jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Finstermünz

Finstermünz (uttales «finsta-munts») er et juv av Inndalen ved grensen mellom Østerrike og Sveits. Her lå siden middelalderen en viktig toll- og grensestasjon mellom det tirolske landskapet Vinschgau og Engadin i Graubünden. Finstermünz hører til kommunen Nauders og ligger knappe ti kilometer nord for Reschenpasset.
Gjennom nesten to årtusener var Finstermünz det eneste stedet der man kunne krysse Innjuvet på den viktige nord–syd-forbindelsen over Reschenpasset. Stedet ble gjort passerbar av romerne i år 46 e.Kr., da de bygget veien Via Claudia Augusta over Reschenpasset til Augsburg. Først i 1854 ble det bygget en alternativ forbindelse, der dagens vei til og fra Reschenpasset passerer Inn.
Altfinstermünz (alt = «gammel») betegner i dag stedet der den gamle brua ligger. Den er en trebru med tretak som passerer et treetasjers vakttårn som samtidig fungerer som brupilar. Anlegget stammer i denne form fra 1472 (bygget under erkehertug og fyrstegreve Sigmund av Tirol). Godt bevart er også det femetasjers vakttårnet over veien, som ble bygget under keiser Maximilian I av Det tysk-romerske rike, og kapellet som stammer fra 1605. Videre er rester etter en eldre festning, et jaktslott, staller og andre bygninger bevart. Tollstasjonen i Finstermünz ble opphevet i 1779 og flyttet lenger syd (til Martinsbruck). Etter at en ny vei ble bygget i 1854, mistet Altfinstermünz sin betydning. I dag er stedet bare tilgjengelig via en opplevelsesrik fot- eller sykkeltur.
Hochfinstermünz (hoch = «høy») betegner veien som ble anlagt i 1854. Her, i en svimlende høyde over Innjuvet, ligger et lite hotell, som hadde sin glanstid tidlig på 1900-tallet, men som fremdeles tar imot gjester. Litt lenger mot syd langs samme vei ligger festningen Nauders, som ble bygget mellom 1836 og 1840, og som skulle tjene som vern mot eventuelle invasjoner fra vest (franskmenn via Sveits) og syd (italienere via Syd-Tirol). Det ble imidlertid aldri nødvendig å ta festningen i bruk.
Stedets navn har i tidens løp blitt forvansket til Finstermünz på tysk, der leddene betyr «mørk» (finster) og «mynt» (Münze). Opphavet til navnet er imidlertid et helt annet: Det kommer mest sannsynlig av den latinske betegnelsen Venustae munitio, dvs. «Vinschgaus festning». På retoromansk ble navnet derimot forvansket til Fines tra munt («grensen innenfor fjellene»).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Finstermünz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Verein Altfinstermünz
Alexander Zanesso: Altfinstermünz. Bodenarcgäologische Untersuchungen
Fariseere

Fariseere (gjennom gresk, fra hebraisk «avsondret»; på Jesu tid: jøde som holdt strengt på Moseloven og den muntlige lovtradisjonen) var en filosofisk gren av jødedommen. Jødedommen delte seg i flere filosofiske grener eller retninger; blant disse var fariseere, sadukeere, seloter og esseere. På norsk har begrepet i dens utvidelse fått tilleggbetydning som «selvrettferdig, skinnhellig person».Fariseerne var skriftlærde. Det som skilte fariseerne fra de andre gruppene var at fariserene trodde på, og levde etter, «fedrenes overleveringer», altså den muntlige loven som stammet fra Moses.


== Etymologi ==
Fariseere er kommet til norsk (som i andre vesteuropeiske språk) fra senlatin, Pharisæus, som igjen har det fra gresk, Φαρισαῖος, Pharisaios, som har det fra arameisk Pərīšā (פְּרִישָׁא) flertall Pərīšayyā (פְּרִישַׁיָּא), i betydningen «sette fra hverandre, adskille, avsondret», beslektet med hebraiske pārûš (פָּרוּשׁ), flertall pĕrûšîm (פְּרוּשִׁים), i qal (innenfor lingvistikk den enkle paradigmet av verbet) passiv partisipp av verbet pāraš (פָּרַשׁ).


== Kristen betydning ==
Den antikke jødiske sekten fariseerne skilte seg ut ved sin strenge eller ekstreme overholdelse av lovene, men ble oppfattet som pretensiøse og selvrettferdige, i det minste av Jesus som advarte mot «de skriftlærde og fariseerne». Den generelle betydningen «selvrettferdige, formalist, hykler» er dokumentert på engelsk fra 1580-tallet.Jesus var ikke motstander av den muntlige loven, men mente at den (loven) ikke var en mulig frelsesvei for mennesket. Bare Guds kjærlighet kan frelse, og derfor mente han at fariseerne heller burde legge vekt på kjærlighet til Gud og kjærlighet til mennesker, altså nestekjærlighet. Den muntlige loven sa en god del om renhet, noe som fariseerne tok alvorlig, og dette var til hinder for dem for å vise nestekjærlighet. For eksempel var det å hjelpe spedalske, kvinner eller andre «urene» ikke aktuelt for fariseerne.
Paulus (forfatteren bak flere av Paulus-brevene) var fra tidlig av fariseer før han fikk kall fra Gud og forkynte kristendommen for å få mennesker til å tro på Gud.
Ordet «fariseer» er i dag brukt om en som er en hykler. Dette kommer av at Jesus mente fariseerne var mer opptatt av ytre renhet enn av kjærlighet til Gud og mennesker – det som virkelig var viktig, ifølge Jesu ord.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sødal, Helje Kringlebotn; Sandnes, Karl Olav; Eidhamar, Levi Geir (2004): Kristendommen 1, Bibelen. Høyskoleforlaget. ISBN 9788276345438


== Eksterne lenker ==
«Pharisees», Jewish Encyclopedia
Unterinntal

Unterinntal («Nedre Inndalen») er den tyrolske delen av dalen til Inn mellom Innsbruck og den tyske grensen. Dalen strekker seg østover fra Innsbruck og bøyer nordover ved Kufstein, før Inn krysser grensen til Bayern. De viktigste byene i Unterinntal mellom Innsbruck og Kufstein er Hall in Tirol, Schwaz, Jenbach, Rattenberg og Wörgl.
Innsbruck regnes av noen til Unterinntal, mens byen i andres øyne ligger mellom Ober- og Unterinntal. Sammen med Unterinntals sidedaler og de østlige delene av Nord-Tirol omtales dette landskapet som (Tiroler) Unterland. De aktuelle sidedalene er Zillertal, Alpbachtal og Wildschönau i sør samt de noe mindre Achen-, Brandenberger og Thierseetal i nord og Brixental og Sölland i øst. Også Leukental (med bl.a. Kitzbühel og St. Johann in Tirol) regnes til Unterland, selv om den ikke drenener mot Inn, men mot Chiemsee.
Lingvister opererer med en annen grense for Tiroler Unterland: De sydbairiske dialektene vest for Zillertal gjør bl.a. utstrakt bruk av «sj»-lyden, der standardtysk, mellombairisk samt dialektene øst for Zillertal bruker vanlig «s». (Eksempel: norsk har [du] = standardtysk hast [du] = unterländlersk håst = oberländlersk håscht.) Dermed ligger f.eks. byen Schwaz i Unterinntal, men språklig sett ikke i Unterland.
Jakob Andreæ

Jakob Andreæ (født 25. mars 1528 i Waiblingen i Tyskland, død 7. januar 1590 i Tübingen) var en evangelisk-luthersk teolog som var med på utformingen av Konkordieboken.


== Liv og virke ==
Jakob Andreæ studerte ved Universitetet i Tübingen fra 1541.  Han ble professor i teologi ved det samme universitetet i 1562. Andreæ var en aktiv protestant på den lutherske siden.
I 1577 var han med og undertegnet Konkordieformelen, og han var – sammen med Martin Chemnitz – forfatter av Konkordieboken i 1580. I den siste delen av livet reiste han rundt i Tyskland for å befeste reformasjonen. Han har skrevet mer enn 150 bøker, omtrent alle er polemiske, og for det meste rettet mot kalvinismen.


== Biografier ==
Studium Excitare: Biography of Jakob Andreae av Benjamin A. Foxen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Kolb, Robert. Andreae and the Formula of Concord, 1977
Jungkuntz, Theodore R. Formulators of the Formula of Concord, 1977


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Jakob Andreæ i Stadium Exitare
Artikkel om Jakob Andreæ i Concordia Cyclopedia
Artikkel om Jakob Andreæ i Christian Cyclopedia
Einsiedeln

Einsiedeln (uttales «ain-zi:dln») er en kommune i den sveitsiske kantonen Schwyz. Kommunen er samtidig et distrikt og har 13 500 innbyggere og et areal på 110 km². Hovedstedet (882 moh.) heter også Einsiedeln og oppstod rundt Einsiedeln kloster. Kommunens areal tilsvarer omtrent grensene som ble fastsatt for klosteret i en fredsavtale mellom dets abbed og kantonen i 1350. De andre landsbyene i kommunen heter Bennau, Egg, Euthal, Gross, Trachslau og Willerzell.
Einsiedeln er Paracelsus’ fødested. Ulrich Zwingli startet sin reformatoriske virksomhet ved Einsiedeln kloster.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Einsiedeln – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Einsiedeln – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kjempegurami

Kjempegurami er en art i gruppen Osphronemus. 
Det er en tropisk ferskvannsfisk som bygger rede med plantemateriale. Hunnen har tykkere lepper enn hannen.
Den lever i sakteflytende vann, som i sumper, innsjøer og store elver. Den er i stand til å puste fuktig luft, og kan dermed overleve ute av vannet i lange perioder. 
Kjempeguramien er mye større enn de fleste andre guramier, og kan bli opptil 70 cm lang. 
Fargen er blekgul til gyllengul, med sølvaktige, blekblå loddrette striper langs kroppen.
Hannens ryggfinne er spiss i bakerst, og kroppen er mørkere. 
Kjempeguramien er en betydelig matfisk, og har blitt innført flere steder. I noen deler av India tørkes den før den spises. I noen av de sørøstasiatiske landene hvor den lever naturlig, finnes det hjelpeprogrammer for å starte akvakultur med disse fiskene, mens den i sine naturlige habitater blir fisket som en vanlig matkilde.
Arten har også blitt brukt til å kontrollere plantevekst, da de kan være glupske planteetere.


== Akvaristikk ==
Kjempeguramien er også tilgjengelig i akvariehandelen. Den kan holdes i akvarier fra 500 liter og opp, men siden den kan vokse til en halv meter lengde på fire år, vil det snart kunne bli behov for mer plass. Bunnen bør være mørk, og kantene tett beplantet, med mye åpent rom i midten. Kjempeguramien trives best i selskap av andre fisk med lignende størrelse og temperament.
Den foretrekker algebasert fôr, men tar også kjøttholdig. 
Kjempegurami legger egg, og hannen bygger skumrede før leken. Den blir også mørkere på farge.
Vanndybden i akvariet bør senkes til ca. 20 cm, og temperaturen holdes ved ca. 28 °C. Etter at eggene er lagt, bør hunnen flyttes til et annet akvarium. Hannen vokter nøye over eggene og kan bli aggressiv ovenfor hunnen hvis hun ikke flyttes.
Eggene klekkes etter 24 timer.


== Eksterne lenker ==
(en) Kjempegurami – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kjempegurami i Encyclopedia of Life 
(en) Kjempegurami i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kjempegurami hos FishBase 
(en) Kjempegurami hos ITIS 
(en) Kjempegurami hos NCBI 
(en) Kategori:Osphronemus goramy – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Osphronemus goramy – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Osphronemus goramy – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Osphronemus goramy Lacepède, 1801 Giant gourami - FishBase
Einsiedeln kloster

Einsiedeln kloster er et benediktinerabbedi i den sveitsiske kantonen Schwyz. Som territorialabbedi er den ikke underlagt noen biskop, men står direkte under paven. Abbeden er derfor medlem av Sveits' bispekonferanse på lik linje med landets seks biskoper. Han er samtidig abbed over Einsiedelns to datterprostier: kvinneklosteret Fahr ved Zürich og herreklosteret St. Gerold i Vorarlberg.
Einsiedeln kloster er et kjent valfartssted og var i middelalderen et av Sveits' mektigste klostre. Spesielt den svarte madonnastatuen tiltrekker seg pilegrimer fra mange land. Den nåværende klosterkirken (ferdigstilt 1735) er Sveits' største barokkbygning. Også klosterets omfattende bibliotek ligger i en barokk praktbygning (ferdigstilt 1740). Bøkene overlevde klosterets mange branner siden biblioteket tidligere lå i kjelleren. Det inneholder derfor en rekke verdifulle håndskrifter helt tilbake til 700-tallet. Takmaleriene ble utført av Asambrødrene i perioden 1724–1726.


== Historie ==

Klosterets navn (Einsiedelei = «eremittbolig») kommer av at dets historie begynner med eremitten Meinrad. Han trakk seg i 835 tilbake fra Reichenau kloster til en eneboertilværelse ved dagens Einsiedeln. Flere munker fulgte hans forbilde, og eremittsamfunnet ble i 934 sammenfattet til et kloster. Allerede få år senere (947) gjorde den tysk-romerske keiseren Otto I klosteret riksumiddelbart. Senest fra 1200-tallet hadde det status som fyrsteabbedi, dvs. klosterets abbed var samtidig tysk-romersk riksfyrste.
Klosterets fogder var hertugene av Schwaben, herrene av Nellenburg, Uster og Rapperswil, habsburgene og til slutt schwyzerne. Klosteret ervervet store besittelser i bl.a. Aargau, Bern, Breisgau, Elsass, St. Gallen, Thurgau, Vorarlberg og Zürich. Klosteret var svært velstående og drev og driver bl.a. med hesteavl (rasen Cavalli della Madonna), vinproduksjon og skogbruk.
Reformatoren Ulrich Zwingli startet sin virksomhet i Einsiedeln rundt 1518. Senere var imidlertid Einsiedeln kloster et av motreformasjonens sentre. 1798 flyktet klosterets beboere fra franske tropper, men kunne returnere til klosteret i 1803. 
På det kirkelige plan lå Einsiedeln først under Konstanz bispedømme. Klosteret var immediat, dvs. lagt direkte under paven, fra 1452 til 1467, fra 1512 til 1819 og igjen fra 1907. På 1800-tallet hørte klosteret til Chur bispedømme.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Einsiedeln Abbey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Volleyball under Sommer-OL 1984

Volleyball under Sommer-OL 1984. Volleyball var med på det olympiske programmet for sjette gang under OL-1984 i Los Angeles. Det var to volleyballturneringer, en for kvinner og en for menn. Ti herrelag og åtte damelag deltok. USA vant herrefinalen over Brasil og Kina beseiret USA i damefinalen.   


== Medaljer ==


== Menn ==


=== Semifinaler ===


=== Finaler ===


=== Plassering ===


=== Medaljevinnerne ===


== Kvinner ==


=== Semifinaler ===


=== Finaler ===


=== Plassering ===


=== Medaljevinnerne ===
Disentis/Mustér

Disentis/Mustér er en kommune i Surselva (dvs. den fremre Rhinens dal) i den sveitsiske kantonen Graubünden. Tettstedet ligger på 1130 moh. og er i dag et kjent vintersports- og kursted. Historisk er stedet betydningsfull på grunn av klosteret som ble grunnlagt her på 700-tallet. Gjennom hele middelalderen var Disentis et kulturelt og politisk midtpunkt i Graubünden. Stedet regnes også som det retoromanske språkets sentrum. Av kommunens 2100 innbyggere snakker 75 % retoromansk (sursilvan-dialekten) og 20 % tysk.
Disentis/Mustér ligger ved foten av to viktige fjellpass: I vest fører Oberalppasset til Urseren (og videre mot Lausanne). I sør går Lucmagnpasset til Ticino (og videre mot Italia).
Kommunens offisielle betegnelse siden 1963 er en dobbelform bestående av stedets tyske (Disentis) og retoromanske navn (Mustér).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Disentis/Mustér – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Disentis kloster

Disentis kloster er et benediktinerabbedi i Disentis/Mustér i Graubünden. Klosteret er Sveits' eldste bestående kloster.
Abbediet oppstod i den første halvparten av 700-tallet rundt en tidligere eremittbolig. Det utviklet seg raskt til et viktig kulturelt sentrum. Siden klosteret bevoktet overgangen over det viktige Lucmagnpasset sørover mot Italia, fikk det også storpolitisk betydning: De tysk-romerske keiserne Otto I og Fredrik Barbarossa utstyrte klosteret med en del privilegier. Blant annet ble Disentis et riksabbedi som var verdslig hersker over et 720 km² stort område i bl.a. Surselva, Urseren og Lombardia. Fyrsteabbeden av Disentis var en av grunnleggerne av Grauer Bund i 1395.
Dagens klosteranlegg ble bygget i barokkstil mellom 1683 og 1704. Franske tropper ødela klosteret i 1799. Selv om klosteret unngikk sekulariseringen, var dens eksistens truet gjennom hele 1800-tallet. I dag er klosteret bebodd av ca. 30 munker, driver et gymnasium og inneholder flere museer.


== Eksterne lenker ==
Klosterets hjemmeside
Willie Thorne

William Joseph «Willie» Thorne (født 4. mars 1954 i Leicester, død 17. juni 2020) var en britisk profesjonell snookerspiller som senere jobbet som ekspertkommentator for BBC.
Thorne fikk sin eneste seier i en rankingturnering i Classic i 1985, da han slo Cliff Thorburn 13–8. Samme år kom han til finalen i UK Championship, hvor han møtte Steve Davis. Thorne lå an til å vinne, men bommet en enkel ball i siste parti og gav dermed Davis muligheten til å vinne tittelen. I verdensmesterskapet i snooker var hans beste resultater kvartfinale i 1982 og 1986. Den beste verdensrangeringen han oppnådde var en syvendeplass i sesongen 1986/1987.
Han jobbet som ekspertkommentator for BBC og var i 2007 med i Strictly Come Dancing.


== Referanser ==
Leppegurami

Leppegurami er en art i gruppen Trichogaster. Det er en liten ferskvannsfisk som i likhet med andre medlemmer i gruppen er i stand til å puste luft. Den blir opptil 9 cm lang. Hunnen er sølvfarget, mens hannen har tynne røde og blå striper på sidene. 
Den er populær som akvariefisk.
Den har blitt introdusert i Colombia.
Leppeguramien er stort sett fredelige, enkle å holde og vel tilpasset et tropisk selskapsakvarium. Den foretrekker planter å gjemme seg under når den føler seg truet. Den eter et utvalg av fôr, som flakfôr, mygglarver og Artemia. Det anbefales ikke å holde leppegurami sammen med barber og andre finnenappere som kan redusere de trådaktige bukfinnene til stumper.
Som andre guramier, bygger hannen et skumrede hvor eggene plasseres. Hannen hos leppegurami er mindre pågående enn hos andre guramier hvis hunnen ikke er klar for lek.
Han vokter eggene, men ignorerer yngelen.


== Eksterne lenker ==
(en) Leppegurami – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Leppegurami i Encyclopedia of Life 
(en) Leppegurami i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leppegurami hos FishBase 
(en) Leppegurami hos ITIS 
(en) Leppegurami hos NCBI 
(en) Kategori:Trichogaster labiosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trichogaster labiosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Konstanz bispedømme

Konstanz bispedømme var et romersk-katolsk bispedømme som eksisterte fra 500-tallet til 1821. Det omfattet store deler av Schwaben og den tyskspråklige Sveits. Med en utstrekning fra Stuttgart i nord til Uri i syd og Rhinen i vest til Iller i øst var det til tider det største bispedømme i Det hellige romerske rike av den tyske nasjon. Det omfattet bl.a. 17 000 prester. Bispedømmets 64 dekanater var sammenfattet til de ti erkedekanatene Aargau, Allgäu, Breisgau, Burgund, Illergau, Klettgau, Rauhe Alb, Schwarzwald, Thurgau og Zürichgau. Blant bispedømmets 350 klostre var betydningsfulle (riks)abbedier som Gengenbach, Petershausen, Reichenau, Salem, Schuttern og Tauberbischofsheim.
Bispedømmet ble grunnlagt rundt 585 for å kristne alemannerne. Det er usikkert om det var en nygrunnleggelse, eller om det bygget på et tidligere bispedømme i Vindonissa (dagens Windisch i Aargau). Konstanz lå opprinnelig under Besançon erkebispedømme, men kom i 780 til Mainz' kirkeprovins.

Fra 1100-tallet var biskopen av Konstanz en fyrstbiskop og dermed samtidig riksfyrste av Det tysk-romerske rike og verdslig hersker over et høystift. Høystiftet var imidlertid vesentlig mindre enn bispedømmets kirkelige utstrekning. Dens usammenhengende besittelser lå på begge sider av Bodensjøen og Oberrhein. Grunnen til at fyrstbiskopen ikke lyktes med å danne et større høystift var at territoriet kom i klem mellom det ekspanderende sveitsiske edsforbundet og de habsburgske besittelsene i Vorderösterreich.
Fra 1414 til 1418 var Konstanz skueplass for Konstanz-konsilet. Da den frie riksbyen Konstanz ble reformert i 1526, ble bispesetet flyttet fra Konstanz til Meersburg. Domkapitelet returnerte til Konstanz i 1548, etter at byen hadde blitt innlemmet i Vorderösterreich og gjenkatolisert av habsburgerne. Da Det tysk-romerske rikets geistlige områder ble sekularisert i 1803, falt høystiftet Konstanz til Baden.
Konstanz bispedømme ble opphevet gjennom paven i 1821. En av grunnene skal ha vært at han mislikte den liberale Ignaz Heinrich von Wessenberg, som domkapitelet hadde utpekt som etterfølgeren til den siste biskopen, Karl Theodor von Dalberg, som hadde dødd i 1817. Bispedømmets tyske andeler ble delt opp mellom de nyoppretta Freiburg erkebispedømme og Rottenburg bispedømme. Noen mindre, bayerske områder ble slått til Augsburg bispedømme. De sveitsiske områdene tilfalt hovedsakelig Chur bispedømme. Bare Thurgau kom til Basel bispedømme. Konstanz' andeler av Vorarlberg ble lagt under Brixen bispedømme.
Cor Scorpii

Cor Scorpii er et norsk black metal-band startet av Windirs tidligere keyboardist Gaute Refsnes, han fikk også med to  tidligere medlemmer i samme band; Stian Bakketeig og Jørn Holen. Etter at bandet hadde spilt inn demoen, valgte Jørn Holen å forlate bandet på grunn av at han ville fokusere på Vreid. Ole «Vargon» Nordsve ble den nye trommeren. De har hittil gitt ut to plater, en demo (Attergangar) og en full-lengde cd (Monument). Cor Scorpii betyr «Skorpionens hjerte».


== Diskografi ==
Attergangar (demo – 2005)
Monument (2008)
Ruin (2018)


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
Gaute Refsnes – keyboard
Rune Sjøthun – rytmegitar
Erlend Eide Nybø – gitar
Thomas S. Øvstedal – vokal
Inge Jonny Lomheim – bass
Ole "Vargon" Nordsve – trommer


=== Tidligere medlemmer ===
Jørn Holen – trommer
Stian Bakketeig – gitar


== Eksterne lenker ==
(en) Cor Scorpii på Discogs 
(en) Cor Scorpii på MusicBrainz 
(en) Cor Scorpii på Encyclopaedia Metallum 
(en) Cor Scorpii på Songkick
Metropolitt

Metropolitt er en geistlig tittel som forekommer i flere kristne kirker. Den nøyaktige betydningen varierer noe mellom de ulike kirkene:


== Den romersk-katolske kirke ==
I den romersk-katolske kirke er metropolitt betegnelsen for lederen av en kirkeprovins. Bispedømmet hans kalles metropolitanbispedømme og er vanligvis et erkebispedømme. De resterende bispedømmene i kirkeprovinsen kalles suffraganbispedømmer. Metropolitten er på enkelte områder overordnet biskopene i suffraganbispedømmene. Den høyere rangen gjelder først og fremst i administrative og rettslige spørsmål; i åndelig forstand er biskoper og metropolitter sidestilt. I tillegg er den administrative og rettslige overhøyhet til en katolsk metropolitt i dag stort sett begrenset til ettersyn og en biskop er fortsatt suveren i sitt bispedømme.
Det mest vanlige er at en kirkeprovins består av ett erkebispedømme – som samtidig er provinsens metropolitanbispedømme – og flere suffraganbispedømmer. Metropolitten er altså en erkebiskop. Det fins imidlertid en rekke unntak fra regelen:

Ikke alle «vanlige» bispedømmer er suffraganbispedømmer. Disse kalles eksempte eller immediate, og de er direkte underlagt paven (for eksempel samtlige bispedømmer i Sveits og Oslo katolske bispedømme).
Ikke alle erkebispedømmer er metropolitanbispedømmer:
Noen erkebispedømmer er suffraganbispedømmer (f.eks. Capua erkebispedømme)
Noen erkebispedømmer er immediate (f.eks. Strasbourg erkebispedømme)
Ikke alle metropolitanbispedømmer er erkebispedømmer (f.eks. Roma bispedømme).
Ikke alle metropolitanbispedømmer har suffraganbispedømmer (f.eks. Udine erkebispedømme).Metropolitten er berettiget til å bære pallium mens hans oppholder seg i sin kirkeprovins.


== Den russisk-ortodokse kirke ==
I den russisk-ortodokse kirken er metropolitt betegnelsen for en «overbiskop», som står i rang mellom biskop og patriark. Denne ordningen er nesten uforandret siden oldkirken (se under).


== Den gresk-ortodokske kirke ==
I den gresk-ortodokse kirken er metropolitt per i dag ensbetydende med biskop.


== Historie ==
I oldkirken fantes en biskop i hver by. Biskopene i provinshovedstedene (gresk μητρόπολις [metropolis]) var samtidig ledere for kirkeprovinsen, som den gang var sammenfallende med de administrative romerske provinsene. Betegnelsen metropolitt kom altså av at de holdt til i «metropolen». De var overordnet de resterende biskopene i provinsen og hadde domsmyndighet som gikk utover suffraganbiskopenes.


== Referanser ==