jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bastiaan Giling

Bastiaan «Bas» Giling (født 4. november 1982 i Alkmaar, Noord-Holland) er en nederlandsk proffsyklist. Selv om hans fornavn er Bastiaan, er han for de fleste kjent som Bas. Han ble proff i 2005 for T-Mobile Team, og var stort sett hjelperytter de to årene han var i laget. Foran 2007 sesongen var han en av mange i T-Mobile som ikke fikk fornyet kontrakten, og han gikk til kontinentallaget Team Wiesenhof. Da Wiesenhof la ned laget etter 2007-sesongen, fikk Giling kontrakt hos det svenske laget Cycle Collstrop. Da det ble lagt ned etter 2008-sesongen gikk han over til danske Team Designa Køkken som ble lagt ned etter 2009-sesongen.


== Lag ==
2002 – Rabobank TT3 (amatør)
2003 – Rabobank TT3 (amatør)
2004 – Rabobank TT3 (amatør)
2005 – T-Mobile Team
2006 – T-Mobile Team
2007 – Team Wiesenhof
2008 – Cycle Collstrop
2009 – Team Designa Køkken


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bastiaan Giling – ProCyclingStats 
(en) Bastiaan Giling – Cycling Archives 
(en) Bastiaan Giling – Cycling Quotient
Kalkvikkefly

Kalkvikkefly (Lygephila viciae) er en sommerfugl som tilhører familien praktfly (Erebidae). Vikkeflyene kjennes lett på fargen: de er lysbrune med svart hode og "krage".


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 35 – 40 mm), lysgrått nattfly med forholdsvis brede vinger. Kroppen er lysgrå bortsett fra en svartbrun "krage". Forvingen er lysgrå, litt brunlig, med tallrike, korte, mørke tverrstreker. Vingeårene er hvite, markert lysere enn resten av vingen. Det mørke nyremerket som sitter litt foran midten av vingen er oppdelt av flere lyse årer. Det er ingen mørke flekker ved vingens forkant. Bakvingen er gråhvit. 


== Levevis ==
Arten er knyttet til enger og tørre bakker på basisk berggrunn, for eksempel kalkstein og basiske skifere. Larvene lever på fuglevikke (Vicia craccae), kanskje også andre vikker. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli, tidligere enn de to andre norske Lygephila-artene.


== Utbredelse ==
Arten forekommer i Europa, unntatt lengst i nord og sør, og videre østover til Japan. I Norge er den funnet spredt på Sørlandet og Østlandet, og i indre Sogn.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Kalkvikkefly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) kalkvikkefly i Encyclopedia of Life 
(en) kalkvikkefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kalkvikkefly hos Artsdatabanken 
(sv) kalkvikkefly hos Dyntaxa 
(en) kalkvikkefly hos Fauna Europaea 
(en) kalkvikkefly hos NCBI 
(en) Kategori:Lygephila viciae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lygephila viciae – detaljert informasjon på Wikispecies
Augustvikkefly

Augustvikkefly (Lygephila craccae) er en sommerfugl som tilhører familien praktfly (Erebidae). Vikkeflyene kjennes lett på fargen: de er lysbrune med svart hode og "krage".


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 37 – 42 mm), lysgrått nattfly med forholdsvis brede vinger. Kroppen er lysgrå med en svart "krage". Forvingen er lysgrå med et brunskjær i den ytre delen, overstrødd med korte, mørke tverrstreker, vingeårene er lysere slik at de trer fram som lyse streker. Det mørke vingemerket (nyremerke) er gjerne redusert til en smal C. Langs fremkanten av vingen er det 3-4 mørke flekker, dette er et godt kjennetegn for arten. Bakvingen er grå, lysere ved roten. 


== Levevis ==
Arten finnes på blomsterenger og lysninger i skogen. Larvene lever på fuglevikke (Vicia cracca) og skogvikke (Vicia sylvatica). De voksne sommerfuglene flyr i august – september, og arten overvintrer som egg.


== Utbredelse ==
Augustvikkeflyet finnes i Nord-Afrika, Europa og videre østover til Øst-Sibir. I Norge er den vanlig på Sørlandet og det sørligste Østlandet.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Augustvikkefly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) augustvikkefly i Encyclopedia of Life 
(en) augustvikkefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) augustvikkefly hos Artsdatabanken 
(sv) augustvikkefly hos Dyntaxa 
(en) augustvikkefly hos Fauna Europaea 
(en) augustvikkefly hos NCBI 
(en) Kategori:Lygephila craccae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lygephila craccae – detaljert informasjon på Wikispecies
Brunt slåttefly

Brunt slåttefly (Euclidia glyphica) er en sommerfugl som tilhører familien praktfly (Erebidae). Denne lille, brune arten flyr om dagen.


== Utseende ==
Et forholdsvis lite (vingespenn 27 – 30 mm) og spinkelt, brunt nattfly. Den kan ikke forveksles med noen andre nattfly, derimot kan den overflatisk ligne på dagsommerfugl-arten tiriltungesmyger (Erynnis tages), som den også ofte flyr sammen med, men antennene og hodet er helt annerledes. Antennene er nokså lange og trådformede, kroppen er kledt mer mørkebrune hår. Forvingen er brun, med et bredt, mørkere midtfelt som er lysere i midten. Det er også en trapesformet, mørk flekk med forkanten nær vingespissen. Bakvingen er gul med en smalt brun ytterkant, brune årer, en stor, brun flekk ved roten og et smalt, brunt tverrbånd som ikke når fram til vingeforkanten.


== Levevis ==
Arten flyr om dagen, helst i solskinn, på blomsterenger og andre åpne, udyrkede områder. Larvene lever på ulike urter i erteblomstfamilien (Fabaceae), blant andre kløver (Trifolium spp.) og tiriltunge (Lotus corniculatus). Den overvintrer som en puppe, og de voksne sommerfuglene flyr i mai – juli.


== Utbredelse ==
Brunt slåttefly finnes i Europa og videre østover til Mongolia. I Norge er den vanlig på Sørlandet og Østlandet. Fra Vestlandet foreligger det bare noen få funn.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Brunt slåttefly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) brunt slåttefly i Encyclopedia of Life 
(en) brunt slåttefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) brunt slåttefly hos Artsdatabanken 
(sv) brunt slåttefly hos Dyntaxa 
(en) brunt slåttefly hos Fauna Europaea 
(en) brunt slåttefly hos NCBI 
(en) Kategori:Euclidia glyphica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Euclidia glyphica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Apostelen Bartolomeus

Bartolomeus (gresk: Βαρθολομαῖος, Bartholomaíoss, latin: Bartholomaeus) var en av Jesu tolv disipler i Det nye testamente i Bibelen. Ifølge sagnet omvendte Bartolomeus kongen av Armenia. Da det ble oppdaget av kongens hedenske bror, lot han Bartolomeus bli flådd levende og deretter halshogd. Barsok eller St. Bartholomeus-messe, som feires 24. august, er en merkedag til minne om apostelen Bartolomeus. Som flådd er hans helgenattributt, eksempelvis framstilt slik i veggmaleriet «Dommedag» av Michelangelo i Det sixtinske kapell i Vatikanet.


== Tilstedeværelse ==
Han blir ofte identifisert med Filips følgesvenn Natanael som nevnes i Evangeliet etter Johannes i første kapittel. De fleste moderne bibelforskere avviser denne identifikasjon av Natanael med Bartolomeus. Han er som Bartolomeus nesten ikke beskrevet i Bibelen, bare i fire navnelister, men er hovedperson i det apokryfe Bartolomeusevangeliet.
Navnet Bartolomeus kommer fra arameiske bar-Tôlmay (בר-תולמי) i betydningen «sønn av Talmai», eller kanskje «sønn av plogfurer» (kanskje henvisning til en plogmann). Bartolomeus var født ved Kana i Galilea og er listet blant de tolv disiplene til Jesus i de tre synoptiske evangeliene: Evangeliet etter Markus, Evangeliet etter Matteus, og Evangeliet etter Lukas. Han opptrer også som vitne av Jesu oppstigning til himmelen i Apostlenes gjerninger Ved hver anledning er hans navn nevnt i selskap med Filip.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hanks, Patrick & Hodges, Flavia (1996): Dictionary of First Names, Oxford University Press
Attwater, Donald & John, Catherine Rachel (1993): The Penguin Dictionary of Saints. 3. utg. New York: Penguin Books, ISBN 0-14-051312-4.


== Eksterne lenker ==
(en) Saint Bartholomew – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sanctus Bartholomaeus – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
The Martyrdom of the Holy and Glorious Apostle Bartholomew, tilskrevet Pseudo-Abdias, en av de mindre kirkefedre
St. Bartholomew's mission in India
St. Bartholomew's Connections in India
Grått slåttefly

Grått slåttefly (Euclidia mi) er en sommerfugl som tilhører familien praktfly (Erebidae). Denne lille, gråbrune arten flyr om dagen. Den har en vingetegning som man med noe fantasi kan få til å ligne på profilen av en heks slik de gjerne er framstilt i eventyrfortellinger, og har på engelsk derfor fått navnet "Mother Shipton" etter en heks som er kjent fra engelske sagn. Arten kan ikke forveksles med noen andre norske nattfly.


== Utseende ==
Et ganske lite (vingespenn 27 – 30 mm) og spinkelt bygd, grått nattfly. Antennene er temmelig lange og trådformede, kroppen er kledt med korte, grå hår. Forvingen er grå med et bredt, mørkere tverrbånd som er innskåret i bakkanten. Dette tverrbåndet har en liten, mørk flekk i den indre delen og en hvit strek i den ytre. Bakvingen er grå med to oppstykkede, tvite tverrbånd, dessuten tre hvite flekker ved roten. Vingefrynsene rundt begge vingepar er vekselvis hvite og grå.


== Levevis ==
Arten flyr om dagen, helst i solskinn, over enger og andre åpne områder med variert vegetasjon. Larvene lever på planter i erteblomstfamilien (Fabaceae), særlig kløver (Trifolium spp.) og vikker (Vicia spp.). Den overvintrer som puppe. Den voksne sommerfuglen flyr i mai – juni.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Europa og videre østover til Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge er den vanlig på Sørlandet og Østlandet, på Vestlandet finnes den på Jæren. Den er også funnet én gang i indre Troms, noe som er rimelig i og med at den går langt mot nord i Sverige.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Grått slåttefly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) grått slåttefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grått slåttefly hos Artsdatabanken 
(sv) grått slåttefly hos Dyntaxa 
(en) grått slåttefly hos Fauna Europaea 
(en) grått slåttefly hos NCBI 
(en) Kategori:Euclidia mi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Sigdfly

Sigdfly (Laspeyria flexula) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne arten har forvingens ytterkant innbuktet slik at vingespissen blir sigdformet, og kan kjennes på det.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 24 – 28 mm), grått nattfly som lett kjennes på forvingenes form. Kroppen er lysgrå. Forvingen er lysgrå med et visst olivengrønt skjær, pudret med mørkere skjell. Ytterkanten er innbuktet rett bak spissen slik at vingespissen blir sigdformet, den er også noe innbuktet i den bakerste delen, midten av ytterkanten står dermed fram som en avrundet tann. Vingens ytre del er rødbrun. Det er to gulhvite tverrbånd som er temmelig rette med en knekk nær framkanten, mellom disse en liten, svart flekk. Bakvingen er lysgrå med spredte, mørkere skjell og en hvit tverrlinje i midten.


== Levevis ==
Arten kan finnes både i løvskog og barskog. Larvene, som overvintrer, lever på ulike laver som vokser på trær. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.


== Utbredelse ==
Sigdflyet finnes i Europa og videre østover til Japan. I Norge forekommer den på Sørlandet og det sørlige Østlandet.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Sigdfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) sigdfly i Encyclopedia of Life 
(en) sigdfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sigdfly hos Artsdatabanken 
(sv) sigdfly hos Dyntaxa 
(en) sigdfly hos Fauna Europaea 
(en) sigdfly hos NCBI 
(en) Kategori:Laspeyria flexula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Laspeyria flexula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Arnulv Hegstad

Arnulv Ingar Hegstad (født 26. desember 1926 i Trondheim) er en norsk dirigent. Han har vært musikklærer ved Sagene lærerskole 1952–56, tilsvarende ved Oslo lærerhøgskole 1966–70, lektor ved Musikkonservatoriet i Oslo 1970–1973, amanuensis ved Norges musikkhøgskole fra 1973 til 1975, førsteamanuensis samme sted fra 1975 til 1991.Som ung studerte han fiolin hos Eldar Haram og Arne Stoltenberg i Trondheim. I 1948-49 var han fiolinist i Trondheim Symfoniorkester og Trondheim Kammerorkester. Han fortsatte med musikkstudier ved Musikkonservatoriet i Oslo og Universitetet i Oslo (1949–52). Han studerte direksjon med Odd Grüner-Hegge, Dean Dixon og Albert Wolff. Han vant Filharmonisk Selskaps dirigentkonkurranse i 1953 og debuterte som dirigent i 1954. Hegstad fikk et ettårig stipend og studerte direksjon i Nederland og Tyskland i 1956.
Han har ledet flere kor og amatørorkestre i Oslo, bl.a. De Unges Kammerorkester (1958–1968), By- og Bygdelagsforbundets kor (1952–1956), koret Ung Nordisk Musikk (1970–1974), Akademisk Korforening (1955–2003) og Cæciliaforeningen (1977–2008). Han var hyppig gjestedirigent for Kringkastingsorkesteret, Filharmonisk Selskaps Orkester og symfoniorkestrene i Trondheim, Stavanger, Kristiansand og Bergen, og fast gjestedirigent for Frol orkester, Levanger (1967-71 og 1973-83).
Hegstad har i perioder vært tilknyttet Det Norske Operaselskap, Den Norske Opera og NRK. Han har også vært ansatt som musikkpedagog og dirigent ved Musikkonservatoriet i Oslo. Han var tilknyttet Norges musikkhøgskole som amanuensis, senere førsteamanuensis i kor– og orkesterledelse fra 1973 til 1991.Hegstad har arrangert og komponert mange sanger og musikkstykker. Eldre utgivelser er Norges melodier arrangert for blokkfløyte, Det stig av hav (tekst: Garborg), Vårvise (tekst: Skjæraasen), Stenen i Stefanens pande (tekst: Wergeland) , 17.-mai-sang (tekst: Ibsen)  og Bachs Ricercare fra Musikalisches Opfer i orkesterarrangement. De siste årenes produksjon er grunnlovsjubileumssangen Til Norge (tekst: Toril Karstad, uroppført av Akademisk korforening 17. mai 2014) i arrangement for mannskor , blandet kor, piano og janitsjar, janitjsjarmarsjen Ut på tur (egen tekst) og Rondo for fiolin og piano, uroppført av Ole Bøhn og Einar Steen-Nøkleberg i 2019.

Hegstad ble i 1999 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin enestående innsats i norsk musikkliv. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Karstad, Toril: Tilbakeblikk: Min far Arnulv Ingar Hegstad, sangen Til Norge, og 17. mai med AKF
Til Norge, musikkvideo. Akademisk korforening. Musikk Arnulv Hegstad, tekst Toril Karstad
Jörg Ludewig

Jörg Ludewig (født 9. september 1975 i Halle (Westf.)) er en tidligere tysk proffsyklist. 
I årene 2003, 2004 og 2005 deltok han i Tour de France. Ludewig var en allroundrytter, men hadde ingen spissferdigheter som gjorde ham til et godt kapteinsemne. Av den grunn var han svært ofte hjelperytter, blant annet for Gilberto Simoni i Saeco.   
4. juli 2006 begynte det å gå rykter om at Ludewig hadde vært involvert i dopingbruk i 1998. Ludewig innrømmet å ha sett på muligheter for doping, men at han aldri hadde tatt steget helt ut. 2. august samme år bestemte T-Mobile at han, på grunn av dopingproblematikken, verken ville få kjøre flere ritt i 2006 eller få forlenget kontrakten. Som følge av dette signerte han for det tyske kontinentallaget Team Wiesenhof-Felt.
En uke før Eurobike 2007 la Ludewig opp. Dette var noe han hadde tenkt på lenge, og den utløsende faktoren var det at han ikke ble tatt ut på Team Wiesenhof-Felts lag til Tyskland rundt 2007.
Ludewigs største prestasjon er nok 2.-plassen på 6. etappe i Paris-Nice 2005. På den kuperte etappen, som blant annet inneholdt en førstekategorisert bakke, angrep Ludewig flere ganger for å ta seieren, men Joost Posthuma ble for sterk på slutten. De største seirene hans er nok etappen i Tour de l'Avenir, samt spurt- og fjelltrøyene han har vunnet.


== Viktigste resultater ==
Viseverdensmester i lagtempo 1993
Seier i GP Bünde-Dünne 1997
Seier i Großer Frühjahrspreis (Fürth-Cadolzburg) 1998
Etappeseier og bærer av ledertrøyen under Tour de l'Avenir 1999
Seier i GP Solidarnosz 1999
Vinner av klatretrøyen i Regio-Tour 2000
Etappeseier i Bayern-Rundfahrt 2001
Vinner av poengtrøyen i Tour Down Under 2002
38.-plass i Tour de France 2003
14.-plass Flandern rundt 2004
Vinner av fjell- og spurtrøyen i Hessen-Rundfahrt 2005
2.-plass på 6. etappe av Paris-Nice 2005
7.-plass 16. etappe av Tour de France 2005
37. sammenlagt i Tour de France 2005
Fullført Tour de France tre gangerHan hadde dessuten en rekke seire i lavkategoriritt og ikke-kategoriserte ritt.


== Lag ==
1997 Team EC Bayer-Worringen
1998 Team EC Bayer-Worringen
1999 Team Gerolsteiner
2000 Saeco
2001 Saeco
2002 Saeco
2003 Saeco
2004 Saeco
2005 Domina Vacanze
2006 T-Mobile Team
2007 Team Wiesenhof-Felt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jörg Ludewig – Munzinger Sportsarchiv 

(en) Jörg Ludewig – ProCyclingStats 
(en) Jörg Ludewig – Cycling Archives 
(en) Jörg Ludewig – Cycling Quotient 
Offisielt nettsted 
(en) Jörg Ludewig – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Invasjon fra rommet

Invasjon fra rommet (origiginaltittel: Invasion of the Body Snatchers) er en amerikansk science fiction-grøsser fra 1978 regissert av Philip Kaufman. De ledende rollene spilles av Donald Sutherland, Brooke Adams, Jeff Goldblum, Veronica Cartwright og Leonard Nimoy. Filmen handler om utenomjordiske vesener som er i ferd med å ta over kloden ved å ta bolig i menneskekropper. En lege i San Fransisco oppdager hva som er i ferd med å skje og prøver å advare andre. 
Filmen er en nyinnspilling av Invasion of the Body Snatchers fra 1956.


== Handling ==
En mystisk planteart kommer til jorden fra det ytre rom og begynner å "stjele" menneskekropper. Plantene avgir gass og slim, den kveler mennesker og spinner dem inn i et hylster for gjenfødelse. Utvendig er de akkurat som før, men innvendig er de uten følelser. Dr. Matthew Bennell, som er helseinspektør i San Francisco, og hans kollega, Elizabeth Driscoll, begynner å fatte misstanke hva som er i ferd med å skje og prøver å advare andre.


== Om filmen ==
Filmen ble godt mottatt av anmelderne og har fått 94 % på filmsiden Rotten Tomatoes.Den innbragte 24,9 millioner dollar i USA, mot et budsjett på ca 3,5 millioner dollar.Filmen vant Saturn Awards for beste regi og for beste lyd.


== I rollene ==
(utvalg)

Donald Sutherland – Matthew Bennell
Brooke Adams – Elizabeth Driscoll
Jeff Goldblum – Jack Bellicec
Veronica Cartwright – Nancy Bellicec
Leonard Nimoy – Dr. David Kibner
Art Hindle – Dr. Geoffrey Howell
Lelia Goldoni – Katherine Hendley
Kevin McCarthy – Running man
Don Siegel – Taxi driver
Tom Luddy – Ted Hendley


== Andre filmatiseringer ==
Invasion of the Body Snatchers (1956)
Body Snatchers (1993)
The Invasion (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Invasjon fra rommet på Internet Movie Database 
(no) Invasjon fra rommet hos Filmfront 
(sv) Invasjon fra rommet i Svensk Filmdatabas 
(da) Invasjon fra rommet i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Invasjon fra rommet på Allociné 
(nl) Invasjon fra rommet på MovieMeter 
(en) Invasjon fra rommet på AllMovie 
(en) Invasjon fra rommet på Turner Classic Movies 
(en) Invasjon fra rommet på Rotten Tomatoes 
(en) Invasjon fra rommet på Metacritic
Vesar

Vesar (Vestfold Avfall og Ressurs AS) er det interkommunale avfallsselskapet som eies av tolv kommuner i Vestfold. Virksomheten har som hovedprinsipp at selskapet ikke selv skal samle inn eller disponere avfall. Vesar kjøper tjenester fra operatører i markedet. Aktører som skal utføre det praktiske arbeidet for Vesar er i hovedsak privateide selskap, men kan også være enkelt kommuner eller andre kommunalt eide selskap.
Vesar ønsker å skape konkurranse for mottak/behandling av avfall og andre tjenester innen avfallssektoren. Selskapet ble etablert 27. mai 1997. Daglig leder er Andreas Gillund.


== Eksterne lenker ==
Info på selskapets hjemmeside
Bram Schmitz

Bram Schmitz (født 23. april 1977 i Terborg) er en nederlandsk syklist som mesteparten av sin karriere har vært hjelperytter. Schmitz har syklet på høyeste nivå for Farm Frites og T-Mobile Team, men har syklet på lavere nivå mesteparten av sin karriere. Han la opp etter 2011-sesongen.


== Viktigste resultater ==
2009
Sammenlagtvinner i Normandie rundt2008
Seier i De Vlaamse Pjil2007
2 etappeseire i Cinturon Ciclista a Mallorca
Seier i Omloop van de Glazen Stad2005
Etappeseier i Luxembourg rundt2003
Seier i Rhodos-Tour
Vinner av klatretrøyen i Deutschland Tour 2003


== Lag ==
1999 – TVM-Farm Frites
2000 – Farm Frites
2001-2002 – Bankgiroloterij-Batavus
2003 – Bankgiroloterij
2004-2006 – T-Mobile Team
2007 – Van Vliet - EBH Advocaten
2008-2010 – Van Vliet – EBH Elshof
2011 – Verandas Willems-Accent


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bram Schmitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bram Schmitz – ProCyclingStats 
(en) Bram Schmitz – Cycling Archives 
(en) Bram Schmitz – Cycling Quotient 
(en) Bram Schmitz – CycleBase 
(en) Bram Schmitz – TheSports.org
Sjette slaget ved Isonzo

Sjette slaget ved Isonzo ble utkjempet mellom Italia og Østerrike-Ungarn mellom 7. og 17. august 1916 på Italiafronten under første verdenskrig. Dette var det sjette av tilsammen tolv slag ved Isonzo.
Den østerriksk-ungarske øverstkommanderende Franz Graf Conrad von Hötzendorf hadde bygget ned sine styrker langs Isonzo for å kunne bygge opp til Trentino-offensiven i mai/juni. Da denne ble slått tilbake av Italia, brukte den italienske øverstkommanderende Luigi Cadorna jernbane for å bringe troppene tilbake fra Trentino til Isonzo.
6. august ble det igangsatt et større angrep mot Gorizia. Denne gangen ble angrepet konsentrert langs to korridorer, gjennom åsene vest for Isonzo ved Gorizias vestlige del mot Kras-platået, og fra sør ved å kutte hovedinnfartsåren ti byen fra kysten. De østerriksk-ungarske styrkene måtte trekke seg tilbake til en forsvarslinje øst for byen, og overlot 8. august den sterkt ødelagte byen til italienerne, hvor den tredje arme rykket inn under ledelse av hertugen av Aosta.
Italienerne fikk på denne måten etablert et brohode på østsiden av Isonzo, og fornøyd med å ha nådd de to gamle målene om å erobre byen og få etablert et brohode, avblåste Cadorna 17. august en videre offensiv.
Denne seieren var viktig for den italienske stridsmoralen, og Italia erklærte Tyskland krig 28. august.


== Eksterne lenker ==
Det sjette slaget ved Isonzo hos FirstWorldWar.com
FirstWorldWar.Com: Isonzo-slagene, 1915-17 hos FirstWorldWar.com
Kart over slagmarken ved den italienske fronten hos FirstWorldWar.com
De 11 Isonzo-slagene
Fredsmarsjene med Soča Region-stiftelsen. Stiftelsen bevarer, restaurerer og presenterer den historiske og kulturelle arven etter første verdens krig i områdene ved Isonzo-fronten for studie-, turist- og undervisningsformål.
The Kobarid Museum  Arkivert 19. november 2007 hos Wayback Machine. (engelsk)
Društvo Soška Fronta (slovensk)
Pro Hereditate – omfattende side (engelsk, italiensk, slovensk)