jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oslo Cancer Cluster

Oslo Cancer Cluster (OCC) er en non-profit forsknings- og næringsklynge innen kreft. Klyngen har som mål å akselerere utviklingen av ny kreftbehandling og diagnostikk – til det beste for kreftpasientene. Oslo Cancer Cluster ble etablert i 2006, og er et Norwegian Centre of Expertise (NCE).Kreftforskningsmiljøet som Oslo Cancer Cluster er en del av, har vokst fram rundt Rikshospitalet, Radiumhospitalet, Oslo-regionens to universiteter, bedrifter og kunnskapsaktører. I juli 2008 ble Oslo-regionen og Oslo Cancer Cluster  utnevnt av tidsskriftet Genome Technology til å være et av verdens beste fagmiljøer for forskning innen bioteknologi.I 2019 har Oslo Cancer Cluster rundt 90 medlemmer som representerer hele verdikjeden fra forskning til industri. En av hovedprioriteringene til klyngens medlemmer er å sikre pasienter rask tilgang til nye medisiner og diagnostiske verktøy under utprøving. Oslo Cancer Cluster arrangerer seminarer og møter for å bedre samarbeid, bygge nettverk og dele informasjon, kompetanse og erfaring.
Oslo Cancer Cluster ligger i Oslo Cancer Cluster Innovasjonspark (OCCI) sammen med Ullern Videregående skole, Kreftregisteret, deler av Oslo universitetssykehus og rundt 30 bedrifter i Oslo Cancer Cluster Incubator. Samarbeidet mellom Oslo kommune og Oslo Cancer Cluster skal knytte grunnutdanning sammen med forskning, høyere utdanning og bedrifter. Det skolefaglige samarbeidet startet i 2009 og ble utvidet da klyngen og skolen kom sammen i den nye innovasjonsparken, som ble åpnet av statsminister Erna Solberg 24. august 2015.Oslo Cancer Cluster har også prosjekter innen blant annet immunterapi, presisjonsmedisin, kliniske studier og EUs Horisont 2020 om innovasjon innen persontilpasset medisin.
Daglig leder i Oslo Cancer Cluster er Ketil Widerberg og styreleder er Øyvind Kongstun Arnesen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oslo Cancer Cluster
Rochester Hills

Rochester Hills er en by i Oakland County i den amerikanske delstaten Michigan. Rochester Hills er en velstående forstad til Detroit. Området ble først bostatt av europeere i 1817 og i Rochester Hills fikk bystatus under nåværende navn i 1984. Rochester College ligger i Rochester Hills og Oakland University ligger delvis i Rochester Hills og delvis i nabobyen Auburn Hills, selv om adressen er i Rochester Hills. Den nordvestre delen av Rochester Hills er spesielt kjent for sine ekstravagante hus og nabolag. Dette området er delvis skog, og grenser til Oakland Township. Rochester Hills må ikke forveksles med byen Rochester som grenser til Rochester Hills i nord, sør og vest. Rochester Hills grenser også til Oakland Township i nord, i øst av både Rochester og Shelby Township, Troy i sør og Auburn Hills i vest.


== Personer som er eller har vært bosatt i Rochester Hills ==
Frank Beckmann
Lomas Brown
Paul Davis
Gary Danielson
Todd Eldridge
Gordon R. England
Amy Frazier
Bradon Gadberry
Greg Johnson
Brad Keselowski
Walt Kowalczyk
Jana Kramer
Madonna (Ciccone)
Rick Mahorn
Danny Manning
Marshall Bruce Mathers III aka Eminem
Terry Mills
Nazr Mohammed
Karen Moncrieff
Karen Newman
Craig Owens
Spencer Redford
Walter Reuther
Kerry Roop,
Chelsea-Lyn Rudder
Barry Sanders
Charlie Sanders
Mary Jo Sanders
Bob Seger
Ron Teachworth
Peter Vanderkaay
Rasheed Wallace
Aileen Wuornos
Dita Von Teese
Jason Varitek
Gage Garmo


== Eksterne lenker ==
(en) City of Rochester Hills
(en) Rochester Hills Public Library
(en) The Oakland County
Befalsskolen for Infanteriet i Trøndelag

Befalsskolen for Infanteriet i Trøndelag var en befalsskole for infanteriet i Trondheim. Den var lokalisert i Munkegata til 1975 da den flyttet til Kristiansten festning. Skolen fikk dette navnet i 1968 og hadde tradisjoner tilbake til 1804. Skolen var administrativt underlagt Sør-Trøndelag Regiment. Skolen ble nedlagt 31. juli 2002.


== Referanser ==
Salem menighet

Salem menighet er en kristen menighet i sentrum av Trondheim, og var opprinnelig en indremisjonsforening/bedehus. Våren 2002 ble den menighet gjennom en avtale med biskopen i Nidaros. Salem er tilsluttet Normisjon, og er en del av Den norske kirke. Menigheten har 400 medlemmer, og er med det et av de største kristne fellesskapene i Trondheim. 


== Historie ==
Salem er knyttet til gjennombruddet for kristen lekmannsvirksomhet i Norge slik det startet med Hans Nielsen Hauge, og til den evangeliske misjonsbevegelsen slik den fikk sitt uttrykk gjennom Lars Olsen Skrefsrud. Salem var i 1930-årene kjent for sin omsorg for byens fattige og trengende, og hadde flere diakoner som arbeidet med utdeling av mat og klær i hver sine geografiske områder i Trondheim.


== Gudstjenester ==
Tenåringsgudstjeneste fredag kveld
Studentgudstjeneste lørdag kveld
Gudstjeneste søndag formiddag


== Teologi ==
Menigheten er liberal i uttrykksform, men konservativ i bibelforståelse.


== Virksomhet relatert til Salem menighet ==
22B – et kontaktsenter for barn og unge i Trondheim sentrum
Trondheim Samtalesenter
Impuls tenåringskonferanse – en årlig tenåringskonferanse for ungdom i Nord- og Midt-Norge


== Lignende menigheter ==
Storsalen i Oslo
IMI-Kirken i Stavanger
Norkirken Bergen
Norkirken Tromsø i Tromsø
Norkirken Sandnes
Rochester (Michigan)

Rochester er en by i Oakland County i den amerikanske delstaten Michigan. De første bosetterne av europeisk herkomst kom til området var Grahamfamilien som bygde seg ei tømmerhytte i 1817. En annen av pioneerfamiliene: VanHoosen, bygde seg et hus som fortsatt står i VanHoosen Park der man kan hvordan livet artet seg på den tiden. Byen ble oppkalt etter Rochester (New York) og i 1895 hadde innbyggertallet steget til 900. Byen ble et industrielt senter for vannkraften fra Clinton River og Paint Creek. To jernbaner gikk igjennom byen så vel som Detroit United Railway en trikk til Royal Oak og Detroit. Rochester fikk landsbystatus 12. april 1869 og var en del av Avon Township inntil den fikk bystatus i 1966. Avon Township ble senere Rochester Hills.
Oakland University ligger i Rochester.
Rochester grenser til Rochester Hills i nord, vest og sør, og Shelby Township i øst.


== Kjente personer med tilknytning til Rochester ==
Madonna
Peter Vanderkaay
Paul Davis
Robert Simpson Woodward
Dita Von Teese
Jason Varitek
Bob Keselowski
Aileen Wuornos


== Eksterne lenker ==
(en) City of Rochester
(en) Downtown Rochester
Multics

Multics (Multiplexed Information and Computing Service) var et svært innflytelsesrikt operativsystem med tidsdeling. Utviklingen av systemet ble påbegynt i 1964, og første versjon ble lansert i 1969. Multics er idag et historisk system. Den siste kjørende installasjon med Multics ble slått av den 31. oktober 2000.


== Referanser ==
Hospitalkirken i Stavanger

Hospitalkirken er en tidligere kirke i Stavanger. Den var plassert nær Hospitalet like øst for dagens Klubbgate, i det som nå er kjøpesenteret Arkaden.
Hospitalkirken var trolig bygd omkring år 1600–1612 og ble revet i 1815. 
Hospitalkirken var en liten enetasjes bygning med klokketårn. Størrelsen var 8,8*5 meter (44m2) og det var plass for om lag 30 personer.
Kirken hadde ikke egne inntekter, men ble holdt i stand av hospitalforstanderen sammen med de andre hospitalhusene.Det var også en kirkegård. Det er ved senere gravinger funnet mange skjeletter mellom kryssene for Hospitalgata og Asylgata/Smedgata, som nok er der kirkegården lå.


== Inventar ==
Hospitalkirken hadde omkring 1620 en kalk og disk av hvitt sølv som var en gave fra Peder Claussøn Friis (død 1614), en kalkduk, et gammelt alterklede, en alterduk, en messehagel (klesplagg brukt av presten under messer) av «klosterverk», en messeserk og to lysestaker som var en gave fra lensherren Jørgen Kaas på Kongsgård trolig omkring 1610-1620. Av disse er messehagelen av klosterverk i dag trolig eid av Bergen Museum og lysestakene av Stavanger Museum.I tillegg er prekestolen overflyttet til Hareid kirke på Sunnmøre. Altertavlen er fra ca. 1660 og var laget av Anders Lauritsen Smith.


== Litteratur ==
Brøgger, A. W.: Stavangers historie i middelalderen. Stavanger, 1915.
Dybdahl Kåre Dreyer: Hospitalkirken, Stavanger Aftenblad, 7.3.1984.
Erichsen Harald (”H”): Stavanger Hospital i gamle dager, 1890.
de Fine, Bendix Christian. Stavanger amptes udførlige beskrivelse. Utgave ved Per Thorson, Stavanger, 1987. Manuset er fra 1745.
Haug, Eldbjørg (redaktør): "Utstein kloster – og Klosterøyas historie". Rennesøy, Stiftelsen Utstein kloster, 2005.
Helle, Knut. Stavanger fra våg til by. Stavanger, 1975.
Hodne, Kåre Oddleif. Grågås, Stavanger stifts og domkapitels jordebok ca. 1620. Kristiansand, 1986.
Kvitrud, Arne. Hvor lå Olavsklosteret i Stavanger, Ætt og heim, Lokalhistorisk årbok for Rogaland, 2006.
Kvitrud, Arne. Var det et benediktinerkloster øst for middelalderbyen i Stavanger? Ætt og heim – lokalhistorisk årbok for Rogaland, 2015.
Lous, Carl. En Stavangersk Cicerone. Stavanger, 1868.
Lunde Om. Litt om Hospitalskirken. Udatert avisutklipp.
Rygh, Sigurd. "Stavanger hospitalkirkes gamle altertavle”. Ætt og Heim 1972
Skadberg Gunnar: Peterskirken x2 eller 3. Stavangeren (2002, nr 2), Stavanger.
Tveteraas, R(asmus). Vort gamle kirkeinventar. En altertavle staar nu i Hareid kirke paa Søndmør, Stavanger Aftenblad, Stavanger Aftenblad, 10. november 1921.
Tveteraas, R(asmus). Altertavlen fra Stavanger – nu i Hareid kirke, Stavanger Aftenblad, 26. november 1921.
Tveteraas, R(asmus). St. Petri kirke og dens forgjenger, 1930. Trykket i Stavangeren 1995 nummer 3.


== Noter ==
Johannes Schmidt

Johannes Schmidt (født 29. juli 1843 i Prenzlau i Preussen, død 4. juli 1901 i Berlin) var en tysk språkforsker med spesialområde indoeuropeiske språk. Han regnes som hovedmannen bak bølgeteorien innenfor den sammenlignende språkforskningen.
Schmidt var elev av August Schleicher og var professor først i Bonn, så i Graz. Fra 1876 var han professor ved Humboldt-universitetet i Berlin.


== Referanser ==
Theo Vennemann

Theo Vennemann (født 27. mai 1937 i Oberhausen-Sterkrade) er en tysk språkforsker og professor emeritus i germansk og teoretisk lingvistikk ved Ludwig-Maximilian-universitetet i München.
Vennemann er kjent for sin forskning om språktypologi, samt om Europas språklige forhistorie. Hans teorier om et vaskonisk substrat og et atlantisk superstrat for de europeiske språkene er imidlertid omstridte. Han har også foreslått at den høytyske lydforskyvningen ble fullført tidlig i det første århundret e.Kr., og ikke på 800-tallet e.Kr., slik de fleste andre forskere tror.
Aeroflot Flight 821

Aeroflot Flight 821-ulykken var en flyulykke som skjedde 14. september 2008 i Russland.
Flyet styret i nærheten av Bolsjoje Savino lufthavn i Perm kraj. Alle de 88, derav 82 passasjerer og et mannskap på 6, som var om bord i flyet omkom.


== Ulykken ==
Flyet, en Boeing 737 som ble operert av Aeroflot-Nord (datterselskap av Aeroflot), tok av fra Moskvas Sjeremetjevo internasjonale lufthavn og skulle til å lande ved Bolsjoje Savino flyplass da det styrtet. Øyevitner fortalte etter ulykken at flyet sto i brann før det traff bakken. Det var regn og tåke i området på ulykkestidspunktet.
Det ble hevdet at flyet hadde vært gjennom tekniske inspeksjoner kun få dager før ulykken inntraff. Maskinen var 16 år gammel, og ble sist godkjent for flyvninger 23. mai 2008 ifølge nyhetsbyrået Interfax.
Ulykken er regnet som den verste med Boeing 737-500Flyet traff skinnegangen til den transsibirske jernbanen og ødela en strekning på om lag 100 meter.


== Omkomne ==
Én av de omkomne var en russisk statsborger som var fast bosatt og arbeidet i Stavanger. Syv av passasjerene var barn. En av de omkomne var generaloberst og rådgiver for presidenten, Gennadij Trosjev. Han ledet blant annet de militære styrkene i den første tsjetsjeniakrigen i 1994 og har også ledet antiterroroperasjoner i Tsjetsjenia og Ingusjetia.


== Referanser ==
Eduard Schwyzer

Eduard Schwyzer (født 15. februar 1874 i Zürich, død 3. mai 1943 i Berlin) var en sveitsisk klassisk filolog og forsker på indoeuropeiske språk, med spesialområde gammelgresk og greske dialekter. Han var professor i Zürich fra 1912 til 1926, i Bonn fra 1927 og i Berlin fra 1932. Schwyzer skrev en to binds grammatikk over gammelgresk, utgitt 1939 og gjenutgitt flere ganger.


== Referanser ==
Hoven Droven

Hoven Droven er en svensk musikkgruppe som kombinerer folkemusikk med moderne rock til en særegen folk-rock.
Bandet består av Gustav Hylén (trompet, flygelhorn, härjedalsfløyte), Bo Lindberg (gitar), Björn Höglund (Trommer,  slagverk), Kjell-Erik Eriksson (fiolin), Pedro Blom (bass) og Jens Comén (saxofoner). Hoven Droven er  jemtsk for omtrent «hulter til bulter», «på alle måter», «alt mulig».


== Diskografi ==
Hia-Hia (1994)
Grov (1996)
More happy moments with Hoven Droven (1999)
Hippa (2001)
Turbo (2004)
Jumping At The Cedar (2006)
Rost (2011)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hoven Droven – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hoven Droven på Discogs 
(en) Hoven Droven på MusicBrainz 
(en) Hoven Droven på Songkick 
(en) Hoven Droven på Last.fm
Gabriel Heiberg

Gabriel Heiberg (født 1708 på Stedje i Sogndal, død 1768 i Bergen) var en prest av Heibergslekten fra Kaupanger i Sogn. Han var sokneprest i Gloppen kommune fra 1738–1765, og senere prost i Nordfjord. 


== Liv og virke ==
Heiberg etablerte skolefundas i Gloppen i 1743, og arbeidet for å få til omgangsskoler i kommunene. Han utførte prestekalet sitt med hard hånd, og kunne holde kirkelyden med preker på 3 til 4 timer. Ved avhøring av konfimanter hadde han soldater i kirken.
Ved siden av prestekallet kjøpte han storgården Evebø, beliggende ved Gloppeelva. I tillegg drev han også på Sandane. Han fikk i 1752 kongebrev med godkjennelse for å kunne drive gjestgiveri og kro med sjenkestue på Sandane. 
Konflikter med kirkelyden førte til at han i 1765 flyttet til Bergen og kjøpte seg et nytt embete der. I Gloppen tok sønnen Johan Widing Heiberg, da 29 år gammel, over prestestillingen, men måtte årlig betale en større avgift for å beholde kallet.


== Se også ==
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune


== Eksterne lenker ==
Profil på NRKs fylkesleksikon
Manu Leumann

Manu Leumann (født 6. oktober 1889 i Straßburg, dengang i Tyskland, død 15. juli 1977 i Zürich) var en sveitsisk språkforsker med spesialområde indoeuropeiske språk. Han var sønn av indologen Ernst Leumann.
I 1922 ble Leumann leder for prosjektet Thesaurus Linguae Latinae og privatdosent ved universitetet i München. I 1927 ble han Eduard Schwyzers etterfølger som professor ved universitetet i Zürich. Blant elevene hans finner man Peter Frei, Ernst Risch, Meinrad Scheller og andre. Han ga ut en latinsk grammatikk, som kom ut i 1926–28, og i en omarbeidet utgave i 1977.


== Referanser ==
Karl Brugmann

Karl Friedrich Christian Brugmann (født 16. mars 1849 i Wiesbaden, død 29. juni 1919 i Leipzig) var en tysk språkforsker, en av de viktigste innenfor den indoeuropeiske språkvitenskapen.
Brugmann studerte i Halle og i Leipzig. I 1882 ble han ekstraordinær professor i Leipzig og i 1884 professor i Freiburg im Breisgau. I 1887 vendte han tilbake til Leipzig, hvor han foreleste i indoeuropeisk språkvitenskap. Han var en tilhenger av prinsippet om lydlovenes unntaksløshet og regnes som en av de viktigste unggrammatikerne. Hans hovedverk er Grundriß der vergleichenden Grammatik der indogermanischen Sprachen i fem bind (sammen med Berthold Delbrück) og Morphologische Untersuchungen auf dem Gebiete der indogermanischen Sprachen i seks bind (sammen med Hermann Osthoff). Sammen med Wilhelm Streitberg grunnla han tidsskriftet Indogermanische Forschungen.


== Eksterne lenker ==
(de) Liste over forelesninger ved Universitetet i Leipzig (vintersemestret 1877 til sommersemestret 1914)
Berthold Delbrück

Berhold Delbrück (født 26. juli 1842 i Putbus på Rügen, død 3. januar 1922 i Jena) var en tysk språkforsker som studerte syntaksen innenfor de indoeuropeiske språkene.
Delbrück stammet fra den berømte Delbrück-familien. Han var professor i sanskrit og sammenlignende språkvitenskap ved universitetet i Jena fra 1870 til 1912. Han er mest kjent for de tre bindene om syntaks i Grundriß der vergleichenden Grammatik der indogermanischen Sprachen. De to andre bindene ble skrevet av Karl Brugmann.


== Referanser ==
Franz Bopp

Franz Bopp (født 14. september 1791 i Mainz, død 23. oktober 1867 i Berlin) var en tysk språkforsker. Han regnes som grunnleggeren av den sammenlignende indoeuropeiske språkvitenskapen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Franz Bopp av sønn av Andreas Bopp (ca 1765–1840), en Futter- og Wagenschreiber ved hoffet i Kurmainz og som opprinnelig var fra Stockstadt am Main, og hans hustru Regina Linck († 1820), en borgerdatter fra Mainz. Franz utviklet en interesse for orientalske studier alt som gymnasiast i Aschaffenburg, dit han hadde flyttet med sine foreldre.


=== Karriere ===
I 1812 reiste han til Paris på et bayersk statsstipend, hvor han kom sammen med Antoine-Léonard de Chézy, Silvestre de Sacy, August Wilhelm Schlegel, studerte bok- og manuskriptsamlinger og la grunnlaget for sin banebrytende avhandling Über das Konjugationssystem der Sanskritsprache in Vergleichung mit jenem der griechischen, lateinischen, persischen und germanischen Sprache («Om konjugasjonssystemet i sanskrit, sammenlignet med det greske, det latinske, det persiske og det germanske»), som utkom i 1816. Denne avhandlingen markerer begynnelsen til den indoeuropeiske språkforskningen som vitenskap. I dette verket gav disse språks  verbalstrukturer det metodiske beviset for deres slektskap, som den engelske orientalisten William Jones hadde oppdaget. 
Senere utvidet Bopp begrepet indoeuropeiske språk til også favne slaviske språk, litauisk, armensk og albansk. Franz Bopp var først med på bevise at det albanske språk er et indoeuropeisk språk.Etter en reise til London, hvor han møtte Wilhelm von Humboldt, ble Bopp i 1821 professor ved universitetet i Berlin. 
Av kong Maximilian I av Bayern fikk Bopp midler til å reise til London. Der kom han i nær forbindelse med den daværande preussiske sendemann Wilhelm von Humboldt, som ble hans elev i sanskrit. Han utvidet også sine sammenlignende studier fre konjugasjonssystemet til å også omfatte deklinasjonene i engelskspråklig skrift. Dessuten utgav han en latinsk oversettelse av Nala-sagan, en episode fra Mahabharata, i London 1819. 
Etter å han vendt tilbake til Bayern fikk han på Humboldts anbefaling i  1821 et professorat ved universitetet i Berlin og ble i 1822 medlem av Berlins vitenskapsakademi.


== Andre verker i utvalg ==
Über das Conjugationssystem der Sanskritsprache in Vergleichung mit jenem der griechischen, lateinischen, persischen und germanischen Sprache. Andreäsche Buchhandlung, Frankfurt am Main 1816 (Digitalisat).
Ausführliches Lehrgebäude der Sanskrita-Sprache. 1827 (Digitalisat).
Vocalismus, oder sprachvergleichende Kritiken. Berlin 1836 (Digitalisat).
Über die keltischen Sprachen. Berlin 1839.
Über die Verwandtschaft der malaiisch-polynesischen Sprachen mit dem Indogermanischen. Berlin 1841.
Über die kaukasischen Glieder des indo-europäischen Sprachstammes. Berlin 1847.
Über die Sprache der alten Preußen. Berlin 1853.
Vergleichendes Accentuationssystem. Berlin 1854.
Über das Albanesische in seinen verwandtschaftlichen Beziehungen. Berlin 1855.


== Referanser ==
Tobøl

Tobøl er et lite tettsted sted i Eidskog kommune i Innlandet. Stedet inngår i Skotterud skolekrets.
Dikteren Hans Børli bodde på Tobøl fra 1945, da han giftet seg med sin kone Magnhild og flyttet ned fra sitt hjemsted på Oppistun Børli. Ingelsrud gård var i perioden 1914-57 brukt som gamlehjem, før eget aldershjem ble bygget i Skotterud sentrum. Gården ble kjøpt opp av Norges speiderforbund i 1994, og ble brukt som speidersenter frem til 2010. Tollefsbøl oppvekstsenter ligger på Tobøl, men ble lagt ned i 2012. Elvevollen stadion, bedre kjent som Myggmyra, er idrettsanlegget i bygda, og drives av Tobøl IL. Tobøl Vel ligger like ved Rv21, og drives av frivillige. Der arrangeres det diverse aktiviteter igjennom året, f.eks pubaften, ski/akedag, grendeturneringer, quiz o.l. Vekterveien går igjennom bygda, og forbi Stagnesjøen.
Gobionellinae

Gobionellinae er en gruppe kutlinger. De fleste artene lever i ferskvann i tropiske områder.


== Litteratur ==
Nelson, Joseph S. (2006). Fishes of the World (4 utg.). Edmonton. ISBN 0-471-25031-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gobionellinae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gobionellinae hos NCBI 
(en) Kategori:Gobionellinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gobionellinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Else Marie Bergem Hagen

Else Marie Bergem Hagen (født 22. desember 1963 i Stavanger) er en norsk bildekunstner og fotograf. Hun debuterte på Høstutstillingen i 1996 og har siden da deltatt på en rekke utstillinger både innen- og utenlands, blant annet Stavanger Kunstforening, Nord-Trøndelag fylkesgalleri, Galleri K og i Vigeland-museet.
Hagen har grunnleggende utdannelse fra Bergeland videregående skole med tegning, form og farge (1982–85).  I 1985-86 var hun elev ved Kunstskolen i Rogaland, Stavanger.   
Hagen bor og arbeider i Oslo.


== Priser ==
Som kunstner har Hagen mottatt en rekke priser og stipend, blant annet førstepremie i Småbildebiennalen (Stavanger Kunstforening), Statens etableringsstipend, Vederlagfondets stipend og Royal Caribbean Arts Grant i 2007. 
I 2011 fikk Hagen tildelt statens garantiinntekt for kunstnere.I 2019 mottok Hagen Høstutstillingsprisen fra Bildende Kunstneres Hjelpefond for sin deltakelse på Høstutstillingen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Listen.no. Else Marie Bergem Hagen kunstnerindeks. Med bilder.  Besøkt 14. mars 2012.
Gallerik.com. Kunstner-CV.  Besøkt 10. mars 2012.
Gallerik.com. Pressemelding om utstillingen «Det synlige», 2010.  Besøkt 10. mars 2012.
nrk.no 24. september 2008 Kunstutstilling: Utfordrer Vigeland....  Besøkte 14. mars 2012.
Gunnar Ringheim

Gunnar Ringheim (født 14. november 1953) er en norsk forfatter og politisk reporter i Dagbladet. Han er oppvokst i Hof i Vestfold, Gulen i Sogn og Larvik og utdannet i pedagogikk, sosiologi og historie. 
Ringheim har jobbet som journalist i Nybrott, Østlands-Posten og Vestfold Arbeiderblad, samt vært ansvarlig redaktør for Ny Tid,  Larvik Morgenavis og tidsskriftet Hjem og Skole. I 1993 ble Gunnar Ringheim ansatt i Dagbladet som journalist, siden har han jobbet som nyhetssjef, kulturreportasjeleder, redaksjonssjef, debattredaktør og kveldsredaktør. Mellom 2010 og 2012 var Ringheim korrespondent for Dagbladet i London.
Som forfatter har Ringheim har utgitt dokumentarbøkene: Menn som voldtar (1987), I pressens vold (1993), Hysteriske kvinnfolk (1995). Løvetannbarn (1997) i samarbeid med Jane Throndsen, Siste skudd (1998), Det som ikke skulle skje (2015) og FRP - rett fra levra (2016) om Fremskrittspartiets historie. I 2005 var Gunnar Ringheim sammen med Carsten Thomassen og Jan Dahl redaktør for tsunamiboka Bølgen som traff oss alle.
I 2008 debuterte han som romanforfatter med Svalestup (Publicom), med handling fra pressemiljøet.
Fra 1999 har Ringheim vært bosatt på Nordstrand i Oslo. Han er gift med magasinredaktør Jane Throndsen i VG.


== Bibliografi ==
Menn som voldtar, Cappelen (1987)
I pressens vold, Gyldendal (1993)
Hysteriske kvinnfolk, Cappelen (1995)
Løvetannbarn, Damm (1997)
Siste skudd, Cappelen, 1998)
Svalestup, Roman, Publicom (2008)
Det som ikke skulle skje (2015)
FRP - rett fra levra (2016)
Sammen med Siv Jensen: Siv : Med egne ord, Kagge (2021)


== Kilder ==
Presentasjon av Gunnar Ringheim i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider