jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hans Ørn Blom

Hans Ørn Blom (født 22. desember 1817 ved Holmestrand, død 11. mai 1885) var en norsk forfatter.
Hans Ørn Blom var sønn av eidsvollsmannen Gustav Peter Blom (1785–1869) (som tilhørte slekten  Blom fra Hurum) og Valborg Marie Ørn (1783–1859). Hans Ørn Blom ble student i 1835 og cand. jur. i 1843. I 1848 deltok han som frivillig i den første slesvigske krig, og kom i den anledning opp i en voldsom polemikk med den daværende sjøløytnanten Ketil Motzfeldt. Saken førte til at han ble erklært sinnssyk og anbragt på en sinnssykeanstalt. Etter å ha blitt utskrevet var han en tid amtsfullmektig i Buskerud, deretter underrettssakfører og til slutt ekstraskriver i finansdepartementet. I 1866 tok han avskjed og levde siden som pensjonist og som forlegger og forhandler av sine egne bøker. På sine eldre dager ble Blom regnet som en av Kristianias originaler. Han beskjeftiget seg med matematiske problemer som «vinkelens tredeling» og skrev franske avhandlinger om dette emnet.
Blom debuterte som forfatter i 1839 med komedien Den hjemkomne Søn eller en Nutidens Jean de France, og skrev senere en rekke mindre dramatiske arbeider, som utkom i tre bind i 1864. Særlig gjorde Tordenskjold lykke. Blom deltok i striden mellom Wergeland og Welhaven med ed antiwelhavensk innlegg, Upartisk Betragtning af vor Litteratur (1840).
I ettertid er han blitt berømt for et par linjer i et hånlig svardikt rettet mot Ibsen, som hadde skrevet et «Aabent Brev til digteren H. Ø. Blom»:

Men jeg er H. Ø. Blom, se det er Tingen!Og du er Henrik Ibsen – ikke meer!


== Verker ==
Den hjemkomne Søn eller En Nutidens Jean de France (1839) NBdigital
Upartisk Betragtning af vor Litteratur (1840)
Markedsgjæsterne og Samfundsballet (1847)
Digtninger (1864)
Lystspil og Polemiker (1864)
Nyere Digtninger (1864)
Bifrost: en poetisk Samling (1872)
Guds finger (1875)
Efterslæt: en poetisk Samling (1881)


== Referanser ==


== Kilder ==
Salmonsens konversationsleksikon, 1. utg., bind III, s. 165. Kjøbenhavn: Brødrene Salmonsen, 1894.
Illustreret norsk litteraturhistorie, bind 2, s. 288–293. Kristiania: Hjalmar Biglers forlag, 1896.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Hans Ørn Blom i BIBSYSHans Ørn Blom i Scenewebarkivet
Ludvig Aubert

Ludvig Mariboe Benjamin Aubert (født 22. november 1838 i Christiania, død 5. februar 1896 i samme by) var en norsk jurist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ludvig Aubert var sønn av språkforskeren Ludvig Cæsar Martin Aubert (1807–87), bror av kunsthistorikeren Andreas Aubert og gift med Elise Aubert, som var en populær forfatterinne. 


=== Karriere ===
Han var professor i lovkyndighet ved universitetet i Kristiania fra 1864, med en avbrytelse i 1884, da han var justisminister i Schweigaards ministerium (Aprilministeriet) fra april til juni. 1877–79 var han formann i den norske veksellovkommisjonen, og fikk dermed stor innflytelse på utformingen av de nordiske veksellovene av 1880.
Aubert skrev flere verker om juridiske spørsmål. Han leverte også to innlegg i striden om Norges statsrettslige stilling i unionen med Sverige, avhandlingene Kielertraktatens opgivelse som unionens retslige grundlag (1894) og La Norvège devant le Droit international (1896). Etter hans død utga Ebbe Hertzberg hans monografi om Norges folkeretslige stilling (1897). I 1883 utga han et arbeid om A. M. Schweigaards barndom og ungdom.
Aubert ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1877 og ved universitetet i Berlin i 1890.
Aubert var på Lom prestegård da Henrik Ibsen kom dit i 1862 på sin lange fottur. De to gikk sammen over Sognefjellet, en tur som ga Ibsen mange inntrykk til diktingen.


== Verker ==
Kontraktspantets historiske udvikling, især i dansk og norsk ret (1872)
De norske retskilder og deres anvendelse (1877)
Den nordiske vekselret (1880–82)
A. M. Schweigaards barndom og ungdom (1883)
Den norske obligationsrets specielle del (1890–1900)
Grundbøgernes historie i Norge, Danmark og til dels Tyskland (1892)
Kielertraktatens opgivelse som unionens retslige grundlag (1894)
La Norvège devant le Droit international (1896)
Norges folkeretslige stilling (1897)


== Referanser ==


== Kilder ==
Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind II, s. 352. København: J. H. Schultz, 1915.


== Eksterne lenker ==
(no) Ludvig Aubert hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Ludvig Aubert
Hans Andreas Benneche

Hans Andreas Benneche (født 22. september 1811 i Trondhjem, død 10. september 1893 i Kristiania) var en norsk kjøpmann og filantrop. Han er kjent for å ha opprettet Benneches legat.
Benneche opprettet en rekke legater og stiftelser med vitenskapelige, kunstneriske og veldedige formål. Han skjenket universitetet 80 000 kroner, vitenskapsselskapene i Kristiania og Trondhjem henholdsvis 80 000 og 20 000 kroner, Skulpturmuseet i Kristiania 40 000 kroner, Diakonisseanastalten i Kristiania  20 000 kroner, Kristiania barnehjem 40 000 kroner og Kristiania blindeinstitutt 40 000 kroner. Han opprettet også tre legater for trengende personer i Trondhjem på til sammen omtrent 315 000 kroner.


== Benneches legat ==
I ettertid er Benneche kanskje mest kjent for å ha opprettet «H.A. Benneches legat for norsk kunst», oftest omtalt som Benneches legat, på 80 000 kroner. I bestemmelsene var det fastslått at legatets midler bare skulle tildeles kunstnere som sto på kristendommens grunn. Denne bestemmelsen førte siden til den såkalte Benneche-saken på 1930-tallet, en strid i Den norske forfatterforening om hvem som burde tildeles midlene fra legatet.
Benneches gate i Oslo er oppkalt etter Hans Andreas Benneche.


== Kilder ==
Illustreret norsk konversationsleksikon, bind 1, sp. 854. Kristiania: Aschehoug, 1907.
Sjur Sexe

Sjur Aamundssøn Sexe (født 14. august 1808, død 17. februar 1888) var en norsk matematiker og geograf. Fra 1860 til 1876 var han  professor ved universitetet i Kristiania. Han var medlem av Videnskabsselskabet i Kristiania.


== Liv ==
Sexe kom fra en av Seksegårdene ved Sørfjorden i Hardanger, og lærte seg som gutt matematikk på egen hånd. I 20-årsalderen ble han kjent med læreren Lyder Sagen i Bergen, som fattet interesse for ham og skaffet ham hjelp til å studere.
Sexe studerte bergvitenskap og tok i 1840 eksamen som cand.miner. Han arbeidet først som bergmester i Trondheim, før han i 1846 ansatt som bergmester ved Kongsberg Sølvverk. Her hadde direktøren, Bøbert, iverksatt en plan som etter Sexes mening var uheldig. Etter en avispolemikk mellom de to ble Sexe avsatt som bergmester av regjeringen, men opposisjonen på Stortinget bevilget ham ventepenger og fikk et par år senere opprettet en professorstilling i fysisk geografi til ham. Fra denne stillingen tok han avskjed i 1876. Han satt som ordfører i Kongsberg fra 1. januar til 14. mars 1851.
Sexes gate på Tøyen i Oslo og Sexes gate i Kongsberg er oppkalt etter ham.


== Arbeid ==
Sexe var som geograf en banebrytende forsker innen fagområdet glasiologi. Han skrev avhandlinger om isbreer, istidsfenomener, landhevning, strandlinjer og jettegryter. Han forfattet også noen mindre oppsatser om matematikk. I 1879 utga han en liten samling av Gamle Salmer i forynget Form. Han skrev også en del artikler i morgenbladet på landsmål, og var med det en av de første som brukte landsmål.


== Se også ==
Liste over ordførere i Kongsberg


== Referanser ==


== Kilder ==
Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind XXI, s. 300. København: J. H. Schultz, 1926.
http://runeberg.org/nfce/0135.html
http://www.tfb.no/db/personalhistorie/3_7_20070228_153436.pdf


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Sjur Sexe i BIBSYS
Kongsberg kommune
http://www.tfb.no/db/personalhistorie/3_7_20070228_153436.pdf
Chr. Thaulow. Personalhistorie for Trondhjems by og omegn i et tidsrum af circa 1 1/2 aarhundrede. Trondhjem 1919. sid 686
Parker Brothers

Parker Brothers er en amerikansk produsent av leketøy og spill, samt et varemerke for disse. Selskapet har gitt ut mer enn 1800 spill, og blant de mest kjente er Monopol, Cluedo, Risk og Trivial Pursuit. Parker Brothers er et heleid datterselskap av Hasbro.
Parker Brothers ble grunnlagt av George S. Parker i 1883 i hjembyen Salem, Massachusetts. Georges bror Charles ble med fra 1888, derav navnet.
Nikolai Julius Sørensen

Nikolai Julius Sørensen (født 14. september 1850 i Råde, død 28. januar 1923 i Kristiania) var en norsk folkehøyskolemann, politiker og redaktør.
Nikolai Julius Sørensen ble student i 1869 og viet seg siden til folkehøyskolesaken, delvis som lærer og delvis som folkehøyskolebestyrer. Etter å ha tatt juridisk eksamen i 1876 var han bestyrer for Alfheim folkehøyskole fra 1878. Denne skolen holdt til på forskjellige steder i Smaalenene helt til 1890. Som skoleforstander utga han tidsskriftet Heimdal, og skrev en del bøker. Han redigerte også avisen Østlandske Tidende. På grunn av en rekke angrep på kongedømmet og forherligelse av republikken i denne avisen ble han i 1881 idømt 60 dagers arrest av Høyesterett for majestetsforbrytelse.
Fra 1883 til 1888 representerte Sørensen Venstre for Smaalenenes amt på Stortinget. Fra 1888 til 1893 utga han avisen Posten, med hans kone som navngitt redaktør. Fra 1892 til 1918 var han statsrevisor. Han deltok i stiftelsen av Norges Fredsforening i 1885 og stiftet i 1895 Kristiania Fredsforening. 
Sørensen var bror av landskapsmaleren Jørgen Sørensen.


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Keilhau, W.:  «Sørensen, Nicolai Julius», i: Salmonsens konversationsleksikon, 2. utgave. Bd. XXII, København: J. H. Schultz, 1927, s. 1066.


== Eksterne lenker ==
(no) Nikolai Julius Sørensen hos Norsk senter for forskningsdata
Quetzalordenen

Quetzalordenen (spansk: Orden del Quetzal) er en guatemalansk orden. Den ble innført i 1936 og tildeles guatemalanske, så vel som utenlandske, mottakere.


== Bakgrunn ==
Ordenen ble innstiftet 23. april 1936 og er gitt navn etter Guatemalas nasjonalfugl. Quetzalordenen er Guatemalas fremste orden. Den tildeles både guatemalanske og utenlandske statsborgere for innsats for Guatemala.


== Inndeling ==
Quetzalordenen er inndelt i seks grader:
kjede
storkors
storoffiser
kommandør
offiser
ridder


== Insignier ==
 
Ordenstegnet for Quetzalordenen er et femarmet kors i gull med mørk og lys blå emalje.Korsets armer er utformet med tre tagger, der de ytterste taggene har en liten kule. I korsvinklene er det plassert spisser. Midtmedaljongen er lys blå og bærer en avbildning av Guatemalas riksvåpen, der quetzal-fuglen også forekommer. Motivet er omgitt av en hvitemaljert bord der ordene «GUATEMALA • AL MERITO •» er innskrevet i gull. Baksiden bærer årstallet for ordenens innstiftelse, «MCMXXXVI», og navn på spansk, «ORDEN DEL QUETZAL».Ordensstjernen er i gull og har ordenstegnet plassert på en sølvstjerne.Ordenskjedet har ledd bestående av et mayainspirert motiv vekselvis med Guatemalas riksvåpen.Ordensbåndet er lyst blått med smale hvite striper ved kantene.


== Tildeling ==
Quetzalordenen kan tildeles for sivile og militære fortjenester. Den kan tildeles guatemalanske borgere, så vel som utlendinger. Ordenens høyeste klasse tildeles andre lands statsledere og regjeringssjefer.


== Referanser ==
Jonas Jacobsson

Jonas Jacobsson (født 22. juni 1965) er en svensk skytter og utøver av handikapidrett. Han har deltatt i alle de paralympiske sommerleker siden lekene i 1980 i Nederland. I disse lekene har han tatt hele 27 medaljer. I tillegg har han 15 gull i VM og 17 gull i EM for funksjonshemmede. I 2004 ble han svensk mester i luftgeværskyting.
Han har også fått flere utmerkelser, blant dem tre ganger blitt kåret til årets idrottare med funktionshinder, blitt hedersdoktor ved Linköpings universitet og ble i 2008 den første utøveren av handikapidrett som fikk Svenska Dagbladets gullmedalje.


== Meritter ==


=== Paralympiske leker ===
Paralympiske sommerleker 1980 – 10m luftgevær, stående mixed – Gull
Paralympiske sommerleker 1980 – 10m luftgevær, 3 pos mixed – Bronse
Paralympiske sommerleker 1984 – 10m luftgevær, stående – Gull
Paralympiske sommerleker 1984 – 10m luftgevær, stående – Sølv
Paralympiske sommerleker 1984 – 10m luftgevær, 3 pos (lag) – Sølv
Paralympiske sommerleker 1984 – 10m luftgevær, 3 pos mixed – Bronse
Paralympiske sommerleker 1984 – 10m luftgevær, liggende (lag) – Bronse
Paralympiske sommerleker 1988 – 10m luftgevær liggende mixed (lag) – Gull
Paralympiske sommerleker 1988 – 10m luftgevær, 3 pos mixed (lag) – Bronse
Paralympiske sommerleker 1988 – 10 m luftgevær, stående mixed (lag) – Bronse
Paralympiske sommerleker 1992 – 10m luftgevær, stående – Gull
Paralympiske sommerleker 1992 – Olympic match mixed – Gull
Paralympiske sommerleker 1992 – 10m luftgevær, 3x40 mixed – Bronse
Paralympiske sommerleker 1996 – 10m luftgevær, liggende 3x40 – Gull
Paralympiske sommerleker 1996 – English match mixed – Gull
Paralympiske sommerleker 1996 – 10m luftgevær, liggende mixed -Bronse
Paralympiske sommerleker 2000 – 50m frigevær, liggende 3x40 – Gull
Paralympiske sommerleker 2000 – 50m frigevær, liggende mixed – Gull
Paralympiske sommerleker 2000 – 10m luftgevær, stående – Bronse
Paralympiske sommerleker 2000 – 10m luftgevær, liggende mixed – Bronse
Paralympiske sommerleker 2004 – 10m luftgevær, stående – Gull
Paralympiske sommerleker 2004 – 50m frigevær, liggende 3x40 – Gull
Paralympiske sommerleker 2004 – 10m luftgevær, liggende – Gull
Paralympiske sommerleker 2004 – 50m frigevær, liggende – Gull
Paralympiske sommerleker 2008 – 10m luftgevær, stående – Gull
Paralympiske sommerleker 2008 – 50m frigevær, mixed 3x40 – Gull
Paralympiske sommerleker 2008 – 50m frigevær, liggende – Gull


=== EM og VM ===
EM for funksjonshemmede: 17 gull
VM for funksjonshemmede: 15 gull


=== SM ===
2004: Svensk mester i luftgeværskyting.


=== Annet ===
2001: Årets idrottare med funktionshinder
2005: Årets idrottare med funktionshinder
2007: Årets idrottare med funktionshinder
2008: Svenska Dagbladets gullmedalje
2008: Årets bragdguld
2009: Hedersdoktor ved Linköpings universitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Paralympic.org – Athlete of the day før lekene i 2004.
Profil hos Svenska Handikappidrottsförbundet.
Artikkel i forbindelse med at han ble utnevnt til hedersdoktor.
Artikkel i forbindelse med at han fikk Årets bragdguld.
fokus.se – Portrettintevju.
handikappidrott.se - Portrettinterju.
Trover

Trover er fiskestenger beregnet for bruk i båt til dorging. Trovene egner seg i en tradisjonell færing som roes; den som fisker sitter på en tofte med en trove ut fra båten på hver side og hvilende over hvert lår. Når fisken biter vippes troven opp, snøret følger med og fisken er i båten. Metoden brukes spesielt til småseifiske, etter fisk som går i overflaten etter rauåte om sommeren.


== Litteratur ==
Karl Ragnar Gjertsen: Arbeidsliv og produksjon i ei kystbygd i Nordhordland. s.152 Rapport nr. 17. NAVF Lindåsprosjektet.
Eva Ganster

Eva Ganster (født 30. mars 1978 i Kitzbühel) er en østerriksk tidligere skihopper.
Eva Ganster er datter av Edgar Ganster, som siden 1999 har vært leder for kvinneavdelingen i det østerrikske skiforbundet. Da hun begynte sin hoppkarriere, hadde FIS ennå ingen internasjonale renn for kvinner. Sammen med amerikanske Karla Keck var Eva Ganster den første kvinnelige skihopper som ble tatt inn på skigymnaset i Stams i Østerrike i 1992. Sesongen 1992/93 fikk de også delta sammen med guttene i østerriksk cup og Alpen Cup (juniorcup). Senere deltok de i flere år som prøvehoppere i mennenes renn, blant annet i den tysk-østerrikske hoppuka. I OL på Lillehammer i 1994 var Eva Ganster prøvehopper og satte verdensrekord for kvinner med 113,5 meter i storbakken.
I februar 1997 var hun prøvehopper i mennenes verdenscup i skiflygingsbakken i Kulm, og forbedret da verdensrekorden flere ganger, sist til 167 meter. Hun tok andreplass i det første uoffisielle junior-VM for kvinner i St. Moritz i Sveits i 1998. I den første internasjonale sammenlagtturneringen for kvinner i februar 1999 (kalt FIS Ladies Grand-Prix), bestående av 5 renn, ble hun nummer 4 sammenlagt. Hun ble nummer 15 sammenlagt i den første sesongen med kontinentalcup for kvinner i 2004/05, men la opp etter denne sesongen.
Eva Ganster har også vært aktiv som fotballspiller. I sesongen 2003/04 ble hun toppscorer for Zirl med 11 mål i 2. divisjon vest, nivå 2 for kvinner i Østerrike.


== Se også ==
Kvinner i skihopping


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eva Ganster – FIS (skihopping)
Gustav Adolf Dahl

Gustav Adolf Dahl (født 17. januar 1855 i Vestby, død 19. august 1887), også kjent som Doffen Dahl, var en norsk forfatter.
Gustav Adolf Dahl ble student i 1873 og debuterte i Nyt norsk Tidsskrift i 1878 med noen «Farveskizzer». Året etter utkom skuespillet Eva (som Henrik Ibsen omtalte i et personlig brev til Dahl våren 1880). Det ble i 1881 oppført på Christiania Theater, som senere også oppførte enakteren Ungt Blod. I 1880 oppholdt han seg i København og München for å studere litteratur og teater. Hans senere forfatterskap innskrenket seg til en del noveller i Nyt Tidsskrift.
Tre av Dahls noveller ble utgitt i bokform i 1991.


== Verker ==
Eva (1879)
Ingen fin natur: 3 noveller (1991)


== Kilder ==
Salmonsens konversationsleksikon, 1. utg., bind IV, s. 806. Kjøbenhavn: Brødrene Salmonsen, 1895.
Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind V, s. 427. København: J. H. Schultz, 1916.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Gustav Adolf Dahl i BIBSYS
John Balfanz

John Carlyle Balfanz (født 23. juni 1940 i Minneapolis, død 11. november 1991) var en amerikansk skihopper. Balfanz ble introdusert til skisporten i en alder av 6 år, og startet å hoppe på ski 7 år gammel.
Fra 1957 til 1959 var han i US Army, først ved Ft. Carson, Colorado, senere Karlsruhe, Tyskland. Han forlot hæren i 1959, men det var for sent til å kvalifisere seg til OL i Squaw Valley i 1960. Han deltok senere i VM i 1962 i Zakopane.
I 1963 ble han ranket som nummer to i verden av FIS i spesielt hopp, og deltok i 17 internasjonale renn i Europa. Han vant to av dem, og var aldri dårligere enn nr. 7. Han ble nr. 2 i Holmenkollen dette året. Han satte ny personlig lengderekord i Holmenkollen i 1964.
Balfanz flyttet til Colorado i 1964 og deltok i OL i Innsbruck samme år. Han vant rennet i 90-metersbakken i LaBrasses, Sveits, og i Garmish-Partenkirchen. Ny personlig rekord ble satt i Obersdorf, Tyskland, med 427 fot.
Fra 1965 til 1968 var han en del av USAs landslag, og deltok i begge renn i OL i Grenoble i 1968.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Balfanz – Olympedia 
(en) John Balfanz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Balfanz – FIS (skihopping) 
Profil på U.S. Ski and Snowboard Hall of Fame and Museum
Landnot

Landnot er et fiskeredskap, en type not (fiskeredskap) som alltid brukes ved land. Som andre nøter er landnoten et redskap som stenger fisken, og landet brukes sammen med noten til dette. Landnot er trolig den eldste type not, men er et redskap som brukes lite i dag.
Landnøter ble ofte brukt lokalt, og kunne være tilpasset den lokaliteten redskapet skulle brukes, en vik eller en våg.
Ei landnot var et stort og kostbart fiskeredskap. Ofte var nøter eid av flere i fellesskap gjennom et notlag. Et notlag kunne eie en eller flere landnøter med tilhørende notbåter, og gjerne en sjøbod, ei notbu, til å oppbevare redskapen i.


== Litteratur ==
P. Hovda: Artikkelen Notfiske i Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder. Malmø 1962.
Jarle Sanden: Ro fram – la gå not. En undersøkelse av landnotbruk og landnotfiske på Gossen i Møre og Romsdal, 1900-1950. Magistergradsavhandling i etnologi høsten 1979 Universitetet i Oslo.
O. Vollan: Sildefisket gjennom 1000 år. Oslo 1971.
Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder

Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder er et bokverk som presenterer artikler på dansk, norsk og svensk av forskere med ulike spesialiteter. Verket utkom med 22 bind i perioden 1956 til 1978. 
Verkets geografiske omfang er de nordiske land og tar med fremmede emner, bl.a. fra tysk og samisk kultur, i den grad det har påvirket livet i Norden. 
Verkets målsetting var å være opplysningsverk for forskning og folkeopplysning. Verket var først og fremst beregnet som et oppslagsverk for bibliotek, museum og arkiv. 
Verket har høy faglig kvalitet og artiklene er signert av forfatterne. Det er mange henvisninger til annen litteratur, mens statistikk og kart mangler.


== Eksterne lenker ==
Høyskolen i Oslo om bokverk
Himango kommune

Himango (finsk: Himanka) er en tidligere kommune i landskapet Norra Österbotten i Finland. I 2008 hadde kommunen 3 038 innbyggere og et areal på 256,47 km². Himango var en finskspråklig kommune som grenset til kommunene Kalajoki, Kannus og Karleby. I vest hadde den grense mot Bottenviken.

Den 1. januar 2010 ble Himango kommune slått sammen med Kalajoki. Før denne datoen hørte Himango til landskapet Mellersta Österbotten i Västra Finlands län.
Kannus

Kannus er en by og kommune i landskapet Mellersta Österbotten i Finland. Kommunen har cirka 5 700 innbyggere og en areal på 470,65 km². Kannus er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Kalajoki, Karleby, Sievi og Toholampi.


== Eksterne lenker ==
Uppslagsverket Finland, Kannus
Kaustby

Kaustby (finsk: Kaustinen) er en kommune i landskapet Mellersta Österbotten i Finland. Kommunen har cirka 4 300 innbyggere og en areal på 361,12 km². Majoriteten av befolkningen, cirka 98%, er finskspråklig, og cirka to prosent har svensk som morsmål. Kommunen grenser til kommunene Vetil, Halso, Karleby og Kronoby.
Kaustby er kjent for sine spillemannstradisjoner og for den årlige folkemusikkfestivalen som finner sted midt i juli. Videre avholdes i januar hvert år en kammermusikkuke. Kaustby kaller seg for en «musikk-kommune» og har en fiolin i kommunevåpenet.


== Kilder ==
(no) Kaustby i Store norske leksikon


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kaustinen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ove Dalen

Ove Dalen (født 21. september 1970) er en norsk konsulent og forfatter. 
Dalen er innholdsrådgiver innen webkommunikasjon. I 2004 ga han ut boken God nettskriving (Cappelen Damm akademisk
ISBN: 9788202235017), sammen med Jon Mjølhus. I 2009 kom oppfølgeren Effektiv nettskriving og i 2012 Slik lykkes du endelig med innhold på nett.