jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
GetBackers

Get Backers er en mangaserie skrevet av Yuya Aoki og illustrert av Rando Ayamine.
Serien ble publisert mellom 1999 og 2007. Den oppnådde stor suksess, og det ble utgitt hele 39 bøker i serien.
Det ble laget en animert TV-serieversjon av serien i 2002 som gikk i omtrent ett år over 49 episoder. Den gikk opprinnelig i Japan, men gjennom Animax har serien nådd andre deler av verden som Øst-Asia, Sørøst-Asia, Sør-Asia og Sør-Amerika.


== Handlingsreferat ==
Serien forteller historien om Ginji Amano og Ban Mido, individer kjent som «GetBackers» som hovedsakelig arbeider i Shinjuku, Tokyo. Mot et gebyr forsøker de å gjenopprette tapte eller stjålne gjenstander for klienter. Men dette fører dem ofte inn i forskjellige bisarre og farlige situasjoner. Gjenstandene de blir satt til å få tak i varierer fra forvunnede videospill til feil-plasserte komponenter fra en atombombe. Handlingen dreier seg for det meste om deres mange eventyr, ofte komplisert av deres vanskelige, individuelle fortid og et mystisk område kjent som «Infinity Fortress»
Et konglomerat av nedlagte og falleferdige bygninger ble samlet for å danne et selvstendig habitat. Limitless Fortress er delt inn i tre spesifikke nivåer: Lower Town, Beltline og Babylon City. Lower Town har flere lag som også strekker seg under bakkenivå. Beltline, det farligste området i The Limitless Fortress, kontrolleres av Der Kaiser - Bans far. Babylon City, det øverste nivået av Limitless Fortress, påstås å være hvor «Brain Trust» holder til og er hjemmet til Ginjis mor. Babylon City er det folk betrakter som den virkelige verden, med alt annet var en virtuell virkelighet.
Bare de som har vunnet Ogre Battle kan gå inn i Babylon City. Der kan folk forandre verden slik de finner passende. Både Ban og Ginji reiser til en festning sammen med Ban som ønsker å redde en kidnappet Himiko fra Kagami, og Ginji finner en mulighet til å endelig møte moren sin. Når de går til Beltline, møter GetBackers også forskjellige krigere som tar ordre fra en skapning kjent som «Voodoo King» fra Babylon City. Denne voodoo-kongen ønsker å få tak i tre «nøkler» som skal hjelpe ham å låse opp portene fra Babylon City forseglet av Bans bestemor for flere år siden.
Etter å ha funnet de tre nøklene: Shidos kimær-ånd, Himikos speil og GetBackers, blir Voodoo-kongen møtt av Ginji, Thunder Emperor sitt alter ego angriper ham i et sammenstøt som ødelegger Voodoo-kongen, og får Raitei til å forsvinne for alltid. Etter dette møter Ban og Ginji hverandre i Ogre Battle, med Ban som gir opp - imponert over Ginjis vilje. Ginji reiser til Babylon City hvor han møter sin mor fra et parallelt univers, som forklarer hvordan hun opprinnelig skapte festningen og dens omverden. Etter en diskusjon mellom dem, forblir festningens verden uendret bortsett fra at alle de virtuelle menneskene som lever blir virkelige vesener.
Sara Simeoni

Sara Simeoni (født 19. april 1953 i Rivoli Veronese) er en italiensk tidligere friidrettsutøver (høydehopper) som konkurrerte i 1970- og 1980-årene.
Simeoni første mesterskapsmedalje var bronsen i EM 1974. I OL 1976 i Montréal tok hun sølvmedaljen etter Rosemarie Ackermann. I EM 1978 i Praha fikk hun revansje på den østtyske utøveren, da hun ikke bare tok EM-gull, men samtidig satte ny verdensrekord med 2,01. Dette resultatet, Simeonis høyeste i løpet av karrieren, stod som italiensk rekord til 2007, da Antonietta Di Martino forbedret den.
Høydepunktet i Simeonis karriere kom i OL 1980 i Moskva der hun vant gull. I EM 1982 i Athen måtte hun nøye seg med tredjeplassen, og mistet samtidig verdensrekorden Ulrike Meyfarth som oppnådde 2,02 i finalen. Simeoni deltok også i OL 1984 i Los Angeles, der hun fikk sølv etter at hun igjen ble slått av Meyfarth. Etter EM 1986, der Simeoni ikke kom til finaleomgangen, valgte hun å avslutte karrieren.


== OL-medaljer ==
 1980  Moskva -  Gull i  friidrett, høydehopp damer  Italia
 1976  Montréal -  Sølv i  friidrett, høydehopp damer  Italia
 1984  Los Angeles -  Sølv i  friidrett, høydehopp damer  Italia


== Referanser ==


== Kilder ==
Fakta på IAAFs hjemmeside


== Eksterne lenker ==
(de) Sara Simeoni – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sara Simeoni – Olympics.com 
(en) Sara Simeoni – Olympic.org 
(en) Sara Simeoni – Olympedia 
(en) Sara Simeoni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Sara Simeoni – Italias olympiske komité 
(en) Sara Simeoni – World Athletics 
(it) Sara Simeoni – FIDAL 
(en) Sara Simeoni – Track and Field Statistics
Monopsoni

Monopsoni (også kalt kjøpermonopol) er en markedsform med én stor, dominerende etterspørrer (kjøper). Denne kjøperen har stor markedsmakt og er i posisjon til å presse ned prisene i markedet. Det er den rake motsetningen til monopol, hvor det kun er én tilbyder.
Markeder som ofte er monopsonier er for eksempel forsvarsektoren. 
Ordet kommer fra klassisk gresk μόνος (mónos) "enkelt" + ὀψωνία (opsōnía) "det å proviantere; anskaffelse".


== Referanser ==
Süphan

Süphan Dagi er et fjell i Tyrkia, nord for Vansjøen. Fjellet er 4058 moh. og er landets nest høyeste vulkan.


== Eksterne lenker ==
(en) Mount Süphan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zafer Gözet

Zafer Gözet (født 21. september 1965 Konya i Tyrkia) er en norsk politiker som er tidligere leder av Norges Kommunistiske Parti (2001–2010). Gözet er leder for Buskerud og Vestfold NKP. Han ble da den første innvandreren som er blitt leder for et politisk parti i Norge. Han er født og oppvokst i Tyrkia og han innvandret til Norge i femtenårsalderen sammen med sin familie.Etter lang kontakt med NKP gjennom hele 1980-årene, valgte han i begynnelsen av 1990-årene å melde seg inn. Han har vært fra 2000 leder av Buskerud og Vestfold NKP, og i 2001 ble han valgt som leder av NKP. Fra 1997 til 2002 var han også medlem av Kontaktutvalget mellom innvandrere og myndigheter. Han er styremedlem i Buskerud SL og hovedtillitsvalgt i Drammen kommune, samt leder av foreningen Drammen og omegn SL (Skolenes landsforbund). 
Gözet var en av pådriverne i splittelsen med Norges Kommunistiske Ungdomsforbund (NKU), og var med i ungdomsutvalget som gjenreiste den kommunistiske ungdomsbevegelsen.Zafer Gözet sto på 1.-plass på NKPs liste i Buskerud ved stortingsvalget i 2009.


== Referanser ==
Jack Pierce

Jack Pierce (født 23. september, 1962 i Cherry Hill, New Jersey) er en friidrettsutøver  (110 meter hekk) fra USA. Han har en av historiens raskeste tider på distansen med 12.94 s (+1.6 m/s).  


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Pierce – Olympedia 
(en) Jack Pierce – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jack Pierce – World Athletics
Matt Derbyshire

Matthew Anthony «Matt» Derbyshire (født 14. april 1986 i Blackburn, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for ulike klubber i England, Hellas og Kypros, som oftest som spiss.


== Klubbkarriere ==
Derbyshire kom billig til Blackburn Rovers fra den lokale klubben Great Harwood Town i 2003, etter å ha scoret 18 mål på 9 kamper. Manchester United var også ute etter unggutten, men Derbyshire valgte favorittklubben til fordel for storklubben, blant annet fordi han følte seg sikker på mer spilletid i Rovers.
Han ble lånt ut til Plymouth Argyle, men klarte ikke å score ett eneste mål, og daværende Blackburn-manager Mark Hughes hentet Derbyshire tilbake til Blackburn før lånekontrakten gikk ut. I stedet gikk han på lån til Wrexham, der han endelig fikk sitt gjennombrudd, med 10 mål på 16 kamper.
Vel tilbake i Blackburn, scoret han sitt første mål for Rovers 1. januar 2007. Da scoret han ett mål i 3-0-seieren mot Wigan Athletic. Seks dager senere scoret han 1-0-målet i 4-1-seieren mot Everton i FA-Cupens tredje runde. Uken etter, 13. januar, startet han sin første A-lagskamp, mot Arsenal, før han 20. januar scoret sitt tredje mål på fire kamper, mot Manchester City.
28. januar 2009 gikk Derbyshire til den greske toppklubben Olympiakos på lån ut sesongen.
Låneperioden viste seg å bli en suksess, og 18. juni kom de to klubbene til enighet om å gjøre overgangen permanent. Han signerte en 4-årskontrakt med Pireus-klubben den 23. juni.
10. august ble Derbyshire klar for Championshipklubben Nottingham Forest FC


== Landslagskarriere ==
1. februar 2007 ble Derbyshire kalt opp til England U21s tropp av den da nye treneren Stuart Pearce. Anledningen var kampen mot Spania U21, 6. februar 2007. Dessverre ble Derbyshire skadet i en Blackburn-kamp 3. februar, og gikk glipp av kampen.
Dermed ble hans landslagsdebut utsatt til 24. mars 2007, da England U21 spilte mot Italia U21 på nye Wembley Stadion. Derbyshire scoret Englands tredje mål i en spennende 3-3-kamp. 
Derbyshire spilte kamper for England i UEFAs Europeiske U21-mesterskap, der han blant annet scoret et kontroversielt mål mot Serbia U21. Den serbiske forsvarsspilleren Slobodan Rajković lå nede med en skade, uten at Derbyshire slo ballen ut over sidelinjen. I stedet scoret han, og i etterkant forklarte han seg med at han ikke hadde sett den skadde spilleren.


== Statistikk fra klubbkamper ==
Oppdatert 2. mars 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matt Derbyshire – Transfermarkt 
(en) Matt Derbyshire – WorldFootball.net 
(en) Matt Derbyshire – Soccerbase.com 
(en) Matt Derbyshire – FootballDatabase.eu 
(en) Matt Derbyshire – Soccerway 
(en) Matt Derbyshire – FBref
Helgesens gate (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Helgesens gate.Helgesens gate (3–85, 8–90) er ei gate i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Fossveien like ved Akerselva til parken rundt Tøyenbadet. Den har navn etter oberst Hans Helgesen. Gata består i stor grad av boliggårder.


== Fra Fossveien til Toftes gate ==
Helgesens gate starter tilsynelatende ved Kubaparken ved Akerselva, men det første kvartalet heter Bergverksgata. De påfølgende kvartalene inneholder i all hovedsak leiegårder fra rundt 1890-tallet. Nummer 12 og 14 er et stort kompleks med bygninger inne i kvartalet. Her hadde opprinnelig Oslo Samvirkelag sitt hovedkontor. Det var også pølsemakeri i anlegget. 
Nr 10–24 (like nummer) tilhører det særskilte verneområdet Birkelunden kulturmiljø.
Ved Thorvald Meyers gate krysses trikkelinja over Grünerløkka. Her (i nr 18) lå Sultan grønnsakhandel, nå er det en kaffekjede.
I nr 21 har Norges Kommunistiske Parti kontorer.


== Langs Sofienbergparken ==
Nå følger et langt stykke der Sofienbergparken (med Sofienberg kirke og Sofienberg videregående skole) utgjør høyre side. På venstre side ligger først noen kvartaler dominert av eldre boliggårder i tre–fire etasjer og noe småindustri.
Fra om lag 1900 lå Christiania Dørvrider- og Laasefabrik i bakgården (nå revet) til nr 30. Et minne om fabrikken er et nøkkelhullforma vindu i forgårdens første etasje. I nr 44 lå fra 1897 Rodeløkkens apotek (tidligere navn Flora apotek).
På tomta til nr 52 ligger nå en del av Karlstadgata borettslag, et nybygg fra 1984 tegna av arkitektene Narud-Stokke-Wiig. 
Nr 60 er Rodeløkka trygdebolig. Nr 62 er Sofienbergsenteret (sykehjem) og Engelsborg eldresenter, begge drevet av Kirkens bymisjon. 
Nr 64 er Sofienberg menighetshus, som tidligere var barneasyl (oppført 1907, arkitekt Halfdan Berle).


== Fra Trondheimsveien ==
Videre passerer Helgesens gate en rekke teglsteins boligblokker. Nr 78 var den første blokka som blei bygd i Oslo etter andre verdenskrig (Obos 1946, arkitekt Jens Selmer). Denne og flere andre bygninger er gode eksempler på tidas sosiale boligbygging – med plantegninger basert på en stor boligundersøkelse som Selskabet for Oslo Byes Vel gjennomførte under krigen. Blokka har fasade mot Finnmarkgata, og den var første ledd i virkeliggjøringa av en reguleringsplan som gjorde den gata til en del av ei ringgate i indre Oslo. Etter hvert blei det bygd flere tilsvarende parallelle blokker. Nr 79 er tegna av Knut Knutsen (Obos 1952).
Helgesens gate ender opp inne i parkanlegget nord for Tøyenbadet, som har adresse nr 90.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Helgesens gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 240. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Helgesens gate, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Desai Williams

Desai Williams (født 12. juni 1959 i Basseterre, St. Kitts og Nevis) er en tidligere friidrettsutøver fra Canada, som vant bronsemedalje på 4 x 100 meter stafett under OL i 1984 i Los Angeles, USA.
Han har sine personlige rekorder fra VM 1983 i Roma, hvor han nådde semifinalen på 200 meter med tiden 20,29 sekunder, og 10,11 sekunder på 100 meter under OL 1988 i Seoul, Sør-Korea, hvor han endte på sjetteplass i finalen. 
Williams var en del av dopingregimet til George Astaphan, som også omfattet Ben Johnson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Desai Williams – Olympedia 
(en) Desai Williams – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Desai Williams – Commonwealth Games Federation 
(en) Desai Williams – World Athletics 
(en) Desai Williams – Track and Field Statistics
Stargate: The Ark of Truth

Stargate: The Ark of Truth er en amerikansk science-fiction-film som foregår i Stargate-universet. Filmen er en fortsettelse av Stargate SG-1-serien


== Rolleliste ==
Ben Browder – Lt. Col. Cameron Mitchell
Amanda Tapping – Col. Samantha Carter
Christopher Judge – Teal'c
Claudia Black – Vala Mal Doran
Beau Bridges – Major General Hank Landry
Michael Shanks – Dr. Daniel Jackson
Tim Guinee – Tomin
Greg Anderson – Prior
Currie Graham – James Merek
Morena Baccarin – Adria
Sarah Strange – Morgan le Fay
Julian Sands – Doci


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Stargate: The Ark of Truth på Internet Movie Database 
(sv) Stargate: The Ark of Truth i Svensk Filmdatabas 
(da) Stargate: The Ark of Truth i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Stargate: The Ark of Truth på Allociné 
(nl) Stargate: The Ark of Truth på MovieMeter 
(en) Stargate: The Ark of Truth på AllMovie 
(en) Stargate: The Ark of Truth på Turner Classic Movies 
(en) Stargate: The Ark of Truth på Rotten Tomatoes
Janine Whitlock

Janine Whitlock (født 11. august 1973) er en britisk stavhopper.
Hennes personlige rekord er 4.47 meter, oppnådd i juli 2005 i Crystal Palace, London, forøvrig i det samme stevnet hvor Jelena Isinbayeva ble første kvinne over 5 meter.I 2002 testet Whitlock positivt på methandieon under Samveldelekene, og ble utestengt i to år.


== Høydepunkter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janine Whitlock – Olympedia 
(en) Janine Whitlock – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Janine Whitlock – Commonwealth Games Federation 
(en) Janine Whitlock – World Athletics 
(en) Janine Whitlock – Track and Field Statistics
Sapsali

Sapsali eller sapsaree er en mellomstor koreansk hund av molossertype, som kan minne om tibetansk apso (Tibetian KyiApso). I hjemlandet Sør-Korea ble den erklært som «nasjonalskatt #368» i 1992, men opprinnelsen er uklar. Mange mener den har eksistert gjennom århundrer, mens andre hevder den ble utryddet og gjenskapt etter andre verdenskrig og Koreakrigen.


== Beskrivelse ==
Sapsali nevnes i koreansk historie som «en hund med åndelige evner». De eldste kildene man har for sapsali-lignende hunder stammer fra gamle veggmalerier i gravkamre som dateres til perioden 37 f.Kr til 668 e.Kr, men om dette er samme hund er vel heller tvilsomt. Den skal blant annet kunne fordrive onde ånder. General Kim Yu-sin, fra det tapte kongedømmet Silla (omkring 400 e.Kr.), var blant annet kjent for å ha bragt med seg slike hunder til slagmarken, nettopp på grunn av hundens åndelige egenskaper.
Under japanernes kolonistyre mellom 1910 og 1945 ble denne hunden nesten utryddet av de militære japanske styrkene, som brukte pelsen til klær i det kalde klimaet. Det hevdes at 100 000–500 000 ble slaktet årlig. Under Koreakrigen på 1950-tallet ble bestanden ytterligere redusert, og omkring 1969 var den nær utryddet. På 1980-tallet skal det kun ha vært åtte slike hunder igjen i Sør-Korea, og den amerikanske genetikeren Ha Ji-Hong (professor ved Kyungpook National University) får æren for å ha reddet typen, gjennom et intensivt avlsarbeide. I dag teller bestanden cirka 3 000 individer, hvorav cirka 500 er dedikert som avlshunder for prosjektet.
Dagens sapsali stammer opprinnelig fra Nord-Gyeongsang provinsen, men hunden var tidligere utbredt over hele Koreahalvøya. Sapsali er en mellomstor hund med lang, ragget pels, som finnes i en rekke farger og kombinasjoner. Den spesielle pelsen gir den et «labbetuss» uttrykk, ala Old english sheepdog, men sapsali bærer den buskete halen i bue over ryggen og er betydelig mindre av størrelse. Skulderhøyden er cirka 46–56 cm og vekten ligger rundt 16–26 kg, avhengig av kjønn og type.Til tross for sin anerkjennelsen som nasjonalskatt i hjemlandet har denne hunden ikke oppnådd internasjonal anerkjennelse som egen hunderase ennå, selv om både Korean Canine Club (FCI) og Korean Kennel Club anerkjenner rasen lokalt.


== Egenskaper ==
Sapsali regnes om en ypperlig vakthund og en god familiehund i hjemlandet. Den er hengiven og trofast overfor sine egne, men svært voktsom overfor fremmede. Omkring en fjerdepart av den koreanske befolkningen spiser hundekjøtt, men sapsali er ikke en mathund, slik koreansk hund er. Det har blitt importert slike hunder til USA, til tross for at det er strengt forbudt å eksportere dem fra hjemlandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Korean Sapsaree Foundation Arkivert 27. november 2013 hos Wayback Machine.
Didier Auriol

Didier Auriol (født 18. august 1958 i Montpellier) er en fransk rallyfører som vant rally-VM 1994.


== WRC seiere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Didier Auriol – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Didier Auriol – eWRC-results.com
Apodaca

Apodaca er en by og en kommune i delstaten Nuevo León nordøst i Mexico. Byen inngår i Monterreys storbyområde og er også tilholdssted for Mariano Escobedo internasjonale lufthavn, Nuevo Leóns viktigste lufthavn.
Navnet Apodaca ble gitt byen for å hedre biskopen Salvador de Apodaca y Loreto.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Apodaca, Nuevo León – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katarr

Katarr er en lettere form for infeksjon i slimhinnenene, som ofte viser seg ved økt slimproduksjon. Infeksjonen kan noen ganger være en komplikasjon etter en forkjølelse.


== Typer katarr ==
Blærekatarr
Halskatarr
Magekatarr
Mellomørekatarr
Spiserørskatarr
Urinrørskatarr
Tarmkatarr
Skjedekatarr
Øyekatarr
Strømnes

Strømnes (engelsk: Stromness) er en tidligere hvalfangststasjon i Strømnesfjorden på nordkysten av øya Sør-Georgia i Sør-Atlanteren. Strømnes ble etablert av Sandefjords Hvalfangerselskab i 1906. 
På grunn av manglende leierettigheter for landfast virksomhet var driften de første årene basert på flytende kokerier. I 1908 startet bygging av anlegg på land, og Strømnes var ferdig utbygd i 1914–15. Hvalfangstvirksomheten i Strømnes opphørte i 1931, og stasjonen ble etter den tid benyttet som reperasjonsbase for hvalfangstbåtene frem til 1961.Det var til Strømnes Ernest Shackleton og hans mannskap på fem tok seg frem til i mai 1916, 16 måneder etter polarskipet «Endurance»s forlis. De hadde seilt fra Elefantøya som ligger 1 300 km sør i en seks meter lang livbåt. De ankom King Haakon Bay på den andre siden av Sør-Georgia 8. mai. 36 timer senere ankom de Strømnes. Dagen etter dro de tilbake til Elefantøya for å forsøke å redde resten av mannskapet.Strømnes ble i begynnelsen omtalt som Nansen Harbour etter Fridtjof Nansen, men fra om lag 1920 ble Strømnes det mest brukte navnet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Odd Galteland (2009). Hvalfangst på Syd-Georgia – A/S Sandefjords Hvalfangerselskab / A/S Vestfolds fangst fra landstasjonen Strømnes 1906–1931. Sandefjord: i samarbeid med Sandar historielag. ISBN 978-82-303-1403-6. 


== Eksterne lenker ==
(en) Stromness whaling station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Myrhatt

Myrhatt (Comarum palustre) er en flerårig urt i rosefamilien. Den kan bli 50 cm høy, og forgrener seg øverst i glisne, rødbrune blomsterstander. Begerbladene er rødlige, og det er som regel 5 begerblader og kronblader (men noen ganger 6). 
Bladene er finnete og sitter i grupper av 5–7 små blad nederst, som er lodne under og klargrønne på oversiden med tydelige nervetråder. Oppover stilken blir bladene noe større.
Myrhatt trives i fuktig terreng, myr og sump, fuktige enger og langs bekker og innsjøer. Planten sprer seg raskt via de krypende røttene. Den er vanlig i hele Norge, men vokser sjelden over tregrensen. På Hardangervidda finnes den opptil 1350 moh og i Nord-Norge går den opp til omtrent 700 moh.
Linné beskrev arten som Comarum palustre i 1753. Seinere botanikere har som regel regnet den til mureslekta under navnet Potentilla palustris, men planten er nå tilbake i slekta Comarum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Myrhatt – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Myrhatt i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Myrhatt hos Artsdatabanken 
(sv) Myrhatt hos Dyntaxa 
(en) Myrhatt hos ITIS 
(en) Myrhatt hos NCBI 
(en) Myrhatt hos The International Plant Names Index 
(en) Myrhatt hos Tropicos 
(en) Kategori:Comarum palustre – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Comarum palustre – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Comarum palustre – detaljert informasjon på Wikispecies
Louise Ritter

Dorothy Louise Ritter (født 18. februar 1958 i Dallas, Texas) er en tidligere amerikansk høydehopper.
Louise Ritter var fra 1979 til 1989 blant verdens fremste høydehoppere. Hun var kvalifisert til OL 1980 i Moskva, men på grunn av boikottaksjonen fikk hun ikke delta.
I 1983 ble det for første gang arrangert VM i friidrett. Med et hopp på 1,95 tok hun bronsemedaljen bak Tamara Bykova fra Sovjetunionen og tyske Ulrike Meyfarth.
Under OL 1984 i Los Angeles måtte hun nøye seg med åttendeplassen etter at hun gikk over 1,91. Under VM 1987 kom Louise Ritter på åttendeplass. Øvelsen ble vunnet av bulgarske Stefka Kostadinova på ny verdensrekord (2,09).
Kostadinova var også klar favoritt foran OL 1988. I juli hadde Ritter satt ny amerikansk rekord på 2,03, og ble regnet blant medaljekandidatene. I finalen, som ble arrangert 30. september, gikk både Kostadinova og Ritter over samtlige høyder til og med 2,01 uten riv. Begge rev på tre ganger på neste høyde (2,03), og omhopping måtte til for å kåre OL-mesteren. Først rev Kostadinova også i fjerde forsøk på 2,04, mens Louise Ritter greide høyden i sitt fjerde forsøk.
I 1989 la Louise ritter opp som aktiv utøver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Louise Ritter – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Louise Ritter – Olympics.com 
(en) Louise Ritter – Olympedia 
(en) Louise Ritter – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Louise Ritter – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Louise Ritter – World Athletics 
(en) Louise Ritter – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Louise Ritter – Track and Field Statistics
Iwakuni

Iwakuni (岩国市; Iwakuni) er en by i Japan, cirka 35 km fra Hiroshima. Byen ble grunnlagt i 1603, men ble ødelagt av en flom i 1950. Byen ble senere bygd opp igjen. Tidligere ble byen brukt som en militær flyplass for USA.
Kintai Brua, fra 1673, ligger i byen og går over elven Nishiki.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Iwakuni, Yamaguchi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons