jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Symbian Foundation

Symbian Foundation er en ideell stiftelse som ble opprettet av Nokia, Sony Mobile Communications (tidl. Sony Ericsson[trenger oppdatering]), Motorola, NTT DoCoMo, AT&T, LG Electronics, Samsung Electronics, STMicroelectronics, Texas Instruments og Vodafone for å utvikle et fritt operativsystem for mobiltelefoner.


== Se også ==
Symbian
UIQ


== Eksterne lenker ==
Symbian Foundation
Dancer in the Dark

Dancer in the Dark er en dansk dramafilm og musikal fra 2000, skrevet og regissert av Lars von Trier. Dette er den tredje og siste i hans «Golden Heart»-trilogi. Hovedrollen spilles av Björk.
Filmen vant Gullpalmen under Filmfestivalen i Cannes.


== Sammendrag ==
I delstaten Washington i 1964 har Selma Ježková, en immigrant fra Tsjekkia, flyttet til USA sammen med sin sønn Gene Ježek. De lever et liv i fattigdom, og Selma arbeider ved en fabrikk sammen med hennes gode venninne Kathy - som hun gir kallenavnet Cvalda. Hun leier en bobil på eiendommen til politimannen Bill Houston og hans kone, Linda. Hun blir også forfulgt av den sjenerte Jeff, som også arbeider ved den samme fabrikken. Selma har en degenerativ øye-tilstand, og er i ferd med å miste synet. Hun forsøker å spare opp nok penger til å betale for en operasjon som kan forhindre hennes unge sønn fra å miste synet. I hennes daglige liv forsvinner Selma ofte inn i dagdrømmer. Snart forstår Jeff og Cvalda at Selma knapt kan se i det hele tatt. I tillegg avslører Bill for Selma at hans veldig materialistiske og overfladiske kone bruker mer enn lønnen han får inn, og at banken snart kommer for å ta over eiendommen hans.
For å trøste Bill, avslører Selma sannheten om øynene hennes i håp om at de sammen kan bevare hverandres hemmeligheter. Bill gjemmer seg senere i et hjørne av Selmas hjem, vel vitende om at hun ikke kan se ham - og han ser på når hun gjemmer litt penger på kjøkkenet. Dagen etter, etter å ha ødelagt en maskin på jobben, blir Selma sparket fra fabrikken. Når hun kommer hjem og skal legge vekk den aller siste lønnen hennes, oppdager hun at boksen er helt tomt. Hun planlegger å rapportere dette tyveriet til Bill og Linda, bare for å høre fra Linda hvordan Bill nylig har fått tak i en stor sum penger. Selma vet at Bill egentlig var helt blakk, og at pengene hun nettopp har fått tak i må være hennes. Hun konfronterer Bill og forsøker å få alle pengene sine tilbake. Han trekker en pistol mot henne, og i en slåsskamp blir han skadd. Bill ber Selma om å ta livet hans, og forteller henne at dette vil være den eneste måten hun noen gang kan få tilbake pengene han stjal fra henne.


== Medvirkende ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dancer in the Dark på Internet Movie Database 
(no) Dancer in the Dark hos Filmfront 
(sv) Dancer in the Dark i Svensk Filmdatabas 
(da) Dancer in the Dark i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dancer in the Dark på Allociné 
(nl) Dancer in the Dark på MovieMeter 
(en) Dancer in the Dark på AllMovie 
(en) Dancer in the Dark på Turner Classic Movies 
(en) Dancer in the Dark på Rotten Tomatoes 
(en) Dancer in the Dark på Metacritic
Fred, Frihet & Alt Gratis

Fred, Frihet & Alt Gratis er den andre studioutgivelsen fra Gatas Parlament og ble gitt ut i 2004


== Sporliste ==
Nadine Velazquez

Nadine Velazquez (født 20. november 1978) er en amerikansk skuespiller og modell.
Velazquez ble født i Chicago i Illinois av Puerto Ricansk avstamning. Hun gikk på Notre-Dame High School for jenter og har bachelorgrad i markedsføring. Hun var på forsiden av Stuff Magazine, og kom på #39 i 2006 utgaven av Maxim Magazine Hot 100 Woman list. Hun fikk rollen som Fernando Sucres kjæreste i TV-serien  Prison Break, men takket nei til fordel for rollen som Catalina i My Name Is Earl. Hun var en av dommerne i Miss Universe 2008. Hun har også hatt mindre roller i en rekke TV-serier, blant andre Entourage Scrubs, CSI: Miami, Hawaii Five-0, Charlie's Angels, Hart of Dixie og Raising Hope.
Velazquez er gift med talentspeideren Marc Provissiero.


== Filmografi (utvalg) ==
2003: Biker Boyz – Allison
2003: Chasing Papi
2003: The Bold and the Beautiful – Anna (TV-serie, 6 episoder)
2004: Blast – Luna
2004: The Last Ride – JJ Cruz
2005 – 2008: My Name Is Earl – Catalina (TV-serie, 78 episoder)
2006: House of the Dead 2 – Rodriguez
2007: Kings of South Beach – Olivia Palacios
2007: A Day in the Life – Special Agent Natasha
2007: Rogue Assassin (War) – Maria
2008: Husband for Hire – Lola
2008: Larry the Cable Guy's Star-Studded Christmas Extravaganza – Candy Cans
2009: Gary Unmarried - Sophia
2009: CSI: NY - Marcia Vasquez
2009: All's Faire in Love - Mathilda
2009: A Day in the Life - Special Agent Natasha
2012: Flight – Katerina Marquez
2013: Snitch - Analisa
2013: Aztec Warrior - Lisa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nadine Velazquez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nadine Velazquez på Internet Movie Database 
(sv) Nadine Velazquez i Svensk Filmdatabas 
(da) Nadine Velazquez på Filmdatabasen 
(da) Nadine Velazquez på Scope 
(fr) Nadine Velazquez på Allociné 
(en) Nadine Velazquez på AllMovie 
(en) Nadine Velazquez hos The Movie Database 
Maxim artikkel om Nadine Velasquez
Nadine Velasquez hos Filmfront
Kimære (uhyre)

Denne artikkelen handler om fabeldyret kimære. For andre betydninger av ordet, se kimære

Kimære eller Khimaira (gresk: χίμαιρα – «geit»), også omtalt i bestemt form som Kimæren, er et fabelvesen i gresk mytologi. Kimæren ble vanligvis framstilt som et ildsprutende uhyre som var en tredel løve (hode og kropp), en tredel geit (rygg) og en tredel drage eller slange (hale). Ifølge sagn fra gresk oldtid ble Kimæren drept av Bellerofon.
Kimærer i form av dragelignende dyreskikkelser har vært brukt som dekorasjon i kunsten, blant annet som vannspyere på gotiske kirker fra middelalderen.


== Annet ==
Ordet kimære er i biologien også brukt som betegnelsen for et individ som består av celler som stammer fra forskjellige zygoter, det vil si et individ som er vokst sammen fra to arter, eller for en krysning mellom to planter ved poding. 
Kimære kan i overført betydning dessuten bety «fantasifoster» «luftslott», «innbilning» eller «utopi». På svensk er ordet chimär vanlig med denne betydningen.


== Se også ==
Kimæren fra Arezzo – en bronsefigur som er et av de mest kjente eksempler på etruskisk kunst
Azhi Dahaka eller Zahhak, en trehodet drage eller malmdemon i persisk mytologi
Nue, et fabeldyr fra japansk mytologi med en apes hode, en tanukis kropp, en tigers bein og en slange istedenfor hale.
Manticora, et fabeldyr med hode til et menneske eller løve, kroppen til en løve og halen til en drage, slange eller skorpion
Qilin, et lykkebringende fabelvesen i kinesisk mytologi med kroppsdeler fra flere dyr
Yali, et uhyre i indisk mytologi med en tigers kropp, en elefants støttenner og en slange som hale


== Eksterne lenker ==
(en) Chimera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fåberg stavkirke

Fåberg stavkirke var en stavkirke i Fåberg, i det som nå er Lillehammer kommune.
Kirken ble trolig bygget mellom 1150 og 1200. Muligens ble den utvidet til korskirke, og den fikk nytt tårn i 1633. Stavkirken ble kjøpt av menigheten på kirkeauksjonen i 1723, og bygging av ny kirke på samme tomt ble påbegynt ganske raskt. Denne ble innviet 23. februar 1727.


== Portalen ==

En rekke gjenstander er bevart fra stavkirken, hvorav best kjent en portal på utstilling i Historisk museum i Oslo. Portalen er av Sogn-Valdres-gruppen. Hele overstykket til portalen mangler. Dørens gangjern er enkle, men ring- og låsbeslagene er svært kunstneriske. Disse er lagd på 1300-tallet.


== Andre gjenstander fra stavkirken ==
Oldsaksamlingen skal ha flere portaler fra kirken samt andre gjenstander, deriblant et krusifiks og en skapdør som skal ha inngått i en altertavle, trolig et triptyk av Hitterdalsmesteren.
Hoveddøren fra den gamle kirken ble tatt i bruk som hoveddør i den nye kirken. En gravhelle fra 1202 er å finne i våpenhuset. På Maihaugen finnes et middelaldersk krusifiks fra kirken og en fattigblokk (almissetavle) fra 1668.


== Kjente stavkirker ==
Mange stavkirker er nå tapt, men lever videre i sagn. Listen er veldig omfattende, se liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fåberg kirke 1727-1977. Fåberg menighetsråd. 1977. 
Hauglid, Roar (1973). Norske stavkirker – Dekor og utstyr. Dreyer. 
Brendalsmo, Jan: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Oppland (Riksantikvaren, 2016), s. 6


== Eksterne lenker ==
«Fåberg stavkirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Hof stavkirke

Hof stavkirke var en stavkirke i Hof i Hedmark som nå er forsvunnet. Det er bevart tegninger og/eller oppmåling og/eller portaler fra kirken.


== Se også ==
Liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.


== Litteratur ==
Hauglid, Roar; Norske stavkirker – Dekor og utstyr, Dreyers Forlag 1973
Grinaker stavkirke

Grinaker stavkirke var en stavkirke med hevet midtrom på Grinaker, i Gran kommune, som ble revet da Tingelstad kirke sto ferdig i 1866. Kirken var sognekirke for Grinaker sogn. Iflg. Povel Huitfeldts stiftsbok fra 1574-77 var kirken en annekskirke til Grans hovedkirker. I sogneprest Hammers innberetning fra 1743 kalles kirken en lovekirke eller gavekirke. Kirken ble antagelig reist i andre halvdel av 1100- årene.
Mellomsøylene i skipet har tidligere gått helt ned til golvet, men er blitt kappet og store buer, eller «tenger» er satt inn, sammen med andreaskors.
Det var alltid planlagt å benytte kapitalen i Grinaker stavkirke som grunnlag for å få bygge Tingelstad kirke. Til Tingelstad nye kirke ble det følgende overført: prekestolen, døpefonten, de to treskulpturene «Velstanden» og «Rettferdigheten», den ene kirkeklokken, utskjæringen over orgelet, to lysekroner og to messinglampetter, kalk, disk, brødeske i sølv, døpefat, messehagel med kristusbilde, en lenestol, og en kiste til sakristiet i Tingelstad kirke.
Kirken hadde på andre halvdel av 1600-tallet fått en prekestol, men denne ble flyttet til Bønsnes kirke på Ringerike i 1726, da Grinaker kort tid i forveien hadde fått en ny prekestol med utskåret «fransk løv», som var på moten den gang. Da kirken ble revet, ble denne pusset opp og fikk nytt snekkerverk, og står nå i Tingelstad kirke.
Trevirke fra kirken ble brukt i konstruksjon av Klokkerlåven (nå en fredet bygning) ved Tingelstad kirke. Altertavlen ble flyttet til Sørum kirke.
Norsk folkemuseum overtok tre malerier, malt med oljefarger på lerret. Det ene forestiller Johannes som døper Jesus, det andre viser Forklarelsen på berget og det tredje skildrer Kristi hudfletning. De to første er signert en maler ved navn Niels Hansen Bø. Norsk folkemuseum overtok også en alterbok i skinn med sølvbeslag og border i gulltrykk med innskriften «anno 1792/Grinager-gave-kirke tilhørende» og en altertavle som viser Jesus siste måltid. Denne bærer årstallet 1627.
Kristi himmelfartsdag 10. mai 1866 ble den siste gudstjenesten holdt, da byggingen av Tingelstad kirke var kommet så langt at man trengte så store deler av inventaret i kirken at den ville bli «utjenlig til kirkelige forretninger». Kirkegården ble derimot beholdt som gravplass for en del av sognets gårder som fikk sine gravsteder der og som påtok seg vedlikehold av innhegningen.


== Arkeologiske steder og revne stavkirker ==
Mange stavkirker er nå tapt, men lever videre i sagn. Listen er veldig omfattende, se liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.


== Litteratur ==
Grinaker stavkirke: Fra lovekirke til klokkerlåve. Hadeland Folkemuseum. 1991. 
Hauglid, Roar (1973). Norske stavkirker – Dekor og utstyr. Oslo: Dreyers Forlag. 
Dr. Anders Bugge (1932). «Kirkene i ny og gammel tid - Grinaker kirke». Hadeland: Bygdenes historie (Hadeland bygdebok). 1: 256-266. 
Hvattum, Harald (1991). Tingelstad kirke 1866–1991. Brandbu. ISBN 82-992505-0-1. 


== Eksterne lenker ==
(en) Grinaker stavkirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Grinaker stavkirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Snarum stavkirke

Snarum stavkirke i Modum lå på prestegårdens grunn (gnr. 159). Jens Nilssøn (1595) omtaler sognet som anneks til Modum, altså Heggen. Stavkirken ble utvidet til korskirke med laftede tverrskip i 1663, og det fremgår av en besiktigelsesrapport fra 1689 at kirken hadde svalganger. Stavkirken ble avløst av en tømmerkirke i 1702.


== Gjenstander fra stavkirken ==
En portal fra stavkirken stod ved inngangen til våpenhuset i kirken fra 1702 før den ble sendt inn til Oldsaksamlingen. På Drammens museum er bevart en døpefont i renessanse (nr. 3008 i museets system). Fra stavkirken er også bevart en katekismetavle fra 1598.


== Se også ==
Liste over tapte palisadekirker, stolpekirker og stavkirker


== Referanser ==


== Litteratur ==
Snarum kirke i «Norges kirker»
Roar Hauglid (1973). Norske stavkirker – Dekor og utstyr. Dreyer. s. 187 og 196. 
Dietrichson, Lorentz (1892). De norske stavkirker: Studier over deres system, oprindelse og historiske udvikling. Et bidrag til Norges middelalderske bygningskunsts historie. Kristiania: Cammermeyer. s. 451.
Mamiya Rinzo

Mamiya Rinzō (japansk: 間宮 林蔵, født 1775 eller 1780, død 13. april 1844) var en japansk oppdager fra slutten av Edo-perioden. Senere i livet ble han en hemmelig agent for Tokugawa-shogunatet. Han er best kjent for sin utforskning og kartlegging av Sakhalin (for japanerne kjent som 樺太 – Karafuto), som resulterte i hans oppdagelse av at Sakhalin faktisk var ei øy og ikke knyttet til det asiatiske fastland.
Mamiya ble født i 1775 i det som nå er Tsukubamirai i prefekturet Ibaraki.


== Referanser ==
Austad stavkirke (Lyngdal)

Austad stavkirke var en stavkirke som lå i Austad i Lyngdal kommune, Agder fylke. Kirken var bygd av eiketømmer, og ble revet før 1803. For få år siden ble det oppdaget at tømmer fra stavkirken var gjenbrukt under byggingen av den nye kirken i 1803. Årringsprøver fra noen av stokkene viste at stavkirken antageligvis var bygd omkring 1160


== Se også ==
Liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hauglid, Roar: Norske stavkirker – Dekor og utstyr, Dreyers Forlag 1973 ISBN 82-09-01350-5
Hylestad stavkirke

Hylestad stavkirke var en stavkirke som lå i dagens Valle kommune i Setesdal. Kirken ble revet i 1664 og er nå forsvunnet. To planker fra den gamle kirkeportalen er bevart og utstilt i Kulturhistorisk museum i Oslo. Hylestadportalen er den mest berømte av en gruppe stavkirkeportaler fra 1200-tallet. Den er dekorert med utskårne scener fra sagaen om Sigurd Fåvnesbane.


== Portalen ==

De to portalplankene med  motiv fra sagnet om Sigurd Fåvnesbane sto i den gamle stavkirka som ble revet i 1664. De utskårne portalstolpene ble bevart og kom til Universitetets oldsaksamling i Oslo i 1867 og 1876. Kopier av portalene står i våpenhuset i Hylestad kirke. Utsnitt av relieffene på Hylestadportalen har vært brukt som hovedmotiv bak på 50-kroneseddelen som ble trykt fra 1984 til 1995, og er i bruk på 1-krone-mynten.
Sagnet om dragedreperen Sigurd er vist i medaljongrammer på høyre portalplanke. Dette er nokså vanlig i kunst fra middelalderen og er kjent fra manuskripter og malerier, spesielt dekor i engelske og franske tekster fra sent på 1100-tallet. På den venstre portalplanken glir motivene over i hverandre og minner mer om uttrykk som er kjent fra tekstilarbeider, deriblant Osebergteppet. Overstykket i den rundbuete portalen er tapt.Man regner med at portalene er laget en gang rundt 1175. Sagnet sier de kom fra Sirdal.


== Arkeologiske steder og revne stavkirker ==
Mange stavkirker er nå tapt, men lever videre i sagn. Listen er veldig omfattende, se liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hauglid, Roar; Norske stavkirker – Dekor og utstyr, Dreyers Forlag 1973
Atrå stavkirke

Atrå stavkirke var en enskipet stavkirke i bygda Atrå, i Tinn kommune i Telemark. Kirken ble innvidd av Hamar-biskop Ragnar omkring 1180. I 1839 ble den revet etter at den nye langkirken Atrå kirke (tegnet av slottsarkitekt Hans Ditlev Franciscus von Linstow) ble oppført i 1836. Flere planker med runeinskripsjoner fra Atrå stavkirke er bevart, og oppbevares i dag på Oldsaksamlingen på Kulturhistorisk museum ved Universitetet i Oslo.


== Portalen ==

Portalen har nært slektskap til portalen i Nore stavkirke og portalen i Ål stavkirke, og er nå ved Universitetets Oldsaksamling i Oslo. Portalen har et mer provinsielt preg enn portalen fra Ål. Den er datert til perioden 1163 til 1189 på bakgrunn av en veggtile som forteller at kirken ble innviet av biskop Ragnar i Hamar.


== Kjente stavkirker ==
Mange stavkirker er nå tapt, men lever videre i sagn. Listen er veldig omfattende, se liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hauglid, Roar (1973). Norske stavkirker – Dekor og utstyr. Dreyers forlag.
Larry LaLonde

Reid Lawrence LaLonde (født 12. september 1968 i Oakland, California), også kalt Ler, er en amerikansk gitarist som er mest kjent fra bandet Primus. Han har også vært aktiv i bandene Possessed, Blind Illusion og No Forcefield.


== Diskografi ==


=== Possessed ===
1985: Seven Churches
1986: Beyond the Gates
1987: The Eyes of Horror


=== Blind Illusion ===
1988: The Sane Asylum


=== Corrupted Morrals ===
1989: Cheese-It


=== Primus ===
1989: Suck on This
1990: Frizzle Fry
1991: Sailing the Seas of Cheese
1992: Miscellaneous Debris
1993: Pork Soda
1995: Tales from the Punchbowl
1997: Brown Album
1998: Rhinoplasty
1999: Videoplasty
1999: Antipop
2003: Animals Should Not Try to Act Like People
2004: Hallucino-Genetics Live 2004
2006: They Can't All Be Zingers


=== med Tom Waits ===
1999: Mule Variations
1999: Jack Kerouac Reads On The Road
2006: Orphans: Brawlers, Bawlers & Bastards


=== No Forcefield ===
2000: Lee's Oriental Message
2001: God Is An Excuse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Larry LaLonde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Larry LaLonde på Discogs 
(en) Larry LaLonde på MusicBrainz 
(en) Larry LaLonde på Encyclopaedia Metallum 
(en) Larry LaLonde på AllMusic
Zhang Yimou

Zhang Yimou (forenklet kinesisk: 张艺谋; tradisjonell kinesisk: 張藝謀; pinyin: Zhāng Yìmóu, født 14. november 1951 i Xi'an i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk skuespiller, filmfotograf og en av Kinas mest kjente filmregissører. Han regnes som en av den såkalte «femte generasjons» regissører i Folkerepublikken Kina. Han debuterte som regissør i 1987 med filmen Rødt korn,  etter en roman av Mo Yan. Han er også kjent for å ha regissert kampsportsfilmen Hero med actionstjernen Jet Li i hovedrollen. Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd i 1990 med dramafilmen Ju Dou – Flammende begjær.
I 2008 redigerte Zhang Yimou åpnings- og avslutningsseremoniene for Sommer-OL i Beijing.


== Filmografi i utvalg ==


=== regissør ===
1987: Rødt korn
1989: Operasjon Jaguar
1990: Ju Dou – flammende begjær
1991: Bak den røde lykten
1992: Historien om Qiu Ju
1994: Å leve
1995: Shanghai-triaden
1999: Ikke en eneste
1999: Veien hjem
2002: Happy Times Hotel
2002: Hero
2004: Flyvende Dolker
2006: Min reise gjennom Kina
2006: Slaget om Den forbudte by
2009: Blood Simple
2011: The Flowers of War


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Yimou på Internet Movie Database 
(sv) Zhang Yimou i Svensk Filmdatabas 
(da) Zhang Yimou på Filmdatabasen 
(da) Zhang Yimou på Filmdatabasen 
(da) Zhang Yimou på Filmdatabasen 
(da) Zhang Yimou på Scope 
(fr) Zhang Yimou på Allociné 
(en) Zhang Yimou på AllMovie 
(en) Zhang Yimou hos Turner Classic Movies 
(en) Zhang Yimou hos The Movie Database
Gram Per Person

Gram Per Person er et band fra Bergen.
De spiller countrybasert rock.
Navnet er et ordspill på Gram Parsons.
Medlemmene har tidligere vært aktive i prosjekter som blant annet Ai Phoenix, Datarock, Emmerhoff & The Melancholy Babies, Team Blitzkrieg, Sissy Wish, og Magnet.


== Diskografi ==
Gram Per Person, CD, 2008
Fables For Some, LP+CD, 2011


== Bilder ==
Bilder fra bandets opptreden ved Bergen folkebibliotek

		
		
		
		


== Referanser ==
Monegaskiske euromynter

Monegaskiske euromynter er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Monaco på revers. Monaco har fått anledning til å utstede euromynter, selv om landet ikke er medlem i EU.


== Euro ==
Euro (€) er Den europeiske unionens offisielle valuta, som benyttes i mange av EUs medlemsstater samt enkelte andre stater utenfor unionen. Landene som benytter euroen kalles med et fellesnavn eurosonen. De lavere valørene av euroene utgjøres av mynter, mens de høyere valørene utgjøres av sedler. Euromynten har en felles europeisk side som viser verdien på mynten og en nasjonal side som viser et symbol valgt av medlemsstaten der mynten blir preget. Hver medlemsstat har således en eller flere symboler som er unike for landet.
For bilder av den siden myntene alle EU-land har felles og en detaljert beskrivelse av mynten, se artikkelen om euromynter.


== Monacos nasjonale motiver ==
Monacos første serie hadde fire ulike design. De laveste valørene, 1-, 2- og 5-centmynten, bar Monacos riksvåpen. 10-, 20- og 50-centmynten hadde Monacos segl, mens de høyeste valørene, 1- og 2-euromynten, hadde bilder av fyrst Rainier III og prins Albert. Den første serien ble preget mellom årene 2001 og 2005. Monacos andre serie ble preget i tre ulike design. Anledningen for at Monaco begynte å prege en ny serie var at landets monark, Rainier III, døde i 2005. De laveste valørene, 1-, 2- og 5-centmynten, endret ikke design. 10-, 20- og 50-centmynten fikk derimot nytt, fyrst Alberts monogram, og de høyeste valørene, 1- og 2-euromynten, fikk portrett av fyrst Albert II. Den nye serien ble satt i produksjon i 2006.
Alla mynter, uansett serie, har også av pregingsårstallet og teksten MONACO. Til forskjell fra mange andre eurolands 2-euromynt har de monegaskiske ingen kanttekst, kun sifrene to og en stjerne, som gjentas seks ganger. Monaco har en separat valutaavtale med EU.I tillegg til myntseriene har Monaco også preget minnemynter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den europeiske sentralbanken: Monaco
Forsfjorden

Forsfjorden er en fjordarm av Kjerkfjorden i Moskenes kommune i Nordland. Den strekker seg drøyt tre kilometer i sørvestlig retning fra innløpet mellom Engelsneset i nord og Veines i sør.Fjorden er omgitt av fjell med høyder på 400 – 800 moh. De høyeste er Brynliskartinden (798 moh.) på vestsiden og Tennestinden på nordøstsiden. Forsfjorden er et populært utgangspunkt for fotturer til Hermannsdalstinden.
Med unntak av noen gårder på Tennes, midtveis på sørsiden, og bygden Vindstad, ved innløpet til Bunesfjorden, er fjorden uten bebyggelse. Det er ingen veier langs Forsfjorden, men en hurtigbåtforbindelse fra Reine har fast anløp av Vindstad og  den tar også turgåere innover fjorden.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Reinefjorden.no med rutetabell for hurtigbåten.
Clinton Charter Township

Clinton Charter Township er en by i Macomb County i den amerikanske staten Michigan. Ifølge folketellingen i 2000 var folketallet på 95 648, og dermed den niende største byen i Michigan.


== Eksterne lenker ==
Stedets hjemmeside
Macomb County Library
Clinton-Macomb Public Library
Clinton Township Historical Commission home page