jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Georg Jensen

Georg Jensen (født 31. august 1866 i Radvaad, Danmark, død 2. september 1935 i København) var en dansk sølvsmed og designer. Han grunnla firmaet Georg Jensen Sølvsmedie. 


== Liv og verk ==
Georg Jensen ble tidlig interessert i smedyrket og bestemte seg for å flytte til København, hvor han gikk i lære hos en gullsmed. Mellom 1895-1901 studerte han skulptur ved Kunstakademiet i København, deretter arbeidet han med skulpturell keramikk i Mogens Ballins atelier. 
Etter noen år på Bing & Grøndals porselensfabrikk, grunnla han i 1904 sin egen sølvsmie, hvor han laget sølvarbeider i jugendstil. Snart ble atelieret til firmaet Georg Jensen Sølvsmedie og allerede i 1924 åpnet han en filial på Fifth Avenue i New York City.


== Firmaet Georg Jensen ==
Etter Georg Jensens død i 1935 overtok sønnen Jørgen Jensen (1885–1966) firmaets ledelse. Han fortsatte med å selge sølvtøy av høy kvalitet også av andre formgivere. Blant dem kan nevnes Sigvard Bernadotte, Arne Jacobsen, Verner Panton, Finn Juhl, Henning Koppel, Nina Koppel og Erik Magnussen. På 1960- og 1970-tallet ble skulpturelt utformede smykker og armbåndsur med i sortimentet, disse var formgitt av blant andre Nanna Ditzel og Vivianna Bülow-Hübe. Men også Georgs andre sønn Søren Georg Jensen (1917–82) arbeidet som designsjef i firmaet mellom 1962-1974. Han var også skulptør og sølvsmed.
I 1973 ble Georg Jensens varemerke kjøpt av den danske porselensfabrikken Royal Copenhagen og i 1997 ble Georg Jensen Sølvsmedie en del av Royal Scandinavian Group sammen med Royal Copenhagen, Bing & Grøndal, Holmegaard, Orrefors Kosta Boda, Boda Nova og Höganäs Keramik.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Litteratur og kilder ==
Skandinavisk Design, Taschen GmbH, Köln 2002


== Eksterne lenker ==
Firma Georg Jensen Homepage
Truddi Chase

Truddi Chase (født 13. juni 1935 i Rochester, New York, død 10. mars 2010) var en amerikansk forfatter med multippel personlighetsforstyrrelse (MPD), også kalt dissosiativ identitetsforstyrrelse (DID). Hun skrev boken When Rabbit Howls (1987), på norsk Når kaninen hyler, en selvbiografi om hennes diagnose.
I biografien forteller Chase sammen med det som blir omtalt som «troppene» om alvorlig fysisk, psykisk og seksuell mishandling som hun ble utsatt for av sin mor og sin stefar fra hun var to år til hun var 15, med det resultat at hun utviklet DID. 
Biografien er hovedsakelig skrevet av Chase og troppene, men terapeuten som diagnostiserte og behandlet Chase har tillagt boken noen av hans egne notater fra behandlingen.
Både terapeuten og troppene har vært svært konsekvente angående kravet om å bli forstått som de ulike, selvstendige menneskene de er, ikke som en del av ett individ, med ulike personligheter. 
Troppene husket overgrep fra så langt tilbake som toårsalderen, men ulike troppemedlemmer hadde ulike minner og erfaringer. De ulike personene var i liten grad klar over de andres eksistens, men lærte hverandre å kjenne gjennom behandlingsprosessen.
Boken regnes som unik i sitt slag da den hovedsakelig er skrevet av pasienten selv, ikke av terapeuten. 
Forsøk på å integrere pasienter med DID har vært vellykket, men Chase med troppemedlemmer ønsket ikke dette. I stedet har de fastslått at de nå greier å samarbeide, og at behovet for integrering ikke er til stede.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Truddi Chase på Internet Movie Database
Hans Hagerups gate

Hans Hagerups gate (1–10) er en gate ved Kalvskinnet i Trondheim som strekker seg vestover fra Smedbakken til Kalvskinnsgata. Gata er oppkalt etter Hans Christian Hagerup, som var borgermester og en av 1700-tallets rikeste kjøpmenn i Trondheim med flere eiendommer i sin besittelse. 
Hans Hagerups gate er preget av en rekke leiegårder oppført i jugendstil i perioden 1909–1912. Mot øst ligger Kalvskinnsgården, og mot sør ligger parken Museumsplass, Erling Skakkes gate og Vitenskapsmuseet.


== Bygninger og annet langs Hans Hagerups gate ==
1, 3 og 5: Kalvskinnsgården, murgårdskompleks oppført rundt første verdenskrig. Arkitekt Morten Anker Bachke.
6 og 8: Oppført 1909-1912. Arkitekt Johan Osness.
10: Oppført 1909-1910. Tidligere gikk denne gården under navnet «Ministerpaleet» på folkemunne siden Harald Bothner (justisminister 1905-1907) bodde der i 1910-1915 og Ivar Lykke (statsminister og utenriksminister 1926-1928) bodde der i 1915-1926. Arkitekt Hagbart Martin Schytte-Berg.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 220. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Flickr.com – Bildesøk på Hans Hagerups gate
Tiger Karateklubb

Tiger Karateklubb er en norsk karateklubb som ble opprettet i 1976 og holder til på Frysja ved Teknisk Museum i Oslo. I klubben trenes det shotokan-karate, der dype stillinger og eksplosive øvelser står sentralt. Klubben har over 200 betalende medlemmer. Klubben har høstet en rekke  nasjonale og internasjonale titler. Juniorutøvere fra Tiger har gjort seg bemerket blant annet i junior- og senior-NM fra 2008 med flere gullmedlajer og bestemannspriser.
Blant instruktørene er det tidligere landslagsutøvere i både kumite og kata. Per 2018 var Tiger regjerende norgesmester i lag-kata for femte år på rad for herrer og fir år på rad for damer, samt regjerende mestere for gutter. I NM 2016 ble Tiger beste klubb med flest gullmedaljer totalt i WKF og Shotokan/Shobu Ippon. Tiger tok sølv i lag-kata i WTKO-EM i 2016, der laget tapte for Irland marginen 0,1 poeng. Tiger satte i 2018 norgesrekord med seks deltakende katalag i NM, samt sitt totalt 11. gull i lagkata på rad.
Det instrueres vanlig shotokan-karate (kihon-kata-kumite). I tillegg trenes det noe selvforsvar, blant annet applikasjoner (bunkai) fra kata. Det blir også hentet selvforsvarsteknikker fra andre stilarter da klubben har instruktører gradert i Shito Ryu, Goju-Ryu, Kyokushinkai, Shorin Ryu, krav maga og WKF. Det benyttes også inspirasjon og teknikker fra andre kampformer som boksing, muay thai, Krav Maga,  Jujutsu, Kali, m.m. til å utfylle den grunnleggende basis fra Shotokan-karate.
Klubben samarbeider med Norges Shotokanforbund (NShF), blant annet med årlige sommerleirer med instruktører som Kagawa, Asai, Kase, Kato, Yahara og Kawasoe, og i senere år med Richard Amos, Tom Kompier, Scott Langley, Steve Ubl og Aidan Trimble. Det arrangeres også flere NSF-treninger og samlinger i løpet året med internasjonale instruktører, deriblant Richard Amos, Scott Langley, Scott Midleton og andre instruktører. Tiger holder tradisjonelt en av disse samlingene.


== Organisatorisk tilknytning ==
Norges Idrettsforbund
Norges Kampsportforbund
Norges Shotokanforbund
WTKO World Traditional Karate Organization
JKS


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Tiger Karateklubb på YouTube
Arkeologiåret 1972

Arkeologiåret 1972 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1972.


== Utgravninger ==
Utgravningene til National Institute of Anthropology and History på Mayafunnstedet i Coba begynner under ledelse av Carlos Navarrete.
Abu Hureyra, i Syria.
Tell Abu Hureyra, i Syria.
Varna nekropolis, i Bulgaria.
I Mesa Verde National Park, fullføres Wetherill Mesa Archeological Project med utgravninger på tre klippehus (Long House, Mug House, og Step House), med utforskning av Wetherill Mesa og utgravning av utvalgte mesafunnsteder (begynte i 1959).
En geograf og flyfotograf som studerte flyfoto fra Campeche-regionen på Yucatán beviser at mayaene praktiserte intensivt jordbruk i opphøyde, trange, rektangulære jordlapper som de bygde over den lavere liggende elven som hver sesong gikk over sine bredder og oversvømmet landet.
Utgravninger ved Skara Brae under ledelse av D. V. Clarke begynner.


== Oppdagelser ==
Tre sportsdykkere finner vraket av Akerendam ved Runde i Møre og Romsdal.
Eiksteinen ble funnet ved Hauge (Sokndal).
Ciudad Perdida, i Colombia.
Riacekrigerne blir oppdaget i Det joniske hav.
Tamatsuzuka-veggmalerier oppdages i Asuka, sentral Nara, Japan.
Qilakitsoq-mumiene blir funnet  på Grønland. De er det eldste kjente funn av velbevarte mennesker og drakter i hele den arktiske kulturkretsen.
Vindolanda tablets oppdaget av Robin Birley.


== Utgivelser ==
Mars – The International Journal of Nautical Archaeology and Underwater Exploration utgis for første gang, i regi av Council for Nautical Archaeology i Storbritannia.
Lewis R. Binford – An Archaeological Perspective. New York: Seminar Press. ISBN 0-12-807750-6
R. A. Buchanan – Industrial Archaeology in Britain. Harmondsworth: Penguin. ISBN 0-14-021413-5.
Arthur Raistrick – Industrial Archaeology: an historical survey. London: Eyre Methuen. ISBN 0-413-28050-0.


== Andre hendelser ==
Gimsøysteinen blir hentet fra Bergen til Tromsø museum.
30. mars – 30. september – The Treasures of Tutankhamun utstilt i British Museum i London.
16. november – Convention Concerning the Protection of the World Cultural and Natural Heritage (Konvensjon om beskyttelse av kultur- og naturarven) blir vedtatt av UNESCOs generalkonferanse, og baner vei for å vedta programmet for Verdensarven (World Heritage Site).


== Priser ==
Homer A. Thompson mottar Gullmedalje for fremragende innsats innen arkeologi av Archaeological Institute of America (AIA).


== Dødsfall ==
27. februar – Carl Axel Nordman, finsk arkeolog, kunsthistoriker, museumsmann (født 1892)
8. mars – Kara Cooney, egyptolog fra USA
26. april – Charles Saumagne, fransk arkeolog, advokat og historiker (født 1890)
4. mai – Hetty Goldman, arkeolog fra USA (født 1881)
9. juni – Aage Roussell, dansk arkitekt, arkeolog, museumsmann (født 1901)
31. juli – Mikhail Artamonov, russisk historiker og arkeolog (født 1898)
12. august – Johannes Friedrich, tysk hettittolog (født 1893)
1. oktober – Louis Leakey, kenyansk arkeolog (født 1903)
24. desember – Gisela Richter, engelsk arkeolog og kunsthistoriker (født 1882)
Harald Egenæs Lund norsk arkeolog (født 1910)
István Sándorfi

István Sándorfi (født 12. juni 1948, døde 26. desember 2007) var en ungarsk maler. I 1956 dro han fra Ungarn med sin familie og bodde i både Østerrike, Tyskland for å til slutt bosette seg i Frankrike i 1958. Han begynte å tegne da han var 8 år gammel og malte for første gang med oljefarger da han var 12 år. Han studerte ved École nationale supérieure des beaux-arts og École nationale supérieure des arts décoratifs, som begge ligger i Frankrike. 
Han hadde sin første utstilling i 1973 på Musée d'art moderne de la ville de Paris. Senere hadde han utstillinger i blant annet Los Angeles, San Francisco, København, München og Roma. Han malte som regel merkelige objekter og situasjoner før 1988. Etter 1988 malte han som regel kvinner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Etienne Sandorfi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sandgata

Sandgata (1–75) er en gate i helt nord i Midtbyen i Trondheim som strekker seg vestover langs vestre kanalhavn fra Prinsens gate til Voldgata ved Skansen. Gata har fått sitt navn etter området Sanden, som tidligere var en slette vest for Ravnkloa og som igjen hadde fått sitt navn etter jordsmonnet langs fjæra mot Trondheimsfjorden. Gata er første gang nevnt med sitt nåværende navn i 1768.
Sandgata er del av fylkesvei 6650 og er enveiskjørt vestover i hele sin lengde mellom Prinsens gate og Voldgata.


== Bygninger og annet langs Sandgata ==
3: Tidligere eiendom for Oldenborggården, som ble ødelagt i bybrannen i 1842.
8: Øien & Wahls brygge.
18–20: Digrebrygga, tidligere brygge. Ny bygård oppført i 1996 utformet som brygge.
26: Tannlegegården.
28: Midtbyen parkeringshus.
30: Bygg for Naturvernforbundet i Sør-Trøndelag og Trondhjems Turistforening.
30b: Fuglevakta tilhørende Norsk Ornitologisk Forening.
32–34: Tidligere tomter for General von Kroghs batteri, som ble oppført i 1807 og nedlagt i 1872.
36: Tidligere Tollvaktens brygge.
42: Tidligere eiendom for Tollvesenets stasjon frem til 1880.
55: Bygård med kjeller fra krutthuset til General von Kroghs batteri.
57: Tidligere eiendom for O. Gjølmes navigasjonsskole.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 461–462. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Flickr.com – Bildesøk på Sandgata
Arkeologiåret 1973

Arkeologiåret 1973 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1973.


== Utgravninger ==

Meadowcroft Rockshelter under James M. Adovasio.
Himmelske hestens grave (Cheonmachong), er en kongelig gravhaug i Silla (ca. 300/400-668 f.kr.) i Gyeongju, Korea.
Wilhelmina Feemster Jashemski og hennes kollegaer får muligheten til å arbeide med en uforstyrret peristylhage i huset til G. Polybius i Pompeii.


== Funn ==
Juni – Helleristningene i Alta.
Vindolanda-fragmenter oppdaget av Robin Birley nær Hadrians mur, England.
Fossiler av menneskelige jeksler og 40 pattedyrlignende arter blir gravd ut i Lokasjon 4 i Zhoukoudian, China.


== Hendelser ==
Den første Mesa Redonda de Palenque konferansen i Palenque starter en meget produktiv prosess som fører til store framskitt i forståelsen av Maya hieroglyfer og ikonografi.
Tucson avfallsprosjekt, initeres av William Rathje.
Lov om bevaring av skipsvrak blir vedtatt.


== Priser ==
Gordon R. Willey mottar Gullmedalje for fremragende innsats innen arkeologi av Archaeological Institute of America (AIA).


== Fødsler ==
12. april – Jan Magne Gjerde, norsk arkeolog


== Dødsfall ==
19. januar – Mårten Stenberger, svensk arkeolog og professor i arkeologi ved Uppsala universitet (født 1898)
21. januar – Henri Arnold Seyrig, fransk arkeolog numismatiker og historiker (født 1895)
15. september – Gustav VI Adolf av Sverige, svensk konge og arkeolog (født 1882)
25. september – Michael Gough, britisk arkeolog (født 1916)
8. oktober – Otto Brendel, tysk kunsthistoriker og forsker på etruskisk kunst og arkeologi (født 1907).
23. desember – Joe Caldwell, arkeolog fra USA (født 1916)


== Referanser ==
Glassheim

Glassheim er et tidligere forsamlingslokale under Hadeland Glassverk og tidligere kinolokale for Jevnaker tettsted. Det fungerer som konsertlokale for rockeartister. Blant artister som har gjestet lokalet er Manfred Mann's Earth Band, W.A.S.P, Dimmu Borgir, Lita Ford og Nazareth. Glassheim tar 450 tilhørere. 
Alle som jobber på Glassheim er frivillige.
Klubben ble startet opp av Peder Rolstad , Yngve Lorang Larsson i 2006. The Untouchables Hard Rock Club ble lagt ned i 2014 og byttet navn til Glassheim Rock & kulturscene. 
Glassheim Rock & kulturscene holder for tiden (2014) til i lokalet.


== Referanser ==
St. Jørgensveita

St. Jørgensveita (2–9) er en 202 meter lang veit i Midtbyen i Trondheim som strekker seg nordover fra Bispegata og Domkirkegården ved Nidaros domkirke til Vår Frue Strete og Vår Frue kirke. Navnet er gammelt og kommer fra den milde stiftelsen St. Jørgens hus, som ble stiftet i 1607 og som lå i dagens St. Jørgensveita 2. Veita ble tidligere kalt Det Gamle Kirkestrede eller bare Kirkestredet og følger det opprinnelige løpet til middelaldergaten Langstrete. Denne gikk gjennom området hvor kannikene hadde sine boliger.
Veita har en godt bevart trehusbebyggelse som ble oppført etter bybrannen i 1846, og disse er regnet som et yndet motiv for både malere, tegnere og fotografer. Sørøst for veita ligger Thomas Angells hus og i sørvest ligger Archidiaconi plass.


== Historie ==
Veita ligger i et av middelalderbyens dominerende område, som var på begge sider av det opprinnelige torget. Veita gikk på vestsiden av dette torget, der hvor Munkhaugveita (Smidesgeilan) tok av fra veita i vestlig retning. Flere av byens geistlige bodde i dette området og veita ledet sørover opp til Domkirkegården under navnet Kirkestredet. Denne delen av veita inngikk i den vekterruten som er beskrevet i Magnus Lagabøtes bylov fra 1270-årene. Sør i veita lå det i tidlig tid en eldre steinkirke, trolig Allehelgenskirken, som ble ødelagt i brann på 1300-tallet. Etter bybrannen i 1681 forsvant også det gamle torget, men St. Jørgensveita og øvrig gatenett ble i hovedsak bevart.
Veita har hatt flere navn gjennom tidene. Kirkestretet ble brukt om veita gjennom 1600-tallet, med ulike former av navnet. Domkirkeristen, Kirkeristen eller bare Risten var navnet på veitas øverste og sørligste del inn mot Domkirkegården. Bakgrunnen til disse navnene var en ferist som var lagt ved inngangen til kirkegården for å forhindre adkomst til dyr. Til tross for at St. Jørgens hus ble flyttet til veita allerede i 1691 kom ikke navnet St. Jørgensveita i bruk før i 1768. I denne perioden ble også St. Jørgens-huus gade brukt om veita.


== Bygninger og annet langs St. Jørgensveita ==
2: St. Jørgens hus, stiftelse opprettet i 1607.
7: Synagogen i St. Jørgensveita i Trondheim.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 463. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Christiansen, Per (2004). I Veita. Trondheim: Tapir Akademiske Forlag. s. 185. ISBN 82-519-1966-5. 
Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim, Trondheim kommune.
Electronic System for Travel Authorization

Electronic System for Travel Authorization (ESTA) er et internettbasert system for innreisegodkjennelse til USA.
Statsborgere i mange land, inkludert Norge og mange EU-land, trenger vanligvis ikke visum for innreise til USA. Men fra 12. januar 2009 må de ha godkjenning i forveien for å få gå om bord på fly til USA eller på annen måte komme inn i landet. Dette systemet regnes ikke som et visum, da det ikke følger USAs lov om visum.
Man må søke via internett og betale en avgift på 14 dollar (omtrent 110 NOK) for å få godkjenning for innreise. I søknaden må man svare på spørsmål om narkotikamisbruk, fengselsdommer og lignende. Man kan få hjelp hos reisebyråer, men det må man som oftest betale for. Vanligvis godkjennes søknaden i løpet av noen minutter, men det kan være lengre behandlingstid og man kan få søknaden avslått. I prinsippet kan man søke rett før reisen, sågar på flyplassen, men det anbefales å søke minst tre dager før reisen. Den som tidligere har hatt befatning med amerikanske myndigheter i lignende saker, for eksempel å ha blitt nektet innreise, anbefales å søke tidlig og være forberedt på å måtte søke om normalt visum.
En ESTA-godkjennelse er gyldig i to år, eller så lenge passet er gyldig, og i denne perioden kan man reise inn i USA uten å måtte søke på nytt.
Australia har i flere år hatt et lignende system, Electronic Travel Authority (ETA). Det regnes som et elektronisk visum.
Canada har siden 2016 et slikt system, kalt eTA, Electronic Travel Authority.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
Offisiell hjemmeside for ESTA (norsk versjon) Arkivert 3. mai 2017 hos Wayback Machine.
Péter Kovács

Péter Kovács (født 7. februar 1978 i Salgótarján) er en ungarsk fotballspiller som spiller i Re FK og er samfunnskontakt og spillerutvikler for Strømsgodset Toppfotball.Han har tidligere spilt for Újpest FC og Vác FC i Ungarn, FC Lahti og FC Haka i Finland, og Tromsø IL, Viking FK, Strømsgodset IF (i to perioder), Odd Grenland og Sarpsborg 08 FF i Norge, og Lierse S.K. i Belgia.
Kovács har ti landskamper og ett mål for Ungarn, men kunngjorde før overgangen til Lierse at han ville søke norsk statborgerskap.


== Privatliv ==
Kovács er gift med tidligere Stabæk- og landslagsspiller Melissa Wiik.


== Karrierestatistikk ==


== Meritter ==


=== Klubb ===
FC HakaFinsk seriemester: 2000
Den finske cupen: 2002StrømsgodsetSeriemester: 2013


=== Individuell ===
Toppscorer i norsk 1. divisjon: 2008
Toppscorer i Tippeligaen: 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Péter Kovács – Transfermarkt 
(en) Péter Kovács – national-football-teams.com 
(en) Péter Kovács – FootballDatabase.eu 
(en) Péter Kovács – Soccerway 
(en) Péter Kovács – EU-Football.info 
(no) Péter Kovács – Norges Fotballforbund 
(en) Péter Kovács – FBref 
magyarfutball.hu spillerprofil
Skibet skal sejle i nat

«Skibet skal sejle i nat» er en dansk sang fra 1957 som ble fremført av på dansk av Birthe Wilke og Gustav Winckler. Melodien er skrevet av Erik Theodor Fiehn, og teksten er skrevet av Poul Sørensen. Sangen var Danmarks første bidrag til Eurovision Song Contest og endte på tredjeplass i Eurovision Song Contest 1957.


== Eurovision Song Contest ==
Sangen ble fremført i Eurovision Song Contest 3. mars 1957 som niende bidrag – etter Frankrikes Paule Desjardins med «La belle amour» og før Sveits' Lys Assia med «L'enfant que j'étais»
Da avstemningen var ferdig, hadde «Skibet skal sejle i nat» fått ti poeng og en tredjeplass blant ti deltakere.


=== Et berømt kyss ===
Sangen er en kjærlighetsballade, hvor sangerne skilles før én av dem foretar en sjøreise på skipet som nevnes i teksten. I tillegg er sangen berømt for kysset som duoen utveksler på slutten av fremførelsen – det lengste scenekysset i konkurransens historie. Det ble slik fordi en scenearbeider unnlot å signalisere at de skulle slutte.Sangen og det «forbudte kysset» har siden blitt en klassiker i dansk Eurovision-historie og en del av Eurovision Song Contest-folkloren.Under Congratulations-showet i 2005 latet vertene Katarina Leskanich og Reinars Kaupers som om de fremførte sangen på nytt. Plutselig dukket Wilke selv opp mellom vertene like før de skulle kysse.


=== Utgitt tidligere ===
«Skibet skal sejle i nat» var komponert av Erik Theodor Fiehn, som også skrev filmmusikk. Blant annet skrev han musikk til Dirch Passer-filmen «Den store gavtyv» som hadde premiere i 1956. I en barscene med Preben Marth, Mogens Davidsen og Bodil Miller ble de første strofene av «Skibet skal sejle i nat» brukt som bakgrunnsmusikk. Dagens konkurranseregler krever at et bidrag ikke må ha vært utgitt tidligere, men det er usikkert om disse reglene var like strenge i 1957. Uansett fikk ikke saken noen konsekvenser for det danske bidraget eller resultatet.


== Utgivelse ==
Wilke og Winckler ga ut sangen på EP våren 1957. På EP-en var også andreplassen fra den danske finalen i Melodi Grand Prix, «Kærlighedens cocktail».


=== Sporliste ===


== Andre versjoner ==
Poeten har skrevet en norsk tekst med tittelen «Skipet skal seile i natt», mens duoen Nils Georg (Nils Perne og Georg Eliasson) har skrevet en svensk versjon, kalt «Skeppet skall segla i natt». Gustav Winckler spilte også inn en tyskspråklig versjon, «Das Schiff geht in See heute Nacht», under artistnavnet Gunnar Winckler og sammen med den svenske artisten Bibi Johns.


=== Innspillinger ===


== Referanser ==
Birk (navn)

Birk er et mannsnavn med flere mulige opprinnelser. Det kan være:

en opprinnelig tysk kortform av mannsnavnet Burkhard, som er dannet av gammelhøytyske burg, «hjelp, redning, beskyttelse», og harti, «hard, sterk».
en variant av mannsnavnet Burke, som er dannet av gammelengelske burh, «festning».
en variant av mannsnavnet Barker.
en variant av mannsnavnet Birch.Birk er også et annet norsk ord for bjørk. Merk at det norrøne ordet for bjørk var bjǫrk. Birk brukes også som etternavn.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Birk  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Birk Sproxton (1943–2007), canadisk dikter og forfatter
Birk Engstrøm (f. 1950), norsk fotballspiller


== Annen bruk av navnet ==
Birk, rollefigur i Ronja Røverdatter
Birk sport, en sportsbutikk
Birk var blant de hundre mest brukte navnene på hunder i Norge i 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Birk
(en) Think Baby Names: Birk