jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vasspest

Vasspest (Elodea canadensis) er en nordamerikansk plante i froskebittfamilien. Planten ble innført til Irland i 1836, derfra har den spredt seg ukontrollert til andre land i Europa og har mange steder forårsaket stor skade på den lokale faunaen.


== Beskrivelse ==
Vasspest er en undervannsplante tilhørende langskuddsplantene (elodeidene). Den opptrer både som korte, ugreinete skudd og lange, forgreinete skuddvaser. Planten kan strekke seg fra bunnen opp til vannoverflaten fra 2-3 meters dyp (maksimalt 8 meter) og kan være rotfestet eller frittflytende. Ved gode næringsforhold og kraftig vekst kan den danne tette skuddmatter i overflaten. Skuddmattene kan videre bli kraftig begrodd av trådalger. Planten sprer seg ved skuddfragmentering (avrevne deler vokser ut til nye planter).
Skuddene er mørkegrønne og kan minne om en piperenser i fasong. Den har tette bladkranser med tre langstrakt ovale blader
i hver krans. Planten blomstrer på sensommeren, og blomsten er den eneste delen av planten som stikker over vann.


== Annet ==
I Norge ble vasspest første gang introdusert i Østensjøvannet i 1925. Der holdt den seg lenge, inntil den i slutten av 1950-åra spredte seg til Jarenvatnet på Hadeland. Derfra spredte arten seg raskt til Drammensvassdraget, og fra 1960-tallet og framover har man regnet med at arten har spredt seg til cirka femten nye lokaliteter årlig.
Man regner med at arten kan være spredt til omkring 60 innsjøer og 13 mindre elvestrekninger i Norge, for det meste på Østlandet. Den er imidlertid kjent langs hele kysten til Rogaland, der minst fire vann er invadert. Den finnes nå også i Trøndelag, blant annet på Frosta.
På Ringerike er det registrert at svaner beiter på vasspest og bidrar til plantens tilbakegang, men i hvilken grad vet man ikke sikkert. På 1980-tallet kunne man imidlertid se opp mot 1 000 svaner som beitet på vasspest i Steinsfjorden (del av Tyrifjorden i Buskerud) samtidig, og siden dette fenomenet startet har fjorden fått halvert biomassen med vasspest, samtidig som det er registrert langt færre svaner der i senere år. Det kan altså tyde på at det er en sammenheng mellom vasspestens biomasse og antallet svaner i innsjøen.
I Fremmedartslista 2018 er vasspest plassert i kategorien svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og høy økologisk effekt. I februar 2009 ble det forbudt å importere, omsette, holde og sette ut vasspest i Norge. Forbudet gjelder også den beslektede arten smal vasspest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vasspest – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Vasspest i Encyclopedia of Life 
(en) Vasspest i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Vasspest hos Artsdatabanken 
(sv) Vasspest hos Dyntaxa 
(en) Vasspest hos ITIS 
(en) Vasspest hos NCBI 
(en) Vasspest hos The International Plant Names Index 
(en) Vasspest hos Tropicos 
(en) Kategori:Elodea canadensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Elodea canadensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Miljøstatus i Norge: Vasspest og smal Vasspest
App Store

App Store er en nettbutikk og et program fra Apple, tilgjengelig på iPhone, iPod touch og iPad fra iOS versjon 2.0, som ble utgitt i slutten av juni 2008. Tjenesten er også tilgjengelig gjennom iTunes-programvaren og en egen App Store til Mac OS X kommer med versjon 10.7 («Lion»). I App Store kan utviklere utgi sine programmer til en valgfri pris, hvorav 70 % går til utvikleren og 30 % til Apple. Utviklerne kan også velge å utgi sine programmer gratis, uten å måtte betale noe ekstra til Apple. Utviklerne kan betale en startavgift på 99 amerikanske dollar, slik at de har muligheten til å overføre programmene sine til iPhone, iPod touch eller iPad for testing.


== Nedlastinger ==
Det er over 250 000 applikasjoner som offisielt er tilgjengelig i App Store, og under en iPod-lansering 1. september 2010 fortalte Steve Jobs at det ble lastet ned 200 programmer fra App Store hvert sekund.


=== Antall apper for iPad ===
IPad ble lansert i april 2010, med omtrent 3000 apper tilgjengelig for enheten. Juli 2011, 16 måneder etter lanseringen, var det over 100 000 tilgjengelige apper designet spesielt for iPad.


== Klassifiseringer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) App Store – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
MS «Princess Seaways»

MS «Princess Seaways» er en passasjerferje i flåten til selskapet DFDS som trafikkerer ruten Newcastle -  Amsterdam.Skipet ble bygget i 1986 ved Seebeckwerft, Bremerhaven i Tyskland og levert det tyske rederiet TT-Line som døpte skipet «Peter Pan» og satte det inn på ruten Travemünde - Trelleborg.
Høsten 1993 ble skipet solgt til rederiet Transport of Tasmania i Devonport, Tasmania, Australia, og skiftet navn til «Spirit of Tasmania». Skipet ble satt i rute Devonport - Melbourne.
Skipet ble solgt julen 2002 og ble midlertidig døpt «Spir».
Tidlig i 2003 ble skipet kjøpt av Fjord Line, malt og omdøpt  til «Fjord Norway». Skipet fikk gjennomført en omfattende renovering ved Ørskov Yards i Frederikshavn. Første tur for «Fjord Norway» med betalende passasjerer Bergen - Haugesund - Egersund - Hanstholm  gikk 8. april 2003. Skipets bruttotonnasje på 31 356 tonn, var nesten dobbelt så mye som danmarksbåten «MS Bergen» som trafikkerte sambandet  tidligere.
17.november 2005 ble skipet satt i rute Bergen - Stavanger - Newcastle der det overtok etter MS Jupiter.
6. september 2006 kunngjorde  danske DFDS at de hadde kjøpt skipet fra Fjord Line med tanke på fortsatt drift i «Englandsruten». Skipet ble malt og omdøpt til «Princess of Norway» og gikk fra høsten 2006 på strekningen Bergen – Newcastle med anløp i Haugesund og Stavanger, men under dansk flagg og i hovedsak med dansk mannskap.  I mai 2007 byttet MS «Queen of Scandinavia» og «Princess of Norway» rute. Princess of Norway ble da satt inn på DFDS-ruten Newcastle - IJmuiden (Amsterdam), mens Queen of Scandinavia overtok Bergen - Newcastle.
I februar  2011 ble skipet malt utvendig og byttet navn til MS «Princess Seaways».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 8502391 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Princess of Norway» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
DNV Vessel info - Princess of Norway Besøkt 6. mai 2009
Sjøfartshistorisk selskap - Flåteliste Fjord Line Besøkt 6. mai 2009
Diyala

Diyala eller Sirvan (arabisk: نهر ديالى Nahr Diyālā; kurdisk: Sîrvan, farsi: سيروان Sīrvān) er en sideelv til Tigris. 
Diyals kilder ligger i Zagrosfjellene i iransk Kurdistan. Elva går her igjennom et fjellandskap og kalles Sirwan som kan overettes med brølende elv/vann. Diyala er grenselv mellom Iran og Irak over 32 kilometer før den går inn i Diyalaprovinsen i Irak og flyter etterhvert rolig gjennom det tørre mesopotamiske slettelandet før den munner ut i Tigris like nedenfor Bagdad.
De øvre delene av elva er ikke farbar med båt, men Diyaladalen er en viktig ferdselsåre. Allerede de første bøndene i Mesopotamia utnyttet vannet i Diyala til vanning, men vannføringen var ujevnt fordelt gjennom året med flommer om våren og lite vann utover vekstsesongen. I 1961 ble Darbandikhandammen fullført i nedre del av Diyaladalen, nær byen Suleimania, den gir flomkontroll, kraftproduksjon og vann til landbruket.


== Eksterne lenker ==
(en) Diyala River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sofia Rotaru

Sofija Mikhajlovna Jevdokimenko-Rotaru (russisk София Михайловна Евдокименко-Ротару, født 7. august 1947 i Marsjyntsi, Tsjernivtsi oblast, Ukraina), kjent under artist- og originalnavnet Sofia Rotaru, er en russisk, ukrainsk, moldovsk og sovjetisk popartist som har vært et popikon i flere tiår.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Sofia Rotaru – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sofia Rotaru – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sofia Rotaru på Internet Movie Database 
(en) Sofia Rotaru hos The Movie Database 
(en) Sofia Rotaru på Apple Music 
(en) Sofia Rotaru på Discogs 
(en) Sofia Rotaru på MusicBrainz 
(en) Sofia Rotaru på Spotify 
(en) Sofia Rotaru på Songkick 
(en) Sofia Rotaru på Last.fm 
(en) Sofia Rotaru på AllMusic 
Sofia Rotaru på Facebook 
Sofia Rotaru på Instagram 
Sofia Rotaru på YouTube 
Sofia Rotaru på YouTube 
Sofia Rotaru på Vimeo
Gustav Seitz

Gustav Seitz (født 11. september 1906 i Mannheim-Neckarau – død 26. oktober 1969 i Hamburg) var en tysk tegner og billedhogger.
Han var opprinnelig opplært som steinhogger, og studerte kunst i Karlsruhe(fra 1928) og Berlin 1933–1938. På en Italiatur i 1926 var han blitt fascinert av etruskisk kunst og senere av Charles Despiau og Aristide Malliol som han ble kjent med i Paris.
Seitz var soldat mellom 1940 og 1945. 
Fra 1946 var han professor ved Charlottenberguniversitetet foruten å undervise ved kunsthøyskolen og kunstakademiet i daværende Øst-Berlin. Han avsluttet karrieren i Hamburg ved kunsthøyskolen der.
Han stilte ut på documentaII (1959), documenta III (1964) i Kassel og Biennale di Venezia (1968). 


== Se også ==
Gustav Seitz Stiftung


== Verker ==
"Schreitende" (1949) Bronze, 165 cm
"Weiblicher Torso" (1955) Bronze, 20 cm http://www.gustav-seitz-stiftung.de/plastik_htm/abb026.htm Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
"Große Marina" (1962) Bronze, 148 x 138 cm http://www.gustav-seitz-stiftung.de/plastik_htm/abb004.htm Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
"Flensburger Venus" (1963) Bronze, im Mannheimer Herzogenriedpark http://www.gustav-seitz-stiftung.de/plastik_htm/abb009.htm Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
"Geschlagener Catcher" (1963/66) Bronze, 198 cm http://www.gustav-seitz-stiftung.de/plastik_htm/abb013.htm Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
"Junge ruhende Sappho" (1964/65)
"Jungfrauenbrünnlein" (1969) Bronze, 23 x 33 x 33 cm http://www.gustav-seitz-stiftung.de/plastik_htm/abb025.htm Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ursel Grohn: Gustav Seitz. Das plastische Werk. Werkverzeichnis. Hamburg: Hauswedell & Co. (1980) ISBN 3-7762-0198-3
Heiner Hachmeister: Gustav Seitz – Catcher und Idole, ISBN 3-88829-080-5
Jens Kräubig: Gustav Seitz – Porta d'Amore, ISBN 3-88829-105-4
Claus Pese: Mehr als nur Kunst. Das Archiv für Bildende Kunst im Germanischen Nationalmuseum, Ostfildern-Ruit 1998 (Kulturgeschichtliche Spaziergänge im Germanischen Nationalmuseum, Bd.2), S.108-111.
Gustav Seitz Stiftung, Hamburg: Von Liebe und Schmerz. Plastik und Zeichnungen. Lübeck: Dräger + Wullenweber (2006), ISBN 3-9801506-9-0


== Eksterne lenker ==
(en) Gustav Seitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gustav Seitz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Gustav Seitz i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Gustav-Seitz-Stiftung in Hamburg
Auswahl aus dem plastischen Werk Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Zeichnungen Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Druckgrafik Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Dürnstein

Dürnstein er en by i den østerrikske delstaten Niederösterreich i landkretsen (Bezirk) Krems-Land. 


== Geografi ==
Dürnstein ligger ved Donau i Wachau. Kommunen (Gemeinde) dekker 16,81 kvadratkilometer, hvorav 59,61 % er skog.


== Historie ==
Fra 1192 til 1193 ble den engelske kong Richard Løvehjerte holdt fanget i den daværende Burg Dürnstein, som lå rett ovenfor byen. I 1645 ble borgen sprengt av den svenske general Lennart Torstenson og er i dag kun ruiner.Klosteret Stift Dürnstein som gjenkjennes ved det blå kirketårnet nede ved elven, ble grunnlagt i 1410 og omformet til barokkstil i det 18. århundre.
Dürnstein ble første gang nevnt som by i 1347. Fra 2000 er byen som en del av kulturlandskapet Wachau, listet av UNESCO som en del av verdensarven. Til Wachau regnes strekningen langs Donau fra Melk (by) til Krems.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dürnstein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dürnstein – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Californiarepublikken

Californiarepublikken var en opprørsregjering mot meksikanske myndigheter utpekt av amerikanske opprørere 14. juni 1846 i Sonoma. Opprørerne erklærte California, som da var en provins i Mexico, for uavhengig. Republikken varte mindre enn en måned, og 9. juli 1846 ble provinsen annektert av USA, som hadde vært i krig mot Mexico fra mai 1846.
Don Budge

John Donald Budge (født 13. juni 1915, død 26. januar 2000) var en amerikansk tennisspiller. Han er kjent for å være den første som vant en ekte Grand Slam (vunnet alle fire Grand Slam-turneringene i løpet av et år i 1938. Han vant også to Grand Slam-titler i 1937 og åtte Grand Slam-titler i double (4 i herredouble og 4 i mixed double). I 1939 ble han profesjonell og kunne ikke delta i Grand Slam-turneringene. Han vant mange pro-turneringer. Han var også med på å vinne Davis Cup for USA i 1937 og 1938. Disse årene ble han også utnevnt til Athlete of the Year av Associated Press.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Don Budge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Don Budge – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Don Budge – ATP-touren 
(en) Don Budge – ITF Tennis 
(en) Don Budge – Davis-cupen 
(en) Don Budge – International Tennis Hall of Fame
Alençon

Alençon er en kommune i departementet Orne i regionen Normandie nord i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Alençon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alençon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alençon – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Roberto Giacomi

Roberto Giacomi (født 1. august 1986) er en tidligere canadisk fotballspiller. 
Han startet karrieren i Markham Lightning i 1996, før han kom til skotsk eliteserie og Rangers FC i 2004. Der fikk han ikke spille en eneste kamp, og fra september til desember i 2005, var han på lån til den skotske førstedivisjonsklubben Stirling Albion, hvor han fikk fire kamper. I november 2006 forlot Giacomi Rangers FC og gikk til det belgiske førstedivisjonslaget KSK Beveren. Uten å gjøre alt for stor suksess de gangene han kom utpå banen, så ble han ofte henvist til benken. I mars 2008 gikk veien til Norge og Kristiansund med spill for Kristiansund BK. Hans siste lag var for Averøykameratene i 2011.
Giacomi har spilt på diverse ungdomslandslag for Canada, og representerte landet i FIFA U-20 VM i Nederland i 2005. Han var også med i troppen under CONCACAF Gold Cup i 2007, hvor Canada kom til semifinalen. 


== Eksterne lenker ==
(en) Roberto Giacomi – Transfermarkt 
(en) Roberto Giacomi – WorldFootball.net 
(en) Roberto Giacomi – FootballDatabase.eu 
(en) Roberto Giacomi – FBref
Robert D. Ballard

Robert Duane Ballard (født 30. juni 1942 in Wichita, Kansas) er en amerikansk oseanograf som er mest bemerket for sitt arbeid i undervannsarkeologi. Han er mest kjent for oppdagelsen av vrakene av RMS «Titanic» i 1985, slagskipet «Bismarck» i 1989 og vraket av hangarskipet USS «Yorktown» i 1998. Hans nyeste oppdagelse er vraket av John F. Kennedys PT-109 i 2002 og besøket hos de folket på Salomonøyene, som reddet hans mannskap.  Ballard er en etterkommer etter ville vestens lawman Bat Masterson.
Han har studert ved University of California, Santa Barbara, University of Hawaii, University of Southern California og ved University of Rhode Island der han avla doktorgrad i maringeologi. Han var også utdannet innenfor marinen, men forlot marinen i 1970. 


== Referanser ==
Lars Christensentoppen

Lars Christensentoppen er det høyeste punkt på Peter 1.s øy med 1 640 moh. Toppen er en utdødd skjoldvulkan og er dekket av isbre. Navnet har toppen etter skipsrederen Lars Christensen, (1884–1965), eieren av skipet «Odd I», som i 1926 til 1927 seilte rundt Peter 1.s øy.


== Eksterne lenker ==
Lars Christensentoppen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Hakata-Ohshima-broene

Hakata-Ohshima-broene er to broer i Japan som forbinder øyene Hakatajima og Ōshima. De er del av den 59km lange Nishiseto-motorveien som binder sammen de to hovedøyene Honshū og Shikoku. Broene ble åpnet i 1988 og har en total lengde på 1 230 meter.


== Hakata-broen ==
Total lengde: 325 meter
Hovedspenn: 145 meter
Type bro: fritt frambygg-bro


== Ohshima-broen ==
Total lengde: 905 meter
Hovedspenn: 560 meter
Type bro: hengebro


== Eksterne lenker ==
Honshu-Shikoku Bridge Expressway Company Limited – Besøkt 24. mars 2008
Structurae-databasen om Hakata-broen - Besøkt 4. desember 2007
Structurae-databasen om Ohshima-broen - Besøkt 4. desember 2007
Shin-Onomichi-broen

Shin-Onomichi-broen er en skråstagbro i Japan. Den er en del av den 59 km lange Nishiseto-motorveien som binder sammen de to hovedøyene Honshū og Shikoku. Den er bygget parallelt med den gamle Onomichi-broen.


== Eksterne lenker ==
Honshu-Shikoku Bridge Expressway Company Limited – Besøkt 24. mars 2008
The world longest tunnel page – Besøkt 24. mars 2008.
Trude Sørensen

Trude Sørensen (født 10. juni 1978) er tidligere leder i Ungdom mot EU og har sittet i Nei til EUs råd. Hun er fra Vestfold, men har også vært bosatt i Oslo og er partipolitisk uavhengig.
Haakon Bekeng-Flemmen

Haakon Andreas Bekeng-Flemmen (født 21. mars 1977 i Oslo) er en norsk redaktør, journalist og idéhistoriker bosatt i Oslo. I september 2020 disputerte han med avhandlingen Kulturkamp og krenkelse – striden om Guds grønne enger 1932–1934 ved Universitetet i Oslo. Han var kulturredaktør i Klassekampen i perioden 2013 til 2016. 
Tidligere har Bekeng-Flemmen vært journalist i Ny Tid og redaktør for filosofi- og idéhistorienettstedet Salongen. Han har vært redaksjonsmedlem i fagpublikasjonen Arr idéhistorisk tidsskrift siden 2009.Fra 1997 til 1999 var Bekeng-Flemmen leder av Ungdom mot EU, og i 1999 til 2000 var han nestleder i Nei til EU. Bekeng-Flemmen er i dag ansatt i Kulturrådets avdeling for kulturanalyse.


== Referanser ==
Olav Sannes Vika

Olav Sannes Vika (født 21. juni 1966) er leder av Tønsberg SV, medlem i Utvalg for helse og omsorg i Tønsberg kommune. Tidligere leder av Fellesorganisasjonen for barnevernspedagoger i Vestfold, Vestfold SV, tidligere gruppeleder for Tønsberg SV og tidligere leder av Ungdom mot EU. Han har også sittet i sentralstyret i Sosialistisk Ungdom og vært nestleder i Akershus SV


== Referanser ==
Luwan

Luwan (kinesisk: 卢湾区, pinyin: Lúwān Qū) var et indre bydistrikt i byprovinsen Shanghai i Folkerepublikken Kina. Det ble i 2011 innlemmet i nabodistriktet Huangpu.
Luwan dekket 8,05 km² (hvorav 0,5 vannoverflate) og hadde 328 383 innbyggere (2003). Befolkningstettheten var 40 793 innbyggere pr km².
Distriktet Luwan begynte sør for Folkets park og gjennomkrysses av Huaihai-gaten, en kjent handle- og restaurantgate. Nord i distriktet lå i sin tid det franske konsesjonsområde i Shanghai, og dette har satt sitt preg på gatebildet med alleer og husenes arkitektur. 
Distriktet bler oppkalt etter Lujia Wan, som betyr «Lus bukt» etter en buktning i en elv som senere er blitt tildekket og omdirigert.
Shanghai bispedømme

Shanghai bispedømme (kinesisk: 天主教北京总教区, latinsk: Dioecesis Sciamhaevensis) er et katolsk bispedømme opprettet i 1946 av pave Pius XII. Det hadde i 2008 minst 150 000 katolikker, og tallet er økende.
Den katolske kirke i Shanghai betrakter 1608 som sin fødselsdag. Det året vendte Paul Xu Guangqi, storsekretær under Mingkeiseren Wanli tilbake til sine hjemtrakter for å begrave sin far. Denne katolske konvertitt var innom Nanjing på veien og fikk med seg derfra jesuittpateren Lazzaro Cattaneo for at han skulle forkynne den katolske tro i Shanghai. Etter to år var 200 blitt døpt, mange av dem fra Xus egen slekt.
Over de neste tre hundre årene vokste kirken, og en rekke kirker og kirkelige institusjoner ble opprettet. Et barnebarn av Xu Guangxi, Candida Xu, spilte en stor rolle for dette på et tidlig stadium.
I 1933 ble Shanghai et eget apostolisk vikariat, og tretten år senere et bispedømme. Det hadde ved kommunistenes maktovertakelse i Kina 425 kirker og kapeller. Under det kommunistiske regimes tidlige år ble kirken utsatt for voldsomme og vedvarende forfølgelser. Etter 1978 ble forholdene bedre, og etterhvert er mange kirker blitt gitt tilbake, eller det er blitt stilt til rådighet nye tomter. I 2008 hadde bispedømmet 142 kirker, hvorav nærmere hundre er sognekirker. 
Det er katolikker å finne i hele byprovinsen Shanghai. Men de historiske tyngdepunkter er i bydelen Xuhui, i distriktet Songjiang og på den store øya Chongming. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Diocese of Shanghai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Indoor Football Scandinavia

Indoor Football Scandinavia (forkortet IFS) er et forbund for futsal i Skandinavia. Forbundet ble grunnlagt av brødrene Frank og Kurt Hartvedt. I april 2010 overtok Kurt Hartvedt lederrollen, mens Frank Hartvedt formelt gikk ut av IFS. Maria Hanstveit entret IFS-ledelsen i april 2010, og er hovedkoordinator i Norge, og medlem av kvinnekomitteen i Det Euopeiske Futsalforbundet. Maria Hanstveit har overordnet ansvar for turneringsoppsettene i hele Norge, og forøvrig har hun tett kommunikasjon med og oppfølging av de respektive avdelingslederne. IFS engasjerer nærmere 70 personer hver sesong gjennom avdelingsledelse, dommerteam, promotionteam, redaksjon, markedskonsulenter, eksterne rådgivere og skribenter.
Futsalbevegelsen IFS (Indoor Football Scandinavia) ble stiftet 7. mars 2002. IFS var en videreføring av bevegelsen bak breddekonseptet Scandinavian Indoor Series (SIS) som på det tidspunktet IFS ble stiftet var lansert i Bergen, Kristiansand, Stavanger og Trondheim i hovedsamarbeid med Radio 1 Norge. Konseptets utvikling startet allerede i 1998 i Bergen. I 2002 ble SIS-konseptet lansert i Oslo, året etter i Stockholm og København. 
IFS driver i dag Bergen Indoor, Stavanger Indoor, Trondheim Indoor, Oslo Indoor, Kristiansand Indoor, Møre Indoor, Vestfold Indor og Østfold Indoor (Spilleautomater Futsal League) – med årlig NM-sluttspill. Indoor-turneringene markedsføres under merkenavnet Kameratfotball og Løkke-Cup, og forøvrig som futsal.  
Over 25 000 lag har så langt vært påmeldt i IFS sine turneringer, normalt registreres mellom 15 000 og 20 000 påmeldte spillere årlig. Fra 2004 til 2007 drev IFS også Futsal Elite Scandinavia. Denne serien ble i 2007 avviklet til fordel for eliteklasse i SIS. I 2009 gikk IFS så tilbake til det opprinnelige konseptet med èn klasse, èn storbymester og èn sluttspillmester. 
IFS er medlem av Asociacion Mundial de Futsal og Union Europea de Futsal. Innunder disse forbundene er IFS ansvarlig for administrering av landslagsuttak i Norge. Landslaget Norge Futsal har deltatt i to VM og fire EM siden 2003. IFS-klubber har deltatt i europeiske mesterskap (kvalifisert fra IFS Futsal-NM): Oslo Futsal (fra Oslo Indoor) deltok i UEFS Mesterliga i Minsk, Hviterussland i 2010; Stavanger Futsal (fra Stavanger Indoor) deltok i UEFS Mesterliga 2011 i Kaliningrad, Russland; 1-2-3 Rogaland Futsal (fra Stavanger Indoor) og KSI Futsal (fra Kristiansand Indoor) deltok i UEFS Mesterliga i Otrokovice, Tsjekkia i 2012; Tynset Futsal deltok i UEFS Cup of Europe på Korsika, Frankrike i 2013. KSI Futsal ble i 2013 første norske IFS-klubb som deltok i historiens første VM i Mikrofutsal i regi av Det Europeiske Futsalforbundet som IFS er medlem av.IFS avsluttet sin virksomhet 31.desember 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jesu Hjertekirken i Songjiang

Jesu Hjertekirken i Songjiang er en katolsk kirke i bispedømmet Shanghai i Kina. Den ligger i Songjiang-distriktet. Kirken ble bygd i 1658 for midler donert av Candida Xu, barnebarn av den mer kjente Paul Xu Guangqi. Bygningen ble ødelagt i 1872, men umiddelbart gjenoppbygd i den form som den har i dag (2008). Mens kirkns eksteriør er en blanding av østlig og vestlig byggestil, minner kirkens indre mest om stilen inne i et gammelt kinesisk palass. 
Kirken ble stengt under kulturrevolusjonen, men ble gjenåpnet i juni 1993.