jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Harry Larsen

Harry Julius Larsen (født 4. september 1915, død 12. august 1974) var en dansk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Larsen vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i toer uten styrmann sammen med Peter Olsen bak den tyske båten med roerne Willi Eichhorn og Hugo Strauß.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Bronse i roing, toer uten styrmann  Danmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Larsen – Olympedia 
(en) Harry Larsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Harry Larsen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Harry Larsen – FISA
Peter Olsen

Peter Richard Olsen (født 31. oktober 1911, død 13. februar 1956) var en dansk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Olsen vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i toer uten styrmann sammen med Harry Larsen bak den tyske båten med roerne Willi Eichhorn og Hugo Strauß.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Bronse i roing, toer uten styrmann  Danmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Olsen – Olympics.com 
(en) Peter Olsen – Olympic.org 
(en) Peter Olsen – Olympedia 
(en) Peter Olsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Peter Olsen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Peter Olsen – FISA
Storyboard

Et storyboard er bildemateriale som en regissør og en storyboarder i tillegg til eventuelt en kameramann lager sammen for å ha en visuell representasjon av hvordan en ferdig film skal se ut. Storyboardet beskriver hver nye kamerainnstilling, og gir et overblikk over hvilke vinkler av gitte rom som er nødvendig å visualisere samt hvilke skuespillere det er nødvendig å ha til stede samtidig på settet. 
En storyboarder er som regel en illustratør, animatør eller tegneserietegner.


== Formål ==
Et grundig storyboard er et bidrag til en grundig og økonomisk fordelaktig produksjonsplanlegging; filmen kan nærmest rå-klippes på forhånd og det blir mindre nødvendig å samle på manglende klipp og innstillinger etterpå. Dette gjør at man slipper at en gjenoppbygging av scenografien blir uforholdsmessig dyr. 
Utover dette kan storyboardet brukes av instruktøren til å bevare den kunstneriske kontrollen. 


== Form ==
Storyboardet kan bestå av et bilde som skal være med i den ferdige innstillingen på den ene siden, og en tekst  med det som blir sagt eller teknisk informasjon til skuddet på den anden siden i tillegg til piler i bildet som beskriver eventuelle bevegelser. En annen form for storyboard består av små (enten tegnede eller beskrevne) papirlapper som settes opp på oppslagstavler. Dette kan kan roteres rundt og justeres etterhvert og underveis.
Til svært dyre produksjoner som for eksempel tegnefilm, actionfilm eller eventyrfilm fremstilles det også ofte en animatic som er et filmet storyboard med midlertidig lyd og eventuelt med animerte sekvenser.


== Storyboard-programvare ==
TVP Animation door TVPaint
Toonboom Storyboard door Toonboom
Story Planner door Toonz
Harald Barwin

Harald Barwin (født 19. juli 1908 i Duluth, Minnesota, død 9. april 1970) var en norsk jazzmusiker, tenorsaksofonist, klarinettist og fiolinist fra tidlig 1930-tall. Han ledet flere egne orkestre. Spilte i Logen, Funny Boys, Scala Danseorkester, Kr. Haugers Radiodanseorkester, Chat Noir, Regnbuens orkester, Alf Søgaards orkester, Trygve Fjelddalens orkester og Yngvar Wangs orkester. Flere plateinnspillinger. Solist på tenorsaksofon i Coleman Hawkins' stil. I mange år spilte han på MY «Stella Polaris», et av verdens mest kjente cruiseskip. Barwin var døpt Olsen, men skiftet etternavn i voksen alder.
Nasjonalbiblioteket har et opptak fra 17. mars 1936 hvor han spiller tenorsaksofon på Mr. Rythm Man av Glifford/ Watts/ Grady med Kristian Haugers orkester.


== Eksterne lenker ==
Jazzbasen Kristian Haugers orkester - lydeksempel
Archanara

Rørfly (Archanara spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Hadeninae. Tre arter forekommer i det sørligste Norge, men alle er uvanlige


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 26 – 41 mm), lyst gulbrune nattfly. Forvingen er nokså smal, avrundet, vanligvis ensfarget bortsett fra noen små, svarte flekker. Bakvingen er lyst gulbrun.


== Levevis ==
Artene har larver som lever i stenglene av ulike sumpplanter. De voksne sommerfuglene flyr på ettersommeren og høsten.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i den palearktiske sone, Nord-Amerika og dessuten i det sørlige Kina og Taiwan.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Hadeninae
Stammen engfly, Apameini
Slekten Archanara Walker, 1866
irisrørfly, Archanara algae (Esper, 1789)
smalringrørfly, Archanara dissoluta (Treitschke, 1825)
Archanara geminipuncta (Haworth, 1809) – Europa bortsett fra lengst øst, funnet i Sverige og Finland men ikke i Norge
Bredringrørfly, Archanara neurica (Hübner, 1808) -Mellom-Europa
piggknopprørfly, Archanara sparganii (Esper, 1790)
Archanara wiltshirei Bytinski-Salz, 1936 – bare på Kypros


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [3]
Oversikt over alle artene [4]


== Eksterne lenker ==
(en) Archanara i Encyclopedia of Life 
(en) Archanara i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Archanara hos Artsdatabanken 
(sv) Archanara hos Dyntaxa 
(en) Archanara hos Fauna Europaea 
(en) Archanara hos ITIS 
(en) Archanara hos NCBI 
(en) Kategori:Archanara – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Archanara – detaljert informasjon på Wikispecies
Långe Erik

Långe Erik er et 32 meter høyt fyrtårn som ligger nord på Öland ved Grankullavik nord for Byxelkrok. Långe Erik er bygd av kalkstein og ble ferdigstilt 1845. Det er 138 trappetrinn opp til balkongen som befinner seg 28 meter over bakken.
Fyrets store fyrlykt ble er tatt ur drift siden 1990-tallet og ble erstattet med en betydelig mindre fyrlykt på balkongens rekkverk. På sommertid er fyret er åpent for besøkende.
Tōgō Heihachirō

Tōgō Heihachirō (japansk: 東郷 平八郎; født 27. januar 1848 i Kajiya-chō, død 30. mai 1934 i Banchō) var en japansk samurai og kōshaku (侯爵; omtrent marki) som tjente som flåteadmiral i den keiserlige japanske marinen. Tōgo var en av Japans største sjøhelter, og er særlig kjent for sin seier over den russiske marinen i slaget ved Tsushima. Vestlige journalister ga han navnet Østens Nelson.


== Referanser ==
Lambertseterparken

Lambertseterparken er en park i drabantbyen Lambertseter i Oslo. Parken består av en lyssatt oval gangvei, med et stort åpen areal i midten. Den ligger mellom Lambertseter senter, Lambertseter skole og Antenneveien.
Parken var inngjerdet i perioden hvor Oslo Kringkaster sendte sine sendinger gjennom de to 150 meter høye mastene som var plassert på høyden midt i parken.
Om sommeren ble gressområdet i parken om til fotballbaner, derav har parken fått kallenavnet «fotballjordet» eller bare «jordet».
Sommeren 2009 ble deler av parken gravet opp fordi det var funnet jordlag som kunne inneholde arkeologiske verdier, det ble ikke gjort noen funn og ble gravet igjen på høsten.
I 2011 åpnet Lambertseter kunstgress.


== Bilder ==


=== Vinter ===

		
		
		
		


=== Sommer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lambertseterparken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Långe Jan

Långe Jan (svensk for «lange Jan») er med sine 41,6 meter Sveriges høyeste fyrtårn. Fyret ligger sør på sveriges nest største øy Öland.
Långe Jan ble tatt i bruk 1. november 1785. Det var da omkring 36 meter høyt. Opprinnelig var det et åpent steinkullsfyr, men fra 1948 ble det installert strøm, og fyret er idag helautomatisert og ubemannet. Fyret ble hvitpusset i 1845 og ringen, som først var rød og senere ble svart, kom til i andre halvdel av 1800-tallet. Det er 197 trappetrinn opp til plattformen på fyret. Om sommeren er Långe Jan åpent for besøkende.
Kristian Haugers orkester

Kristian Haugers orkester var et orkester som spilte jazzmusikk og lettere musikk. Orkesteret var  ledet av Kristian Hauger. Han hadde med seg Haakon Buntz, Kristian Sletmo, Thorleif Østereng,   tp, Trygve Fjelddalen, tb, Egil Langbrecke, klarinett, altsaksofon, vokalist, Alf Malm, altsaksofon, Harald Barwin, tenorsaksofon, Øivind Bergh, vokalist, Arild Andresen, piano, Frithjof Svendsen, gitar Bjarne Daffinrud, kontrabass, Rolf Birkedal, trommer.
Kristian Haugers orkester sto for musikken da Sølvi Wang, fem år gammel, debuterte som radioartist på midten av 30-tallet på en radiosending fra Hotell Continental i Oslo.Orkesteret spilte på debutplaten til Nora Brockstedt 21. februar 1945 da hun sammen med Oddvar Sanne, som Harmony Duo sang inn «Kanskje engang tilbake den kommer» / «Enn en gang skal fuglene synge». (Telefunken T-8340).Nasjonalbiblioteket har et opptak fra 17. mars 1936 hvor orkesteret spiller Mr. Rythm Man av Glifford/Watts/Grady, et opptak fra  Herman Records, HJCD 9001, P & C 2001. Gjengitt med tillatelse fra Sonor as og TONO.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jazzbasen Kristian Haugers orkester - lydeksempel
Denise Feierabend

Denise Feierabend (født 15. april 1989 i Engelberg) er en sveitsisk tidligere alpinist. Hun kjørte alle disipliner, men oppnådde fremfor alt gode resultater i slalåm. Hennes beste resultat i verdenscupen er to fjerdeplasser: i alpin kombinasjon i Lenzerheide i 2016 og i slalåm i Killington i 2017.
Den 9. februar 2008 ble hun sveitsisk juniormester i slalåm, og fikk dermed anledning til å starte i verdenscupen. Seks dager senere debuterte hun i verdenscupen i Zagreb, der hun ble nr. 18 fra startnummer 54.
I starten av sesongen 2008/09 forbedret hun seg ytterligere ved å bli nr. 13 i slalåm i finske Levi. Hun kom på sjetteplass i slalåm i VM 2009 i Val-d’Isère.
I vinter-OL 2018 i Pyeongchang kjørte Feierabend på det sveitsiske laget som tok gull i lagkonkurransen. De øvrige på laget var Wendy Holdener, Luca Aerni, Daniel Yule og Ramon Zenhäusern.


== Meritter ==


=== Verdensmesterskap ===
Val-d’Isère 2009: 6.-plass i slalåm
St. Moritz 2017: 4.-plass i alpin kombinasjon


=== Junior-VM ===
Québec 2006: 14.-plass i utfor, 35.-plass i super-G
Altenmarkt/Flachau 2007: 27.-plass i storslalåm, 27.-plass i slalåm
Formigal 2008: 19.-plass i slalåm, 21.-plass i super-G, 26.-plass i storslalåm
Garmisch-Partenkirchen 2009: Gull i slalåm, 11.-plass i super-G


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denise Feierabend – Olympics.com 
(en) Denise Feierabend – Olympic.org 
(en) Denise Feierabend – Olympedia 
(en) Denise Feierabend – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Denise Feierabend – FIS (alpint) 
(en) Denise Feierabend – ski-db.com 
(en) Denise Feierabend – TheSports.org 
Denise Feierabends hjemmeside
Elof Ahrle

Gustaf Elof Ahrle (født 21. januar 1900 i Nyköping i Södermanlands län i Sverige, død 3. juni 1965 i Sollentuna) var en svensk skuespiller og filmregissør. Hans foreldre var Meierieier Karl August Carlson og Karolina Matilda Carlson.


== Biografi ==
Født og oppvokst i Nyköping begynte han i Elin Svenssons teaterskole i 1919. Han ble der og under kommende eventyrlig turnéliv kamerat med Weyler Hildebrand, Nils Ferlin og Harald Beijer.
Samtidig som han studerte på Elin Svenssons teaterskole, hadde han midlertidig ansettelse hos Albert Ranft ved Svenska- och Vasateatrarna.
Sommeren 1920 ble han tilknyttet Råsunda friluftsteater og på vinteren samme år til Leopold Edins selskap, der han vakte oppsikt som Jack Chesney i Charleys tante.
Han skrev også et titall folklystspill, det første var Smugglarkungen i 1929.
I 1932-1937 var han knyttet til Folketshus teateret som ble drevet av Ragnar Klange som et i hovedsakelig revyteater. Som Loffe var han ofte en Ekenkis og snakket ekensnack (gammel stockholmsdialekt).
Elof Ahrle medvirket i 77 filmer, regisserte iblant og skrev manus til blant annet Sextetten Karlsson 1945, som bygget på en nærmest selvbiografisk bok. 
Han fikk en vellykket start som dramatisk skuespiller i Herbert Grevenius’ Krigsmans erinran i 1947 og fortsatte blant annet i Arthur Millers En handelsreisendes død i folkeparkene i 1959.
Ahrle var gift med Naemi Briese fra 1931 til 1939 og fra 1940 med Birgit Rosengren. Han er far til skuespilleren Leif Ahrle.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elof Ahrle på Internet Movie Database 
(sv) Elof Ahrle i Svensk Filmdatabas 
(da) Elof Ahrle på Filmdatabasen 
(en) Elof Ahrle på AllMovie 
(en) Elof Ahrle hos The Movie Database
Eirik Petersen

Eirik Petersen (født 4. mai 1958) er en norsk rådgiver, foreleser og forfatter fra Oslo.
Petersen har bakgrunn fra Handelshøyskolen BI, Edinburgh Business School/ Heriot-Watt University, University of Pennsylvania, Næringsakademiet, Norges Eksportskole og Orklas Merkevareskole. Han holder kurs og foredrag i blant annet service og kundebehandling, salg, key account management, forhandlingsteknikk og markedsføring. Timeforeleser ved Handelshøyskolen BI og Gokstad Akademiet. 
Han har yrkeserfaring fra Oslo Lysverker, Canon, Ricoh,  Scanox (Jotun), reklamebyrået Locomotiv, samt Institutt for salg og markedsføring. Petersen er forfatter av fagbøker og medlem av Norsk faglitterær forfatter - og oversetterforening.


== Bibliografi ==
Nå dine salgsmål! Grunnleggende salgsteknikk for alle som jobber med kunder Universitetsforlaget 2016, ISBN 9788215027814 (Første utgave 2001, andre utgave 2009, tredje utgave 2016)
Key Account Management; hvordan få de store ordrene av de største kundene. Universitetsforlaget 2006, ISBN 9788215009261.
Svensk Filmdatabas

Svensk Filmdatabas er Svenska Filminstitutets (SFI) internettdatabase over svensk film. Den inneholder informasjon og produksjonsfakta om svenske filmproduksjoner (også kortfilmer) fra 1897 og fremover samt utenlandske filmer som hatt svensk kinopremiere. Den inneholder også en hel del biografier over skuespillere, regissører, produsenter, mm. som har medvirket i svenske filmer gjennom årene. Den er laget med støtte fra Riksbankens Jubileumsfond. 
Siden kan beskrives som et svensk motstykke til Internet Movie Database når det gjelder søkemotor og faktaopplysninger, men allikevel mangler helt den formen av nettmøteplass og interaktivitet som IMDb tilbyr.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Mount Hodson

Mount Hodson er en isdekt stratovulkan på øya Visokoi i Sør-Sandwichøyene, som er en del av det britiske oversjøiske territoriumet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. 
Det antas at Mount Hodson hadde utbrudd i 1830 og 1930, og det er som regel damp fra vulkantoppen.


== Referanser ==
As the Light Does the Shadow

As the Light Does the Shadow er det femte studioalbumet til det norske doom metal bandet Funeral.


== Sporliste ==
«The Will to Die» (6:18)
«Those Fated to Fall» (7:31)
«The Strenght to End it» (7:31)
«The Elusive Light» (6:32)
«In the Fathoms of Wit and Reason» (8:00)
«Towards the End» (7:14)
«Let Us Die Alone» (6:59)
«The Absence of Heaven» (8:14)
«Hunger» 09:17)
«Fallen One» (4:18)


== Artister ==


== Kilder ==
As the Light Does the Shadow hos Encyclopaedia Metallum


== Eksterne lenker ==
(en) As the Light Does the Shadow på Discogs 
(en) As the Light Does the Shadow på MusicBrainz
Robert Lowe

Robert Lowe er en amerikansk vokalist.
Han er kjent fra bandet Solitude Aeturnus som han har vært medlem i fra 1989. Han har også vært gjest i Funeral og Last Chapter sine album. Han ble med i Candlemass i 2007.


== Diskografi ==


=== Solitude Aeturnus ===
Into the Depths of Sorrow (1990)
Beyond the Crimson Horizon (1992)
Through the Darkest Hour (1994)
Days Of Doom (VHS, 1994)
Downfall (1996)
Adagio (1998)
Alone (2006)
Hour of Despair (DVD, 2007)


=== Last Chapter ===
The Living Waters (1998)


=== Concept Of God ===
Visions (2007)


=== Candlemass ===
King of the Grey Islands (2007)
Candlemass 20 Year Anniversary (DVD, 2007)
Lucifer Rising (EP, 2008)
Death Magic Doom (2009)


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Lowe på Discogs 
(en) Robert Lowe på MusicBrainz 
(en) Robert Lowe på Encyclopaedia Metallum 
(en) Robert Lowe på Songkick 
(en) Robert Lowe på AllMusic
PM-84 Glauberyt

PM-84 Glauberyt er en polsk maskinpistol.
Den har omstiller for halv- og helautomatisk ild, og brukes av polsk politi og militære styrker under navnet «Pistolet maszynowy wz. 1984». Den erstattet den tidligere PM-63 RAK maskinpistolen og bruker samme ammunisjon (9 x 18 mm PM), men det er laget varianter for NATO-ammunisjon (9 x 19 mm Luger). Den har mekanisme med masseretardert sluttstykke og skyter med lukket sluttstykke.


== Versjoner ==
PM-84 – 9 x 18 mm PM
PM-84P – 9 x 19 mm Luger
PM-98 – 9 x 19 mm Luger
PM-98S – 9 x 19 mm Luger


== Eksterne lenker ==
(en) PM-84 Glauberyt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) PM-84 Glauberyt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
George Cross

George Cross, norsk Georgskorset, er en britisk utmerkelse innstiftet av kong Georg VI 24. september 1940 til belønning av heltemodig innsats og tapperhet under farlige omstendigheter. Georgskorset var primært tiltenkt sivile, men kan også tildeles militære. Utmerkelsen er tildelt innbyggere i Storbritannia, landets kolonier og i Samveldeland. Georgskorset rangerer etter Victoriakorset, men foran øvrige ordener og utmerkelser i Storbritannia og Samveldet. Mottagere er berettiget til å føre bokstavene GC etter sitt navn. 
I tilknytning til Georgskorset finnes Georgsmedaljen, som tildeles for innsats av mindre heroisk karakter.


== Utforming ==
Georgskorset er utformet i sølv. Mellom korsvinklene finnes Georg VIs kongemonogram. Midtmedaljongen bærer et motiv med Sankt Georg dragedreperen og omskriften «FOR GALLANTRY». Mottagerens navn og datoen for tildeling inngraveres på baksiden. Medaljebåndet er blått.


== Tildeling ==
Det er foretatt til sammen 159 tildelinger av Georgskorset, 86 av disse posthumt. Ved to tilfeller er Georgskorset gitt til kollektiver. Det skjedde første gang 15. april 1942 da George VI tildelte utmerkelsen til Malta for å ha motstått blokaden av øyen. En avbildning av Georgskorset er å finne i Maltas flagg. I 1999 tildelte dronning Elizabeth II Georgskorset til Royal Ulster Constabulary, Nord-Irlands politistyrke fram til 2001.


== Litteratur ==
(da) Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: Europæiske ordner i farver, København: Politikens forlag, 1966.


== Eksterne lenker ==
Orders and Decorations - George Cross (GC), Veterans Affairs Canada.
1942. Malta gets George Cross for bravery, BBC On This Day.
Tragedies (samlealbum)

Tragedies er det første samlealbumet til det norske doom metal bandet Funeral.
Albumet består av demoen Tristesse og studioalbumet Tragedies pluss tre ekstra spor, merket (*).


== Sporliste ==


=== Disc 1 (Tragedies) ===
«Taarene» (12:25)
«Under Ebony Shades» (13:32)
«Demise» (8:43)
«When Nightfall Clasps» (14:20)
«Moment in Black» (9:39)
Forlorn*


=== Disc 2 (Tristesse) ===
«Thoughts of Tranquillity» (9:25)
«A Poem for the Dead» (18:20)
«Yearning for Heaven» (10:20)
Heartache*
Dying (Together as One)*


== Artister ==
Slaget ved Maipú

Slaget ved Maipú (spansk: La batalla de Maipú) var et slag under de hispanoamerikanske uavhengighetskrigene som ble utkjempet mellom den chileansk-argentinske selvstendighetshæren – Ejército de los Andes – Andes-hæren og spansk-amerikanske rojaliststyrker. Det ble utkjempet i nærheten av Santiago de Chile 5. april 1818. Opprørerne ledet av José de San Martín, hovedlederen for motstanden mot Spania i det sørlige Sør-Amerika, vant slaget, som sikret og fullførte Chiles selvstendighet fra Spania. 


== Bakgrunn - veien til Maipú ==

I 1817 ledet den argentinske generalen José de San Martín en hær over Andesfjellene og beseiret de spanske styrkene i slaget ved Chacabuco og slaget ved Chalchuapa og inntok Santiago. Det spanske visekongedømmet sendte derfor en hær mot Santiago under general Mariano Osorio, som beseiret San Martín i det andre slaget ved Cancha Rayada. Lengselen etter selvstendighet forble riktignok like stor, og det følgende året startet San Martín en endelig offensiv, som kom til å avgjøre krigen. 


== Slaget ==
I april 1818 marsjerte Osorio fra Santiago og besteg Andesfjellene for å finne San Martín, og dro helt opp til 4000 meters høyde. Nær Maipú-elva i fjellenes ulendte terreng angrep San Martín general Osorios spanske hær i et bakhold. Rojalistene stilte seg opp på et høydedrag, men med flanken avskilt fra hoveddelen av hæren. San Martín angrep denne flanken, og drev bort rojalistkavaleriet med sine egne elitehestegrenader, og isolerte den, og dermed sikret de sin høyre flanke. Deretter angrep han rojalistene i sentrum, men ble først slått tilbake. Videre ble et rojalistmotangrep møtt med effektiv artilleriild, og dermed også drevet tilbake. På dette tidspunktet flyktet general Osorio fra slagmarken, slik at oberst José Ordoñez tok over kommandoen over rojalisthæren. San Martín satte reserven sin inn i angrepet, og rojalistene flyktet. Noen av dem gjorde noe motstand på en gård i nærheten.


== Resultat ==
Seieren ved Maipú kom til å få enorm betydning. Den endte striden om Chiles selvstendighet, og demoraliserte dermed andre spanske styrker i Sør-Amerika. Omtrent 2 000 rojalister døde og rundt 3 000 ble fanget, mens patriotene mistet rundt 1 000 mann. 
Etter å ha sikret Chiles selvstendighet fortsatte San Martín kampen for å befri Amerika, og dro nå til Peru. I 1822 møtte han en annen viktig frigjøringsleder, Simón Bolívar, i Guayaquil i dagens Ecuador, hvor de diskuterte kontinentets fremtid. I 1824 vant frigjøringshærene slaget ved Ayacucho, som i stor grad sikret hele det tidligere spanske Sør-Amerikas selvstendighet.
Chortodes

Stråfly (Chortodes spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Hadeninae. Tre arter forekommer i det sørlige Norge.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 22 – 38 mm), brunlige eller rødlige nattfly. Forvingen er avrundet, vanligvis ensfarget. Bakvingen er lyst gråaktig.


== Levevis ==
Artene har larver som lever i stenglene av ulike gras, siv og starr. De voksne sommerfuglene flyr på ettersommeren og høsten.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i den palearktiske sone.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Hadeninae
Stammen engfly, Apameini
Slekten Chortodes Tutt, 1897
Chortodes abrupta (Eversmann, 1854)
Chortodes brevilinea (Fenn, 1864)
Chortodes dulcis (Oberthür, 1818)
marehalmfly, Chortodes elymi (Treitschke, 1825)
Chortodes extrema (Hübner, 1809)
rørkveinfly, Chortodes fluxa (Hübner, 1809)
Chortodes morrisii (Dale, 1837)
starrfly, Chortodes pygmina (Haworth, 1809)
Chortodes sohnretheli (Püngeler, 1907)
Chortodes stigmatica (Eversmann, 1855)


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Chortodes i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Chortodes hos Artsdatabanken 
(sv) Chortodes hos Dyntaxa 
(en) Chortodes hos Fauna Europaea 
(en) Chortodes hos NCBI 
Chortodes – detaljert informasjon på Wikispecies