jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aleqa Hammond

Aleqa Hammond (født 23. september 1965 i Narsaq) er en grønlandsk politiker. Hun var Grønlands statsminister fra 2013 til 2014 og representerte partiet Siumut.Hun er født i Narsaq, men oppvokst i Uummannaq. På morssiden tilhører hun en grønlandsk gren av den norsk-danske slekten Hammond. Før hun ble politiker jobbet hun med turisme i Diskobukten, Nuuk og Qaqortoq.I 2005 ble hun valgt inn på Grønlands landsting, og ble familie- og justisminister. Fra 1. juli 2007 til 12. juni 2009 var hun finans- og utenriksminister. Hun ble 2. juni 2009 formann i Siumut.
I mars 2013 ledet hun partiet til valgseier. Hun ble dermed Grønlands første kvinnelige statsminister.I oktober 2014 førte Hammonds misbruk av offentlige midler til private formål til regjeringskrise. Hammond trakk seg som partileder. Det ble utlyst nyvalg. Kim Kielsen overtok som partileder og fungerende regjeringssjef.I 2015 ble hun den ene av Grønlands to representanter i det danske Folketinget, som representant for Siumut. I 2016 ble hun ekskludert av Siumut, etter å ha misbrukt Folketingets kredittkort til private formål.
I 2018 sluttet hun seg til Nunatta Qitornai, et utbryterparti fra Siumut. Hun stilte til valg ved landstingsvalget på Grønland, men ble ikke valgt. Hun gikk ut av Folketinget i 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleqa Hammond – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Aleqa Hammond på Twitter 
(kl) Aleqa Hammond på Facebook 
(da) Aleqa Hammond hos Folketinget 
(da) Biografi hos Landstinget
Charing Cross stasjon

Charing Cross stasjon, eller London Charing Cross er en kombinert jernbane- og undergrunnsstasjon i London, England. Stasjonen har navn etter Charing-korset, det tolvte av de såkalte Eleanorkorsene.
Jernbanestasjonen er en av Londons terminalstasjoner. Den drives av Network Rail, og betjenes av togene til Southeastern og Southern.
Adkomst til Charing Cross undergrunnsstasjon skjer fra Trafalgar Square og gaten Strand. Stasjonen betjenes av linjene Bakerloo og Northern, og er i kollektivsone 1. Tog på Jubilee-linjen snudde her frem til 1999, da utvidelsen østover via Westminster undergrunnsstasjon og Waterloo ble åpnet.
Farlig arv

Farlig arv (originaltittel: Bloodline, tysk tittel Blutspur) er en tysk-amerikansk kriminal-thriller fra 1979 regissert av Terence Young. Hovedrollene spilles av Audrey Hepburn og Ben Gazzara.


== Handling ==
Den mektige legemiddelfabrikanten Sam Roffe blir tilsynelatende drept i en klatreulykke og hans datter Elizabeth Roffe (Hepburn) arver derfor kontrollen over konsernet. De fleste av eierne vil selge selskapet, og når hun nekter blir hun kandidat til å bli neste drapsoffer. Etterforskeren Max Hornhung (Gert Fröbe) informerer Elizabeth om en liste over mistenkte han har utarbeidet – en liste som både inkluderer hennes nærmeste rådgivere, slektninger og hennes kommende ektemann Rhys Williams (Ben Gazzara). Samtidig begynner politiet å finne likene til flere unge kvinner med sløyfer rundt halsen.


== I rollene ==
Audrey Hepburn .... Elizabeth Roffe
Ben Gazzara .... Rhys Williams
James Mason .... Sir Alec Nichols
Claudia Mori .... Donatella
Irene Papas .... Simonetta Palazzi
Michelle Phillips .... Vivian Nichols
Maurice Ronet .... Charles Martin
Romy Schneider .... Helene Martin
Omar Sharif .... Ivo Palazzi
Beatrice Straight .... Kate Erling
Gert Fröbe .... politietterforsker Max Hornung
Marcel Bozzuffi .... Mann i sort
Pinkas Braun .... Dr. Wal
Ivan Desny .... juvelhandler
Vadim Glowna .... Dr. Joeppli


== Eksterne lenker ==
(en) Farlig arv på Internet Movie Database 
(no) Farlig arv hos Filmfront 
(sv) Farlig arv i Svensk Filmdatabas 
(fr) Farlig arv på Allociné 
(nl) Farlig arv på MovieMeter 
(en) Farlig arv på AllMovie 
(en) Farlig arv på Turner Classic Movies 
(en) Farlig arv på Rotten Tomatoes 
(en) Farlig arv på Box Office Mojo
Bloodline

Bloodline kan vise til

Bloodline (fjernsynsserie)
Farlig arv
Vilhelmine Caroline av Danmark

Caroline av Danmark (født 10. juli 1747, død 14. januar 1820), datter av Frederik V og Louise av England. 
Giftet seg 1764 med sin fetter Wilhelm I av Hessen-Kassel (kurfyrste 1803, tidigere Wilhelm IX av Hessen-K)


== Barn ==
Marie Frederikke, prinsesse av Hessen-Kassel, senere hertuginne (1768–1839), gift med Alexius Frederik Christian, hertug av Anhalt-Bernburg
Caroline Amalie, prinsesse av Hessen-Kassel (1771–1848)
Frederik, prins av Hessen-Kassel (1772–1784)
Wilhelm II av Hessen-Kassel, kurfyrste (1777–1847)


== Utmerkelser ==
Ordenen Tessera Concordiæ


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilhelmina Caroline of Denmark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi hos DBL
Elephant & Castle stasjon

Elephant & Castle er to stasjoner i London, på henholdsvis jernbane- og undergrunnsnettet. Jernbanestasjonen betjener togene til First Capital Connect og Southeastern, og ligger nord for undergrunnsstasjonen. Undergrunnsstasjonen bestod opprinnelig av to separate stasjoner; en for Bakerloo-linjen (bygget av Baker Street & Waterloo Railway) og en for Northern-linjen (bygget av City & South London Railway), men disse er nå koblet sammen under jorden, selv om begge stasjonsbygningene fortsatt benyttes hver for seg.


== Eksterne lenker ==
National Rail Enquiries: Elephant & Castle jernbanestasjon (Engelsk)
Elephant & Castle bus/tube  Transport for London (Engelsk)
Louise av Danmark

Louise av Danmark (født 30. januar 1750, død 12. januar 1831) var datter av Frederik V og Louise av England.
Hun var gift med Karl av Hessen-Kassel.


== Barn ==
Marie Sophie, født 1767, gift med Frederik VI
Luise Caroline av Hessen-Kassel, født 1789, død 1867, gift med Wilhelm av Glücksburg
Frederik av Hessen født 1771, død 1845 (blant annet stattholder i Norge)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bech, Claus (1981). «Louise (landgrevinde)». Dansk Biografisk Leksikon (dansk). 9 (3. utg.). København: Gyldendal. ISBN 8700055514. 
Fjelstrup, August (1909). Damerne ved Karoline Mathildes Hof (dansk). København. 
Hiort-Lorenzen, Hans Rudolf. Louise, Landgrevinde af Hessen i Carl Frederik Bricka, Dansk biografisk Lexikon (1. utgave, 1896)
Jørgensen, Harald (1938). «Louise» (PDF).  I Engelstoft, Povl; Dahl, Svend. Dansk Biografisk Leksikon (dansk). 14 (2. utg.). København: J.H. Schultz Forlag. s. 494-495. 


== Eksterne lenker ==
(en) Princess Louise of Denmark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Louise hos DBL
Farlig beundring

For den am. dramathrilleren fra 1996 med Wesley Snipes, se The Fan (1996).Farlig beundring (originaltittel: The Fan) er en amerikansk thriller fra 1981 regissert av Edward Bianchi. Filmen handler om en kjent skuespillerinne som forfølges av en forstyrret beundrer. Hovedrollen spilles av Lauren Bacall, mens sentrale biroller spilles av Michael Biehn og James Garner. Manus er basert på en roman av Bob Randall.


== Handling ==
Den kjente skuespillerinnen Sally Ross får nesten daglig brev fra en forstyrret beundrer. Når han oppdager at brevene stopper hos hennes sekretær går hans sykelige beundring over til et dødelig hat. Snart begynne personer rundt henne å bli myrdet. 


== Om filmen ==
Filmen vakte en del oppmerksomhet på grunn av at den ble lansert kort tid etter at John Lennon ble skutt. Til tross for dette, og at den hadde flere stjerner i rollene, ble den ingen publikumssuksess. Den innbrakte tre millioner dollar på amerikansk kino mens produksjonskostnadene var på ni millioner.Den har fått 35 % på Rotten Tomatoes.Filmen ble innspilt i New York våren og sommeren 1980.


== I rollene ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Farlig beundring på Internet Movie Database 
(sv) Farlig beundring i Svensk Filmdatabas 
(fr) Farlig beundring på Allociné 
(nl) Farlig beundring på MovieMeter 
(en) Farlig beundring på AllMovie 
(en) Farlig beundring på Turner Classic Movies 
(en) Farlig beundring på Rotten Tomatoes 
(en) Farlig beundring på Box Office Mojo
Iacob Heiberg

Iacob Heiberg (født 27. mars 1943, død 21. september 2007) var en norsk interiørarkitekt og designer.Heiberg var utdanna som interiørarkitekt og møbeldesigner ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. I den første tida etter eksamen i 1969 var han i privat praksis. I perioden 1984-2001 var han designsjef for Norges Statsbaner, senere NSB BA. I NSB var han med på å utvikle en samla profil for nye tog, uniformer, stasjoner og trykksaker. Selskapet hadde også et eget designprogram under Lillehammer-OL. Fra 2001 var han fagdirektør for design i Norsk Form.
I tida som privatpraktiserende var arbeidet med innredning av lasteskip viktig. Han deltok blant annet i et prosjekt med Arbeidspsykologisk institutt, der en undersøkte hvilke tiltak som kunne gjøres for å bedre de sosiale forholda og redusere klasseskillene innen mannskapet. På bakgrunn av dette prosjektet blei det mer vanlig med enkeltlugarer.
I 1978-80 var Heiberg formann i Norske interiørarkitekters landsforening (NIL, seinere Norske interiørarkitekters og møbeldesigneres landsforening).
Han var sønn av arkitekt Bernt Heiberg, og med det sønnesønn av advokat Axel Heiberg.


== Referanser ==
Ondt blod i Amerika

Ondt blod i Amerika (originaltittel: Once Upon a Time in America) er et amerikansk gangster-drama fra 1984 i regi av Sergio Leone. Hovedrollene spilles av Robert De Niro og James Woods. 
Ondt blod i Amerikas er et mafia-epos det handlingen er lagt til tre tidspunkt; 1921, 1933 og 1968 som følger noen gangstere fra den spede start i 10-12-årsalderen til de er 60.


== Handling ==
Filmen forteller historien om David «Noodles» Aaronson, og hans oppvekst i det jødiske miljøet øst i New York på 1920-tallet. Den følger ham og hans jødiske venner i gangstermiljøet i 1930-årene, og historien kulminerer med at han kommer tilbake til New York i 1968, etter et selvpålagt eksil.


== Om filmen ==
Filmen  har vunnet flere internasjonale filmprise.
Norsk filminstitutt: «Ondt blod i Amerika er et gangsterepos i storslått stil. En film det tok ti år å realisere, en gigantproduksjon hva angår kostnader, spillelengde og fortelling. Den handler om vennskap, svik og kjærlighet og om et jødisk fattigmiljø i New York. Filmen kan sees som både beinhard samfunnskritikk av USA og et sosialt nærbilde, men like gjerne som en nostalgisk kommentar til landets sterke gangstermytologi.»


== Rolleliste i utvalg ==
Robert De Niro – David «Noodles» Aaronson
James Woods – Maximilian 'Max' Bercovicz
Elizabeth McGovern – Deborah Gelly
Treat Williams – James Conway O'Donnell
Tuesday Weld – Carol
Joe Pesci – Frankie Minaldi
Burt Young – Joe Minaldi
James Hayden ....  Patrick 'Patsy' Goldberg
Larry Rapp ....  'Fat' Moe Gelly
Danny Aiello ....  Police Chief Vincent Aiello
William Forsythe ....  Philip 'Cockeye' Stein


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ondt blod i Amerika på Internet Movie Database 
(no) Ondt blod i Amerika hos Filmfront 
(sv) Ondt blod i Amerika i Svensk Filmdatabas 
(da) Ondt blod i Amerika i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Ondt blod i Amerika på Allociné 
(nl) Ondt blod i Amerika på MovieMeter 
(en) Ondt blod i Amerika på AllMovie 
(en) Ondt blod i Amerika på Turner Classic Movies 
(en) Ondt blod i Amerika på Rotten Tomatoes 
(en) Ondt blod i Amerika på Metacritic
Rustvendehals

Rustvendehals (Jynx ruficollis) er en spettefugl som sammen med vendehalsen utgjør gruppa vendehalser. I motsetning til vendehals, er ikke rustvendehals en trekkfugl, men lever hele året rundt i Afrika sør for Sahara. Den lever på savanner, hvor den bor i gamle huller i trær som er laget av andre fugler.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017). Boyd regner med 237 arter fordelt i tre underfamilier, sju tribus og 38 slekter. Det hersker imidlertid uenighet om denne inndelingen. HBW Alive regner med 254 arter i 33 slekter. Andre autoriteter kan ha lignende forskjeller i inndelingen. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn. Alle arter har nødvendigvis ikke fått norsk navn.

Piciformes, spettefugler, 484 arter
Galbuli, (jakamarfugler), 57 arter
Pici, (egentlige spettefugler), 427 arter
Ramphastides, 157 arter
Picides, 270 arter
Indicatoridae, vokseterfamilien, 16 arter
Picidae, spettefamilien, 237–254 arter
Jynginae, vendehalser
Jynx
J. torquilla, vendehals
J. ruficollis, rustvendehals
J. r. aequatorialis, Etiopia
J. r. pulchricollis, fra Sørøst-Nigeria og Kamerun til det nordvestre DDR Kongo og sørover til Sør-Sudan og det nordvestre Uganda
J. r. ruficollis (nominatformen), fra det sørøstre Gabon til det sørvest og øst i Uganda, sørvest i Kenya og det ekstremt nordlige Tanzania, og sørover til det nordlige og østre Angola, det nordvestre Zambia, nordlige Mosambik og det østre Sør-Afrika
Picumninae, pikuletter
Picinae, hakkespetter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) rustvendehals i Encyclopedia of Life 
(en) rustvendehals i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rustvendehals hos Artsdatabanken 
(en) rustvendehals hos ITIS 
(en) rustvendehals hos NCBI 
(en) Kategori:Jynx ruficollis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Jynx ruficollis – detaljert informasjon på Wikispecies
Kristen Kjelstad

Kristen Gunnarson Kjelstad (født 1766, død 1844) var en norsk rosemaler fra gården Kjelstad i Råheimsdalen, i bygden Viksdalen. Han er sammen med broren Ystein (født 1764), regnet som opphavsmannen til Viksdalsmaling, en variant av rosemaling.  Broren mottok blant annet en påskjønnelse fra Det Nyttige Selskab i Bergen for dette. Foruten å bruke malingen som tilleggsnæring selv, lærte Kristen også kunsten videre til mange sambygdinger, herunder søskenbarnet Elling Larsson Eldal (1759-1836).  Begrepet «kjelstadhus» brukes om en visse smykkeskrin fra Jølster, dreid i flere etasjer.Kjelstad står også bak større kunstverk, som altertavlene i Haukedalen kirke i 1794 og Hestad kapell i 1805.Det Kjelstad selv malte skiller seg klart fra det meste av den øvrige Viksdalsmalingen, Han var  en kunstner. Mønstrene hans er enkle, men dekorative. Han bruker en ornamentikk som er typisk for Vestlandet med symetrisk oppbygde rosetter, enkle rankeborder, palmetter og tungefriser. Mest kjent er han for ølbollene sine, og disse er gjerne datert fra ca. 1820 til ca. 1840.


== Litteratur ==
Ellingsgard, Nils (1981): Norsk rosemåling. Oslo. ISBN 82-521-20024-5
Kloster, Robert: (1941): «Ekspansjon i bygdekunsten. Noen iakttagelser fra Sunnfjord og Nordfjord.» Artikkel i Bergen museums årbok 1941, Antikvarisk rekke, nr. 3. Bergen.
Sundt, Eilert 1867-1868): Om husfliden i Norge. Kristiania.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Se Øskje som antakelig er malt av Kristen Kjelstad i Digitaltmuseum
Farlig brennpunkt

Farlig brennpunkt (originaltittel: The Ambassador) er en amerikansk krim-drama-film fra 1984 regissert av J. Lee Thompson. I filmens hovedroller finner vi Robert Mitchum, Ellen Burstyn og Rock Hudson.


== Handling ==
En idealistisk amerikansk ambassadør (Mitchum) i Israel prøver å vekke en fredsånd blant palestinske og israelske studenter. Problemer oppstår snart på fredens vei og i tillegg kompliseres situasjonen ytterligere da ambassadørens kone (Burstyn) innleder et forhold til en PLO-leder.


== Om filmen ==
Dette var Rock Hudsons siste filmrolle før han døde av aids.


== I rollene (utvalg) ==
Robert Mitchum ....  Peter Hacker
Ellen Burstyn ....  Alex Hacker
Rock Hudson ....  Frank Stevenson
Fabio Testi ....  Mustapha Hashimi
Donald Pleasence ....  Minister Eretz
Chelli Goldenberg ....  Rachel (as Heli Goldenberg)
Michal Bat-Adam ....  Tova
Ori Levy ....  Abe


== Eksterne lenker ==
(en) Farlig brennpunkt på Internet Movie Database 
(no) Farlig brennpunkt hos Filmfront 
(sv) Farlig brennpunkt i Svensk Filmdatabas 
(da) Farlig brennpunkt i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Farlig brennpunkt på Allociné 
(nl) Farlig brennpunkt på MovieMeter 
(en) Farlig brennpunkt på AllMovie 
(en) Farlig brennpunkt på Turner Classic Movies 
(en) Farlig brennpunkt på Rotten Tomatoes
Richard Bruns

Richard Wilhelm Hermann Bruns (født 28. juni 1900 i Hannover, død 20. september 1947 i Oslo) var en tysk SS-offiser tilknyttet Gestapo som var stasjonert i Norge under store deler av andre verdenskrig. 
Bruns ble etter krigen dømt til døden og henrettet for krigsforbrytelser.
Bruns ble ansatt i tysk politi i 1920. Til Norge kom han i oktober 1941, og fra januar 1942 arbeidet han i Gestapo i Oslo. Han hadde graden Untersturmführer i SS.
Han ble dømt til døden den 20. mars 1946 for grov tortur mot 11 nordmenn. Han ble frikjent for drap på to nordmenn fordi retten fant at de var skutt under rømningsforsøk, og at det var tillatt å skyte en fange under slike forhold. Dommen ble stadfestet i Høyesterett 3. juli 1946, og etter at en søknad om nåde ble avslått ble han henrettet på Akershus festning den 20. september 1947.


== Se også ==
Det norske landssvikoppgjøret.
Heimdalsgata (Oslo)

Heimdalsgata (1A–37, 12A–42) er en gate i Oslo mellom Trondheimsveien og Tøyengata.
Heimdalsgata har navnet etter redaktør Adolf Bredo Stabells bolig «Heimdalen». Heimdalen var en parsell tilknyttet Lakkegården. Bredo Stabell var redaktør i Morgenbladet fra 1831. 


== Bygninger og plasser ==
Tidligere hovedbygning på Dælen gård nr. 1
Mellom nr. 14 og 26 lå tidligere Vahls plass, nå Rudolf Nilsens plass.
Heimdalsgata 26 var forfatteren Rudolf Nilsens barndomshjem, og er skildret i hans dikt «Nr. 13»


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Heimdalsgata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 239. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Ole Johannes Øvretveit

Ole Johannes Øvretveit (født 13. april 1967 i Sande i Gaular) er en norsk journalist, redaktør og humorist.  Han er utdannet siviløkonom.
Øvretveit har arbeidet som journalist i Førdeavisa Firda og Sogn Dagblad, som han senere ble redaktør for. Videre har han bidratt til opprettelsen av avisene Årdal og Lærdal Avis, og Sogndal avis, og har vært vaktsjef i Bergensavisen. Han har også arbeidet som journalist for NRK Sogn og Fjordane, samt bidratt som kåsør og programleder for radioprogrammet Radio Røysi.


== Bibliografi ==
2011: Doktoren og vesledoktoren
2007: Vestlandsk verandafilosofi – en samling av hans beste kåserier. ISBN 9788282120029
1994: Mat for ekte mannfolk


== Eksterne lenker ==
NRK Sogn og Fjordane
DAC

DAC kan sikte til:

Digital til analog-omformer, DA-omformer, engelsk: Digital-to-analog converter (DAC)
Development Assistance Committee, samarbeidsforum i OECD
Dansk Arkitektur Center – (DAC) den danske regjerings primære aktør på arkitekturområdet
FK DAC 1904 Dunajská Streda, også kjent som bare DAC, en slovakisk fotballklubb
Defence Animal CentrePersoner:

David Allan Coe, amerikansk countrymusiker
Rune Elvik

Rune Elvik (født 25. juli 1955) er forsker og tidligere forskningsleder ved Transportøkonomisk institutt, og forsker på trafikksikkerhet. Han var redaktør i tidsskriftet Accident Analysis & Prevention, og er hovedforfatter av Trafikksikkerhetshåndboken som er utgitt på fem språk. I 2008 ble han tildelt Nordisk Trafikksikkerhetsråds pris for sin innsats som forsker innen trafikksikkerhet.Elvik har tatt fire doktorgrader:

1993 – dr. polit: Hvor rasjonell er trafikksikkerhetspolitikken? En analyse av investeringsprogrammet på norsk veg og vegtrafikkplan, Institutt for statsvitenskap, Universitetet i Oslo
1999 – dr. philos.: Assessing the Validity of Evaluation Research by Means of Meta-Analysis. Case Illustrations from Road Safety Research, Sosialøkonomisk institutt, Universitetet i Oslo
2007 – ph.d.: Speed and road accidents: an evaluation of the Power Model, Institut for Samfundsudvikling og Planlægning, Aalborg Universitet
2017 - dr. philos.: The Value of Life. The rise and fall of a scientific research programme, Institutt for bygg- og miljøteknikk, NTNUI doktorgraden fra 2007 viste han at en reduksjon av gjennomsnittsfarten med 10 % gir 37,8 % færre drepte på veistrekningen. Han leverte sin fjerde doktoravhandling, ble akseptert til forsvar for dr.philos. 14. desember 2017. Han ble ved dens antagelse den andre i Norge med fire doktorgrader ifølge registeret ved NIFU. Elvik var fra før én av to personer i Norge med tre doktorgrader.I 2021 ble han rangert på fjerdeplass blant verdens trafikkforskere for 2011–2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tredje doktorgrad for bedre trafikksikkerhet, Transportøkonomisk institutt
Rune Elvik, Transportøkonomisk institutt
Farlig kontakt

Farlig kontakt (originaltittel: The Fury) er en amerikansk thriller fra 1978 regissert av Brian De Palma. De ledende rollene spilles av Kirk Douglas, John Cassavetes, Charles Durning og Amy Irving. Filmen omhandler mennesker med paranormale evner. En ung mann med slike evner kidnappes av en hemmelig amerikansk etterretningsorganisasjon og føres inn i en institusjon hvor hans evner testes med tanke på utnyttelse. Hans far tar opp jakten for å finne sin sønn. 


== Handling ==
Forskeren Peter Sandza er lederen for et psykologisk institutt som driver med parapsykologiske tester sammen med sin sønn som selv er i besittelse av slike evner. En dag blir han utsatt for et attentat. Hans sønn Robin, som tror faren er drept, blir bortført av en hemmelig amerikansk etterretningsorganisasjon og fraktet til en hemmelig institusjon der hans parapsykologiske evner testes. Sandza skyr ingen midler i jakten på sin sønn og på Ben Childress, mannen som utsetter Robin for eksperimentene og som var hans kollega. Sandza treffer Gillian, en jente med lignende psykiske krefter. Med hjelp av hennes psykiske krefter får han vite hvor sønnen befinner seg og drar dit for å redde ham, samt ta hevn over Childress. 


== Om filmen ==
Filmen ble forholdsvis godt mottatt av kritikerne og har fått 77 % på Rotten Tomatoes.Filmen vant en Saturn Award for beste make-up.


== I rollene ==
(utvalg)

Kirk Douglas som «Peter Sandza»
John Cassavetes som «Ben Childress»
Carrie Snodgress som «Hester»
Charles Durning som «Dr. Jim McKeever»
Amy Irving som «Gillian Bellaver»
Fiona Lewis som «Dr. Susan Charles»
Andrew Stevens som «Robin Sandza»
Carol Eve Rossen som «Dr. Ellen Lindstrom»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Farlig kontakt på Internet Movie Database 
(no) Farlig kontakt hos Filmfront 
(sv) Farlig kontakt i Svensk Filmdatabas 
(da) Farlig kontakt i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Farlig kontakt på Allociné 
(nl) Farlig kontakt på MovieMeter 
(en) Farlig kontakt på AllMovie 
(en) Farlig kontakt på Turner Classic Movies 
(en) Farlig kontakt på Rotten Tomatoes 
Filmtrailer
Frederike av Baden

Frederike Dorotea Vilhelmina (født 12. mars 1781, død 25. september 1826) var Sveriges dronning 1797–1809. Hun var datter av Karl Ludvig av Baden og Amalia av Hessen-Darmstadt. Hun var gift med Gustav IV Adolf av Sverige i perioden 1797–1812.
Ekteparet fikk fem barn, hvorav et døde tre år gammel; Gustav Gustavsson av Wasa (1799–1877), Sofia Vilhelmina av Wasa (1801–65) (gift med sin fetter Leopold av Baden), Carl Gustav (1802–05), Amalia Maria Charlotta av Wasa (1805–53) og Cecilia (1807–44).
Etter at Sverige hadde tapt Finland i 1809 ble Gustav IV Adolf arrestert 13. mars samme år. Han ble avsatt som konge 10. mai 1809 og han og familien ble kastet ut fra Stockholms slott og ble sendt ut av landet. Etter et opphold i København flyttet familien til slottet i Baden der Frederike vokste opp. I 1812 skilte Frederike og Gustav Adolf seg.
Dronning Fredrika lever videre i Sveriges geografi siden stedene Fredrika, Dorotea og Vilhelmina er oppkalt etter henne. Det uoffisielle navnet Drottninglandet brukes ofte om dette området i den sørlige delen av landskapet Lappland i Västerbottens län. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fredrika av Baden fra Historiesajten