jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Materialtretthet (album)

Materialtretthet er debutalbumet til det bergensbaserte bandet The Aller Værste!. 


== Historie ==
Plata kom på bandets eget selskap Den Gode Hensikt i oktober 1980, og ble samme år tildelt Spellemannprisen i kategorien nyrock en kategori som kun ble delt ut to ganger. Plata solgte i om lag 5 000 eksemplarer. I 1990 ble den nyutgitt av Sonet på LP, CD og kassett, der det med LP-versjonen i tillegg fulgte med en 7" med sanger fra bandets singel- og EP-utgivelser, og i 2004 kom den i en lydforbedret utgave på CD på Rec 90. Materialtretthet er også utgitt på vinyl og CD av Oh Yeah! i 2010, denne gang med utbrettomslag hvor innsiden viser hvordan det gikk med Stupedamen etter at forsidebildet ble tatt. CD-utgaven har den første singelen, EP-en og Spellemannprisopptaket som bonusspor.


== Tittel ==
Tittelen på plata henspiller på Alexander L. Kielland-ulykken, som skjedde tidligere på året. Materialtretthet (utmatting) var der forklaringen som ble brukt på hvordan ulykken kunne skje. Omslaget består av en reproduksjon av «stupedama» fra fronten på Brynilds saltpastiller der selve stupedama er liksomanonymisert med en sensurstrek over øynene, og der teksten er byttet ut med bandnavn og platetittel. Med LP-en, også i Sonets nyutgave, fulgte det med et omfattende teksthefte.


== Ettermæle ==
Musikalsk henta plata inspirasjon fra flere kilder, men særlig fremtredende er inspirasjonen fra britisk ska og new wave. Det er også mulig å høre komponenter av blant annet funk, som på det tidspunktet var lite spilt i Norge. Farfisa-orgelets prominente plass gir også plata en distinkt karakter. Tekstmessig spant albumet over temaer som fest og fyll («Du sklei meg så nær innpå livet») via dystre fremtidsvisjoner («Hong Kong», «Blank») til sosiale og politiske samtidsrefleksjoner («Dødelige drifter», «Oppvekst», «Materialtretthet»).
I Morgenbladets kåring over tidenes hundre beste norske album høsten 2011 kom Materialtretthet på sjette plass.


== Sporliste ==
«Du sklei meg så nær innpå livet» – 3:15
«Dødelige drifter» – 2:36
«Døgnflue» – 2:01
«Bare du som passer på» – 3:25
«For dem betyr det lite» – 2:23
«Bare en vanlig fyr» – 2:02
«Må ha deg» – 3:36
«Igjen» – 1:39
«Bare ikke nok» – 3:17
«Hong Kong» – 3:19
«De invalide» – 3:09
«Hekt» – 3:36
«Discodrøv» – 3:21
«Oppvekst» – 2:47
«Materialtretthet» – 2:28
«Menneskelig svikt» – 2:41
«Blank» – 3:11


=== Bonusspor på 2010-utgivelsen ===
«Blålys» – 4:08
«På vei hjem» – 2:42
«Dans til musikken» – 2:48
«Rene hender» – 2:41
«Søster, søster» – 3:31
«Ingen vei tilbake» – 2:04
«Bare ikke nok» (live med Kringkastingsorkestret under ledelse av Egil Monn-Iversen, Spellemannprisen 1980)


== Medvirkende ==


=== The Aller Værste! ===
Chris Erichsen – gitar, vokal
Ketil Kern – trommer, bakgrunnsvokal
Sverre Knudsen – bassgitar, orgel, vokal
Lasse Myrvold – gitar, vokal
Harald Øhrn – bassgitar, orgel, vokal


=== Ytterligere musikanter ===
Svein Johannessen – trombone
Øyvind Nord – trompet


=== Produksjon ===
Kim Augestad – produsent
Freddi Fiord – produsent
The Aller Værste! – produsent
Svein Rønning – lydtekniker


== Eksterne lenker ==
(en) Materialtretthet (album) på Discogs
Johan Svanberg

Johan Svanberg (født 1881, død 1957) var en svensk friidrettsutøver, spesialist innen langdistanseløping. Under jubileumslekene 1906 i Athen tok han to sølvmedaljer, på 5 miles og på maraton.
To år senere deltok Svanberg ved OL 1908 i London. På løpet over 5 miles var han favoritt, og vant kvalifiseringsheatet på beste tid av samtlige seks heat. I finalen måtte han imidlertid se seg slått av britene Emil Voigt og Edward Owen, og tok bronsemedaljen på tiden 25.37,2. På maratonløpet ble han nummer 8 (3.07.50,8), og kom på åttendeplass. Han ble dermed beste europeer, etter at den opprinnelige vinneren av løpet, italieneren Dorando Pietri, ble diskvalifisert. Svanberg deltok også på 3 miles lagløp, med det svenske laget ble utslått i forsøksheatet.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Bronse i friidrett, 5 miles  Sverige
(1906  Athen -  Sølv i friidrett, 5 miles)
(1906  Athen -  Sølv i friidrett, maraton)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Svanberg – Olympedia 
(en) Johan Svanberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Johan Svanberg – databaseOlympics.com (arkivert) 
(sv) Johan Svanberg – Sveriges olympiske komité 
(en) Johan Svanberg – Track and Field Statistics
Harald Øhrn

Harald Øhrn (født 3. september 1954) er en norsk musiker, først og fremst kjent som bassist i The Aller Værste!. Før dette var han medlem av Johnny Banan Band, og kort tid etter at The Aller Værste! var oppløst, ga Øhrn ut plata Stilleben, samtidig som han spilte i bandene Jikk-Jak-Jennik og Hardyguttene. Han har siden spilt med blant andre The Beste og Ratataboo!.


== Diskografi ==


=== The Aller Værste! ===
1980: Materialtretthet (album)
1980: Blålys/På vei hjem (singel)
1980: TAV! (EP)
1981: Disniland i de tusen hjem (album)
1981: Hakk/Bare feiginger (singel)
1986: Bare ikke nok (singel)
1999: The Aller Værste (album)
2007: Live 1980 (album)


=== The Beste ===
1985: En sang for åtte kroner
1987: Blått
2012: En sang for åtte kroner... & blått


=== Stilleben ===
1982: Stilleben


=== Ratataboo! ===
1993: Ratataboo! (album)
1995: Ratataboo! (album)
1995: Grusomt vakker (singel)
1995: Spor i snøen (singel)


=== Deltar på ===
1980: Torpedo Plater: Sjokk Rock
1981: Shit Tapes: 5000 råkks
1984: Northampton Musicians Collective: Yours Truly Norwegian Would
1989: Chris Erichsens Orkester: Hold meg fast
1992: Voices of Wonder: Anarki & Kaos – Norsk punk '79–'81
1994: Het Vinyl: Hulen fra a til å
1997: Rec 90: Sinnssvakt bra – Det beste fra Bergen
1999: Folk & Røvere: Pille (EP)
1999: Folk & Røvere: Oslo (album)
1999: Universal Music: Jeg gleder meg til år 2000
2005: Unidisc: Norsk musikk i 100 – Vol. 9: Dans til musikken
2006: Lasse Myrvold-hyllest: Dans til musikken
2007: Voices of Wonder: Anarki & Kaos 2
2007: Lars Vaular: La Hat – Et nytt dagslys...
2008: Oh No!: Mannen som elsket Yngve
2009: Sverre Knudsen: La det brenne
2012: Prisma Records: I Want The Beatles to Play at My Art Center!
2016: C+C Records: Punx
2018: Norsk Råkk: Helgardert
Alain Mimoun

Alain Mimoun (født 1. januar 1921 i El Telagh som Ali Mimoun Ould Kacha, død 27. juni 2013) var en fransk langdistanseløper av algerisk opprinnelse.
Han vokste opp i en algerisk berberlandsby. I 1939 gikk han inn i den franske kolonihæren, og tok fornavnet Alain. Under andre verdenskrig kjempet han i Italia. 
Etter krigens slutt ble han kelner i kafeen til Racing Club de France, der han trente friidrett. Han ble åtte ganger fransk mester på 5000 meter og hele tolv ganger på 10 000. . Under EM 1950 i Brussel tok han sølv på både 5000 og 10 000 meter, begge ganger slått av «det tsjekkiske lokomotivet», Emil Zátopek.
At Mimoun var samtidig med Zàtopek, så lenge ut til å hindre ham i å ta OL-gull. Tre ganger, på 5000 meter under OL 1948 i London og på både 5000 og 10 000 meter under lekene i 1952, måtte Mimoun nøye seg med sølv bak Zatopek. Til tross for rivaliseringen på banen, var Zátopek og Mimoun gode venner. De møttes til en siste dyst på maratonløpet under OL 1956 i Melbourne.  
Løpet ble arrangert i sterk varme, noe som så ut til å favorisere Mimoun. Han løp fra det øvrige feltet etter 25 kilometer, og passerte mållinjen som vinner på tiden 2.25,00. Der ventet han på vennen Zátopek, som kom i mål som sjettemann, fullstendig utmattet i den ekstreme heten. Mimoun spurte Zátopek: Emil, skal du ikke gratulere meg? Jeg er olympisk mester. Deretter omfavnet de hverandre. Mimoun omtalte senere dette øyeblikket som karrierens største.
I 1966, 45 år gammel, ble Mimoun fransk mester på maraton for sjette gang. Samme år løp han 10 000 meter på tiden 30.16,8 – fremdeles den nest raskeste tiden i aldersklassen M 45.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i friidrett, maraton
1948  London -  Sølv i friidrett, 10 000 meter
1952  Helsingfors -  Sølv i friidrett, 5 000 meter
1952  Helsingfors -  Sølv i friidrett, 10 000 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Alain Mimoun – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alain Mimoun – Olympics.com 
(en) Alain Mimoun – Olympic.org 
(en) Alain Mimoun – Olympedia 
(en) Alain Mimoun – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Alain Mimoun – Fédération française d athlétisme 
(en) Alain Mimoun – Track and Field Statistics 
Biografisk artikkel skrevet til 80-årsdagen i den tyske avisenFrankfurter Allgemeine Zeitung
Merittliste (franskspråklig)
Defence Equipment and Support

Defence Equipment and Support (DE&S) er en etat under det britiske Forsvarsministeriet med ansvar for innkjøp og materiellstøtte til forsvaret. Etaten ble opprettet 2. april 2007 gjennom en sammenslåing av Defence Procurement Agency (DPA) og Defence Logistics Organisation (DLO). DE&S har omkring 30 000 ansatte; av disse er 23 prosent militære og 77 prosent sivile. Hovedkontoret ligger i Bristol. Etaten har et budsjett på 16 milliarder pund, som utgjør 43 prosent av forsvarsbudsjettet.


== Eksterne lenker ==
(en-GB) Offisielt nettsted
Bojan Krkić

Bojan Krkić Perèz (født 28. august 1990) er en spansk-serbisk fotballspiller som spiller for den canadiske klubben Montreal Impact.Han fikk sin debut på Barcelona like etter at han fylte 17. Før dette scoret han i sin tid på Barcelonas juniorlag hele 961 mål. Bojan klarte å slå rekorden til Lionel Messi i september 2007.
Bojans store gjennombrudd kom i 2007 da han var med å vinne Europamesterskapet i fotball U17 med Spania og scoret vinnermålet mot England. 5. juni 2007, 16 år gammel, spilte han sin første kamp for Spanias U21 lag. Han spilte en del kamper for dette laget før den spanske A-landslagsdebuten fant sted da Spania slo Armenia med 4-0 10. september 2008. Bojan kom inn etter 65 minutter som innbytter for Santi Cazorla.
Den 22. juli 2014 meldte han overgang fra FC Barcelona til Stoke City FC, hvor han skrev under på en fireårskontrakt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bojan Krkić – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bojan Krkić – FIFA 
(en) Bojan Krkić – UEFA 
(jp) Bojan Krkić – J.League Data 
(en) Bojan Krkić – Major League Soccer 
(fr) Bojan Krkić – LÉquipe 
(en) Bojan Krkić – Transfermarkt 
(en) Bojan Krkić – national-football-teams.com 
(en) Bojan Krkić – WorldFootball.net 
(en) Bojan Krkić – Soccerbase.com 
(en) Bojan Krkić – FootballDatabase.eu
Frank Becton

Frank Becton (født 11. mai 1873 i Preston, død 6. november 1909 i Liverpool) var en engelsk fotballspiller. Hans posisjon på banen var spiss.
Becton startet sin karriere som juniorspiller i Fishwick Rambles før han signerte for Preston i 1891. Her ble han værende til mars 1895 da han ble kjøpt til Liverpool for £100 av managerne John McKenna og W. E. Barclay. Dette var overgangsrekord for klubben på dette tidspunktet.
Han fikk sin debut, og første mål for de røde 25. mars samme år i 2-3 tapet på hjemmebanen Anfield mot Sunderland. Han fikk nok kamper denne sesongen til å være med på seieren i 2. divisjon.
I oktober 1898 signerte han for Sheffield United. Senere spilte han for Bedminster før han fikk et nytt opphold i Preston. Han var også innom Swindon, Nelson, Ashton Town og New Brighton Tower før han la opp som spiller.
Becton døde av tuberkulose 6. november 1909, kun 36 år gammel.


== Statistikk ==


=== Kamper ===
Liverpool

1895-1898: Ligakamper – mål: 70 kamper – 38 mål.
1895-1898: Totalt kamper – mål: 86 kamper – 42 mål.


=== Medaljer ===
Liverpool

1895/1896: Ligavinner 2. Divisjon.


=== Individuelle utmerkelser ===
1897/1898: Topscorer for Liverpool


== Se også ==
Statistikk om Liverpool FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på LFChistory.net
Narsarsuaq

Narsarsuaq (grønlandsk for Den store sletten) er den yngste bygda i Narsaq kommune, syd på Grønland. Den ble etablert i 1941, og er mest kjent for sin flyplass, Narsarsuaq Airport.


== Historie ==

Narsarsuaq var den viktigste byen på Grønland på Eirik Raudes tid. Han etablerte gården Brattahlíð like ved (Qassiarsuk), men denne bosettingen døde ut på slutten av middelalderen.  
I 1941 etablerte USA en lufthavn i Narsarsuaq, under navnet Bluie West One, kun 9 km fra innlandsisen. 1941 angir dermed også året byen ble etablert – den ble etablert i tilknytning til lufthavnen. Lufthavnen ble brukt som mellomlandingsplass for fly som skulle fra fabrikkene i Nord-Amerika til kamper i andre verdenskrig i Europa. BW1 ble nedlagt i 1958, men gjenåpnet i 1959 da passasjerskipet MS «Hans Hedtoft» gikk ned utenfor Kapp Farvel, for å fungere som utgangspunkt for letearbeid på sydkysten. Fra 1960-tallet har flyplassen også blitt tatt i bruk til sivil trafikk.


== Narsarsuaq i dag ==
I dag er det en blomstrende turistindustri i og rundt Narsarsuaq. Området har et stort utvalg av dyreliv, edelstener, isbreer, og rester fra vikingtiden, som replikaen av Tjodhildkirken. Byens skole heter Atuarfik Napaartoq, og er bygd i 2001. 


== Eksterne lenker ==
Narsarsuaq Airport
Side om Bluie West One
Side om vikingene på Grønland
Johnny Hayes

John Joseph «Johnny» Hayes (født 10. april 1886 i New York, død 25. august 1965 i Englewood, New Jersey) var en amerikansk friidrettsutøver. Han vant maratonløpet i OL 1908 i London.
Hayes' foreldre stammet fra Tipperary i Irland. Friidrettskarrieren skjøt fart i 1906, da han ble nummer fem i Boston Marathon. Året deretter kom han på tredjeplass, og vant Yonkers-Marathon. I 1908 kom han på andreplass i Boston, og kvalifiserte seg dermed til OL i London.
I OL-maratonløpet, som for første gang målte 42 195 m, gikk inn i historiebøkene. Italieneren Dorando Pietri passerte målstreken som førstemann. Pietri var imidlertid fullstendig segneferdig, og falt om flere ganger inne på stadion. Hver gang ble han hjulpet opp på beina igjen, og med funksjonærenes hjelp greide han omsider å passere mållinjen.
Hayes kom i mål som andremann, men etter protester fra den amerikanske lagledelsen, ble Pietri diskvalifisert fordi han hadde mottatt hjelp underveis, og Hayes ble utropt til vinner. Pietri ble imidlertid regnet som løpets moralske vinner, og mottok blant annet en forgylt pokal av Dronning Aleksandra.
Publikumsinteressen var så stor at det i november 1908 ble arrangert en duell mellom Pietri og Hayes i Madison Square Garden. Pietri vant med omkring 70 meter. I et nytt løp i mars 1909 vant Pietri igjen.
Hayes war trener for det amerikanske laget under OL 1912, og arbeidet senere som idrettslærer.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull i friidrett, maraton  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johnny Hayes – Olympedia 
(en) Johnny Hayes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Johnny Hayes – Track and Field Statistics 
(en) Johnny Hayes – Track and Field Statistics 
(en) Artikkel om OL-maratonløpet 1908 på marathoninfo.free.fr
Brattahlíð

Brattahlíð (Brattahlid, Brattalid)  var Eirik Raudes gård ved Eriksfjorden på Grønland. Boplassen ligger i den nåværende grønlandske byen Qassiarsuk.
Den norsk-islandske vikingen Eirik Raude slo seg omkring 985 ned på Brattahlidsletten ved den sydgrønlandske fjorden som senere ble oppkalt etter ham, og etablerte her Brattahlid i Austerbygd. Andre seilte lenger nordvest og grunnla Vesterbygd ved Godthåbsfjorden som den første nordiske bosettingen på Grønland.
Gårdanlegget ble utgravd på 1920-tallet under ledelse av de danske arkeologene Poul Nørlund og Aage Roussell, og Tjodhildkirken som hørte til gården ble utgravd på 1960-tallet. Kirken var beskjedne 2 x 3,5 meter. I år 2000, i anledning 1000-årsfestlighetene, ble Tjodhildkirken gjenoppbygd, litt bortenfor der den opprinnelig stod.


== Se også ==
Kujataa, verdensarvområde fra 2017


== Referanser ==
Boughera El Ouafi

Boughera El Ouafi (født 15. oktober 1898 i Sétif, død 18. oktober 1959) var en algerisk friidrettsutøver. I 1928 vant han maratonløpet under OL 1928 i Amsterdam, der han representerte Frankrike.
El Ouafi ble født i Algerie, og sluttet seg til det franske militærregimentet, som sikret det franske herredømmet i Algerie. En av El Ouafis overordnede offiserer kjente til løpertalentet, og sendte til ham en militærkonkurranse i Frankrike. El Ouafi gjorde en god innsats, og man gav ham lov til å forsøke å kvalifisere seg til OL 1924 i Paris.
Boughera El-Ouafi kvalifiserte seg til OL, og debuterte i OL-sammenheng med en 7.-plass på maratondistansen. Det gode resultatet gjorde det mulig for ham å få bedre anledning til å forberede seg til OL 1928 i Amsterdam. I Amsterdam lå han lenge bak ledergruppen, først fem kilometer før mål løp han forbi konkurrentene og passerte mållinjen først, 26 sekunder foran sølvvinneren Manuel Plaza fra Chile.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boughera El Ouafi – Olympics.com 
(en) Boughera El Ouafi – Olympic.org 
(en) Boughera El Ouafi – Olympedia 
(en) Boughera El Ouafi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Boughera El Ouafi – Fédération française d athlétisme 
(en) Boughera El Ouafi – Track and Field Statistics
Qassiarsuk

Qassiarsuk er ei bygd i Narsaq kommune, syd på Grønland. Den ble opprettet i 1924 som den første fåreholdplassen på Grønland. 
Bygda ligger i bunnen av Tunuliarfik (dansk: Skovfjorden), der Eirik Raude slo seg ned da han dro til Grønland i 982. Garden hans het Brattahlíð (Brattahlid), og lå i det som den gang het Austerbygda. Derfor finnes det mange verneverdige ruiner fra nordboerne i dette området.
Bygda hadde 102 innbyggere pr 2006, inkludert de omkringliggende fåreholdplassene. Herfra har man utsikt til lufthavnen Narsarsuaq Airport på den andre siden av Tunulliarfik, som er hovedinngangsporten til Sydgrønland. I luftlinje er det ca. 40 km til Narsaq og 5 km til Narsarsuaq.
Bygdas økonomiske grunnlag er fåreavl. De siste årene har turismen hatt en økende betydning i området, som er ideelt for vandrere, som kan vandre mellom fåreholdplassene. Noen av fåreholdplassene tilbyr også overnatting.
Narsarsuaq nås lett med båt, dessuten er det helikopterforbindelse til Narsaq, som ligger ved munningen av Tunuliarfik, ca. 40 km unna. I Qassiarsuk finnes det elverk, butikk, barnehage og helsestasjon.


== Se også ==
Kujataa, verdensarvområde fra 2017
The Pacific

The Pacific er en amerikansk dramakrigsserie fra 2010, produsert av Home Box Office. Serien utspiller seg under andre verdenskrig og fokuserer spesielt på den legendariske 1. marinedivisjon i United States Marine Corps under Stillehavskrigen. Steven Spielberg og Tom Hanks er blant produsentene. 
Serien ble innspilt i Australia i områdene i Queensland, Victoria og omkring Melbourne, og handlingen i serien omhandler slaget om Guadalcanal, slaget om Peleliu, slaget om Iwo Jima og slaget om Okinawa.
Serien har et spesielt fokus på John Basilone i flere episoder. Han er autentisk og kjent USMC-soldat som ble drept første dag av invasjonen på Iwo Jima. Han mottok flere høye utmerkelser, blant andre Medal of Honour, Navy Cross og Purple Heart.


== Episodeliste ==
Sendedato i USA i parentes.

Guadalcanal/Leckie (14. mars 2010)
Basilone (21. mars 2010)
Melbourne (28. mars 2010)
Gloucester/Pavuvu/Banika (4. april 2010)
Peleliu Landing (11. april 2010)
Peleliu Airfield (18. april 2010)
Peleliu Hills (25. april 2010)
Iwo Jima (2. mai 2010)
Okinawa (9. mai 2010)
Home (2. mai 2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Pacific (miniseries) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Pacific på Internet Movie Database 
(da) The Pacific i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) The Pacific på AllMovie 
(en) The Pacific på Turner Classic Movies 
(en) The Pacific på Rotten Tomatoes 
(en) The Pacific på Metacritic
Steve Ditko

Stephen J. «Steve» Ditko (født 2. november 1927 i Johnstown i Pennsylvania, død rundt 29. juni 2018) var en amerikansk tegneserietegner og -forfatter. Han er best kjent for superheltseriene Spider-Man og Doctor Strange, som han skapte sammen med Stan Lee for Marvel Comics på 1960-tallet. 
I 1966 sluttet Ditko å jobbe for Marvel etter diverse uoverensstemmelser med Stan Lee. Han ønsket mer kreativ frihet, og fant dette hos forlaget Charlton. Der oppdaterte han den gamle superhelten Blue Beetle, og skapte nye serier som Captain Atom og The Question. I The Question og spesielt Mr. A, som han tegnet for Wally Woods selvpubliserte hefte «Witzend», lot Ditko sin inspirasjon fra Ayn Rands filosofi skinne gjennom. 
Ditko har skapt en rekke andre serier, som Shade, the Changing Man, The Creeper, Static, Avenging World, Missing Man og The Mocker.
Ditko nektet siden 1960-tallet å la seg intervjue eller fotografere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Ditko på Internet Movie Database 
(sv) Steve Ditko i Svensk Filmdatabas 
(da) Steve Ditko på Scope 
(fr) Steve Ditko på Allociné 
(en) Steve Ditko på AllMovie 
(en) Steve Ditko hos The Movie Database
Vasilij Kuznetsov

Vasilij Vasiljevitsj Kuznetsov (russisk: Василий Васильевич Кузнецов, født 31. januarjul./ 13. februar 1901greg. i Sofilovka i Kostroma oblast i Russland; død 5. juni 1990 i Moskva) var en russisk politiker som fungerte som formann for Sovjets Presidium fra 10. november 1982 til 16. juni 1983, for andre gang i 1984, og for tredje gang i 1985.
Kuznetsov ble medlem av Sovjetunionens kommunistiske parti i mai 1927. Han tok en pause i sine ingeniør-studier da han oppholdt seg i USA fra 1931 til 1933.  
Fra og med 1940 hadde Kuznetsov mange posisjoner i regjeringen og kommunistpartiet. I 1955 ble han utnevnt til første viseutenriksminister. Fra 1977 til 1986 var han første viseformann for Sovjets Presidium. Etter at Leonid Bresjnev, Jurij Andropov og Konstantin Tsjernenko døde, ble han fungerende formann av Sovjets Presidium, og var Sovjetunionens fungerende statsoverhode.
Han trakk seg tilbake fra politikken i 1986.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Archontology: Vasily Vasilyevich Kuznetsov
Jeremy Sumpter

Jeremy Robert Myron Sumpter (født 5. februar 1989) er en amerikansk skuespiller. Han er mest kjent fra filmatiseringen av J.M. Barries roman Peter Pan, som ble spilt inn i 2003. Jeremy Sumpter også spilt i filmene Frailty og Local Boys. Han spiller også i Clubhouse og "Friday Night Lights"


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jeremy Sumpter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jeremy Sumpter på Internet Movie Database 
(sv) Jeremy Sumpter i Svensk Filmdatabas 
(da) Jeremy Sumpter på Filmdatabasen 
(da) Jeremy Sumpter på Scope 
(fr) Jeremy Sumpter på Allociné 
(en) Jeremy Sumpter på AllMovie 
(en) Jeremy Sumpter hos Turner Classic Movies 
(en) Jeremy Sumpter hos The Movie Database
Marokkansk glasslange

Marokkansk glasslange er en stålorm som lever i Marokko og det nordvestlige Algerie.
Den trives på fuktige steder og finnes opp til 2200 meter over havet i Atlasfjellene. Arten er avhengig av løs jord ettersom den er delvis gravende. Den lever som regel i skog av atlasseder eller eik.Denne arten er den eneste stålormen på det afrikanske kontinentet. Den ble tidligere regnet til glasslangene (Ophisaurus).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) marokkansk glasslange i Global Biodiversity Information Facility 
(en) marokkansk glasslange hos Reptile Database 
(en) marokkansk glasslange hos ITIS 
(en) marokkansk glasslange hos NCBI 
Hyalosaurus koellikeri – detaljert informasjon på Wikispecies
Juho Saaristo

Juho Julius Saaristo (født 21. juli 1891, død 12. oktober 1969) var en finsk spydkaster.
I OL 1912 i Stockholm vant han gull i spydkast med begge hender, der lengdene til det beste kastet med henholdsvis venstre og høyre hånd ble lagt sammen. I tillegg tok han sølv i vanlig spydkast. 
Han deltok også i OL 1920 i Antwerpen, der han ble nummer fire.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Gull i friidrett, spydkast (tohånds)  Finland
1912  Stockholm -  Sølv i  i friidrett, spydkast  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Juho Saaristo – Olympics.com 
(en) Juho Saaristo – Olympic.org 
(en) Juho Saaristo – Olympedia 
(en) Juho Saaristo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Juho Saaristo – databaseOlympics.com (arkivert)