jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Merwedekanaal gasskraftverk

Merwedekanaal gasskraftverk er et gasskraftverk i Nederland. Det har en installert produksjonskapasitet på 427 MW fordelt på 2 turbiner à 100 MW og én på 227 MW. Anlegget ble ferdig i 1978–1989. Brenselstypen er naturgass.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in the Netherlands».
Rijnmond gasskraftverk

Rijnmond gasskraftverk er et gasskraftverk i provinsen Zuid-Holland i Nederland. Det har en installert produksjonskapasitet på 790 MW fordelt på 2+1 turbiner. Anlegget ble ferdig i 2004. Brenselstypen er naturgass. Operatøren er energiselskapet InterGen. Like ved har Shell et raffineri som får varmdamp fra kraftanlegget.
De totale CO2-utslippene gikk merkbart ned i 2008 og var ca. 1 561 200 tonn, mens det samme årets kvote var 1,574 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in the Netherlands».
Vitenskapsåret 1891

Vitenskapsåret 1891 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1891.


== Hendelser ==
25. august – Under den internasjonale elektrotekniske utstillingen i Frankfurt am Main ble en trefase kraftledning for vekselstrøm demonstrert og funnet egnet for langdistanse kraftoverføring.


== Prisvinnere ==
Bigsbymedaljen: George Mercer Dawson, canadisk geolog.
Copleymedaljen: Stanislao Cannizzaro, italiensk kjemiker.
Davymedaljen: Victor Meyer, tysk kjemiker.
Murchisonmedaljen: Waldemar Christopher Brøgger, norsk mineralog, geolog og paleontolog.
Wollastonmedaljen: John Wesley Judd, britisk geolog.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==
Lageweide gasskraftverk

Lageweide gasskraftverk er et gasskraftverk ved Utrecht i provinsen Nord-Holland  i Nederland. Det har en installert produksjonskapasitet på 548 MW fordelt på 2 turbiner à 227-255 MW, og en toppbrenner på 66 MW. Anlegget ble ferdig i 1976–1995. Brenselstypen er naturgass. Operatøren er energiselskapet NUON.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 647 900 tonn, mens det samme årets kvote var 552 500 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in the Netherlands».
Vitenskapsåret 1892

Vitenskapsåret 1892 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1892.


== Hendelser ==
Johan Petter Johansson patenterte skiftenøkkelen.
Rudolf Diesel patenterte dieselmotoren.
William Ramsay oppdager argon.
Georg Cantor viser at det finnes flere typer uendelighet og studerer transfinite tall.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Rudolf Virchow, tysk lege, patolog og biolog.
Darwinmedaljen: Joseph Dalton Hooker, britisk botaniker og forskningsreisende.
Davymedaljen: François-Marie Raoult, fransk kjemiker.
Linnean Medal: Alfred Russel Wallace, britisk biolog og zoolog
Murchisonmedaljen: Alexander Henry Green, britisk geolog.
Rumfordmedaljen: Nils Dunér, svensk astronom.
Wollastonmedaljen: Ferdinand von Richthofen, tysk geolog, geograf og forskningsreisende.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Teknisk Ukeblad, årgang 1892 i Prosjekt Runeberg
Laurentius Andreæ

Laurentius Andreæ (født Lars Andersson på 1470-tallet i Strängnäs, død 14. april 1552) var en svensk kirkereformator. 
Han studerte ved universitetene i Rostock og Leipzig, og var erkediakon i Strangnäs fra 1520-årene av. Han gikk så over fra katolisismen til protestantismen, og ble kansler for Gustav Vasa under reformasjonen. Laurentius ble senere anklaget for høyforræderi av Gustav Vasa og ble dømt til døden, men ble benådet og fikk kjøpe seg fri mot kausjon. Han levde deretter tilbaketrukket i Strangnäs frem til sin død.


== Referanser ==
Indoktrinering

Indoktrinering kan bety dels opplæring, instruering, dels politisk påvirkning, hjernevask. Ordet kommer av doktrine som betyr lære, læresetning, livssyn. Til forskjell fra annen undervisning går indoktrinering ut på å få eleven til å tilegne seg en gitt doktrine fullstendig og uten å ville overprøve den eller tillate vesentlige motforestillinger. 
På lignende måte som ordet propaganda (som betyr utbredning, spredning, reklame) har ordet på 1900-tallet gått fra å ha en nøytralt beskrivende funksjon til å bli et skjellsord. Med indoktrinering siktes det dermed vanligvis til en mer subtil, mindre åpenbar form av påvirkning, mens propaganda oftere assosieres med markskrikersk fremførte overtydelige budskap.


== Politisk kontekst ==
I en politisk sammenheng er indoktrinering analysert som et verktøy for klassekrigsføring hvor institusjoner i landet identifiserer som "konspirasjon" for å opprettholde en status. George Orwells bok, 1984, er den mest kjente for et statlig propagandatiltak for totalitære regimer.


== Psykologisk kontekst ==
I en psykologisk sammenheng brukes ofte isolasjon som en måte å opprettholde ødeleggende forhold. Isolasjon skaper hallusinasjon og en forvirringstilstand, en hjernevasking med kombinasjon av skremselspropaganda, isolasjon og omsorg som et utgangspunkt for indoktrinering fra at det finnes et annet perspektiv.


== Se også ==
Akkulturasjon
Hjernevask
Rekruttering


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den norske akademiske ordbok, Indoktrinering
Chauliognathinae

Chauliognathinae er en delgruppe (underfamilie) av biller blant bløtvingene. 


== Utseende ==
Biller med bløte, eller lite kitiniserte dekkvinger. De har velutviklede flygevinger under de bløte dekkvingene. Hodet er ganske stort, fremstrakt, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er 11-leddete, ganske lange og trådformede.  


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den Nye verden.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien bløtvinger (Cantharidae)
underfamilie Chauliognathinae LeConte, 1861
stamme Chauliognathini LeConte, 1861
slekten Belotus Gorham, 1881
slekten Chauliognathus Hentz, 1830
slekten Daiphron Gorham, 1881
slekten Lobetus Kiesenwetter, 1852
slekten Macromalthinus Pic, 1919
slekten Malthesis Motschulsky, 1853
slekten Maroniodes Brancucci, 1981
slekten Maronius Gorham, 1881
slekten Microdaiphron Pic, 1926
slekten Paramaronius Wittmer, 1963
slekten Pseudolobetus Champion, 1915
slekten Psilorrhynchus Gemminger & Harold, 1869
stammen Ichthyurini Champion, 1915
slekten Ichthyurus Westwood, 1848
slekten Malthoichthyurus Pic, 1919
slekten Microichthyurus Pic, 1919
slekten Pseudocerocoma Pic, 1919
slekten Trypheridium Brancucci, 1985
slekten Trypherus LeConte, 1851


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chauliognathinae hos Fossilworks 
(en) Chauliognathinae hos ITIS 
(en) Chauliognathinae hos NCBI 
(en) Kategori:Chauliognathinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chauliognathinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Elateriformia (Coleoptera) – Delta key
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Dysmorphocerinae

Dysmorphocerinae er en delgruppe (underfamilie) av biller blant bløtvingene. 


== Utseende ==
Biller med bløte, eller lite kitiniserte dekkvinger. De har velutviklede flygevinger under de bløte dekkvingene. Hodet er ganske stort, fremstrakt, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er 11-leddete, ganske lange og trådformede.  


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i varme områder av Amerika, Afrika og Australia.


== Systematisk inndeling ==
Denne slektoversikten er hentet fra Wikispecies.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien bløtvinger (Cantharidae)
underfamilie Dysmorphocerinae Brancucci, 1980
slekten Afronycha Wittmer, 1949
slekten Asilis  Broun, 1893
slekten Compsonycha Wittmer, 1949
slekten Dysmorphocerus Solier in Gay, 1849
slekten Flabelloontelus Pic, 1911
slekten Geigyella Wittmer, 1972
slekten Hansasilis Pic, 1936
slekten Heteromastix Boheman, 1858
slekten Hyponotum Wittmer, 1949
slekten Micronotum Wittmer, 1949
slekten Neoontelus Wittmer, 1972
slekten Oontelus Solier in Gay, 1849
slekten Plectocephalon Pic, 1928
slekten Plectonotum Gorham, 1891


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dysmorphocerinae hos Fossilworks 
(en) Dysmorphocerinae hos ITIS 
(en) Dysmorphocerinae hos NCBI 
(en) Kategori:Dysmorphocerinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dysmorphocerinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Elateriformia (Coleoptera) – Delta key
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Silinae

Silinae er en delgruppe (underfamilie) av biller blant bløtvingene. 


== Utseende ==
Biller med bløte, eller lite kitiniserte dekkvinger. De har velutviklede flygevinger under de bløte dekkvingene. Hodet er ganske stort, fremstrakt, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er 11-leddete, ganske lange og trådformede. De har et «rynkete» brystskjold. 


== Systematisk inndeling ==
Denne slektoversikten er hentet fra Wikispecies, samt slekten Crudosilis (forholdsvis nylig beskrevet).

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien bløtvinger (Cantharidae)
underfamilie Silinae Mulsant, 1862– ikke i Norge, men én art i Norden
stammen Silini Mulsant, 1862
slekten Asiosilis Wittmer, 1977
slekten Autosilis Kazantsev, 2011
slekten Cordylocera Guérin-Méneville, 1830
slekten Crudosilis Kazantsev, 1994 – én art i Sverige, ofte plassert i Silis
slekten Discodon Gorham, 1881
slekten Ditemnus LeConte, 1861
slekten Grandesilis Pic, 1955
slekten Indopolemius Wittmer, 1969
slekten Laemoglyptus Fairmaire, 1886
slekten Lycopolemius Pic, 1921
slekten Macrosilis Pic, 1911
slekten Mimopolemius Pic, 1921
slekten Pachymesiosilis Pic, 1911
slekten Paradiscodon Wittmer, 1954
slekten Peltariosilis Wittmer, 1952
slekten Podosilis Wittmer, 1978
slekten Polemiosilis Pic, 1921
slekten Polemius LeConte, 1851
slekten Silis Charpentier, 1825 – én art i Mellom-Europa
stammen Tytthonyxini Arnett, 1952 (usikker plassering)
slekten Tytthonyx LeConte, 1851
usikker plassering
slekten Malthinocantharis Pic, 1914


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936


== Eksterne lenker ==
(no) Silinae hos Artsdatabanken 
(sv) Silinae hos Dyntaxa 
(en) Silinae hos Fauna Europaea 
(en) Silinae hos Fossilworks 
(en) Silinae hos ITIS 
(en) Silinae hos NCBI 
(en) Kategori:Silinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Silinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Silinae - Fauna Europaea - engelskspråklig
Elateriformia (Coleoptera) – Delta key Arkivert 16. oktober 2007 hos Wayback Machine.
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Brumleby

Brumleby (tidligere Lægeforeningens boliger) er en boligbebyggelse på Østerbro, København i Danmark.
Som en konsekvens av koleraepidemien i København i 1853 ble Brumleby bygget på Østerfælled. Byggingen startet i 1853 og pengene til prosjektet hadde Lægeforeningen samlet inn på privat basis. Lægeforeningen ønsket å skape sunne og billige boliger for arbeiderklassen og ga oppgaven til arkitekten Michael Gottlieb Bindesbøll.
Byggefasen strakte seg fra 1853–1857 og i den første etappen ble det bygget 240 meget små ett-og toroms leiligheter, hvor det i begynnelsen bodde ca. 900 mennesker. På grunn av krigen i 1864 gikk det en årrekke før resten av bebyggelsen ble fullført. Dette skjedde i 1866–1872 og denne gang med Vilhelm Klein som arkitekt. Da byggingen var ferdig, var det ca. 550 leiligheter i Brumleby som huset ca. 2500 mennesker. Selve lelighetene var ikke større enn dem i leiekasernene, men det var lys og luft mellom husene, i motsetning til de øvrige husene ved brokvarterenes plass. Dessuten var det åpne fellesarealer samt vaskehus, badeanstalt, bruksforening, bibliotek, forsamlingshus, ismeieri, slaktehus, verksteder og brannstasjon i Brumleby. De fleste av disse funksjonene er i dag nedlagt eller omdannet; f.eks. fungerer bruksforeningen som museum, badeanstalten er blandet bolig og butikk mens ismeieriet og forsamlingshuset «Kostalden» leies ut til møter og fester.
Bygningskomplekset har italienske landarbeiderboliger som inspirasjonskilde og er bygget som rekkehus i to etasjer. De gule og hvite husblokkene er 50 meter lange med syv inngangsdører som hver fører inn til 1 eller flere leiligheter. Langt de fleste leilighetene er i én etasje og kun et mindre antall i 2 etasjer. Til leilighetene i første etasje hører det småhaver mens arealene mellom blokkene er delt mellom privathaver og fellesareal.
Brumleby inngår flere steder i litteraturen f.eks. hos Martin Andersen Nexø. En historisk beskrivelse av bebyggelsen finnes i «Brumlebys historiebog» av Hans Helge Madsen, forfatter og kunsthistoriker (1936–2008).
Navnet Brumleby kommer av at bebyggelsen var plassert ute på et jorde hvor kyrne gikk og «brumlede» (brummet) (betegnelse for kyrs småsnakkende brummelyder).
Fra 1990–96 ble Brumleby renovert i samarbeid med beboerne og i 1997 ble Brumleby sammen med Øksnehallen og Ny Carlsberg Glyptotek tildelt Europa Nostras pris for bevaring og renovering. 
I 2002 ble Brumleby solgt av «Københavns Kommunes byfornyelses- og saneringsselskab» og omdannet til «Brumleby Almene Andelsboligforening», administrert av KAB. 
Brumleby er fredet og fredningen omfatter 37 bygninger samt omgivelser.


== Kulturkanonen ==
Brumleby er tatt opp i Danmarks kulturkanon under arkitektur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brumleby – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Brumlebys historie» (dansk). Brumleby. Arkivert fra originalen 21. august 2014. Besøkt 28. oktober 2015. 
Lægeforeningen om Brumleby
Oddmund Grøtte

Oddmund Grøtte (født 21. september 1971) er en norsk aksje-daghandler og sakprosaforfatter. Han har skrevet to bøker om trading. 


== Bibliografi ==
Opsjoner og futures: en praktisk innføring, Oddmund Grøtte. Hegnar media, 2003. ISBN 9788271461027
Aksjekjøp og Daytrading: metode, psykologi, risiko og strategier, Oddmund Grøtte. Hegnar media, 2006 ISBN 9788271460310


== Eksterne lenker ==
Private nettsider Besøkt 18. mars 2015
MF «Svanøy»

MF «Svanøy» er ei ferje som er bygd i 1992 og er eid av Fjord1 Fylkesbaatane. Det er et søsterskip til «Vikingen», «Hardingen» og MF «Møysalen».


== Tidslinje ==
1992-1994: Fjærland–Balestrand–Hella
1995-2000: Mannheller–Fodnes og Kaupanger–Gudvangen
2000-2010: Lavik–Oppedal
2010: Reserveferje


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1992
Bygget av: Johan Drage, Rognan (byggenummer 393)
Brutto RT: 2631
Netto RT: 844
Personbilkapasitet: 104
Lengde: 84,00 meter
Bredde: 15,00 meter
Motor: 8cyl. 4T DM (Wärtsilä-Wichmann, Rubbestadneset), 3260 bHK


== Historie ==
1992:	Juni: Levert som «Svanøy» for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane, Florø
1997:	Aug.: Rederiet omdøpt Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane AS, Florø
2005:	Mars: Rederiet omdøpt Fjord 1 Fylkesbaatane, Florø
2015: 	Fremdeles i rederiets flåte
2021: 	Solgt


== Kilder ==
Alsaker, Per (2011). «Skipet» (DOC) (norsk). Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. Besøkt 6. oktober 2012. 
Langes, W. (2015). «Fjordfaehren.de» (tysk). Arkivert fra originalen 4. april 2015. Besøkt 17. april 2015. 
MarineTraffic (2015). «MarineTraffic» (engelsk). Besøkt 17. april 2015. 
www.fjord1.no: fartyoversikt -ferjer


== Eksterne lenker ==
(en) Svanøy (ship, 1992) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) IMO 9035163 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Svanøy» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
MF «Lote» (2006)

MF «Lote» er en bilferge som ble bygget i 2006 og er eid av Fjord1. Fra 2006 til 2008 gikk den i sambandet Mannheller-Fodnes og fra 2008 til 2015 på Anda-Lote. Siden 2015 har fergen trafikkert ferjesambandet Molde–Vestnes. Den har også trafikkert europavei 39-sambandene Festøya–Solavågen og Halsa-Kanestraum. 1. desember 2022 settes den inn på Bognes–Skarberget på europavei 6 i Nordland.


== Historie ==
2006:	28.04.: Levert som «Lote» for Fjord 1 Fylkesbaatane AS, Florø/Måløy
2022:	Fremdeles i rederiets flåte.


== Kilder ==
Alsaker, Per (2011). «Skipet» (DOC) (norsk). Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. Besøkt 6. oktober 2012. 
Langes, W. (2015). «Fjordfaehren.de» (tysk). Arkivert fra originalen 8. mars 2016. Besøkt 19. april 2015. 
MarineTraffic (2015). «MarineTraffic» (engelsk). Besøkt 6. april 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 9361184 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Lote» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) MF «Lote» – Skipsrevyen 
(no) MF «Lote» – Maritimt Magasin
MF «Selje»

MF «Selje» er en ferge eid av Fjord1 Fylkesbaatane. Ferjen ble bygget i 1987 og ble satt inn på sambandet Lavik–Oppedal. Etter det gikk den på Lote–Anda til 2008. Ferjen går nå Ferjesambandet Isane-Stårheim, og hopper inn på Anda-Lote når det trengs.


== Historie ==

1987:	Juli: Levert som «Selje» for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane, Florø/Måløy
1997:	Aug.: Rederiet omdøpt Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane AS, Florø/Måløy
2005	Mars: Rederiet omdøpt Fjord 1 Fylkesbaatane, Florø/Måløy
2015: 	Fremdeles i rederiets flåte
2016:  Jan: Blir først i verden til bruke 100 % biodrivstoff.


== Kilder ==
Alsaker, Per (2011). «Skipet» (DOC) (norsk). Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. Besøkt 6. oktober 2012. 
Langes, W. (2015). «Fjordfaehren.de» (tysk). Arkivert fra originalen 15. april 2015. Besøkt 11. april 2015. 
MarineTraffic (2015). «MarineTraffic» (engelsk). Besøkt 11. april 2015. 
Stensvold, Tore (25. september 2015). «De blir verdens tre første ferger på kun biodrivstoff» (norsk). Teknisk ukeblad. Besøkt 26. september 2015. «Fjord1 skal fra januar bruke 100 prosent biodiesel på de tre fergene som trafikkerer Halla-Dragsvik-Vangsnes.» 


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 8610136 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Selje» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Hynna naturreservat

Hynna naturreservat er et naturreservat i Gausdal kommune i Innlandet. Naturreservatet ligger mellom Hornsjøen og Ropptjern i Gausdal vestfjell, og har siden 2002 status som ramsarområde, på grunn av sin betydning for trekkfugler.
Reservatet ble opprettet i 1990 for å bevare et stort og variert våtmarksområde og et myrområde. 
Området er et stort og variert våtmarksområde med myr, sump, vatn, tjern, bekker, elver og skogholt. Det er en viktig hekkelokalitet for våtmarksfugler. Det er mange fugler og mange fuglearter i området, og det er også registrert sårbare fuglearter.
I tillegg til de ornitologiske verneverdiene er myrene også verneverdige ut fra botaniske og myrdannings-økologiske perspektiv.
Reservatet ligger nær Den norske turistforenings hytte Kittilbua, og nær Ormtjernkampen nasjonalpark. 


== Eksterne lenker ==
(no) Hynna naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
As Pontes kullkraftverk

As Pontes kullkraftverk er et kullkraftverk i La Coruña i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 1500 MW, fordelt på 4 like store turbiner. Dette er et av landets store fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1970 og stod ferdig i 1979. Brenselkilden er  kull.
Utslippene var CO2 er 9,1 millioner tonn i 2007.
De isolerte CO2-utslippene i 2008 var ca. 954 740 tonn ved den nyeste enheten, kvoten var samme år 647 600 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) As Pontes Power Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Spain».
Compostilla II kullkraftverk

Compostilla kullkraftverk nr II er et kullkraftverk i León i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 1312 MW, fordelt på 5 turbiner. Dette er et av landets store fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1960 og stod ferdig i 1984. Operatør er energiselskapet Endesa. Brenselkilden er  kull.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 5 941 900 tonn, kvoten var samme år 4 105 700 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Spain».
Aboño kraftverk

Aboño kraftverk  er et kullkraftverk kombinert med gassdrift og oljefyring i Asturias i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 922 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av landets mellomstore fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1970 og stod ferdig i 1985. Brenselkilden er  kull, gass og olje.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 6 598 840 tonn ved Aboño 1, kvoten var samme år 3 132 600 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Spain».
Algeciras kraftverk

Algeciras kraftverk er et kullkraftverkmed kombinert gassdrift og oljefyring  i Algeciras i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 753 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av landets mellomstore fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1970 og stod ferdig i 1975. Brenselkilden er  kull, naturgass og olje.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Spain».
Los Barrios kullkraftverk

Los Barrios kullkraftverk er et kullkraftverk  i Cádiz i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 568 MW, fordelt på 1 turbin. Dette er et av landets mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1980 og stod ferdig i 1985. Operatør er E.ON. Brenselkilden er  kull.
De totale CO2-utslippene ble om lag halvert i 2008 og var ca. 1 821 500 tonn, mens det samme årets kvote var 2,024 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Spain».
Meirama kullkraftverk

Meirama kullkraftverk er et kullkraftverk  i La Coruña i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 553 MW med 1 turbin. Dette er et av landets mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1975 og stod ferdig i 1980. Brenselkilden er  kull og lignitt.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 311 600 tonn, utslippskvoten var samme år 2 008 900 tonn. Så sent som i 2007 var utslippene oppe i 5,13 millioner tonn, et av de største i hele Spania.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Spain».
Narcea kullkraftverk

Narcea kullkraftverk er et kullkraftverk med kombinert gassdrift og oljefyring  i Algeciras i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 595 MW, fordelt på 3 turbiner i anlegg nr 1-3. Dette er et av landets mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1970 og stod ferdig i 1984. Operatør er energiselskape UFG. Brenselkilden er  kull og antrasitt.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Spain».
La Robla kullkraftverk

(La) Robla kullkraftverk  er et kullkraftverk i León i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 620 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av landets mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1969 og stod ferdig i 1984. Brenselkilden er  kull antrasitt.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 048 500 tonn, kvoten var samme år 2 212 250 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Spain».
Soto de Ribera kullkraftverk

Soto de Ribera kullkraftverk er et kullkraftverk i Asturias i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 715 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av landets mindre kraftverk som utnytter fossilt brennstoff (kull) målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1965 og stod ferdig i 1984.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 365 900 tonn, utslippskvoten var samme år 2 018 100 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Spain».