jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Frank Emil Moen

Frank Emil Moen (født 9. februar 1967). Moen ble uteksaminert som cand.scient. i marinbiologi ved Universitetet i Trondheim, NTNU i 1993. Han har ettårig pedagogisk utdanning ved samme universitet fra 1995. Bosatt i Egersund.
Moen er fagbokforfatter og har blant annet gitt ut Dyreliv i havet - nordeuropeisk marin fauna, et oppslagsverk innen marin systematikk. Utgivelsen er et samarbeid med undervannsfotograf Erling Svensen fra Egersund. 6. utgaven er på 768 sider. 4. utgaven av boken er oversatt til engelsk, og 5. utgaven ble oversatt og gitt ut i Sverige av Norstedts forlag i november 2009. Boken er solgt i nærmere 30 000 eksemplarer og utgitt to ganger gjennom Bokklubben Villmarksliv. Moen er medlem av Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening.
En betydelig oppdatert 7. utgave av Dyreliv i havet publiseres høsten 2020. Da vil også et nytt dynamisk nettsted lanseres, hvor brukere også kan delta med kommentarer, tilleggsopplysninger, foto og video knyttet til Dyreliv i havet - Nordeuropeisk Marin Fauna.


== Referanser ==
Lotusrot

Lotusrot eller indisk lotus er en akvatisk plante i Lotusslekten (Nelumbo), som opprinnelig fantes i et stort område fra det moderne Vietnam til Afghanistan, og har blitt spredt som pryd- og matplante. Den finnes også en isolert forekomst i Volgadeltaet ved nordbredden av Det kaspiske hav. 

I 1787 ble den først brakt til Vest-Europa. Roten er spiselig. I Japan spiser man lotusrot med ingefær.
Lotusrot er nasjonalblomsten til India og Vietnam. Den er velkjent som hellig plante innen hinduismen og buddhismen og den er også Indias nasjonalblomst. Innen hinduismen og buddhismen står lotusblomsten for perfeksjon. Den knyttes også særlig til gudinnen (devi)en Kamala. Indisk lotus benyttes i asiatisk matlaging. Se beskrivelsen av symbolikk under: Lotusblomst.
Lotusrot er svært hardfør, frøene kan overleve i flere hundre år i innsjøer og likevel blomstre. Arten har palatale (runde) blader som kan bli inntil 60 cm i diameter, og flere lag med kronblader som danner en inntil 20 cm stor blomst. Jordstengelen (rizomen) slår rot på bunnen av ferskvann, og bladene flyter i vannflaten 1-2 meter lengre oppe, men muligens inntil 5 meter. Det mest karakteristiske er den sentrale, oppstående og gule frøkapselen midt i blomsten. Pollineringen skjer ved biller.


== Eksterne lenker ==
(en) Lotusrot i Encyclopedia of Life 
(en) Lotusrot i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lotusrot hos ITIS 
(en) Lotusrot hos NCBI 
(en) Lotusrot hos The International Plant Names Index 
(en) Lotusrot hos Tropicos 
(en) Kategori:Nelumbo nucifera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Nelumbo nucifera – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nelumbo nucifera – detaljert informasjon på Wikispecies
Borgarholtsskoli

Borgarholtsskoli er en form for videregående skole på Island, nærmere sagt Grafarvogur, Reykjavík. Skolen tilbyr ulike studieretninger, bl.a. multimedia, ulike språk (dansk, fransk, tysk og engelsk), metall og bil. 
Det er ca. 1400 elever der, men det antallet vokser stadig. Skolen er ment for ungdom mellom 16 og 20 år, og de fleste studieretningene der er fire-årige. Det hender allikevel at noen kurs varer i kun ett år.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside (engelsk)
Kevin Lindsay

Kevin Lindsay (født 17. april 1924 i Australia, død 26. april 1975) var en skuespiller som jobbet i Storbritannia. Han hadde gjesteroller i blant annet Crossroads, Z Cars og Play for Today.
Lindsay er kanskje best kjent for sine oppredener i science fiction-serien Doctor Who. Han spilte Linx, den første sontareren i serien, i historien The Time Warrior (1973–74). Han spilte også to sontarere i The Sontaran Experiment i 1975. Den tredje historien han var med i heter Planet of the Spiders (1974) og i denne spilte han Cho-Je.
Han døde av en hjertesykdom, 51 år gammel.


== Eksterne lenker ==
(en) Kevin Lindsay på Internet Movie Database 
(en) Kevin Lindsay hos The Movie Database
Nymphaea lotus

Nymphaea lotus er en plante. Den er kjent for å blomstre om natten og lukke seg om morgenen. Rester av planten har blitt funnet i graven til Ramses II av Egypt.
Den brukes ofte som akvarieplante.
Den blir opptil 45 cm høy, og foretrekker klart, varmt, stille og litt surt vann. Fargen på blomsten er hvit, noen ganger med rosa skjær.


== Eksterne lenker ==
(en) Nymphaea lotus i Encyclopedia of Life 
(en) Nymphaea lotus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nymphaea lotus hos ITIS 
(en) Nymphaea lotus hos NCBI 
(en) Nymphaea lotus hos The International Plant Names Index 
(en) Nymphaea lotus hos Tropicos 
(en) Kategori:Nymphaea lotus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Nymphaea lotus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nymphaea lotus – detaljert informasjon på Wikispecies
Stefano Bartolini

Stefano Bartolini (født 22. januar 1952) er en italiensk statsviter. Han har i sitt arbeid særlig arbeidet med sammenlignende politikk, med de vesteuropeiske politiske systemer som empirisk nedslagsfelt. Bartolini har her særlig bidratt med analyser av italiensk og fransk politikk, men også av presidentsystemer og institusjonell reform, politiske partier, valg og valgatferd. Han har de senere år også ytt viktige bidrag til forståelsen av innvirkningen europeisk integrasjon har på politisk representasjon internt i EUs medlemsland, der han blant annet bygger på arbeidene til Stein Rokkan. Boken Restructuring Europe: centre formation, system building and political structuring between the nation-state and the European Union (2005) er her det sentrale arbeidet.
Bartolini studerte statsvitenskap ved Universitetet i Firenze. Han ble i 1976 tilknyttet Universitetet i Bologna og tre år senere vendte han tilbake til sitt alma mater, Universitetet i Firenze. I 1990 ble han full professor ved Universitetet i Trieste, året etter også ved Universitetet i Genève. Bartolini har også vært deltilknyttet Institut d'Etudes Politiques i Paris og Juan March-Instituttet i Madrid. Han arbeider nå som professor ved European University Institute i Firenze, der han siden 2006 har vært leder for Robert Schuman Centre for Advanced Studies.
Bartolini ble i 1990 tildelt UNESCOs Stein Rokkan Prize for the Social Sciences. I 2002 holdt han Stein Rokkan-forelesningen.


== Referanser ==
Frances Fox Piven

Frances Fox Piven (født i 1932 i Calgary i Canada) er en amerikansk statsviter, sosiolog og aktivist. Hun er professor i statsvitenskap og sosiologi ved City University of New York, USA.
Piven tok doktorgraden ved University of Chicago i 1962. Hun har særlig arbeidet med politisk mobilisering og sosiale bevegelser i USA. Boken Poor People's Movements: Why the Succeed, How they Fail fra 1977 er et av hennes mest kjente arbeider. I årene 2006-2007 var Frances Fox Piven president for American Sociological Association. 
Piven holdt i 2007 Stein Rokkan-forelesningen, under tittelen "The Interaction of Disruptive Challenges and Electoral Politics in the Development of the United States".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frances Fox Piven – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Frances Fox Piven på Internet Movie Database
John A. Ødbehr

John Arthur Ødbehr (født 7. mai 1958) er en norsk politiker og selvstendig næringsdrivende. I perioden 2007-2015 var han ordfører i Vestby kommune i Akershus. Ødbehr representerer Høyre, og ble ordfører gjennom et valgteknisk samarbeid mellom Høyre, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet. 
7. september 2015 vedtok kommunestyret i Vestby et mistillitsforslag mot ordføreren, på grunn av høyt forbruk på mobil og bredbånd.


== Referanser ==
Fekting under Sommer-OL 1928

Fekting under Sommer-OL 1928. Fekting var med på OL-programmet for åttende gang 1928 i Amsterdam. Det ble konkurrert om sju olympiske titler, tre individuelle og tre i lag for menn og en individuell konkurranse for damer. Det ble fektet med kårde, sabel og florett.  


== Medaljer ==


== Herrer ==


=== Florett ===


=== Florett, lagkonkurranse ===


=== Kårde ===


=== Kårde, lagkonkurranse ===


=== Sabel ===


=== Sabel, lagkonkurranse ===


== Damer ==


=== Florett ===


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 9. mars 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Memphis (andre betydninger)

Memphis kan referere til:

Memphis, en by i Tennessee
Memfis i Egypt, en oldtidshovedstad
Diplodactylidae

Diplodactylidae er en gruppe gekkoer som bare finnes i Australia, New Zealand, Ny-Caledonia og Loyautéøyene.
Både utbredelsen og genetiske undersøkelser tyder på at disse gekkoene levde på den østlige delen av superkontinentet Gondwanaland før det delte seg. Finnefotøglene, som har en lignende utbredelse, er nært beslektet med Diplodactylidae. Tidligere ble medlemmene i gruppen regnet til underfamilien Diplodactylinae i en stor familie, Gekkonidae, som omfattet alle gekkoer. Noen australske arter fra den gamle Diplodactylinae er nå plassert i familien Carphodactylidae.
De fleste artene i gruppen legger egg med et mykt, pergamentaktig skall. Rhacodactylus trachyrhynchus på Ny-Caledonia, og slektene Hoplodactylus og Naultinus fra New Zealand føder levende unger. Slekten Eurydactylodes har  avlange egg med et hardt, kalkholdig skall.
Biologene har tidligere ment at Ny-Caledonia og New Zealand har ganske fattige krypdyrfaunaer, ettersom de fleste artene her er skinker og gekkoer. En har trodd at disse to gruppene av øgler har så lett for å spre seg at de ikke har særlig interesse for biogeografien, men dette har vist seg å være en feilaktig generalisering. Genetiske undersøkelser viser at medlemmene i Diplodactylidae på henholdsvis Ny-Caledonia og New Zealand er søstergrupper, og at de ikke har utvekslet arvestoff siden sen kritt, eller tidlig tertiær. Det har også vist seg at artsantallet av både skinker og gekkoer på disse øyene er sterkt undervurdert. Ny-Caledonia har minst 58 endemiske arter i Diplodactylidae.


== Eksterne lenker ==
(en) Diplodactylidae i Encyclopedia of Life 
(en) Diplodactylidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Diplodactylidae hos ITIS 
(en) Diplodactylidae hos NCBI 
(en) Kategori:Diplodactylidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diplodactylidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
A.M Bauer (1988) Reptiles and the biogeographic interpretation of New Caledonia Tuatara, volume 30, issue 1
A.M. Bauer & T. Jackman (2006) Phylogeny and microendemism of the New Caledonian lizard fauna Proceedings of the 13th Congress of the Societas Europaea Herpetologica. pp. 9–13
R.A Sadlier & A.M. Bauer (udatert) Conservation status of endemic New Caledonian lizards Australian Museum Online
The New Zealand Herpetological Society: Geckos
D. Han, K. Zhou og A.M. Bauer (2004). «Phylogenetic relationships among gekkotan lizards inferred from C-mos nuclear DNA sequences and a new classification of the Gekkota» (PDF). Biological Journal of the Linnean Society. 83 (3): 353–368. ISSN 1095-8312. doi:10.1111/j.1095-8312.2004.00393.x.
Ange

For fornavnet, se Ange (navn).Ange er et fransk progrock-band dannet i 1970 av brødrene Francis (keyboard) og Christian (vokalist) Décamps.


== Historie ==
Fra begynnelsen av var Ange inspirert av Genesis og King Crimson, og musikken deres er ganske teatralsk og poetisk. Deres første suksess var en cover av Jacques Brel-sangen Ces Gens-Là, på albumet Le Cimetière des Arlequins.
De tre andre medlemmene var i de første årene (vanligvis regnet som deres beste år), var Jean-Michel Brézovar på gitar, Gérard Jelsch på trommer, og Daniel Haas på bass og akustisk gitar.
I 1995, gjorde de sin farvelturné. Christian Décamps ga ut et par album som "Christian Décamps et Fils", før han tok navnet  "Ange" in 1999 (han hadde med seg det samme bandet som fra soloalbumene; dette inkluderte blant andre hans sønn, Tristan), med albumet La voiture à eau.


== Keyboard ==
Keyboardlyden av den første epoken i Anges eksistens kan minne om en mellotron, lyden av et viscountorgel kjørt gjennom et hammondorgel, modifisert med romklang. En ordentlig mellotron ble imidlertid brukt på albumet Guet-Apens i 1978.


== Diskografi ==


=== Christian and Francis Décamps' æra ===
Caricatures (1972)
Le Cimetière des arlequins (1973)
Au-delà du délire (1974)
Émile Jacotey (1975)
Par les fils de Mandrin (1976)
Tome VI : Live 1977 (1977)
En concert : Live 1970-1971 (1977)
Get-apens (1978)
Vu d'un chien (1980)
Moteur (1981)
La Gare de Troye (1983)
Fou (1984)
Egna (1986)
Tout feu tout flamme... C'est pour de rire (1987)
A propos de... (1982)
Sève qui peut (1987)
Vagabondages (Samleplate) (1989)
Les larmes du Dalaï Lama (1992)
Mémo (Samleplate) (1994)
Un p'tit tour et puis s'en vont : Live 1995 (1995)
Tome 87 (Live) (2002)
Ange en concert : Par les fils de Mandrin (Millésimé 77) (2004)


=== Christian and Tristan Décamps' æra ===
La Voiture à eau (1999)
Rêve partie : Live 2000 (2000)
Culinaire lingus (2001)
? (2005)


== Bibliografi ==
Ange, le livre des légendes, med undertittelen L'anthologie définitive sur le groupe mythique du rock français, av Thierry Busson, Xavier Chatagnon og Bruno Versmisse, 292 sider, Éclipse éditions, 1995. ISBN 2-911494-00-8


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Ange (musical group) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ange på Discogs 
(en) Ange på MusicBrainz 
(en) Ange på Songkick 
(en) Ange på AllMusic
Hilde Katrine Eriksen

Hilde Katrine Eriksen (født 1963, Stonglandseidet, Senja) er redaktør i Nordnorsk Magasin og Nordkalottforlaget. Hun overtok som redaktør i 2005 etter Jann Oskar Granheim. Eriksen er datter av Hans Kristian Eriksen som startet Nordnorsk Magasin i 1978. Fra 2006 til 2010 var hun også  prosjektleder for Ordkalotten, Tromsø internasjonale litteraturfestival.
Horns for Hire

Horns for Hire er en norsk blåsetrio bestående av Morten Halle (saksofon), Torbjørn Sunde (trombone) og Jens Petter Antonsen (trompet), alle tre anerkjente utøvere på sitt instrument. Trioen opptrer for det meste som blåsesksjon av andre artister, både under plateinnspilling og i livesammenheng. I 2006 fikk de Gammleng-prisen i klassen studio.
Blant artister de har deltatt på innspillinger eller live med er: 

Mrs. Robinson: live under navnet Mrs. Robinson & Horns for Hire
Ole Edvard Antonsen: albumet Tour De Force fra 1992 og live
Øystein Sunde: albumet Du må'kke komme her og komme her  fra 1994
Eriksen: albumet The Water is Wide fra 1994
Dance with a Stranger: live og albumet Unplugged Hits fra 1995
D.D.E.: albumet Jippi fra 2000
New Jordal Swingers: albumet Indigo fra 2001


== Eksterne lenker ==
(en) Horns for Hire på Discogs
Aksu

Aksu kan ha flere betydninger:

Aksu (Antalya) – by og distrikt i provinsen Antalya i Tyrkia.
Aksu (Xinjiang) – prefektur i Xinjiang i Kina.
Aksu (elv i Xinjiang) – elv i Xinjiang i Kina.
Aksu (elv i Kasakhstan) – elv i Kasakhstan.
Aksu (elv i Tyrkia) – elv i Tyrkia.
Aksu (elv i Xinjiang)

Aksu (kinesisk: 阿克苏河; pinyin: Ākèsù Hé, uigurisk: ئاقسۇ دەرياسى – Aqsu däryasi) er ei elv i Xinjiang-provinsen helt vest i Kina.  Aksu har sitt utspring lengst øst i Kirgisistan, i Tien Shan-fjellene nær den kinesiske grensa.  Herfra renner den først mot vest, før den snur mot sør og bryter gjennom høyfjellene og inn i Xinjiang helt nord i Tarimbekkenet.  Ved byen Aksu, som ligger på 1 270 moh, løper den sammen med sideelva Toshkan, som kommer inn fra vest. Etter samløpet renner elva videre mot sør og inn i den nordligste utkanten av Taklamakan-ørkenen, hvor den munner ut i Tarim-elva. Aksu er den eneste av Tarims kildeelver som renner hele året.
Haruhi Suzumiya

Suzumiya Haruhi (涼宮 ハルヒ) er hovedpersonen i en manga, som går under navnet "Suzumiya Haruhi no Yuutsu". Serien består av to manga serier, en novelle serie, to Anime sesonger og en film.
Haruhi Suzumiya er en grunnlegger av, og rekrutterer til, SOS-brigaden og er ansvarlig for å organisere dennes aktiviteter. Hun er ofte "Mobberen" til Kyon, hovedpersonen i serien. Han ser ironisk på omtrent alt Haruhi gjør, for hun har en tendens til å klare å skape høyst urealistiske hendelser i en ellers så vanlig verden.
Serien er laget av Mizuno Makoto og Gaku Tsugano. Den er basert på en bokserie av Nagaru Tanigawa.
Sonderkommando 1005

Sonderkommando 1005 («Spesialkommando 1005») var en hemmelig enhet i de tyske nazistenes ordensorganisasjon SS under andre verdenskrig. På ordre fra Reichsministerium für die besetzten Ostgebiete («Riksministeriet for de okkuperte østområdene») ble disse fra 1942 satt inn for å ekshumere (åpne) massegraver, hovedsakelig i Ukraina og Polen, der den jødiske lokalbefolkningen og krigsfanger var henrettet og begravd. Likene ble brent, og de gjenværende knoklene ble knust av veivalser og deretter spredt. En egen teknisk nyvinning, en såkalt knokkelmølle. Virksomheten er også omtalt som Aktion 1005 og Sonderaktion 1005 («spesialaksjon 1005»).
Kommandoen skulle for det første skjule de tyske krigsforbrytelsene, for det andre hente verdisaker fra likene. Arbeidskraften var for det meste jøder fra konsentrasjonsleiren Auschwitz, som senere ble henrettet. Tvangsarbeiderne ble delt i tre grupper: Den første gruppa gravde opp gravene, den andre samlet likene i hauger og den tredje ransaket likene for gjemte gullgjenstander (for eksempel i tenner og ringer). Leder for disse gruppene var SS-Standartenführer Paul Blobel. Han ledet også massakren i Babij Jar i september 1941 da over 33 000 ukrainske jøder ble drept på to dager. Bobel ble dømt til døden i Einsatzgruppenprosessen etter krigen og henrettet.
Kommandoens virksomhet ble ytterligere kjent gjennom vitneutsagn i rettssaken mot Adolf Eichmann. Han var blant de hovedansvarlige for logistikken under holocaust og ble dømt i Israel i 1961 og henrettet året etter.


== Litteratur ==
Ernst Klee, Willi Dreßen, Volker Rieß (Hrsg.): 'Schöne Zeiten'. Judenmord aus der Sicht der Täter und Gaffer, Fischer, Frankfurt/Main 1988
Harald Welzer: Täter. Wie aus ganz normalen Menschen Massenmörder werden, Fischer, Frankfurt/Main 2005


== Se også ==
Sonderkommando
Einsatzgruppenprosessen
Tatara-broen

Tatara-broen er en skråkabelbro i Japan og del av Nishiseto-motorveien. Den er 1 480 meter lang, tårnene er 220 meter høye og det lengste spennet er på 890 meter. Dette var verdens lengste spenn på en skråkabelbro frem til 2008 da Sutongbroen i Kina sto ferdig. I 2018 var den verdens femte lengste skråkabelbro. Broen ble åpnet 1. mai 1999.
Broen var egentlig planlagt som en hengebro i 1973, men dette ble endret i 1989. En skråkabelbro trenger ikke de massive forankringene for kablene i hver ende og dermed ble naturinngrepene mye mindre med denne typen bro.


== Referanser ==
Hallgrímur Helgason

Hallgrímur Helgason (født 18. februar 1959 i Reykjavík) er en islandsk forfatter. 
I 1999 ble han nominert til Nordisk råds litteraturpris for boka «101 Reykjavík», han ble også nominert i 2007 for romanen «Rokland» (Stormland). I 2000 kom filmen «101 Reykjavík», en filmatisering av boka. 


== Bibliografi ==
1996 101 Reykjavík (101 Reykjavík 2001)
2001 Höfundur íslands (Islands forfatter 2006)
2005 Rokland (Stormland 2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hallgrímur Helgason – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Gammel hjemmeside
Sherry Hormann

Sherry Hormann (født 20. april 1960 in Kingston i New York; også skrevet Sherry Horman) er en tysk manusforfatter og film- og fjernsynsregissør.
Hun flyttet med familien til Tyskland i 1966. Fra 1979 til 1983 studerte hun ved Hochschule für Fernsehen und Film München. Etterpå arbeidet hun som script og regiassistent ved spillefilmproduksjoner. Fra 1986 har hun arbeidet som regissør og manusforfatter. Hun underviser også ved den internasjonale filmskolen i Köln.
Hun har fått en rekke priser.
Sherry Hormann er gift med regissøren Dominik Graf, og har en datter.


== Filmografi ==
2006: Der Kriminalist regi
2005: Helen, Fred & Ted regi
2004: Die Wüstenblume manus (etter roman av Waris Dirie)
2003: Männer wie wir, regi
2003: Wenn Weihnachten wahr wird, regi
2001: Meine Tochter ist keine Mörderin, regi
2000: Bella Block: Schuld und Sühne, regi og manus
1999: Bella Block: Blinde Liebe, regi
1999: Scheidung auf amerikanisch, regi
1998: Denk ich an Deutschland...: Angst spür ich, wo kein Herz ist, regi
1998: Ich bin reich arm, regi
1997: Widows, regi
1996: Liebe und Verhängnis, regi
1996: Irren ist männlich, regi
1993: Frauen sind was wunderbares, regi og manus
1991: Leise Schatten, regi og manus
1987: Tiger, Löwe, Panther, manus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sherry Hormann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sherry Hormann på Internet Movie Database 
(sv) Sherry Hormann i Svensk Filmdatabas 
(da) Sherry Hormann på Filmdatabasen 
(da) Sherry Hormann på Filmdatabasen 
(fr) Sherry Hormann på Allociné 
(en) Sherry Hormann på AllMovie 
(en) Sherry Hormann hos The Movie Database
Lisa Maria Potthoff

Lisa Maria Potthoff (født 25. juli 1978 i Berlin) er en tysk skuespillerinne.
Hun vokste opp i München, og studerte ved Schauspiel München. Fra 1995 fikk hun roller i fjernsynsserier. I senere år har hun hatt hovedroller i flere spillefilmer, bl.a. som bruden Sophie i den sorte komedien Die Bluthochzeit, som kjæresten Nadja i Soloalbum eller som Susanne, manageren for et homsefotballag i Männer wie wir. 


== Filmografi (utvalg) ==
Marie Brand - Marie und die Engel des Todes (2013)
Rosa Roth - Der Schuss (2013)
Die Gruberin (2013)
Stellungswechsel (2007)
Schwere Jungs (2007)
Kahlschlag (2005)
Mozart – "Ich hätte München Ehre gemacht" (2005)
Die Bluthochzeit (2005)
Lieber Frankie (2005)
Kebab Connection (2005)
Männer wie wir (2004)
Soloalbum (2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lisa Maria Potthoff på Internet Movie Database 
(fr) Lisa Maria Potthoff på Allociné 
(en) Lisa Maria Potthoff på AllMovie 
(en) Lisa Maria Potthoff hos The Movie Database
Maximilian Brückner

Maximilian Brückner (født 10. januar 1979 i München i Bayern) er en tysk film-, fjernsyns- og teaterskuespiller.
Han gikk på den velrenommerte teaterskolen Otto Falckenberg Schule, og fikk sitt første engasjement ved Münchner Volkstheater. Han har medvirket i film- og fjernsynsproduksjoner siden 2003.
Han har fått flere priser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maximilian Brückner på Internet Movie Database 
(sv) Maximilian Brückner i Svensk Filmdatabas 
(fr) Maximilian Brückner på Allociné 
(en) Maximilian Brückner på AllMovie 
(en) Maximilian Brückner hos The Movie Database
Menn som oss

Menn som oss (orig. Männer wie wir) en tysk filmkomedie fra 2004 av Sherry Hormann. Den handler om en fotballspiller som blir kastet ut av laget sitt da han forteller at han er homofil. Han setter sammen et homofilt fotballag og spiller mot sitt gamle lag.
Susanne, manageren for det homofile laget, blir spilt av Lisa Maria Potthoff.


== Handling ==
Ecki bor sammen med sine foreldre som eier et bakeri i Boldrup, en (fiktiv) liten tysk by i nærheten av Dortmund. Fotball er veldig populært i den sterkt industrialiserte regionen. Ecki har lenge vært en ivrig og suksessfull spiller ved en lokal klubb FC Boldrup helt siden barndommen. Men han mislykkes med ett straffespark under en veldig viktig kamp, og klubben mislykkes med opprykket til en distriktsliga. Ecki blir deretter kastet ut av laget. 
Men denne feilen hans blir brukt til å dekke over den virkelige årsaken til at han ble sparket ut fra laget: At han var homofil, og ble observert i det han kysser en annen spiller Tobias på munnen. Ecki setter umiddelbart i gang med å grunnlegge hans egen klubb, fordi han ønsker å slå sine tidligere lagkamerater i fotball. Hans søster Susanne hjelper ham med å rekruttere flere homoseksuelle spillere til denne nye klubben. Blant de største forhåpningene er to brasilianere Ronaldo og Ronaldinho og en heterofil bokhandler Klaus. Trening av laget blir gjort av Karl, en tidligere fotballspiller som sluttet med sporten mange år tidligere etter et sviende nederlag.


== Eksterne lenker ==
(en) Menn som oss på Internet Movie Database 
(no) Menn som oss på NRK TV 
(fr) Menn som oss på Allociné 
(nl) Menn som oss på MovieMeter 
(en) Menn som oss på AllMovie 
(en) Menn som oss på Turner Classic Movies 
(en) Menn som oss på Rotten Tomatoes 
(en) Menn som oss på Metacritic