jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jonas Holøs

Jonas Holøs (27. august 1987 i Sarpsborg) er en norsk ishockeyspiller (forsvarsspiller) som for tiden spiller for den russiske klubben Lokomotiv Yaroslavl i KHL.
Han innledet sin ishockeykarriere i moderklubben Sparta Sarpsborg sesongen 2003/2004, seksten år gammel. Trenerne så raskt hans potensial, og det tok ikke lang tid før Holøs ble plukket opp til Sparta Sarspborgs U20-tropp. Det var i U20- troppen at han fikk sitt gjennombrudd og raskt etablerte seg som én av de absolutt beste backene i ligaen.
Sesongen 2005/2006 ble Holøs for første gang flyttet opp til Sparta Sarpsborgs A-tropp, der han gjorde syv poeng på 28 matcher i sin første sesong på A-laget.
Han gikk over til den svenske Elitserieklubben Färjestad i 2008. Han er en stor og sterk back. Holøs' fatning er høyre. Han ble kåret til den viktigste nye spilleren i sesongen 08/09 da han var med å vinne seriemesterskapet og det svenske mesterskapet (SM).
12. mai 2010 meldte Aftonbladet at Holøs hadde signert en kontrakt med National Hockey League- klubben Colorado AvalancheHoløs har spilt 28 VM- og OL-kamper for det norske ishockeylandslaget. Han var bosatt i Karlstad, Sverige før han reiste til Denver og Colorado Avalanche.
Den 16. oktober 2010 ble han den sjette nordmannen som spilte i NHL da han debuterte for Colorado Avalanche borte mot New York Islanders. Colorado tapte kampen 5-2, men Holøs spilte mest av samtlige spillere i kampen.


=== Landslagsstatistikk ===
SK = Spilte kamper, 
M = Mål, 
A = Assist, 
P = Poeng, 
UTV = Utvisninger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jonas Holøs – Olympedia 
(en) Jonas Holøs – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jonas Holøs – National Hockey League (NHL) 
(en) Jonas Holøs – Eurohockey.com 
(en) Jonas Holøs – Hockeydb.com 
(en) Jonas Holøs – Hockey-Reference.com 
(en) Jonas Holøs – Eliteprospects.com 
Jonas Holøs' KHL-profil
Norskfødte spillere draftet av NHL-lag
Norske NHL-rekorder
Jan Herwitz

Jan Herwitz er et komedieskuespill om kjøpmann Herwitz (som kjemper for faren, Jan Herwitz' ettermæle), og livet i Bergen i 1830-årene, skrevet av forfatteren og skuespillerinstruktøren Hans Wiers-Jenssen. Skuespillet, som er et lystspill i fire akter, ble oppført på Den Nationale Scene første gang i 1913 og har siden vært oppført mer enn 500 ganger for til sammen nesten 300 000 tilskuere ved teateret.
Det er en «erke-bergensk juvel» med rikelig med selvironi, og faktisk med en østlending (Dr. Wulfsberg) som helten i stykket. Ved innledningen til 3. akt avspilles Bergenssangen (Udsigter fra Ulriken), og publikum reiser seg og synger med.


== Handling ==
Stykkets handling foregår på 1880-tallet i Bergen.


== Fjernsynsteateret ==
Norsk rikskringkasting satte komedieskuespillet opp i fjernsynsteatret første gang den 26. oktober 1976 med regi av Rolf Berntzen og Tore Breda Thoresen. I rollene var Rolf Berntzen som Kjøpmann Herwitz, Lothar Lindtner som Kjøpmann Bøschen, Randi Lindtner Næss som Madam Bøschen, Norma Balean som Madam Hindriksen og Bjørn Sothberg som Doktor Wulfsberg.


== Rolleliste ==
Kjøpmann Herwitz
Hans fem døtre:
Thea
Wibecke
Stanse
Wenche
Annike
Rasmine («Mine») Henriksen – husjomfru hos kjøpmann Herwitz
Kjøpmann Bøschen – Herwitz' svoger
Madam Trine Bøschen
Jannicke – datter av ekteparet Bøschen
Kjøpmann Hagelsten
Kjøpmann Dankertsen
Apoteker Dünner
Tollinspektøren
Dr. Wulfsberg
Overvraker Holbæk
Madam Holbæk
Tilla – datter av ekteparet Holbæk
Severine – tjenestepike hos Herwitz
Gjester hos Bøschen


== Referanser ==


== Kilder ==
dns.no om Jan Herwitz
Chesapeake Bay Bridge–Tunnel

Chesapeake Bay Bridge–Tunnel (CBBT) er en 37 km lang fast forbindelse mellom Delmarva-halvøya og det sørøstre Virginia på østkysten av USA. Den krysser munningen av Chesapeake Bay og forbinder byene Virginia Beach og Norfolk med Cape Charles i Northampton County og resten av Virginias østkyst.  
Brotunnelen er en kombinasjon av broer og tunneler over og under to adskildte skipsleder, og den bruker fire kunstige øyer i bukten som portaler. Komplekset er en del av motorveien U.S. Route 13, og åpnet for trafikk i april 1964. Mellom 1995 og 1999 ble veien utvidet til fire kjørefelt, unntatt i tunnelene fordi dette ville blitt for dyrt. Veien finansieres av bompenger.


== Fakta ==

CBBT er 28,3 km (17.6 miles) fra kyst til kyst.Det er to 1,6 km lange undervannstunneler og ti 23 meter høye broer, North Channel Bridge og Fisherman Inlet Bridge.Det er fire kunstige øyer på omtrent 21000 m², en på hver side av hver tunnel.Bomstasjoner finnes i hver ende av veisystemet. Det er avgift for begge kjøreretninger. I 2006 kostet det 12 USD for personbiler.Ved mye vind, får ikke store kjøretøy kjøre på veien. Maksimal høyde i tunnelene er 4,11 m.Chesapeake Bay Bridge Tunnel har sitt eget politi som patruljerer hele strekningen.Sykling er forbudt, men det finnes egne sykkelbusser der man kan transportere sykkelen for 12 USD ved forhåndsbestilling.Offisielt navn er Lucius J. Kellam Jr. Bridge-Tunnel


== Eksterne lenker ==
Chesapeake Bay Bridge Tunnel, offisielt nettsted
Chesapeake Bay Bridge-Tunnel på Google Maps
Acanthopsyche atra

Acanthopsyche atra er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge og er kanskje den vanligste sekkspinneren her til lands. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende og svært redusert, med stor, sekklignende kropp og bein og antenner redusetre til korte stumper.


== Utseende ==
Hannen er en middelsstor (vingespenn 16-19 millimeter), nokså kraftig, ensfarget gråsvart sekkspinner. Antennene er bredt fjærformede og nesten halvparten så lange som forvingene. Kroppen er svart og kledt med utstående hår som gir den et piperenser-aktig utseende. Vingene er nokså tynt skjellkledte. Hunnen er blek, sekkformet (nokså uformelig), 9-12 millimeter lang. Den er ganske larvelignende, antenner, fasettøyne og bein er sterkt reduserte. Larven lever i en sylindrisk larvesekk som er 17-22 millimeter lang og kledt med planterester.


== Levevis ==
Det er en varmeelskende art som forekommer på solvarme steder, både i skog og i mer åpne områder. Larvene lever mest på røsslyng (Calluna vulgaris) men også på gress og andre planter. Utviklingen tar to år. Et uvanlig trekk ved denne arten er at eggene kan overleve å gå gjennom en fuglemage dersom hunnen blir spist, og klekke når de kommer ut med fugle-avføringen. Hannene flyr i juni-juli og leter opp de ikke-flyttbare hunnene som sender ut feromoner, til dette har de god hjelp av sine fjærformede antenner. Hunnen forlater vanligvis ikke larvesekken, men legger sine egg og dør inne i denne.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa og Sibir. I Norge er den en av de vanligste sekkspinnerne og er funnet nord til det sørlige Nordland.


== Systematisk inndeling / nordiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Tineoidea
Familien sekkspinnere, Psychidae Boisduval, 1828
Underfamilien  Oiketicinae
Acanthopsyche atra (Linnaeus, 1767)


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 546-547. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Acanthopsyche atra på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) lyngsekkspinner i Encyclopedia of Life 
(en) lyngsekkspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lyngsekkspinner hos Artsdatabanken 
(sv) lyngsekkspinner hos Dyntaxa 
(en) lyngsekkspinner hos Fauna Europaea 
(en) lyngsekkspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Acanthopsyche atra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acanthopsyche atra – detaljert informasjon på Wikispecies
Gressekkspinner

Gressekkspinner (Canephora hirsuta) er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er funnet nord til Hordaland i Norge. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende og svært redusert, med stor, sekklignende kropp og bein og antenner redusetre til korte stumper.


== Utseende ==
Hannen er en ganske stor (vingespenn 22-28 millimeter) og kraftig, ensfarget sjokoladebrun til nesten svart sekkspinner med fjærformede antenner. Bakkroppen er kledt med oppstående hår og piperenser-aktig. Hunnen er 14-20 millimeter lang, sekkformet og larvelignende, man kan såvidt ense antenner, fasettøyne og bein, men disse har mistet sine funksjoner. Larvesekken er 3-4 centimeter lang for en utvokst larve. Den er kledt med strå-biter og andre planterester. Sekken ser litt ulik ut for hanner og hunner: hann-larvens sekk er kledt med fine gresstrå i den fremre delen, disse er påfallende sprikende, mens gresstråene hunn-larven bruker er grovere og mindre sprikende.


== Levevis ==
Arten finnes på åpne, solvarme steder.
Larven eter blad av busker (blant andre hagtorn), urter og gress. Utviklingen tar to år, i alle fall i Norden. Hunnen forlater aldri larvesekken, men parer seg, legger egg og dør der inne, men faller gjerne ut etter at hun er død. Hannene flyr i juni-juli på leting etter paringsklare hunner som sender ut feromoner. Ulikt de fleste andre sekkspinnere er denne arten dagaktiv.


== Utbredelse ==
Den er utbredt over det meste av den palearktiske sone like øst til Stillehavet. I Norge er arten funnet i Østfold, Akershus, Vestfold, Aust-Agder og Hordaland, men den ser ut til å være sjelden overalt. Den ble vurdert son Sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter fra 2015.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Tineoidea
Familien sekkspinnere, Psychidae Boisduval, 1828
Underfamilien  Oiketicinae
Gressekkspinner, Canephora hirsuta (Poda, 1761)


== Referanser ==


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 548-549. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) gressekkspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gressekkspinner hos Artsdatabanken 
(sv) gressekkspinner hos Dyntaxa 
(en) gressekkspinner hos Fauna Europaea 
(en) gressekkspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Canephora hirsuta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Canephora hirsuta – detaljert informasjon på Wikispecies
Raggsekkspinner

Raggsekkspinner (Pachythelia villosella) er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er funnet spredt nord til Møre og Romsdal i Norge. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende og svært redusert, med stor, sekklignende kropp og helt uten bein og antenner.


== Utseende ==
Hannen er en ganske stor (vingespenn 24-28 millimeter), kraftig, brun sekkspinner med fjærformede antenner. Kroppen er kledt med oppstående, rødbrune hår og virker litt bustete. Vingene er ensfarget brune, litt tynt skjellkledte. Hunnen er 16-20 millimeter lang, larvelignende, helt uten antenner og bein og med sterkt reduserte fasettøyne. Larvesekken er rundt 3 centimeter lang, kledt med grove stråbiter og småkvister som bare er festet i sekkens fremre ende.


== Levevis ==
Arten er hyppigst i åpne områder, for eksempel tørrere partier på myrer og enger, men finnes også i åpen skog. Larven lever på småbusker som lyng, viere, blokkebær og bjørk. Utviklingen tar to eller tre år. De voksne hannene flyr i juni-juli, mens hunnene ikke forlater larvesekken sin så lenge de lever. Hannen lukter seg fram til hunnens feromoner og strekker den tøyelige bakkroppsspissen sin inn i eggsekken for å pare seg med hunnen som sitter inni.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, men har minket eller forsvunnet i mange områder. I Norge forekommer den langs kysten til Rogaland, dessuten i Møre og Romsdal.


== Referanser ==


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 549-550. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Pachythelia villosella på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) bjørkesekkspinner i Encyclopedia of Life 
(en) bjørkesekkspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bjørkesekkspinner hos Artsdatabanken 
(sv) bjørkesekkspinner hos Dyntaxa 
(en) bjørkesekkspinner hos Fauna Europaea 
(en) bjørkesekkspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Pachythelia villosella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pachythelia villosella – detaljert informasjon på Wikispecies
Phalacropterix graslinella

Phalacropterix graslinella er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er til nå bare funnet i Østfold og Akershus i Norge, men utbredelsen i Sverige og Finland skulle tilsi at den trolig finnes helt nord til Finnmark. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende og svært redusert, med stor, sekklignende kropp og bein og antenner reduserte til korte stumper.


== Utseende ==

Hannen er en middelsstor (vingespenn 20-22 millimeter), kraftig, grå sekkspinner med fjærformede antenner. Antennene er ganske kraftige og nær halvparten så lange som forvingene. Kroppen er tett kledt med lange, utstående, mørkgrå hår. Vingene er grå, noe lysere ved roten. Hunnen er 10-12 millimeter lang, blekt gulbrun og larvelignende med sterkt reduserte antenner, fasettøyne og bein. Larvesekken er 22-28 millimeter lang, avlangt pæreformet, kledt med korte stråbiter som er festet på tvers av sekken.


== Levevis ==
Arten trives på åpne, solbelyste steder, særlig myrer med myrull. Larven lever av ulike slags lave planter, blant andre myrull, molte og røsslyng. Utviklingen er to-årig, noen ganger kanskje tre-årig. Hannene flyr om formiddagen i mai-juni. Hunnen forlater aldri larvesekken i live, men parer seg, legger egg og dør der inne.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa bortsett fra de østligste delene og Storbritannia. I Norge er den bare funnet i Østfold og Akershus.


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 551 – 552. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) silkesekkspinner i Encyclopedia of Life 
(en) silkesekkspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) silkesekkspinner hos Artsdatabanken 
(sv) silkesekkspinner hos Dyntaxa 
(en) silkesekkspinner hos Fauna Europaea 
(en) silkesekkspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Phalacropterix graslinella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phalacropterix graslinella – detaljert informasjon på Wikispecies
Sterrhopterix fusca

Sterrhopterix fusca er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er bare funnet i Akershus og Aust-Agder i Norge. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende og svært redusert, med stor, sekklignende kropp og helt uten bein og antenner.


== Utseende ==

Hannen er en middelsstor (vingespenn 19-25 millimeter), litt spinkel, lysgrå sekkspinner med fjærformede antenner. Kroppen er kledt med ganske lange, litt utstående, grå hår (til forskjell fra Sterrhopterix standfussi som har gulbrune hår). Vingene er ensfarget lyst gråbrune. Hunnen er 5-7 millimeter lang, brungul, larvelignende, bein og antenner mangler helt. Larvesekken er 16-20 millimeter lang og er uregelmessig kledt med planterester.


== Levevis ==
Arten kan finnes i mange ulike miljøer, både helt åpne enger og heier, men også ganske tett buskmark. Larvene lever på småbusker som for eksempel blåbær, blokkebær, viere og bjørker, men også på starr og større busker. Larveutviklingen tar to år. Hannene flyr om natten i mai-juni.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa. I Norge er den bare med sikkerhet funnet i Frogn i Akershus og Grimstad i Aust-Agder.


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 553-554. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Sterrhopterix fusca på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) gråhårsekksspinner i Encyclopedia of Life 
(en) gråhårsekksspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gråhårsekksspinner hos Artsdatabanken 
(sv) gråhårsekksspinner hos Dyntaxa 
(en) gråhårsekksspinner hos Fauna Europaea 
(en) gråhårsekksspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Sterrhopterix fusca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sterrhopterix fusca – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sterrhopterix fusca – detaljert informasjon på Wikispecies
Sterrhopterix standfussi

Sterrhopteryx standfussi er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge og er kanskje den vanligste sekkspinneren her til lands. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende og svært redusert, med stor, sekklignende kropp og helt uten bein og antenner.


== Utseende ==
Hannen er en middelsstor til ganske stor (vingespenn 22-28 millimeter), litt spinkel, brun sekkspinner med fjærformede antenner. Arten ligner mye på Sterrhopterix fusca, men kan kjennes på at bakkroppen har gulbrune, ikke grå, hår og at larvesekken er tettere kledt med planterester.  Antennene er noe mindre enn halvparten så lange som forvingene. Vingene er ganske tynt kledt med lysbrune skjell. Hunnen er 9-10 millimeter lang, gulbrun, larvelignende, helt uten antenner og bein. Larvesekken er 17-22 millimeter lang, sigarformet, nokså tett kledt med korte strå- og bladstumper som er festet på tvers. Om larven inne i sekken er en hann, stikker det ut et silekrør uten plantedeler festet til seg, mens hunn-larvesekker har plantedeler i hele lengden.


== Levevis ==
Arten lever på fuktige, åpne steder, mest på myrer. Larven eter på ulike lave planter, blant annet myrull, molte, blåbær og blokkebær.
Utviklingen tar to år og det er en tendens til at voksne individer bare finnes annenhvert år. Hannen flyr om natten i mai-juni.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i den palearktiske sone fra Vest-Europa like øst til Stillehavet. I Norge er den funnet spredt over hele landet, og er en av de vanligste sekkspinnerne.


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 554-555. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) gulhårsekkspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gulhårsekkspinner hos Artsdatabanken 
(sv) gulhårsekkspinner hos Dyntaxa 
(en) gulhårsekkspinner hos Fauna Europaea 
(en) gulhårsekkspinner hos NCBI
Toomas Liiv

Toomas Liiv (født 30. desember 1946 i Tallinn, død 20. desember 2009 i Tallinn) var en estisk lyriker og professor.
Han tok filologisk eksamen ved Universitetet i Tartu 1970, og debuterte som lyriker i 1971. Han ble medlem av Eesti Kirjanike Liit, den estiske forfatterforeningen, i 1981. Han var professor i litteraturvitenskap ved Universitetet i Tallinn. 
Han mottok i 2003 Estlands kulturfonds litteraturpris for Luuletused 1968–2002 (dikt i samling 1968-2002)


== Bibliografi ==
Dikt"Kurbus vikerkaarest" (1971)
"Fragment" (1981)
"Achtung" (2000)
"Luuletused 1968–2002" (2003)AntologierProosast (1997)Hørespill"Pesukaru ja kummaline poiss" (1970)
"Härrasmehed" (1980)


== Referanser ==
Apterona helicoidella

Apterona helicoidella er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er ikke funnet i Norge, men har bestander i det sørlige Finland og på Öland og Gotland. I de nordiske bestandene er denne arten parthenogenetisk, det finnes bare vingeløse, larvelignende hunner. Den utmerker seg ved å lage spiralsnodde, sneglehus-lignende larvehus.


== Utseende ==
Det eneste man ser til denne arten er larvesekkene, som er spiralsnodde som sneglehus, 4-5 millimeter i diameter, kledt med sandkorn. Inni sitter den 4-5 millimeter lange, avlangt pæreformede, larvelignende hunnen som helt mangler antenner og bein.


== Levevis ==
Arten finnes på tørre enger og glissen buskmark. Arten er ganske varmekrevende. Larven spiser ulike slags lave urter. Den voksne hunnen begynner å legge egg straks etter at hun er klekket i juli, og lever bare noen timer. Arten er innført til Nord-Amerika der den faktisk er blitt et skadedyr i grønnsakdyrking, fordi den mangler naturlige fiender. Fra Tyskland og sørover forekommer det seksuelt formerende bestander, med flygedyktige hanner.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa, og også innført til Nord-Amerika. I Norden er den kjent fra Öland, Gotland og det sørlige Finland.


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 556-557. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Apterona helicoidella i Encyclopedia of Life 
(en) Apterona helicoidella i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Apterona helicoidella hos Dyntaxa 
(en) Apterona helicoidella hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Apterona helicoidella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Apterona helicoidella – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Apterona helicoidella – detaljert informasjon på Wikispecies
Israelsk standardtid

Israelsk standardtid (IST, hebraisk: שעון ישראל, She'on Yisra'el; «Israel-tid») er standardtidssonen i Israel. Den er to timer foran UTC (UTC+2).
Differansen fra UTC er den samme som østeuropeisk tid store deler av året, men siden israelsk sommertid slutter tidligere om høsten, er israelsk tid lik sentraleuropeisk tid mellom to og syv uker disse månedene.
Israels skifte til sommertid om våren skjer også enten to dager før eller fem dager etter skiftet i Europa, siden de endrer til sommertid på en fredag, og ikke søndag slik som de fleste andre land. Israel praktiserer altså sommertid, lokalt kalt israelsk sommertid (hebraisk: שעון קיץ, sh'on kayits, tidvis forkortet IDT på engelsk).
I 2005 ble det fastsatt en lov som bestemte at klokken skulle stilles én time frem kl. 02.00 (til 03.00) siste fredag før 2. april. På siste søndag før 10. tisjré (den jødiske Jom kippúr-helligdagen) stilles klokken én time tilbake kl. 02.00 (til 01.00).
Den tidligste datoen for skifte til sommertid er 26. mars og den seneste er 1. april.  Den tidligste datoen for å skifte tilbake til standardtid er 8. september og seneste er 13. oktober. Det totale antallet dager varierer mellom 163 og 198, med 180 i gjennomsnitt.
Før denne loven ble iverksatt hadde innenriksministeren autoritet til å bestemme start- og sluttdatoene for israelsk sommertid. Lengden på sommertiden var da i stor grad avhengig av ministerens politiske tilknytning.