jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Evan Noel

Evan Baillie Noel (født 23. januar 1879, død 22. desember 1928) var en britisk sportsutøver som deltok i OL 1908 i London.
Noel ble olympisk mester i rackets i OL i London i 1908. Han vant singleturnering i rackets foran landsmannen Henry Leaf. I doubleturneringen tok han bronse sammen Henry Leaf. 
Han deltok også i Jeu de paume-turneringen, men der ble han utslått i kvartfinalen.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull i rackets, single
1908  London -  Bronse i rackets, double


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Evan Noel – Olympedia 
(en) Evan Noel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Evan Noel – databaseOlympics.com (arkivert)
Henry Leaf

Henry Meredith Leaf (født 18. oktober 1862 død 23. april 1931) var en britisk sportsutøver som deltok under OL 1908 i London.
Leaf tok to medaljer i rackets under OL i London i 1908. Han kom på andreplass i singleturnering i rackets bak landsmannen Evan Noel. I doubleturneringen tok han bronse sammen Evan Noel. 


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i rackets, single
1908  London -  Bronse i rackets, double


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henry Leaf – Olympedia 
(en) Henry Leaf – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henry Leaf – databaseOlympics.com (arkivert)
Vane Pennell

Vane Hungerford Pennell (født 16. august 1876 død 17. juni 1938)  var en britisk sportsutøver som deltok under OL 1908 i London.
Pennell ble olympisk mester i rackets under OL i London i 1908. Han vant doubleturneringen i rackets sammen med landsmannen John Jacob Astor. I singleturneringen ble han utslått i første kampen. 
Han deltok også i Jeu de paume-turneringen, men der ble han utslått i kvartfinalen.


== OL-medaljer ==
 1908  London -  Gull i rackets, double  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vane Pennell – Olympedia 
(en) Vane Pennell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vane Pennell – databaseOlympics.com (arkivert)
John Jacob Astor (racketsspiller)

John Jacob Astor (født 20. mai 1886 i New York, død 19. juli 1971 i Cannes i Frankrike) var en britisk journalist, politiker og sportsutøver som deltok i OL 1908 i London.
Astor ble olympisk mester i rackets under OL i London i 1908. Han vant doubleturneringen i rackets sammen med landsmannen Vane Pennell. I singleturneringen kom han på tredjeplass. 


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull i rackets, double
1908  London -  Bronse i rackets, single


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Jacob Astor hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) John Jacob Astor hos The Peerage 
(en) John Jacob Astor – Olympedia 
(en) John Jacob Astor – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Jacob Astor – databaseOlympics.com (arkivert)
Arne Skouens Ærespris

Arne Skouens Ærespris var en norsk filmpris som ble delt ut første gang i 1993 og siste gang i 2013. Den ble tildelt for ekstraordinær innsats for norsk film. Prisen besto av 150 000 skattefrie kroner og ble opprettet i 1992 av Norsk Film, Dagbladet og Norsk filminstitutt.


== Personer som har mottatt prisen ==
1993: Anja Breien
1994: Marius Holst
1996: Åse Kleveland
1999: Knut Erik Jensen
2000: Hans Petter Moland
2003: Bent Hamer
2007: Jens Lien
2008: Odd-Geir Sæther
2010: Erik Poppe
2012: Sara Johnsen
2013: Margreth Olin


== Referanser ==
Knock-y-Doonee-gravhaugen

Knock-y-Doonee-gravhaugen, «Helgedagshaugen», er en av de elleve gravhaugene på den britiske øya Man fra vikingtiden. Den ble utgravd av arkeologen P. C. Kermode i 1928.


== «Helgedagshaugen» ==
Gravhaugen med det usedvanlige navnet lå på flatlandet The Ayre («Øyrene»), rundt 6,5 km vest for nordspissen av Man i Andreas-sognet vendt mot vestkysten. Under utgravningene i 1928 ble det avdekket at det var en skipsgrav for en sosialt velstående mann, antagelig en storbonde, fra begynnelsen av 900-tallet. Knock-y-Doonee-høvdingen var lagt ned ubrent i en båt med fullt utstyr; sverd, spyd, øks, skjold, bronsenål, belte, en jernbolle, kniv, hammer, smedtang, fiskesøkke av bly. Ved båtens baug ble det funnet hesteseletøy og rester etter hest.
Farkosten var så dårlig bevart at en rekonstruksjon ikke var mulig, men den antas å ha vært på rundt 10 meter i lengden og 2,5 meter bred midtskips. Et antall skipsnagler, rundt 300 stykker, ble funnet sammen med gravgodset. Trolig er båten en mindre karv. Mannen som var gravlagd i sin båt, hadde sannsynlig tilknytning til forskjellig næringer, blant annet smedhåndverk og fiske.
På den tiden da mannen ble gravlagt var det ikke gode havner i området, men åpne sandstrender som det var lett å trekke båtene opp på.


== Se også ==
Båtgraven i Ballateare


== Litteratur ==
Andersen, Per Sveaas: Nordisk innvandring, bosetning og samfunnsdannelse på Isle of Man i middelalderen. Artikkel i Collegium Medieval, bind 8 1995 Oslo


== Eksterne lenker ==
Knoc y Doonee av P. M. C. Kermode, 1927, om utgravningene i 1927
Odd Geir Sæther

Odd Geir Sæther (født 1941) er en norsk filmfotograf som primært har arbeidet med spillefilm og TV.


== Biografi ==
Sæther debuterte som kameraassistent på filmen Petter fra Ruskøy (1960), og som sjeffotograf på Arne Skouens Vaktpostene fra 1965. I samme periode fotograferte han også Reisen til havet (1966) og Musikanter (1967).  Gjennom store oppgaver på 1970-tallet ble han etter hvert en av Norges ledende filmfotografer. Han debuterte som fotograf på TV i 1970 hvor han hadde foto på Fjernsynsteatrets Selma Brøter. Etter det hadde han foto på miniseriene Alberte (1972) og Edvard Munch (1974). Han hadde i samme tiår også foto på Sverre Udnæs' to filmer: Fru Inger til Østråt (1975) og Øyeblikket (1977). Han har også hatt foto på flere utenlandske produksjoner, blant annet den svenske action-thrilleren Mannen på taket (1976), den tyske TV-produksjonen Keiner kann was dafür (1978), den flernasjonale krigsdokumentaren Resan (1987), den franske La commune (2000) og på David Lynchs Inland Empire (2006).
Sæther har også hatt regioppdrag, blant annet filmkomedien Den grønne heisen fra 1981, samt flere av Fjernsynsteatrets oppsetninger i perioden 1979–1981.
På begynnelsen av 1960-tallet var han involvert i flere av de såkalte husmorfilmene, som var humoristiske instruksjonsfilmer.
Han mottok Filmkritikerprisen i 1976, og Aamot-statuetten i 1977 og Arne Skouens Ærespris i 2008.


== Filmografi ==


=== Regissør ===
Den grønne heisen (1981)


=== Fotograf ===
La commune (Paris, 1871) (2000)
Resan (1987) (dokumentarfilm)
Keiner kann was dafür (1978) (Tysk TV-produksjon)
Øyeblikket (1977)
Mannen på taket (1976)
Fru Inger til Østråt (1975)
Edvard Munch (1974) (TV-serie)
Benoni og Rosa (1973) (TV-serie)
Alberte (1972) (TV-serie)
Selma Brøter (1970) (TV-serie)
Musikanter (1967)
Reisen til havet (1966)
Vaktpostene (1965)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Odd-Geir Sæther på Internet Movie Database 
(en) Odd-Geir Sæther hos The Movie Database
Bjørn Grov

Bjørn Grov (født 8. oktober 1955 på Grov, ved Sandane i Gloppen kommune) er en norsk pressemann. Han har vært redaktør i senterpartiavisa Firda Tidend siden 1979, med to kortere pauser underveis.
Grov var redaktør av Firda Tidend fra 1979 til 1987, fra 1988 til 1996 og igjen fra 1997.
Grov er ofte brukt som kåsør for NRK Sogn og Fjordane


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Firda Tidend
Svømming under Sommer-OL 2008 – 200 meter ryggsvømming menn

Svømmeøvelsen 200 meter ryggsvømming herrer ved Sommer-OL 2008 fant sted mellom 13. og 15. august i Beijing nasjonale vannsportsenter. 
Norge var ikke representert i øvelsen.


== Heatene ==


=== Heat 1 ===


=== Heat 2 ===


=== Heat 3 ===


=== Heat 4 ===


=== Heat 5 ===


=== Heat 6 ===


== Semifinaler ==


=== Semifinale 1 ===


=== Semifinale 2 ===


== Finalen ==


== Referanser ==
Ċ

Ċ og ċ (C med prikk over) er tredje bokstaven i det maltesiske alfabetet, mellom b og d. Den representerer lyden [tʃ], en ustemt postalveolar konsonant. I så måte er tilsvarer den esperantos ĉ, og samisk og slavisk č.
Henrik Finne

For bildekunstneren med samme navn, se Henrik Finne (kunstner).Henrik Finne (født 14. desember 1836 i Oslo, død 1. oktober 1906 i Stavanger) var en norsk embetsmann som hadde sitt virke i Stavanger og ble byens første byfogd.
Han var utdannet jurist i 1861 og fikk jobb som overrettssakfører i Stavanger 1862. I 1887 ble han politimester i Stavanger og  i 1891 ble han utnevnt til byens første byfogd. I 1895 var han ordfører i Stavanger bystyre for Venstre.
Finne var en av banebryterne for hermetikkindustrien i Stavanger, idet han tok initiativet til opprettelsen av byens første hermetikkfabrikk i 1873 – Stavanger Preserving Co. Han var Det Stavangerske Dampskibsselskabs første direktør, og medlem av styret i en rekke industriforetak.
Finne var gift med Alexander Kiellands kusine Axeliane (kalt «Assa»), hun var eldste datter av Gabriel Schanche Kielland og Anna Henriette, født Schram. 
Henrik Finne var sønn av premierløytnant og brigadeadjutant Christian Dorph Finne og hustru Elise Margrete Dietrichson.
Finne var ridder av St. Olavs Orden.
Byfoged Finnes gate ligger på Våland i Stavanger.


== Eksterne lenker ==
Nettstedet for familien Kielland
Balduin I av Flandern

Balduin I av Flandern eller Baldwin (født på 830-tallet, død 879), også kjent som med tilnavnet «Jernarm» (som første gang ble nedtegnet på 1100-tallet), var den første greve av Flandern.


== På flukt med prinsessen ==
Balduin var sønn av en Audacer som det knapt finnes informasjon om og hans legendariske opprinnelse er blitt avvist av dagens forskning. På den tiden da Balduin første opptrer i de historiske kildene var han allerede en greve, antagelig over området Flandern, men det er ikke bekreftet. Grev Balduin ble for alvor kjent da han rømte med prinsesse Judith, datter av Karl den skallede, konge av Vestfranken. Judith hadde tidligere vært gift med Ethelwulf av Wessex, en småkonge i England, og deretter med hans sønn Ethelbald, men ekteskapet ble senere annullert på grunn av slektskapet, og Judith dro tilbake til Frankrike.
En gang rundt julen 861 ved tilskyndelse fra Balduin og med hennes bror Louis' samtykke flyktet Judith fra den forvaring hun var blitt plassert i byen Senlis. Hun flyktet nordover med grev Balduin. Hennes far Karl hadde ikke gitt tillatelse for at paret kunne gifte seg og forsøkte å få tatt Balduin til fange. Han sendte brev til en småkonge i Friesland og til biskop Hunger i byen Utrecht hvor han nektet dem å gi de rømlingene beskyttelse.
Etter at Balduin og Judith hadde sluppet unna kongens forsøk på å fange dem fikk han sine biskoper til å bannlyse paret. Judith og Balduin svarte med å reise til Roma for å legge fram sin sak for pave Nikolaus I. Deres bønn ble akseptert og Karl den skallede ble tvunget til å akseptere. Giftemålet ble inngått den 13. desember 863 i Auxerre.


== Kongens støttespiller ==
Ved år 870 hadde Baldwin skaffet seg stillingen som (lekmann) abbed ved klosteret St. Pieter i byen Gent som han befestet og det er antatt at han skaffet seg fylkene Flandern og Waas, eller deler av disse, på denne tiden. Balduin utviklet seg til en meget trofast og sterk støttespiller av kong Karl og hadde en viktig rolle i de pågående krigene mot herjende nordboere, vikinger. Han er navngitt i 877 som en av de som var villig til å støtte keiserens sønn, Ludvig den stammende (Ludvig II av Frankrike). I løpet av sitt liv utvidet Balduin sitt område til en av de mektigste fyrstedømmer i Vestfranken. Han døde i 879 og ble gravlagt i klosteret Saint-Bertin i nærheten av Saint-Omer.


== Familie ==
Balduin ble etterfulgt av sin sønn med Judith, Balduin II (ca. 865 – 918). Parets første sønn ble døpt Karl etter Judiths far, men han døde ung. Den tredje sønnen Raoul eller Rodulf (ca. 869 – drept 896) ble greve av Cambrai en gang rundt 888, men han og hans bror gikk sammen med kong Zwentibold av Lothringen i 895. I 896 angrep de Vermandois og erobret Arras, Saint-Quentin og Peronne, men senere det samme året ble Raoul tatt til fange av grev Heribert og drept. Balduins hustru Judith døde nær ti år før ham selv i 870.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Baldwin I of Flanders Arkivert 9. januar 2009 hos Wayback Machine.
Counts of Flanders
Dz (bokstav)

DZ er en bokstavkombinasjon som forekommer på polsk, ungarsk og i transkripsjoner av makedonsk. I alle tre tilfellene representerer dz ett enkelt fonem (på samme måte som sj representerer ett fonem på norsk). I alle tre tilfellene representerer dz en stemt alveolar affrikat - [d͡z].

På polsk representerer bokstavkombinasjonen dz for å være en bokstavkombinasjon av en d og en z.
På ungarsk er dz én enkelt bokstav, og er den syvende bokstaven i alfabetet, mellom d og dzs.
På makedonsk er dz er transkripsjon for den kyrilliske bokstaven Ѕ, som er den tiende bokstaven i det makedonske alfabetet.I Unicode, kodes dz som U+01F1 (Ǳ), U+01F2 (ǲ) og U+01F3 (ǳ). 
Bokstavkombinasjonen dz, må ikke forveksles med bokstavkombinasjonen dž, som er i det serbiske navnet, Karadžić.
Karakumkanalen

Karakumkanalen (også kalt Qaraqumkanalen, Kara Kum-kanalen og Garagumkanalen, russisk: Каракумский канал – Karakumskij kanal, turkmensk: Garagum kanaly) i Turkmenistan er verdens største kanal for irrigasjon og vannforsyning. 
Kanalen ble påbegynt i 1954 og fullført i 1988, og den er seilbar over store deler av lengden på 1375 km. Den frakter over 13 km³ vann pr år fra elva Amu-Darja og over Karakumørkenen i Turkmenistan. Kanalen åpnet opp enorme nye områder for jordbruk, spesielt til spesialisert dyrking av bomull, som ble sterkt promotert av Sovjetunionen. Den knytter også Asjkhabad til en stor vannkilde. Dessverre medfører kanalens primitive konstruksjon at nesten 50 % av vannet forsvinner underveis, noe som har skapt innsjøer og dammer langs kanalen og forårsaket en stigning i grunnvannet som har medført en utstrakt salinisering av jordsmonnet. Kanalen er også en betydelig medvirkende faktor til miljøkatastrofen i Aralsjøen.
Dagens Karakumkanal var ikke det første store forsøket på å bringe vann fra Amu-Darja til Karakum. Tidlig på 1950-tallet ble byggingen av Store Turkmenkanal (russisk: Главный Туркменский канал – Glavnyj Turkmenskij kanal), som var ment å skulle starte mye lengre nord (nær Nukus, ikke langt fra Aralsjøen), og deretter løpe sørvestover mot Krasnovodsk. Kanalen skulle bruke rundt 25 % av Amu-Darjas vann. Arbeidene ble innstilt etter Stalins død, og den nåværende ruten til Karakumkanalen ble i stedet valgt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Karakumkanalen - MSN Encarta Arkivert 26. juli 2008 hos Wayback Machine.
Salangen IF Fotball

Salangen IF Fotball er en fotballklubb fra Sjøvegan i Salangen kommune i Troms. Klubben ble stiftet i 1946, og i 1947 ble Salangen idrettslag meldt inn i Troms Innland Fotballkrets. Salangen idrettsforening ble stiftet 9. mai 1935.


== A-lag menn ==
Klubbens A-lag menn har de senere årene gjennomgått et generasjonsskifte. Dette har resultert i lavere plasseringer i 3. divisjon Avdeling 23 de siste sesongene, og rykket ned til 4. Divisjon i 2012. I 2014 rykket Salangen IF opp til 3.divisjon avd 12, etter 2 sesonger i 4.divisjon. Hovedtrener er Andreas Seipäjärvi, assistenttrener er Odd Lomås og Tor Inge Bakkemo (Tromsøtrener), Sportslig Leder er Tore Ratkje og Oppmann er Kjell Øvervatn og leder for Salangen IF fotball er Stian Eggen


=== Tabellen ===

Spillerstall 2017:
Keeper:
23 Jørn Ivar Kroken
1 Sigrud Bjørstad (langtidsskadet)
12 Brage Nygård
00 Christian Larssen
Forsvar:
2 Sondre Tunstad
5 Tobias Sørensen
4 Martin Solhaug
24 Vegar Mortensen
19 Morten Svinsaas
14 Vebjørn Larssen
13 Tobias Sletten
3 Stian Andre Johansen
Midtbane/Angrep:
6 Hosein Tazabajev 
16 Johan Borch
17 Gaute Roaldsen
7 Sindre Eggen
8 Scott Fitzgerald
9 Snorre Ratkje
15 Vegard Evertsen
10 Odd-Henning Skog
11 Benn Fjellberg
20 Sander Daleng
18 Iver Sagerup
25 Kristoffer Heggelund 
33Ruben Sletten
Damelaget skal i år (2017) spille i den lokale 3.divisjonen. 
Trener er Thomas Engen


== Anlegg ==
Idrettsheia klubbhus
Idrettsheia kunstgress
Idrettsheia gress
Astafjordhallen


== Meritter ==


=== Seriemesterskap ===
A-laget menn:

2014: 1.-plass 4. divisjon avd Troms
2003: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2001: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
1999: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 18 Diplom Is-serien
1990: 1.-plass 4. divisjon


== Trenere ==
Oversikten viser Salangen IF fotballtrenere de siste årene

2017: Andreas Seipäjärvi
2015-16: Tor Inge Bakkemo
2013-14: Ketil Sørensen
2012: Gaute Olsen
2011: Odd Lomås
2010: Roger Johansen DY
2007 -09: Per Inge Pedersen
2006: Jørgen Høgmo
2005: Odd Lomås
2003-04: Fred Rune Bjerkås
2001-02: Jan Tor Bakli
1990-00: Tor Inge Bakkemo
1997-98: Brynjulf Larsen
1995-96: Odd Lomås
1994: Lars Geir Andreassen (Roy Strand fra 20. mai)
1992-93: Roy Strand
1990 -91: Odd Lomås


== Seriestatistikk ==
A-laget menn:

2016: 2.-plass 3.divisjon menn avd 12
2015: 10.-plass 3. divisjon menn avd 12
2014: 1.-plass 4. divisjon menn avd Troms
2013: 2.-plass 4. divisjon menn avd Troms
2012: 12.-plass 3. divisjon menn Avdeling 12 (nedrykk)
2011: 8.-plass 3. divisjon menn Avdeling 12
2010: 4.-plass 3. divisjon FK fotball-Ligaen
2009: 10.-plass 3. divisjon FK fotball-Ligaen
2008: 6.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2007: 10.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2006: 11.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2005: 2.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2004: 13.-plass 2. divisjon menn Avdeling 4
2003: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2002: 13.-plass 2. divisjon menn Avdeling 4
2001: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2000: 11.-plass 2. divisjon menn Avdeling 8
1999: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 18 Diplom Is-serien


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Partido Nueva Alianza

Partido Nueva Alianza er et politisk parti i Mexico som ble stiftet i 2005 og deltok for første gang i valg i 2006.


== Partiledere ==
(2005–2006): Miguel Ángel Jiménez Godínez
(2006–2007): Tomás Ruiz González
(2007 – ): Jorge Kahwagi


== Presidentkandidater ==
(2006): Roberto Campa Cifrián


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nueva Alianza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Centrolabrus

Centrolabrus er en gruppe leppefisker som består av 3 arter. Artene er utbredt i nordøstlige deler av Atlanterhavet, Middelhavet og Svartehavet. Maksimal lengde for artene er fra 18-21 cm.


== Eksterne lenker ==
(en) Centrolabrus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Centrolabrus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Centrolabrus hos Artsdatabanken 
(sv) Centrolabrus hos Dyntaxa 
(en) Centrolabrus hos Fossilworks 
(en) Centrolabrus hos ITIS 
(en) Centrolabrus hos NCBI 
(en) Kategori:Centrolabrus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Centrolabrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Dž (bokstav)

DŽ og dž er en bokstavkombinasjon som er den syvende bokstaven i det bosniske og kroatiske alfabetet. Den brukes også for å transkribere den kyrilliske bokstaven Џ, som brukes på serbisk og makedonsk. I alle disse tilfellene representerer den en stemt postalveolar affrikat – [dʒ].
I begynnelsen av et ord der det trengs en stor bokstav, skrives ligaturen som Dž, med mindre hele ordet står med store bokstaver. I et kryssord behandles dž som en enkelt bokstav, og begge delene vil skrives i samme rute. 
I Unicode representeres ligaturen med følgende koder: U+01C4 (Ǆ), U+01C5 (ǅ), og U+01C6 (ǆ).
Ji (Tianjin)

Ji (kinesisk: 蓟县; pinyin:  Jì Xiàn) er et fylke i byprovinsen Tianjin i Folkerepublikken Kina.
I 1999 var folketallet på 799 476 innbyggere.Ji ble overført fra provinsen Hebei til Tianjin i september 1973.
Fylket er det eneste fjellrike området i byprovinsen Tianjin, og her ligger Panfjellet (Pan Shan, 858 moh). Her er mange naturskjønne områder og den seksjon av Den kinesiske mur som kalles  Huangyaguan. Huangyaguan ble først befestet i 557 under Det nordlige Qi-dynasti og ble forsterket av general Qi Jiguang under Mingdynastiet. Større reparasjoner ble foretatt i 1984 på en tre kilometer lang strekning med 20 vanntårn og ett vannpass. 


== Kulturminner ==
I Ji ligger Duletempelet og Qianxiangtempelet (Tusenfigurtempelet), son er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Administrative enheter ==
Ji består av ett subdistrikt, 20 storkommuner, fire kommuner og én nasjonalitetskommune:

Subdistriktet Wenchang (文昌街道), sete for fylkesregjeringen;Storkommunen Chengguan (城关镇);
Storkommunen Yinliu (洇溜镇);
Storkommunen Guanzhuang (官庄镇);
Storkommunen Mashenqiao (马伸桥镇);
Storkommunen Xiaying (下营镇);
Storkommunen Bangjun (邦均镇);
Storkommunen Bieshan (别山镇);
Storkommunen Youguzhuang (尤古庄镇);
Storkommunen Shangcang (上仓镇);
Storkommunen Xiacang (下仓镇);
Storkommunen Luozhuangzi (罗庄子镇);
Storkommunen Baijian (白涧镇);
Storkommunen Wubaihu (五百户镇);
Storkommunen Houjiaying (侯家营镇);
Storkommunen Sangzi (桑梓镇);
Storkommunen Dongshigu (东施古镇);
Storkommunen Xiawotou (下窝头镇);
Storkommunen Yangjinzhuang (杨津庄镇);
Storkommunen Chutouling (出头岭镇);
Storkommunen Xilonghuyu (西龙虎峪镇);
Storkommunen Chuanfangyu (穿芳峪乡);Kommunen Dongerying (东二营乡);
Kommunen Xujiatai (许家台乡);
Kommunen Limingzhuang (礼明庄乡);
Kommunen Dongzhaogezhuang (东赵各庄乡);Nasjonalitetskommunen Sungezhuang for mandsjuene (孙各庄满族乡).


== Jixianitt ==
Mineralet jixianitt er oppkalt etter fylket.


== Referanser ==
Ji (Linfen)

Ji (kinesisk: 吉县; pinyin:  Jí Xiàn) er et fylke i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Linfen.
I 1999 var folketallet på 100 778 innbyggere.


== Kulturminner ==
Det paleolittiske Shizitan-funnstedet (Shizitan yizhi, 柿子滩遗址) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==
Changhai

Changhai (kinesisk: 长海县; pinyin:  Chánghǎi Xiàn) er et fylke i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det er understilt den subprovinsielle by  Dalian.
I 1999 var folketallet på 88 356 innbyggere.Fylket består av over hundre øyer i Gulehavet. Dette er, under navnet Changshanøyene (forenklet kinesisk: 长山群岛; pinyin: Changshan Qundao eller forenklet kinesisk: 长山列岛; pinyin: Changshan Liedao), Kinas nest største (tallrikeste) øygruppe. Etter den russisk-japanske krig ble Changshan-øyene annektert av Japan, i 1945 ble de tilbakeført til Kina.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Dachangshandao (大长山岛镇), Zhangzidao (獐子岛镇)Kommuner:

Guanglu (广鹿乡), Haiyang (海洋乡), Xiaochangshan (小长山乡)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider Arkivert 9. januar 2013 hos Wayback Machine.
Kart
Xiaozhushan site and Houwa site in Liaodong peninsula
Yi (Huangshan)

Yi (kinesisk: 黟县; pinyin:  Yī Xiàn) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Huangshan.
I 1999 var folketallet 98 185.Deler av fjellkjeden Huang Shan ligger innen fylkesgrensen.


== Kulturminner ==
Den gamle arkitektur i landsbyene Hongcun (Hongcun gu jianzhuqun, 宏村古建筑群), Xidi (Xidicun gu jianzhuqun, 西递村古建筑群) og Nanping (Nanpingcun gu jianzhuqun, 南屏村古建筑群) ble i 2001 henholdsvis 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yi County, Anhui – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Huizhou-Wohnhäuser an grünen Bergen und klaren Flüssen – Dorfarchitektur im Süden der Provinz Anhui Arkivert 28. januar 2012 hos Wayback Machine.
Ancient Villages in Southern Anhui – Xidi and Hongcun
Xidi and Hongcun Ancient Villages Arkivert 30. august 2011 hos Wayback Machine.
Xidi and Hongcun Ancient Villages Photo Tour
Nanpingcun