jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lucinda Williams

Lucinda Williams (født 26. januar 1953 i Lake Charles, Louisiana) er en amerikansk roots rock-, folk- og countrymusiker.
20 år etter sin debut fikk hun sitt kommersielle gjennombrudd med albumet Car Wheels on a Gravel Road (1998). I dag tilhører hun de mest kjente representantene innen sin musikkretning.
Time Magazine kåret henne i 2002 til den beste singer-songwriter i USA.


== Diskografi ==
Ramblin' (1979)
Happy Woman Blues (1980)
Lucinda Williams (1988)
Sweet Old World (1992)
Car Wheels on a Gravel Road (1998)
Essence (2001)
World Without Tears (2003, HDCD-format)
Live @ the Fillmore (2006)
Car Wheels on a Gravel Road – Deluxe Edition (med alternative versjoner og bonus-Live-CD) (2006)
West (2007)
Little Honey (2008)
Blessed (2011), 2 CD, Universal Music Entertainment, Berlin, MCA Records LC01056.


== Utmerkelser ==
Tre Grammy Awards:

Best Country Song (1994)
Best Contemporary Folk Album (1998)
Best Female Rock performance (2002)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lucinda Williams – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lucinda Williams på Internet Movie Database 
(sv) Lucinda Williams i Svensk Filmdatabas 
(fr) Lucinda Williams på Allociné 
(en) Lucinda Williams på AllMovie 
(en) Lucinda Williams hos The Movie Database 
(en) Lucinda Williams på Apple Music 
(en) Lucinda Williams på Discogs 
(en) Lucinda Williams på MusicBrainz 
(en) Lucinda Williams på Spotify 
(en) Lucinda Williams på Songkick 
(en) Lucinda Williams på Last.fm 
(en) Lucinda Williams på AllMusic 
Lucinda Williams på Twitter 
Lucinda Williams på Facebook 
Lucinda Williams på Instagram 
Lucinda Williams på YouTube 
Lucinda Williams på Myspace 
(en)  Lucinda Williams hos AllMusic
Diskografi og CD-oversikt Arkivert 1. oktober 2007 hos Wayback Machine., Rolling Stone
Rødbrun bladspinner

Rødbrun bladspinner (Phyllodesma ilicifolium) er en sommerfugl som tilhører familien ekte spinnere (Lasiocampidae). Denne spinneren, som når den sitter stille ligner et vissent blad, finnes på Øst- og Sørlandet i Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 26 – 45 mm, hunnen større enn hannen), rødbrun spinner. Vingene er sterkt bølgete i ytterkanten og spinneren ligner et vissent blad når den sitter i ro. Kroppen er kort og tykk, antennene er forholdsvis korte, godt under halvparten så lange som forvingene hoa hannen og under 1/3 så lange som forvingene hos hunnen. Hodet er ganske lite, labialpalpene er kraftige og stikker litt fram som et nebb. Forvingen er rødbrun, grå langs ytterkanten. Bakvingen er gråbrun med en rødbrun flekk ved fremkanten. Larven er brun med en blålig sidestripe, ovanefor denne med oransjerøde, hvite og svarte flekker. Hodekapselen er mørkebrun. Larven er jevnt kledt med korte, oppstående hår.


== Levevis ==
Rødbrun bladspinner forekommer i bar- og blandingsskoger med rik forekomst av bærlyng. Larvene lever enkeltvis på blåbær, blokkebær, ulike slags vier og osp, av og til også på ulike urter. Når larven blir forstyrret, bøyer den fremkroppen tilbake over bakkroppen og sperrer ut de tre beinparene. Den kan også bøye forkroppen ned, to store, svartkantede, oransje flekker kommer da til syne. Dette kan bidra til å skremme vekk rovdyr. Utviklingen blir fullført i løpet av sommeren og den overvintrer som puppe. De voksne spinnerne flyr om natten i mai – juni, hunnen gjerne tidlig på natten og hannen senere. Hunnen legger 100 – 170 egg enkeltvis på kvister og blader av vertsplantene før hun dør.


== Utbredelse ==
Rødbrun bladspinner finnes i store deler av Europa (men mangler i mye av Middelhavsområdet) og videre østover til Amur. I Norge er den forholdsvis vanlig på Sør- og Østlandet vest til Kristiansand og nord til Trysil.


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) rødbrun bladspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rødbrun bladspinner hos Artsdatabanken 
(en) rødbrun bladspinner hos Fauna Europaea 
(en) rødbrun bladspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Phyllodesma ilicifolia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Eikebladspinner

Eikebladspinner (Gastropacha quercifolia) er en sommerfugl som tilhører familien ekte spinnere (Lasiocampidae). Den er bare funnet én gang i Norge, da noen larver ble funnet ved Grimstad i Aust-Agder i 1917.


== Utseende ==
En ganske stor (vingespenn 50 – 81 mm) og kraftig, rødbrun spinner. Vingenes ytterkant er tannete, og når denne spinneren sitter stille, ligner den mye på et vissent blad. Hodet er middels stort, labialpalpene er ganske store og stikker fram som et nebb. Et uvanlig trekk ved denne slekten er at det nesten ikke er forskjell på hannens og hunnens antenner. Begge er rundt 1/3 så lange som forvingene og smalt fjærformede. Begge vingepar er mørkt rødbrune med to smale, ofte utydelige, mørkere siksak-tverrbånd. Larven er grå, fint og tett hårete. Den har et «skjørt» av tette hår langs sidene slik at den ikke kaster noen synlig skygge, den er derfor veldig godt kamuflert når den sitter på en grein. Den har enkelte små, uregelmessige, lyse flekker på ryggen. Puppen ligger i en smal kokong. Den skiller ut et sekret som etter hvert tørker inn til et hvitt, melaktig belegg.


== Levevis ==
Eikebladspinneren forekommer på varme, buskrike marker og i hager. Larven lever på ulike busker og trær i rosefamilien (Rosaceae) og pilefamilien (Salicaceae). De voksne spinnerne flyr om natten i juli – august.


== Utbredelse ==
Eikebladspinneren forkommer fra Sør- og Mellom-Europa østover gjennom Russland til Kina og Japan. I Norden forekom den inntil nylig bare i et lite område i Småland, Öland og det nordlige Gotland i Sverige, men i de siste årene ser den også ut til å ha etablert seg i det sørøstlige Finland. Det er usikkert om larvefunnet ved Grimstad i 1917 tyder på at arten da hadde bestander i området, eller bare skyldes en tilfeldig innførsel. I alle fall er det ingenting som tyder på at denne arten finnes i Norge i dag.


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) eikebladspinner i Encyclopedia of Life 
(en) eikebladspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) eikebladspinner hos Artsdatabanken 
(sv) eikebladspinner hos Dyntaxa 
(en) eikebladspinner hos Fauna Europaea 
(en) eikebladspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Gastropacha quercifolia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gastropacha quercifolia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gastropacha quercifolia – detaljert informasjon på Wikispecies
Sundt Air

Sundt Air AS er et norsk selskap som driver oppdragsflyving for næringsliv, politikere og privatpersoner med fly som i hovedsak eies av selskap tilhørende norske næringlivstopper. Selskapet har sin hovedbase på Oslo lufthavn, Gardermoen og har over 100 ansatte, hvorav 40 flygere.
Selskapet ble startet som Nor Aviation AS i 1996. Sundt AS, et selskap som tilhørte Petter Sundt, overtok dette selskapet i 1998. Sundt Air AS eier også 34% av aksjene i Pegasus Helicopter as.


== Flåte ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sundt Air – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Harald Munthe-Kaas

Harald Munthe-Kaas (1937–2003) var en norsk journalist og utenrikskorrespondent. 
Han var frilanser for NRK i Asia fra 1967, og var 1970–1971 NRKs første korrespondent i Hongkong. Senere var han i perioden (1979–1982) i Beijing etter at kontoret i Hongkong ble nedlagt og erstattet med kontorer i Beijing og Singapore.  


== Forfatterskap ==
Med mikrofonen i Maos Kina. Aschehoug, 1965
The Chinese Communist Party. UStat, 1968
Harald Munthe-Kaas og John Gittings: Maos siste revolusjon. Aschehoug, 1970
Harald Munthe-Kaas (1971). «Kinesisk utenrikspolitikk». Samtiden. Aschehoug. s. 521-533. 
Norge, Norden, EF. (som redaktør) Norsk utenrikspolitisk institutt, 1972
Mao Tse-tung. Tiden, 1975. Serien Tidens emnehefter.
Kinas nye ansikt. Tiden, 1979
Alv Storheid Langeland og Haakon Holmboe: Menneskenes liv og historie. India og Sørøst-Asia Cappelen, 1969. Ny utgave ved Harald Munthe-Kaas 1981. («Grimbergs verdenshistorie»)
Alv Storheid Langeland: Menneskenes liv og historie. Kina, Japan, Korea Cappelen, 1969. Ny utgave ved Harald Munthe-Kaas 1981. («Grimbergs verdenshistorie»)
Kinesiske nærbilder. Gyldendal, 1983
FN – Ny giv i en endret verden?. (som redaktør) Universitetsforlaget, 1990
Dragen våkner: Kinas kapitalistiske revolusjon. Universitetsforlaget, 1996


== Referanser ==
Steinar Brauteset

Steinar Bjarne Brauteset (født 28. oktober 1927 på Leinstrand, død 10. mai 2000 i Oslo) var en norsk journalist og programleder i NRK. Han var NRKs korrespondent i Paris fra 1969 til 1973, og arbeidet også i flere år som programleder i NRK-Radio, blant annet i Dagsnytt og Landbrukshalvtimen. Brauteset var ansatt i NRK i over 40 år.
Brauteset vokste opp på Skjetlein landbruksskole, der hans far var overlærer. Han tok hovedfag i nordisk ved Universitetet i Oslo i 1957. Han hadde en forholdsvis bred historisk orientering og var særlig interessert i norsk okkupasjonshistorie. I forbindelse med 25-årsmarkeringen for den tyske invasjonen av Norge lagde han en radioserie på i alt 58 episoder som ble radiosendt fra 1965 til 1970. Han var redaktør av NRK-programmet Landbrukshalvtimen mellom 1973 og 1993.Brauteset var nynorskmann og fikk i 1984 Kringkastingsprisen for sitt «gode språk og fremføring». I 1994 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.Brauteset døde 10. mai 2000 etter flere års sykdom.


== Bibliografi ==
Jacob Sandes lyrikk 1929-1956 (Hovedoppgave i nordisk, 1957)
Sett frå Paris Samlaget (1973)
Landbrukshalvtimen Samlaget (1983)
Gestapo-offiseren Fehmer: Milorgs farligste fiende Cappelen (1986)
I kamp om Narvik 1940: Heinz, Peter, Cyril, Alain, Pierre, Ksawery, Nick, Rolf Cappelen (1987)


== Referanser ==
Kjell Lokvam

Kjell Kristian Lokvam (født 1936) er en norsk journalist. Han var i perioden (1975–1979) korrespondent for NRK i London. Han var leder for NRKs internasjonalt kontor fra 1992 til 1999.


== Bibliografi ==
Historien om Internasjonalt kontor i NRK: Utenlandstjeneste fra 1964 til 1999 (1999)


== Referanser ==
Audun Tjomsland

Audun Tjomsland (født 5. juni 1943 i Sandefjord) er en norsk journalist og informasjonsmedarbeider. Han var utenriksmedarbeider i Aftenposten og journalist, senere redaktør, i Sandefjords Blad. Han var lenge ansatt i NRK Dagsrevyen som nyhetsoppleser, og har vært NRKs korrespondent i New York og London. Tjomsland har vært informasjonsdirektør i Braathens SAFE og informasjonsdirektør i NSB. Han driver i dag Tjomsland Media A/S sammen med sin kone Liv Tjomsland.
I 2011 ble Tjomsland valgt inn i bystyret i Sandefjord for Høyre og ble gjenvalgt ved kommunestyrevalget i 2015. Han har vært medlem av formannskapet og har også vært leder for helse- og sosialutvalget. Han er leder for Bjerggata og omegn vellag i Sandefjord.


== Bibliografi ==
Idrett og menneskeverd (1994) med Johann Olav Koss ISBN 978-82-0214911-6
Norway at the Olympics : The Norwegian Olympic Committee, Norwegian Olympic victories, The National Top Sports Programme (red.) (1994) med Jan Greve og Asgeir Sektnan ISBN 978-07-6051203-6
Mot alle odds: Braathens SAFE – 50 år på norske vinger. (1995) ISBN 82-990400-1-9
Høyt spill om Torp (2005) ISBN 82-997212-0-2
En personlig reise i Amerika : fra Kennedy til Obama (2008) ISBN 978-82-458-08-76-6
-en hjelpende hånd – Sandefjord sanitetsforening i 100 år. (2009) ISBN 978-82-303-1348-0
Anders Jahre – hans liv og virksomhet (2013) Tjomsland Media A/S ISBN 978-82-9972122-6. 2. utgave (2020). Også Jubel forlag (2019) ISBN 9788299721219
Industrieventyret Huseby: Fra høvel til IT (2020) ISBN 978-82-8336005-9


== Eksterne lenker ==
Tjomsland Media
Björn Carlström

Björn Anders Carlström (født 29. september 1963 i Partille, Göteborg) er en svensk filmprodusent og manusforfatter. 
Carlström begynte å arbeide med film i Mats Helge Olssons filmfabrikk. Han har også arbeidet med reklamefilm og langfilmsproduksjon hos filmselskapet Sonet. 


== Filmmanus ==
2005 – Moreno och tystnaden
2005 – Carambole
2005 – Coachen
1997 – Lilla Jönssonligan på styva linan
1996 – Jägarna


== Produsent, utvalg ==
2005 – Rubinbröllop
2003 – Föräldramötet
1999 – Vägen ut 
1999 – Noll tolerans 
1997 – Lilla Jönssonligan på styva linan
1997 – 9 millimeter
1996 – Jägarna 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Björn Carlström på Internet Movie Database 
(da) Björn Carlström på Filmdatabasen 
(en) Björn Carlström hos The Movie Database
Egil Johan Ree

Egil Johan Ree (født 28. desember 1936 Julebygda, død 24. juni 2010 Stavanger) var en norsk journalist og oversetter. Han ble ansatt i NRK i 1963, i perioden fra 1968 til 1977 var han utenriksreporter. Ree ble stasjonert som NRKs korrespondent i Moskva i perioden 1971 til 1975. Han er også kjent som radiokåsør fra nyhetsmagasinet Her og nå på NRK P1, der han i en årrekke bidro med ofte underfundige og sarkastiske kåserier. Han mottok Kringkastingsprisen i 2001.


== Priser ==
2001 Kringkastingsprisen


== Kilder ==
www.aftenbladet Egil Johan Ree er død
Highway 61 Revisited

Highway 61 Revisited er Bob Dylans sjette studioalbum, utgitt i 1965 på Columbia Records. For første gang spilte Dylan inn alle sangene på et album med rockeband, et format han eksperimenterte med på halve Bringing It All Back Home. Innspillingene er røffe, støyende og har til dels svært anklagende tekster – albumet viser en sint Dylan, i motsetning til albumene før og etter, som og hadde lekne innslag. Albumet inneholder noen av Dylans aller mest kjente sanger, blant andre «Like a Rolling Stone», og omtales ofte som et høydepunkt både i Dylans karriere og i rockens historie.
Highway 61 Revisited kom på 4.-plass i musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Tidenes 500 beste album».


== Sporliste ==
Alle sanger skrevet av Bob Dylan.


=== Side en ===
«Like a Rolling Stone» – 6:13
«Tombstone Blues» – 5:58
«It Takes a Lot to Laugh, It Takes a Train to Cry» – 4:09
«From a Buick 6» – 3:19
«Ballad of a Thin Man» – 5:58


=== Side to ===
«Queen Jane Approximately» – 5:31
«Highway 61 Revisited» – 3:30
«Just Like Tom Thumb's Blues» – 5:31
«Desolation Row» – 11:21


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Highway 61 Revisited på Discogs 
(en) Highway 61 Revisited på MusicBrainz 
(en) Highway 61 Revisited på Spotify 
(en) Highway 61 Revisited på AllMusic
Åsen stasjon

Åsen stasjon er en stasjon som ligger til Nordlandsbanen i Levanger kommune. Den ligger 70,6 moh, 61,40 km fra Trondheim. Stasjonen ble åpnet i 1902 og hadde da en stasjonsbygning tegnet av Paul Armin Due.. Denne brant ned, og dagens stasjonsbygning er fra 1944.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 120–121. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Åsen stasjon
(no) Åsen stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hell-Sunnanbanen
Ronglan stasjon

Ronglan stasjon er en stasjon som ligger til Nordlandsbanen i Levanger kommune i Trøndelag. Den ligger 61,64 moh, 69,65 km fra Trondheim. Stasjonen ble åpnet i 1902 og stasjonsbygningen er tegnet av Paul Armin Due.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 120–121. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==

(no) Bane NORs informasjonsside om Ronglan stasjon
(no) Ronglan stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hell-Sunnanbanen
Jarl Veggan

Jarl Veggan (født 11. desember 1944) er en norsk journalist og informasjonsmedarbeider. 
Han var konserndirektør for kommunikasjon i DnB NOR (tidligere Den norske Bank og DnC) gjennom 18 år frem til han gikk av med pensjon i 2007. Han har tidligere vært informasjonsdirektør i Televerket (1985–88) og byråsjef og leder for Forsvarsdepartementets informasjonskontor (1980–82). Jarl Veggan har vært journalist i Mannskapsavisa og Verdens Gang, og han var i 16 år programmedarbeider i NRK, blant annet som korrespondent i Stockholm (1976–77) og vaktsjef i Dagsnytt. Veggan gikk Forsvarets høgskole i 1973-74.


== Referanser ==
Juska Savolainen

Juska Samuli Savolainen (født 1. september 1983, i Helsingfors) er en finsk fotballspiller, som for sist hadde kontrakt med FK Haugesund etter en overgang fra Rosenborg i november 2009. Savolainen ble kjøpt fra Tampere United i januar 2008. Han debuterte for Rosenborg i serieåpningen mot Lyn. Den 19. mai ble det kjent at han hadde revet av en sene under foten. Den 10. juni ble det kjent at han må operere foten og trolig ville være ute resten av sesongen.Savolainen var utlånt til Tampere United vårsesongen 2009, men kom tilbake til Rosenborg til høstsesongen og spilte flere kamper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juska Savolainen – Transfermarkt 
(en) Juska Savolainen – national-football-teams.com 
(en) Juska Savolainen – WorldFootball.net 
(en) Juska Savolainen – FootballDatabase.eu 
(en) Juska Savolainen – EU-Football.info 
(en) Juska Savolainen – FBref 
Spillerprofil på RBK.no
Spillerprofil hos RBKweb.no
Stefan Nilsson (komponist)

For den svenske sportsskytteren med samme navn se Stefan Nilsson (skytter)Stefan Nilsson (født 27. juli 1955 i Kukasjärvi i Övertorneå kommune) er en svensk komponist og pianist.


== Bakgrunn ==
Nilsson fikk sin første musikalske utdannelse ved Framnäs folkhögskola utenfor Piteå. Etter studier ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm mellom 1975 og 1977 studerte han piano hos Gunnar Hallhagen, en lærer som har betydd mye for ham. Han spilte med jazzgruppen Kornet med musikere som han hadde lært å kjenne på Framnäs.
I slutten av 1970-årene innledet han et samarbeid med Tommy Körberg som arrangør og pianist. Dette har fortsatt opp gjennom årene. Stefan Nilsson var også med i TV-serien Lorry som musikalisk leder og pianist. Han har komponert filmmusikk til Gunnel Lindbloms Sally och friheten 1981.
I 1998 ble Nilsson tildelt en Guldbagge for «kreativt arbeid innen svensk film»  og var SKAP-stipendiat i 1982. Noen av hans komposisjoner finnes utgitt på platen Filmmusik: Stefan Nilsson. Han har også komponert den populære salmen «Gabriellas sång».


== Filmmusikk (utvalg) ==
2005 – Kim Novak badade aldrig i Genesarets sjö 
2005 – Carambole
2003 – Så som i himmelen 
2003 – Detaljer
2003 – Ulvesommer
2001 – Kvinna med födelsemärke
2001 – Återkomsten
2001 – En sang for Martin
2000 – Det grovmaskiga nätet (TV)
1995 – Ogifta par – en film som skiljer sig
1997 –  Skärgårdsdoktorn  (TV)
1997 – Perssons parfymeri (TV)
1996 –  Juloratoriet 
1996 –  Jerusalem 
1995 –  Älskar älskar inte 
1995 – Farligt venskab
1995 – Stora och små män 
1994 – Yrrol 
1994 –  Stockholm Marathon 
1994 –  Polismördaren 
1994 –  Mannen på balkongen 
1993 –  Polis polis potatismos 
1993 –  Roseanna 
1993 – Lotta 2 – Lotta flyttar hemifrån
1993 –  Brandbilen som försvann 
1992 – Lotta på Bråkmakargatan 
1991 –  Den goda viljan (TV)
1991 – Selskapsgolferen
1988 –  Sweetwater 
1987 – Pelle erövraren
1987 –  Jim och piraterna Blom 
1986 –  Ormens väg på hälleberget 
1986 – Morrhår och ärtor 
1985 –  Falsk som vatten 
1985 – Smugglarkungen
1984 – Slagskämpen
1983 – Lyckans ost 
1983 – Kalabaliken i Bender
1981 – Sally och friheten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stefan Nilsson på Internet Movie Database 
(sv) Stefan Nilsson i Svensk Filmdatabas 
(da) Stefan Nilsson på Filmdatabasen 
(da) Stefan Nilsson på danskefilm.dk 
(da) Stefan Nilsson på Scope 
(fr) Stefan Nilsson på Allociné 
(en) Stefan Nilsson på AllMovie 
(en) Stefan Nilsson hos The Movie Database 
(en) Stefan Nilsson på Discogs 
(en) Stefan Nilsson på MusicBrainz 
(en) Stefan Nilsson på AllMusic
Steffen Johanssen

Steffen Marius Johanssen (født 12. september 1939 i Larvik) er en norsk forfatter. 
Han var opprinnelig ansatt som juridisk konsulent i NRK og skrev grøssere til Nattata. En gutt som Jan var Johanssens første lengre skuespill. Han skrevet flere hørespill for barn samt TV-manuskripter. Johanssen vant i 1991 NRKs konkurranse for «Alf Ronny – 7 år til høsten». 


== Hørespill ==
Magnus og krigen (1995)
Rocambole (hørespillserie etter Pons du Terrails romaner) (1985)
1. ep.: De to brødre
2. ep.: Hevnen og gullet
3. ep.: Den djevelske plan
4. ep.: En håpløs duell
5. ep.: En sol går ned i Bretagne
6. ep.: Den evige kamp
Om sirupssnipper, om døden og Zorba og litt til (1983)
Mysteriet ved kapteinens hvile (seks episoder) (1982)
Når far kommer hjem (tre episoder) (1981)
Kidnappet (fire episoder) (1978)
Kamerater (to episoder) (1977)
En gutt som Jan (to episoder) (1975)


== TV-serier ==
Jakten på Mauritius (1995)


== TV-filmer ==
Den vanskelige lørdagen (1981)
Gi meg en sjanse! (1984)
Om sirupsnipper, om døden og Zorba og litt til (1989)
Lene og perlene (1995)


== Skuespill ==
Og hvem er det som snakker om skyld? (1988)


== Annet ==
Munter oppvekst med freske fraspark (2010)
Nordvisjonen 40 år: 1959-1999; en samling artikler / redigert av Steffen Johanssen (1999)


== Referanser ==
Snaragadd

Snaragadd er vridd vekst, en tolle (furu) som har blitt rammet av lynnedslag og dermed blitt tvunnet, og som siden har tørket opp og blitt til en gadd. Snaragadder finnes gjerne høyt i terrenget, har en karakteristisk kronglete form, og treverket er vanligvis svært hardt og vanskelig å bearbeide.
På Nordmøre kan dette ordet også bli brukt som skjellsord for en sta, kverulantisk og vrien person.


== Referanser ==