jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alexander Mackenzie

Alexander Mackenzie (skotsk-gælisk: Alasdair MacCoinnich, født 1764, død 12. mars 1820) var en britisk-canadisk oppdagelsesreisende. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Mackenzie ble født i Stornoway på øya Lewis i de Ytre Hebridene i Skottland. I 1774 flyttet familien hans til New York og deretter i 1776 til Montréal under den amerikanske revolusjon.  


=== Karriere ===
I 1779 fikk han en jobb hos North West Company, og på oppdrag fra selskapet reiste han i 1788 til Athabascasjøen og grunnla Fort Chipewyan. Han ble sendt for å erstatte Peter Pond, en av partnerne i North West Company. Fra Pond fikk han vite at ifølge indianerne i området rant de lokale elvene mot nordvest. På grunnlag av disse opplysningene la han i vei med kano og 10. juli 1789 oppdaget han elva Mackenzie, som han fulgte helt til utløpet i håp om å finne Nordvestpassasjen til Stillehavet. Selv om han nådde helt fram til Nordishavet kalte han elva Disappointment River («Skuffelseselva»), ettersom den ikke førte til Cook Inlet i Alaska som han hadde forventet. Navnet på elva ble senere endret til Mackenzie River til ære for ham.
I 1791 reiste han til Storbritannia for å studere nye fremskritt innen måling av lengdegrader. Da han vendte tilbake i 1792 satte han igjen i vei for å finne en rute til Stillehavet. Med et følge av innfødte førere, franske voyageurs og en hund kalt «Our Dog» forlot Mackenzie Fort Fork langs elva Peace. Han fant det øvre løpet av elva Fraser, men ble av de lokale stammene advart om at de nedre delene av elva ikke var farbar og befolket av stridslystne stammer.Han ble i stedet anbefalt å følge en etablert handelsrute som gikk opp West Road-elva, krysset over Kystfjellene og deretter ned elva Bella Coola til havet. Han fulgte dette rådet og nådde den 20. juli 1793 fram til Bella Coola ved North Bentinck Arm, en fjordarm ved Stillehavet. Med dette fullførte han den første kjente transkontinentale kryssingen av Nord-Amerika nord for Mexico. Tidligere var den nordligste kryssingen vært av Cabeza de Vaca på Narváez-ekspedisjonen, som startet ved kysten av Mexicogulfen i Texas endte ved  Californiagulfen i Mexico.
Mackenzie ønsket å fortsette vestover, ut fra et ønske om å møte det åpne havet, men måtte snu på grunn av fiendtligheten til heiltsuk-stammen. George Vancouvers ekspedisjon hadde besøkt Bella Coola 48 dager tidligere. På det vestligste punktet han nådde, ved Dean Channel den 22. juli 1793), omringet av heiltsukenes krigskanoer, skrev han «Alexander Mackenzie fra Canada, over land, 22. juli 1793» på en stein, med en rødlig maling av sinoberrødt og bjørnefett, og snudde deretter rundt for å vende tilbake til «Canada». Steinen, som ligger nær vannkanten i Dean Channel, bærer fremdeles disse ordene, som senere ble permanent hugget inn av senere kartleggere. Stedet er nå Sir Alexander Mackenzie Provincial Park.

Han ble slått til ridder for sine prestasjoner i 1802 og var medlem av den lovgivende forsamling i Nedre Canada fra 1804 til 1808.I 1812 giftet han seg og vendte tilbake til Skottland. Mackenzie døde i 1820 av nyrebetennelse. Han er gravlagt i byen Avoch ved Moray Firth.


== Referanser ==
Hotell Babylon

Hotell Babylon er en britisk dramaserie som gikk på BBC fra 2006 til 2009. Serien handlet om betjeningen ved et femstjernes hotell i London. Serien var basert på bøkene med samme navn, skrevet av Imogen Edwards-Jones. 
Serien var populær og hadde rundt fem millioner seere per episode i Storbritannia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hotell Babylon på bbc.co.uk
(en) Hotell Babylon på Internet Movie Database
Thomas Kolåsæter

Thomas Kolåsæter (født 2. mai 1976 i Trysil) er en norsk quizer og bokredaktør i Schibsted. 
Han tok hovedfag i filosofi i 2004 på en oppgave om Gandhis etikk.


== NM i quiz ==
Kolåsæter er et av medlemmene på quizlaget «El Diablo en el Ojo», som vant lagkonkurransen under NM i quiz i 2008, 2014 og 2017. Kolåsæter ble dessuten individuell norgesmester i quiz i 2011, 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 og 2019, og vant også parkonkurransen i 2008, 2011, 2014, 2015, 2017, 2018 og 2019 - alle sju gangene med Lars Heggland. Han arrangerte NM i quiz i 2013 sammen med de andre medlemmene i «El Diablo en el Ojo».


== Internasjonale quizkonkurranser ==
I VM i quiz i 2010 ble han nummer 8, noe som er tidenes beste resultat av en nordmann i VM. Han har også fire ganger[trenger oppdatering] kommet blant de 10 beste i det individuelle EM i quiz, med 4.-plass fra 2012 som beste resultat. Thomas ble individuell nordisk mester i quiz i 2015 og første norske vinner av den internasjonale quizkonkurransen Norway Open i 2015.
Under følger en oversikt over Kolåsæters plasseringer i VM i quiz.


== TV ==
I 2011 vant han TV-programmet QuizDan på NRK sammen med laget "El Diablo en el Ojo".Han deltok, sammen med Trine Aalborg og Jan Arild Breistein, som jeger i quizprogrammet "Jaget" på TV 2.
Han har også vært deltaker i Kvitt eller dobbelt.


== Bibliografi ==
Hvem Hva Hvor 2010, Schibsted Forlag, Oslo 2009, redaktør ISBN 9788251627030
Den aller største quizboken, Schibsted Forlag, Oslo 2009, redaktør
Hvem Hva Hvor 2011, Schibsted Forlag, Oslo 2010, redaktør ISBN 9788251635783
Hvem Hva Hvor 2012, Schibsted Forlag, Oslo 2011, redaktør ISBN 9788251655118
Quiz med Thomas, Schibsted Forlag, Oslo 2012 ISBN 978-82-516-5790-7
Hyttequiz
Påskequiz
Påskequiz 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Thomas Kolåsæter i BIBSYS
Toto (musikkalbum)

Toto er debutalbumet til det amerikanske bandet Toto, utgitt i oktober 1978. Albumet inneholder blant annet hitsinglene «Hold the Line», «I'll Supply the Love» og «Georgy Porgy».


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av David Paich unntatt hvor annet er notert

«Child's Anthem»  – 2:46
«I'll Supply the Love»  – 3:46
«Georgy Porgy»  – 4:09
«Manuela Run»  – 3:54
«You Are the Flower» (Bobby Kimball)  – 4:11
«Girl Goodbye»  – 6:13
«Takin' It Back» (Steve Porcaro)  – 3:47
«Rockmaker»  – 3:19
«Hold the Line»  – 3:56
«Angela»  – 4:45


== Personell ==
Bobby Kimball: vokal
David Hungate: bass
David Paich: keyboard, bakgrunnsvokal, hovedvokal på «Manuela Run» og «Rockmaker»
Steve Lukather: gitar, bakgrunnsvokal, hovedvokal på «Georgy Porgy» og «Angela»
Steve Porcaro: keyboard, hovedvokal på «Takin' It Back»
Jeff Porcaro: trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Lenny Castro: perkusjon
Jim Horn: saksofon, blåseinstrumenter
Chuck Findlay: messingblåseinstrumenter
Roger Linn: synthesizer
Marty Paich: strykerarrangement
Sid Sharp: strykerarrangement
Cheryl Lynn: bakgrunnsvokalist på «Georgy Porgy»


== Eksterne lenker ==
(en) Toto på Discogs 
(en) Toto på MusicBrainz 
(en) Toto på Spotify 
(en) Toto på AllMusic
Porsslekten

Porsslekten (Myrica) er en slekt i porsfamilien.
Artene er lave, løvfellende busker med kjertler som skiller ut aromatiske stoffer. Akselblad mangler. Bladene er enkle og sagtannede. Spalteåpningene er innsunkne. Blomsterstanden vokser på fjorårsskuddene. Blomstene er som regel enkjønnede. De fleste plantene er særbu, men noen er sambu. Hannblomsten har som regel 3–5 pollenbærere. Frukten er tørr med to små, fastsittende høyblad og er tilpasset frøspredning med vann.
Porsslekten i snever betydning omfatter kun to arter som vokser på fuktige steder. Pors (Myrica gale) har en vid, men usammenhengende,  utbredelse i tempererte strøk på den nordlige halvkule. Den er vanlig i kyststrøkene i Norge. Den andre arten, Myrica hartwegii, forekommer bare i Sierra Nevada i vestlige USA.
Slekten Myrica omfattet tidligere mer enn 50 arter, men de fleste er flyttet til slekten Morella. Botanikerne har helt siden 1800-tallet vært klar over at Myrica i vid betydning omfatter to morfologisk ulike grupper, og molekylærgenetiske studier bekrefter dette. Typearten for Myrica er pors (Myrica gale), og pors tilhører derfor fortsatt Myrica. 


== Litteratur ==
«Myrica». Flora of North America. Besøkt 18. februar 2019. 
P. Uotila (2009). «Myrica». In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 18. februar 2019. 
C. Parra-O (2002). «New combinations in South American Myricaceae». Brittonia. 54 (4): 322–326. ISSN 1938-436X. doi:10.1663/0007-196X(2003)54[322:NCISAM]2.0.CO;2. 
J. Herbert (2005). «New combinations and a new species in Morella (Myricaceae)» (PDF). Novon. 15 (2): 293–295. ISSN 1945-6174. JSTOR 3393340. 


== Eksterne lenker ==
(en) porsslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) porsslekta i Encyclopedia of Life 
(en) porsslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) porsslekta hos Artsdatabanken 
(sv) porsslekta hos Dyntaxa 
(en) porsslekta hos Fossilworks 
(en) porsslekta hos ITIS 
(en) porsslekta hos NCBI 
(en) porsslekta hos The International Plant Names Index 
(en) porsslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Myrica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Leptopodidae

Leptopodidae er an familie som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. De lever mest sannsynlig som åtseletere som spiser rester av døde insekter, eller som rovdyr.
Totalt er det beskrevet 37 arter fordelt på 9 slekter. De fleste lever i tropene, fire arter forekommer i Europa men ingen går nord til Skandinavia.


== Utseende ==
Leptopodidae er mellom 2 og 7 mm. lange. Kroppsformen er ganske variabel, mer eller mindre avlangt-oval. Kroppen er relativt spinkel og skjør. De kan minne om slanke strandteger, men skilles fra disse på at de to punktøynene (ocelli) sitter på opphøyde sokler. Fasettøynene er store og utstående. Sugesnabelen er ganske kort, antennene lange og tynne. Pronotum er stort, mer eller mindre trapesformet og tydelig punktert. Beina er slanke, føttene tre-leddete. Noen arter har hele oversiden overstrødd med kraftige pigger.


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til disse tegene. De fleste finnes på fuktige steder, men det forekommer også arter i ganske tørre miljøer. Noen arter løper gjerne rundt på steiner og bergvegger langs elver og bekker, og er formodentlig rovdyr. Noen har blitt funnet i fangstgropene til maurløver (Myrmeleonidae) og lever kanskje på matrestene etter disses måltider.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==
Familien er systematisk plassert i gruppen Leptopodomorpha, sammen med: Saldidae, Omaniidae og Aepophilidae
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på  ...oidea.

Nebbmunner (Hemiptera)
delgruppe plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
delgruppe teger (Heteroptera)
gruppe Leptopodomorpha
familien Leptopodidae
underfamilien Leptosaldinae
Leptosalda chiapensis – fossil art beskrevet fra ravfossiler, Chiapas, Mexico
Saldolepta kistnerorum Schuh & Polhemus, 1980 – eneste kjente, nålevende Leptosaldinae, fra termitt-tuer, Ecuador
underfamilien Leptopodinae
gruppe Leotichiini
slekten Leotichius Distant – Sørøst-Asia
gruppe Leptopodini
slekten Erianotus Fieber, 1860
Erianotus lanosus (Dufour, 1834)
slekten Leptopus Latreille, 1809
Leptopus hispanus Rambur, 1840
Leptopus marmoratus (Goeze, 1778)
slekten Patapius Horváth, 1912
Patapius spinosus (Rossi, 1790)
slekten Valleriola Distant, 1904 – Australia


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Leptopodidae (2002) [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Leptopodidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Leptopodidae i Encyclopedia of Life 
(en) Leptopodidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leptopodidae hos Fauna Europaea 
(en) Leptopodidae hos Fossilworks 
(en) Leptopodidae hos ITIS 
(en) Leptopodidae hos NCBI 
(en) Kategori:Leptopodidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leptopodidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Fauna Europaea - Europas fauna, arter og utbredelseskart.
Canacomyrica monticola

Canacomyrica monticola er en art i porsfamilien. Den er den eneste arten i sin slekt og er endemisk for stillehavsøya Ny-Caledonia.
Arten er en eviggrønn busk eller et lavt tre, som blir opptil 7 m høyt. Bladene er læraktige, blomsterstanden er et aks og frukten er en svart steinfrukt. Arten vokser kun i primær skog på ultramafisk jordsmonn på den sørlige delen av Grande-Terre. Ny-Caledonia har en tredjedel av verdens ressurser av nikkelmalm, og store dagbrudd er en alvorlig trussel mot Canacomyrica og andre endemiske planter. Arten er bare kjent fra 11 lokaliteter innenfor et område på 1420 km².DNA-sekvensering bekrefter at Canacomyrica tilhører porsfamilien, der den også ble plassert da André Guillaumin beskrev arten i 1941. Det er også mange felles morfologiske trekk med resten av familien. Arten skiller seg ut blant annet ved at hunnblomstene har sterile pollenbærere (staminodier).Canacomyrica hadde tidligere en større utbredelse, og slekta vokste på New Zealand for 17–11 millioner år siden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Canacomyrica monticola i Encyclopedia of Life 
(en) Canacomyrica monticola i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Canacomyrica monticola hos NCBI 
(en) Canacomyrica monticola hos The International Plant Names Index 
(en) Canacomyrica monticola hos Tropicos 
Canacomyrica monticola – detaljert informasjon på Wikispecies 
«Canacomyrica monticola». endemia.nc. Besøkt 11. februar 2019.
Kjempeviseboka

Kjempeviseboka eller Tohundreviseboka er den populære tittelen på visesamlinga 200 Viser om Konger, Kæmper og andre som ble utgitt av den danske presten Peder Syv i 1695. Dette var en ny og revidert utgave av Anders Sørensen Vedels Hundreviseboka fra 1591, en bok som inneholdt gamle ballader fra visehåndskrifter og muntlig tradisjon. Peder Syv la til hundre nye viser og Kjempeviseboka er derfor også blitt kjent som Tohundreviseboka. Her var det også stoff som var nydiktet på 1600-tallet. 
Kjempeviseboka ble straks populær, ikke bare i Danmark, men også i Norge og på Færøyene, og kom i stadig nye opplag utover på 1700-tallet og påvirket sterkt norsk balladetradisjon. Norske visehåndskrifter fra 1700-tallet og første delen av 1800-tallet inneholder ofte lange sekvenser med viser skrevet av fra Kjempeviseboka.
På 1600- og 1700-tallet var det ikke vanlig med bøker i Norge, men ved siden av salmeboka var to visebøker populære: Peder Syvs Kjempeviseboka  og Petter Dass’ Bibelsk visebok fra tidlig 1700-tall.
Jon Cryer

Jonathan Niven «Jon» Cryer (født 16. april 1965) er en amerikansk skuespiller, manusforfatter og filmprodusent.
Til sin mors store skuffelse, droppet Cryer ut fra college for å dra til England og studere ved Royal Academy of Dramatic Arts i London. I en alder av 19 år, dukket Cryer opp i hovedrollen som Charles Cummings i den romantiske komedien No Small Affair i 1984. Etter det hadde Cryer flere små roller i filmer og TV-serier, før han fikk sitt store gjennombrudd som Phil "Duckie" Dale i filmen Pretty in Pink. I 1989 fikk Cryer hovedrollen i TV-serien The Famous Teddy Z. Hans prestasjon fikk flere dårlige anmeldelser og serien ble kansellert etter første sesong. 
Ett år senere, spilte han sammen med Charlie Sheen i regissør Jim Abrahams sin komedie Hot Shots!, som fikk veldig positive anmeldelser. I 1993 ble han bedt om å prøvespille for rollen som Chandler Bing i TV-serien Venner for livet, samtidig som han opptrådte på et teater i London. Hans prøvespilling for denne rollen ble videofilmet, men videoen kom ikke frem før TV-stasjonen i USA hadde gjort sin endelige beslutning.  
I 2000 fikk Cryer hovedrollen i TV- serien Trouble With Normal. Dette var den tredje TV-serien han spilte i som ble kansellert etter første sesong. I 2003 fikk han rollen som Alan Harper i den populære komiserien Two and a half men. Til dags dato har Cryer mottatt fire Primetime Emmy Award-nominasjoner for sin rolle i denne serien, og han har vunnet en av disse. I Norge er han best kjent for denne rollen som Alan Harper i CBS sin populære situasjonskomedie Two and a Half Men, som broren til Charlie Harper (spilt av Charlie Sheen). 
I februar 2007, under en episode av The Tonight Show med Jay Leno, kunngjorde Cryer at han ville gifte seg med reporter Lisa Joyner. Paret giftet seg i Mexico i juni 2007. Den 29. september 2009, ble det annonsert at paret hadde adoptert en jente, som de døpte Daisy. 


== Filmografi ==


=== Film ===


=== TV ===


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Cryer på Internet Movie Database 
(sv) Jon Cryer i Svensk Filmdatabas 
(da) Jon Cryer på Filmdatabasen 
(da) Jon Cryer på Scope 
(fr) Jon Cryer på Allociné 
(en) Jon Cryer på AllMovie 
(en) Jon Cryer hos Turner Classic Movies 
(en) Jon Cryer hos Rotten Tomatoes 
(en) Jon Cryer hos The Movie Database 
(en) Jon Cryer hos Internet Broadway Database
Ortogonalitet

Ortogonalitet er i matematikken en egenskap ved vektorer og funksjoner. To vektorer/funksjoner er ortogonale dersom de er uavhengige av hverandre (at den ene vektoren/funksjonen ikke kan benyttes til å beskrive den andre). Dette betyr at vektorene står vinkelrett på hverandre, noe som er enklest å forestille seg i vanlige to- og tre-dimensjonale vektorsystemer.  


== Definisjoner ==
Om to vektorer x og y er ortogonale, er indreproduktet mellom dem lik null: 
  
    
      
        x
        ⋅
        y
        =
        0
      
    
    {\displaystyle x\cdot y=0}
  . For å uttrykke ortogonalitet matematisk skrives dette som 
  
    
      
        x
        ⊥
        y
      
    
    {\displaystyle x\perp y}
  .
At to funksjoner 
  
    
      
        f
        (
        x
        )
      
    
    {\displaystyle f(x)}
   og 
  
    
      
        g
        (
        x
        )
      
    
    {\displaystyle g(x)}
   er ortogonale i intervallet 
  
    
      
        [
        a
        ,
        b
        ]
      
    
    {\displaystyle [a,b]}
   defineres som at indreproduktet mellom dem er lik null:

  
    
      
        ⟨
        f
        ,
        g
        ⟩
        =
        
          ∫
          
            a
          
          
            b
          
        
        f
        (
        x
        )
        ⋅
        g
        (
        x
        )
        d
        x
        =
        0
      
    
    {\displaystyle \langle f,g\rangle =\int _{a}^{b}f(x)\cdot g(x)dx=0}
  .For eksempel er sinus og cosinus ortogonale i området 
  
    
      
        [
        0
        ,
        2
        π
        ]
      
    
    {\displaystyle [0,2\pi ]}
  .
Marianne Harding

Marianne Harding (født 24. april 1977) er en norsk bridgespiller fra Mo i Rana.
Harding har spilt bridge siden 1988, siden 1996 med base i Bergen.
Hun er fire ganger norgesmester, nordisk mester og kom på tredje plass i dameklassen i EM for nasjonslag 2018.  Hun har de siste årene spilt bridge på fulltid, men er utdannet molekylærbiolog.


== Kilder ==
Nettavisen om Marianne Harding
Sveriges Radios Novellepris

Sveriges Radios Novellepris (svensk navn: Sveriges Radios Novellpris) er en svensk litteraturpris som ble innstiftet i 2002 og deles ut av Sveriges Radio. Prisen er på 25 000 SEK (2007). De novellene som blir nominert til prisen velges ut av kulturredaksjonens anmeldersenter. Novellene leses opp i radioen og lytterne velger deretter hvilken novelle som skal tildeles prisen.


== Liste over prisvinnere ==


== Referanser ==
Alexander Refsum Jensenius

Alexander Refsum Jensenius (født 10. november 1978 i Asker) er en norsk forsker og musiker.
Jensenius har en sammensatt utdannelse av musikk, informatikk, fysikk og matematikk. Han tok hovedfag (cand.philol.) i musikkteknologi ved Universitetet i Oslo i 2002, og tok ph.d.-graden ved samme institusjon i 2008. I tillegg til dette har han en mastergrad i anvendt informasjonsteknologi fra Chalmers tekniska högskola i Göteborg. Han har hatt gjesteforskeropphold ved University of California, Berkeley og McGill University i Montréal.I forbindelse med diputasen for doktorgraden ble Alexander Jensenius kjent i media som «dr. Luftgitar». Dette var basert på hans forskning på musikkrelaterte bevegelser. I denne forskningen har han blant annet utviklet ny teknologi for å analysere bevegelser ved hjelp av datakameraer. Denne teknologien benyttes nå både i hans egen musikkforskning og i psykologisk forskning på ADHD.Alexander Jensenius var leder for Forbundet Unge Forskere fra 1999 til 2001, og var i en periode også prosjektleder for European Space Camp på Andøya Rakettskytefelt. Han var også kandidat for universitetsstyret ved UiO i 2007.Jensenius er nå professor i musikkteknologi ved Institutt for musikkvitenskap, Universitetet i Oslo. Han er bosatt i Oslo.


== Bibliografi ==
Jensenius, Alexander Refsum (2007). Action-sound: developing methods and tools to study music-related body movement (engelsk). Oslo: Universitetet i Oslo. 
Jensenius, Alexander Refsum (2005). Towards Hypermedia Performance - On the Boundaries Between Body, Time, Space (PDF) (engelsk). Göteborg: Chalmers tekniska högskola. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2009. 
Jensenius, Alexander Refsum (2002). How do we recognize a song in one second? -The Importance of Salience and Sound in Music Perception (engelsk). Oslo: Universitetet i Oslo. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Alexander Refsum Jensenius' blogg
«Mener bevegelsene avslører ADHD (TV-innslag)». Newton (norsk). NRK. 21. februar 2008. Arkivert fra originalen 16. juni 2009. Besøkt 11. juni 2009. 

(no) Publikasjoner av Alexander Refsum Jensenius i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Alexander Refsum Jensenius i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Mikladals kommuna

Mikladals kommuna var en kommune på Færøyene. Den omfattet bygdene Mikladalur og Trøllanes på den nordlige delen av Kalsoy. Kommunen ble utskilt fra Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna i 1908. 1. januar 2005 ble kommunen innlemmet i Klaksvíkar kommuna. Mikladals kommuna hadde ved innlemmelsen 68 innbyggere.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over borgermestre i Mikladalur
Servus (hilsen)

Servus (slovakisk servus, kroatisk serbus eller servus, ungarsk szervusz, polsk serwus, bairisk servus, rumensk servus, slovensk serbus eller servus, tsjekkisk servus, ukrainsk Сервус) er en tradisjonell, uformell hilsen i store deler av Sentral- og Øst-Europa. Den kommer fra det latinske uttrykket servus [sum], det vil si «[Jeg er] slave» eller «tjener», og betyr i kortform «jeg er din tjener» eller «til tjeneste».
Hilsenen brukes tradisjonelt i det sørlige Tyskland (deler av Saarland, Rheinland-Pfalz, Baden-Württemberg, Bayern, Hessen, Franken, Vogtland), Østerrike, Polen, Tsjekkia, Slovakia, Slovenia, Kroatia, Ungarn, Romania, Ukraina og det nordlige Italia.
Servus kan brukes som hilsen både når man møter noen og når man tar avskjed med noen.
Uttrykket brukes særlig blant venner og folk som kjenner hverandre såpass godt at de er dus. Hilsenen brukes også i høye sosiale lag, f.eks. tradisjonelt blant adelen i Gammel-Østerrike, Bøhmen og Bayern.
I mange områder i Sør-Tyskland, Østerrike og det nordligste Italia, f.eks. i Syd-Tirol, er servus et av de vanligste hilseordene, og blir også brukt av unge. I andre områder kan hilsenen regnes som arkaisk.
Hilsenen tilsvarer den utbredte svenske hilsenen tjänare eller tjenare, med kortformer som tjena og tja, som i likhet med servus har sin opprinnelse i en svært formell hilsen med betydningen «jeg er din tjener» og som har gått over til å bli en uformell hilsen.


== Referanser ==
Tomas Tranströmerprisen

Tomas Tranströmerprisen (svensk navn: Tomas Tranströmerpriset) er en litteratur pris på 100 000 SEK som deles ut hvert annet år av Västerås by. Prisen ble innstiftet i 1997 og deles ut til en lyriker fra Norden eller annet land som grenser til Østersjøen.
Prisens siktemål er å «belønne et høytstående forfatterskap i Tomas Tranströmers ånd».
Forfatteren Per Wästberg er juryens leder og Tomas Tranströmer er stadig medlem.


== Liste over prismottakere ==


== Referanser ==
Amboltprisen

Amboltprisen er en norsk litteraturpris som deles ut av Venelaget Olav H. Hauge. Prisen er på 10 000 kroner og den kunstnerisk utformede «Ambolten» som er laget av billedhogger Leif Gjerme. Amboltprisen skal gå til en person som har gjort mye for å gjøre Hauges diktning kjent. 


== Liste over prismottakere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettstedet til Venelaget Olav H. Hauge
Ulvik Poesi Festival