jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kristina Lugn

Gunhild Bricken «Kristina» Lugn (født 14. november 1948 i Tierp i Uppland, død 9. mai 2020) var en svensk lyriker og dramatiker. Hun var medlem av Svenska Akademien fra 2006.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Lugn vokste opp i Skövde. Der var hennes far, Robert Lugn, som senere ble generalmajor, offiser ved panserregementet Skaraborgs regemente og hennes mor Brita-Stina, født Alinder, lektor. Lugn vokste senere også opp i Stockholm. Farforeldrene Pehr Lugn og Gunhild Henschen var etter hverandre forstandere for Egyptiska museet i Stockholm.Etter at hun fikk publisert et dikt i den svenske utgaven av ukebladet Donald Duck & Co. da hun var seks år, bestemte hun seg for å bli forfatter.


=== Karriere ===
Diktene hennes var delvis inspirert av Sonja Åkesson. Hun ga ut åtte diktsamlinger etter at hun debuterte i 1972 med Om jag inte. Senere begynte hun også å skrive dramatikk. Etter skuespilleren Allan Edwalls død i 1997 overtok Lugn Teater Brunnsgatan Fyra i Stockholm, der blant annet flere av hennes egne stykker er satt opp. Hun ble også spilt på Dramaten. Blant oppsetningene er Tant Blomma, Idla-flickorna, Titta en älg! og Kvinnorna vid Svansjön.
I 2002 hadde Lugn et talkshow på Teater Brunnsgatan Fyra, Seg kväll med Lugn.
6. oktober 2006 ble Lugn valgt inn i Svenska Akademien, og 20. desember 2006 inntok hun stol nummer 14 etter Lars Gyllensten.Flere svenske tonesettere og komponister har arbeidet med Lugns dikt, blant andre Gabriel Wilczkowski, Bo Ullman, Sven-David Sandström, Kim Hedås, Peter Gullin og Benny Andersson.


== Bibliografi ==
1972 Om jag inte
1976 Till min man, om han kunde läsa
1978 Döda honom!
1979 Om ni hör ett skott
1982 Percy Wennerfors
1983 Bekantskap önskas med äldre bildad herre
1984 Lugn bara Lugn
1989 Hundstunden
1993 Idlaflickorna (skuespill)
1993 Tant Blomma (skuespill)
1997 Samlat lugn
1999 Nattorienterarna (manus)
2000 Bekantskap önskas med äldre bildad herre; Hundstunden; Stulna juveler
2003 Hej då, ha det så bra!
2003 Kvinnor vid Svansjön
2004 Att sörja Linnea (manus for tv-skuespill)
2005 Vera
2006 Dikter 1972-2003Innspilte diktsamlinger

Om ni hör ett skott (Bokförlaget Bokbandet)
Till min man, om han kunde läsa (innspilt for Tal- och punktskriftsbiblioteket, idag Myndigheten för tillgängliga medier)


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
2011 De Nios Stora Pris
2009 Övralidspriset
2007 Gustaf Fröding-selskapets lyrikkpris
2003 Siriprisen
2002 Bellmanprisen
2000 Tage Danielsson-prisen
2000 Ferlinprisen
1999 Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris
1999 Doblougprisen
1997 Moa-prisen
1997 Karl Vennbergs pris
1991 Sveriges Radios lyrikkpris
1989 Svenska Dagbladets litteraturpris
1983 Tidningen VIs litteraturpris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristina Lugn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kristina Lugn på Internet Movie Database 
(en) Kristina Lugn på Discogs 
(en) Kristina Lugn på MusicBrainz 
(sv) Albert Bonniers Förlag, forfatterrepresentasjon
Gammafly

Gammafly (Autographa gamma) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er en vandrende art, det er usikkert om den overvintrer i Norge, men den kommer flygende inn i store antall nesten hver sommer.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn vanligvis 32–43 mm, men individer så små som 25 mm forekommer), grått nattfly. Arten kan kjennes fra nærtstående arter på at forvingen, bortsett fra området rundt gamma-flekken, er nøytralt grå uten brun- eller rødskjær. Forkroppen (thorax) har en høy tverrkjøl av oppstående, håraktige skjell rundt midten, og også en mindre dusk over scutellum. Forvingen er grå med mørkere tegninger, med markert spiss og litt bølget ytterkant. Midt i vingen er det en karakteristisk, hvit flekk som er formet som en y eller den greske bokstaven γ (gamma). Området rundt denne flekken er mørkt brunlig. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er lyse og smale. Den ytre mellomlinjen er S-formet i den bakerste halvdelen. Bølgelinjen langs vingens ytterkant er mørk og uregelmessig. Bakvingen er lysgrå ved roten, mørkere langs ytterkanten, med et skarpt skille mellom de to fargene. Larven er lysgrønn, med spredte, oppstående, lyse børster, smal gulhvit sidestripe.


== Levevis ==
Denne arten er en hurtig og utholdende flyger og kan dukke opp nær sagt hvor som helst, men fortrinnsvis i åpne områder. Larven er nesten altetende og kan finnes på en mengde ulike urter, også kulturplanter. I år med store bestander kan de gjøre en del skade i hager og også i veksthus. Det er ikke påvist med sikkerhet at arten kan greie å overvintre utendørs i Norge.
De voksne sommerfuglene er meget aktive og flyr omtrent døgnet rundt. De besøker gjerne blomster for å drikke nektar, i år med masseforekomster kan man se flere individer på hver blomst av de mer attraktive plantene. Om natten kommer de gjerne til lys. I Norge er den vanligst fra juli til september, men enkelte individer har blitt påtruffet så tidlig som i mai, med masse-invasjoner fra begynnelsen av juni.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele den palearktiske sone, men har ikke faste bestander i de nordligste delene. I Norge er den vanlig, ofte svært tallrik, i Sør-Norge, det finnes spredte funn nord til Alta i Finnmark.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler, gammafly: [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Autographa gamma på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) gammafly i Encyclopedia of Life 
(en) gammafly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gammafly hos Artsdatabanken 
(sv) gammafly hos Dyntaxa 
(en) gammafly hos Fauna Europaea 
(en) gammafly hos ITIS 
(en) gammafly hos NCBI 
(en) Kategori:Autographa gamma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Autographa gamma – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Autographa gamma – detaljert informasjon på Wikispecies
Prisguiden.no

Prisguiden.no er en norsk prissammenligningstjeneste og søkemotor for produkter. 
Tjenesten startet som en undertjeneste av Hardware.no i 1998, og var i begynnelsen kun et Excel-ark med priser fra den tidens norske nettbutikker. I 1999 ble det laget et system for automatisk innhenting, formatering, og presentasjon av priser. I dag bruker Prisguiden.no en modifisert utgave av den opprinnelige kildekoden.
Tidligere eiere av Prisguiden.no var Edda Media, som igjen eides av britiske Mecom. I dag er det gründerne selv som eier tjenesten.
Prisguiden er en gratis tjeneste for brukerne, og påberoper seg å være 100% nøytral. I motsetning til hos konkurrerende prissammenligningstjenester hevdes det at man ikke har muligheten til å betale seg til bedre eksponering. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
prisguiden.no på Facebook 
prisguiden.no på Instagram 
prisguiden.no på YouTube
Axel Thue (skuespiller)

Axel Thue (født 3. juni 1904 i Oslo, død 28. oktober 1985) var en norsk skuespiller.


== Biografi ==
Thue debuterte på Det Nye Teaters forsøksscene, ansatt 1933 ved Det Nye Teater, hvor han var med i de store oppsetningene «Tanken» av Leonid Andrejev og «Larsen eller Melodien som ble vekk» av Kjeld Abell. Han kom 1936 med i Trøndelag Teaters første ensemble og spilte her en lang rekke roller frem til 1943; 1945– 74 ansatt på Nationaltheatret. Blant hans roller er tittelrollen i Brand, pastor Sang i Over Ævne I, Helmer i Et dukkehjem og Manders i Gengangere, Melvil i Schillers Maria Stuart og interessante komedieskikkelser i Shakespeares og Holbergs skuespill.


== Filmografi ==

1975 – Eiszeit

1971 – 3

1970 – Balladen om mestertyven Ole Høiland .... herre i selskap

1970 – Vildanden  .... en tynnhåret herre (TV)

1962 – Prosessen (TV)

1954 – I moralens navn

1953 – Skøytekongen

1945 – Rikard Nordraak .... Bjørnstjerne Bjørnson

1937 – To levende og en død .... politifullmektig

1933 – En stille flirt .... Walle - parfymeridirektør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Axel Thue på Internet Movie Database 
(no) Axel Thue hos Sceneweb 
(sv) Axel Thue i Svensk Filmdatabas 
(en) Axel Thue hos The Movie Database 
Axel Thue i Scenewebarkivet
(no) Axel Thue hos SNL
Norsk Tonekunstnersamfund

Norsk Tonekunstnersamfund (etablert 1912) er en norsk musikerorganisasjon som organiserer frilans kammermusikere og operasangere. Det ble etablert på initiativ av blant andre komponisten Johan Svendsen.
Det har i dag over 160 medlemmer, en del av disse er også medlem av Musikernes Fellesorganisasjon. Leder er Toril Carlsen (2012-). Tidligere var blant annet Alf Hurum leder (1923–24) og Ole Böhn (1988–2012). Komponistene brøt i 1917 ut, og dannet organisasjonen Norsk Komponistforening.
Æresmedlemmer omfatter Jean Sibelius, Henry Wood, Kirsten Flagstad, Klaus Egge, Odd Grüner-Hegge, Egil Nordsjø, Arild Sandvold, Øivin Fjeldstad, Robert Riefling, Robert Levin og Ingrid Bjoner, Aase Nordmo Løvberg, Knut Skram, Ole Bøhn  og Einar Steen-Nøkleberg, Terje Boye Hansen og Liv Glaser.
Samfundet har flere stipendordninger. Det er med i paraplyorganisasjonen NORWACO og var en av stifterne av GRAMO.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ntks.no – Norsk Tonekunstnersamfunds hjemmeside
Payex

PayEx er et privateiet konsern innen finanssektoren med hovedkontor på Visby, Gotland, Sverige.
Selskapet ble startet som Faktab AB i 1972 av Max Hansson. Payex har i dag 500 ansatte og foruten på Gotland, kontorer også i Stockholm, Oslo, København og Helsingfors.
Payex tilbyr betalingsløsninger på Internett, på mobiltelefon og i ordinære butikker.  I tillegg administrative tjenester som fakturering, betalingsoppfølging og inkasso. Selskapet er godkjent som kredittselskap av Finansinspektionen i Sverige og tilbyr også finansielle tjenester som factoring og delbetaling.
Tjenesten PayEx Konto opphører i Norske kroner og valutaer DKK, EUR, GBP og USD 31.12.2017 på grunn av økte krav om å forhindre hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme, og på grunn av vanskeligheter med å identifisere utenlandske brukere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
PayEx
Babettes gjestebud (film)

Babettes gjestebud (originaltittel: Babettes gæstebud) er en dansk film fra 1987. Manuskript og regi er av Gabriel Axel, og filmen er basert på Karen Blixens novelle Babettes gjestebud fra 1950.
Filmen vant i 1988 en Oscar som den første danske film noensinne for beste fremmedspråklige film. I 1989 vant filmen den britiske BAFTA-prisen for beste ikke-engelskspråklige film. Filmen regnes som en del av den danske Kulturkanonen som ble offentliggjort i 2006.I tillegg til opptak på Nordisk Films studio i Valby ble filmen tatt opp i Vigsø ved Hanstholm samt i og omkring den ensomt beliggende Mårup kirken ved Lønstrup Klint. Kirkens beliggenhet ytterst på klinten er årsaken til at den i dag er revet. Karen Blixens historie foregår i Norge.


== Festmenyen i Babettes gjestebud ==
Et viktig tema i filmen er den menyen som er et av filmens høydepunkter. Menyen og rettene er beskrevet i fortellingen uten oppskrift på hvordan de tilberedes. I noen tilfeller med navn og betegnelser som ikke umiddelbart lar seg identifisere. 
Matlagingen ble under innspillingen av filmen overlatt til kokken Jan Cocotte-Pedersen som var sjefkokk på restauranten La Cocotte i København. Alle rettene ble i overensstemmelse med bokens ånd tilberedt fra grunnen av og tilsatt Jan Cocotte-Pedersens ekspertviten. Oppskriftene ble senere offentliggjort og flere av rettene er blitt internasjonale klassikere.

Skilpaddesuppe
Blinis Demidoff med kaviar (se bilde)
Vaktler i sarkofag med foie gras og trøffelsaus (se bilde)
Oster fra Auvergne
Baba (formkake) med rom og frisk glasert fruktsalat (se bilde)
		
		


== Medvirkende ==
Ghita Nørby – forteller
Stéphane Audran – Babette
Bodil Kjer
Hanne Steensgaard
Birgitte Federspiel
Vibeke Hastrup
Jarl Kulle
Bibi Andersson
Bendt Rothe
Lisbeth Movin
Preben Lerdorff Rye
Axel Strøbye
Ebbe Rode
Ebba With
Pouel Kern
Else Petersen
Finn Nielsen
Holger Perfort
Asta Esper Hagen Andersen
Lars Lohmann
Tine Miehe-Renard
Gert Bastian
Henning Kristiansen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Babettes gjestebud på Internet Movie Database 
(no) Babettes gjestebud hos Filmfront 
(sv) Babettes gjestebud i Svensk Filmdatabas 
(da) Babettes gjestebud i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Babettes gjestebud på Allociné 
(nl) Babettes gjestebud på MovieMeter 
(en) Babettes gjestebud på AllMovie 
(en) Babettes gjestebud på Turner Classic Movies 
(en) Babettes gjestebud på Rotten Tomatoes 
(en) Babettes gjestebud på Box Office Mojo 
Babettes gjestebud  hos www.danskefilm.dk
Folket på Innhaug

Folket på Innhaug er en roman av den norske forfatteren Anne Karin Elstad, utgitt i 1976. Romanen var hennes debut, og var det første av i alt fire bind i serien om Innhaug-folket; de påfølgende bindene er Magret (1977), Nytt rotfeste (1979) og Veiene møtes (1980).
Handlingen i verket foregår over tre generasjoner, fra ca. 1810 til 1870; i fjellbygdene i Sør-Trøndelag og på Mørekysten. I første bind blir Oline alenemor til verkets hovedperson Magret, etter at Olines kjæreste, en skotte som leste til prest i hjemlandet, dør før Magrets fødsel. I det andre bindet handler det om Magret, hennes oppvekst og modning til voksen; og også i hennes liv er kjærlighetsforviklinger et ledemotiv: hun elsker én, får barn med en annen, og gifter seg med barnefarens bror. De flytter deretter til Møre hvor de får kjøpt seg en gård. I det tredje bindet kretser handlingen rundt forholdet mellom Magret og sønnen Mons. I det fjerde bindet følger vi familien over i enda en generasjon. 
Verket preges av en kyndig skildring av gammel bondekultur, blandet med en anakronistisk kvinneskildring, hvor et nåtidig kvinneideal tilbakeskrives til en annen tid. Spesielt skildres kvinner som slåss mot omgivelsenes fordømmelse.
Romanen ble i 1986 kåret til den mest populære utgivelse i Den norske bokklubbens til da 25-årige historie, i en medlemsavstemming som ble gjennomført i forbindelse med jubileet. 


== Referanser ==
Wen Yiduo

Wen Yiduo (kinesisk: 闻一多; pinyin: Wén Yīdūo, født 24. november 1899 i Xishui i Hubei i Kina, drept 15. juli 1946 i Kunming) var en kinesisk dikter og forsker. Han falt offer for snikmordere utsendt av Kuomintang. 
Han fikk en tradisjonell utdannelse og fortsatte sine studier ved Tsinghuauniversitetet i Beijing. I 1922 reiste han til USA for å studere kunst og litteratur ved Art Institute of Chicago. Da han kom hjem i 1925, fikk han stilling ved et universitet.
Han ble med i det litterære selskap Nymåneselskapet (inspirert av et dikt av samme navn av Rabindranath Tagore), som var grunnlagt av Xu Zhimo i 1923 og bestod til 1931. 
Ved utbruddet av den andre sino-japanske krig flyttet han til Kunming i Yunnan og fortsatte sin undervisning ved National Southwestern Associated University. Han ble politisk aktiv i 1944 og forble det inntil han ble likvidert.
Han er sammen med sin hustru gravlagt på Babaoshan revolusjonære gravlund.


== Diktsamlinger ==
Røde lys (Hong Zhu 紅蠋), under USA-oppholdet
Dødt vann (Si shui 死水), 1928


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cang Kejia: «The poetry of Wen I-to»", i: Chinese Literature, 1960/2, s. 3-17.
Chow Tse-Tsung: Research guide to the May Forth Movement: intellectual revolution in modern China 1915-1924. Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 1963.
Hoffmann, Peter: Wen Yiduos „Totes Wasser": Eine literarische Übersetzung. Bochum: Brockmeyer, 1992. ISBN 3-88339-961-2
Hsu Kai-Yu: Twentieth century Chinese poetry: an anthology. Garden City: Doubleday, 1963.
Hsu Kai-Yu: Wen I-to. Boston : Twayne, 1980. ISBN 0-8057-6422-4
Rhinoskopi

Rhinoskopi er en metode for å undersøke innsiden av nesen og nesekaviteten. 
Den er vanlig både i allmennpraksis og på øre-nese-hals-avdelinger (ØNH). Indikasjonen for å gjennomføre rhinoskopi kan for eksempel være tett nese, hyppig neseblod, dottfornemmelse i øret, eller andre ØNH-relaterte problemstillinger.
Nese septum-piercing

Nese septum-piercing også kalt oksering er en nesepiercing, der piercingen går gjennom brusket mellom neseborene.
Det er en piercingstil som passer med denne piercingen, nemlig Nasallang.


== Historie ==
En nese septum-piercing er mindre vanlig enn nostril-piercingen. Den har blitt brukt blant urfolk i Amerika, blant annet inuitter og indianere. Store indianske ledere som har brukt denne piercingen er Tecumseh og Tenskwatawa fra Shawnee-stammen.
Nese septum-piercing har også blitt mye brukt på tamfe for å kunne binde dem fast slik at de ikke rømmer.


== Behandling ==


=== Utføring ===
Piercinghullet blir som oftest tatt i den lille åpningen mellom brusket og nederste del av nesen. Vanligvis er hullet 14ga (1,6 mm), og det blir ofte litt større over tid på grunn av belastningen av smykket. Det er også mulig å bevisst strekke hullet i denne piercingen, men dette må gjøres svært kontrollert og forsiktig.
Piercingen blir ofte tatt med en type syl som skytes inn i huden, men den kan også skalpelleres opp.


=== Risiko ===
Nese septum-piercingen kan være smertefull å ta. Det er fordi denne delen av nesen har mange nerver, men dette varierer individuelt. Dersom piercinghullet blir større, ca. 8 mm, kan dette føre til skader og ubehag.
Om man tar større piercinghull kan dette medføre en svært ubehagelig lukt i grotiden. Lukten kan reduseres ved at man vasker såret ofte.
Legetiden til piercingen er fra en til tre måneder, og den må behandles med saltvann to ganger om dagen.


=== Synlighet ===
Piercingen kan sammenlignet med mange andre piercinger mye lettere skjules, for å eksempelvis passe bedre inn i en kleskode. Det er fordi man kan snu piercingen oppover i nesen. Det samme gjelder ved fjerning av piercingen, da arret ikke vil bli synlig siden det er inne i nesen.


== Smykket ==
Det er mange typer piercingsmykker som er vanlig i en septum-piercing. Blant andre: ballukkingsring, hesteskobarbell. Ved valg av smykke er det viktig at det ikke er for tungt. Noen bruker også plugg i starten mens såret leger slik at smykket blir så lett så mulig og hullet ikke utvider seg.


== Eksterne lenker ==
Septum-piercing hos Encyclopedia BMEzine
Teater Brunnsgatan Fyra

Teater Brunnsgatan Fyra er et teater i Stockholm der det hovedsakelig blir oppført svensk samtidig dramatikk.
Teateret ble grunnlagt av den svenske skuespilleren og dramatikeren Allan Edwall, og drives i dag av Kristina Lugn, som er dikter, dramatiker og medlem av Svenska Akademien. 
Scenen er liten og intim, og teatersalen rommer ikke mer enn 100 tilskuere. 


== Eksterne lenker ==
Teater Brunnsgatan Fyra (offisielt nettsted)
Tage Danielsson-prisen

Tage Danielsson-prisen eller Stiftelsen Linköping kommunes pris til Tage Danielssons minne blir utdelt annet hvert år til en fortjent humanist i Tage Danielssons ånd.
Prisen er på 80 000 kronor.


== Prisvinnere ==
1987 – Hans Alfredson
1990 – Suzanne Osten
1992 – Marit Paulsen
1994 – Ferenc Göndör
1996 – Jonas Gardell
1998 – Georg Henrik von Wright
2000 – Kristina Lugn
2002 – Fredrik Lindström
2004 – Viveca Lärn
2006 – Erik Blix
2008 – Per Åhlin
2010 – Sissela Kyle
2012 – Jan Berglin
2014 – Claes Eriksson
2016 – Bodil Jönsson
Karl Vennbergs pris

Karl Vennbergs pris er en litteraturpris på SEK 100 000 (2007) som årlig blir utdelt av Samfundet De Nio. Prisen skal gå til ung lyriker, og ble innstiftet i februar 1996.


== Prisvinnere ==


== Eksterne lenker ==
«Samfundet de Nios priser» (PDF) (svensk). Samfundet de Nio. s. 3. Arkivert fra originalen (PDF) 6. oktober 2014. Besøkt 1. september 2017.
Sveriges Radios lyrikkpris

Sveriges Radios lyrikkpris (på svensk: Sveriges Radios lyrikpris) er en litteraturpris på 30 000 svenske kroner, som er blitt delt ut årlig siden 1958 av Sveriges Radios kulturredaksjon.


== Prisvinnere ==

1958 Nelly Sachs
1959 Sten Hagliden
1960 Folke Dahlberg
1961 Arne Nyman, Elis Elmgren
1962 Urban Torhamn
1963 Ann Margret Dahlquist-Ljungberg
1964 Ikke utdelt
1965 Majken Johansson
1966 Ralf Parland
1967 Harry Martinson
1968 Göran Sonnevi
1969 Lasse Söderberg
1970 Åke Hodell
1971 Helmer Grundström
1972 Lars Fredin
1973 Tomas Tranströmer
1974 Sture Axelson
1975 Ingemar Leckius
1976 Axel Liffner
1977 Karl Vennberg
1978 Elsa Grave
1979 Lennart Sjögren
1980 Anna Rydstedt
1981 Lars Lundkvist
1982 Eva Runefelt
1983 Erik Beckman, Petter Bergman
1984 Göran Printz-Påhlson
1985 Nils-Åke Hasselmark
1986 Rolf Aggestam
1987 Tua Forsström
1988 Staffan Söderblom
1989 Konny Isgren
1990 Lars Gustafsson
1991 Kristina Lugn
1992 Birgitta Lillpers
1993 Jesper Svenbro
1994 Ann Jäderlund
1995 Göran Greider
1996 Katarina Frostenson
1997 Stig Larsson
1998 Eva-Stina Byggmästar
1999 Bruno K Öijer
2000 Gunnar D Hansson
2001 Lars Mikael Raattamaa
2002 Marie Lundquist
2003 Marie Silkeberg
2004 Gunnar Harding
2005 Anne-Marie Berglund
2006 Åsa Maria Kraft
2007 Birgitta Trotzig
2008 Helena Eriksson
2009 Björner Torsson
2010 Ida Börjel
2011 David Vikgren
2012 Lars Norén
2013 Ann Hallström
2015 Jörgen Lind for diktsamlingen Vita kommun


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sveriges Radio – Prisvinnere
Moa-prisen

Moa-prisen eller Moa Martinson-stipendiet er en litterær pris på 20 000 svenske kroner som årlig blir utdelt av Arbetarnas bildningsförbund (ABF) og Moas vänner, til en person som skriver i Moa Martinsons ånd. Prisen er utdelt siden 1989.


== Prisvinner ==
Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris

Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris ble innstiftet i 1984 og deles ut av en stiftelse med samme navn i forbindelse med kulturuken i Sunne. 
Prisen er tenkt som belønning for fremstående forfattere i Selma Lagerlöfs ånd, og prissummen er på 100 000 svenske kroner.


== Prisvinnere ==
2019 – Kristina Sandberg
2018 – Carola Hansson
2017 – Lars Norén
2016 – Sara Stridsberg
2015 – Stewe Claeson
2014 – Lotta Lotass
2013 – Kjell Johansson
2012 – Klas Östergren
2011 – Ellen Mattson
2010 – Jan Lööf
2009 – Lars Gustafsson
2008 – John Ajvide Lindqvist
2007 – Barbro Lindgren
2006 – Lars Jakobson
2005 – Birgitta Stenberg
2004 – Sigrid Combüchen
2003 – P C Jersild
2002 – Peter Englund
2001 – Agneta Pleijel
2000 – Torgny Lindgren
1999 – Kristina Lugn
1998 – Göran Palm
1997 – Per Olov Enquist
1996 – Rolf Edberg
1995 – Ulla Isaksson
1994 – Stig Claesson
1993 – Georg Henrik von Wright
1992 – Tove Jansson
1991 – Lars Gyllensten
1990 – Lars Andersson
1989 – Kerstin Ekman
1988 – Lars Ahlin
1987 – Göran Tunström
1986 – Astrid Lindgren
1985 – Sara Lidman
1984 – Birgitta Trotzig


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris
Nesetippiercing

Nesetippiercing, også kjent som Septril i Texas og Jungle i Spania, er en nesepiercing som likner mye på en septum-piercing med den forskjellen at hullet går vertikalt nedover istedenfor horisontalt igjennom.


== Smykke ==
For denne piercingen har man en svært liten rett barbell.


== Eksterne lenker ==
Nasal Tip Piercing hos Encyclopedia BMEzine
Rick Nash

Rick Nash (født 16. juni 1984 i Brampton, Ontario) er en canadisk ishockeyspiller som spiller for Boston Bruins i NHL.Han har tidligere spilt for New York Rangers og Columbus Blue Jackets.
Han ble draftet som nr. 1 totalt i NHL-draften i 2002 av Columbus Blue Jackets. Han debuterte i NHL 10. oktober 2002 mot Chicago Blackhawks. Colombus vant kampen 2-1 og Nash scoret 1 mål. Nash ble senere også kaptein i Columbus, før han ble i 2013 ble tradet til New York Rangers.


== Statistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rick Nash – Olympics.com 
(en) Rick Nash – Olympic.org 
(en) Rick Nash – Olympedia 
(en) Rick Nash – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rick Nash – Canadian Olympic Committee 
(en) Rick Nash – National Hockey League (NHL) 
(en) Rick Nash – Eurohockey.com 
(en) Rick Nash – ESPN (NHL) 
(en) Rick Nash – Hockeydb.com 
(en) Rick Nash – Hockey-Reference.com