jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anselmo Citterio

Anselmo Citterio (født 19. mai 1927, død 2. oktober 2006) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Citterio vant en olympisk sølvmedalje i sykling under Sommer-OL 1948 i London. Sammen med Arnaldo Benfenati, Guido Bernardi og Rino Pucci kom han på andreplass i lagkonkurransen 4000 meter forfølgelsesritt bak Frankrike.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv sykling, 4000 m forfølgelsesritt, lag  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Anselmo Citterio – Olympics.com 
(en) Anselmo Citterio – Olympic.org 
(en) Anselmo Citterio – Olympedia 
(en) Anselmo Citterio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Anselmo Citterio – Italias olympiske komité 
(en) Anselmo Citterio – Cycling Archives 
(en) Anselmo Citterio – CycleBase
Bandar-e Anzali

Bandar-e Anzali (farsi: بندر انزلی), kalt Bandar-e Pahlavi (farsi: بندر پهلوی) før den iranske revolusjon, er en by i den Iranske provinsen Gilan, rundt 25 km nord for Rasht. Byen hadde 110 643 innbyggere i 2006.Bandar-e Anzali ligger på en smal landtunge mellom Anzali-lagunen og Det kaspiske hav, og er en av de viktigste havnebyene i Nord-Iran. Det er fergeforbindelse til Baku i Aserbajdsjan.
Byen ligger delvis lavere enn havnivå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fa) Offisielt nettsted 
(en) Bandar-e Anzali – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gudmund Marhaug

Gudmund Olav Marhaug (født 30. august 1945) er utdannet barnelege og professor i medisin ved NTNU. Han er fagdirektør ved St. Olavs hospital HF, og har tidligere vært klinikksjef ved Barne og Ungdomsklinikken ved samme sykehus. Han var konstituert adm.direktør fra 18. mai til 15. oktober 2009, mellom Gunnar Bovim og Nils Kvernmo.


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Gudmund Marhaug i BIBSYS
Péribonka (elv)

Péribonka er ei elv i Saguenay-Lac-Saint-Jean-regionen i Quebec, Canada. Den er 547 km lang, og har et nedbørsområde på 26 936 km². 
Elva munner ut i Lac Saint-Jean i Pointe-Taillon nasjonalpark, som en av de største tilløpene til sjøen. Byen Péribonka ligger ved elvemunningen på nordsiden av sjøen.
Romanen Maria Chapdelaine fra 1913, av den franske forfatteren Louis Hémon foregår langs denne elva.
Det er 4 vannkraftverk i elva, det eldste bygget i 1952 og det nyeste fullført i 2008. Det største er Chute-des-Passes-demningen fra 1959, med en årsproduksjon på 854 MW.
Péribonka er en tilløpselv til Saguenay som i sin tur flyter ut i St. Lawrence.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rivière Péribonka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nils Kvernmo

Nils Kvernmo (født 22. juli 1954) er en norsk helseleder. Fra september 2009 til 1. januar 2018 var han administrerende direktør ved St. Olavs hospital HF i Trondheim.Kvernmo er utdannet sykepleier og har siden 1979 innehatt flere lederstillinger i helsevesenet. Han kom til stillingen som administrerende direktør ved St. Olavs hospital fra stillingen som rådmann i Orkdal kommune. Han var styreleder ved St. Olavs hospital fra 2006 til mai 2009, da han trakk seg for å søke stillingen som administrerende direktør etter Gunnar Bovim. Kvernmo vokste opp på Geitastrand og er Geir Kvernmos eldre bror.


== Referanser ==
Roy Hegreberg

Roy Hegreberg (født 25. mars 1981) er en tidligere norsk syklist som syklet for det norske kontinentallaget Sparebanken Vest-Ridley. Hegreberg jobber nå som daglig leder for UCI 2.1-rittet Tour des Fjords.
Roy er broren til tidligere syklist og sportssjef i Team Øster Hus-Ridley, Morten Hegreberg. 1. mars 2014 valgte broren å trekke seg fra jobben som sportssjef grunnet trang økonomi i laget. Roy Hegreberg overtok da det sportslige ansvaret i Team Øster Hus-Ridley sammen med Stein Ørn, Arne Åreskjold og Jan Erik Fjotland.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roy Hegreberg – ProCyclingStats 
(en) Roy Hegreberg – Cycling Archives 
https://web.archive.org/web/20110527062103/http://rittranking.merida.no/person/64407/view
https://web.archive.org/web/20120509030556/http://www.sykling.no/nyheter/arkivnyheterfralandevei/Sider/Roy%20Hegreberg%20nr.%204%20i%20sesongdebuten.aspx
Hemavan

Hemavan (sørsamisk: Bïerke) er et tettsted i Storuman kommune i Västerbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Det ligger ved E12, ca. 150 kilometer nordvest for tettstedet Storuman og ca. 19 kilometer vest for Tärnaby. Tettstedet befinner seg omkring 38 kilometer fra riksgrensen og omkring 97 km til nærmeste norske by Mo i Rana. En internasjonal turistvei Blå vegen går gjennom Hemavan. I 2010 hadde tettstedet 222 innbyggere.Tettstedet ble opprettet i 1834 under navnet Björkfors. I 1918 fikk det sitt nåværende navn Hemavan. Det befinner seg i lavlandet i nærheten av innsjøene Ahasjön og Tängsvattenluspen. Hemavan er omgitt av en mektig fjellverden med fjelltopper på omkring 1 700 meter i Norra Storfjället, Södra Storfjället og Artfjället. 
Seks dager i uken går det direktefly mellom Arlanda lufthavn og Hemavan Flyplass, og man kan reise mellom Stockholm og Hemavan på mindre enn to timer.
Hemavan er først og fremst et turiststed, som såvel sommer som vinter lokker besøkende til fots eller på ski i fjellet. Den alpine skisporten står høyst på listen for turister og det finnes snø i bakkene fra begynnelsen av november. Alpinistklubben IK Fjällvinden i Tärnaby trener og konkurrerer i Ingemarbacken og Anjabacken og på bar bakke ved Vikmyra idrettsplats i Tärnaby om sommeren og høsten.
Den 425 kilometer lange vandringsveien Kungsleden, begynner i Hemavan og ender i Abisko. Drottningleden er omkring 10 kilometer, og ble innviet i år 2000 av dronning Silvia av Sverige og strekker seg mellom Hemavan og Laisaliden.
I Hemavan finnes det et høyfjellshotell og flere overnattingshytter. 
Fjellparken har også en restaurant med en unik utsikt. Der kan man besøke den fjellbotaniske hagen som viser de fleste urter og blomster i området. I kjelleren finner man også et natur-rom med informasjon om Vindelfjällens naturreservat.
Utfluktsmål i nærheten av Hemavan er Joesjö og Ruttjebäcken, som er kjent for sine erosjonsavleiringer. 
Hemavan er også et område hvor det svenske forsvaret hvert år avholder vinterøvelser innenfor alle de tre forsvarsgreinene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hemavan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ashoka den store

Aśoka (sanskrit: devanāgarī: अशोकः/IAST: Aśokaḥ/IPA: [aˈɕoːkə(hə)]; født ca. 304. f.Kr., død 232 f.Kr.), kjent som Ashoka den store siden han regnes som en av Indias beste keisere, var en indisk keiser (samrat) over Mauryariket som styrte over nesten hele det indiske subkontinentet etter flere militære erobringer fra omtrent 272 f.Kr. til sin død.

Aśokas rike strekte seg fra dagens Afghanistan og Pakistan i vest til Bangladesh og Assam i øst, og så langt sør som det nordlige Kerala og Andhra Pradesh (bortsett fra Tamil Nadu). Han erobret kongeriket kjent som Kalinga, som hadde motstått tidligere erobringforsøk fra Aśokas forgjengere, helt tilbake til Chandragupta Maurya. Aśoka hadde sin hovedstad i Magadha, i det som i dag er Bihar.
Han konverterte til buddhismen fra datidens vediske tradisjoner etter å ha vært vitne til de store blodsutgytelsene under Kalinga-krigen, som han selv hadde startet ut fra et ønske om større erobringer. Senere henga han seg til å spre buddhismen utover i Asia, og opprettet monumenter som markerte viktige steder i livet til Gautama Buddha. Aśoka blir av enkelte regnet som keiseren over alle tider i menneskenes historie og som en filantropisk hersker. Aśoka var en tilhenger av ikkevold (mahavira), kjærlighet, sannhet, toleranse og vegetarisme.I indisk historie blir han husket som Samraat Chakravartin Ashoka, Keiseren over keisere Ashoka, blant mange andre navn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ashoka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zdeňka Honsová

Zdeňka Honsová (født 3. juli 1927 i Jihlava, død 16. mai 1994) var en tsjekkoslovakisk turner. Hun var med i et OL.
Hun deltok i OL 1948, her fikk Tsjekkoslovakia gull i lagkonkurransen. Her ble hun beste utøver sammenlagt, og hun fikk høyeste karakter av alle i både bom og ringer. Kvinnene ble imidlertid kun premiert som lag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zdeňka Honsová – Olympics.com 
(en) Zdeňka Honsová – Olympic.org 
(en) Zdeňka Honsová – Olympedia 
(en) Zdeňka Honsová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Zdeňka Honsová – Tsjekkias olympiske komité
Saint John (elv)

Saint John (fransk: Saint-Jean) er en elv i USA og Canada. Elven er 673 km lang, og har et nedbørsområde på ca. 55 000 km², omtrent likelig fordelt mellom de to landene.
Elvens kilder ligger i delstaten Maine, og har det meste av sitt løp gjennom den canadiske provinsen New Brunswick. Den utgjør grensen mellom de to landene i to partier. Den er den nest lengste elven på den nordamerikanske østkysten mellom St. Lawrence og Mississippi, bare overgått av Susquehanna.
På 1950- og 60-tallet ble elven bygget ut med flere vannkraftverk, hvorav Mactaquac-demningen (1968) er den største.
Den nedre delen av elven, fra Fredericton til utløpet er et populært område for fritidsbåter.
Tom Zirbel

Tom Zirbel (født 30. oktober 1978) er en amerikansk syklist. Han syklet for det amerikanske kontinentallaget Priority Health/Bissell Pro Cycling Team fra 2006. For 2010-sesongen hadde han en avtale om å sykle for det amerikanske ProTour-laget Garmin-Slipstream, men han testet positivt for DHEA og fikk kontrakten annullert. Han ble utestengt i to år, og bestemte seg for å legge opp. I mars 2011 valgte det amerikanske anti-doping byrået (USADA) å redusere utestengelsen med seks måneder på grunn av opplysninger han bidro med i to andre dopingsaker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Zirbel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tom Zirbel – ProCyclingStats 
(en) Tom Zirbel – Cycling Archives 
(en) Tom Zirbel – Cycling Quotient 
Zirbels blogg
Sigurd Jacobsen

Sigurd Jacobsen (født 25. mars 1911, død 14. oktober 1943) var aktiv i motstandsbevegelsen under andre verdenskrig; troppssjef i Milorg og han opererte sammen med Oslogjengen.
Han var sønn av Jakob Fredriksen og Kristine Reinertsen. Han giftet seg med Synnøve Pedersen i 1942 og fikk ett barn med henne.


== Andre verdenskrig ==
Under andre verdenskrig jobbet Jacobsen ved Oslo Havn og jobben ga ham tilgang til tegninger av kaiene og bygningene som Oslogjengen brukte da de senket flere skip på havnen.
Operasjon Mardonius var kodenavnet på en sabotasjeaksjon på Oslo havn natt til 27. april 1943. Sigurd Jacobsen var  med blant andre sammen med Max Manus, Gregers Gram, Halvor Haddeland og Einar Riis Johansen. Manus, Gram, Haddeland og Riis Johansen padlet i kano fra Bleikøya inn til havnen i ly av mørket og festet magnetiske miner (limpets) på tyske skip som lå ved kai. De returnerte til Ljan lenger inn i Bunnefjorden. Jacobsen, som arbeidet ved Akers mekaniske verksted, festet tilsvarende miner på skip inne på verftet. Det ble festet miner på syv skip, men bare tre skip ble alvorlig skadet: «Ortelsburg» (3 800 bruttoregistertonn) ble senket, «Tugela» (5 800 bruttoregistertonn) fikk skader og slagside og en oljelekter ble senket. De andre minene gikk enten ikke av eller ble funnet og uskadeliggjort av tyskerne.
Sigurd Jacobsen ble senere arrestert for blant annet motstandsarbeid og tilsto etter tortur sin rolle i operasjonen. Han ble henrettet den 14. oktober 1943 i Trandumskogen i Ullensaker.


=== Ettermæle ===
I filmen Max Manus ble han spilt av Eirik Evjen.


== Eksterne lenker ==
Våre falne - Andre bok, side 460
Eva Harr

Eva Harr (født 10. mars 1951 i Harstad) er en norsk maler og grafiker. Harr studerte ved Statens Håndverks og Kunstindustriskole fra 1972 til 1977 og deretter ved Statens kunstakademi fra 1977 til 1981.
Hennes bilder med vakre landskapsmotiver fra Nord-Norge har gjort henne kjent, men hun har også i senere bilder hatt et mer ekspressivt uttrykk. Hun har deltatt på Statens Høstutstilling, på kollektivutstillinger i Norge og utlandet og hatt en rekke separatutstillinger i Norge. Eva Harr er innkjøpt av Nasjonalgalleriet, Norsk kulturråd, Riksgalleriet, Nordnorsk Kunstmuseum, Bodø kommune, Narvik kommune, Tromsø kommune, Harstad kommune. Hun har også utsmykket hurtigruten MS «Richard With».
Sommeren 2007 åpnet et permanent galleri med hennes kunst i Reine kultursenter på Reine i Lofoten hvor også fotografen Frank A. Jenssen viser sine bilder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eva Harrs hjemmeside
Geez

Geez er et gammeletiopisk sørsemittisk språk i den afroasiatiske språkfamilien. Språket ble talt av semitter (jøder) som utvandret til Etiopia fra Sør-Arabia i førkristen tid, og som deretter blandet seg med den eldre hamittiske befolkningen i landet.De eldste tekster på geez er innskrifter fra 300-tallet e.Kr.; skriftene mangler vokaltegn likesom de fleste andre semittiske skriftspråk, men i påfølgende århundrer betegnes vokaler ved små streker eller modifikasjoner av konsonanttegn. Den eldste bibeloversettelsen på geez stammer fra ca. år 500, og i århundrene som fulgte dukket det opp en rekke oversettelser av apokryfe bibeltekster, for eksempel Henoks bok. Litteratur på geez består nesten utelukkende av slike religiøse oversettelser, og det lille som eksisterer av originallitteratur er også av kirkelig art, som salmer. Ettersom kirkelitteraturen er forfattet på dette språket er det blitt den etiopiske kirkes liturgiske språk. Fra 900-tallet av ble geez avløst som talespråk av tigrinja og amharisk, der det hamittiske innslag er enda sterkere enn i geez.Språket var det offisielle språk i Kongeriket Aksum og ved det etiopiske keiserhoffet. I dag brukes geez i hovedsak utelukkende som liturgisk språk i den etiopiske ortodokse kirke, den eritreiske ortodokse kirke, den etiopiske katolske kirke, samt i det jødiske samfunnet Beta Israel.


== Se også ==
Geez-skrift


== Referanser ==
Fredrik Georg Lerche

Fredrik Georg Lerche (født 27. mai 1807 på Valløy, død 4. november 1883 i Paris) var en norsk politiker og jurist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Fredrik Georg Lerche ble student i 1825 og var en trofast tilhenger av barndomsvennen Henrik Wergeland i studenttiden. At både Lerche og Wergeland var gjengangere i hovedstadens politijournaler er godt kjent blant mange, men Wergelands navn ble ikke journalført før i 1837, altså lenge etter studietiden. I studietiden var det Lerche som var anfører. I tidsskriftet Samtiden (1908) skilder Halvdan Koht hvorledes «Kameraterne sat sammen og drak om Kveldene og derefter drog ut paa Optøjer og tumultiske Tog i Gatene, hvor de brugte physiske Kræfter mod Politiet». 
Lommelerke har sannsynligvis sitt navn fra Lerche. Intet studenternavn kommer så ofte igjen i politiets  bøker som Lerches. Foruten Wergeland var kameratene til Lerche i all hovedsak juristen Grundt og teologene Bernhoft, Brodtkorp, Holst og Heffermehl. 


=== Karriere ===
Etter å ha tatt juridisk embetseksamen i 1830 ble Lerche i 1838 prokurator for Søndre Trondhjems amt med bosted i Trondhjem. Fra 1843 var han overrettsprokurator. 
Gjennom sitt virke vant han seg stor anseelse blant folket, og under påvirkning av Marcus Thranes agitasjon ble han valgt til stortingsmann for Trondhjem på Stortinget i 1851, hvor han var formann i justiskomiteen. Noe av det første han gjorde, var å skremme opp forsamlingen med «uvøren Debat og hensynsløs Radikalisme». Etter sigende skal hans fantasi ha løpt så løpsk at Aasmund Olavsson Vinje spottet ham med at han hadde gjort faktisk opplysninger enstydig med løgn. 
Fredrik Georg Lerche var ordfører i Tronsheim i to årsperioder, fra 1. januar 1854 til 31. desember 1854, og fra fra 1. januar 1858 til 31. desember 1858. Han kom på Stortinget igjen i 1857 og i 1858. Fra 1858 bodde Lerche på gården sin, Kvamme, i Strinda.
Siden trakk han seg tilbake fra politikken, og flyttet i 1867 til Paris. Det lille norske samfunn ble til slutt så trangt at han brøt ut. Under beleiringen av Paris gjorde han i en alder av 67 år tjeneste som kanonér på vollene.  Han deltok derimot ikke i kommunardoppstanden i 1871, idet «han ansaa anarkisterne liksom preusserne for motstandere av friheten og civilistationen».Han døde i Paris i 1883.


== Verker ==
Kongeriget Norges offentlige Ret (1830)
Om Nødvendigheden af Reform i vor Retspleie (1845)
Yderligere Bidrage til Juristeriets Karakteristik (1846)
Udsigt over Norges Statsforfatning og Retspleie under dets Selvstændigheds-Periode i Middelalderen (1846)
Systematisk Oversigt over constitutionel Forfatnings Væsen og dens Indflydelse paa Lovgivning og borgerlige Forholde (1853)
Paa hvilket Punkt af politisk Udvikling befinder Norge sig for Tiden? (1862)
Om Capital, Penge, Credit og Bankvæsen (1868)


== Referanser ==


== Kilder ==
Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind XV, s. 697. København: J. H. Schultz, 1923.


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik Georg Lerche – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Fredrik Georg Lerche hos Norsk senter for forskningsdata 

(no) Publikasjoner av Fredrik Georg Lerche i BIBSYS
Sommers

Sommers (russ.: Соммерс, svensk: Sommarö, finsk: Someri) er en russisk holme i Finskebukten. Holmen ligger rundt 28 km sør for Vederlax i Finland. 
Før 1944 var Sommarö en finsk utøy i Viborgs län. Et fyr ble oppført på holmen i 1808. Dette ble fornyet i 1866. 
Under fortsettelseskrigen ble en finsk styrke stasjonert på Sommarö. På grunn av dens strategiske beliggenhet ble holmen dernest angrepet av russiske styrker. Kampene som er kjent som slaget om Sommarö ble utkjempet 8. juli til 9. juli 1942. Slaget endte med at russerne måtte trekke seg tilbake.
Fyret på Sommarö ble ødelagt under krigen. Det nåværende fyret er oppført av Russland etter 1945.


== Litteratur ==
Seppo Laurell: Finlands fyrar, 1999, ISBN 952-5180-21-2


== Eksterne lenker ==
I. Uschakoff: Karta öfver Finland, 1898: Beliggenhet for Sommarö
Artikkel om Sommarö fyr i Nordisk familjebok, bind 38, spalte 426, 1926
Lighthouses of Russia: Gulf of Finland
Borgne

Borgne er en rundt 30 kilometer lang elv i kantonen Wallis i Sveits. 
Dens kildeelver er Borgne de Ferpècle og  Borgne d'Arolla, som begge kommer fra isbreer mellom Dent Blanche (4357 m) og Pigne d'Arolla. Borgne renner først gjennom en høytliggende dal, og deretter gjennom dype slukter i Val d'Hérens og munner til slutt ut i Rhône et par kilometer øst for Sion. Den viktigste sideelva er Dixence. Her ligger Lac des Dix, hovedmagasinet i vannkraftsystemet Grande Dixence.


== Bilder ==
Dixence

Dixence er ei 11,5 kilometer lang høyfjellselv i kantonen Wallis i Sveits. Den har utspring i Lac des Dix, og munner ut i Borgne, ei sideelv til Rhône. Lac des Dix er hovedmagasin for vannkraftsystemet Grande Dixence. Demningen er har fire vannkraftverk knyttet til seg.
Den øvre delen av dalføret kalles Val des Dix, mens den lavereliggende delen kalles Val d'Hérémence.
Olga Gyarmati

Olga Gyarmati (født 5. oktober 1924 i Debrecen, død 27. oktober 2013 i Greenfielt) var en ungarsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Gyarmati ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Hun vant lengdehopp for kvinner med et hopp på 5,695 meter som var ny olympisk rekord. Hun deltok også i høydehopp, hun kom på 17.-plass med 1,40 meter.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors deltok hun i lengdehopp, 200 meter og 4 x 100 meter stafett. Beste plassering var en tiendeplass i lengde.
Hun kom på ellevete plass i lengdehopp under sommer-OL i Melbourne i 1956 med et hopp på 5,66 meter.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i friidrett, lengdehopp, kvinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olga Gyarmati – Olympedia 
(en) Olga Gyarmati – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Olga Gyarmati – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Olga Gyarmati – Track and Field Statistics
August Baumann

August Christian Johan Baumann (født 3. februar 1966) er en norsk økonom og bedriftsleder. Han var siden 1. september 2005 administrerende direktør i NetCom AS, som er mobilvirksomheten til TeliaSonera i Norge, han sluttet i 2014. Baumann overtok denne stillingen etter Barbara Thoralfsson. 
Han kom til NetCom som prosjektleder i 1999 fra en stilling i shippingselskapet Leif Høegh & Co. Baumann hadde en mellomperiode som avdelingsleder i tyske Viag Telekom i München, før han ble administrerende direktør i TeliaSoneras norske mobilselskap. I 2014 sluttet han som adm. direktør i NetCom. Han er nå Senior Vice President i Atea-konsernet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
DN – «Baumann klar for sjefshøst». 25. august 2005.
Marcel Hansenne

Marcel Hansenne (født 24. januar 1917, død 22. mars 2002) var en fransk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Hansenne vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass på 800 meter med tiden 1.49,8 bak amerikanske Mal Whitfield og Arthur Wint fra Jamaica.


== OL-medaljer ==
1948  London  -  Bronse i friidrett, 800 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marcel Hansenne – Olympics.com 
(en) Marcel Hansenne – Olympic.org 
(en) Marcel Hansenne – Olympedia 
(en) Marcel Hansenne – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Marcel Hansenne – Fédération française d athlétisme 
(en) Marcel Hansenne – Track and Field Statistics
Joesjö

Joesjö eller Jovattnet (sørsamisk: Jovjaevrie) er både navnet på en innsjø og en bygd i Storuman kommune i Västerbottens län, Sverige. Innsjøen befinner seg ca. 30 kilometer vest for Tärnaby og Hemavan. Riksvei 73 fra Grane passerer forbi innsjøen, 25 kilometer fra E12 på svensk side.
Joesjö ligger i et samisk område, og ble først bebygd i 1837 av Henrik og Lars Larsson fra Kittelfjäll. Sammen med deres familier flyttet de derifra kort tid etterpå, og Joesjö ble deretter ikke bebygd igjen før i 1844, da König Olofsson Tiger flyttet dit fra Degerfors.
Bygden har utviklet seg fra å utelukkende være basert på jordbruk og fiske, til å livnære seg på turisme. Innsjøen og de omkringliggende elvene er rik på røye og ørret, og er populære blant sportsfiskere.
I bygden finnes blant annet Tärna Vilt AB, med kjøttforedling, utleie av skutere, nærbutikk og en restaurant. Frem til 1950-tallet var Joesjö et knutepunkt for handelen mellom Sverige og den midterste delen av Helgeland. 
Fra Joesjö er det ca. 5 km til nærmeste norske gård.
Den svenske alpinisten Ingemar Stenmark ble født i Joesjö.
Semper fidelis

Semper fidelis er latin for «alltid trofast». Uttrykket er best kjent som mottoet til United States Marine Corps, der det ofte er forkortet til Semper Fi.


== Motto gjengitt i byvåpen ==

Semper fidelis har vært brukt som motto for byer og en rekke familier i mange land, så langt tilbake som til 1400-tallet. Eksempler på bruk er som motto for den ukrainske byen Lviv, Exeter i Devon i England og Saint-Malo i Bretagne i Frankrike.


== Andre betydninger ==
«Semper Fidelis» er et album av black metal-bandet Nargaroth fra 2007.


== Eksterne lenker ==
Hardimans historie om Galway
Exeter City Council nettsider med beskrivelse av antatt bakgrunn for bruk av Exeters motto.
Wim Slijkhuis

Willem «Wim» Frederik Slijkhuis (født 13. januar 1923 i Leiden, død 28. juni 2003 i Badhoevedorp) var en nederlandsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Slijkhuis vant to olympiske bronsemedaljer i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass både på 1500- og 5000 meter. På 1500 meter fikk han tiden 3,50,4 - samme tid som sølvvinneren Lennart Strand fra Sverige. 
Henry Eriksson vant løpet med tiden 3.49,8.


== OL-medaljer ==
1948  London  -  Bronse i friidrett, 1500 meter
1948  London  -  Bronse i friidrett, 5000 meter


== Eksterne lenker ==
(en) Wim Slijkhuis – Olympedia 
(en) Wim Slijkhuis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wim Slijkhuis – Track and Field Statistics