jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Neues Deutschland

Neues Deutschland (ND) er en tysk dagsavis i Berlin med sosialistisk formål. Avisen var tidligere partiorganet for Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, det statsbærende kommunistpartiet i DDR.
Avisen ble etablert i 1946 og var et av kommunistpartiets viktigste redskaper for «agitasjon og propaganda». Konsentrasjonen av stoff knyttet til parti- og statsledelse var stor, og utgaven av 16. mars 1987 inneholdt hele 41 fotografier av Erich Honecker, den daværende generalsekretæren i kommunistpartiet.
Fra desember 1989 til 2007 tilhørte avisen SEDs etterfølger PDS. 50 prosent av avisen tilhører nå Föderativen Verlags-, Consulting- und Handelsgesellschaft mbH – FEVAC som ligger under PDS etterfølger Die Linke, og resten eies av Communio Beteiligungsgenossenschaft eG.
Før Tysklands gjenforening lå opplaget på rundt en million eksemplarer. Etter gjenforeningen falt opplaget raskt, men avisen eksisterer fremdeles. I 2007 lå opplaget på 42 814 eksemplarer, og var i 2016 sunket til ca. 27 000.Avisen har lokaler i Berlin og er samlokalisert med organisasjonen «Gesellschaft zur Rechtlichen und Humanitären Unterstützung», som består av tidligere DDR-funksjonærer, NVA-offiserer og Stasi-ansatte. Det produseres to utgaver, en landsutgave og en utgave for Berlin og Brandenburg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Neues Deutschland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bjørn Sørvang Hansen

Bjørn Sørvang Hansen (født 1958 i Oslo) er en norsk billedhugger. 
Sørvang Hansens kunstneriske utdannelse startet på Hjerleid skole og håndverksenter på Dovre, med utgangspunkt i treskjæring. Deretter fulgte åtte år som hospitant ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo, med lærere som Hans Normann Dahl, Oddmund Raudberge, Eilif Mikkelsen og Ernst Magne Johansen. Sørvang Hansen har hatt flere separatutstillinger og deltatt på kollektiv- og gruppeutstillinger, deriblant Statens høstutstilling. Han er innkjøpt av blant andre Selvaag Gruppen, Norsk kulturråd, Riksteatret og Lillestrøm sportsklubb. 
Bjørn Sørvang Hansens skulpturer forestiller gjerne dyr. Han har også portrettert idrettsutøverne Tom Lund (ca. 1990), Gjermund Eggen (2006), Jan Egil Storholt (2018) og Vebjørn Rodal (2019). 
Utenom hans yrke som billedhugger interesserer Bjørn seg for modellfly, og han spiller saksofon - særlig innenfor sjangeren jazz.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Chrzanów

Chrzanów (tysk navn 1941-1945: Krenau) er en by i Lillepolske voivodskap. Byen ligger sør i Polen, ca. 35 km vest for Kraków. Selve byen har 39 704 innbyggere, mens det i kommunen bor 52 000. Chrzanow  er en industriby med en del fabrikker og andre industrivirksomheter. Den mest kjente fabrikken i byen er «Bumar Fablok», som var den første lokomotiv-fabrikken i Polen.


== Historie ==


== Kjente personer fra Chrzanów ==
Mikołaj z Chrzanowa (1485–1562)
Józef Patelski (1805–1887)
Jan Oczkowski (1829–1906)
Elia Marchetti (1839–1863)
Bolesław Chwastowski (1846–1907)
Henryk Loewenfeld (1859–1931)
Filip Müller  (1867–1951)
Jan Pęckowski (1874–1959)
Tadeusz Urbańczyk (1887–1973)
Ignacy Schwarzbart (1888–1961)
Zdzisław Krawczyński (1893–1965)
Henryk Bromboszcz (1906–1976)
Izaak Deutscher (1907–1967)
Mascha Kaléko (1907–1975)
Marian Konarski (1909–1998)
Michał Potaczało (1912–1975)
Mieczysław Mazaraki (1913–2003)
Helena Chłopek (1917–2007)
Janina Woynarowska (1923–1979)
Władysław Roman Wawrzonek (1927–2007)
Ewa Krzyżewska (1939–2003)
Bogusław Mąsior (1947)
Mikołaj Grabowski (1946)
Andrzej Grabowski  (1952)
Zbigniew Wąsiel (1966)
Mariusz Jakus (1967)
Janusz Szrom (1968)
Michał Gajownik (1981–2009)
Daniel Buczak (1982)


== Vennskapsbyer ==
 Harnes  Nyékládháza
 Iwano-Frankiwsk


== Billedgalleri ==

		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Liste over borgermestre i Chrzanów


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Chrzanów – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Chrzanów – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Chrzanovia Patria Parva Arkivert 3. januar 2012 hos Wayback Machine. (på engelsk)
Leszno

Leszno (tysk Lissa) er en by i det sentrale Polen som ligger mellom de to store industrisentrene Wrocław og Poznań. Byen har 63 000 innbyggere (2001). Leszno ligger i det storpolske voivodskap fra 1999, og var tidligere hovedstaden i voivodskapet Leszno (1975–1998).


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Leszno – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leszno – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Śrem

Śrem (tysk: Schrimm) er en by ved Warta elven i sentral Polen. Siden 1999 har byen vært en del av Det storpolske voivodskap. Fra 1975 til 1998 var det en del av Poznań voivodskap. I 1995 var befolkningen i byen 29 800.
Śrem ligger 45 km sør for Poznań.


== Attraksjoner ==
Byen er svært vakker med palasser og parker. 

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Śrem – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Śrem – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Bilkollektivet i Oslo

Bilkollektivet er et forbrukersamvirke som ble startet i 1995, og har levert bildelingstjenester i over 25 år. Selskapet er i dag Norges største leverandør av bildeling (målt i omsetning). Driften er non-profit med formål om fullt ut å erstatte medlemmenes behov for egen privatbil, samt gjennom dette bidra til en grønnere by og et bedre miljø, med færre biler og mindre unødvendig kjøring.
Med sin lange historie er Bilkollektivet pioneren innen bildeling i Norgen, og har vært den aktøren som har betydd mest for utviklingen av et bærekraftig tilbud/etterspørsel-forhold. Det innebærer at selskapet  også har bidratt til etablering av flere leverandører, både andre non profit virksomheter (Trondheim og Bergen) samt kommersielle aktører. 
Selskapet ser på seg selv som en ideell organisasjon i konkurranse med kommersielle aktører. De skiller seg fra de kommersielle konkurrentene ved å være 100% ærlig mot formålet  – uten skjulte agendaer eller motiver: De som genuint jobber for mindre forbruk, mindre unødvendig kjøring, og bedre miljø
Bilkollektivet i Oslo samarbeider med søsterorganisasjonene Bildeleringen Bergen og Trondheim bilkollektiv
Bilkollektivet ledes av direktør Morten Munch-Olsen fra april 2018. Styreleder er Iwan Thomson


== Historie ==
Etablert i 1995 i Oslo som et andelslag, som et prosjekt av FIVH, med formål å sikre andelseierne tilgang på et billig og fleksibelt biltilbud. Bilkollektivet ble kjent som Oslo bilkollektiv. I 1999 ble all booking gjort om til å være webbasert. I 2020 lanserte selskapet sin første app for booking, og i 2021 var alle funksjoner inklusive åpning og lukking av bilene flyttet til appen.
Andelslaget ble i starten drevet på dugnad, med innleid konsulent til administrasjon. Fra begynnelsen av 2000-tallet har foretaket hatt egen administrasjon som per 2019 består av elleve personer med en bilpark på over ca 300 biler.
Bilkollektivet endret i 2010 organisasjonsform fra andelslag med begrenset ansvar (BA) til samvirkeforetak (SA). I 2017 ble Bilkollektivet SA kåret til Årets samvirkeforetak.


== Konsept ==
Bilkollektivet kjøper, leier og leaser et varierende antall biler av ulik størrelse for å dekke medlemmenes behov. Ved ferier og travle helger leies det inn ekstra biler, slik at Bilkollektivet.
Medlemmer kan benytte seg av bilene 24 timer i døgnet, og reserverer gjennom et automatisk, nettbasert bookingsystem. 
Alle som har førerkort, er over 18 år og ikke er nektet forsikring eller straffet etter vegtrafikklovens § 22, kan bli andelseiere i Bilkollektivet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilkollektivet
Trondheim Bilkollektiv
Bildeleringen i Bergen
Tczew

Tczew er en by ved Wisła i Pommerske voivodskap i Kociewie i Nord-Polen. Byen har i overkant av 60 000 innbyggere.


== Innbyggere ==
1960: 33 700 innbyggere 
 1970: 41 100 innbyggere
 1975: 47 000 innbyggere 
 1980: 53 600 innbyggere
 1990: 59 500 innbyggere 
 1995: 60 600 innbyggere 
 2000: 61 200 innbyggere 
 2001: 61 400 innbyggere 
 2002: 60 000 innbyggere 
 2005: 60 128 innbyggere 
 2013: 60 641 innbyggere


== Vennskapsbyer ==
Tczew sine vennebyer:

Witten, Tyskland, siden 1990
Kursk, Russland, siden 1996
Werder (Havel), Tyskland, siden 1998
Lev Hasharon, Israel, siden 1997
Biržai, Litauen, siden 1997
London Borough of Barking and Dagenham, Storbritannia, siden 1999
Dębno, Polen, siden 2000
Beauvais, Frankrike, siden 2005
Illichivsk, Ukraina, siden 2006
Aizkraukle, Latvia, siden 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Tczew – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Knut Joner

Knut Johan Søder Joner (født 17. oktober 1987 i Oslo) er en norsk skuespiller og filmfotograf. Han gikk ut fra dramalinjen på Hartvig Nissen skole i 2006 og filmskolen i Lillehammer i 2016. 
Joner debuterte foran kamera som Arild i barne-TV-serien Arild og den usynlige byen som gikk på NRK i 1994. Våren 2008 spilte han i Unni Lindells Nattsøsteren, og i spillefilmen Respekt, regissert av hans far, skuespilleren og regissøren Johannes Joner. I filmen Max Manus, som hadde premiere 19. desember 2008 hadde han rollen som Gunnar Sønsteby.
Høsten 2008 hadde han også noen av stemmene i animasjonsfilmen Madagascar 2. Joner har de siste årene medvirket i forskjellige TV- og filmproduksjoner. I tillegg synger og spiller han i punkrock-bandet Blodbank som opptrer i Oslo.  
Joner er også barnebarnet til teater- og filmskuespilleren Rolf Søder, fetter til skuespiller Kristoffer Joner, tremenning til danser og artist Alexandra Joner, og i slekt med musiker og komponist Sverre Indris Joner.


== Utvalgt filmografi ==
Olav i Into The White, Zentropa (2012)
Eirik i Bambieffekten, Feil Film AS (2011)
Gunnar Sønsteby i Max Manus, Filmkameratene (2008)
Stephen og Rico i Madagascar 2, Dreamworks (2008)
Knut i Respekt, Nordisk film (2008)
André i Nattsøsteren, NRK (2008)
Sønnen i Andre Omgang, Paradox (2007)
Taffy Kirkebye i Transithall (postproduksjon)
Arild i Arild og den usynlige byen (1995)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Joner på Internet Movie Database 
(da) Knut Joner på Filmdatabasen 
(en) Knut Joner hos The Movie Database 
Knut Joner hos Filmweb
«Helmax Heltemot», anmeldelse av Max Manus i Bergens Arbeiderblad
«Stor Max Manus», anmeldelse av Max Manus i Verdens Gang
«Herregud, var jeg så ung!», reportasje fra innspillingen av Max Manus på Karl Johan, med Gunnar Søsteby
«Upolerte værstinger», artikkel i Aftenposten om respekt
«Spenning, krig og kjærlighet», artikkel i Aftenposten om lanseringen av Max Manus
«Ekte respekt», intervju med Knut og Johannes Joner om spillefilmen Respekt
Søren Jessen-Petersen

Søren Jessen-Petersen (født 1945 i Nørresundby) er en dansk jurist, journalist og diplomat. Han var FNs spesialutsending for Kosovo og sjef for UNMIK fra juni 2004 til juni 2006.
Tidligere har han arbeidet for FNs høykommissær for flyktninger, og sist vært assisterende høykommissær. I 2005 var han kandidat til posten som høykommissær.
Thoughts on the Education of Daughters

Thoughts on the Education of Daughters, full tittel Thoughts on the education of daughters: with reflections on female conduct, in the more important duties of life var den første boken forfatteren Mary Wollstonecraft publiserte. Boken ble gitt ut i 1787 av Wollstonecrafts venn, redaktøren Joseph Johnson og er en dannelsesbok, med råd for hvordan unge piker i datidens økende middelklasse bør utdannes.
Inowrocław

Inowrocław er en industriby sentralt i Polen, 40 km sørøst for Bydgoszcz. Byen er kjent for sine saltbad og saltminer.
Arthur 2: On the Rocks

Arthur 2: On the Rocks er en amerikansk romantisk komedie fra 1988 regissert av  Bud Yorkin. Filmen handler om millionærarvingen Arthur som nettopp har giftet seg med sin kjæreste Linda etter å ha forlatt en annen kvinne ved alteret. Kvinnens styrtrike far ønsker imidlertid hevn og legger store hindringer i veien for det nygifte paret. Hovedrollene spiles av Dudley Moore og Liza Minnelli, mens sentrale biroller spilles av Stephen Elliott, Cynthia Sikes, Geraldine Fitzgerald og John Gielgud. 
Filmen er en oppfølger til den meget populære Arthur fra 1981, men ble ikke på nær så populær som den. Kritikerne var heller ikke så begeistret.
Filmens soundtrack inkluderer bidrag fra artister som Burt Bacharach og Kylie Minogue.


== Handling ==
Arthur har mot foreldrenes ønsker giftet seg med Linda og sammen planlegger de nå å adoptere. Men bak i kulissene lurer en hevngjerrig Burt Johnson som føler seg kraftig ydmyket etter at Arthur forlot hans datter ved alteret. Han klarer å ta kontroll over Arthurs formue og dermed blir han i stand til å legge hardt press på paret. Arthur og Linda blir tvunget til å flytte inn i en falleferdig leilighet og Arthur må ut på jobbmarkedet. Stadige hinder legges i veien for paret og Arthur ender etter hvert opp som uteligger. På et herberge for uteliggere treffer han gjenferdet av sin gamle tjener Hobson. Dette møter gir ham en ny motivasjon for hvordan han kan gjenvinne sin kjære og ta rotta på Burt.


== Om filmen ==


=== Popularitet og økonomi ===
Arthur 2 ble ingen publikumssuksess. Den innbrakte kun $14,7 millioner i USA og havnet på en 64. plass over de mest innbringende filmene i USA i 1988.


=== Anmelderne ===
Den fikk hard medfart av filmkritikerne, noe som gjenspeiles i at den kun har oppnådd 13 % på Rotten Tomatoes. Både Roger Ebert og Leonard Maltin gav den 2 av 4 stjerner.Den fikk blandet mottakelse av de norske anmelderne.


=== Annet ===
Lisa Minnelli ble tildelt en Razzie Award i klassen verste kvinnelige skuespiller (inkludert for sin rolle i Rent-a-Cop).


== I rollene ==
Dudley Moore som Arthur Bach
Liza Minnelli som Linda Marolla Bach
John Gielgud som Hobson
Geraldine Fitzgerald som Martha Bach
Kathy Bates som Mrs. Canby
Paul Benedict som Fairchild
Stephen Elliott som Burt Johnson
Cynthia Sikes som Susan Johnson
Ted Ross som Bitterman
Jack Gilford som Mr. Butterworth
Ron Canada som Bartender
Barney Martin som Ralph Marolla


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur 2: On the Rocks på Internet Movie Database 
(no) Arthur 2: On the Rocks hos Filmfront 
(sv) Arthur 2: On the Rocks i Svensk Filmdatabas 
(fr) Arthur 2: On the Rocks på Allociné 
(nl) Arthur 2: On the Rocks på MovieMeter 
(en) Arthur 2: On the Rocks på AllMovie 
(en) Arthur 2: On the Rocks på Turner Classic Movies 
(en) Arthur 2: On the Rocks på Rotten Tomatoes 
(en) Arthur 2: On the Rocks på Box Office Mojo
Assuranceforeningen Gard

Assuranceforeningen Gard er et internasjonalt gjensidig sjøforsikringsselskap.
Selskapet baserer seg på rederansvar. Hovedkontoret er plassert i Arendal, Norge. Selskapet har i tillegg kontorer i Athen, Bergen, Bermuda, Göteborg, Helsingfors, Hongkong, Imabari, London, New York, Oslo, Rio de Janeiro, Singapore  og Tokyo, med totalt 450 ansatte.


== Eksterne lenker ==
Selskapets nettsted
Original Stories from Real Life

Original Stories from Real Life, full tittel Original Stories from Real Life; with Conversations Calculated to Regulate the Affections, and Form the Mind to Truth and Goodness 


== Eksterne lenker ==
(en) Original Stories from Real Life – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Original Stories from Real Life – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Utgaven fra 1791 i særtrykk fra 1906, tilgjengelig via Google Books
Mary Wollstonecraft: A 'Speculative and Dissenting Spirit' av Janet Todd hos www.bbc.co.uk
Assuranceforeningen Skuld

Assuranceforeningen Skuld er et internasjonalt sjøforsikringsselskap basert i Oslo, Norge, som spesialiserer seg på rederansvar og sjøforsikring. Samlet forsikringspremie i 2018/19 var 402 millioner USD. I tillegg til Oslo har Skuld kontorer i Bergen, Bermuda, København, Hamburg, Hongkong, London, New York, Pireus, Singapore og Tokyo.


== Historie ==
Skuld ble etablert i 1897 i Oslo, Norge, som den første P&I klubben utenfor Storbritannia. Navnet har sitt opphav i norrøn mytologi, der Skuld er en av de mektige gudinnene kjent som norner som vever skjebnens tråder. 
Foreningens formål er gjensidig forsikring av ansvar og tap som medlemmene pådrar seg i direkte forbindelse med driften av de inntegnede skip.


== Virksomhet ==
Skuld er en av tretten medlemmer i International Group of P&I Clubs. P&I klubbene sørger for ansvarsforsikring for omtrent 90% av verdens handelsflåte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skuld's hjemmeside
International Group of P&I Clubs
Aveiro (distrikt)

Aveiro er ett av Portugals 18 distrikter, og ligger på den nordvestlige kysten til Portugal. Hovedstaden er Aveiro.
Distriktet hadde 713 578 innbyggere i 2001 og dekker et areal på 2 808 km².


== Kommuner ==
Aveiros distrikt omfatter 19 kommuner (municípios) som i sin tur er inndelt i 208 sogn (freguesias).

Águeda
Albergaria-a-Velha
Anadia
Arouca
Aveiro
Castelo de Paiva
Espinho
Estarreja
Ílhavo
Mealhada
Murtosa
Oliveira de Azeméis
Oliveira do Bairro
Ovar
Santa Maria da Feira
São João da Madeira
Sever do Vouga
Vagos
Vale de Cambra


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Aveiro (district) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gudrun Tiedge

Gudrun Tiedge (født Lemke 29. september 1953 i Garz/Rügen) er medlem av landdagen i Sachsen-Anhalt for Die Linke og nestleder i delstatspartiet.
I DDR var hun en aktiv angiver for Stasi (inoffisiell medarbeider) under dekknavnene «IM Rosemarie» og «IM Rosemarie Lehmann». Samtidig arbeidet hun som statsadvokat i DDR og deltok i forfølgelse av såkalte «republikkflyktninger» og annerledes tenkende.Det vekket kraftige reaksjoner da den tidligere Stasi-angiveren som representant for Die Linke, i 2006 ble innvalgt i rådet for stiftelsen som har ansvar for å bearbeide følgene av SED-diktaturet i delstaten. Offerforeningene trakk seg da fra rådet.


== Referanser ==
Alan Lee

Alan Lee (født 20. august 1947 i London) er en britisk illustratør
I sin lange karriere har Alan Lee først og fremst tegnet og malt illustrasjoner til J.R.R. Tolkiens «Ringenes Herre», «Silmarillion», «Hobbiten» og andre bøker. Han har også vært med på produksjonen av filmtrilogien om Ringenes Herre, sammen med illustratørkameraten John Howe. 
Alan Lee har også tegnet ting til Stargate, en serie science fiction-filmer.


== Tidlig liv ==
Alan Lee er født og oppvokst i London der han studerte grafisk design på Ealing Art College. Han var veldig interessert i folklore og myter.
Han jobbet i London som bokillustratør til midten av 1970-tallet da han flyttet til Chagford, Dartmoor sammen med kona si, Marja Lee Kruyt, og kollegaen Brian Froud. Etter en oppfordring fra Ian Ballantine, en kjent amerikansk forfatter, lagde Froud og Lee boka Faeries – inspirert av landskapet i Dartmoor. Faeris er ei bok med illustrasjoner og forklaringer av mytiske skapninger.


== Senere liv ==
Alan Lee er kjent for sine illustasjoner i Tolkiens bøker, men han har illustrert mange andrebøker som The Mabinogion, Castles, Merlin Dreams, and Black Ships Before Troy: The Story of the Illiad The Mabinogion, Castles, Merlin Dreams  og  Black Ships before Troy
Alan Lee dro til New Zealand for å hjelpe til med filmen Ringenes herre-trilogien. Han skulle designe hvordan Midgard skulle se ut. Hans illustrasjoner for boka Ringenes Herre ga et bilde på hvordan han forestilte seg Midgard.
Ringenes Herre var ikke den eneste filmen han designet. Også Legend, Erik the viking og Merlin.
Lee var en av grunnleggerne av den årlige Mythic Garden, en utstilling av steinskulpturer, i Stone Lane Garden.
Han har to barn; Virginia og Owen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alan Lee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alan Lee – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alan Lee på Internet Movie Database 
(en) Alan Lee på AllMovie 
(en) Alan Lee hos The Movie Database
ATP Tour Masters 1000

ATP Masters er turneringer arrangert av Association of Tennis Professionals. De etterfølger ATP Masters Series som de het før 2009. Følgende turneringer inngår  i Masters 1000 (2009):


== Turneringer ==
Rosalind Franklin

Rosalind Elsie Franklin (født 25. juli 1920, død 16. april 1958) var en britisk kjemiker, som gjorde betydningsfulle oppdagelser innen forståelsen av strukturene i DNA, hvor hun bidro til selve oppdagelsen av strukturen i 1953. Hun hadde de beste bildene man dengang kjente av DNAs mulige struktur, foretatt ved røntgenkrystallografi, en teknikk som var perfeksjonert av Linus Pauling til kartlegging av krystallatomer.  Men når det gjaldt å anvende teknikken på DNA, var det bare Franklin som lyktes med prosessen.  I tillegg var Pauling overbevist om at DNA utgjorde en dobbel spiral og ikke en trippel.
Maurice Wilkins, Francis Crick og James Watson utgjorde resten av firkløveret ved King's College i London som prøvde å knekke koden for DNAs struktur. I Watsons bok The Double Helix om oppdagelsen av strukturen, omtalte han Franklin i så sårende vendinger at Crick og Wilkins fikk Harvard University Press til å stanse førsteutgaven. Likevel utkom neste utgave med omtale av henne som ikke «helt uten tiltrekningskraft og kunne ha vært ganske vakker om hun bare hadde vist et minimum av interesse for klær».  Han kommenterer at hun ikke engang brukte leppestift, videre at hennes antrekk viste «like mye fantasi som en engelsk blåstrømpeungdom». Crick sa: «Jeg er redd vi alltid benyttet en, la oss si, nedlatende holdning overfor henne.»
Dette forklarer trolig hvorfor Franklin holdt sine DNA-fotografier innelåst.  Hun var under et konstant påtrykk fra de tre mennene om å dele resultatene sine med dem, samtidig som de behandlet henne respektløst. Som kvinne måtte hun innta sine måltider i et rom som også Watson kalte «skittent og tarvelig». Gradvis begynte Franklin å oppføre seg rart. Hun benektet at DNA er spiralformet, selv om hennes egne bilder dokumenterte dette, og hengte sommeren 1952 opp et notat rundt omkring på King's College som opplyste: «Det er med dyp sorg vi ser oss nødt til å meddele at DNA-heliksen avgikk ved døden fredag 18.juli 1952... Man håper at Wilkins vil holde minnetalen over den avdøde heliksen.»
I  januar 1953 viste Wilkins fotografiene hennes til Watson, «trolig uten hennes vitende og vilje». Watson innrømmet at dette var «nøkkelbegivenheten» i deres forskning, som skaffet dem Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1962.  Da hadde Rosalind Franklin vært død i fire år. Hun var bare 37 år gammel da hun døde av eggstokkreft, trolig forårsaket av kronisk overeksponering for røntgenstråler.  Hun hadde sjelden brukt forkle som beskyttelse, men vandret skjødesløst rett inn i strålene.


== Referanser ==