jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
TermoRio gasskraftverk

TermoRio gasskraftverk, også kjent som Leonel Brizola gasskraftverk, er et gasskraftverk i delstaten Rio de Janeiro i Brasil. Det har en installert produksjonskapasitet på 1344 MW fordelt på tre kokere / turbiner à 348 MW hver. Anlegget ble utbygd i 2005. Brenselstypen er naturgass. Dette er landets største fossile kraftverk. Operatør er Petrobras, under navnet TermoRio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «GT & CC Power Plants in Brazil».
Uruguaiana gasskraftverk

Uruguaiana gasskraftverk er et gasskraftverk i delstaten Rio Grande do Sul i Brasil. Det har en installert produksjonskapasitet på 520 MW (brutto 639 MW) fordelt på 2+1 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 2000. Brenselstypen er naturgass. Dette er landets sjette største fossile kraftverk.
Operatør er amerikanske AES Corp, og anlegget leverer om lag 10% av kraften fra delstaten Rio Grande do Sul.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «GT & CC Power Plants in Brazil».
AES Corp. → Brazil.
Battle River kullkraftverk

Battle River kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Alberta i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 795 MW fordelt på 3 kokere/turbiner. Anlegget ble utbygd i 1956–1981. Brenselstypen er kull. 


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
Belledune kullkraftverk

Belledune kullkraftverk  er et kullkraftverk i Belledune i provinsen New Brunswick i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW fordelt på 1+1 kokere/turbiner. Anlegget ble utbygd i 1990–1993. Kull benyttes som brensel. Operatør er energiselskapet New Brunswick Power (New Brunswick System Operator).


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
NPCC 2007 Maritimes Area Comprehensive Review of Resource Adequacy - New Brunswick System Operator / Nova Scotia Power, side 24. Besøkt 1. oktober 2010.
Boundary Dam kullkraftverk

Boundary Dam kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Alberta i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 874 MW fordelt på 6 kokere/turbiner. Anlegget ble utbygd i 1959–1978. Brenselstypen er lignitt.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
Genesee kullkraftverk

Genesee kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Alberta i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 1310 MW fordelt på 3 kokere/turbiner. Anlegget ble utbygd i 1989–2005. Brenselstypen er kull.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
Johan M. Setsaas

Johan M. Setsaas er en norsk offiser og forfatter, født i Trondheim i 1946 som sønn av  grosserer og kaptein Johan M. Setsaas og Laura Holme-Nancke. Setsaas er offisersutdannet ved Krigsskolen, og har fallskjermjeger-utdannelse fra Hærens jegerskole på Trandum.
Han var engasjert av FN og Redd Barna som sjef for flere land i arbeidet med å gjenoppbygge Guatemala etter et større jordskjelv i 1976.
Setsaas er medforfatter av boken "De var Furre var" sammen Hans Henrik Ramm.
Både Setsaas og Ramm er omtalt i Oddmund Hammerstads bok: "Oppgjør-med maktspill og overgrep i de hemmelige tjenestene". 
Lund-rapporten har et eget avsnitt om den såkalte "Ramm-Setsaas saken" (se også Furre-saken i 1996).
Lakeview kullkraftverk

Lakeview kullkraftverk er et tidligere kullkraftverk i provinsen Ontario i Canada. Det lå i byen byen Mississauga ved Ontariosjøen. Anlegget ble utbygd i 1962–1969, og hadde en installert produksjonskapasitet på 2 400 megawatt fordelt på åtte like store kokere/turbiner. Anlegget ble nedlagt i april 2005.
I 1996 var årsproduksjonen 1,26 TWh, og utslippene av spesielt svoveldioksid var meget høye.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
Lambton kullkraftverk

Lambton kullkraftverk var et kullkraftverk beliggende 26 km sør for byen Sarnia i provinsen Ontario i Canada. Hovedmarkedet var storbyen London i Ontario. Anlegget lå ved St. Clair River, og på andre siden av denne grenseelva ligger St. Clair kraftverk i Michigan, USA. Kraftverket ble stengt ned i september 2013.
Det hadde en installert produksjonskapasitet på 1 976 – 2 050 MW fordelt på 4 kokere/turbiner. Anlegget ble utbygd i 1969–1970. Brenselstypen var kull. 
Etter at Lakeview kullkraftverk ble nedlagt i 2005, var Lambton Canadas nest største fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Operatør var Ontario Power Generation.
Årsproduksjonen var 11 TWh, men så sent som i 1996 var årsproduksjonen bare på 6,54 TWh.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
Ontario Power Generation – «Lambton Generating Station».
Lingan kraftverk

Lingan kraftverk  er et kullkraftverk kombinert med oljekraftverk i provinsen Nova Scotia i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW fordelt på 4 like store kokere/turbiner. Anlegget ble utbygd i 1979–1984. Brensel er kull og tungolje. Pipene er 150 meter høye.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
NPCC 2007 Maritimes Area Comprehensive Review of Resource Adequacy - New Brunswick System Operator / Nova Scotia Power. Besøkt 1. oktober 2010.
Poplar River kullkraftverk

Poplar River kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Saskatchewan i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 562 MW fordelt på 2 like store kokere/turbiner. Anlegget ble utbygd i 1980–1983. Brensel er lignitt. 


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
Her uten sol og skygge

Her uten sol og skygge, originaltittel: Mens Guddoms Straale spiller, er en salme skrevet av Birgitte Cathrine Boye. I Landstads reviderte salmebok står den under nummer 218 med fem strofer. Opprinnelig hadde salmen åtte strofer men Landstad forkortet og bearbeidet den noe. 

Her uten sky og skygge
I salig lys og fred,
Her ville Peter bygge
Og aldri stige ned,
Her var det godt å bo!
Hvor gjerne Jesus kjære,
Vi ville også være
Med deg i sådan ro!
Men Peter, nei, din kroning,
Den krever Guds Sønns blod,
Din frelse og forsoning
Går frem av korsets flod.
Du stige atter ned!
Først når med ham du lider,
Så kommer vel de tider
Du ser Guds lys og fred.
Nå kan du verdens svare:
Vi ingen har forført,
På berget åpenbare
Vi så, og vi har hørt.
Ved diktet fabel ble
Ei vår forstand bedraget,
Oss selv har Gud behaget
Å syne hva vi skrev.
Og dirrer for ditt øre
Enn korsets hammerslag,
Du kan fra himlen høre
Guds røst i all din dag.
Selv dødens sorte natt
Av Herrens klarhet skinner,
Hans Ånd deg kraftig minner
At Jesus er din skatt.
O talsmann, min husvaler,
Som i vår natt og nød
Om Jesu klarhet taler
Og om hans kors og død,
Mitt hjerte gjennomtreng,
Tal når mitt døve øre
Kan intet mere høre
I dødens kolde seng.
Richard L. Hearn kraftverk

Richard L. Hearn kraftverk  er et tidligere, kombinert gasskraftverk og kullkraftverk i provinsen Ontario i Canada. Det hadde en installert produksjonskapasitet på 1 200 MW fordelt på 8 kokere/turbiner, halvparten 100 MW og halvparten 200 MW. Anlegget ble utbygd i 1951–1961. Fra og med 1971 ble det bare gassfyrt, og i 1983 ble hele anlegget nedlagt. Brensel var naturgass og kull. 
I dag brukes anlegget delvis som filmkulisser, og i 1990 ble det planlagt gjenopptakelse av drift i to turbiner, men Bob Raes regjering stoppet disse planene. Senere ble Portlands kraftverk bygd på nabotomta.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
Setsaas

Setsaas er en slekt fra Selbu i Trøndelag med navn etter gården Setsaas på Selbustrand.
Slekten flyttet til denne gården fra nabogården Sandvik i 1837. Første bruker av slekten på Setsaas var Mikal Setsaas (1782–1857). Han ble etterfulgt av sønnen Christen M. Setsaas (1814–1893). Christen M.Setsaas overtok sin fars gård, men kjøpte i tillegg de to andre Setsaas gårdene, og samlet det hele til et bruk. Han omtales som en av de største gårdbrukere i Trøndelag av samtidens forfattere. Gården ble delt i 1894, i mellom Christen M. Setsaas' to sønner, Mikal Setsaas (f.1838) og Ole Setsaas (f. 1851).
Dagens to gårder, Setsaas Østre og Setsaas Vestre er fortsatt i slektens eie.


== Gården Setsaas`historie ==
Gården Setsaas, nevnes i erkebiskop Aslak Bolts jordebok (om lag 1430).Her fortelles det at Aslak Bolts forgjenger, erkebiskop Eskild (virketid 1402-1429), hadde kjøpt 3 øre i Setsaas av en Gudmund Staffanssønn. Deler av Setsaas var altså odelsgods gjennom middelalderen, men også Holm kloster (Nidarholm kloster)eide en større part i gården. Første gang vi får kjennskap til dette, er i 1548, i NLR VI (Norske Lensrekneskapsbøker 1548-1567, Trykt Oslo 1939, Riksarkivet, Red: Asgaut Steinnes). Kan hende går denne eiendomsparten tilbake til tiden til opprettelsen av klosteret. Eiendomsparten som Holm kloster eide i Setsaas, var i 1548 på 1 spann og 2 øre.
I tiendepenninge matallet fra 1520, sitter en av de mer formuende menn i Selbu,på Setsaas: "Symon i Sedzass". Han betalte 3 mark og 3 1/2 mark for jordegods.Om selve gårdsnavnet, Setsaas, har O.Rygh omtalt dette i sin "Norske Gaardnavne"I nyere tid, var det skyss stasjon på Setsaas. Gården var den første som en tilreisende kom til, om reisen startet fra Stjørdal. Gårdens beliggenhet, ved Selbusjøens østre ende, gjør at det er tid å spare på å reise over Selbusjøen, om målet er Mebonden (Selbu sentrum), i stedet for å ta landveien.


== Referanser ==
Selbu i Fortid og Nåtid, bind 1, 2 og 3 (Selbu 1972-1984. Red: Kjell Haarstad)


== Eksterne lenker ==
www.selbunett.no
www.setsaas.net Arkivert 21. desember 2018 hos Wayback Machine.
Sundance kullkraftverk

Sundance kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Alberta i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 181 MW fordelt på 6 kokere/turbiner. Anlegget ble utbygd i 1970–1980. Brensel er kull. Dette anlegget er Canadas største, fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Canada».
Burrard gasskraftverk

Burrard gasskraftverk er et gasskraftverk i provinsen Britisk Columbia i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 960 MW fordelt på 6 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 1962–1975. Brenselstypen er naturgass.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Canada».
Coleson Cove oljekraftverk

Coleson Cove oljekraftverk  er et oljekraftverk i provinsen New Brunswick i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 1050 MW fordelt på 3 kokere / turbiner à 350 MW hver. Anlegget ble utbygd i 1977. Brenselstypen er tungolje. 


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Canada».
NPCC 2007 Maritimes Area Comprehensive Review of Resource Adequacy - New Brunswick System Operator / Nova Scotia Power, side 24. Besøkt 1. oktober 2010.
Lennox kraftverk

Lennox kraftverk  er et kombinert oljekraftverk og gasskraftverk i provinsen Ontario i Canada. Beliggenheten er 32 km vest for byen Kingston, i County of Lennox and Addington. Det har en installert produksjonskapasitet på 2120 MW fordelt på fire like store kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 1976. Brenselstypen er naturgass og tungolje, og dette er landets største oljefyrte kraftverk.
Så sent som i 1996 var årsproduksjonen bare på 170 GWh.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Canada».
Tracy oljekraftverk

Tracy oljekraftverk er et oljekraftverk i provinsen Quebéc i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW fordelt på 4 like store kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 1964–1968. Brenselstypen er tungolje. 


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Canada».
Brighton Beach gasskraftverk

Brighton Beach gasskraftverk er et gasskraftverk i provinsen Ontario i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 580 MW fordelt på 6 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 1962–1975. Brenselstypen er naturgass. Det er landets tredje største gasskraftverk.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Ontario».
Goreway gasskraftverk

Goreway gasskraftverk er et gasskraftverk i provinsen Ontario i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 905 MW fordelt på 3+1 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 2009. Brenselstypen er naturgass. Det er landets største gasskraftverk.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Ontario».
Portlands gasskraftverk

Portlands gasskraftverk er et gasskraftverk i Toronto i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 652 MW fordelt på 2+1 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 2008. Brenselstypen er naturgass. Det er landets nest største gasskraftverk. Anlegget ligger like ved siden av det nå nedlagte Richard L. Hearn kraftverk.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Ontario».
Becancour gasskraftverk

Becancour gasskraftverk er et gasskraftverk i provinsen Quebec i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 550 MW fordelt på 2+1 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 2006. Brenselstypen er naturgass. Det er landets 4. største gasskraftverk. Operatør er TransCanada Energy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Canada – Other provinces».
Calgary Energy gasskraftverk

Calgary Energy gasskraftverk er et gasskraftverk i provinsen Alberta i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 300 MW fordelt på 1+1 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 2003. Brenselstypen er naturgass.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Canada – Other provinces».
Island Cogen gasskraftverk

Island Cogen gasskraftverk er et gasskraftverk i provinsen Alberta i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 254 MW fordelt på 1+1 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 2002. Brenselstypen er naturgass.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Canada – Other provinces».
Skarsvåg skole

Skarsvåg skole var en norsk offentlig grunnskole i fiskeværet Skarsvåg i Nordkapp kommune, Finnmark fylke. Med unntak av skolen på Svalbard var dette fastlandsnorges nordligste skole beliggende på 71° 09° 50” grader nord.
Skarsvåg fikk sin første skolebygning i 1912, en bygning som stod frem til den tvungne evakueringen av Finnmark i 1944 i forbindelse med tyskernes tilbaketrekning for de russiske styrkene. Skolebygningen ble i likhet med resten av bygden brent ned i slutten av oktober dette året.
I forbindelse med gjenoppbygningen av Finnmark efter krigen ble det i 1946 satt opp en midlertidig brakkeskole som tjente frem til den nye, permanente skolen kunne åpne i 1952.
Denne skolen ble igjen erstattet av en større, mere tidsriktig, skole i 1978. Denne nåværende skolebygningen er bygget som et kombinert skole/samfunnshus med teaterscene, badstueanlegg og svømmehall.Skarsvåg skole ble vedtatt nedlagt av Nordkapp kommune i desember 2011 grunnet lavt elevtall og siste skoledag ble avholdt 9. mars 2012. Elevene som før sognet til skolen blir nå fraktet inn til kommunesenteret Honningsvåg for å gå på skole der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nordkapp kommune (eier)
Utdanningsdirektoratet – Skoleporten: Skarsvåg skole
Tysk fjernsynsprogram med reportasje ifra Skarsvåg skole (fra 32.50 min.) https://www.youtube.com/watch?v=tKdmBgtrcwo
Fra nettsiden www.skolehuset.net
Vitenskapsåret 1875

Vitenskapsåret 1875 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1875.


== Hendelser ==
Alfred Nobel oppfinner gelatin-dynamitten.
Franz Reuleaux publiserer Theoretische Kinematik og legger grunnlaget for kinematikken, læren om maskiner i bevegelse.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: August Wilhelm von Hofmann, tysk kjemiker.
Royal Astronomical Societys gullmedalje: Heinrich d'Arrest
Wollastonmedaljen for geologi: Laurent-Guillaume de Koninck, belgisk paleontolog og kjemiker.


== Fødsler ==
4. februar - Ludwig Prandtl, tysk fysiker (død 1953).
28. juni - Henri Lebesgue, fransk matematiker (død 1941).
3. september - Ferdinand Porsche, østerriksk-tysk bilkonstruktør  (død 1951).
23. oktober - Gilbert Newton Lewis, amerikansk kjemiker, den første til å framstille tungtvann (1933) (død 1946).


== Dødsfall ==
2. februar - Carl Jacob Sundevall, svensk zoolog (født 1801)
17. februar - Friedrich Wilhelm August Argelander, tysk astronom (født 1799)
28. februar - Charles Lyell, britisk geolog og jurist (født 1797)
19. oktober - Charles Wheatstone, britisk oppfinner (født 1802)
27. november - Richard Christopher Carrington, engelsk astronom (født 1826)


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1859

Vitenskapsåret 1859 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1859.


== Hendelser ==
24. november – Charles Darwin publiserer On the Origin of Species ("Om artenes opprinnelse").
1. - 2. september - Den store solstormen i 1859 ødela telegraflinjer over hele USA og deler av Europa.
Gullskatten fra Sletner ble funnet og senere overlatt Universitetets Oldsaksamling.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Wilhelm Weber, tysk fysiker
Wollastonmedaljen: Charles Darwin, britisk biolog, zoolog. geolog og teolog


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
28. januar – Carl Adolph Agardh, svensk teolog og biskop, matematiker, botaniker og økonom (født 1785)
29. januar - William Cranch Bond, astronom fra USA (født 1789)
3. mai - Anders Gustaf Dahlbom, svensk entomolog (født 1806)
5. mai - Peter Gustav Lejeune Dirichlet, tysk matematiker (født 1805)
6. mai - Alexander von Humboldt, tysk biolog og oppdagelsesreisende (født 1769)
24. juli - Thomas Horsfield, amerikansk naturforsker, ornitolog (født 1773)
10. september - Thomas Nuttall, britisk biolog (født 1786)
15. september - Isambard Kingdom Brunel, engelsk ingeniør (født 1806)


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1858

Vitenskapsåret 1858 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1858.


== Hendelser ==
1. juli – Charles Darwin og Alfred Russel Wallace legger fram artikler om evolusjonsteorien for Linnean Society of London.
Alexander Henry Rhind finner den så kalte Rhindpapyrusen fra 1650 f.Kr. i Luxor i Egypt


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Charles Lyell, britisk geolog.
Rumfordmedaljen: Jules Jamin, fransk fysiker.
Wollastonmedaljen: James Hall, amerikansk geolog og paleontolog.


== Fødsler ==
23. april – Max Planck, tysk teoretisk fysiker (død 1947)
27. august – Giuseppe Peano, italiensk matematiker (død 1932)
7. oktober – Rosa Smith Eigenmann, amerikansk zoolog (iktyolog) (død 1947)
19. oktober – George Albert Boulenger, britisk zoolog (død 1937)


== Dødsfall ==
30. januar – Coenraad Jacob Temminck, nederlandsk zoolog og aristokrat  (født 1778)
10. juni – Robert Brown, britisk botaniker (født 1773)
8. november – George Peacock, engelsk matematiker (født 1791)
16. desember – Richard Bright, engelsk lege (født 1789)
Vitenskapsåret 1857

Vitenskapsåret 1857 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1857.


== Hendelser ==
22. juni – Det britiske patentverket (Patent Office, 1852) åpner et museum. På de første tjue årene ble det registrert 4,1 millioner besøk.
Tunesteinen ble hentet inn til Universitetets Oldsaksamling.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Michel Eugène Chevreul, fransk kjemiker
Wollastonmedaljen: Joachim Barrande, fransk geolog og paleontolog


== Fødsler ==
8. august - Henry Fairfield Osborn, amerikansk paleontolog og geolog (død 1935)
16. desember - Edward Emerson Barnard, amerikansk astronom (død 1923)


== Dødsfall ==
1. mars - Johann Jakob Heckel, østerriksk taksidermist, zoolog og iktyolog (født 1790)
23. mai - Augustin Louis Cauchy, fransk matematiker (født 1789)
29. juli - Charles Lucien Bonaparte, fransk biolog (født 1803)
12. august - William Conybeare, britisk geolog (født 1787)
23. august - Carl Ludwig Koch, tysk entomolog og araknolog (født 1778)
15. desember - George Cayley, engelsk flypioner (født 1773)
17. desember - Francis Beaufort, britisk admiral og hydrograf (født 1774)


== Referanser ==
Bislag

Bislag, også kalt sval eller skott, er et utbygg ved inngangsdørene på bolighus. Funksjonen er dels å skjerme ytterdørene og dempe trekk fra dørene,  og dels å være et våtrom for å henge av seg yttertøy og regntøy.
I andre bygningsveiledninger og -beskrivelser brukes bislag om et gangrom inne i bygningskroppen, i tilknytning til kjøkkeninngangen, men dette varierer.Bislaget ved inngangsdøra var et karakteristisk trekk ved treroms akershusstue. På Jæren var bislag vanlig på bolighus på landsbygda, men ikke i bynære strøk. Noen steder brukes bislag om trappeavsatsen under en svalgang. Fra Østerdalen er det kjent bislag med et innebygget rom over, kalt barfrø.Ved gjenreisningen av Troms og Finnmark i 1945 ble det stilt krav om at alle hus skulle ha bislag, vindfang og gang, som altså ble oppfattet som tre ulike rom/funksjoner.Ordet bislag kommer fra det tyske bislach - «det som er slått fast til noe annet». Bislag heter på svensk en farstukvist.


== Se også ==
Vindfang
Entré


== Referanser ==
Virtuelt vann

Virtuelt vann er en betegnelse på hvor mye vann det krever å produsere en vare. Vanninnholdet i en vare er i de aller fleste tilfeller neglisjerbart sammenliknet med den vannmengden som ble brukt under produksjonsprosessen, og derfor er konseptet omtalt som virtuelt vann.Virtuelt vann er nå i bruk for å synliggjøre flyten av vann i internasjonal handel. 
Handel kan spare mye vann hvis vann-intensive varer produseres et sted der mye vann er tilgjengelig og eksporteres til tørrere områder. Eksempelvis er det anslått av eksporten av hvete, mais og durra fra USA til Mexico sparer 8,5 milliarder m3 vann årlig, da det kreves 7,1 milliarder m3 ferskvann å produsere dette i USA, mens det i Mexico ville konsumert 15,6 milliarder m3.


== Se også ==
Vannfotavtrykk


== Referanser ==