jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Reidar Nedrebø

Reidar Nedrebø (født 13. juni 1956) er en norsk museumsmann. Han er økonomisjef ved Baroniet Rosendal. Nedrebø har vært ansatt ved Baroniet Rosendal siden 1980-tallet og har, sammen med sin kone, museumsdirektør Anne Grete Honerød, ledet arbeidet med å bevare og utvikle dette kulturminnesmerket.
Kongen utnevnte 24. november 2005 Nedrebø til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans samfunnsgavnlige virke.»


== Referanser ==
Stortingsvalget 1924

Stortingsvalget 1924 ble holdt i Norge tirsdag 21. oktober 1924. Valget var et forholdstallsvalg etter D'Hondts metode. Det ble valgt 150 representanter fra 29 valgkretser – 18 landkretser og 11 valgsogn for kjøpstedene.
Johan Ludwig Mowinckels første regjering, som hadde tiltrådt i juli 1924, fortsatte etter valget. Det var en mindretallsregjering utgått fra Venstre. 


== Resultat ==


== Valgkretsene ==


=== Mandatfordeling og endringer fra 1921 ===
*Kristiansunds samlingsparti beholdt ett mandat. Listen Høire og Frisindede venstre mistet sitt ene mandat, men var nærmest til å ta et fjerde mandat


== Se også ==
Liste over stortingsrepresentanter 1925–1927


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1940 (Oslo, 1939)
Statistisk sentralbyrå
Lars Takla

Lars Arne Takla (født 10. januar 1944 i Odda) er en norsk næringslivsleder. Han har særlig vært aktiv i petroleumssektoren. 
Takla er utdannet fra Norges tekniske høgskole i Trondheim. Fra 1971 til 1977 arbeidet han ved Norzink i Odda der han arbeidet med forskning, som driftsingeniør, og etter hvert sjef for aluminiumsfluoridfabrikken. Deretter begynte han i 1977 i oljeselskapet Phillips. Fra 1985 til 1989 var Takla feltdirektør. Han ble deretter administrerende direktør for ConocoPhillips Norge. Han var sentral i arbeidet for restrukturering av Ekofisk-feltet. Takla har også vært styreleder i Noreco.
Kongen utnevnte 11. november 2005 Takla til kommandør av St. Olavs Orden «for hans innsats for norsk petroleumsvirksomhet.»


== Referanser ==
Yvan Delporte

Yvan Delporte (født 24. juni 1928 i Brussel, død 5. mars 2007) var en belgisk tegneserieskaper og sjefredaktør for tegneseriebladet Spirou fra 1955 til 1968, en periode som av mange har blitt regna som gullalderen for fransk-belgiske tegneserier. Delporte blei først ansatt som tegneassistent i Spirou i 1945. Etterhvert fikk han lov til å skrive manus til korte tegneserier. Delporte kom med ideer og skreiv manus til en rekke klassiske tegneserier. Han hjalp blant annet Peyo med smurfene og Franquin med Viggo. 
Delporte døde i Brussel den 5. mars 2007. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yvan Delporte på Internet Movie Database 
(da) Yvan Delporte på Filmdatabasen 
(en) Yvan Delporte hos The Movie Database 
Delporte biografi Lambiek Comiclopedia
Delporte biografi Arkivert 19. mai 2006 hos Wayback Machine. Dupuis
Andreas Haavoll

Andreas Haavoll (født 25. september 1869 i Ørsta på Sunnmøre, død 6. mars 1958) var en norsk journalist.


== Liv og virke ==


=== Utdannelse ===
Etter å ha bestått mellomskoleeksamen på Hambros skole i Bergen, startet han i 1888 på Hamar lærerskole. Han tok eksamen i 1890. 


=== Bankansatt, lærer ===
I årene 1890–1893 var han ansatt ved Sandsvær Sparebank i Kongsberg. Ved siden av denne jobben underviste han ved en privatskole i Evju i Sandsvær. I denne tiden begynte han å skrive for Kongsberg Blad. I årene som fulgte var han lærer i Ulefoss, Eidskog og Langesund. 


=== Journalist ===
I Langesund var han med å grunnlegge Brevikposten, og leverte journalistisk stoff til avisen i perioden 1897–1899.
I 1899 fikk han post som lærer i Kristiansund. Der ble han involvert i en målstrid. Som ihuget nynorskforkjemper møtte han sterk motbør. Riksmålsmannen «Jonas Hestnes og hans disiplar [laga] pipesjau åt meg i tre heile dagar», sa han siden om dette.
1910 flyttet han til hovedstaden, da han gikk inn som medeier og forretningsfører for nynorskavisen Den 17de Mai. Da redaktøren Rasmus Steinsvik døde i 1913, ble Haavoll redaktør. I årene fram til 1917 hadde han denne stillingen, periodevis alene, periodevis sammen med andre. Han trakk seg så ut av dette tiltaket.
Haavoll var ansvarlig utgiver av Norsk Barneblad fra 1912. Fra 1916 heilt fram til 1956 var han redaktør for bladet. De to første årene delte han stillingen med Arne Falk, årene 1949–1945 med Øyvind Dybvad. Nesten hele denne tiden drev han Norsk Barneblads Forlag, som gav ut mange barnebøker på nynorsk.
Haavoll var aktivt med i de fleste nynorsk-tiltak i Oslo. Etter hvert ble han utnevnt til æresmedlem i Noregs Mållag, og i Det Norske Samlaget. I sin tid (1913) var han blant grunnleggerne av Det norske teatret.
Han var bosatt på Stabekk i Bærum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fjukstads.net om Andreas Haavoll
Borgundseinaren

Borgundseinaren er et fjell i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 698 meter over havet. 800 meter sør for hovedtoppen ligger en navnløs topp på 1 686 moh. og primærfaktor 70 meter.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Voksi-posen

Voksi-posen er en norskdesignet barnepose som kom på markedet i 1985. Posen har vunnet flere priser og har vært markedsledene på det norske markedet siden slutten av 1980-tallet.


== Historie ==
Fra starten i 1985 ble den produsert av firmaet Ullkorga i Rindal som eies av Voksi-pose-konseptskaperen og gründeren Bodil Korshamn. Fra 2007 tok barnestolprodusenten HTS Hans Torgersen & Sønn i Buskerud over rettighetene til å produsere Voksi-posen, og flyttet produksjonen til Estland.


== Priser ==
I 2005 vant posen prisen Klassikerprisen for god design som da ble delt ut av Norsk Designråd. Posen har vunnet flere andre priser, som Prisen for årets bedrift i hjemkommunen Rindal (1991), Orkideprisen i februar 1993, KJERRINGA mot strømmen i 1993, Møre og Romsdal fylkeskommunes likestillingspris i 1994, ST-prisen, Norsk Designråds Merket for god design i 2006, Landbruksdepartementets 100-årsjubileumspris, Norges beste barneprodukt i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
- Tenker ikke på pengene i VG
Vesle Jukleggi

Vesle Jukleggi er et fjell i Lærdal kommune i Vestland og Hemsedal kommune i Viken. Det har en høyde på 1 703 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Gnomugle

Gnomugle er en liten ugleart. Voksne individer er 15–17 cm i total lengde og er grå i fargen. Denne uglen har en rundt hvitt flekkete hode, svakt definert ansikts-plate, og mørke bryst, vinger og hale, sistnevnte ganske lang i forhold til andre ugler. Øynene er gule. Fuglen har to svarte flekker i nakken skissert i hvitt på baksiden av hodet, som ser ut som øyne.
Den har sitt habitat på åpent skogland og i fjellene i det vestlige Nord-Amerika. I Oregon og Washington er de kjent for å ha reir og finne mat i tett, sammenhengende skog, til tross for en rekke populære publikasjoner opplyser det motsatte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) gnomugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gnomugle hos Artsdatabanken 
(en) gnomugle hos Fossilworks 
(en) gnomugle hos ITIS 
(en) gnomugle hos NCBI 
(en) Kategori:Glaucidium gnoma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Glaucidium gnoma – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Glaucidium gnoma – detaljert informasjon på Wikispecies
Storfjorden (Brønnøy)

Storfjorden er en fjordarm av Velfjorden i Brønnøy kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Røyrvikodden i vest og Kiknesodden i øst og strekker seg 9,5 kilometer nordover. Det ligger et par veiløse gårder i den ytre delen av fjorden, på vestsida ligger Gavlen og på østsida ligger Fagerlia, Solvang og Engelsneset. De to sistnevnte ligger ved Spølodden og herfra går fjordarmen Lislfjorden østover. Storfjorden fortsetter nordover til gården med samme navn i botn av fjorden.


== Referanser ==
EasyPeasy

EasyPeasy (tidligere Ubuntu Eee) var en Linux-distribusjon for nett-PCer basert på Ubuntu. Den første utgaven utkom 4. juli 2008, og siste ble utgitt 26. april 2010.
EasyPeasy var et selvstendig prosjekt for å lage en distribusjon basert på Ubuntu, som er optimalisert for å kjøre på nett-PC-er. Distribusjonen skiller seg fra Ubuntu ved å bruke grensesnittet Netbook Remix, og ved å velge godt kjent programvare med lukket kildekode fremfor eventuelle alternativer med åpen kildekode når funksjonaliteten kan være bedre (for eksempel Skype i stedet for Ekiga og Picasa i stedet for F-Spot).
Distribusjonen inkluderer både proprietær og fri programvare. Selve prosjektet ble lisensiert under GNU General Public License v3.


== Historie ==
EasyPeasy ble startet av Jon Ramvi i desember 2007. Det startet som et skript som modifiserte en vanlig Ubuntu-installasjon til å støtte maskiner i Asus EEE-serien. I juni 2008 ble prosjektet utvidet til å være en egen Linux-distribusjon og Ubuntu Eee 8.04 ble sluppet. 5. september fulgte versjon 8.04.1. Den tok i bruk en ny Linux-kjerne, og ble levert med et nytt brukergrensesnitt (Netbook Remix) og Flash 10.
EasyPeasy har blitt lastet ned over 1 million ganger fra hovedkilden. I tillegg er operativsystemet lastet ned fra Bittorrent og andre kilder.


== Varemerkeproblemer ==
10. september 2008 klaget Canonical på prosjektets bruk av deres merkenavn Ubuntu. Videre krenket URL-en og logoen Canonicals rettigheter. Det ble deretter kunngjort at Ubuntu Eee skulle skifte navn til ION, men dette navnet kunne heller ikke brukes fordi det var et uregistrert varemerke. Navnet ble til slutt EasyPeasy, og første versjon under dette navnet ble sluppet 5. januar 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
EasyPeasy
Yeniceoba

Yeniceoba (kurdisk: Yîncov) er en kommune i provinsen Konya i Tyrkia. Det ligger i distriktet Cihanbeyli og er administrative hovedby for et av distriktets underdistrikt, med samme navn som stedet. Kommunen hadde 6872 innbyggere i slutten av 2012. Avstand fra Yeniceoba til Konya (sentrale Anatolia) er 130 km.
Flertallet av befolkningen er kurdere.
Ordfører er İlyas Kara, som tiltrådte 29. mars 2009, tilhører den tyrkiske partiet Adalet ve Kalkınma Partisi (AKP).


== Vennskapsby ==
 Ishøj, Danmark


== Kilder ==
Türkiye istatistik kurumu; Belediye teşkilatı olan yerleşim yerlerinin nüfusları/Konya/Cihanbeyli
Nüfus. Yeniceoba Belediyesi. Lest 27 august 2011.


== Eksterne lenker ==
YerelNET Yeniceoba Belediyesi Arkivert 11. oktober 2007 hos Wayback Machine.
Gråhodeugle

Gråhodeugle (Glaucidium tephronotum) er en art av ugle i Strigidae-familien. Den er observert i Kamerun, Den demokratiske republikken Kongo, Republikken Kongo, Elfenbenskysten, Gabon, Ghana, Kenya, Liberia, Rwanda, Sierra Leone og Uganda.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) gråhodeugle i Encyclopedia of Life 
(en) gråhodeugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gråhodeugle hos Artsdatabanken 
(en) gråhodeugle hos ITIS 
(en) gråhodeugle hos NCBI 
(en) Kategori:Glaucidium tephronotum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Glaucidium tephronotum – detaljert informasjon på Wikispecies
Knut Kristofersen

Knut Kristofersen (født 27. oktober 1949 på Raufoss, død 13. mars 2022) var en norsk pedagog, forfatter og oversetter bosatt i Grimstad.


== Pedagog ==
Kristofersen var utdannet lektor innen sosiologi, sosialpedagogikk og historie. Han grunnla Veslestua skole i Strømmen, en kommunal alternativ skole for skoletrøtte elever. Han var rektor på skolen fra opprettelsen i 1977 frem til 2003. I 1979 ga han ut boken Veslestua skole – et alternativ? sammen med Øyvind Westbye, der pedagogikken som lå til grunn for skoletilbudet ble beskrevet.


== Oversetter ==
Han oversatte tegneserien Fantomet til norsk fra 1985 til 1995.


== Forfatter ==
Kristofersen skrev en rekke bøker. Som skjønnlitterær forfatter debuterte han med novellesamlingen Albatross i 1983. Året etter ga han ut den dokumentariske romanen Skjebnelasten : historien om Mary Celeste, basert på historien om skuta «Mary Celeste» som ble verdens mest kjent spøkelsesskip.I 1994 ga han ut boken Svoveloksene, om industristedet Raufoss' nære historie. I romanen Spermasett (2000) skildrer han hvalfangstlivet.Boken Hitlers bursdag handler om Kristofersens onkel Knut, som ble drept kun 11 år gammel av en tysk panservogn på Adolf Hitlers fødselsdag i 1940.Boken Den musikalske bøddel : Reinhard Heydrich og Det tredje rike kom ut i 2008. Den handlet om den tyske nazisten og SS-offiseren Reinhard Heydrich. Boken ble gitt ut i Sverige under tittelen Heydrich, Förintelsens arkitekt på Albert Bonniers Forlag i 2009. I Danmark kom boken ut i 2010 under tittelen Heydrich. Det tredje riges bøddel på People's Press Forlag.


== Bibliografi ==
1979: Veslestua skole – et alternativ?, NKS-forlaget, ISBN 9788250809499 – medforfatter: Øyvind Westbye
1983: Albatross (noveller), Grøndahl & Søn Forlag, ISBN 97882504065131984: Skjebnelasten : historien om Mary Celeste, Grøndahl & Søn Forlag ISBN 9788250407039
1986: Borgermesteren i Hadesburg, Grøndahl & Søn Forlag, ISBN 9788250408104
1994: Svoveloksene, Oplandske bokforlag
2000: Spermasett (roman), Fontene forlag, ISBN 9788299545600
2003: Folkes paradis, Fontene forlag, ISBN 9788299545617
2008: Den musikalske bøddel : Reinhard Heydrich og Det tredje rike, Arneberg forlag, ISBN 9788291614601
2008: Hitlers bursdag, Alfa forlag, ISBN 9788292253250


== Referanser ==


== Kilder ==
Agderposten papirutgave 4. november 2008


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Volksunie

Volksunie (VU) var et belgisk sentrumsparti, danna av flamske nasjonalister med bakgrunn i Christelijke Vlaamse Volksunie.
Partiet var opprinnelig framgangsrikt og erobra 1961 fem mandater i Belgias representanthus og to i Belgias senat. I seinere valg fortsatte velgerstøtten å vokse og i valget 1978 fikk partiet 11 prosent av stemmene og 21 parlamentarikere.
I løpet av 1970-tallet beslutta imidlertid VU å oppgi sin nasjonalistiske kurs og i stedet akseptere den føderalistiske oppdelinga av Belgia. Partiet blei med i koalisjonsregeringa under Leo Tindemans.
Dette fikk partiets nasjonalistiske høyrefløy til å forlate partiet og danne Vlaams Blok, et parti som ved valget 1991 blei større enn VU. I 2001 blei VU delt i to, – det separatistiske Nieuw-Vlaamse Alliantie og det føderalistiske Spirit.
Copa América 1997

Copa América 1997 var den 38. Copa América-turneringen som ble avholdt. Den ble spilt i Bolivia i tidsrommet 11. juni – 29. juni, og arrangert av CONMEBOL. Vinneren av Copa América 1997 ble Brasil. Det er ingen kvalifisering for sluttspillet i denne turneringen. Alle ti landene fra Sør-Amerika deltar, i  tillegg til to inviterte lag (Mexico og Costa Rica).


== Gruppespill ==
Lagene ble delt inn i tre grupper med 4 lag i hver. CONMEBOL sto for oppsettet av gruppene, etter en offentlig loddtrekning. Hvert lag spilte én kamp mot alle de 3 andre lagene i gruppen. 3 poeng for seier, 1 for uavgjort og 0 for tap.
De lagene som endte på første- og andreplass avanserte direkte til kvartfinalen. I tillegg avanserte de to beste lagene som endte på tredjeplass i sin gruppe.

Regler for hvis flere lag ender på samme poengsum i gruppespillet:
Best målforskjell
Flest antall mål
Vinner av innbyrdes oppgjør
LoddtrekningAlle tidspunkter som er oppgitt er lokale tider.


== Stadioner ==


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


=== Gruppe C ===


== Beste tredjeplass i gruppespillet ==
Martin Klein

Martin Klein (russisk: Мартин Кляйн [Martin Kljajn]; født 12. september 1884 i Tarvastu, død 11. februar 1947 samme sted) var en estisk bryter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Klein vant en olympisk sølvmedalje i klassen mellomvekt i bryting gresk-romersk stil under OL 1912 i Stockholm bak Claes Johansson fra Sverige. Klein beseiret Alfred Asikainen i semifinalen, en kamp som varte i 11 timer og 40 minutter. Klein var utmattet etter kampen og orket ikke å stille i finalen dagen etter mot Claes Johansson. 


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i bryting, mellomvekt gresk-romersk stil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Klein – Olympedia 
(en) Martin Klein – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Martin Klein – FILA
Alfred Asikainen

Alfred Johan «Alpo» Asikainen (født 2. november 1888, død 7. januar 1942) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Asikainen vant en olympisk bronsemedalje i klassen mellomvekt i bryting gresk-romersk stil under OL 1912 i Stockholm bak svenske Claes Johansson og Martin Klein fra Russland. Asikainen tapte  semifinalen, en kamp som varte i 11 timer og 40 minutter, til Martin Klein. 


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i bryting, mellomvekt gresk-romersk stil


== Eksterne lenker ==
(en) Alfred Asikainen – Olympics.com 
(en) Alfred Asikainen – Olympic.org 
(en) Alfred Asikainen – Olympedia 
(en) Alfred Asikainen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alfred Asikainen – FILA
Den fjerde nattevakt

Den fjerde nattevakt er en roman av den norske forfatteren Johan Falkberget, utgitt i 1923. Romanen var forfatterens gjennombruddsroman, regnes som et av hans hovedverk, og inngår i flere utvalg av Norges litterære kanon.
Handlingen er lagt til Røros i årene fra 1807 og fremover. Hovedpersonene er presten Benjamin Sigismund, hans kone Katrine, klokkeren Ol-Kanelesa, bergmannshustruen Gunhild Bonde og hennes ektemann David Finne.
Benjamin kommer til Bergstaden i begynnelsen av romanen og etablerer seg raskt som en avholdt prest. Klokkeren, spillemannen og smeden Ol-Kanelesa («Ole Korneliussen») blir hans mentor. Utviklingen av hans karakter og kristentro til å være en prest for arbeiderne og bøndene er et av to hovedtema i romanen. Det andre tema er at Benjamin og Gunhild innleder et ødeleggende kjærlighetsforhold som fører til Katrines sammenbrudd og død, Davids selvmord og de to elskendes anger, lidelse og lutring.
Romanens tittel henspiller på at Jesus kom gående på sjøen, mot disiplene i den fjerde nattevakt, i nødens stund. Per Amdam skriver i Norges litteraturhistorie (1975) at «Lidelsen omskaper, lutrer og frigjør Benjamin og Gunhild – som ol-Kanelesa – så de fremstår som hele personligheter, identiske med sine beste egenskaper [...] Slik blir også Benjamin en representant for mennesker i dets storhet og svakhet».
Romanen er dramatisert for teateret av Carl Fredrik Engelstad, og ble først satt opp på Det norske teatret i 1956. Den ble filmatisert i 1960 etter manus av Aasta Falkberget.


== Eksterne lenker ==
Utgaven fra 1994 hos Nasjonalbiblioteket.
NRKs versjon i Fjernsynsteatret fra 1960 i NRK nett-tv
Béla Varga

Béla Varga (født 2. juni 1888, død 4. april 1969) var en ungarsk bryter som deltok under OL 1912 i Stockholm og OL 1924 i Paris.
Varga vant en olympisk bronsemedalje i klassen lett tungvekt i bryting gresk-romersk stil under OL 1912 i Stockholm bak sølvvinnerne Ivar Böhling og Anders Ahlgren. Dommerne gav begge finalistene sølvmedaljer ettersom ingen av bryterne klarte å vinne finalen.  


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i bryting, lett tungvekt gresk-romersk stil  Ungarn


== Eksterne lenker ==
(en) Béla Varga – Olympedia 
(en) Béla Varga – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Béla Varga – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Béla Varga – FILA
Johan Olin

Johan Fredrik «John» Olin (født 30. juni 1883, død 3. desember 1928) var en finsk bryter som deltok i De olympiske leker i 1912 i Stockholm. 
Olin vant en olympisk mester sølvmedalje i klassen tungvekt i gresk-romersk stil under OL i 1912 i Stockholm bak sin landsmann Yrjö Saarela.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i bryting, tungvekt gresk-romersk stil


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Olin – Olympedia 
(en) Johan Olin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Johan Olin – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Johan Olin – FILA
VlaamsProgressieven

VlaamsProgressieven er et venstreliberalt belgisk parti, grunnlagt da Volksunie ble splittet og oppløst i 2001. Partiet het SPIRIT fram til 19. april 2008.
Når SPIRIT besluttet å inngå valgteknisk samarbeid med Socialistische Partij Anders, valgte den liberale delen av partiet å hoppe av og over til Vlaamse Liberalen en Democraten. 


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted
Søren Marinus Jensen

Søren Marinus Jensen (født 5. mai 1879, død 6. januar 1965) var en dansk bryter som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm, han deltok også i Ekstralekene 1906 i Athen. 
Jensen kom på tredjeplass i klassen tungvekt i bryting gresk-romersk stil både under OL 1908 i London og OL 1912 i Stockholm. I Ekstralekene 1906 i Athen vant han bryting både tungvekt og åpen klasse. 


== OL-medaljer ==
1908  London -  Bronse i bryting, tungvekt gresk-romersk stil
1912  Stockholm -  Bronse i bryting, tungvekt gresk-romersk stil
(1906  Athen -  Gull  i bryting, tungvekt)
(1906  Athen -  Gull  i bryting, åpen klasse)


== Eksterne lenker ==
(en) Søren Marinus Jensen – Olympedia 
(en) Søren Marinus Jensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Søren Marinus Jensen – FILA
Steven Hooker

Steven Hooker (født 16. juli 1982 i Melbourne) er en australsk stavhopper. Hans mor  er Erica Hooker, som deltok i lengde i OL 1972 i München, og hans far er 800 meter-løperen Bill Hooker.
Hookers gjennombrudd kom da han ble nummer fire i junior-VM i 2000. Han deltok i OL 2004 og VM 2005 uten å kvalifisere seg til finalen. Den første internasjonale triumfen kom under Samveldelekene 2006, der han tok gull etter å ha gått over 5,80. 
Han deltok også i VM 2007 i Osaka, der han ble nummer ni i finalen etter et hopp på 5,76. Under innendørs-VM 2008 tok han bronse etter å ha klart 5,80. Før OL 2008 gikk han for første gang over 6 meter, og var blant gullfavorittene i Beijing. Han innfridde de store forventningene og hoppet 5,96 i finalen, et resultat som holdt til gull.
I innendørssesongen 2008 forbedret han sin personlige rekord til 6,06 i et stevne i Boston. Dette er det nest høyeste noen har hoppet innendørs etter Sergej Bubka
Før VM 2009 skadet Hooker seg, og det var lenge usikkert om han ville være i stand til å delta. Til tross for smerter gjorde han ett hopp i kvalifiseringen på 5,65, noe som holdt til finaleplass. I finalen hoppet han først på 5,85, der han rev i første forsøk. Han sparte de neste forsøkene til 5,90, en høyde han gikk over i første forsøk. Ingen andre klarte denne høyden, og dermed sikret han seg VM-tittelen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Steven Hooker – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Steven Hooker – Olympics.com 
(en) Steven Hooker – Olympic.org 
(en) Steven Hooker – Olympedia 
(en) Steven Hooker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Steven Hooker – Australian Olympic Committee 
(en) Steven Hooker – Sport Australia Hall of Fame 
(en) Steven Hooker – Commonwealth Games Federation 
(en) Steven Hooker – World Athletics 
(en) Steven Hooker – Athletics Australia
Edmund Thormählen

Edmund Gustaf Thormählen (født 21. juli 1865, død 13. november 1946) var en svensk seiler som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Thormählen vant en olympisk sølvmedalje under OL 1908 i London med den svenske båten «Vinga» som kom på andreplass bak den britiske båten «Cobweb» i 8-metersklassen. Mannskapet på «Vinga»; Thormählen, Carl Hellström, Erik Wallerius, Erik Sandberg og Harald Wallin.


== OL-medaljer ==
 1908  London - Sølv i seiling, klasse 8 meter  Sverige


== Eksterne lenker ==
(en) Edmund Thormählen – Olympics.com 
(en) Edmund Thormählen – Olympic.org 
(en) Edmund Thormählen – Olympedia 
(en) Edmund Thormählen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edmund Thormählen – databaseOlympics.com (arkivert)