jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nikolaus Ludwig von Zinzendorf

Nikolaus Ludwig von Zinzendorf, (født 26. mai 1700 i Dresden i Sachsen i Tyskland, død 9. mai 1760 i Herrnhut i Sachsen) var en tysk greve, embetsmann, prest og teolog. Han var regjeringsråd i Dresden og grunnla Den herrnhutiske brødremenighet i 1727. Brødremenigheten var et evangelisk kristensamfunn greven organiserte blant landflyktige protestanter som hadde dannet kolonien Herrnhut (»Herrens omsorg») på godset hans i Berthelsdorf i 1722. Zinzendorf var også Brødremenighetens biskop i Herrnhut. Den pietistiske sekten utviklet seg til en internasjonal bevegelse som påvirket kristne vekkelsesbevegelser siden. «Brødrene» overtok grevens gods da han døde i 1760. 
Grev Zinzendorf var i tillegg en kjent salmedikter, han skal ha diktet over 2000 salmer. I Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 er en av hans salmer; Kristne, la oss søke sammen, oversatt til norsk av biskop Sigurd Lunde i 1979, 1. vers av biskop Johannes Smemo i 1968.


== Se også ==
Brødremenigheten («herrnhuterne»)
Herrnhut


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 6.
(de) Dietrich Meyer: Zinzendorf und die Herrnhuter Brüdergemeine. 1700–2000, Göttingen   2009.
(en) Werner Raupp: Zinzendorf, Nikolaus Ludwig von (1700–1760), in: Heiner F. Klemme/Manfred Kuehn (Ed.), The Dictionary of Eighteenth-Century    German Philosophers. General Editors, Vol. 3, London/New York 2010, p. 1320–1323.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolaus Ludwig von Zinzendorf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nikolaus Ludwig von Zinzendorf på Discogs 
(en) Nikolaus Ludwig von Zinzendorf hos American National Biography 
(da) Liten artikkel om Brødremenigheden
Dressur

Dressur er et uttrykk som beskriver prosessen med å få dyr til å utføre bestemte handlinger på kommando, gitt av mennesker. Den som kommanderer dyret (fører/styrer dyrets handlinger) kalles gjerne en handler (et engelsk uttrykk som vanskelig lar seg oversette til norsk med ett ord), mens selve akten omtales som handling (av det engelske uttrykket act of handling, i betydningen håndtering). Dyr og handler regnes som en enhet og kalles i et samleuttrykk for en ekvipasje. Tvang og tukt er ikke forenelig med moderne dressur, som handler om psykologi og sosial kjemi mellom to individer av ulik art. 
Dressur er nødvendig for at dyr og mennesker skal kunne eksistere med nærhet til hverandre, men dressur og oppdragelse er ikke det samme. Dressur er eksempelvis viktig for å få sirkusdyr til å opptre som ønsket i en manesje, for at hester skal utføre sine handlinger som ønsket i jobbsammenheng eller i hestesport, for at hunder skal utføre bestemte handlinger under gjeting, jakt  og hundekjøring, eller som ettersøkshund, førerhund eller i ulikeformer for hundesport og i andre sammenhenger.
Dressur virker gjennom at dyret assosierer bestemte kommandoer, som kan være lyder, berøringer eller visuelle tegn, med bestemte handlinger, og utfører dem.


== Se også ==
Dressurridning
Lydighet
Sirkusdyr
Temming
Oppdragelse
Horten trafikksentral

Horten sjøtrafikksentral (også kalt Horten VTS) er Kystverkets sjøtrafikksentral for Oslofjorden. Den kom i gang høsten 1998 og var offentlig fra 1. januar 1999. Den overvåker skipstrafikken i hele Oslofjorden innenfor Færder fyr.
AIS, radarovervåkning og ubemannede kameraer, er verktøy som brukes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sjøtrafikksentraler Arkivert 10. november 2018 hos Wayback Machine. – Kystverket
Emiel Faignaert

Emiel Faignaert (født 10. mars 1919 i Sint-Martens-Lierde, Øst-Flandern, død 10. mai 1980 i Gent) er en tidligere belgisk landeveissyklist som var profesjonell mellom 1940 og 1950. Hans største triumf i karrieren var hans seier i Flandern rundt i 1947.


== Meritter ==
1940Vinner av GP Stad Kortrijk
Vinner i Denderleeuw1941Vinner av GP Stad Antwerpen
Vinner av GP Stad Sint-Niklaas1942Vinner i Eke
2.-plass i Grand Prix de Wallonie
Vinner i Lebbeke
Vinner i Sint-Niklaas
Vinner i Wondelgem
Vinner i Mere1943Vinner av Antwerpen-Gent-Antwerpen1944Vinner i Denderwindeke
Vinner i Mere
Vinner i Erpe
Vinner i Ninove1945Vinner i Denderwindeke
Vinner i Outer
Vinner av Critèrium de Zingem
Vinner i Ath1946Vinner i Melden
Vinner i Ninove
Vinner i Edingen19472.-plass i Omloop Het Volk
Vinner av Flandern rundt
Vinner av Omloop van West-Vlaanderen
Vinner i Merelbeke1949Vinner i Aaigem
Vinner av Erembodegem-Terjoden
Vinner av Stadsprijs Geraardsbergen


== Lag ==
1943 – Europe – Dunlop
1944 – Lucien Michard – Hutchinson
1945 – Groene Leeuw
1946 – Groene Leeuw og Dilecta - Wolber
1947 – Groene Leeuw og Dilecta – Wolber
1948 – Groene Leeuw og Dilecta – J.B. Louvet – Wolber
1949 – Groene Leeuw og Dilecta – Wolber
1950 – Groene Leeuw


== Eksterne lenker ==
(en) Emiel Faignaert – ProCyclingStats 
(en) Emiel Faignaert – Cycling Archives 
(en) Emiel Faignaert – CycleBase 
(en) Emiel Faignaert – TheSports.org
Nuten Opp

Rosendal NutenOpp er et motbakkeløp i Rosendal som arrangeres av Rosendal FjellStreif og Rosendal Turnlag. Løpet ble etablert av Jostein Hatteberg og første gang arrangert i 2006.
Løypa starter ved Rosendal Stadion og har målgang på toppen av Malmangernuten på 890 meter. Løypa er 3,7 km lang og er dermed med sine 24% i gjennomsnittlig stigning et av de bratteste motbakkeløp i Norge.
I 2009 ble løpet arrangert som minneløp for Jon Tvedt som gikk bort 11. januar 2009. Tvedt er fortsatt den som har løpt raskest opp til toppen (uten sekk).
I 2012 het løpet TV2 Rosendal NutenOpp [sic] og var satt opp som NM i motbakkeløp for året. Vinnere ble May Britt Buer og Thorbjørn Thorsen Ludvigsen. Løpet hadde 146 påmeldte.


== Vinnere ==
* I 2008 ble det innført krav om å bære sekk, og offisielle løyperekorder gjelder da fra 2008.** I 2007 ble løypa forkortet grunnet tåke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rosendal FjellStreif
Arda (elv i Italia)

Arda er en elv i regionen Emilia-Romagna i Italia og en av sideelvene til Po fra høyre. Nesten hele elven ligger innenfor provinsen Piacenza.
Den har sitt utspring i en høyde på 1 200 meter over havet i De liguriske Appenninene nordvest for Monte Lama, (nær Monte Menegosa) i kommunen Morfasso. Etter om lag 15 km, i en høyde på 341 moh er den demmet opp. Dette har skapt reservoaret Lago di Mignano, som dekker et areal på om lag 2 km² og blir både brukt som vannforsyning og til produksjon av elektrisk strøm. 
Elven renner så gjennom Lugagnano Val d'Arda og Castell'Arquato før den renner ut på Posletta og gjennom Fiorenzuola d'Arda og Cortemaggiore. Før den munner ut i Po, nær Polesine Parmense, mottar Arda Ongina fra høyre, som har sitt utspring i Piacenzaåsene mellom Alseno og Castell'Arquato.
Arda følger det vanlige mønsteret til elver i Appenninene med størst vannføring om våren og høsten og minimal vannføring om sommeren.


== Referanser ==
Serio

Serio er en elv i Lombardia i Italia som renner gjennom provinsene Bergamo og Cremona. Den er 124 km lang, har sitt utspring i Monte Torena og munner ut i Adda ved Bocca di Serio, sør for Crema.
Karl Alexander av Württemberg

Karl Alexander, hertug av Württemberg (født 24. mai 1684 i Stuttgart, død 12. mars 1737) var hertug av Württemberg fra 1698 til sin død.


== Referanser ==
Læreboknormal

Læreboknormalen er et hovedsakelig historisk fenomen i Norge, og ble brukt som betegnelse på den rettskrivningen som skulle benyttes i statlig godkjente lærebøker og i statstjenesten. Læreboknormalen var ikke sammenfallende med rettskrivningen, men var en trangere, mer språkpolitisk motivert norm som i mange tilfeller bare tillot samnorskformer (eksempler: «fjella» og «aust» på bokmål, ikke «fjellene» og «øst»). På bokmål fantes det tidligere et system der noen ordformer var «hovedformer» mens andre var «sideformer». «Sideformene» var ikke tillatt i læreboknormalen. Det var som regel samnorskformene som var «hovedformer». I nynorsk finnes det fortsatt sideformer.
Læreboknormalen støtte på massiv motstand og ble aldri anerkjent i brede lag av befolkningen. På 1950-tallet rettet foreldre sine barns lærebøker til riksmålsformer. Det Norske Akademi på sin side godkjente lærebøker i henhold til riksmålsnormalen. Ordet læreboknormal ble ofte brukt synonymt med samnorsk og ble i stor grad diskreditert.
I bokmål ble læreboknormalen og systemet med sideformer og hovedformer avskaffet fra 1. juli 2005. På bokmål er det dermed ingen forskjell på godkjente bokmålsformer.


== Se også ==
Læreboknormalen av 1959


== Kilder ==
Rundskriv V-11/2007 fra Kultur- og kirkedepartementet, pkt 3
Rettskrivningsendringer fra 1. juli 2005, Språkrådet
Mera (elv i Russland)

Mera (russisk: Мера) er en elv i Kostroma og Ivanovo oblast i Russland og en av sideelvene til Volga fra venstre. Elven er 152 kilometer lang og har et nedbørfelt på 2 380 km². Elven har en middelvannføring på 6,5 m³/s om lag 51 kilometer fra munningen. 
De største sideelvene til Mera er Medoza, Tom og Sendenga. 
Mera munner ut i Volga ved landsbyen Zaretsjnyj, like nedenfor byene Kinesjma og Zavolzjsk.


== Referanser ==
Nure

Nure er en elv i provinsen Piacenza i Emilia-Romagna i Italia. Den har sitt utspring på nordsiden av Monte Nero og etter om lag 75 km munner elven ut i Po 10 km øst for Piacenza, i nærheten av Roncarolo. Roncarolo er en del av kommunen Caorso, på grensen til kommunen Caselle Landi i Lombardia.
Den øvre delen av dalen er til viss grad påvirket av havluft og det blir derfor sjelden tåke og kraftig vind her. I denne dalen ligger det 79 forskjellige festningsverk. 
De største landsbyene langs elven er Ferriere, Bosconure, Cantoniera, Farini d'Olmo, Bettola, Ponte dell'Olio, Vigolzone, Grazzano Visconti og Podenzano.
Martin Mehren

Martin Mehren (født 8. august 1905, død 2. oktober 2002) var en norsk fabrikkeier fra Oslo, kanskje mest kjent da han gikk omtrent i Fridtjof Nansen sine skispor i 1931.
Mehren gikk ved Fagerborg videregående skole der han tok examen artium i 1924 og ved Oslo handelsgymnasium i 1925.  Som medlem av Christiania Roklub og mens han studerte tidvis i utlandet, vant han flere norske og nordiske mesterskap i roing fra 1929 til 1935. Tideman Film laget kortfilmen Herman Mehren i Trollheimen (1934) og Mehren satt siden 1940 i ledelsen for Den Norske Turistforening, som formann 1953-57.
Med broren Arne Mehren utbygde han siden 1939 faren (Herman Mehren, 1874-1941) sin konfeksjonsforretning innen herreekvipering (etablert 1903), og var formann i Manufakturkjøpmennenes landsforening. Han var onkel til
lyriker Stein Mehren og hjalp siden 1970 Thor Heyerdahl med «Ra» og «Tigris». I lag med skipsreder Ragnar Moltzau bevarte han, som Toralv Maurstad, flere titall  stabbur fra Hallingdal og Setesdal, Gudbrandsdalen og Østerdalen, som i dag er vist ved etterkommernes eiendommer i Voksenkollen.


== Utgivelser ==
Ajungilak.  Grønland på tvers (1931).  Med Arne Høygaard.


== Utmerkelser ==
Kongens fortjenstmedalje i gull 1985


== Referanser ==
Kinematograf (apparat)

En kinematograf, eller cinématographe, er et filmkamera som også tjente som filmprosjektør og fremkaller. Det ble oppfunnet på 1890-tallet.
Det har vært mange diskusjoner om hvem oppfinneren var. Noen argumenter for at apparatet først ble oppfunnet og patentert som «cinématographe Léon Bouly» av den franske oppfinneren Léon Bouly den 12. februar 1892. Det blir sagt at på grunn av mangel på godtgjørelser, var ikke Bouly i stand til å betale avgiften for patentet det følgende året og at Auguste og Louis Lumières ingeniører kjøpte lisensen.
Men den teorien som er mest populær, er at Louis Lumière var den første til å ta i bruk ideen, at begge Lumière-brødrene delte patentet. De laget sin første film, Sortie de l'usine Lumière de Lyon, i 1894. Filmen ble vist offentlig i L'Eden, verdens første og eldste kino, som ligger i La Ciotat i Sørøst-Frankrike, den 2. september 1895. Den første kommersielle offentlige visningen filmkunstfilmer fant sted i Paris den 28. desember 1895 og ble organisert av brødrene Lumière.
Flere versjoner av cinematografer ble utviklet, blant annet en av Robert Royou Beard, Cecil Wray, Georges Demenÿ, Alfred Wrench, og den til brødrene Lumière.


== Se også ==
Elektrotachyskop
Eidoloskop
Kinetoskop
Praksinoskop
Vitaskop
Baloptikon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hvem er hvem i viktoriatidens film:Teknisk essay
Eventyr i cyberlyd
Svinestranda

Svinestranda er et fjell i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane, med en topphøyde på 1 074 meter over havet. Fjellet er med sin karakteristiske form et landemerke i Gloppen kommune. Fjellet ligger lengst sør på en fjellrygg fra Svarthammaren. Nonstua er fjellryggens høyeste punkt med 1 140 moh, en primærfaktor på 170 meter og ligger på grensen mot Stryn kommune. Fjellryggen som ligger mellom Gloppefjorden og Nordfjorden har felles betegnelsen Nordstrandsfjellene. Mot vest ligger toppen Haugsvarden.


== Adkomst ==
Turer til Svinestranda går oftest fra en av stølene i området. Vanligst utgangspunkt er Austrheimsstølen, og herfra er stien godt merket. Traséen fra stølen starter i jevn stigning gjennom løvskog, og går deretter gjennom myrlendt område i overgangen ved skoggrensen. Ved foten av fjellet er det stein og åpent fjell i bratt stigning til toppen.


=== Svinestrandløpet ===
Svinestrandløpet er et motbakkeløp som siden 2005 arrangeres av Fjellhug/Vereide IL. Løpet går fra Sandane sentrum og med en trasé på ca. åtte kilometer ender på Svinestranda.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside til Fjellhug/Vereide IL
Alexander Agassiz

Alexander Emmanuel Rodolphe Agassiz (født 17. desember 1835 i Neuchâtel, død 28. mars 1910 ombord på et dampskip på hjemreise fra Middelhavet) var en sveitsiskamerikansk zoolog; sønn av Louis Agassiz.
Agassiz kom som gutt til USA med sin far. Han var overoppsynsmann over kobbergruvene ved Lake Superior 1866–69, og lykkes med å gjøre dem til de mest lønnsomme i hele verden. Han donerte betydelige midler til Harvard University av den formuen han opparbeidet seg i forbindelse med gruvene. I 1874 ble han (etter sin far) bestyrer for det komparativt zoologiske museet i Cambridge, Massachusetts  og opprettet så den zoologiske stasjonen i Newport, Rhode Island. 
Agassiz arbeidet så som zoolog hovedsakelig med maneter, pigghuder og de laverestående dyrenes embryologi og anatomi. Han utførte store dypvannsundersøkelser i Karibia og i Mexicogolfen hvor han oppdaget en mengde tidligere ukjente dyrearter (bl.a. sjøpinnsvinet Aeropsis fulva). Han ble medlem av Vetenskapsakademien i Stockholm i 1899, av Fysiografiska sällskapet i Lund i 1901 og av Vetenskapssocieteten i Uppsala i 1902.


== Bibliografi (utvalg) ==
North-American Acalephæ (1865)
Review of the Echini (1872–74)
Young Stages of Osseous Fishes (1874)
North-American Starfishes (1877)


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1902 – Pour le Mérite


== Referanser ==


== Kilder ==
Agassiz i Nordisk familjebok (2. utgave, 1904)
(sv) Agassiz i Nordisk familjebok (2. utgave, 1922)
Hovedsats (musikk)

Hovedsats er betegnelsen på en formdel i sonatesatsformen. Her dukker den opp minst to ganger: i eksposisjonen og – ofte lett endret – i en av satsenes reprisedel.
En vesentlig bestanddel i hovedsatsen er det som ofte kalles det første temaet i verkets grunntoneart.
Siden begrepet «første tema» forutsetter et «andre tema», og dette ikke alltid finnes, bruker man ofte heller ordparet hovedsats – bisats.
Umiddelbart tilgrensende formdeler til hovedsatsen er innledningen og den etterfølgende modulerende delen som også kalles overgang.
Miss World

Miss World er en internasjonal skjønnhetskonkurranse, eller missekonkurranse, som arrangeres årlig av Miss World Organisation (MWO). Den aller første Miss World-konkurransen ble avholdt i Storbritannia i 1951 som en del av Festival of Britain-feiringen, og er med det den eldste konkurransen av sitt slag. Fra starten i 1951 til sin død i år 2000 var det Eric Morley som var styreleder i MWO. Siden er det hans kone Julia Morley som har innehatt dette vervet. Tradisjonelt har regjerende Miss World base i London.
Veldedighetsarbeid står sentralt i Miss World-konkurransen. Miss World er ambassadør for Beauty With a Purpose, veldedighetsorganisasjonen stiftet av Julia Morley i 1972 som er oppkalt etter Miss Worlds motto.I tillegg til å være den eldste, er Miss World også verdens største internasjonale skjønnhetskonkurranse, målt i antall deltakere. Hvert år siden 2003 har konkurransen hatt mer enn hundre deltakere, og i rekordåret 2013 var det 127 land og territorier som var representert.Ingen norsk kvinne har noen gang blitt kåret til Miss World. Norges beste plasseringer innehas av Ingeborg Sørensen (nummer to, 1972), Kathrine Sørland (nummer fire, 2002) og Mariann Birkedal (nummer seks, 2010).


== Tittelholdere ==
Dette er en liste over vinnerne av Miss World-tittelen siden den første konkurransen i 1951.

1Opprinnelig nummer to. Erstattet Helen Morgan (Storbritannia), som ble fratatt tittelen etter fire dager da det ble kjent at hun hadde en 18 måneder gammel sønn.
2Opprinnelig nummer to. Erstattet Gabriella Brum (Vest-Tyskland), som sa fra seg tittelen 18 timer etter seieren.


== Se også ==
Miss Universe
Miss Grand International
Frøken Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Miss World – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Miss World – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Miss World-konkurransens offisielle hjemmeside
Olav Solli

Olav Solli (født 28. august 1936 i Nissedal) er en norsk tidligere skihopper som representerte IF Storms Skiklubb. Han tok sølvmedalje i NM i Skien i 1962.Solli deltok i flere internasjonale renn i årene 1956-1963. I 1956 ble han nummer 8 i skiflygingsuka i Bad Mitterndorf (Kulm). Samme plassering fikk han sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1960/61, der 4. plass i Innsbruck 6. januar 1961 var hans beste enkeltresultat. Han ble nummer 9 i Svenska Skidspelen i Falun i 1961.


== Referanser ==
Dømmesmoeika

Dømmesmoeika er et stort eiketre som står på Dømmesmoen ved Grimstad. Et tungt snøfall i mars 1985 knekte flere av de største grenene, og en nyttårsrakett antente treet omkring år 2000. Likevel er treet fremdeles et av de mest markante av gamle norske trær. Eika er innhul, men bladverket er likevel svært frodig. 
Eika er sannsynligvis en blanding av sommereik (quercus robur) og vintereik (quercus petrea).
Hulrommet er dannet av svovelkjuke (Laetiporus sulphureus).
Et sagn forteller at mestertyven Gjest Bårdsen unnslapp lensmannen ved en anledning ved å gjemme seg inne i eika.
Data:

Alder: ca.500 år.
Omkrets (1,3m over bakken): 7,2m
Høyde: 21m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalhistoriewiki
Kinematograf

Kinematograf har flere betydninger:

Kinematograf (apparat) – et apparat som både kan ta opp, fremkalle og vise film.
Kino – stedet der filmer vises blir også kalt kinematograf.
En person som jobber med kinematografi
Psycho Motel

Psycho Motel var et heavy metal-band startet av Iron Maiden gitarist Adrian Smith.
Bandet ble startet opp i 1995 etter at Smith forlot Iron Maiden i 1990. De ga ut debutalbumet State of Mind i 1996 med bassist Gary Leideman, trommeslager Mike Sturgis, og den norske vokalisten Hans-Olav Solli. Andy Makin erstattet Solli på oppfølgeralbumet Welcome to the World, som ble gitt ut i 1997.
I 1999 ble Smith gjenforent med Iron Maiden, og Psycho Motel ble så oppløst.


== Diskografi ==
State of Mind (1996)
Welcome to the World (1997)


== Medlemmer ==
Andy Makin – Vokal Welcome to the World
Hans-Olav Solli – Vokal State of Mind
Adrian Smith – Gitar
Gary Leideman – Bassgitar
Mike Sturgis – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Psycho Motel på Discogs 
(en) Psycho Motel på MusicBrainz 
(en) Psycho Motel på Encyclopaedia Metallum 
(en) Psycho Motel på Songkick 
(en) Psycho Motel på AllMusic
Arne Høygaard

Arne Høygaard (født 15. januar 1906 i Lillesand, død 16. desember 1981 i Salta i Argentina) var en norsk lege, kjent for sine polarferder blant annet til Spitsbergen og Grønland.
Han tok medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1931 og arbeidet ved Haukeland Sykehus i Bergen 1931-1936.  I 1936 var han ansatt som forsker ved fysiologisk institutt ved Universitetet i Oslo.  I 1941 avla han dr.med. på en studie av matvanene til eskimoer i Ammassalik på Grønland.
Fra 1941 til 1945 var han lege ved Rikshospitalets barneavdeling som spesialist i barnesykdommer. Under den andre verdenskrig var Høygaard medlem av Nasjonal Samling. Etter frigjøringen satt han 6 måneder i varetekt på Ilebu. I forbindelse med landssvikoppgjøret fikk han i Oslo byrett den 4. mars 1948 en straff  på halvannet års fengsel med fratrekk for varetekt (dom 3701).Med blant andre «utenriksminister» Finn Støren (1893–1962) flyktet han i 1948 fra landet i skøyta «Nord». Flukten gikk via Spania, Tanger og Kanariøyene til Argentina. Han fortsatte sitt legevirke i Cachi, i provinsen Salta i Argentina der sykehuset ennå bærer navnet St. Jose Hospital de Cachi. Arne Hoygaard.
Høygaard tok argentinsk legeeksamen ved universitetet Cuyo i Mendoza i 1963. I 1950 foretok han sammen med to andre en førstebestigning av den høyeste toppen (6380 moh) i fjellkjeden El Nevado De Cachi og toppen ble kalt El Libertador. Posthumt ga man i 1984 navnet Cumbre Hoygaard til en annen topp (6100 moh) i den samme fjellkjeden.


== Utgivelser ==
«På ski over den sydøstlige del av Spitsbergen» i Norsk geologisk tidsskrift 2(3-4):240-255 (1928).  Med O. J. Broch og Eyvind Fjeld.
Ajungilak – Grønland på tvers (Gyldendal, 1931).  Med Martin Mehren.
Innenfor drivisen –  Et år som læge blandt eskimoer (Gyldendal, 1937).
Vitamin C sources in eskimo food, i Nature 143:943-943 (Juni, 1939).  Med Harald Waage Rasmussen
Acute epidemic diseases among Eskimos in Angmagssalik i Lancet (1939)
Studier over ernæring og fysiopatologi hos eskimoene (Universitetet i Oslo, 1941).  Doktorgradsavhandling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Arne Høygaard, fra nettstedet polarhistorie.no
A=440

A=440 var et amerikansk popband fra 1980-tallet.


== Medlemmer ==
Tommy La Verdi – Vokal
Matt Bissonette – Bassgitar
Nicholas Brown – Gitar
Richard Ruttenberg  – Keyboard
Tom Walsh – Trommer


== Diskografi ==
1986: A440


== Eksterne lenker ==
Online Hard Rock - A=440 – A=440 (1986) Arkivert 2. februar 2019 hos Wayback Machine.
Rockipedia - Tommy La Verdi