jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olaf Wilhelm Haaje

Olaf Wilhelm Haaje (født 1. juni 1904 i Rakkestad, død 28. desember 1985 på Mysen) var en norsk teolog, utdannet fra Universitetet i Oslo. Han tjenestegjorde blant annet i Oslo, Sandsvær i Telemark, Nedre Eiker i Buskerud og Vestby i Akershus. Han avsluttet sin prestetjeneste som sogneprest i Vestby og prost i Øvre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
Haaje var også i mange år knyttet til middelskolen på Mysen som lærer. Utgav en barnebok (Absalons hår) samt flere jubileumsskrifter. (I blant skrev han under pseudonymene Viggo eller Viggo Brekke. Brekke var navnet på hjemgården i Rakkestad.) Han debuterte som ung ved Fredrikshald Teater (Halden), og var i alle år levende opptatt av særlig drama og lyrikk. Han holdt en rekke populær-kåserier, blant annet om Herman Wildenvey («Den Wildenvey jeg møtte»), og var en drivende kraft i mange lokale teateroppsetninger – ofte med ungdom i rollene. Han var målbærer for en grundtvigiansk og bjørnsonsk livsholdning med en trygg og raus kristendomsforståelse. Han var mye brukt i folkehøgskolesammenheng, var også aktiv i speiderbevegelsen og aktiv motstandsmann under krigen og satt i tysk fangenskap frem til frigjøringen. Han var også med på oppstarten av Mysen og omegn Røde Kors. For mange unge var han en aktiv inspirator og mentor. For sitt allsidige kulturelle virke ble han hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wåler, Hans: Mysen-leksikon (utg. 1988)
Wilhelm Edvardsen (14. januar 1986). «Olaf W. Haaje». Aftenposten Morgen: 18.
Sven Erik Kristiansen

Sven Erik Kristiansen (født 4. februar 1969) er en norsk musiker. Han er mest kjent som vokalist i black metal-bandet Mayhem under artistnavnet «Maniac». Kristiansen var vokalist i Mayhem i periodene 1986-1988 og 1995-2004. Per 2019 spiller han i bandene Bomberos og Skitliv.Kristiansen er gift med Eri Isaka fra bandet Gallhammer og har en sønn sammen med Hilma Nikolaisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sven Erik Kristiansen på Discogs 
(en) Sven Erik Kristiansen på MusicBrainz 
(en) Sven Erik Kristiansen på Encyclopaedia Metallum 
Mayhem offisiell side
Mayhem diskografi
3 deler langt intervju med Kristiansen i nettavisa Ballade.no, 2005 Arkivert 17. september 2007 hos Wayback Machine.
Myntklipping

Myntklipping er en form for svindel eller tyveri som består i at man skjærer eller filer av små stykker av mynter i edelmetall. Disse småbitene kunne så smeltes om til barrer eller andre gjenstander.
Helt frem til det 20. århundre var det vanlig at mynt var laget av gull eller sølv. Disse metallene er forholdsvis myke, og de ble derfor over tid slitt ned slik at de veide mindre. Det var derfor ikke alltid lett å skille mynt som hadde blitt klippet, dersom det hadde blitt gjort forsiktig. Fordi mynt blir slått av myndighetene ble myntklipping regnet som tyveri fra staten, og i flere land var det belagt med dødsstraff. 
Et tiltak som ble satt i verk for å forhindre myntklipping var markering av kantene med striper, inngravert tekst eller et mønster. Dette gjør man fortsatt med mynter som ikke er av edelt metall, mest av estetiske grunner og for å gjøre det lettere for blinde og svaksynte å skille valørene fra hverandre. 
Da moderne mynter i stål, kobber eller legeringer ble innført var det ikke lenger lønnsomt å klippe mynt. Dersom man skulle gjøre det for metallets skyld ville det også lettere bli merket, ettersom de harde myntene ikke slites ned like raskt som eldre mynt. Mynter i edelmetall er nå svært sjeldne, og blir gjerne utgitt i forbindelse med jubileer som samlemynter. Deres verdi overstiger derfor ofte metallverdien, og det er dermed ikke lønnsomt å klippe disse.
Galt

Galt kan være:

Svinefamilien


== Byer i USA ==
Galt (Illinois)
Galt (Iowa)
Galt (California)
Galt (Kansas)
Galt (Maryland)
Galt (Missouri)
Galt (Nevada)
Yamaha YZF-R1

Yamaha YZF R1 er en sports-motorsykkel fra Yamaha, introdusert i 1998. 
Den yter 180 hk (fra 2009) og har en toppfart på 298 km/t.


== Eksterne lenker ==
(en) Yamaha YZF-R1 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Yamaha - YZF-R1
Randy Williams

Randy Luvelle Williams (født 23. august 1953 i Fresno, California) er en tidligere amerikansk lengdehopper.
Williams stod på seierspallen ünder to OL. I OL 1972 i München vant han gull med et hopp på 8,24 m, foran tyskeren Hans Baumgartner og landsmannen Arnie Robinson.
Under OL 1976 i Montréal tok han sølv med 8,11 m, slått av Arnie Robinson.
I kvalifiseringen til OL 1972 hoppet Randy Williams 8,34. Denne prestasjonen var ikke bare årsbeste i verden i 1972, det er den dag i dag gjeldende juniorverdensrekord.  


== OL-medaljer ==
 1972  München -  Gull i friidrett, lengdehopp menn  USA
 1976  Montréal -  Sølv i friidrett, lengdehopp menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Randy Williams – Olympics.com 
(en) Randy Williams – Olympic.org 
(en) Randy Williams – Olympedia 
(en) Randy Williams – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Randy Williams – World Athletics 
(en) Randy Williams – National Track & Field Hall of Fame
Darre-Jenssens plass (Oslo)

Darre-Jenssens plass ligger på Tåsen i Oslo, der Kaj Munks vei og Nordbergveien krysser hverandre. 
Plassen ble i 1951 oppkalt etter Hans Jørgen Darre-Jenssen, tidl. arbeidsminister, direktør for NSB (1912–1919), Akersbanene (1919–1935), og president i Norges Røde Kors.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon: Darre Jensens plass


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (D)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Parlamentarisk leder

En parlamentarisk leder er lederen for stortingsrepresentantene i sin egen partigruppe. Representanter deles inn i partigrupper i henhold til hvilket parti de er medlem av. Det er ofte partilederen som er parlamentarisk leder, med mindre partilederen er medlem av regjeringen.


== Referanser ==
Hampshiregris

Hampshiregris er en amerikansk griserase som kan sies å ha oppstått på 1700-tallet i Hampshire distriktet i Storbritannia, selv om rasen i dag må regnes som amerikansk.
Hampshiregris har stående ører og er overveiende sort i fargen, men den har et belte av hvitt som dekker skuldrene og framre del av ryggen, ned rundt brystkassen og øvre del av framlemmene. Den blir spesielt brukt i avl som følge av purkas utmerkede egenskaper som mor. Som slaktegris brukes den helst i tregrisblandinger som råne.
Opprinnelsen til hampshiregris er trolig Old English Breed, en sort gris med et tilsvarende hvitt belte som var ganske vanlig på 1700-tallet i Skottland, Northumberland og andre distrikter som ligger opp mot den skotske grensen.
Hampsshiregris ble eksportert til USA så tidlig som 1825–1835. Der ble den også kjent under navnet McGaygris, fordi en person med navnet McGay skal ha vært den første som importerte den. Senere ble den også kjent under navn som Saddleback og Ring Middle. Alt i 1893 formet et gruppe amerikanere fra Kentucky en organisasjon for å sikre renavl av denne grisen, som forøvrig først i 1904 fikk navnet hampshiregris (i USA).
I senere tid er det også blitt innført svensk hampshire fra Finland til Norge, for å styrke norsk slaktegrisproduksjon (i regi av Kjøtt- og fjørfebransjens Landsforbund ved ScanPig). Blandinger med hampshiregris skal gi mørere og mer smakfullt kjøtt påstås det. Tanken er at hampshiregris skal konkurrere med duroc i såkalt trerasekrysninger. Det er altså råner som skal benyttes. Prosjektet regnes som unikt, fordi Norge i all vesentlighet har vært en eksportør av gris de siste tiårene.
De første norske hampshiregrisene ble klare for kommersiell griseproduksjon fra den 5. februar i 2007. Det første kullet mellom ei norhybridpurke og en glatt bog.  hampshireråne ble født den 7. juni i 2007, hos Tine Marie og Per Arne Nesjan i Verdal.


== Se også ==
Gris
Joseph von Radowitz

Joseph Maria Ernst Christian Wilhelm von Radowitz (født 6. februar 1797 i Blankenburg, død 25. desember 1853 i Berlin) var en prøyssisk general, diplomat og politiker. Han var Tysklands utenriksminister fra 1879 til 1880.


== Liv og virke ==
Radowitz ble utdannet i Frankrike, og gikk inn i Napoleons hær. Som ung løytnant var han artillerist i den westfalske hær, og ble såret i folkeslaget ved Leipzig. Han gikk senere i tjeneste for Hannover, før han gikk inn i den prøyssike hæren i 1823. Radowitz gjorde lynkarriere i den prøyssiske hæren, og ble sjef for artilleriets generalstab i 1830.
Radowitz ble etterhvert en personlig venn av kronprinsen, den senere Fredrik Vilhelm IV. I 1847–48 var han i Wien på oppdrag for kongen for å diskutere gjenoppbyggingen av Det tyske forbund med den østerrikske keiseren. I Frankfurtparlamentet var Radowitz leder for den konservative «Café Milani»-fraksjonen, der han arbeidet for den lilletyske løsning.
Fra 1850 hadde Radowitz hovedansvaret for den prøyssiske utenrikspolitikken, og ble utenriksminister den 27. september 1851. Han gikk imidlertid av fem uker senere etter uenigheter med kongen. Radowitz ble senere prøyssisk spesialutsending («Sonderbotschafter») i London, og var deretter generalinspektør for den prøyssiske hærutdannelsen.


== Referanser ==
Tante Pose (film)

Tante Pose er en norsk komediefilm fra 1940, regissert av Leif Sinding og produsert av Merkur Film A/S. Manuset ble skrevet av Leif Sinding. Filmen bygger på julefortellingen med samme navn av Gabriel Scott fra 1904. 
Musikken, deriblant tittelsangen «Tante Pose», er komponert av Jolly Kramer-Johansen


== Handling ==
Midt i julestria melder den upopulære søsteren til sorenskriver Bals, Blanca, også kalt «Tante Pose», sin ankomst til Balsgården. Sorenskriveren frykter at besøket vil medføre betydelige komplikasjoner, og frykten viser seg å være berettiget. Fra første øyeblikk blir det etablert krigstilstand mellom Tante Pose og sorenskriverens svigerfar, barnas populære bestefar. Den gamle jomfruen gjør livet surt både for den ene og den andre i familien. Det blir mange forviklinger, og det løser seg ikke før julekvelden er omme.


== Krigen kom i veien ==
Innspillingen skulle vise seg å bli mer komplisert enn planlagt, for midt under opptakene i 1940 ble Norge invadert av Tyskland. Det lyktes imidlertid filmselskapet å få samlet skuespillerne og å gjenoppta innspillingen på filmstudioet på Jar. Studioet ble lydisolert, slik at opptakene ikke skulle bli forstyrret av flydur. Filmselskapet ordnet også et bomberom på stedet.Tante Pose har gått flerfoldige ganger på norsk fjernsyn i jula. Den ble sendt første gang i romjula 1970, og også TV 2 har sendt filmen flere ganger på 1990-tallet og utover 2000-tallet.


== Rolleliste ==
Henny Skjønberg – Blanca Bals, populært kalt Tante Pose
Einar Vaage – sorenskriver Nicolai Bals
Miriam Neels-Hansson – Rakel Bals, sorenskriverens kone
Thora Neels-Hansson (Nøste Schwab) – Antoinette Bals, datter
Eva Lunde – Ruth Bals, datter
Ellen Nicola – Kirsten Bals, datter
Sten Steenfeldt-Foss – Vesle-Thor Bals, sønn
Beth Birkedal – Sigrid Bals, datter
Hans Bille – oberst Hans Thue, Rakels far
Ragna Breda – Marianne, husholderske
Lizzie Prahl – mademoiselle de Polignac, barnas guvernante
Georg Richter – Fredrik Münster, stud. jur.
Knut Wigert – Paul Waage, stud. med.
Joachim Holst-Jensen – sakfører Plum
Tryggve Larssen – doktoren
Thorleif Mikkelsen – Ola husmann
Folkman Schaanning – prosten
Liv Uchermann Selmer – prostinnen
Lars Nordrum – Olaf, prostens sønn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tante Pose på Internet Movie Database 
(no) Tante Pose i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Tante Pose hos Filmfront 
(no) Tante Pose på NRK TV 
(sv) Tante Pose i Svensk Filmdatabas 
(no)  Klipp av filmen på Filmarkivet Arkivert 27. desember 2013 hos Wayback Machine.
Anthony Read

Anthony Read (født 21. april 1935, død 21. november 2015) var en manusforfatter og -redigerer. Han var manusredigerer på Doctor Who i en del av Graham Williams' periode som produsent av serien i 1978. Han kjøpte det første manuset av Douglas Adams for Doctor Who og Adams ble også hans etterfølger i stillingen. Read skrev også historien The Horns of Nimon og bidro på manuset til The Invasion of Time. Sammen med Don Houghton skrev han den femte historien i serien Sapphire & Steel som er kjent som Dr. McDee Must Die. I 1979 skrev han episodene Powers of Darkness, Out of Body, Out of Mind for serien The Omega Factor. I 1984 skrev Read manuset basert på John Wyndhams roman Chocky for ITV. Den ble en suksess og førte til at han også skrev oppfølgerne Chocky's Children og Chocky's Challenge. I et intervju på DVD-utgivelsen av Chocky avslørte Read at rettighetshaverne av Wyndhams romaner så på hans versjon av Chocky som det beste manuset basert på en Wyndham-roman.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anthony Read på Internet Movie Database
Susanne Hirzel

Susanne Zeller-Hirzel (født Susanne Hirzel 7. august 1921, død 4. desember 2012) var under andre verdenskrig tilknyttet den tyske motstandsgruppen Den hvite rose.
Hirzel ble født i Ulm, som datter av en luthersk sogneprest. Hun var barndomsvenninne av Sophie Scholl, og kom gjennom henne og broren Hans Scholl i kontakt med Den hvite rose.
I likhet med Sophie Scholl var hun i tidlige år et begeistret medlem av Bund Deutscher Mädel, men begge begynte etterhvert å distansere seg fra nasjonalsosialismen. Mot slutten av 1942 var hun musikkstudent, og ble kontaktet av Sophie Scholl og oppfordret til å delta i motstandsarbeidet. Mot slutten av januar 1943 delte hun sammen med broren Hans Hirzel ut gruppens femte løpeseddel i postkasser i Ulm. Aksjonen ble forberedt i samarbeid med Franz Josef Müller bak orgelet i Martin-Luther-Kirche, hvor faren var sogneprest på det tidspunkt.
Etter at søsknene Scholl ble henrettet i februar 1943 ble Hirzel arrestert. I en ny prosess i Volksgerichtshof ble hun sammen med Kurt Huber, Willi Graf og Alexander Schmorell dømt til døden av Roland Freisler. Dommen ble etterpå omstøtt, fordi det ikke fantes bevis for at hun hadde hatt noen befatning med utdelingen av løpesedler.
Hirzel er portrettert i utstillingen Ulmer DenkStätte Weiße Rose.


== Eksterne lenker ==
(en) Susanne Hirzel på Internet Movie Database
Franz Josef Müller

Franz Josef Müller (født 8. september 1924 i Ulm, død 31. mars 2015 i München) var en tysk mann som ble kjent for sin tilknytning til «Ulmer Abiturentengruppe», en tysk motstandsgruppe som under andre verdenskrig var tilknyttet Den hvite rose.
Müller samlet inn penger til frimerker og konvolutter som ble brukt til å sende ut Den hvite roses løpesedler, og han var også involvert i utsendingene. Sammen med Hans og Susanne Hirzel planla han utdeling av løpesedler i postkasser i byen. Møtene fant sted bak orgelet i Martin-Luther-Kirche, der Hirzel-søsknenes far var sogneprest.
I 1943 ble han arrestert mens han var i tjeneste som soldat i Frankrike. Bevisene mot ham var ikke sterke, men i Volksgerichtshof var ikke beviser alltid avgjørende. En faktor som bidro til at han slapp unna med fem års fengsel, mens andre som hadde gjort tilsvarende fikk dødsstraff, var at rettspresidenten Roland Freisler ikke kunne tro at den blonde og blåøyde Müller av hele sitt hjerte kunne være motstander av nasjonalsosialismen. Han ble løslatt da naziregimet falt.
I 1947 planla han å emigrere til USA, men overborgermesteren i Ulm, Robert Scholl, overtalte ham til å bli. Scholl var faren til Hans og Sophie Scholl, som begge ble henrettet i 1943. Müller studerte rettsvitenskap i Tübingen, og engasjerte seg i denazifiseringen av Tyskland.
I 1986 startet han sammen med andre overlevende og etterlatte fra Den hvite rose et prosjekt i regi av Weiße Rose Stiftung, utstillingen Ulmer DenkStätte Weiße Rose. Han holdt regelmessig foredrag for tyske skoleklasser om Den hvite rose og motstandsarbeidet, og var æresformann for stiftelsen.


== Litteratur ==
Inge Scholl: Die Weiße Rose. Fischer, Frankfurt am Main 1993, ISBN 3-596-11802-6.
David Fisher

David Fisher (født 13. april 1929, død 10. januar 2018) var en britisk manuskriptforfatter.
Han skrev manusene for fire Doctor Who-historier. Hans første er The Stones Blood og den andre The Androids of Tara. Han skrev begge for den 16. sesongen av serien. For den 17. sesongen skrev han The Creature from the Pit. Han holdt også på med et manus kalt A Gamble with Time for den 17. sesongen, men han rakk ikke å bli ferdig med det på grunn av at han holdt på å ta ut skilsmisse fra sin første kone. Historien ble derfor gjort ferdig av manusredigerer Douglas Adams og produsent Graham Williams. Den fikk tittelen City of Death og ble vist med psevdonymet David Agnew. Hans siste Doctor Who-historie er The Leisure Hive fra sesong 18.
Han skrev også bøkene basert på The Leisure Hive og Create from the Pit for Target Books og han har stilt opp til intervju for DVD-utgivelsen av førstnevne historie. Han ble også intervjuet i forbindelse med DVD-utgivelsen av City of Death.
Han skrev også for andre serier som for eksempel Dixon of Dock Green, Hammer House of Horror og Hammer House of Mystery and Suspense.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Fisher på Internet Movie Database 
(en) David Fisher hos The Movie Database 
Biografi hos On Target
23. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007

23. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007 startet 6. oktober, og endte med Fløy – Viking 2 8. oktober 2007.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
2. divisjon avdeling 3 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Hylla kraftverk

Hylla kraftverk er et vannkraftverk i Engerdal kommune i Innlandet.
Verket startet produksjonen i 1945 og ble modifisert i 1986.
Installert effekt er 2,7 MW på en  peltonturbin. Midlere årsproduksjon er på 11 GWh.
Kraftverket utnytter fallet på 330 meter mellom Litlhyllsjøen og Engeren. Innsjøene Litlhyllsjøen, Hyllsjøen og Hundsjøen er magasiner for kraftverket.
Var eid av Eidsiva vannkraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Hafslund E-CO
Van der Waalske krefter

Van der waalske krefter er en samlebetegnelse på alle krefter som virker mellom elektrisk nøytrale molekyler. Disse kreftene er mye svakere enn kjemiske bindinger, men har likevel stor betydning. Kreftene er oppkalt etter den nederlandske fysikeren Johannes Diderik van der Waals. 


== Årsak til kreftene ==
Det er tre ulike, men beslektede fenomener, som ligger bak de van der waalske kreftene:


=== Dipol-dipolbindinger ===
Molekyler der tyngdepunktet for den negative og positive ladningen ikke faller sammen, kalles permanente dipoler. Elektronene i molekylet utgjør den negative ladningen, og atomkjernene den positive ladningen. Molekyler som består av to like atomer er ikke permanente dipoler. Dersom molekylet består av to ulike atomer, kan en få en forskyving av elektronene i molekylet, fordi hvert atom forsøker å oppnå edelgasskonfigurasjon.
I molekyler med flere enn to atomer er det ikke bare polariteten i bindingen som bestemmer dipoldannelsen, men også symmetrien i molekylet. Vannmolekylet (H2O) er for eksempel en permanent dipol fordi vinkelen mellom de to O-H-bindingene er ca. 104°.
Permanente dipoler vil tiltrekke hverandre i noen orienteringer, og frastøte hverandre i andre.


=== Polarisering ===
Dersom en permanent dipol kommer i nærheten av et annet molekyl, vil dette molekylet bli polarisert. Det vil si at ladningsfordelingen i molekylet forskyves. På denne måten kan et upolart molekyl bli en indusert dipol. Det er lettest å indusere dipolmoment i atomer med mange elektroner.


=== Londonkrefter ===
På bakgrunn av dette skulle en tro at det ikke finnes krefter mellom upolare edelgassmolekyler. Likevel kondenserer de når temperaturen blir lav nok. Den tysk-amerikanske fysikeren Fritz London foreslo i 1930 at det også finnes dipol-dipolkrefter mellom upolare molekyler. Elektronene er ikke i ro, og av og til er ladningsfordelingen usymmetrisk slik at molekylet blir en dipol, noe som igjen kan indusere dipolmoment i nabomolekyler. Denne kraften kalles Londonkraft.


== Eksempler ==


== Eksterne lenker ==
General Chemistry Online: What are van der Waal Forces?
David Agnew

David Agnew er et psevdonym som ble brukt i BBCs dramaprogrammer i 1970-årene da en forfatters navn ikke kan brukes av kontraktsmessige årsaker. En grunn til at navnet brukes kan være at en manusredigerer har skrevet eller skrevet om en episode på serien han også jobber på. En annen grunn kan være at en manusforfatter ikke er enig i forandringene manusredigereren har gjort og forlanger at navnet hans tas bort.
Psevdonymet ble brukt to ganger av produsent Graham Williams i 1978 og 1979 da han jobbet på Doctor Who. Første gangen var på historien The Invasion of Time i sesong 15. Den ble skrevet av Williams og daværende manusredigerer Anthony Read. Den andre gangen han brukte det var på historien City of Death som ble skrevet av Williams og Reads etterfølger Douglas Adams. Sistnevnte var basert på et utkast kalt A Gamble with Time av David Fisher.
Flere år senere ble David Agnew brukt på Doctor Who-boken Short Trips and Sidesteps som en hyllest til psevdonymets bruk i TV-serien.


== Relaterte psevdonymer ==
Walter Plinge
Alan Smithee
George Spelvin
Lutufallet kraftverk

Lutufallet kraftverk er et vannkraftverk ved Lutnes i Trysil kommune i Innlandet. Det ligger bare en drøy kilometer ovenfor riksgrensen mot Sverige, hvor elva vider seg ut og utgjør Höljessjön som reguleres av det langt større Höljes kraftverk på svensk side.
Lutufallet kraftverk er det øverste større i elven med bare det langt mindre Sagnfossen kraftverk litt lengre oppe, men lengre nede på svensk side er det en mengde reguleringer av Klarälv-vassdraget.
Verket startet produksjonen i 1964 og ble modifisert i 2002. Kraftverket utnytter fallet på 14 meter i Trysilelva. Kraftverket er et elvekraftverk.
Installert effekt er 14,7 MW på en kaplanturbin. Midlere årsproduksjon er på 73 GWh.
Eier er E-CO Energi, som har overtatt Eidsiva vannkraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
E-CO Energi