardiseringsorganisasjon og er Tysklands medlem i ISO. DIN har hovedkvarter i Berlin. Det er for tiden rundt tretti tusen DIN-standarder som dekker de fleste teknologiske områder.


== Historie ==
Instituttet ble opprettet i 1917 som Normenausschuß der deutschen Industrie (NADI, «Standariseringskomite for tysk industri»), men omdøpt til Deutscher Normenausschuß (DNA, «Tysk standardiseringskomite») i 1926 for å reflektere at organisasjonen nå drev med standardiseringer på mange felt og områder, ikke kun for industriprodukter. I 1975 ble det omdøpt på nytt som Deutsches Institut für Normung, eller DIN, og er anerkjent av de tyske myndigheter som offisiell nasjonal myndighet for standardisering og som representerer tyske interesser internasjonalt og på europeiske nivåer.
Den første standarden kom i 1918 og var DIN 1 Kegelstifte. Siden 1920 var DIN en registrert organisasjon. I 1922 fulgte DINs mest kjente standard, DIN 476 for papirformater med inndelinger som A3, A4, A5 og videre. Den ble adoptert i 1975 som internasjonal standard, ISO 216.
Etter den andre verdenskrigen ble virksomheten gjenopptatt og i 1951 ble instituttet medlem i ISO, den internasjonale standardiseringsorganisasjonen, som ansvarlig for standardisering i tysktalende land. I 1975 ble det undertegnet en avtale mellom DIN og den tyske staten som slo fast at DIN er den eneste nasjonale standardiseringsorganisasjonen. DIN representerer Tyskland i internasjonale standardiseringsspørsmål og avgjørelser. Foruten å være medlem av ISO er organisasjonen også medlem av den europeiske standardiseringsorganisasjonen CEN, Comité Européen de Normalisation.


== Annet ==
I Norge følges ofte DIN-normen på områder som Norsk Standard ikke dekker. For amerikanske produkter er det SAE, Standard for American Engineering, som gjelder. Denne legger blant annet til grunn det engelske målesystemet med fot og tommer. Ved beskivelse av bilers motorytelse har både DIN-normen og SAE-normen lenge vært i bruk for beskrivelse av antall hestekrefter. 1 hestekraft DIN tilsvarer 1,144444444444444 hestekrefter SAE.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Deutsches Institut für Normung – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
König

König er det tyske ordet for «konge». König kan vise til:


== Steder ==
Bad König, en by i Hessen


== Personer ==
König (Koenig) er et vanlig tysk slektsnavn. Personer med König som etternavn:

Dénes Kőnig (1884–1944), ungarsk matematiker, sønn av Gyula Kőnig
Franz König, (1905–2004), østerriksk kardinal
Gyula Kőnig, også kjent som Julius König, ungarsk matematiker
Gottfried Michael Koenig, tysk-nederlandsk komponist


== Annet ==
Königs teorem (mengdelære), oppkalt etter Gyula Kőnig
Königs teorem (grafteori), oppkalt etter Dénes Kőnig
Königs lemma i grafteori, oppkalt etter Dénes Kőnig
SMS König, tysk slagskip og klasse av slagskip
König-Brauerei, tysk bryggeri
Anne Lene Dale Sandsten

Anne Lene Dale Sandsten (født 16. juni 1966) er en norsk diplomat. Hun var kommunikasjonssjef i Utenriksdepartementet 2004–08.
Sandsten er utdannet cand.polit. ved Universitetet i Oslo i 1995. Hun begynte i utenrikstjenesten i 1994. Hun var stasjonert i Syria, Libanon og ved Norges delegasjon til NATO i Brussel. I 2004 ble hun kommunikasjonsjef i Utenriksdepartementet og i 2008 instituttsjef ved Fafo Institutt for anvendte internasjonale studier. Sandsten ble i 2010 direktør i Agderforskning.


== Referanser ==
Martin Dahlin

Dan Martin Nataniel Dahlin (født 16. april 1968 i Uddevalla) er en svensk tidligere fotballspiller. Han vokste opp i Lund. Han var en viktig spiller for Sverige under VM i fotball 1994. Han skåret den viktige utligningen mot Kamerun, og lagde to mål mot Russland, og et mot Saudi-Arabia.
Dahlin har lansert egen kleskolleksjon, med den norske spydkasteren Andreas Thorkildsen som modell. Dahlin er aktiv fotballagent. 


== Meritter ==
1988 med Svensk mester med Malmø FF
1993: Guldbollen
VM i fotball 1994: Bronse
EM i fotball 1992: Semfinale


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Martin Dahlin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Martin Dahlin – Olympedia 
(en) Martin Dahlin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Martin Dahlin – Sveriges olympiske komité 
(en) Martin Dahlin – FIFA 
(en) Martin Dahlin – UEFA 
(en) Martin Dahlin – Transfermarkt 
(en) Martin Dahlin – national-football-teams.com 
(en) Martin Dahlin – WorldFootball.net 
(de) Martin Dahlin – fussballdaten.de
Ålekvabber

Ålekvabber er en gruppe piggfinnede fisker. Alle artene er marine og er særlig utbredt i arktiske og antarktiske strøk. Gruppen kalles også ålebrosmer.


== Beskrivelse ==
Ålekvabber har en langstrakt kropp med sammenhengende rygg-, hale- og gattfinne. Mange arter mangler bukfinner, mens brystfinnene ofte er store og runde. De største artene, som Macrozoarces americanus, blir opptil 1,1 meter lange.


== Arter som finnes i Norge ==
arktisk ålebrosme
blek ålebrosme
båndålebrosme
havålebrosme
marmorert ålebrosme
nettålebrosme
nordlig ålebrosme
vanlig ålebrosme
skjellålebrosme
spisshalet ålebrosme
spitsbergenålebrosme
storhodet ålebrosme
sørlig ålebrosme
ulvefisk
ålekvabbe


== Litteratur ==
Pethon, Per (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 
Nelson, Joseph S. (2006). Fishes of the World (4 utg.). Edmonton. ISBN 0-471-25031-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) ålekvabber – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) ålekvabber i Encyclopedia of Life 
(en) ålekvabber i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ålekvabber hos Artsdatabanken 
(sv) ålekvabber hos Dyntaxa 
(en) ålekvabber hos Fossilworks 
(en) ålekvabber hos ITIS 
(en) ålekvabber hos NCBI 
(en) Kategori:Zoarcidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Zoarcidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Académie Colarossi

Académie Colarossi var et fransk privat kunstakademi. Det var grunnlagt av den italienske skulptøren Filippo Colarossi, og lå i rue de la Grande-Chaumière nr. 10 i Paris, like i nærheten av Académie de la Grande Chaumière, nr. 14 i samme gate.

Akademiet ble grunnlagt som et alternativ til det offentlige École des Beaux Arts, som etter mange unge kunstneres mening var blitt for konservativt.
Académie Colarossi stengte i 1920. Collarossis ektefelle brente arkivene som gjengjeld for ektefellens ekteskapelige sidesprang.


== Kjente studenter ==


== Kilder ==
Akademiet på Prosjekt Gutenberg
Bestemødre mot atomvåpen

Bestemødre mot atomvåpen var en aktivistgruppe sammensatt av bestemødre fra Oslo-området som fra 1983 i 20 år hver onsdag i skoleåret demonstrerte mot atomvåpen på Stortings plass. 
Inspirasjon til aksjonsformen kom fra Kvinnene på Maiplassen i Buenos Aires i Argentina. Bak dannelsen lå blant annet at initiativtagerne følte kvinner ble nedvurdert i organisasjonen Nei til atomvåpen. Deltakerne hadde variert bakgrunn, men mange kom fra Internasjonal kvinneliga for fred og frihet, Nei til atomvåpen og kvinnebevegelsen. Flere hadde også erfaring fra motstandsarbeide under andre verdenskrig.
Mot slutten av 1980-årene ønsket deler av gruppen å utvide virksomheten utover atomvåpenperspektivet. Gruppens offisielle navn ble etterhvert Bestemødre på Stortings plass mot atomvåpen og vold. Gruppen ble nedlagt i september 2003 da mange av medlemmene ble for gamle, men to av medlemmene tok opp igjen arbeidet i Bestemødre for fred.
Blant deltagerne var Nini Haslund Gleditsch og Henriette Bie Lorentzen.


== Litteratur ==
Randi Aas: Bestemødrene på Stortings plass, Emilia forlag, 2006
Revolvermagasinet

Revolvermagasinet er et norsk humorprogram med Charlo Halvorsen, Stig Holmer og Otto Jespersen som ble sendt NRK Radio fra 1988 til 1992. Programmet gikk på P1 og ble de første årene sendt på fredagskvelder, mellom klokken 23 og 24. Fra høsten 1991 ble det kjent under navnet Nye revolvermagasinet og gikk på onsdagskveldene. En rekke kjente politikere og kulturpersonligheter ble intervjuet i programmet. Gjestene fikk sjelden slippe til og spørsmålene var gjennomgående useriøse. Programmet hadde undertittelen «et oppgjør med virkeligheten».

Andre som medvirket i programmet var Øystein Bache, Rune Gokstad, Jan Pande-Rolfsen, Svein Byhring og Cille Biermann.
Programmet ble i løpet av de årene det gikk blant de mest populære underholdningsprogram på radio. Dagbladet kåret det til «Norges tøffeste radioprogram noensinne».Revolvermagasinet ble sendt fra 16. september 1988 til 23. mai 1992. Deler av programmet ble sendt i reprise i 2003.


== Referanser ==
Sabine

Sabine og Sabina er kvinnenavn dannet av det latinske sabina som var et romersk tilnavn som betød «sabinsk kvinne». Sabinerne var et oldtidsfolk i det som i dag er Italia.


== Etymologi ==
Sabina er dannet av det latinske sabina som var et romersk tilnavn som betød «sabinsk kvinne». Sabinerne var et oldtidsfolk i det som i dag er Italia. Sabinerne fikk navnet sitt fra guden Sabus. Opprinnelsen til gudenavnet er ukjent.
Sabine er fransk, tysk og nordisk variant av Sabina.


== Utbredelse ==
Sabina er kjent brukt i Italia rundt år 100 gjennom en helligkåret kristen martyr. Formen Sabine var vanlig i England i middelalderen.

Sabine var et populært navn i USA i 1960- og 1970-årene.

Sabina er kjent brukt i Sverige første gang i 1582. Sabine er kjent brukt i Norge første gang på begynnelsen av 1700-tallet. I Sverige var både Sabine og Sabina mest brukt på 1980- og 1990-tallet
Sabina har finsk og svensk navnedag 27. oktober og dansk og færøysk navnedag 5. desember.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Sabine og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Sabina Spielrein (1885–1942), russisk-jødisk psykiater
Sabina Jacobsson (f 1967), svensk-norsk bilde- og videokunstner
Sabine Timoteo (f 1975), sveitsisk skuespillerinne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Sabine
(en) Think Baby Names: Sabine
Dukke

En dukke, også skrevet dokke,  er en leketøysfigur som kan forestille et dyr eller et menneske, gjerne et barn eller en baby. En dukke kan også være en naturtro modell i ulike skala av et dyr eller et menneske, for eksempel brukt til opplæring og testing. Dukker kan være enkle eller kompliserte, dyre eller billige. Som hovedregel er det dukkens funksjon og formål som avgjør dens verdi, snarere enn dens opprinnelige pris.


== Ulike typer dukker ==
Barbiedukke
Marionettdukke
Dukketeater
Sokkedukke
Hånddukke
Papirdukke
Nikkedukke
Utstillingsdukke
Livredningsdukke
Sexdukke
Sprellemann
Tinnsoldat
Dradukke
Shwe Shwe Poppi
Stråmann
Kollisjonstestdukke
Dukkefilmdukke
Åsmund Forfang

Åsmund Forfang (født 22. mai 1952 i Orkdal) er en norsk forfatter og oversetter.
Forfang debuterte i 1972 med en samling science fiction-noveller, Bilen med det store hjertet. Senere har han utgitt romaner, novellesamlinger, sakprosa og ungdomsbøker.


== Bibliografi ==
Bilen med det store hjertet – noveller (1972)
I tråd med meg selv – noveller (1973)
Kringsett av fiendar – noveller (1976)
Max – roman (1981)
Bryllaupet i Ballarat og to andre historier – noveller (1987)
Bjørkfink, sa F – roman (1990)
Synnøve – roman (1991)
Asbjørn – roman (1993)
Ateisme – essay (1996)
Det svarte sverdets hemn – ungdomsbok (1998)
Den store dugnaden : Orkdal sanitetsforening 1898-1998 – sakprosa (1998)
100 år med et smelteverk. En beretning om livet i Kopperå – sakprosa (2000)
Fra bekkekvern til kraftfôrfabrikk : A/L Orkla kornsilo og mølne 1952-2002 – sakprosa (2002)
Kvinnene i gruvesamfunnet Løkken Verk – sakprosa (2004)
Den første sidan Sigurd – langnovelle (2007)


== Priser ==
Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond 1988


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Åsmund Forfang i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Øverland (Bærum)

Øverland er et kulturlandskap på Haslum i Bærum som danner inngangen til Bærumsmarka.
Øverland gård i Bærum, Akershus, ved Bærumsmarka består av to deler som heter Øverland Vestre og Øverland Østre. 
Siden 1947 har Øverland Vestre vært eid og drevet av Norges Vel. Gården består av 400 daa jord og 1500 daa skog. Primærproduksjon er korn. En del er leid ut til Øverland andelslandbruk. Et arboret har en samling med trær fra hele verden. Steinerskolene i Oslo og Bærum har anlagt en skolehage på gården som drives økologisk. Naturbrukslinja ved Stabekk videregående skole driver landbruksopplæring på gården.
Øverland Østre har bygninger fra 1960-tallet. Bygningene, gårdstunet og gårdsveien har kulturhistorisk verdi. Murenveien er registrert som historisk vei opp til Ankerveien. Denne strekningen anses å være en del av Bispevegen/Pilegrimsleden. Videre har gården kalkovn, steinbrudd og veifar fra før-reformatorisk tid (før 1537).


== Se også ==
Øverland, pekerside


== Referanser ==
Molde fengsel

Molde fengsel er et tidligere fengsel i Molde sentrum. Fengselet ble stengt i 2005 i forbindelse med åpning av Hustad fengsel etter omfattende råte- og soppskader. Bygget fungerer i dag som undervisningsareal for Molde kulturskole og kontorlokale for Molde kommune. Rådstua har også blitt oppgradert for 6 millioner kroner og fungerer som vigselslokale for borgerlige vigelser. 


== Eksterne lenker ==
www.kriminalomsorgen.no
«Molde fengsel». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
https://www.rbnett.no/pluss/2016/11/17/Vil-bruke-6-millioner-p%C3%A5-r%C3%A5dstua-13803947.ece
http://www.molde.kommune.no/borgerlig-vielse.6017171.html?showtipform=2
Hustad fengsel

Hustad fengsel ligger på Hustad i Fræna i Møre og Romsdal. Nærliggende byer er Molde og Kristiansund. Fengslet er underlagt Kriminalomsorgen region vest.
Det består av en åpen og en lukket avdeling med totalt 60 plasser(28 på lukket og 32 på åpen). Fengselet betjener hovedsakelig Romsdal og Nordmøre, men tidvis også andre distrikt. Hustad fengsel startet opp i januar 2005 og tok over for det tidligere Molde fengsel. Før stedet ble fengsel var dette en leir for militærnektere fra 1950 til 2004. I juni 2009 skifte Hustad fengsel navn til Hustad naturfengsel. Fengslet ønsker å profilere seg som et fengsel som bruker naturen til forebyggende soning.
Fengslet har bibliotek, prest, helseavdeling og skoleavdeling i tillegg til en rusmestringsenhet som ble påbegynt bygd i 2010 og ferdigstilt sommeren 2011.


== Se også ==
Hustad leir


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kriminalomsorgens presentasjon av Hustad fengsel
Hustad fengsels nettside
Torger Nergård

Torger Nergård (født 12. desember 1974 i Trondheim) er en norsk curlingspiller. Han var med som reserve på laget som vant gull i Vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Åtte år senere spilte han på laget som tok sølv i OL i Vancouver, etter å ha tapt finalen mot Canada. Han var med på Norges lag som ble verdensmester i VM i 2014 i Beijing.
Siden 2006 har Nergård spilt fast på det norske landslaget, under ledelse av skip Thomas Ulsrud. Han bor i Oslo og spiller i Snarøen Curling Club.
Med Nergård som skip tok Norge sølv i curling-VM 2010. Samme år ble Nergård tildelt Collie Campbells Minnepris. Han var med på Norges lag som vant EM-gull i 2005, 2010 og 2011.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 6.


== Resultater ==
1996: Junior-VM – Femteplass (skip)
1998: VM – Femteplass
2001: EM – Fjerdeplass
2002: Vinter-OL – Gull (reserve)
2003: EM – Tredjeplass
2004: VM – Fjerdeplass
2006: VM – tredjeplass
2007: EM – andreplass
2008: VM – tredjeplass
2008: EM – andreplass
2009: VM – tredjeplass
2009: EM – tredjeplass
2010: Vinter-OL – andreplass
2010: VM – andreplass (skip)
2010: EM – førsteplass
2011: EM – førsteplass
2014: EM – andreplass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Torger Nergård – Olympics.com 
(en) Torger Nergård – Olympic.org 
(en) Torger Nergård – Olympedia 
(en) Torger Nergård – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Torger Nergård – World Curling Tour 
(en) Torger Nergård – World Curling Federation
Engrish

Engrish viser til grammatisk ukorrekte versjoner av engelsk som ofte oppstår i østlige Asia. Uttrykket er en fonetisk gjengivelse av ordet «english» uttalt på japansk (eller enkelte andre asiatiske språk) hvor man har vansker med å skille mellom lydene l og r. 

Selv om uttrykket kan referere til verbal engelsk, er det hyppigere brukt for å beskrive skrevet engelsk, der problemene er enklere å identifisere og publisere. Engrish er blitt funnet på alt fra dårlig oversatte skilt, menyer og instruksjonsmanualer til bisarre reklameskilt og merkelige slagord på t-skjorter. Uttrykket brukes på alt fra humor til forverring. Landsspesifikke uttrykk som Japlish eller Janglish for Japan, konglish for Korea, chinglish for Kina og tinglish for Thailand eksisterer også.  Selv om filippinsk uttale ofte kvalifiserer til å bli kalt engrish, er kommunikasjonstilen velkjent som Taglish, som heller refererer til den omfattende vanen å mikse engelske og tagalogiske ord og uttrykk, og bruker ofte begge deler i samme setning. Denne språkprosessen karakteriseres som kodebytting.


== Eksterne lenker ==
En samling med eksempler på Engrish
Grafisk semiologi

Grafisk semiologi er en metode som gjør bruk av visuelle variabler i  tre persepsjonsnivåer.
Semiologi brukes innen språkvitenskapen om læren om tegn.  Med grafikk mener vi i denne sammenheng et system med regler og redskaper for bildeframstilling (grafikk kommer av det greske ordet grafein = tegne).
Redskapene er de visuelle variablene og reglene for bruken av dem. Grafisk semiologi begrenser seg ikke til kart, men grafisk semiologi kan også forstås som læren om karttegn. Kartografen Jacques Bertin var den første som forklarte visuelle variabler og de tre persepsjonsnivåene: (1) lesekart, (2) sebare kart og (3) kommuniserbare kart.Bertins bok ble opprinnelig skrevet på fransk, men ble i 1981 oversatt til engelsk. Han  ble i 1993 tildelt en pris av International Cartographic Association (ICA) for denne boken. Bertins system av grafiske variabler ble opprinnelig knyttet til statiske kart, men det har siden vist seg at en utvidelse til dynamiske kart er holdbar.
Mot slutten av 1980-tallet ble teoriene til Bertin alminnelig kjent utenfor Frankrike og geograf Axel Baudouin introduserte Bertins teorier i kartografiundervisningen i Norge.


== Visuelle variabler ==
Bertin beskriver åtte visuelle variabler:

planets x-koordinat
planets y-koordinat
størrelse
gråverdi
korning
fargetone
retning
formDe to første visuelle variablene definerer posisjonen i planet. De øvrige seks variablene kan best forklares ved å hevde at de visuelle variablene er ortogonale. En kan endre en av de visuelle variablene uten at endringen forplanter seg til de andre visuelle variablene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bertin, Jacques; Graphics and Graphic Information Processing Walter de Gruyter, Berlin, New York, 1981
Bjørke, Jan Terje: - Kartgrafikk kommunikasjon pdf2005
Fiona Apple

Fiona Apple McAfee Maggart (født 13. september 1977 i Manhattan i New York City i New York) er en amerikansk sanger-låtskriver og pianist. Hennes stemmeleie er alt. Hennes musikkstil inneholder elementer fra jazz og alternativ rock. 


== Biografi ==
Apple tilbrakte barndommen sammen med mora og søstera si, etter at foreldrene hennes (sangerinna Diane McAfee og skuespilleren Brandon Maggart) skilte seg da hun var ganske ung. Skilsmissen skal ha påvirket henne dypt, for hun hadde problemer med å sosialisere seg med andre barn. Hun har uttalt at hun er et ekstremt sjenert menneske.


== Oppdagelse og tidligere karriere ==
Apple ble intrudusert til musikkindustrien i 1994 når hun ga en demotape med sangene «Never Is a Promise», «Not One of Those Times» og «He Takes a Taxi» til sin venn som var barnevakt for musikkpublisisten Kathryn Schenker. Schenker ga tapen videre til Sony Music direktøren Andy Slater. Apples altstemme, pianokunnskap og tekster bet han seg merke i og Slater ga henne en platekontrakt.Apples kunnskaper som musiker og musikkskriver, samtidig med sitt sterke bilde av ei problematisk kvinne, gjorde at hun ble ganske kjent i USA bare noen månender etter at hennes første låter startet å bli spilt i radio og tv. Fiona Apples første storsuksess kom med sangen og musikkvideoen til Criminal, som viste henne i en sensuell atmosfære. For denne videoen vant hun en MTV Video Music Award som beste nykommer.


== Albumutgivelser ==
Tidal (1996)
When the pawn hits the conflicts he thinks like a king. What he knows throws the blows when he goes to the fight. And he'll win the whole thing 'fore he enters the ring. There's nobody to batter when your mind is your might. So when you go solo you hold your own hand. And remember that depth is the greatest of heights. And if you know where you stand then you know where to land. And if you fall it won't matter 'cause you know that you're right (Ofte forkortet til When the Pawn...) (1999)
Extraordinary Machine (2005)
The Idler Wheel is wiser than the Driver of the Screw and Whipping Cords will serve you more than Ropes will ever do (Ofte forkortet til The Idler Wheel...) (2012)
Fetch the Bolt Cutters (2020)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fiona Apple – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fiona Apple på Internet Movie Database 
(no) Fiona Apple hos Filmfront 
(fr) Fiona Apple på Allociné 
(en) Fiona Apple på AllMovie 
(en) Fiona Apple hos Rotten Tomatoes 
(en) Fiona Apple hos TV Guide 
(en) Fiona Apple hos The Movie Database 
(en) Fiona Apple på Apple Music 
(en) Fiona Apple på Boomplay 
(en) Fiona Apple på Discogs 
(en) Fiona Apple på MusicBrainz 
(en) Fiona Apple på SoundCloud 
(en) Fiona Apple på Spotify 
(en) Fiona Apple på Songkick 
(en) Fiona Apple på Last.fm 
(en) Fiona Apple på Genius — sangtekster 
(en) Fiona Apple på AllMusic 
Fiona Apple på Twitter 
(en) Fiona Apple på Facebook 
Fiona Apple på YouTube 
(en) Fiona Apple på YouTube 
Fiona Apple på Myspace
Pumpestasjon

En pumpestasjon er en teknisk innretning i et rørsystem for å transportere drikkevann, industrivann, overvann eller spillvann rundt i samfunnet.
I Norge har man mange pumpestasjoner for å frakte drikkevann fra vannkilden til forbruker, og for å frakte spillvann tilbake til kloakkrenseanlegg, eller overvann til utløpssted. Det er som oftest kommunene som har slike anlegg, eller større private vann og kloakkrenseanlegg. 
En pumpestasjon er et lite bygg eller kummer som er plassert på strategiske plasser rundt i Norge. Inne i hver stasjon er det en lagringstank eller basseng. Vannet kommer rennende med selvfall ned i lagringsplassen, for deretter å bli pumpet videre for å oppnå trykk i drikkevannet, eller for å få spillvann eller overvann over en høyde i terrenget.
I perioden 1960–1990 var de fleste pumpestasjoner som vist på bildet, små bygg på 2,5 ganger 2,5 meter, og rødmalt. I nyere tid finnes det pumpestasjoner som passer inn i omgivelsene, både i laftet tømmer, stål og som små kunstverk.
Marit Myrmæl

Marit Myrmæl (født 1954) er en norsk idrettsleder og tidligere langrennsløper som var en aktiv utøver fra slutten av 1970-årene til begynnelsen av 1980-årene.
Myrmæl deltok i tre olympiske leker (1976, 1980 og 1984). Hennes beste individuelle plassering kom i Sarajevo i 1984 da hun ble nr. 7 på 10 km. Hun har også en 5.-plass fra stafetten i Innsbruck i 1976. Hun var med å ta bronse under stafetten i OL 1980 i Lake Placid. Hun ble norsk mester fire ganger – 5 km 1976, 10 km 1979 og 20 km 1977 og 1979.
Etter karrieren som aktiv idrettutøver har hun hatt en rekke verv og stillinger innen norsk idrett. Hun var sportssjef under VM på ski i 1997 og var leder av internasjonal avdeling i Norges idrettsforbund fra 1997 til 2002. Hun har siden vært tilknyttet Olympiatoppen og hatt verv i Den europeiske olympiske komiteen (EOC).


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marit Myrmæl – Olympics.com 
(en) Marit Myrmæl – Olympic.org 
(en) Marit Myrmæl – Olympedia 
(en) Marit Myrmæl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marit Myrmæl – FIS (langrenn) 
Marit Myrmæl