jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Couscous

Couscous er gryn fremstilt av semule av durumhvete. Det er et hovednæringsmiddel i Nord-Afrika. Ordet couscous benyttes også for å betegne en rett bestående av tillagede couscousgryn servert med en gryterett bestående av grønnsaker med eller uten kjøtt eller fisk.


== Etymologi ==
Selve ordet stammer fra arabisk kuskusi og er av berbisk opprinnelse, det er avledet av seksu som betyr velrullet, velformet eller rundet.


== Tilberedelse ==
Retten lages ved at disse grynene trekkes i kokende vann, gjerne tilsatt forskjellige krydder og servert med annet tilbehør. De rundt 1 mm store grynene er fremstilt på en slik måte at de har en god lagreevne og er svært lette å tilberede.


== Gryteretten ==
Couscous er også en betegnelse på en hel rett, som er nasjonalretten i Marokko, Tunisia og Algerie.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		


== Se også ==
Bulgur
Pasta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Couscous – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Monks

The Monks er et amerikansk rockeband sammen i Tyskland på 1960-tallet. Etter lang tids oppløsning kom de sammen igjen i 1999 og har siden opptrådt sammen, uten å ha spilt inn nye studioalbum. I sin tidlige periode avvek de sterkt fra periodens gjengse musikalske stil, og de har siden blitt gruppert innenfor betegnelsene urpunk og garasjerock.
Blant musikere som har erkjent en innflytelse fra The Monks er blant annet Henry Rollins, Beastie Boys og Jello Biafra i Dead Kennedys, samt bandet The Fall. 


== Medlemmer ==
 Gary Burger : gitar, vokal
 Larry Clark : orgel, vokal
 Dave Day : banjo, vokal
 Eddie Shaw : bass, vokal
Roger Johnston : trommer, vokal (død 2004)


== Utgivelser ==
Black Monk Time (1965/1994)
Five Upstart Americans (1999)
Let's Start a Beat - Live From Cavestomp (2002)
Silver Monk Time - A Tribute to the Monks (2006) 


=== Singler ===
«Complication» / «Oh, How To Do Now»
«I Can't Get Over You» / «Cuckoo»
«Love Can Tame The Wild» / «He Went Down To The Sea»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Shaw, Eddie & Klemke, Anita (1994): Black Monk Time. Carson Street Publishing Inc., ISBN 0-9633371-2-2.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The Monks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Monks: The Transatlantic Feedback
Gustav ter Jung

Gustav ter Jung (født 15. mai 1928 i Bergen, død 16. oktober 2007) var en norsk bankmann.
ter Jung var utdanna ved Norges Handelshøyskole. Han hadde ledende stillinger i Bergens Privatbank fra 1954, i Kreditkassen (banksjef i Bergen) fra 1970 og i Sørlandsbanken. Han blei deretter administrerende direktør i Andresens Bank, og han var sentral da denne fusjonerte med Kreditkassen i 1980. Fra da av og fram til pensjonering i 1990 var han viseadministrerende direktør i Kreditkassen-konsernet.
ter Jung hadde flere viktige verv innen norsk kulturliv. Blant annet var han styreleder i Festspillene i Bergen og i Norsk rikskringkasting.
Hundvåkøybrua

Hundvåkøybrua er ei fritt frambygg-bru i Austevoll kommune i Hordaland. Sammen med Storholmenbrua binder den sammen Huftarøy og Hundvåkøy. Hundvåkøybrua er 460 meter lang, med seilingshøyde 28 meter. Den har 3 spenn; hovedspennet er 233 meter. Byggingen av bruforbindelsen begynte i 2005, og bruene ble åpnet 17. november 2007. Bruene er en del av en arm av fylkesvei 546.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
Bilde av brua sett fra sør.
Bergens Tidende: Austevollsbrua er åpnet (18. november 2007)
Våre Veger: Austevoll – snart et samlet øyrike (06/2007, s. 38)
Materiellødeleggelsesrifle

En materiellødeleggelsesrifle (eller MØR i norsk militærterminologi) er et gevær av stort kaliber som brukes til presis ødeleggelse av fiendtlig materiell.  Andre bruksområder er ødeleggelse av eksplosiver og skarpskyting på ekstremt hold.  Det store kaliberet er nødvendig for å bruke ammunisjon med spesielle egenskaper, slik som Raufoss NM140 MP «multi-purpose».
Det norske forsvaret bruker 12,7 mm materiellødeleggelsesrifle, fra den amerikanske produsenten Barrett Firearms Company.
Kjente materiellødelsesrifler:

Accuracy International AW50F, Storbritannia (12,7 mm NATO)
Accuracy International AS50, Storbritannia (12,7 mm NATO)
Barrett M82A1, USA (12,7 mm NATO)
Gepard materiellødeleggelsesrifle, Ungarn (12,7 mm NATO, 12,7 mm Bloc eller 14,5 mm Bloc)
McMillan TAC-50, USA (12.7 mm NATO)
PGM Hecate II, Frankrike (12.7 mm NATO)
Steyr IWS 2000, Østerrike (15,2 mm Proprietary Steyr APFSDS)
Zastava M93 Black Arrow, Serbia (12,7 mm NATO 12,7 mm Bloc)
Roaming

Gjesting, også kjent ved det engelske navnet roaming, er et uttrykk som betegner at sluttbruker av mobiltelefon med kundeforhold til et spesifikt mobilnett («hjemmenett») kan benytte et annet mobilnett (det besøkte nettet), utenfor hjemmenettets geografiske dekningsområde, for å få tilgang til mobiltjenester, det vil si å ringe ut, motta samtaler, sende og motta SMS/MMS og bruke datatjenester. Mulighet for gjesting kan være kommersielt fremforhandlet, eller pålagt av telemyndighetene, i Norge Nasjonal kommunikasjonsmyndighet.
Man skiller mellom internasjonal gjesting og nasjonal gjesting. Internasjonal gjesting betegner at det besøkte nettet og hjemmenettet er i to ulike land. Internasjonal gjesting er svært utbredt, og betyr at en mobilkunde som reiser utenlands, får bruke mobilnettet til en mobiloperatør i landet eller landene vedkommende besøker. Det skjer ved at operatøren gir roamingadgang til mobilkundens egen mobiltilbyder. Slike avtaler er ofte gjensidige. Telenor og Telia har avtaler om gjesting i de fleste land på kloden, Telenor i praksis i alle vesentlige land unntatt Mauritania. Nasjonal gjesting betyr at en mobiltilbyder får bruke en annen operatørs mobilnett til sin trafikk, men uten å måtte innplassere basestasjoner eller annet utstyr i dette nettet. I Norge er bare Telenor pålagt å gi nasjonal gjesting til andre operatører når disse har bygget mobilnett som dekker minst 30% av befolkningen, men samtidig ikke har nasjonal dekning. I oktober 2007 ble Telenor pålagt av Post- og teletilsynet å gi den nye mobiloperatøren Network Norway nasjonal gjesting, noe operatøren også hadde fremforhandlet hos Telia.


== EU og gjesting ==
I oktober 2007 lanserte Europakommisjonen et roamingdirektiv som vil redusere og samordne roaming-prisene i hele Europa. I november 2007 fremla Kommisjonen samtidig et direktiv om revisjon av telereguleringen, hvor det foreslås å droppe den nasjonale reguleringen og påleggene om innenlands gjesting dersom konkurransen fungerer godt i det aktuelle marked. Kommisjonen har fra 2007 også arbeidet med et forslag om å regulere prisene på internasjonal roaming med data – dataroaming. I 2013 fremmet EU-kommissær Neelie Kroes et forslag om å fjerne alle roamingutgifter.I april 2017 ble det klart at mobilbrukere skal kunne ringe, tekste, surfe på mobilen i hele EU uten å måtte betale noe ekstra fra 15. juni samme år. Vedtaket gjelder også EØS-land.


== Se også ==
Tjenesteleverandør
Videreselger
Virtuell operatør
MVNO
LLUB
Telelosji
Bitstrøm-aksess
Samtrafikk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Post- og teletilsynet om regulering av nasjonal roaming i mobilnett (Marked 15)
EU-kommisjonen – oversiktsside om internasjonal roaming.
Eksempel på avtaleverk fra Jara.no
Lovdata, Ekomforskriften
Lovdata, Offentlig nett-forskriften
Håkon Gulbrandsen

Håkon Arald Gulbrandsen (født 15. mars 1969 i Halden) er en norsk diplomat og politiker fra Sosialistisk Venstreparti (SV). Han var statssekretær for utviklingssaker i Utenriksdepartementet 2007-2009. Gulbrandsen er utdannet jurist fra Universitetet i Tromsø.
Gulbrandsen var førstesekretær ved Norges ambassade i Pretoria, Sør-Afrika, og har også (1999–2002) vært andresekretær ved ambassaden i Damaskus, Syria. Han har også arbeidet i Utenriksdepartementets rettsavdeling og med menneskerettighets-dialog overfor Kina.
Gulbrandsen var medlem av sentralstyret i Norges Gymnasiastsamband (NGS) 1987-88.
I perioden 1989-93 var Gulbrandsen første vararepresentant fra Østfold på Stortinget, og møtte tidvis som vararepresentant for Wenche Lyngholm.


== Eksterne lenker ==
(no) Håkon Gulbrandsen hos Stortinget 
(no) Håkon Gulbrandsen hos Norsk senter for forskningsdata
Knut Arne Hovdal

Knut Arne Hovdal (født 29. januar 1961 på Frosta) er førsteamanuensis i ledelsesfag ved Høgskolen i Nord-Trøndelag. Hovdal var perioden 2007-2011 rektor ved HiNT. 
Etter at rektorperioden gikk ut, gikk Hovedal tilbake til sin tidligere jobb som førsteamanuensis samme sted. Han er utdannet ved Levanger lærerhøgskole som allmennlærer (1982–1984), som cand.merc. ved Statens lærerhøgskole i handels- og kontorfag (1989–1992) og han tok sin doktorgrad ved Copenhagen Business School (2004).
Hovdals doktorgradsavhandling har tittelen De profesjonelle i endring – en analyse av de profesjonelles konstruksjon av identitet i relasjon til ledelse, administrasjon og innbyggerne i Frosta kommune i perioden 1997 til 1999.
Hovdal satt i 2004 i militært fengsel på grunn av at han nektet å møte til repetisjonsøvelse for Heimevernet, noe han argumenterte sterk for ut fra et prinsipielt grunnlag.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Knut Arne Hovdal i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Knut Arne Hovdal i BIBSYS
Skrøotunnelen

Skrøotunnelen er en tunnel på fylkesvei 62 mellom Fressvika i Molde og Jordalsgrenda i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Tunnelen er 2 310 meter lang, og erstatter ei smal og rasfarlig veistrekning. Skrøotunnelen erstatter også Merrabergtunnelen. Sprengningsarbeidet startet 8. mars 2006, og gjennomslaget kom 30. oktober. Tunnelen var planlagt åpnet 29. juni 2007, men åpningen ble utsatt på kort varsel fordi det ble funnet sprekker i den ene betongportalen under sluttinspeksjonen. Portalen ble reparert, og tunnelen ble åpnet for trafikk 19. desember 2007. Offisiell åpning var i juni 2008. Det kostet omkring 100 millioner kroner å drive tunnelen. Tunnelen har fire nødlommer, brannslokkingsapparat hver 125 meter. Samlet pris for anlegget ble 151 millioner kroner.I tillegg til tunnelen består prosjektet av ca. 2000 meter ny vei i dagen og 400 meter gang- og sykkelvei.


== Se også ==
Øksendalstunnelen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Våre Veger: Skrøotunnelen – født av et ras (06/2007, s. 20)
NCC: Skrøotunnelen
Statens vegvesen: Skrøotunnelen (1. mars 2007)
Statens vegvesen: Utsatt åpning av Skrøotunnelen (26. juni 2007)
Statens vegvesen: Løsning er valgt for portalen i Jordalsgrenda (7. september 2007)
Romsdals Budstikke: Tunnelopning til jul? (17. oktober 2007)
Statens vegvesen: Skrøotunnelen åpner for trafikk 19. desember (18. desember 2007)
Tidens Krav: Først gjennom nytunnelen (19. desember 2007)
Statens vegvesen: Riksveg 62 Skrøotunnelen fullføres (25. april 2008)
Skrøotunnelen på Google Street View
Endre Blindheim

Endre Ivar Blindheim (født 5. april 1947) er en tidligere norsk fotballspiller. Han spilte blant annet i Brann fra 1969 til 1975, bortsett fra 1972 da han var Skeid-spiller. Han var hovedtrener i klubben fra 1984 til 1985. De to sesongene endte med henholdsvis opprykk til og nedrykk fra den øverste divisjonen.


== Kilder ==
brann.no: «Branns hovedtrenere siden 1960»
Hestdal kraftverk

Hestdal kraftverk er et vannkraftverk ved Oldervika i Indre Fosen kommune i Trøndelag. 
Verket stod ferdig i 1940 og modernisert i 2004. Maskinene fra 1940 er nå museum. Det nye maskineriet er plassert i et tilbygg.
Verket utnytter et fall på 115 meter i Hestdalselva.  
Det er installert en francisturbin på 1 MW. Midlere årsproduksjon er på 6,2 GWh. Eier er Hestdal E-verk.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Jean Rostand

Jean Rostand (født 30. oktober 1894 i Paris, død 4. september 1977 i Ville d'Avray) var en fransk biolog og filosof. 
Han var sønn av dramatikeren Edmond Rostand og poeten Rosemonde Gérard.


== Referanser ==
SVT 1

SVT 1 (i dagligtale ettan) er Sveriges Televisions hovedkanal. Kanalen startet i 1956. Tidligere navn er Radiotjänst TV, Sveriges Radio TV, TV1 og Kanal 1, før kanalen i 1996 fikk dagens navn.


== Historie ==


=== 1956–1969: Radiotjänst TV og Sveriges Radio TV ===
Da kanalen startet i 1956 fikk den navnet Radiotjänst TV. Senere endret man navnet til Sveriges Radio TV.


=== 1969–1987: TV1 ===
I 1969 ble det bestemt at man skulle få en ny tv-kanal i Sverige. Det resulterte i at TV2 startet 5. desember 1969. Da endret Sveriges Radio TV navn til TV1.


=== 1987–1996: Kanal 1 ===
1. juli 1987 byttet kanalen navn fra TV1 til Kanal 1. Samtidig ble kanalen «rikskanalen» og viste program produsert i Stockholm, mens TV 2 ble «Sverigekanalen» og viste programmer produsert i Sverige utenfor Stockholm.


=== 1996: SVT 1 ===
I 1996 byttet kanalen navn til dagens SVT 1, samtidig forsvant det at man kun sendte program produsert i Stockholm.
Den 15. januar 2001 ble det gjennomført en omfattende programomlegging da SVT 1 fikk de bredeste programmene som hadde flest seere, mens SVT 2 ble litt smalere. Dette innebar at Sveriges største nyhetsprogram, Rapport 19.30, ble flyttet til SVT 1, mens det mer fordypende Aktuellt 21.00 ble flyttet til SVT 2. For SVT 1 var omleggingen vellykket, og kanalen har siden det hvert så godt som like stor som TV4, som i tiden før omleggingen var Sveriges største kanal.


== Distribusjon ==
Som følge av den såkalte must carry-avtalen må SVT 1 (og SVT 2 og TV 4) være fritt tilgjengelig for alle via bakkenett og kabelnett. Det innebærer at kabelselskapene må sende SVT 1 analogt til alle som tilhører deres kabelnett, selv de som ikke er kunder der.
SVT 1 ble sendt i det analoge bakkenettet allerede fra starten av og fortsatte å gjøre det helt til 2008 da det analoge bakkenettet ble slukket.
Sendingene i det digitale bakkenettet ble innleddet i 1999. I starten var SVT 1, i likhet med de øvrige SVT-kanaleene, en kodet kanal, men i 2003 begynte man å sende fritt uten koding.
SVT startet digitale satellitsendinger i 1999. Da ble SVT-kanalene distribuert kun via Canal Digital, men i 2003 ble det inngått en avtale med Viasat. Dermed finnes SVT 1 i kanalpakkene hos begge de dominerende satellit-tv-distributørene.


== Programmer ==
Dette er noen av de programmer som går eller har gått på kanalen:


=== Tidigere programmer ===
Program som er nedlagte eller flyttet til andre kanaler:

Aktuellt
Mat
Rederiet
Snacka om nyheter
Söndagsöppet


=== Innkjøpte programmer ===
Program som er innjøpte:
Teofani

Teofani (fra gresk theos, «gud», og phainein, «å vise fram») er en manifestasjon av Gud eller en gud eller guddom for en person, synlig, men ikke nødvendigvis materiell.Mens Iliaden er det tidligste kilde for beskrivelser av teofanier i den klassiske tradisjonen (og de skjedde gjennom hele den greske mytologien) er sannsynligvis den tidligste beskrivelsen av en teofani i det sumeriske og babylonske eposet om Gilgamesj, nedskrevet en gang rundt 2000 f.Kr. Her møter hovedpersonen Siduri, en gudinne knyttet til brygging og gjæring av drikke. I den jødisk-kristne tradisjonen er Bibelen hovedkilden for teofani.


== Den greske tradisjon ==
Framtoningen av Zevs for Semele i hele hans guddommelighet, «i all hans prakt», er mer enn hva en dødelig kan tåle og hun blir brent til døde av flammene av hans velde. Imidlertid, de fleste greske teofanier var mindre dødelige. Noe uvanlig for gresk mytologi er fortellingen om den udødelige Prometheus, ikke en fra Olympia, men en titan som brakte kunnskapen om ilden til menneskeheten. Det er ingen beskrivelser av mennesker i denne teofani, men Prometheus ble hardt straffet av Zevs for dette.


== Teofani i andre trosretninger ==
Ettersom hinduismen ofte er forstått som en polyteistisk eller panteistisk religiøs retning har teofani hatt en annen betydning enn den har hatt i jødedom og kristendom. Den mest velkjente teofani i østlig religioner finnes i Bhagavad-Gita som i seg selv representerer et kapittel av eposet, Mahabharata. I Gita, ber den berømte krigeren Arjuna til Krishna for å avsløre hans sanne form etter at Krishna har gitt en rekke med leksjoner på slagmarken ved Kurukshetra som indikerer at Krishna er noe langt annet enn en dødelig. Krishna føyer seg og viser Arjuna en åndelig visjon som gjør det mulig for ham å se Krishna i hans sanne form. Det er en fryktelig og en manifestasjon av ærefrykt som utgjør det hoveddelen av Kapittel XI. Denne teofani ble sitert av Robert Oppenheimer da han var vitne til den første testing av en atombombe: «Nå har jeg blitt Døden, verdens ødelegger».Denne tradisjonsretningen hevdes også av Teresa av Ávila, Emmanuel Swedenborg, og mormonkirkens stifter Joseph Smith.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eusebius av Cæsarea hos Tertullian Project
Wojciech Tajner

Wojciech Tajner (født 24. juni 1980 i Zebrzydowice) er en polsk skihopper som representerer skiklubben KS Wisla Ustronianka.
Hans beste plassering i et internasjonalt renn er en 7.-plass fra FIS-cup, og en 24.-plass i et V-cup-renn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wojciech Tajner – FIS (skihopping) 
(pl) Wojciech Tajner – skijumping.pl
Treatment

Treatment er fagordet for behandling av en manuskriptskladd. Et treatment er ofte kun et arbeidsdokument som kun forfatteren benytter. Dette er før det oppstår krav til hvordan ting skal se ut, så i dette dokumentet kan man skrive som man vil. I dette dokumentet finner du svarene som gir kjøtt på benet (premisset). Hvilke personer som dukker opp, rekkefølge, filmen som helhet osv.. Treatment pleier å være lange og detaljerte, ofte mellom 30 og 80 A4-sider. Treatmentet til The Terminator var for eksempel på 48 sider. Et treatment kan i realiteten minne om en novelle.Treatment er andre ledd i filmmanuskriptskrivningsprossessen.
En mellomting av et konvensjonelt manus og et treatment kalles scriptment.


== Referanser ==
Morkenfoss kraftverk

Morkenfoss kraftverk er et vannkraftverk i Flatanger kommune i Trøndelag. Verket stod ferdig i 1958, og ble ombygget i 1986.
Eier er Småkraft, som overtok Norsk Grønnkraft. Kraftverket ble bygget av Namdal kraftproduksjon som ble fusjonert med Norsk Grønnkraft i 2004.
Verket utnytter et fall på 50,5 meter fra Beingårdsvatnet til Morkavatnet.
Magasiner for kraftverket er Beingårdsvatnet som reguleres mellom 111 og 104 moh og Hundavatnet, som er overført via en tunnel fra nabovassdraget Fossvikelva i vest, og har reguleringshøyde mellom 157 og 152 moh. Et mindre felt i ei sideelv til Oksdøla i øst er også overført til Beingårdsvatnets nedbørfelt via en kort kanal.Det er installert en turbin på 2,1 MW. Midlere årsproduksjon er på 11,3 GWh.
Kraftverket er utvidet med et nytt aggregat i 2015. Det er en francisturbin på 0,7 MW.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Småkraft AS
Scheldefoss kraftverk

Scheldefoss kraftverk er et vannkraftverk i Flatanger kommune i Trøndelag. 
Kraftverket ble bygget av Namdal kraftproduksjon og sto ferdig i 1948. Namdal kraftproduksjon ble fusjonert med Norsk Grønnkraft i 2004. Det eies nå av Småkraft AS.
Kraftverket ble fullstendig oppgradert i 1994.
Verket utnytter et fall på 22 meter mellom Dalavatnet og Lauvsnesvatnet. 
Magasiner for kraftverket er Dalavatnet som reguleres mellom 40 og 31 moh og Morkavatnet med reguleringshøyde mellom 57 og 54 moh.
Det er installert en kaplanturbin på 1,45 MW. Midlere årsproduksjon er på 6,2 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Norsk Grønnkraft
Småkraft AS
Leif Svalesen

Leif Svalesen (født 21. desember 1939, død 25. juli 2010) fra Arendal er kjent for i 1974 å ha funnet vraket av slaveskipet «Fredensborg» sammen med to andre amatørdykkere. Svalesen deltok i de marinarkeologiske utgravingene i regi av Norsk Sjøfartsmuseum og Aust-Agder-Museet, og han forfattet en bok om slaveskipets siste reise i trekantfarten 1767 – 1768. Han var dessuten en viktig drivkraft bak de tre museumsutstillingene som presenterer slaveskipets siste reise. Den ene ble vist på Aust-Agder kulturhistoriske senter i Arendal, og de to andre er henholdsvis på Nasjonalmuseet i Accra i Ghana og på den tidligere koloniøya St.Croix i Vest-India. 
Svalesen var fra 1994 til 2004 medlem av UNESCOs vitenskapelige komite for slaveruteprosjektet. 


== Priser ==
For sitt arbeid med å dokumentere og formidle «Fredensborg» ble Svalesen tildelt Aust-Agder fylkes kulturpris i 1998, i 2001 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull, og han ble tildelt Arendal kommunes kulturpris 2007. I desember 2000 fikk han årets kulturpris fra Center for afrikansk kulturformidling, CAK.


== Litteratur ==
Leif Svalesen skrev bok om slaveskipet «Fredensborg», og han publiserte en rekke artikler om arbeidet med «Fredensborg», samt lokalhistoriske artikler.

Leif Svalesen: «Trefningen ved Buskjærsteinen 1812». I Aust-Agder-Arv 1973-74, s. 181 – 188.
Leif Svalesen: «Fredensborgprosjektet. Lokalhistorie i verdenshistorien». I Aust-Agder-Arv 1999, s. 5 – 34.
Leif Svalesen: Slaveskipet Fredensborg og den dansk-norske slavehandel på 1700-tallet. Forord av Johan Kloster.  240s. J.W.Cappelens forlag 1996. ISBN 8202154812 / 82-02-15481-2
Leif Svalesen: Slaveskibet Fredensborg og dansk-norsk slavehandel i 1700 tallet. Oversat af Vibeke Steinicke Sørensen og Hanne Steinicke. 1996. (Dansk utgave.)
Leif Svalesen: The Slave Ship Fredensborg. A detailed account of a slave ship, its crew and its cargo. Indiana University Press. 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svalesen fikk Arendal kommunes kulturpris.Agderposten 16.11.2007DigitaltMuseum: Gjenstander fra Fredensborg-funnet, idag på Aust-Agder museum og arkiv, KUBEN
Frederick Forsyth

Frederick Forsyth (født 25. august 1938 i Ashford i Kent i England) er en britisk forfatter av spenningsbøker med konservativt politisk tilsnitt.


== Liv og virke ==
Forsyth var fra 1956 til 1958 en av britiske Royal Air Forces yngste piloter. Han studerte ved Universidad de Granada i Spania. I 1961 ble han journalist for Reuters, og arbeidet deretter som journalist i England, Frankrike, Spania, Belgia, DDR, Vest-Tyskland og Tsjekkoslovakia. I 1965 ble han ansatt i BBC, hvor han blant annet dekket Biafrakrigen i 1967.
Forsyth utviklet en ide om å benytte journalistisk teknikk for å skrive thrillere. I 1971 satte han denne idéen ut i livet med romanen The Day of the Jackal (på norsk som Sjakalen), som sammen med hans neste thriller The Odessa File (1972) ble internasjonale bestselgere. Han har senere skrevet en lang rekke thrillere. Terroristen Carlos Sjakalen fikk navnet sitt etter Forsyths bok Sjakalen. I 2012 ble han belønnet med britiske Crime Writers' Associations høyeste utmerkelse, The Diamond Dagger for et livslangt kriminallitterært forfatterskap av særlig høy kvalitet.
Flere av hans bøker er blitt filmatisert. Mest kjent er trolig filmatiseringene Sjakalen (1973), nominert til Oscar, The Odessa File (1974) og The Dogs of War (Krigens hunder) (1984).
Forsyth er en konservativ EU-motstander («euroskeptiker») og opptrer tidvis som politisk kommentator. Han har mottatt en pris for sitt arbeide fra den konservative bevegelsen i Storbritannia («the One of Us Award» fra organisasjonen Conservative Way Forward).
I 1997 ble Forsyth utnevnt til Commander of the British Empire.


== Bibliografi ==


=== Oversettelser til norsk ===


== Priser og utmerkelser ==
The Edgar Award for Best Novel 1972, for The Day of the Jackal
The Martin Beck Award 1972, for Schakalen (The Day of the Jackal)
Grand prix de littérature policière 1983, for Sans bavures (No comebacks)
Commander of the British Empire 1997
The One of Us Award (utdelt av Conservative Way Forward) 2003
The Diamond Dagger for kriminallitterært forfatterskap av særlig høy kvalitet 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Frederick Forsyth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fanside
Frederick Forsyth hos Fantasticfiction
(en) Frederick Forsyth på Internet Movie Database 
(sv) Frederick Forsyth i Svensk Filmdatabas 
(fr) Frederick Forsyth på Allociné 
(en) Frederick Forsyth på AllMovie 
(en) Frederick Forsyth hos The Movie Database 
(en) Frederick Forsyth hos Internet Broadway Database