jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Taereung Indoor Ice Rink

Taereung Indoor Ice Rink er en hall for hurtigløp på skøyter i Sør-Koreas hovedstad Seoul. Hallen ble åpnet i 2000, og erstattet den tidligere banen fra 1969 som lå på samme sted. Banen ligger på 63 moh.
Banen var arena for VM sprint i 2000 og VM enkeltdistanser 2004. Det arrangeres jevnlig verdenscupløp på denne banen.


== Se også ==
Liste over verdens raskeste skøytebaner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Banens hjemmeside Arkivert 8. desember 2006 hos Wayback Machine. (på koreansk)
Bilde av: Taereung Int'l Ice Rink på www.panoramio.com
(en) Taereung Indoor Ice Rink – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl
Verket skole

Verket skole kan vise til:

Verket skole (Folldal) – i Folldal i Hedmark
Verket skole (Moss) – i Moss i Østfold
Juan Martín del Potro

Juan Martín del Potro (født 23. september 1988 i Tandil) er en argentinsk profesjonell tennisspiller. Han har 22 ATP-titler, hvor finalen av US Open i 2009 der del Potro slo Roger Federer 3–6, 7–6(5), 4–6, 7–6(4), 6–2 er den største.


== Grand Slam-titler ==
 US Open:
Single menn: 2009 (han beseiret Roger Federer med 3-6, 7-6, 4-6, 7-6, 6-2 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Martín del Potro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juan Martín del Potro – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juan Martín del Potro på Internet Movie Database 
(en) Juan Martín del Potro hos The Movie Database 
(de) Juan Martín del Potro – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Juan Martín del Potro – Olympics.com 
(en) Juan Martín del Potro – Olympic.org 
(en) Juan Martín del Potro – Olympedia 
(en) Juan Martín del Potro – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(ar) Juan Martín del Potro – Argentinas olympiske komité 
(en) Juan Martín del Potro – ATP-touren 
(en) Juan Martín del Potro – ITF Tennis 
(en) Juan Martín del Potro – Davis-cupen
Vestbygda skole

Vestbygda skole kan vise til:

Vestbygda skole (Drammen), barneskole i Drammen kommune
Vestbygda skole (Røyken), tidligere barneskole i Røyken kommune
Vestbygda ungdomsskole, ungdomsskole i Fredrikstad kommune


== Se også ==
Vestbygd skole i Lødingen i Nordland
Vestbygd skule i Meland i Vestland
Vestsiden ungdomsskole

Vestsiden ungdomsskole kan vise til:

Vestsiden ungdomsskole (Kongsberg) i Kongsberg i Buskerud
Vestsiden ungdomsskole (Porsgrunn) i Porsgrunn i Telemark


== Se også ==
Vestsida barneskole i Søndre Land i Oppland
Vestsiden skole (Porsgrunn) i Porsgrunn i Telemark
Bjørgan prestegård

Bjørgan prestegård er et museum og en tidligere prestegård i Kvikne nord i Tynset kommune. Den er regnet som et kunstnerhjem ettersom forfatteren Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910) ble født her, og bodde her i sine første barndomsår 1832–1837.
Huset ble bygget i 1780, og var i bruk som prestegård inntil 1860. I 1917 oppdaget Tilla Valstad at hovedbygningen skulle rives. Hun satte i gang en innsamling, med tanke på å gjøre stedet til et museum for Bjørnson, og i 1919 ble gården overlevert til staten som en gave. I 1932 ble det avduket en minnestein over Bjørnstjerne Bjørnson på Bjørgan, og i den gamle bygningen er flere ting fra Bjørnsons tid samlet. Museet lå fram til 2006 under De Sandvigske Samlinger på Maihaugen, som også har ansvar for Aulestad. Bjørgan er nå lagt inn under Nordøsterdalsmuseet. Huset ble restaurert i 2010.
Enkelte mener at den korte tiden på Bjørgan var av formende betydning for Bjørnson, og har satt sitt preg på hans Bondefortellinger.
Bjørnstjerne gjestet Kvikne to ganger som voksen, i 1869 og i 1897.


== Kilder ==
Norske kunstnerhjem; temanummer av Fortidsvern; nr 3, 2005


== Eksterne lenker ==
Nordøsterdalsmuseet om Bjørgan
Reidar Nyborg

Reidar Nyborg (født 4. april 1923 i Ringsaker, død 30. april 1990 samme sted) var en norsk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Nyborg vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det norske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km bak Sverige og Finland. De andre på laget var Erling Evensen, Olav Økern og Olav Hagen. NM vinner 30 km 1949.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Bronse i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Norge


== Eksterne lenker ==
(en) Reidar Nyborg – Olympedia 
(en) Reidar Nyborg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Reidar Nyborg – databaseOlympics.com (arkivert)
Vevelstad skole

Vevelstad skole kan vise til:

Vevelstad ungdomsskole i Ski i Akershus
Vevelstad sentralskole i Vevelstad i Nordland


== Se også ==
Vevelstadåsen skole i Ski i Akershus
Stefan Hula (skihopper)

Stefan Jarosław Hula (junior) (født 29. september 1986 i Bielsko-Biała) er en polsk skihopper som representerer SSR LZS SOKOL Szczyrk.
Han debuterte internasjonalt med 50.-plass (av 62 deltakere) i junior-VM i Schonach 21. januar 2002. Han deltok også i junior-VM i Stryn i 2004, der han tok sølvmedalje med det polske laget i lagkonkurransen og ble nummer 13 i det individuelle rennet.
I verdenscupen debuterte han 8. januar 2005 i en lagkonkurranse der Polen ble nummer 10 av 11 lag. Hans beste indivuelle plassering i verdenscupen er 10.-plass i Sapporo 31. januar 2009. Sammenlagt i verdenscupen er hans beste plassering 44.-plass i sesongen 2008-09.
I OL i Torino (Pragelato) i 2006 ble han nummer 29 i normalbakken og nummer 5 med Polen i lagkonkurransen. I VM i Liberec i 2009 ble han nummer 26 i normalbakken og nummer 4 med Polen i lagkonkurransen.
Han har deltatt i VM i skiflyging i 2006 og 2008. I Kulm i 2006 ble han nummer 37 i den individuelle konkurransen, og var på det polske laget som ble sist av 9 lag i lagkonkurransen. I Oberstdorf i 2008 var han på det polske laget som ble nummer 10 av 13 lag i lagkonkurransen.
Hans far med samme navn var kombinertløper og tok bronsemedalje i VM i 1974.
Han tok bronse i laghopp under Vinter-OL 2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stefan Hula – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stefan Hula – Olympics.com 
(en) Stefan Hula – Olympic.org 
(en) Stefan Hula – Olympedia 
(en) Stefan Hula – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Stefan Hula – Polens olympiske komité 
(en) Stefan Hula – FIS (skihopping) 
(pl) Stefan Hula – skijumping.pl
Olav Hagen (langrennsløper)

Olav Ingvaldsen Hagen (født 28. november 1921 i Vingrom, død 21. august 2013 samme sted) var en norsk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Hagen vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det norske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km bak Sverige og Finland. De andre på laget var Erling Evensen, Olav Økern og Reidar Nyborg.
Han gikk på Vingrom Idrettslags lag som vant NM på 3 x 10 km stafett i 1957.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Bronse i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Norge


== Eksterne lenker ==
(en) Olav Hagen – Olympedia 
(en) Olav Hagen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Stefan Hula (kombinertløper)

Stefan Marian Hula (senior) (født 12. september 1947 i Szczyrk) er en polsk tidligere kombinertløper som representerte BBTS Włókniarz Bielsko-Biała.
Han tok bronsemedalje i VM i Falun i 1974. Han var med i OL i 1972 og 1976, og ble henholdsvis nummer 17 i Sapporo i 1972 og nummer 16 i Innsbruck i 1976.
Hans sønn med samme navn er skihopper og har også deltatt i VM og OL.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sports-Reference.com: Stefan Hula Arkivert 18. desember 2012 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Stefan Hula – Olympedia 
(en) Stefan Hula – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Stefan Hula – Polens olympiske komité 
(en) Stefan Hula – FIS (kombinert)
Mikal Kirkholt

Mikal Kirkholt (født 9. desember 1920, død 28. juni 2012) var en norsk langrennsløper som deltok i De olympiske vinterleker i 1952 i Oslo. Kirkholt representerte Sportsklubben Troll i Rindal.
Kirkholt vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1952 i Oslo. Han gikk andre etappe på det norske stafettlaget som kom på andreplass på 4 × 10 km bak Finland. De andre på laget var Magnar Estenstad, Martin Stokken og Hallgeir Brenden.


== OL-medaljer ==
1952  Oslo -  Sølv i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Norge


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikal Kirkholt – Olympedia 
(en) Mikal Kirkholt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Sigurd Andersson

Sigurd Andersson (født 18. juli 1926, død 5. februar 2009) var en svensk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.
Andersson vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det svenske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km bak Finland og Norge. De andre på laget var Nils Täpp, Enar Josefsson og Martin Lundström.


== OL-medaljer ==
1952  Oslo -  Bronse i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Andersson – Olympedia 
(en) Sigurd Andersson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Sigurd Andersson – Sveriges olympiske komité
Nordsjön (sang)

«Nordsjön», også kalt «Gamla Nordsjön», er en svensk sang i valsetakt med sjømannsmotiv. Melodi og tekst er skrevet av Martin Nilsson.
Sangen ble bestilt av Kooperativa förbundet (KF) og ble spilt inn på 78-platen Star S 6125 i 1931 av John Wilhelm Hagberg (under psevdonymet Wilhelm Arne), Karlssons blå gossar. Sangen het da «Sommersegling».«Nordsjön» var med i KFs reklamefilm, Vi far till London, som ble spilt inn i 1935. Da hadde teksten blitt omskrevet med et Nordsjø-tema.
Sangen forbindes ofte med artisten Harry Brandelius. Brandelius, Carl Jularbos Orkester spilte inn «Nordsjön» 16. oktober 1944. Den ble utgitt på 78-platen Sonora 7215.I 1980-årene ble det laget en musikkvideo, hvor Brandelius fremfører «Nordsjön». Den ble vist i TV-programmet Nöjesmassakern.
Andre svenske artister som har spilt inn «Nordsjön» på plate er Fred Åkerström (på albumet Sjöfolk och landkrabbor, 1978), visesangeren Stefan Lundqvist (på albumet Kustens pärlor, 2000) samt trekkspilleren Carl Jularbo.Nordmannen Jens Book-Jenssen, Egils Dragspels-orkester spilte inn sangen på svensk i Oslo 13. oktober 1956. Den ble utgitt på 78-platen Cupol 4999.


== Norske versjoner ==
Otto Nielsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Nordsjøn».


=== Innspillinger ===
Jens Book-Jenssen, Rolf Syversens ensemble. Utgitt på 78-platen Musica A 8942 i 1948.
Robert Levins orkester med sang av Aage Braarud. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 2957.
Jens Book-Jenssen med Egil Monn-Iversens orkester Utgitt på 78-platen RCA NA 1003 i 1956 samt på EP-platene RCA NEP 303 og RCA NEP 323.
Jens Book-Jenssen. Utgitt på dobbelt-LP-platen Det går ingen veier tilbake (Talent TLS 2014/2015) i 1975.
Freddy Kristoffersen. Utgitt  på CD-platen Slagerkarusellen (FKCD 4) i 1993.


== Referanser ==
Mirja Hietamies

Mirja Kyllikki Hietamies-Eteläpää (født 7. januar 1931 i Lemi, død 14. mars 2013 i Savitaipale) var en finsk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Hietamies vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1952 i Oslo. Hun kom på andreplass på 10 km bak sin landsmann Lydia Wideman.
Fire år senere, under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo ble hun olympisk mester i langrenn. Hun var med på det finske stafettlaget som vant 3 x 5 km foran Sovjetunionen og Sverige. De andre på laget var Sirkka Polkunen og Siiri Rantanen.
Hietamies døde den 14. mars 2013 i en alder av 82 år.


== OL-medaljer ==
1956  Cortina -  Gull i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer  Finland
1952  Oslo -  Sølv i langrenn, 10 km, damer  Finland


== VM-medaljer ==
1954  Falun -  Sølv i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer  Finland
1954  Falun -  Bronse i langrenn, 10 km, damer  Finland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mirja Hietamies – Olympics.com 
(en) Mirja Hietamies – Olympic.org 
(en) Mirja Hietamies – Olympedia 
(en) Mirja Hietamies – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mirja Hietamies – FIS (langrenn) 
(en) Mirja Hietamies – FIS (skihopping)
Sterling White Halibut

Sterling White Halibut AS er et selskap med forretningskontor i Hjelmeland i Rogaland. Selskapet er 100 % eid av Marine Harvest A/S, har en aksjekapital på 10 millioner kroner og 38 ansatte. Selskapet driver oppdrett og markedsføring av kveite under varemerket Sterling. Selskapet ble opprettet i 2001.
Fisken oppdrettes i de dype fjordene i Ryfylke i Rogaland. Det tar fire til fem år før fisken er klar til slakt og salg til restaurant- og forbrukermarkedet.
Kurt Børset

Kurt Børset (født 21. mai 1973) er en norsk tidligere skihopper som representerte Løkken IF.
Han deltok i fem verdenscuprenn i perioden 1994–1998. Hans beste plassering kom i skiflygings-VM i Planica 20. mars 1994, der han ble nummer 8. Dette rennet var også en del av verdenscupen. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 59 i sesongen 1993-94.
Han ble norgesmester for lag med Sør-Trøndelag i 1995 og 1998.
Kurt Børset er i dag hoppdommer.


== Referanser ==


== Kilder ==
Orklahopp: Løkken IF (se avsnitt om Kurt Børset)
Arne Thoresen: Lengst gjennom lufta. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6, s. 334-341


== Eksterne lenker ==
(en) Kurt Børset – FIS (skihopping)
Albert Lasker Basic Medical Research Award

Albert Lasker Basic Medical Research Award er en av Laskerprisene og deles ut for grunnforskning innen medisin. Prisen har blitt utdelt siden 1946.
På grunn av at arbeid med grunnforskningskarakter belønnes, dekker prisen i praksis også forskningsområder som molekylærbiologi og biokjemi. Prisen har fått oppmerksomhet for at den fungerer som en indikasjon på hvilke personer som er sterke kandidater for nobelprisen i fysiologi eller medisin. Omtrent halvparten av prisvinnerne har seinere blitt tildelt en nobelpris, enten i medisin eller i kjemi.


== Liste over prisvinnere ==


== Referanser ==
Bukta dyrefredningsområde

Bukta dyrefredningsområde (offisielt navn: Bukta fuglefredingsområde) ligger i området Bukta sør for Sandane i Gloppen kommune, Sogn og Fjordane. Biotopvernområdet ble opprettet i 20. desember 1991 og er sentrert rundt elveosen til Gloppeelva og nærområdet ved Gloppefjorden. Området er hekkested til en rekke arter av sjøfugl og vadere.


== Referanser ==


== Kilder ==
Miljøfaglig Utredning rapport 2007-62. Bukta fuglefredingsområde i Gloppen, med tilliggende naturmiljøer. Vurdering av tilstand og utviklingstrekk. Gaarder, G. & Larsen, B.H. 2007. ISBN 978-82-8138-265-7


== Eksterne lenker ==
Forskrift om freding av Bukta fuglefredingsområde, Gloppen kommune, Sogn og Fjordane. hos Lovdata
Bannkulturen

Bannkulturen er et generelt begrep for den senmesolittiske flintindustrien i nordlige Irland og på øya Man i Irskesjøen. Kulturen er navngitt etter elven Bann, den lengste elven i Nord-Irland. 
Arkeologen professor Peter Woodman fra University College Cork mener at Bannkulturens steinindustri var en del av et omfattende nettverk og distribusjon til andre mesolittiske kulturer i Irland mellom 5500 og 3800 f.Kr.


== Kjennetegn og levninger ==
Kulturen utmerket seg særlig med bruken av store steinflak, såkalte «bann-flak», og av en spesiell arbeidsteknikk med larnittflint. Bann-flak var store bladformede flintblader, spisse i den ene enden og butte i den andre. De ble brukt som spydspiss festet til skaft av tre. Woodman definerte spydspissene som enkelt bearbeidede store flak, uten tange av betydning. De kom i to former, langstrakte eller bladformet på mindre enn 3,2 cm på tvers.


== Referanser ==
Mantoididae

Mantoididae er en gruppe (familie) av insekter som tilhører ordenen knelere. Gruppen omfatter bare én kjent slekt fra Sør-Amerika.


== Utseende ==
Små, gulbrune eller mørke knelere (15–30 mm). Antennene er lange og trådformede, fasettøynene er runde og noe utstående. Hodet er temmelig stort, markert bredere enn forkroppen og nesten så bredt som kroppen på det bredeste. Pronotum er kvadratisk. Forbeina er mindre ekstremt utviklet til gripeorganer enn hos de fleste andre knelere, forlårene er bare moderat fortykkede. Forlårene- og leggene har ganske små pigger på undersiden for å holde fast på byttet, og griper mot hverandre som vanlig for knelere. Forleggen har en krum, skarp torn ytterst. Mellom- og bakbeina er slanke. Vingene er mer eller mindre klare med tydelig, ganske regelmessig årenett. Bakvingen er bare litt bredere enn forvingen. Haletrådene (cerci) er lange.


== Liv og utvikling ==
Som andre knelere er Mantoididae rovdyr som fanger andre insekter ved hjelp av de spesialiserte frambeina.


== Utbredelse ==
Slekten Mantoida finnes nesten bare i den neotropiske økosonen. Slekten er utbredt fra Florida i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Dicondylia
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Dictyoptera
Ordenene Knelere, Mantodea
Familien Mantoididae Handlirsch, 1925
Slekten Mantoida Newman, 1838
Mantoida argentinea LaGreca, 1990
Mantoida brunneriana Saussure, 1871
Mantoida burmeisteri Giebel, 1862
Mantoida fulgidipennis Westwood, 1889
Mantoida matthiasglinki Zompro, 2005 – fossil art fra Eocen
Mantoida maya Saussure & Zehnter, 1894
Mantoida nitida Newman, 1838
Mantoida ronderosi LaGreca, 1990
Mantoida schraderi Rehn, 1951
Mantoida tenuis (Perty, 1833)


== Kilder ==
Liste over artene, fra Mantodea Species File Online


== Eksterne lenker ==
(en) Mantoididae i Encyclopedia of Life 
(en) Mantoididae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mantoididae hos Fossilworks 
(en) Mantoididae hos ITIS 
(en) Mantoididae hos NCBI 
(en) Kategori:Mantoididae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mantoididae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life: Mantoididae
Norsk Entomologisk forening
Bilder av Mantoida maya
Michał Kleofas Ogiński

Michał Kleofas Ogiński (1765–1833) var grev av Ogiński og Michał Kazimierz Ogińskis nevø.
Ogiński var medlem av Sejmen og ekstraordinær sendemann til Nederland. 
I 1793 ble han storskattemester, en stilling han sa fra seg allerede i 1794 for å lede et regiment han rustet ut for egen regning for å delta i Kosciuszko-oppstanden. Ogiński flyktet etter å ha tapt kampene, men vendte i 1802 med tillatelse av tsar Aleksander I. tilbake til sitt gods Zalesie ved Wilna i dagens Hviterussland.  
Etter freden i Tilsit reiste han med sin familie til Frankrike og Italia, men vendte tilbake til Polen i 1810 som senator og spesialrådgiver. I 1815 begav han seg igjen til Italia. 


== Musikk ==
Ogiński var godt kjent som musiker og komponist, han var glad i italiensk og fransk opera, og spilte fiolin, klavikord og balalaika.
Han begynte å komponere marsjer og militærmusikk i 1790-årene og ble populær blant opprørerne i 1794. Dessuten komponerte han flere pianostykker, poloneser, masurkaer, romanser, valser, og operaen Zelis et Valcour ou Bonaparte au Caire.
Hans Mémoires sur la Pologne et les Polonais depuis 1788–1815 inneholder interessante opplysninger om tiden fra 1794 til 1798.
En av Ogińskis kjente komposisjoner er polonesen Pożegnanie Ojczyzny («Avskjed med fedrelandet»).
Han er gravlagt på Powązki-kirkegården i Warszawa. 


== Eksterne lenker ==
(en) Michał Kleofas Ogiński – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michał Kleofas Ogiński på Internet Movie Database 
(en) Michał Kleofas Ogiński på Discogs 
(en) Michał Kleofas Ogiński på Discogs 
(en) Michał Kleofas Ogiński på MusicBrainz 
(en) Michał Kleofas Ogiński på AllMusic 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Michał Kleofas Ogiński i International Music Score Library Project


== Referanser ==
Amorphoscelididae

Amorphoscelididae er en gruppe (familie) av insekter som tilhører ordenen knelere. Stavemåten til familienavnet (Amorphoscelidae eller Amorphoscelididae) synes uavklart.


== Utseende ==
Små, spinkle, grønnlige eller brune knelere. Hodet er ganske bredt, fasettøynene temmelig store og rundete, antennene tynne og middels lange. Pronotum er ganske kort. Forbeina er utviklet som vanlig hos knelere, men leggen mangler pigger på innsiden. Mellom- og bakbeina er lange og tynne. Vingene er velutviklede med tydelig årenett, oftest gjennomsiktige. Noen arter er helt vingeløse, særlig hunnene kan mangle vinger. Haletrådene (cerci) er nokså lange og tynne.


== Liv og utvikling ==
Knelere i denne familien finnes helst mellom busker og kratt. De flyr godt, og hannene kommer gjerne til lys om natten.


== Utbredelse ==
Familien er mest utbredt i Afrika og Australia, men forekommer også i Asia og Sør-Europa.
I Europa finnes arten Perlamantis alliberti på Den iberiske halvøya og i Sør-Frankrike.


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Dicondylia
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Dictyoptera
Ordenene Knelere, Mantodea
Familien Amorphoscelididae (eventuelt Amorphoscelidae)
Underfamilien Amorphoscelinae
Gruppen Amorphoscelini
Slekten Amorphoscelis Stål, 1871 – 47 arter
Slekten Bolivaroscelis Roy, 1973 – 3 arter
Slekten Caudatoscelis Roy, 1973 – 5 arter
Slekten Gigliotoscelis Roy, 1973 – én art
Slekten Maculatoscelis Roy, 1973 – 3 arter
Slekten Amorphoscelites Gratshev & Zherikhin, 1994 – bare én fossil art
Underfamilien Paroxypilinae
Slekten Cliomantis Giglio-Tos, 1913 – 4 arter
Slekten Exparoxypilus Beier, 1929 – én art
Slekten Gyromantis Giglio-Tos, 1913 – 2 arter
Slekten Metoxypilus Giglio-Tos, 1913 – 3 arter
Slekten Myrmecomantis Giglio-Tos, 1913 – én art
Slekten Nesoxypilus Bier, 1965 – 2 arter
Slekten Paroxypilus Saussure, 1870 – 8 arter
Slekten Phthersigena Stål, 1871 – 9 arter
Underfamilien Perlamantinae
Gruppe Perlamantini
Slekten Paramorphoscelis Werner, 1907 – én art
Slekten Perlamantis Guérin-Ménéville, 1843 – 2 arter. I Europa:
Perlamantis alliberti Guérin-Ménéville, 1843
Slekten Compsothespis Saussure, 1872 – 14 arter


== Kilder ==
Liste over artene, fra Mantodea Species File Online
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Amorphoscelididae i Encyclopedia of Life 
(en) Amorphoscelididae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amorphoscelididae hos Fossilworks 
(en) Amorphoscelididae hos NCBI 
(en) Kategori:Amorphoscelidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amorphoscelididae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life: Amorphoscelididae
Norsk Entomologisk forening
Stølhet

Stølhet eller gangsperre, også kalt forsinket muskelømhet (fra engelsk: Delayed Onset Muscle Soreness eller DOMS), er smerte i musklene, som ofte opptrer 24-72 timer etter hardt fysisk arbeid, trening eller aktiviteter man normalt ikke pleier å utføre. Smertene forsvinner som regel etter 2-3 døgn, og er svært vanlig hos idrettsutøvere på alle nivåer. 
Stølhet regnes som ufarlig, men kan gjøre vondt og medfører ofte at musklenes styrke er redusert vesentlig. Ømheten skyldes at det oppstår en betennelseslignende tilstand (betennelse) i muskelen 12-24 timer etter hard trening eller annen belastning av muskelen. Uttøyninger reduserer ikke denne betennelsen, og derfor har uttøyninger ingen effekt imot akkurat denne typen smerte.


== Eksterne lenker ==
Delayed onset muscle soreness (D.O.M.S.) – Pain after exercise (engelsk)
Artikel om DOMS (dansk)
Bjørn Wegge

Bjørn Wegge er navnet til flere personer:

Bjørn A. Wegge, leder i Stefanusalliansen (Norsk Misjon i Øst)
Bjørn Wegge (forfatter), fjelloppsynsmann og forfatter av jaktlitteratur