jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jules Dumont d’Urville

Jules Sébastien César Dumont d'Urville (født 23. mai 1790 i Condé-sur-Noireau, Frankrike, død 8. mai 1842 i Meudon, Frankrike) var en fransk oppdagelsesreisende og marineoffiser som utforsket Stillehavet, Australia og Antarktis.


== d’Urvilles tidlige liv ==
Dumont d’Urville begynte som syttenåring i den franske marinen og avsluttet sin offisersutdannelse med utmerkede karakterer. Dessuten var han interessert i botanikk og han behersket syv fremmede språk flytende.I 1820 kjøpte han under en kartografisk ekspedisjon til Egeerhavet statuen Venus fra Milo for Frankrike. Mellom 1822 og 1824 var Dumont d’Urville deltager i en botanisk og hydrografisk ekspedisjon til Sørhavet.


== Ekspedisjonene ==


=== Ekspedisjonen til Stillehavet ===
I 1825 begynte en ny ekspedisjon til Stillehavets søndre deler med fartøyet «Astrolabe», og Dumont d’Urville ble dens leder. Den første oppgaven var å lete etter ekspedisjonen med geografen Jean-François de La Pérouse som 1788 forsvant i området. I 1828 ble det funnet et vrak som trolig tilhørte La Pérouses ekspedisjon. I løpet av reisen ble det innsamlet over 1 600 planteeksemplar og omkring 900 mineralprøver. Videre kartla man Sørøya i New Zealand og man besøkte Fijiøyene, Ny-Caledonia, Ny-Guinea, Tasmania, Karolinene og Celebes. Dessuten ble flere språk som ble talt på de oppsøkte øyene dokumentert. I 1829 var ekspedisjonen tilbake i Frankrike.
Med på ekspedisjonen var blant andre biologene Joseph Paul Gaimard og Jean René Constant Quoy.


=== Ekspedisjonen til Sydpolen ===

I 1837 seilte Dumont d’Urville med fartøyene «Astrolabe» og «Zèlée» mot Sydpolen, men fartøyene satte seg tidlig fast i isen og det kostet store anstrengelser for å få båtene løs. Senere ble halve mannskapet syke av skjørbuk, da de var tilbake i Chile forlot mange ekspedisjonen uten tillatelse. Året derpå tilbrakte Dumont d’Urville i varmere områder omkring Salomonøyene og Ny-Guinea.
I 1839 påbegynte han et andre forsøk på å nå Antarktis og oppdaget en landmasse på det antarktiske kontinent som fikk navnet Terre Adélie.


== Dumont d’Urvilles senere liv ==
Etter hjemreisen ble Dumont d’Urville forfremmet til kontreadmiral, og alle gjenværende deltagere fikk 150 000 gullfranc.Dumont d’Urville døde 1842 sammen med sin hustru og sin sønn i en togulykke nær Versailles.
I 1911 navngav man Dumont d’Urvillehavet til hans minne.


== Verker ==
Voyage de la corvette ‹l'Astrolabe›, 1826–1829. 12 bind. Tekst og 6 avb. atlas. Paris (1830–39)
Notice sur les îles du Grand Ocean et sur l'origine des peuples qui les habitent. Bulletin de Société de Géographie de Paris.. 17/1, 1832, 1-21.
Voyage au Pole Sud et dans l’Océanie, 1837–1840. 23 Bind. Tekst og 6 avb. atlas. Paris (1841–54)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Edward Duyker, Dumont d’Urville: Explorer and Polymath, Otago University Press, Dunedin, 2014, pp. 671, ISBN 978 1 877578 70 0, University of Hawai’i Press, Honolulu, 2014, ISBN 9780824851392.
om Jules Dumont d’Urville
om Jules Dumont d’Urville på Ny Zeeland
Mini Estadi

Mini Estadi (katalansk for Ministadion) er et fotballstadion i Barcelona, Catalonia. Stadionet, som har en kapasitet på 15 276 tilskuere, er FC Barcelonas andre stadion, og navnet viser til at det er lite sammenligna med klubbens hovedstadion, Camp Nou, som tar hele 98 787 tilskuere. Mini Estadi er hjemmebanen til FC Barcelona B, FC Barcelona C og FC Barcelonas ungdomslag, og blir også brukt av og til som hjemmebane for landslaget til Andorra. Stadionet ble i tillegg brukt av det nå nedlagte laget FC Barcelona Dragons i den europeiske ligaen for amerikansk fotball.


== Eksterne lenker ==
Mini Estadi hos fcbarcelona.com
Etylacetat

Etylacetat er en organisk forbindelse med formelen CH3CH2OC(O)CH3. Denne fargeløse væsken har en karakteristisk, ikke ubehagelig lukt (ligner pæresaft) som enkelte lim- eller negllakk-fjernere, der den er en bestanddel. Som ester fremstilt fra etanol og eddiksyre, og dermed vanlig forkortet til EtOAc, den er fremstilt i stor skala for bruk som løsemiddel. I mindre skala er den det vanligste stoffet å bruke til avliving ved innsamling av insekter, da den er relativt ufarlig for mennesker. Etylacetat er svært brannfarlig.
Salige er de som tørster

Salige er de som tørster er en norsk film fra 1997, som er basert på Anne Holts krimroman med samme navn. Hovedrollen som den fiktive politibetjenten Hanne Wilhelmsen spilles av Kjersti Elvik, som også spilte rollen som Wilhelmsen i TV-serien Blind gudinne fra samme år. Filmen ble regissert av Carl Jørgen Kiønig som også regisserte TV-serien.


== Handling ==
Politibetjenten Hanne Wilhelmsen og hennes kollega Håkon Sand prøver å løse to tilsynelatende adskilte saker. Rundt om i byen dukker det opp store mengder blodsøl, men ingen lik. Samtidig jobber de med en brutal voldtektssak. Så plutselig dukker likene opp, og til slutt ser de sammenhengen mellom de to sakene. Men i mellomtiden har andre startet sin egen jakt. Kappløpet er i gang. Et kappløp som handler om mer enn liv og død.


== Rolleliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salige er de som tørster på Internet Movie Database 
(no) Salige er de som tørster i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Salige er de som tørster hos Filmfront 
(sv) Salige er de som tørster i Svensk Filmdatabas 
(nl) Salige er de som tørster på MovieMeter 
(en) Salige er de som tørster på AllMovie
Sericinus

Sericinus er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.


== Utseende ==
Sericinus montela er en ganske stor svalestjert med lange, slanke stjerter på bakvingene. Vingene er brunspraglete hos hunnen, hvite med små svarte flekker hos hannen, bakvingen har en rød flekk eller et rødt bånd ved bakhjørnet. På undersiden er det et mer fullstendig rødt bånd.
Larven er svart med gule, kjøttfulle utvekster, dessuten et par lange, svarte vedheng på forkroppen.


== Levevis ==
I likhet med mange andre svalestjerter har den larver som lever på planteslekten Aristolochia (holurtfamilien).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det østlige Asia, fra Amur-området i nord til Yunnan i sør.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
underfamilie Parnassiinae
slekt Sericinus Westwood, 1851
Sericinus montela Gray, 1852


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Sericinus i Encyclopedia of Life 
(en) Sericinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sericinus hos NCBI 
(en) Kategori:Sericinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sericinus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Sericinus – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database
Nazari, Vazrick. 2006. Sericinus Westwood, 1851. Sericinus montela Gray, 1852. in The Tree of Life Web Project, www.tolweb.org Version 07 July 2006
Camp Municipal Narcís Sala

Camp Municipal Narcís Sala er et offentlig eid idrettsstadion i Sant Andreu de Palomar i distriktet Sant Andreu i Barcelona. Det brukes som hjemmebane av fotballklubben Unió Esportiva Sant Andreu. Stadionet ble innvia 19. mars 1970, og har en kapasitet på 18.000 tilskuere. Den første kampen ble spilt mellom Sant Andreu og FC Barcelona, og endte 0-1. I tillegg til fotballkamper, har stadionet også huset flere arrangementer og konserter opp gjennom åra. I 2005 ble det lagt kunstgrass på banen.
Våpenhvile

Våpenhvile er en overenskomst mellom krigførende parter av varierende varighet som avbryter kamphandlinger. Våpenhvilen er en modus vivendi og er ikke det samme som fredsslutning, noe som det kan ta måneder og år å komme fram til.
Våpenhvilen som avsluttet kamphandlingene i Koreakrigen er et eksempel på en våpenhvile som ikke er etterfulgt av en fredsavtale. En annen kjent våpenhvile inntrådte 11.11. klokken 11 i 1918 og betydde slutten på den første verdenskrig. 


== Eksterne lenker ==
(no) Våpenhvile i Store norske leksikon
Hotel Arts

Hotel Arts er et 43-etasjers luksushotell ved stranda ved Barceloneta i Barcelona. Hotellet drives av kjeden Ritz-Carlton.
Bygningen sto ferdig i 1994, og har en høyde på 154,0 meter. Den er tegna av Skidmore, Owings & Merrill, og er et eksempel på strukturell impresjonisme. Sammen med Torre Mapfre, skyskraperen ved siden av, har Hotel Arts blitt et kjent landemerke i Barcelona. Disse to bygningene er byens høyeste.
I 2006 ble hele hotellet renovert, og man installerte ny teknologi og pussa opp romma for å øke standarden.


== Se også ==
Torre Mapfre, skyskraperen ved siden av Hotel Arts.
Torre Glòries, Barcelonas tredje skyskraper.


== Eksterne lenker ==
Hotel Arts' hjemmeside
Hotel Arts på kartet
Fakta fra Emporis
Hotel Arts hos Factoría Urbana: bilder og teknisk informasjon om bygningen
Mellompassasjen

Mellompassasjen refererer seg til ruten for transport av slaver fra Afrika til Den nye verden, som en del av den atlantiske slavehandelen. Mellompassasjen var mellometappen i trekanthandelen, hvor skip seilte fra Europa til Afrika hvor varer ble byttet med slaver. Deretter ble slaver sendt til Amerika og Vestindia hvor de ble solgt i bytte mot varer beregnet på det europeiske markedet.


== Referanser ==
Ved Buens Ende

Ved Buens Ende er et norsk avant-garde metal-band. Musikken deres er mangfoldig, med stille instrumentale, jazz-influerte seksjoner og aggressive black metal blast beats og vokaler. Ved Buens Ende refererer til regnbuen Bifrost i norrøn mytologi.


== Historie ==
Ved Buens Ende ble dannet i Oslo i 1994 av trommeslageren Carl-Michael Eide. De fikk kontrakt med det britiske plateselskapet Misanthropy Records. Bandet var unikt pga. deres blanding av mange musikalske elementer og Eide's crooning.
Bandet ble oppløst i 1997 etter å ha gitt ut bare et album, Written in Waters.


== Den korte gjenforeningen ==
26. april 2006 bekjentgjorde Blabbermouth.net at Ved Buens Ende hadde gjenoppstått, og at de arbeidet med nytt materiale.
Sammen med Vicotnik og Carl-Michael Eide, som nå spilte gitar i stedet for trommer, var det nå to nye medlemmer: Petter «Plenum» Berntsen på bass og Einar «Esso» Sjursø på trommer. De var også medlemmer av Carl-Michael Eide's band «Virus». Mange av bandets fans var overrasket over fraværet av Hugh Mingay (alias Skoll), som var erstattet av Petter Berntsen.
Bandets trommeslager, Einar Sjursø, hadde dette å si om bandet på blabbermouth.net.:
«Vi vil spille inn et nytt album i år, som skal gis ut i 2007 av et ikke-bestemt plateselskap (interresserte kan ta kontakt) og vi tar også sikte på å spille live, hvor vi vil fremføre materiale både fra Written In Waters og Virus' Carheart-album, pluss selvfølgelig nye komposisjoner. Det nye materialet er nå under utvikling og vil skille seg fra både Written In Waters og Carheart, men fremdeles beholde de originale gitarlydene fra de utgivelsene.»
Bandet ble oppløst igjen i 2007.
Bandet gjenoppsto i 2019.


== Medlemmer ==
Vicotnik (Yusaf Parvez) – Gitar, Vokal (Dødheimsgard, Code)
Carl-Michael Eide – Gitars, Vokal (før gjenforening, trommer) (Cadaver, Dødheimsgard, Satyricon, Ulver, Infernö, Aura Noir og Virus)
Hugh «Skoll» Mingay – Bass (Arcturus, Ulver)
Øyvind Myrvoll – Slagverk


=== Tidligere medlemmer ===
Petter «Plenum» Berntsen – Bass (Virus, Audiopain)
Einar «Esso» Sjursø – Trommer (Beyond Dawn, Lamented Souls, Infernö)


=== Session-musikere ===
Lill Katherine Stensrud – ekstra vokal på «Written in Waters»
Simen «ICS Vortex» Hestnæs – Vokal (på turnéen og på ...Coiled in Obscurity) (se også Arcturus, Borknagar, Dimmu Borgir)
Steinar Sverd Johnsen – Keyboards (på turnéen og på ...Coiled in Obscurity) (se også Arcturus)


== Diskografi ==
Those Who Caress the Pale (Demo) – 1994
Written in Waters (demo) – 1995
Written in Waters (album) – 1995
Those Who Caress the Pale (EP) – 1997
...Coiled in Obscurity (Bootleg) – 2002


== Eksterne lenker ==
(en) Ved Buens Ende på Discogs 
(en) Ved Buens Ende på MusicBrainz 
(en) Ved Buens Ende på Encyclopaedia Metallum 
(en) Ved Buens Ende på Spotify 
Ved Buens Ende på Rockdetector
Ved Buens Ende på BNR metal pages
Ved Buens Ende offisielle Myspace page
"Ved Buens Ende Reform" artikkel på Blabbermouth
Intervju med Vicotnik om Ved Buens Ende, 2007
Battus

Battus er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.


== Utseende ==

Store, stort sett mørkfargede svalestjerter med lange forvinger. Noen få arter har stjerter på bakvingene, men de fleste mangler dette. Vingenes grunnfarge er svart eller mørkbrun, ofte med litt matt metallglans, med gule, røde eller metalliske flekker og bånd. Antennene er forholdsvis lange og tynne.
Larvene er røde eller svarte, med spisse, kjøttfulle utvekster som gjør at de ser piggete ut.


== Levevis ==
Som mange andre svalestjerter lever larvene også i denne slekten på planter i slekten Aristolochia (holurtfamilien). Larvene tar opp giftstoffer fra disse giftige plantene slik at både larvene og de voksne sommerfuglene blir giftige, og fugler unngår å spise dem. Andre, harmløse sommerfugler etterligner Battus-artenes utseende, slekten er derfor litt vanskelig å kjenne igjen i felt.


== Utbredelse ==
Slekten er hovedsakelig neotropisk, men Battus philenor er utbredt helt nord til det sørligste Canada. Slekten går sør til de nordligste delene av Argentina og Chile, og finne sogså på øyene i Karibia.


== Systematisk inndeling ==
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Papilioninae
slekt Battus Scopoli, 1777
Battus belus (Cramer, 1777)
Battus crassus (Cramer, 1777)
Battus devilliersii (Godart, 1823)
Battus eracon (Godman & Salvin, 1897)
Battus ingenuus (Dyar, 1907)
Battus laodamas (C. & R. Felder, 1859)
Battus lycidas (Cramer, [1777])
Battus madyes (Doubleday, 1846)
Battus philenor (Linnaeus, 1771)
Battus polydamas (Linnaeus, 1758)
Battus polystictus (Butler, 1874)
Battus zetides (Munroe, 1971)


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Battus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Battus i Encyclopedia of Life 
(en) Battus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Battus hos Fossilworks 
(en) Battus hos ITIS 
(en) Battus hos NCBI 
(en) Kategori:Battus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Battus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Battus – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database
Torre Mapfre

Torre Mapfre er en skyskraper ved Port Olímpic, ved stranda i Barceloneta i Barcelona. Den har fått navnet sitt etter forsikringsselskapet Mapfre. Bygningen er tegna av Iñigo Ortiz og Enrique de León.
Torre Mapfre ligger ved siden av en annen skyskraper, Hotel Arts, og de er begge 154 meter høye. De er de to høyeste bygningene i Barcelona, og har blitt et landemerke i byen.
I motsetning til Hotel Arts, brukes Torre Mapfre til flere typer virksomhet. Store deler av bygningen er kontorlokaler for Mapfre, men også andre firmaer har lokaler i den. Blant disse er URSSA, Oriol Bohigues, Necso, Uniland Cementera, Condal Grues, Otis España, Texsa, DORLET, Europerfil, DiamondCluster International og SAP España.


== Se også ==
Hotel Arts, skyskraperen ved siden av Torre Mapfre.
Torre Glòries, Barcelonas tredje skyskraper.


== Eksterne lenker ==
Informasjon om bygningen hos Emporis
Toni Kroos

Toni Kroos (født 4. januar 1990) er en tysk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Real Madrid CF.


== Landslaget ==
Han ble VM U17s beste spiller og han fikk bronseballen i VM U17 i 2007.
Kroos var en del av det tyske landslaget som kom til semifinalene i VM 2010 (vant bronsefinalen) og EM 2012, og vinner av VM 2014. Han var blant de 10 nominerte til å vinne gullballen for turneringens beste spiller i VM 2014.
Han ble tatt ut i Tysklands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Kroos ble tatt ut i Tysklands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Tysklands EM-tropp til EM i fotball 2021.Den 2. juli 2021 ga han seg på landslaget.


== Meritter ==


=== Klubblag ===
Bundesliga: 2007–08, 2012–13, 2013–14
DFB-Pokal: 2007–08, 2012–13, 2013–14
DFB-Ligapokal: 2007
DFL-Supercup: 2010, 2012
UEFA Champions League: 2012–13, 2015–16, 2016-2017, 2017-2018
UEFA Super Cup (3): 2013, 2014, 2017
FIFA Club World Cup: 2013
Laliga : 2016-17, 2019,2020


=== Landslag ===
TysklandFIFA Verdensmesterskap: Vinner 2014, Tredjeplass 2010
FIFA Under-17 Verdensmesterskap: Tredjeplass i 2007
UEFA Under-17 Europamesterskap: Fjerdeplass i 2006


=== Individuelt ===
UEFA Under-17 Europamesterskap: Golden Player, 2006
UEFA Under-17 Europamesterskap: Toppscorer, 2006
FIFA Under-17 Verdensmesterskap: Gullballen, 2007
FIFA Under-17 Verdensmesterskap: Gullskoen, 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Toni Kroos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Toni Kroos – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Toni Kroos – FIFA 
(en) Toni Kroos – UEFA 
(fr) Toni Kroos – LÉquipe 
(en) Toni Kroos – Transfermarkt 
(en) Toni Kroos – national-football-teams.com 
(en) Toni Kroos – WorldFootball.net 
(en) Toni Kroos – Soccerbase.com 
(en) Toni Kroos – FootballDatabase.eu 
(de) Toni Kroos – fussballdaten.de 
(de) Toni Kroos - fussball-talente.com
Lamproptera

Lamproptera er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter. De to artene i slekten Lamproptera kalles «dragehaler», et navn de har fått fordi bakvingene har uvanlig lange stjerter og kan minne om halen til en drage.


== Utseende ==
Ganske små, tettbygde, svarte og hvite svalestjerter, temmelig ulike de andre artene i denne gruppen. Bakvingen er trukket ut til en lang stjert som er omtrent så lang som resten av sommerfuglen. Forvingen har gjerne et delvis gjennomsiktig felt og svarte kanter.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg på planter i slekten Illigera (familien Hernandiaceae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Assam i vest til Sulawesi i øst.


== Systematisk inndeling ==
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Papilioninae
slekt Lamproptera Gray, 1832
Lamproptera curius (Fabricius, 1787)
Lamproptera meges (Zinken, 1831)


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Lamproptera i Encyclopedia of Life 
(en) Lamproptera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lamproptera hos NCBI 
(en) Kategori:Lamproptera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lamproptera – detaljert informasjon på Wikispecies 
Lamproptera – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database
Teinopalpus

Teinopalpus er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.


== Utseende ==

Artene i denne slekten er store, kraftige svalestjerter med fargerike tegninger. Bakvingene har lange, spisse stjerter ved bakhjørnene, én hos hannen og to-tre hos hunnen. Et godt kjennetegn er at forvingen er spiss. Denne er hovedsakelig mørk, men med to lysere (oftest grønnlige) tverr- eller skråbånd.


== Levevis ==
Larvene lever på tysbast-slekten (Daphne), de kan også leve på magnolia.


== Utbredelse ==
Denne slekten er utbredt fra Nepal i vest til Vietnam og Hainan i øst.


== Systematisk inndeling ==
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Papilioninae
slekt Teinopalpus Hope, 1843
Teinopalpus imperialis Hope, 1843
Teinopalpus aureus Mell, 1923


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Teinopalpus i Encyclopedia of Life 
(en) Teinopalpus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Teinopalpus hos NCBI 
(en) Kategori:Teinopalpus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Teinopalpus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Teinopalpus – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database
Yerres

Yerres er en kommune i departementet Essonne i regionen Île-de-France. Yerres er en av de sørlige forstedene til Paris og ligger 18,3 km fra sentrum av Paris. Innbyggerne kalles for Yerrois.


== Geografi ==
Yerres ligger i den nordøstlige delen av Essonne og grenser mot departementet Val-de-Marne. Byen strekker seg ut på begge sider av dalen, hvor elva Yerres flyter gjennom. Det høyeste punktet er det skogkledde Mont Griffon, som er 116 moh., mens det laveste punktet er bare 30 moh.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Yerres


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yerres – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yerres – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Protographium

Protographium er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.


== Utseende ==
Middelsstore, kontrastrikt tegnede svalestjerter, vingene er stort sett tegnet i hvitt, gult eller lysgrønt og svart. Bakvingen er trukket ut til en lang stjert. De ligner på Eurytides-artene, men har vanligvis mer omfattende mørke partier i vingene enn disse.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene har larver som lever på planteslekten Annona (familien Annonaceae).


== Utbredelse ==
Alle artene bortsett fra én lever i Sør-, Mellom- og det sørlige Nord-Amerika. Den siste arten lever i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Papilioninae
slekt Protographium Munroe, 1961
Protographium leosthenes (Doubleday, 1846)
Protographium philolaus (Boisduval, 1836)
Protographium marcellus (Cramer, 1777)
Protographium celadon (Lucas, 1852)
Protographium marcellinus (Doubleday, 1845)
Protographium zonaria (Butler, 1869)
Protographium anaxilaus (C. & R. Felder, 1865)
Protographium epidaus (Doubleday, 1846)
Protographium agesilaus (Guérin-Méneville & Percheron, 1835)
Protographium asius (Fabricius, 1781)
Protographium calliste (Bates, 1864)
Protographium thyastes (Drury, 1782)
Protographium leucaspis (Godart, 1819)
Protographium dioxippus (Hewitson, 1856)


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Protographium i Encyclopedia of Life 
(en) Protographium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Protographium hos NCBI 
(en) Kategori:Protographium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Protographium – detaljert informasjon på Wikispecies 
Protographium – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database