jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Euryapsider

Euryapsider er en betegnelse på en fossil gruppe krypdyr der hodeskallen hadde en enkel åpning i skalletaket, høyt opp på hver side av hodet. Åpningen lå under issebeinet og over postorbitalknoklen og tinningbeinet (squamosum). Uttrykket ble lansert av paleontologen Alfred Romer, som et ledd i hans klassifisering av krypdyr i fire underklasser:

Anapsider (ingen åpning i skalletaket bak øyet)
Euryapsider (én åpning i skalletaket bak øyet på hver side, høyt oppe)
Diapsider (to åpninger i skalletaket bak øyet på hver side)
Synapsider (én åpning i skalletaket bak øyet på hver side, lavt nede)
Euryapsidene besto i all hovedsak av den del marine former, slik som bastardøgler, mosasaurer, svaneøgler og fiskeøgler, men kraniene på disse dyrene var ofte knuste og vanskelige å tolke. Moderne tolkninger heller mot at euryapsidene ikke representerer en egen linje slik, men er diapsider, der den nederste åpningen på hver side av skalletaket er sekundert lukket. Dette kan ha skjedd separat i de forskjellige euryapside gruppene.
Selv om uttrykket «euryapsider» ikke lenger brukes som en systematisk betgegnelse, er det en hendig anatomisk betegnelse og brukes av og til som en anatomisk beskrivelse av denne typen hodeskaller.
Ragnar Vigdal (trommeslager)

Ragnar Vigdal (født 4. september 1961) er norsk trommeslager som er kjent fra sin tid det norske rockebandet The Kids.
I 1980 hadde bandet stor suksess med sin mest kjente låt, «Forelska i lærer'n», som toppet alle lister sommeren og høsten 1980. Vigdal ble innkalt til militær førstegangstjeneste i 1982, og det førte til at bandet ble oppløst. I 1996 ble bandet gjenforent for utgivelsen av samleplaten Sønner av norske jenter som hadde en ny låt som også ble populær, «Vil du værra me mæ hjæm i natt». Samme år døde bassisten Svein Morten Lunde, men i 2007 ble bandet atter gjenforent for utgivelsen av samleplata Hits fra Kids som hadde enda en ny sang; «Kyss mæ godnatt». i dag arbeider han i begravelsesbyrået Svanholm & Vigdal AS der Vigdaldelen ble stiftet i 1922 av Konrad Vigdal  


== Diskografi ==


=== The Kids ===
AlbumNorske jenter (1980)
Hon är förälskad i lärar'n (1981)
Sønner av Norge (1981)
Sons of Norway (1981)
Sønner av norske jenter – The Kids Greatest Hits (1996)
Hits fra Kids (2007)SinglerHun er forelska i lærer'n/Fanklubb (1980)
Norske jenter/En liten pike (1980)
Stål i ben og armer/Skoletrøtt (1981)
Svenska tjejer/Cool (1981)
Förelskad i lärern/Forelska i lærer'n (1981)
She's in Love with the Teacher/Zero (1981)
Hun er forelska i lærer'n (1996)
Vil du værra me mæ hjæm i natt (1996)
Kyss mæ godnatt (2007)
Børge Rømma

Børge Rømma (født 14. mai 1981) er norsk musiker og vokalist i countrybandet Too Far Gone. Rømma kommer fra Hermstad i Rissa
Rømma ble medlem i bandet etter en weekend-oppdrag i Sverige i 2005. Han var tidligere vokalist i bandet Dirty Boots som ga ut en CD i 2003 kalt Endless Ride. Børge kommer fra Fosenhalvøya, han er oppvokst i Vanvikan, men er nå bosatt på Hermstad. Han spiller også akustisk gitar. Med Too Far Gone har han vært med på å utgi fire album, Løkky (2006), Livåt (2008) Sola i ryggen (2009) og  Reis av sted  (2011)


== Diskografi ==
AlbumBankers (2015)
Taktfaste slag (2017)SinglerVanviksangen (2013), med Petter Rasmus
Fosens natur (2014)
Livets melodi (2014)
Fengsel (2014)
Sommer i Trøndelag (2015)
Dyrebare tid (2017)
Taktfaste slag (2017)
Begjær (2017)


=== Too Far Gone ===
Løkky (2006)
Livåt (2008)
Sola i ryggen (2009)
Reis av sted (2011)
20 år (2013)SinglerÆlsk dæ vilt (2006)
Løkky (2006), med Fremmed Rase
Het natt (2007)
D e slutt (2008)
Søta bror (2009)
Sola i ryggen (2009)
Din vei (2009)
Reis av sted (2011)
Værdn's bæste bar (2011)
Facebook (2014)
USA (2018)
Bare du (2018)


=== Grislæstan ===
Jul i bygda (2013)


=== Dirty Boots ===
Endless Ride (2003)


=== Deltar på ===
Tylden & co: Sommerfest! (2010)
Tylden & co: Drømmesommer (2011)
Becca: Såmmår i bøgda (2012)
Becca: Frøken Lakenskrekk (2014)


== Eksterne lenker ==
Ny vokalist i Too Far Gone
Rhynchophorus ferrugineus

Rhynchophorus ferrugineus (den røde palmesnutebillen) er en art i snutebillefamilien, som er en underart av biller. Den kan bli fra 2,5 cm til 4 cm lang, og har en rustrød farge med gråbrunt mønster. Dens larver tar bolig i palmetrær, der den huler ut stammen og til slutt tar livet av verten sin. Det kan ta opptil 6 måneder fra en palme blir angrepet til den dør. Palmesnutebilen kommer opprinnelig fra tropisk Asia, og har spredd seg til middelhavseuropa ved eksport av palmer. Særlig i Spania utgjør billen en trussel mot palmebestanden. Enkelte områder av Spania, som Costa Blanca og Costa del Sol, er særlig utsatt. Palmesnutebillen ble første gang observert i Spania i 1994, og i Frankrike i 2006.


== Eksterne lenker ==
(en) Rhynchophorus ferrugineus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhynchophorus ferrugineus hos Fauna Europaea 
(en) Rhynchophorus ferrugineus hos NCBI 
(en) Kategori:Rhynchophorus ferrugineus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rhynchophorus ferrugineus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhynchophorus ferrugineus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ola Buan Øien

Ola Buan Øien (født 1976) er norsk musiker og låtskriver. Han er best kjent som gitarist i countryrockbandet Too Far Gone som til dags dato har gitt ut ni album og har etter mer enn 20 års utøvende virksomhet som live- og studiomusiker for profilerte band og artister, debuterte Ola Buan Øien som soloartist med singelen "Min egen vei", høsten 2015 og våren 2016 med albumet Min egen vei. Øien er utdannet Cand. Philol. med hovedfag i musikk ved NTNU i Trondheim, og jobber som førstelektor i musikk ved Høgskolen i Nord-Trøndelag.


== Diskografi ==


=== Egne utgivelser ===
Min egen vei (2016)
Slak line (2017)Singler«Ny dag» (2021)
«Våren kan bli fin« (2021)
«Min egen vei» (2015)
«Som ei sol» (2017)
«Thamshavn» (2017)
«Skaper'n» (2017)
«Supro Nova» (2018)


=== Too Far Gone ===
Too Far Gone (1995)
Zetor'n (1998)
Bæst i test (2000)
Tia flyg (2002)
Like Refugees (2004)
Løkky (2006)
Livåt (2008)
Sola i ryggen (2009)
Reis av sted (2011)
20 år (2013)Singler«Zetor'n/Treidagsfest på Ler» (1997)
«Like Refugees» (2004)
«Marit e i siget» (2004)
«Ælsk dæ vilt» (2006)
«Løkky» (2006), med Fremmed Rase
«Het natt» (2007)
«D e slutt» (2008)
«Søta bror» (2009)
«Sola i ryggen» (2009)
«Din vei» (2009)
«Reis av sted» (2011)
«Værdn's bæste bar» (2011)
«20 år» (2013)
«Facebook» (2014)
«USA» (2018)
«Bare du» (2018)


=== Deltar på ===
Gauldal folkehøgskole: Thundertune's 95–96 (1996)
Berit Emma Forsmo: Ho Emma (2005)
Jumpers Knee: Vikinger og verdensmestere (2005)
The Skulls: Rock'n Roll Suicide (2006)
Norsk Rekord: Keep the Dream Alive (2008)
Berit Emma Forsmo: Den første dagen (2008)
Anders Rofstad: The Novel Within (2008)
Tylden & co: Sommerfest! (2010)
Meyer & Dahlberg: Fristed på jord (2010)
Ottar «Big Hand» Johansen: 50 Years On the Road (2015)
Katarina Barruk: Báruos (2015)
Ann-Kristin Dørdal: I'll Make a Party Out of This (2017)


== Referanser ==
Bedroom Eyes

Bedroom Eyes er artistnavnet til den svenske indie-popmusikeren og låtskriveren Jonas Melker Alexander Jonsson (født 6. april 1983 i Föllinge). Han spilte inn sitt debutalbum i The Margarets' studio Ocean Sound Recordings på Giske i 2009.
Sammen med livebandet sitt har han spilt konserter på både Sommerfesten på Giske og Quart i 2007.


== Diskografi ==


=== Album ===
2010 The Long Wait Champion
2017 Greetings From Northern Sweden


== EP ==
2006 Embrace In Stereo
2007 Hand-In-Hand Grenade
2007 Valentine Vacancy


== Referanser ==
Knut Køningsberg

Knut Helge Køningsberg (født 3. juni 1950, død 8. mars 2019) var trommeslager i Stavangerensemblet.Køningsberg ble med Stavangerensemblet fra begynnelsen i 1974 og fram til bandet ble oppløst i 1985, etter dette ble Knut Køningsberg trommeslager for Ingenting på albumet Pass ikkje inn og etterhvert også trommeslager i Sardines. I 2001 ble Stavangerensemblet gjenforent og spiller fortsatt sporadiske konserter. Han har også jobbet som studiomusiker på blant annet Jonas Fjelds suksessalbum Svært nok for meg.


== Diskografi ==


=== Stavangerensemblet ===
Ta ein kjangs! (1980)
Ska det ver … så ska det ver! (1981)
30-årskrigen (1981), med Ketil Bjørnstad
På bommen (1982)
Knappar og glansbilder (1984)
Samlekasse (2009)


=== Ingenting ===
Pass ikkje inn (1993)
Samleting (1998)
25 år i box! (2016)


=== Sardines ===
The Trouble with Love (1996)
Until Our Hats Fell Off (1996)


=== Nurk Twins ===
Legenden levande (1998)


=== Hard Luck Blues Band ===
World of Trouble (1995)
Unfinished Business (2001)


=== Deltar på ===
Svein Tang Wa: Arbeidsløyså/Om ongane (1979)
VG: På gang 1 (1981)
Det Nye: Hett fett & svett (1981)
VG: På gang 2 (1981)
Puls: Blodige strenger (1981)
NAMA International A/S: NAMA–82 (1982)
Det Nye: Hett, fett & svett 2 (1982)
Polydor/Bokklubben Nye Bøker: Norsk Rock (1983)
Bergens Tidende: Ung i vest 3 (1983)
Home's Musikk: Stjerneserien nr. 1 (1984)
Solo: Gult er kuult (1984)
Forente artister: Sammen for livet (1985)
Jonas Fjeld: Svært nok for meg (1990)
Anders Bru: Himmel og hav (1990)
Beautifull Destruction: Beautifull Destruction (1992)
Magne Høyland: 3 stråler fra Det fyssta lyset (1993)
Magne Høyland: Det fyssta lyset (1993)
Albert Skurtveit: Albert's Alibi (1995)
PolyGram: Norske toppartister (1995)
Concord Records: 40 år i hundre! 1955–1995 – en hyllest til rocken (1995)
MTG: Takk ska' du ha (1996)
Rattle Snakin' Daddies: Snakeblues (2000)
Kristian Valen & Per Vervik: The Other Side of the Street (2001)
Varmestuens venner: Varmestuen 30 år – 1973–2003 (2004)
Unidisc: Norsk musikk i 100 – Vol. 5: Norge rundt (2005)
Lasse Myrvold-hyllest: Dans til musikken (2006)
Arve Finne: Child of the Road (2006)
West Audio: Rogafest (2008)
Oh No!: Mannen som elsket Yngve (2008)
West Audio: Ingen banke oss på stadion (2008)
MAI/Universal Music: MAI 1973–1983 (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Køningsberg på Discogs 
(no) Knut Køningsberg på Rockipedia
Øystein Eldøy

Øystein Eldøy (født 11. februar 1957) er norsk musiker og bassist i rockebandet Stavangerensemblet hvor han har vært siden nyåret 1981 etter at Gunnar Engen sluttet. Han har gjennom tiden som bassist også spilt i andre band enn Stavangerensemblet, så som Abel/Mølster/Egdetveit/Eldøy som består av Morten Abel som vokalist, Morten Mølster på gitar og Johan Egdetveit på trekkspill. Han har også spilt i Malt, som består av Andreas Backer som vokalist, Kristian Gullåsen som gitarist og Ståle Liavik Solberg som trommeslager.


== Diskografi ==


=== Stavangerensemblet ===
Ska det ver … så ska det ver! (1981)
30-årskrigen (1981), med Ketil Bjørnstad
På bommen (1982)
Knappar og glansbilder (1984)
Samlekasse (2009)SinglerLinda/Biler og våpen (1981), med Ketil Bjørnstad
Gamle damers vals/Jeg, en syklist (1984)
Den stysta stintå (2009)


=== Circulasione Totale Orchestra ===
Accent (1988)


=== Armar & Bein ===
Herre i eget hus EP (1998)
Ein (1999)
Kardang (2003)
Don vadder (2004)
London, Figgen, Paris (2005)


=== Vidar Kenneth Johansen's Clarinuts ===
In a Nutshell (2011)
Special Delivery (2014)


=== Gisle Myklebust Quartet ===
Time Off (2012)
Now! (2016)
What's Up (2017)
Interaction (2018)


=== Die Bahn ===
Musca (199?)


=== Deltar på ===
VG: På gang 2 (1981)
Puls: Blodige strenger (1981)
NAMA International A/S: NAMA–82 (1982)
Bergens Tidende: Ung i vest 3 (1983)
Home's Musikk: Stjerneserien nr. 1 (1984)
Solo: Gult er kuult (1984)
Forente artister: Sammen for livet (1985)
Svein Tang Wa: Tang Wa's revy (1986)
Anders Bru: Himmel og hav (1990)
Magne Høyland: Det fyssta lyset (1993)
Ove Storland & Storland Maskin: Rocketroll (1993)
PolyGram: Norske toppartister (1995)
Concord Records: 40 år i hundre! 1955–1995 – en hyllest til rocken (1995)
MTG: Takk ska' du ha (1996)
Reinsnos: Ein nye sjangs (1998)
Varmestuens venner: Varmestuen 30 år – 1973–2003 (2004)
Unidisc: Norsk musikk i 100 – Vol. 5: Norge rundt (2005)
Ove Rocketroll: Kokoland (2006)
Lasse Myrvold-hyllest: Dans til musikken (2006)
West Audio: Rogafest (2008)
West Audio: Ingen banke oss på stadion (2008)
Ingrid Hauge Rasmussen: Mood Circle (2010)
Jan Høiland: The Days of Wine and Roses (2014)
MAI: MAI 1973–1983 (2016)
Svein Tang Wa: Perler fra Svein (2017)
Lotte Torgeirsen: Dear Sorrow (2018)


== Eksterne lenker ==
(en) Øystein Eldøy på Internet Movie Database
Mot i brystet, mord i blikket, Bomben und Granaten

Mot i brystet, mord i blikket, Bomben und Granaten er det andre soloalbumet til Åge Aleksandersen etter at Namsos-gruppa Prudence gikk fra hverandre. Dette er første plateutgivelsen hvor han har med seg Sambandet. Albumet ble utgitt i 1976, på plateselskapet Polydor, og solgte 3000 eksemplarer. 
Albumet er spilt inn i Arctic Studios, og er produsert av Aleksandersen selv.


== Sporliste ==
«Syngenautet og virkeligheta» - Påtalåten (Magnell/Aleksandersen) – 3:22
«Mot i brystet, mord i blikket, Bomben und Granaten» (Aleksandersen) – 4:13
«Æ vil aldri gløm dæ» (Aleksandersen) – 6:31
«Det lukta så rart» (Aleksandersen) – 6:26
«Gammel-tid» (Aleksandersen) – 3:58
«Det e itj lætt & forstå» (Nielsen/Aleksandersen) – 5:23
«Instrumental» (Aleksandersen) – 4:11
«Brosjyre-syden-ferie» (Aleksandersen) – 5:32


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Åge Aleksandersen – vokalist, gitar, låtskriver og produsent
Kaare Skevik jr – trommeslager
Geir Myklebust – gitar
Christian Schreiner – bassist
Arne Jacobsen – gitarist


=== Andre ===
Rune Nordal - produsent
Idun Slevikmoen - coverdesign
Ola Magnell - låtskriver


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Mot i brystet, mord i blikket, Bomben und Granaten på Discogs
Kunstig rev

Et kunstig rev er en menneskeskapt undervannsstruktur som normalt blir installert for å fremme marint liv i havbunnsområder med lite vekst og aktivitet. Kunstige rev kan også forbedre hydrodynamikken for surfing eller benyttes til å kontrollere stranderosjon.


== Se også ==
Fiskeansamlingsinnretning
Korallrev
Reserveflåte
Trond Høvik

Trond Høvik (født 5. mai 1966) er en norsk skuespiller.
4. februar 2010 ble han tildelt Radioteatrets Blå fugl for rollen som Egil Skallagrimson i Egil Skallagrimsons saga året før. Han har også medvirket i tv-serien Mammon som blir vist på NRK.


== Filmografi ==
1995: Eggs – Blomdal
1996: Hamsun – Journalist
1997: Salige er de som tørster  – E.
1997: Barbara – Gabriel
1997: Mendel – Misjonær
1997: Budbringeren – Sæther
1998: 1732 Høtten – Holger
1998: Cellofan - med døden til følge – Torkildsen
1999: Magnetisørens femte vinter
2000: Get Ready to Be Boyzvoiced – Frelsesarmeoffiser
2000: Da jeg traff Jesus med sprettert – Brannmann
2001: Det største i verden – Doktor
2001: Steppdans (stemme)
2001: Amatørene – Bent
2002: Folk flest bor i Kina – Lasse
2002: Tyven, tyven – Roger
2003: Fia og klovnene – Raymond
2003: Sejer - Elskede Poona – Gunder Jomann
2004: Alt for Egil- Jan-Ove Tofte
2004: Pappa
2007: 5 grøss fra Vestlandet
2013: Solan og Ludvig - Jul i Flåklypa - Ludvig
2015: Solan og Ludvig - Herfra til Flåklypa - Ludvig
2016: Snøfall - Julius
2018: Månelyst i Flåklypa - Ludvig


== TV-serier ==
2002: Endelig fredag – Aslak Mørk
2003: Uti vår hage
2012: Lilyhammer – Einar Lie
2012: NAV (TV-serie) – Ansatt på Maxbo
2014: Mammon (TV-serie) – Kriposansatt
2016: Aber Bergen – Herman Milde
2017: Folkevalgt – Hårek Holm
2018: Epleslang – Politimann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trond Høvik på Internet Movie Database 
(sv) Trond Høvik i Svensk Filmdatabas 
(da) Trond Høvik på Filmdatabasen 
(da) Trond Høvik på danskefilm.dk 
(da) Trond Høvik på danskfilmogtv.dk 
(da) Trond Høvik på danskfilmogtv.dk 
(en) Trond Høvik hos The Movie Database
Ola Dragmyrhaug

Ola Dragmyrhaug (født 8. mai 1980) er norsk musiker, mest kjent for sin tid i country- og dansebandet Sie Gubba hvor han spilte lurk, akustisk gitar og trekkspill. Han var med fra 1995 og fram til 2009. Han jobber i dag som fotograf og redaktør ved Midtnorsk filmsenter AS.


== Diskografi ==
Jakta ti alle fjell (1998)
Lynx'n (2000)
Lørdag e'det fæst (2002)
Bykar (2003)
Sie Gubba (2006)
Sånn e livet - live 10 år (2008)
Hemafrå (2009)


== Referanser ==
Mark Read

Mark Read (født 7. november 1978 i Worcester Park i Surrey i England) er britisk sanger og låtskriver, mest kjent fra sin tid i bandet a1. 
Read er oppvokst i en musikalsk familie og begynte å spille piano da han var tre år. Han var bare sju år da han ble interessert i å opptre, etter å ha vært med foreldrene på scenen når de spilte i et band. Fra han var 16-19 år fikk han tilbud om å være med på forskjellige prosjekter, men det var først da han møtte Ben Adams at musikkarrieren virkelig skulle starte. Read fikk sin første platekontrakt 20 år gammel.
Da a1 ble oppløst i 2002, fokuserte Mark Read på å skrive for andre artister. 25. mai 2009 ble hans første soloalbum, Peace at Last, utgitt på plateselskapet CBM Records. I august 2009 opptrådte han med a1 på det norske TV-programmet Allsang på Grensen.
I november 2009 kom singelen «Take You Home» fra a1 i forbindelse med «Rød nese-dagen» i Norge. I desember 2009 hadde a1 gjenforeningskonserter på Christiania Theater i Oslo og feiret 10-årsjubileum. Etter denne konserten ble det bekreftet at bandet var gjenforent, nå som trio.
23. januar 2010 deltok han og a1 med låten «Don't Wanna Lose You Again» under delfinalen til norske Melodi Grand Prix i Skien, der de gikk videre til finalen i Oslo Spektrum hvor de kom på andreplass. I oktober 2010 ble a1-albumet Waiting for Daylight utgitt.


== Diskografi som soloartist ==
For diskografi med a1, se bandets diskografiPeace at Last (2009)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mark Read på Internet Movie Database 
(en) Mark Read på Discogs 
(en) Mark Read på MusicBrainz 
(en) Mark Read på Songkick
Psychomyiidae

Psychomyiidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i, men kan fly et godt stykke.   
Det er 4 arter i Norge og omtrent 400 i verden.


== Utseende ==
Små, slanke, oftest brune vårfluer. Forvingene er smale, litt tilspissede med frynser av temmelig lange hår langs ytterkanten. Også bakvingene er smale med nokså lange hårfrynser, de har gjerne en liten tagg midt på fremkanten. De mangler punktøyne, antennene er kortere enn kroppen. Forbeina har to sporer, mellom- og bakbeina fire.


== Levevis ==
Larvene kan finnes både i innsjøer og i elver og bekker. De bygger ikke larvehus, men lager gallerier eller rør av silke på steiner, disse blir gjerne dekket av mudder. Noen arter flyr mest om dagen, og kan danne store svermer.


== Utbredelse ==
Psychomyiidae forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Annulipalpia – larvene i denne gruppen lager fangstnett og spinner seg et hus de kan trekke seg tilbake til.
Familien Psychomyiidae Curtis, 1835
Slekten Lype McLachlan, 1878
Lype phaeopa (Stephens, 1836) – over det meste av Norge
Lype reducta (Hagen, 1868) -sjelden art, bare funnet i Buskerud
Slekten Psychomyia Latreille, 1829
Psychomyia pusilla (Fabricius, 1781)
Slekten Tinodes Curtis, 1834
Tinodes waeneri (Linnaeus, 1758) -Sør-Norge


== Kilder ==
Ottesen, P.S. (red.) 1993 Norske Insektfamilier og deres artsantall. NINA utredning 055, 40 sider.
Solem, J.O. og Andersen, T. (1996) Trichoptera, Vårfluer. Side 172-180 i: Aagaard, K. og Dolmen, D. (red.): Limnofauna norvegica. Tapir, Trondheim. ISBN 82-519-1214-8


== Eksterne lenker ==
(en) Psychomyiidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Psychomyiidae i Encyclopedia of Life 
(en) Psychomyiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Psychomyiidae hos Artsdatabanken 
(sv) Psychomyiidae hos Dyntaxa 
(en) Psychomyiidae hos Fauna Europaea 
(en) Psychomyiidae hos Fossilworks 
(en) Psychomyiidae hos ITIS 
(en) Psychomyiidae hos NCBI 
(en) Kategori:Psychomyiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Psychomyiidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Port Egmont

Port Egmont var den første britiske bosetningen på Falklandsøyene, beliggende på Saunders Island nordvest i øygruppen.


== Historie ==
Port Egmont ble etablert 25. januar 1765 av en ekspedisjon ledet av John Byron. Et år senere ankom en annen ekspedisjon, ledet av John MacBride, med fartøyene HMS «Jason», HMS «Carcass» og HMS «Experiment». Carcass Island og Jason Islands er oppkalt etter hvert sitt skip. Formålet med ekspedisjonen var å sikre besittelsen, og MacBride lot et fartøy være igjen i Port Egmont for å utvikle bosetningen.
De neste årene var preget av uoverensstemmelser med franskmenn og spanjoler om krav over øyene, og britene brukte Port Egmont som basis for deres krav. I juli 1770 ankom spanjolene den britiske bosetningen med fem krigsskip og tusen mann og presset vekk britene. Etter at britene hadde truet spanjolene med krig, ble kolonien reetablert i 1771. Havnen ble et viktig stoppested for skip som seilte rund Kapp Horn.
I 1774 forlot britene mange av sine oversjøiske besittelser av økonomiske årsaker, og Port Egmont var intet unntak. I 1776 dro britene, og etter å ha tjent som havn for selfangere noen år, ble bosetningen tilintetgjort etter ordre fra spanske myndigheter.


== Se også ==
Port St. Louis, den første bosetningen på øyene (franske kolonister)


== Eksterne lenker ==
Falkland History
Samuel Johnson (1771): «Thoughts on the Late Transactions Respecting Falkland's Islands»
Port San Carlos

Port San Carlos er en bosetning på Falklandsøyene. Den er beliggende på nordsiden av San Carlos Water på vestkysten av Øst-Falkland. Den ligger nord for bosetningen San Carlos.
Port San Carlos er mest kjent som ilandstigningsplass for de første britiske landstyrkene under Falklandskrigen, under kodenavn «Green Beach».
Peter Brian Albers

Peter Brian Albers (født 20. desember 1970) er norsk musiker og bassist.
Albers spilte tidligere i det norske rockabillybandet Rex Rudi fra 1998 og fram til 2000 da han ble far. Både før og etter dette har han spilt i band som Within Range og Orchid Garden.


== Diskografi ==


=== Rex Rudi ===
Her om dagen i Lagunen (1999)


=== White Willow ===
Ignis Fatuus (1995)


=== Deltar på ===
Nye Skalder: Nye Skalder – Nr 1 (1998)
Scream Music Entertainment: Volum 4,5%... den andre drekka enda mer! (2001)
Briskeby Records: This Is an Orange (2016)
Julius Lind

Julius Lind (født 13. september 1977 i Haugesund) er en norsk jazz- og rockemusiker.
Spiller i The Gin and tonic youth, Ape club, Action&Tension&Space og Blow.
Lind spilte kontrabass i det norske rockabillybandet Rex Rudi fra 2000 til 2008. Han har også spilt sammen med Girl from Saskatoon.


== Diskografi ==


=== Rex Rudi ===
Kampens hete (2003)
Backbeat og begjær (2005)
Alt er vel (2008)EP-erRexmaskin demo (2001)
Rock'n'roll Jul (2003)
Så lenge det er natt (2008)


=== Brødrene Löwenstierne ===
Brødrene Löwenstierne & Their Calypso Quintet (2013)SinglerGå til onkel (2012)


=== The Gin and Tonic Youth ===
New Times (2011)


=== Action & Tension & Space ===
Action & Tension & Space (2012)
Skåredalen Funhouse (2018)


=== Ape club ===
Ape club (2013)
What You Wish For (2017)


=== Deltar på ===
Grünerløkka Lufthavn: 10 år i løse lufta! – Grünerløkka Lufthavn (2004)
Girl from Saskatoon: This Is Only the Beginning (2006)
Aurora Plastic Monster: …Lips Are Blue, Eyes Are Red… (2010)
Henrik Horge & Calypsokameratene: Oslo Calypso (2017)
Henrik Horge & Calypsokameratene: Frukt & tobago (2018)


== Referanser ==