Bhatpara

Bhatpara (bengali: ভাটপাড়া) er en by og kommune under Jagatdal politistasjon  i underavdelingen Barrackpore i distriktet North 24 Parganas i den indiske delstaten Vest-Bengal. Den ligger på bredden av elven Hooghly. Byen er først og fremst kjent for dens rike tradisjoner innen sanskritopplæring. Faktisk stammer navnet Bhatpara fra det gamle navnet Bhatta-Palli, hvor Bhatta betegner sekten av brahmin sanskritpanditter og palli betegner sted eller landsby. Bhatpara er en av de eldste kommunene i Vest-Bengal; den ble en kommune i 1899, da den ble skilt fra kommunen Naihati. I den britiske kolonitiden og den etterfølgende tid ble byen til en viktig industriby, først og fremst på grunn av de godt utbredte juteproduserende plantene som finnes langs bredden av Hooghly-elven. 


== Geografi ==
Bhatpura ligger i en gjennomsnittlig høyde av 12 m. Hovedbyen er presset sammen i området mellom Hooghly-elven i øst og jernbanelinjer i vest. Disse jernbanelinjene knytter Sealdah til Krishnanagar. 
Bhatpara har en jernbanestasjon, Kankinara, som forbinder byen til Kolkata gjennom hovedlinjen som går mellom Sealdah, Krishnanagar og Ranaghat. Det er ca. en times togtur fra Kolkata til Bhatpara. Byen trafikkeres også av båter som seiler til den andre bredden av Hooghly-elven, noe som forbinder Bhatpara til Chinsura og Chandannagar. Hovedveien som går gjennom Bhatpara heter Ghose Para Road.


== Klima ==
Bhatpara har en varm og fuktig sommer og en tørr vinter, typisk klima i Vest-Bengal. Regnsesongen varer vanligvis fra midten av juli til langt ut i oktober. Gjennomsnittstemperaturen om sommeren kan bli så høy som 38°C, mens om vinteren er gjennomsnittstemperaturen ofte under 10°C. 


== Økonomi ==
Før tok en stor del av befolkningen del i noen form for arbeid i de lokale jutemøllene. Økonomisk ustabilitet knyttet til juteindustrien i Vest-Bengal tvang imidlertid mange av disse møllene til nedstengning. I disse dager er folk i Bhatpara mest opptatt av arbeid i privat og offentlig sektor utenfor selve byen (i Kolkata og omegn) og små forretninger i lokalområdet. Et stort antall av Bhatparas innbyggere har flyttet til byer utenfor Vest-Bengal, til og med utenfor Indias grenser, i håp om et bedre økonomisk liv. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2001 hadde Bhatpara en befolkning på 441 956. Av disse utgjorde 55 % menn. Den gjennomsnittlige lesekyndigheten i Bhatpara er 72 %, noe som er høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Mannlig lesekyndighet er 78 %, mens kvinnelig lesekyndighet er 66 %. 9 % av befolkningen i Bhatpara er barn under 6 år. 
Jutemøllene trekker til seg en stor mengde arbeidskraft fra de omkringliggende delstatene Bihar og Orissa, men også fra Uttar Pradesh. Dette utgjør ofte en overveldende majoritet av befolkningen i området, som lever i slumlignende strøk ved fabrikkene.


== Utdanning ==
Selv om Bhatpara var berømt for sin kulturelle arv av sanskritlærdom, har mye av den gamle tradisjonen blitt borte. Moderne utdanningspraksis følges imidlertid av flere høyskoler som f.eks. Bhatpara Amar Krishna Patshala, Bhatpara High School, Bhatpara Central Girls School, Taraknath Balika Bydiamandir, Himayatal Gurba High School, Kankinara High School etc. Selv om Bhatpara ikke har noen college innenfor sin bygrense, tilbyr nærliggende Naihati og Barrackspore enkel tilgang til høyere utdanning for Bhatparas unge folk. Mange studenter drar også til Kolkata for teknisk utdannelse og universitetsutdannelse. 


== Kultur ==
Bhatpara er kjent for sin Durgapudsja. Selv om familiebaserte pudsjaer var vanlig en rekke tiår tilbake, har det nå blitt en mer fellesskapbasert rituale. De unge fellesskapene eller klubbene organiserer disse pudsjaene, og som følge av at det ikke finnes grenser for antallet fellesskap kan man finne over 50 pudsjaer bli gjennomført i et område på en kvadratkilometer. Den beste Durgapudsjaen som noensinne har blitt organisert i Bhatpata, stod Nayalankar Thakurpara Durgapuja Committee (Taaltala math) for i 1984, da de feiret sitt gulljubileum. 


== Referanser ==