jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ruskeala

Ruskeala (russ. Рускеала) er et tettsted i Sortavala rajon i russisk Karelia. Tettstedet ligger nord for innsjøen Ladoga. En internasjonal turistvei Blå vegen går  gjennom Ruskeala.
Før 1944 var Ruskeala en finsk kommune i Viborgs län. Kommunen hadde 6 938 innbyggere i 1939.

Like utenfor tettstedet ligger Ruskeala marmorbrudd. Forekomsten har vært utnyttet siden 1769. Marmoren har vært benyttet til flere bygninger i St. Petersburg (bl.a. Isak-katedralen, Vinterpalasset, Eremitasjen og Kazan-katedralen). Deler av marmorbruddet er nå oppgitt og oversvømmet med vann. 


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Ruskeala i Nordisk familjebok, bind 23, spalte 1241, 1916
Kart over Ruskeala
Tore Milsett

Tore Milsett (født 23. april 1944 i Lørenskog) er en norsk syklist fra Lørenskog. Han ble seniorrytter i 1962, men grunnet benbrudd var det først i 1967 han vant NM i fellesstart, noe han gjentok i 1968, da han også deltok i Mexico-OL og tok 17.-plass i fellesstarten og en 5.-plass med Norges lagtempolag. I sykkel-VM har han to 13.-plasser, fra 1966 og 1969. Han deltok i Fredsrittet i 1972, og i Sommer-OL 1972 i München samme år med 14.-plass på fellesstarten.


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Milsett – Olympedia 
(en) Tore Milsett – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tore Milsett – ProCyclingStats 
(en) Tore Milsett – Cycling Archives
Grand Canyon Village

Grand Canyon Village er en bebyggelse på den sørlige kanten av Grand Canyon i Coconino County i det nordlige Arizona, USA. Bebyggelsen er et såkalt Census-Designated Place (CDP), et område som ikke regnes som en by og som ikke har selvstendig bystyre, men hvor befolkningstettheten allikevel er så stor at den oppføres separat i folketellinger.
"Landsbyen" som ble grunnlagt i 1901 med anleggelsen av en jernbane mellom Williams, Arizona og Grand Canyon, serverer de mange turistene som hvert år besøker Grand Canyon. Mange av byens bygninger, f.eks. det berømte hotellet El Tovar, Hopi House og jernbanestasjonen stammer fra begynnelsen av det 20. århundre. Mange av bygningene er utpekt som såkalte National Historic Landmarks, og hele bebyggelsen har siden 1987 vært et National Historic Landmark District.


== Geografi ==
Bebyggelsen ligger i 2 092 meters høyde over havet på Coloradoplatået og dekker et areal på 34,7 km², hvorav hele området utgjør land. Hele bebyggelsen ligger inne i Grand Canyon National Park.


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2000 hadde Grand Canyon Village en befolkning på 1 460 personer. 73 % av disse var hvite, og 19% var opprinnelige amerikanere. Ingen andre raser var representert med over 2% av befolkningstallet.
20 % av innbyggerne var under 18 år og 2 % var over 65 år. Det er altså snakk om en by med en forholdsvis ung befolkning, noe som formodentlig skyldes at de fleste flytter fra stedet når de forlater arbeidsmarkedet.


== Se også ==
Grand Canyon National Park
Grand Canyon Railway


== Eksterne lenker ==
Om Grand Canyon Village fra Center for Landuse Interpretation (engelsk)
Grand Canyon Village Welcome Center (engelsk)
Siegfried & Roy

Siegfried & Roy var en tysk-amerikansk duo kjent for sitt magi- og illusjonsshow i Las Vegas. De var kjent for å ha kattedyr i sine show og spesielt hvite tigere.
De avsluttet karrieren med sine sedvanlige show i 2003, men i etterkant var det noen spesialopptredener, det siste var 28. februar 2009.


== Personene ==
Siegfried Fischbacher (født 13. juni 1939 i Rosenheim i Bayern, død 13. januar 2021) og Roy Horn (født Roy Uwe Ludwig Horn 3. oktober 1944 i Nordenham, død 8. mai 2020 i Las Vegas i Nevada) ble født i Tyskland henholdsvis like før og under andre verdenskrig. De emigrerte til USA, hvor de ble amerikanske statsborgere.
Siegfried var tradisjonell magiker (illusjonist) mens Roy vokste opp blant eksotiske dyr som han ble kjent for å ha godt lag med. De to hadde i alt 5 750 show sammen, for det meste på The Mirage i Las Vegas. Under en forestilling den 3. oktober 2003 ble Roy skadet av en tiger som angrep ham. Dette førte til at dette showet ble lagt ned permanent.Roy Horn testet i slutten av april 2020 positiv for covid-19-infeksjon, og døde av sykdommen i en alder av 75 år den 8. mai på Mountain View Hospital i Las Vegas.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roy Horn hos Find a Grave
(en) Offisielt nettsted 
(en) Siegfried & Roy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zhang Wentian

Zhang Wentian (kinesisk: 张闻天, pinyin: Zhāng Wéntiān, født 30. juni 1900 i Nanhui i Kina, død 1. juli 1976 i Wuxi) var en ledende kinesisk kommunistisk politiker.
Zhang ble medlem av Det kinesiske kommunistparti i 1925 og ble sendt for studier til Sun Yatsenuniversitetet i Moskva. Der kom han inn i kretsen rundt Wang Ming og begynte etter hjemkomsten til Kina å spille en viktig rolle i kretsen som fikk tilnavnet de 28 bolsjeviker. 
Han var generalsekretær for det kinesiske kommunistparti fra 1935 til 1943, da denne stillingen ble avskaffet. Han deltok på «den lange marsjen», var kinesisk ambassadør til Sovjetunionen fra april 1951 til januar 1955, og viseutenriksminister for Folkerepublikken Kina fra desember 1954 til november 1960.  I 1959 spilte han  en viktig rolle i Peng Dehuai-affæren under Lushankonferansen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Wentian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zhang Wentian hos China Vitae
Grand Ole Opry

Grand Ole Opry er et amerikansk radioprogram som fokuserer på country, bluegrass og gospel, og som siden 28. november 1925 er blitt sendt over hele USA fra Nashville i Tennessee. Denne byen regnes som country-hovedstaden. 
Etter å ha sendt fra ulike steder, flyttet programmet til Ryman Auditorium med en tilskuerkapasitet på 2 362, med første sending herfra 5. juni 1943 og fram til 16. mars 1974 da det flyttet til nåværende lokaler i en egen temapark og med en tilskuerkapasitet på 4 400. Ryman Auditorium ble imidlertid gjenåpnet i 1992.
Da rockekulturen og den langhårede hippiekulturen vokste fram på 1960-tallet, holdt Grand Ole Opry på en tradisjonell stil. Det eneste unntaket var da Gram Parsons med band opptrådte i mars 1968, men dette fikk en reservert mottakelse fra publikum.
Medlemskap i Opry regnes som noe av det mest høythengende innen country. Listen over nåværende og tidligere medlemmer omfatter countrystjerner som Fiddlin' Arthur Smith, Roy Acuff, Johnny Cash, Bill Monroe, Ricky Skaggs, Alison Krauss, Dolly Parton, Jim Reeves og Luke Combs.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Grand Ole Opry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Baklidammen

Baklidammen er en dam i Bymarka i Trondheim kommune i Trøndelag. Dammen ligger rett vest for Theisendammen, mellom Fjellseterveien og Gamle Bynesveg. Baklidammen ligger på 197 moh og har en kapasitet på 425 000 m³. Denne ble anlagt i årene 1898 til 1900 i forbindelse med stadsingeniør Carl Adolf Dahls fornyelse av Trondheims vannforsyningsnett, og har utløp til Theisendammen på 153 moh via Baklibekken. Baklidammen ble påbygget i 1910–1911, og får i sin tur forsyning via blant andre Kobberdamsbekken fra Kobberdammen samt andre myrvann mer sentralt i Bymarka. I dag drives det blant annet med sportsfiske i Baklidammen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 70. ISBN 978-82-573-1762-1.
Vor Verden

Vor Verden var et norsk tidsskrift som utkom fra 1923 til 1929, med Ronald Fangen som redaktør.
Vor Verden var ment som en konservativ utfordring til det kommunistiske tidsskriftet Mot Dag, som ble startet i 1921. Redaktøren for Vor Verden var forfatteren Ronald Fangen (28 år i 1923), mens den unge studenten Henrik Groth var redaksjonssekretær.
I 1929 utkom Skillelinjen, en samling av essays som først var utgitt i Vor Verden.


== Bidragsytere ==
Ronald Fangen
Charles Kent
Eugenia Kielland
Sverre Klausen
Ingjald Nissen
A. H. Winsnes
Gunnar Gunnarsson


== Kilder ==
Philip Houm: Norges litteratur fra 1914 til 1950-årene, s. 33–35. Oslo: Aschehoug, 1965.
Osman Batur

Osman Batur (Оспан батыр, også kjent som Ospan Batyr, født i Koktokay i dagens Xinjiang i Kina i 1899, død 29. april 1951 i Ürümqi) var en kasakhisk geriljaleder. 
I 1943 startet Batur med sovjetisk støtte kasakhiske geriljagrupper i Altaj- og Tianshanfjellene med det målet å opprette en egen stat i Altajområdet. I samband med den Den andre østturkestanske republikkens grunnleggelse i 1944 ble han med i den nye regjeringen. Etter at Folkerepublikken Kina ble grunnlagt i 1949 ledet han geriljagrupper som kjempet mot Folkets frigjøringshær i Xinjiang. Han ble til slutt fakket i det sørlige Xinjiang og ble henrettet ved halshugging i Ürümqi den 29. april 1951. Mange av hans tilhengere flyktet senere fra Xinjiang og innledet det som ble kalt «den kasakhiske flukt» fra Xinjiang.


== Kilder ==
Linda Benson: The Ili Rebellion: Moslem Challenge to Chinese Authority in Xinjiang 1944-49 Armonk, New York: M.E. Sharpe, Inc., 1990.
Godfrey Lias: Kazak Exodus. London: Evans Bros, 1956.
James A. Millward: Eurasian crossroads: A history of Xinjiang. New York: Columbia University Press, 2007.
Atlas-alliansen

Atlas-alliansen er en stiftelse som består av 19 organisasjoner som er dannet av og for funksjonshemmede. Organisasjonen jobber med å bedre levevilkårene for funksjonshemmede i fattige land, og bekjempe farlige sykdommer som tuberkulose, meslinger og malaria som dreper millioner av mennesker i fattige land hvert år. De jobber med 60 forskjellige prosjekter i 20 land.
Atlas-alliansen ble tildelt Operasjon Dagsverk for 2009. Gjennom pengene som kom inn fikk ungdom med funksjonshemninger i Malawi, Uganda, Mosambik og Sør-Afrika tilgang til utdanning og yrkesopplæring og opplæring i sine rettigheter.
I fattige familier må foreldre prioritere hvilke av barna som skal sendes på skolen. Hvis et av barna har en funksjonshemning vil det i 90 % av tilfellene bli holdt hjemme. Gjennom OD 2009 ble funksjonshemmet ungdom og deres familier motivert til å begynne på en utdanning.
Atlas-alliansen ble tildelt TV-aksjonen i 1991 og 2002, samt Operasjon Dagsverk i 1998 og 2009.


== Eksterne lenker ==
Organisasjonens nettsted
Ryman Auditorium

Ryman Auditorium er en konsertscene og et museum med adresse 116 Fifth Avenue North i Nashville, Tennessee. Den har en publikumskapasitet på 2 362 seter og er mest kjent for å ha vært tilholdsstedet til Grand Ole Opry i årene 1943 til 1974. Stedet het tidligere Grand Old Opry House og enda tidligere Union Gospel Tabernacle.
Bygningen ble reist av Thomas Ryman (1843–1904), en elvebåtkaptein og forretningsmann i Nashville som eide flere serveringssteder. Bygningen åpnet i 1892 som Union Gospel Tabernacle og skulle være et møtelokale for vekkelsespredikanten Samuel Porter Jones. Etter Rymans død, ble det gitt dagens navn som en oppkalling etter ham.
Etter at Grand Ole Opry flyttet fra bygningen i 1974, sto den en periode til forfall, fram til Emmylou Harris tok initiativ til å få satt den i stand. Hennes arbeid her endte blant annet med albumet At the Ryman fra 1992. I 1994 ble bygget offisielt gjenåpnet, som konsertlokale og museum.
Scenen og konsertlokalet er kjent for å ha en meget god akustikk, og er i dag fortsatt i bruk som en scene for countrymusikk, men også alternativ rock, bluegrass, blues, klassisk musikk, gospelmusikk, jazz, pop, folkemusikk og rock and roll, samt musikaler og Stand up.
Ryman Auditorium regner seg som fødested for bluegrass. Det var her Bill Monroe (1911–1996) i 1945 for første gang spilte med det som senere ble regnet for å være den klassiske bluegrassgruppen, med medspillerne Earl Scruggs (banjo), Lester Flatt (gitar), Chubby Wise (fele) og Alan Watts (kontrabass). Som vanlig spilte Monroe selv mandolin. Han var medlem av Opry fra 1939 til kort før sin død. I 1994 arrangerte Ryman for første gang Bluegrass Nights, med Monroe og den 60 år yngre Alison Krauss.. Ricky Skaggs er en annen stjerne innen bluegrass som (ofte med sin gruppe Kentucky Thunder) spiller i Ryman Auditorium etter at han ble medlem av Opry i 1982.
Bygningen er registret i National Register of Historic Places fra 1971 og National Historic Landmark fra 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ryman Auditorium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Albert Dams minnelegat

Stipend fra Albert Dams minnelegat (dansk: Albert Dams mindelegat) ble utdelt første gang i oktober 1995. Legatet ble bestemt opprettet av Berthe Jönsson – død 8. juli 1993 – som var i familie med Albert Dam. Et stipend gis hvert år til en mannlig eller kvinnelig dansk forfatter for en litterær innsats. Legatet deles ut av Dansk Forfatterforening.


== Prisvinnere ==


== Eksterne lenker ==
Litteraturpriser.dk
De frivilliges marsj

De frivilliges marsj (kinesisk: 义勇军进行曲, pinyin: Yìǒngjūn jìnxíngqǔ) er Folkerepublikken Kinas nasjonalsang, skrevet som en antijapansk patriotisk marsj i 1934, ikke lenge før den annen sino-japanske krig (1937–1945). Teksten er av Tian Han (田汉), til musikk av Nie Er (聂耳).


== Historie ==
Sangen var gjennomganslydspor i den patriotiske film Sønner og døtre i stormtider fra 1935. Den var en av flere sanger som ble promotert i det skjulte for å styrke som den anti-japanske motstandskraft i folket som del av «den venstreorienterte kinobevegelse» (1931–37). Sangen ble også sluppet som plate av Pathé i 1935.
Sangen var populær under Republikken Kinas tid, men etter at den ble antatt av kommunistene kom den fra 1949 til 1990-tallet å bli forbudt på Taiwan.
Den ble utvalgt til provisorisk nasjonalsang like før utropelsen av Folkerepublikken Kina den 1. oktober 1949. Men De frivilliges marsj ble forbudt under kulturrevolusjonen (1966–1976), som følge av at Tian Han ble kritisert og fengslet (Tian døde i fengsel i 1968). I praksis fungerte i stedet Østen er rød som nasjonalsang.
I 1978, to år etter Mao Zedongs død, ble De frivilliges marsj gjeninnført som nasjonalsang, men med en ny tekst som hyllet kommunistpartiet og Mao. Endringen, som sammenfalt med Deng Xiaopings maktovertagelse, ble ikke populær, og i 1982 besluttet man at man skulle tilbake til originalteksten, som verken nevner partiet eller noen spesiell leder, men legger vekt på den nasjonale enhet.
Sangen ble offisielt utropt til nasjonalsang av Den nasjonale folkekongress i 2004 og ble innskrevet som tillegg i den kinesiske grunnlov.


== Tekst (original, lik den nåværende versjon) ==


== Tekst (1978–1982) ==


== Referanser ==
Gjeldsoffer

Gjeldsoffer er en skyldner som har mistet kontrollen over gjelden uansett grunn. En annen definisjon, i en mer snever betydning er; en skyldner som har mistet kontrollen over gjelden grunnet en uforskyldt begivenhet, for eksempel bortfall av inntekt eller et betydelig økonomisk tap uten skyld. Det synes som den første definisjon av begrepet gjeldsoffer er mest vanlig, men en har da kommet langt fra den alminnelig betydning av begrepet "offer".                       
I gjeldsordningsloven brukes ikke begrepet «gjeldsoffer», men det er ikke tvil om at skyld eller ikke skyld i at gjelden er kommet ut av kontroll, kan få rettslig betydning når støtenhetskriteriet skal avgrenses. Har skyldner uforskyldt mistet kontrollen over økonomien, kan det neppe være støtende å åpne offentlig gjeldsforhandling, hvis ikke andre vilkår i loven er til hinder for en gjeldsordning. 


== Se også ==
Gjeldsordning
Gwoyeu Romatzyh

Gwoyeu Romatzyh (kinesisk: 国语罗马字, pinyin: Guóyǔ Luómǎzì; romanisering av landsmålet) er et romaniseringssystem for mandarin som ble skapt i 1926 av en gruppe kinesiske lingvister under ledelse av Yuen Ren Chao. Selv om systemet ble anerkjent offentlig i 1928 av den kinesiske regjering, fikk det ikke noen særlig gjennomslagskraft, selv om det ble utgitt noen ordbøker med dette systemet.
Det mest særegne med dette systemet er at de fire toneleier ikke gjengis med verken diakritiske tegn eller siffer, men med bokstaver. 
Stavelsen «fen» blir således gjengitt slik:

1. tone: fen
2. tone: fern
3. tone: feen
4. tone: fenn


== Litteratur ==
Yuen Ren Chao: A Grammar of Spoken Chinese. UCP, Berkeley, Calif. 1968, ISBN 0-520-00219-9.


== Eksterne lenker ==
Sammenligningstabeller for de viktigste kinesiske romaniseringssystemer
Informasjon om Gwoyeu Romatzyh
Leo Estvads Legat

Fra Leo Estvads Legat deles det ut både en pris til en bildende kunster (2/3) og en forfatter (1/3), bare det siste er tatt med her. Legatet er oppkalt etter billedkunstneren og forfatteren Leo Estvad (1902-86).


== Liste over andre mottakere ==


== Eksterne lenker ==
Litteraturpriser.dk
Hallvard Magerøy

Hallvard Magerøy (født 15. januar 1916, død 15. november 1994) var en norsk filolog, og professor i islandsk ved Universitetet i Oslo. 
Hans kone var kunsthistorikeren Ellen Marie Magerøy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hallvard Magerøy — Store norske leksikon.
Ellen Marie Magerøy

Ellen Marie Magerøy (født 4. februar 1918, død 11. desember 2009) var en norsk kunsthistoriker. 
Magerøy hadde gradene cand.philol. og mag.art. Universitetet i Oslo før hun ved samme universitet tok doktorgrad på en avhandling om islandsk treskurd. Hun arbeidet særlig med islandsk og norsk tre-, bein- og hornskurd og kirkekunst.
Magerøy ble i 2005 tildelt ridderkorset av Den islandske falkeorden.Hennes mann var Hallvard Magerøy, professor i islandsk ved Universitetet i Oslo.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Ellen Marie Magerøy i BIBSYS


== Referanser ==
Yangge

Yangge (kinesisk: 秧歌; pinyin: Yānggē, «Risskuddsangen») er en form for kinesisk folkedans som har sine røtter i Song-dynastiets tid. Den er populær særlig i det nordlige Kina, både i by og bygd. Den var opprinnelig en soldans, og ble etterhvert en dans for jordbruksguddommen. Noen dansere kler seg i rødt eller i grønt, eller i alle fall helst i fargesterke drakter, og har vanligvis et rødt silkebånd om midjen. Musikken støttes av tromme, trompet og gong. Men dansen har utviklet seg i mange retninger. Den finnes for eksempel også i form av et syngespill.
I 1940-årene tok det kinesiske kommunistiske parti i bruk dansen som et trekkplaster og en måte for å oppnå tilslutning på landsbygden. Den ble da av og til kalt «reformyangge». Kommunistene var blitt kjent med dansen etter den lange marsjen, da de endte opp Yan'an i den nordlige provinsen Shaanxi, der dansen inngikk i de lokale skikker. 


== Litteratur ==
Sidney D. Gamble: Chinese Village Plays from the Ting Hsien Region (Yang Ke Hsüan); a Collection of Forty-Eight Chinese Rural Plays as Staged by Villagers from Ting Hsien in Northern China  (Amsterdam,: Philo Press,  1970). xxix, 762 p.p. ISBN 72134043. Translated from the Chinese by various scholars after the original recordings and edited with a critical introd. and explanatory notes by Sidney D. Gamble.
Chang-tai, Hung (2005). «The Dance of Revolution: Yangge in Beijing in the Early 1950s». The China Quarterly. 181: 82–99. doi:10.1017/S0305741005000056. 


== Eksterne lenker ==
Yangge, Chinaculture
Yangge and Waist Drum Dance Arkivert 12. mai 2012 hos Wayback Machine., China Vista
Yangge, Tourism in Shaanxi China
Chinese Dance Over the Last 60 Years,Cultural China
Yang'ge (Rice Sprout Dance,Princeton University
Chilung

Jilong er også det kinesiske navnet på det tibetanske fylke Gyirong.

Chilung eller Jilong, (uttales [ʤi'lʊng']; kinesisk: 基隆; pinyin: Jīlóng; Wade-Giles: Chi-lung; taiwansk: Ke-lâng; også stavet Kilung og Keelung), er en provinsiell hovedstad i Taiwan. Den ligger på den nordøstre delen av øya og grenser til Taipei. Den har Taiwans nest største havn, etter Kaohsiung. Chilung har til «den regnfulle havnen». Den har 391 215 innbyggere og er Taiwans 18. største by. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Keelung – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 基隆 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Eustheniidae

Eustheniidae er en av familiegruppene av steinfluer. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve). Steinfluer finnes bare i nærheten av ferskvann. Selv om de voksne har fire vinger er de ikke særlige dyktige flygere og finnes sjeldent langt fra stedet de levde som nymfe. 


== Utseende ==
Store steinfluer, opptil 65 mm i vingespenn, nymfene opptil 50 mm lange. De voksne er kraftige og ofte ganske kontrastrikt fargede i lysgrønt, gulbrunt og svart. Beina, særlig bakbeina, er kraftige. Hos kortvingede individer er forvingene gjerne harde og hornaktige. Forvingene er rødlige i alle fall et stykke langs framkanten. Bakerst har de to svært robuste haletråder som er omtrent så lange som bakkroppen. Nymfene er brunlige, langstrakte, jevnbrede. Hodet er stort, litt bredere enn pronotum, med ganske små fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hode + thorax. Thorax er langstrakt, de ulike leddene godt skilte. Beina er forholdsvis lange og slanke. Bakkroppen er lang og tverrbred, på undersiden med trådformede gjeller på de fem eller seks fremste leddene. Bakerst har de to haletråder som er noe kortere enn bakkroppen.


== Levevis ==
Eustheniidae lever som nymfer på stein- og grusbunn i rasktflytende bekker og elver. Nymfene er rovdyr, men vokser langsomt og bruker 2–3 år på utviklingen. De voksne kan påtreffes over en periode på flere måneder, og kan spise av råtten ved eller på blomster.  Noen flyr bra, andre er klumsete flygere, kortvingede former finnes hos mange av artene.


== Systematisk inndeling ==
Cosmioperla-artene blir noen ganger regnet til Stenoperla.

Ordenen steinfluer (Plecoptera)
Overfamilien Eusthenioidea
Familien Eustheniidae
Underfamilien Eustheniinae
Slekten Eusthenia Gray, 1832 – 6 arter, Australia
Slekten Neuroperlopsis Illies, 1960 – én art, Chile:
Neuroperlopsis patris Illies, 1960
Slekten Thaumatoperla Tillyard, 1921 – 4 arter, Australia
Underfamilien Stenoperlinae
Slekten Cosmioperla McLellan, 1996 – 5 arter, Australia
Slekten Neuroperla Illies, 1960 – én art, Chile:
Neuroperla schledingi (Navás, 1929)
Slekten Stenoperla McLachlan, 1866 – 2 arter, New Zealand


== Kilder ==
Australian Faunal Directory: Eustheniidae


== Eksterne lenker ==
(en) Eustheniidae i Encyclopedia of Life 
(en) Eustheniidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eustheniidae hos Fossilworks 
(en) Eustheniidae hos NCBI 
(en) Kategori:Eustheniidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eustheniidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nymfe av Cosmioperla kuna
Bilde av voksent individ
The Tree of Life – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
CSIRO – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening
Vennskapsbånd

Vennskapsbånd er armbånd laget av knyttet tråd som gjerne blir gitt som symbol på vennskap. Skikken og håndarbeidet stammer fra innfødt latinamerikansk kultur og er en form for makramé. 

Vennskapsbånd spredde seg som mote fra Latin-Amerika til USA fra 1970-tallet, og er nå kjent over store deler av verden.
I tillegg til vennskap har de også vært symbol for tilstøtende temaer, som fred, utviklingshjelp og støtte for homofile.
Ifølge tradisjonen skal en ha på seg et vennskapsbånd til det er blitt så utslitt at det faller av. Dette ærer arbeidet 
og kjærligheten vennen som laget det har lagt ned i båndet. En annen tradisjon sier at man får et ønske oppfylt om man har 
på seg armbåndet i så lang tid.


== Fremgangsmåte ==

Man lager vennskapsbånd ved å knytte to eller flere tråder på hverandre. Knutene skaper et ruglete, smalt bånd som har et 
særskilt mønster. Det enkleste mønsteret er sikksakkstriper, som man får om man alltid tar tråden fra en side og knytter den i hver av de andre før man begynner på neste omgang. Andre mønstre får man ved å benytte forskjellig rekkefølge.


== Eksterne lenker ==
(en) Friendship bracelets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nettsted med oppskrifter (engelsk)