jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ber Groosjohan

Bernardus «Ber» Groosjohan (født 16. juni 1897 i Rotterdam, død 5. august 1971 i Rotterdam) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Groosjohan var med på det nederlandske fotballaget som kom på tredjeplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten av første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.
Nederland som hadde tapt semifinalen til Belgia med 0-3 fikk da en mulighet å spille om sølvmedaljene. De fikk møte Spania i en sølvfinale, Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike, som tapte semifinalen mot Nederland, hadde reist hjem en mulighet til å spille om sølvplassen. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene.
Nederland tapte sølvfinalen til Spania med 1-3 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920. Groosjohan scoret 1-2 målet for Nederland, han scoret totalt tre mål i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
 1920  Belgia - Bronse i fotball  Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ber Groosjohan – Olympedia 
(en) Ber Groosjohan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ber Groosjohan – FIFA 
(en) Ber Groosjohan – Transfermarkt 
(en) Ber Groosjohan – national-football-teams.com 
(en) Ber Groosjohan – WorldFootball.net 
(en) Ber Groosjohan – FootballDatabase.eu 
(en) Ber Groosjohan – EU-Football.info
EM i friidrett 1946 – 200 meter kvinner

Øvelsen 200 meter damer ved EM i friidrett 1946 ble avholdt på Bislett stadion i Oslo, Norge 24. og 25. august 1946.Marit Hemstad og Solveig Toms  representerte Norge. Marit Hemstad  kom på 4.-plass, mens Solveig Toms ikke kom videre fra semifinalen.


== Finalen ==


== Kvalifisering (norske deltagere) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norske EM-deltakere
Brennhaugen

Brennhaugen er et fjell i Hurdal kommune i Akershus. Det har en høyde på 646 meter over havet og er det 20. høyeste fjellet i Akershus av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.


== Se også ==
Fjell i Akershus


== Referanser ==
Sørgardhaugen

Sørgardhaugen er et fjell rett nord for Skrukkelisjøen i Hurdal kommune i Akershus. Det har en høyde på 641 meter over havet. Toppens primærfaktor er 120 meter, og referansesadelen er Oppegårdstormyra nord for toppen.


== Se også ==
Fjell i Akershus


== Referanser ==
Purus

Purus er ei elv i Brasil og Peru i Sør-Amerika, og ei sideelv til Amazonas. Den er 3 210 km lang, med et nedbørfelt på 63 166 km². Middelvannføringen er 8 400 m³/s.
Purus har sine kilder i de lavere fjellområdene øst for Andesfjellene i Peru. Den munner ut i Amazonas vest for elva Madeira, som den renner parallelt med over en lang strekning.
Rognstadkollen

Rognstadkollen er et fjell i Hurdal kommune i Akershus. Det har en høyde på 627 meter over havet.


== Se også ==
Fjell i Akershus


== Referanser ==
Karoline Dyhre Breivang

Karoline Charlotte Dyhre Breivang (født 10. mai 1980 i Oslo) er en norsk håndballspiller som spiller for Larvik Håndballklubb. Breivang meldte overgang til Larvik i 2005-sesongen, og kom da fra NTG/Stabæk. Tidligere har hun spilt for Hosle Idrettslag og Stabæk. Hun debuterte for det norske landslaget i håndball mot Ungarn den 30. november 2000. Med 305 landskamper var hun til 2021 spilleren med flest landskamper for Norge. Fra 2001 til 2004 var hun mye skadeplaget og gikk glipp av tre mesterskap for Norge (to på grunn av skade og et fordi hun ikke ble uttatt). Hun har nummer åtte på landslagsdrakten, og er 172 cm høy. 
Hun gav seg på landslaget i 2015. Dyhre Breivang var elev ved NTG Bærum i perioden 1996-1999.Hun fødte en datter i oktober 2016.


== Meritter med Larvik HK ==
Vant Champions League 2011
Vant Cupvinnercup 2008
7 seriegull
6 NM-gull


== Meritter landslag ==
EM 2012 – Sølv
OL 2012 – Gull
VM 2011 – Gull
EM 2010 – Gull
VM 2009 – Bronse
EM 2008 – Gull
OL 2008 – Gull
VM 2007 – Sølv
EM 2006 – Gull
VM 2005 – 9.-plass
EM 2004 – Gull
EM 2000 – 6.-plass


== Priser og utmerkelser ==
2012: Vant prisen «Årets lagspiller» for året 2011 under Idrettsgallaen 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karoline Dyhre Breivang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Karoline Dyhre Breivang på Internet Movie Database 
(en) Karoline Dyhre Breivang – Olympics.com 
(en) Karoline Dyhre Breivang – Olympic.org 
(en) Karoline Dyhre Breivang – Olympedia 
(en) Karoline Dyhre Breivang – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Karoline Dyhre Breivang – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Karoline Dyhre Breivang – Norges Håndballforbund 
(no) Karoline Dyhre Breivangs spillerprofil hos Larvik HK
Geitryggen

Geitryggen er en ås i Hurdal kommune i Akershus. Den har en høyde på 627 meter over havet. Like øst for Geitryggen ligger en annen navnløs topp med en høyde på 636 meter over havet. Denne er den 23. høyeste toppen i Akershus av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.


== Se også ==
Fjell i Akershus


== Referanser ==
Skotjernhaugen

Skotjernhaugen er et fjell i Nannestad kommune i Akershus. Det har en høyde på 596 meter over havet.


== Se også ==
Skotjernfjellet
Søndre Skotjernfjellet
Svartungbråteberget

Svartungbråteberget er et fjell øst for Svartungselva ved Skrukkelia i Hurdal kommune i Akershus. Det har en høyde på 619 meter over havet og er det 25. høyeste fjellet i Akershus av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.


== Se også ==
Fjell i Akershus


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Johann Christoph Altnikol

Johann Christoph Altnikol (1720–1759) var en tysk komponist og organist.
Altnikol var elev av Johann Sebastian Bach og hans svigersønn.


== Liv og virke ==
Fra 1733 gikk Altnikol på gymnasiet i Lauban. Mellom 1740 og 1743 var han sanger og hjelpeorganist ved St. Maria Magdalena-kirken i Breslau. Fra 1744 studerte Altnikol teologi i Leipzig og kom der i kontakt med Johann Sebastian Bach som ble hans lærer og framtidige svigerfar. Bach skrev at Altnikol «har siden mikkelsmess 1745 vært til kontinuerlig hjelp i koret gjennom å opptre som bratsjist og cellist, men mest som bass-sanger...»I januar 1748 fikk Altnikol organistpost i Niederwiesa i Schlesien, godt hjulpet av referansene fra sin lærer, J. S. Bach: «Han er en elev jeg ikke behøver å skjemmes over.» September samme år overtok Altnikol den ledige organistposten i Stadtkirche St. Wenzel i Naumburg, en stilling han beholdt til sin død.
20. januar 1749 giftet han seg med Elisabeth Juliane Friedericia Bach, datter av Johann Sebastian og Anna Magdalena Bach. Etter J.S. Bachs død i 1750 tok de på seg omsorgen for Gottfried Heinrich Bach, Elisabeths psykisk utviklingshemmede bror.
Fra 1750 til 1751 var Altnikol en tid lærer for Johann Gottfried Müthel, ellers er den siste delen av Altnikols liv lite kjent.


== Verk ==
Få av Altnikols komposisjoner er bevart. For tiden er blant andre disse kjent:

to motetter
Befiehl du deine Wege, tonesetting av et dikt av Paul Gerhardt (firestemmig)
Nun danket alle Gott (femstemmig)
en klaversonate
to kantater
en ricercar (c-dur) for tangentinstrument (orgel?)
en messe i d-moll (Kyrie, Gloria)


== Referanser og noter ==


== Kilder ==
(de) Georg von Dadelsen: «Altnikol, Johann Christoph.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, ISBN 3-428-00182-6, s. 228 (digitalisering).
(de) Arrey von Dommer: «Altnikol, Joh. Christoph». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 1, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, s. 372.


== Litteratur ==
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «Johann Christoph Altnikol» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm 1975, sp. 133–134.


== Eksterne lenker ==
Johann Christoph Altnikol i All Music Guide
Johann Christoph Altnikol i Bach-Quellendatenbank
(en) Fritt tilgjengelige noter av Johann Christoph Altnikol i International Music Score Library Project
Blekketjernshøgda

Blekketjernshøgda (også skrevet Blekktjernhøgda) er et fjell helt nord i Nittedal kommune i Akershus, nær grensa mot Lunner kommune. Fjellet har en høyde på 613,3 meter over havet og toppen er det høyeste punktet i Nittedal. Men vegetasjonen gjør at det ikke er noen spesiell utsikt herfra.


== Se også ==
Fjell i Akershus


== Referanser ==
Giulio Cacciandra

Giulio Cacciandra (født 15. juli 1884, død 28. januar 1970) var en italiensk rytter som deltok i de olympiske leker OL 1920 i Antwerpen.
Cacciandra vant en olympisk sølvmedalje under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt med 4735,0 poeng bak Sverige med 5057,5. Det italienske laget besto av Ettore Caffaratti på hesten «Caniche», Garibaldi Spighi på «Otello», Cacciandra på «Facetto» og Carlo Asinari på hesten «Savari». Cacciandra kom på fjortendeplass i den individuelle konkurransen i feltritt. Han var også med på det italienske laget i sprangridning med hesten «Fortunello», de kom på tredjeplass, bak Sverige og Belgia.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Sølv i hestesport, feltritt lag  Italia
1920  Antwerpen -  Bronse i hestesport, sprangridning lag  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Giulio Cacciandra – Olympedia 
(en) Giulio Cacciandra – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giulio Cacciandra – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Giulio Cacciandra – Italias olympiske komité
Bernt Daniel Odfjell

Bernt Daniel Odfjell er navnet til flere personer:

Bernt Daniel Odfjell (1849), norsk skipper
Bernt Daniel Odfjell (1908–2009), norsk skipsreder
Dan Odfjell (f. 1938), norsk skipsreder og vinprodusent
Bernt Daniel Odfjell (1964), norsk forretningsmann
Elaine Davidson

Elaine Davidson er ifølge Guinness rekordbok verdens mest piercede kvinne.Davidson ble offisielt undersøkt av Guinness rekordbok i mai 2000. Hun hadde da 462 piercinger, av dem var 192 i ansiktet. I august 2001 ble hun vurdert på ny, og hadde 720 piercinger. Etter en opptreden på Edinburgh-festivalen i 2005, skrev The Guardian at hun nå hadde 3 950 kroppspiercinger.Hun har flere piercinger i kjønnsorganet enn på noen annen plass på kroppen. Den totale vekten av smykkene hennes er vurdert til rundt 3 kg. I mai 2008 hadde Davidson totalt 5 955 piercinger.Hun påstår at hun verken drikker eller bruker narkotiske midler.


== Sitater ==
Jeg liker smerte, jeg elsker smerte.
Folk ønsker ofte å bare se på meg eller ta på meg, noen ønsker til og med å kysse meg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Elaine Davidson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Elaine Davidson i Govan Folk
Mandalay (dikt)

Mandalay er et berømt dikt av Rudyard Kipling. Det ble først utgitt i diktsamlingen Barrack-Room Ballads i 1892. Diktet handler om en engelsk soldat som  drømmer seg tilbake til sin tid i Mandalay, hovedstaden i den forhenværende britiske kolonien Burma, mens han minnes sin gamle burmesiske venninne.


== I populærkultur ==
I 1907 satte Oley Speaks musikk til diktet og skapte en slager. I Norge er diktet udødeliggjort av Julius Hougen som sang den i en opprinnelig dansk oversettelse av Kai Friis Møller til melodi av Erling Winkel. Diktet ga også inspirasjon til sangen Lille Jensen drar til Mandalay, som Reidar Anthonsen skrev teksten til og som Rolf Just Nilsen framførte.


=== Innspillinger (i utvalg) ===
Julius Hougen med trio akk. Innspilt i Oslo 3. juni 1948. Opprinnelig utgitt på 78-platen Musica A-8349, gjenutgitt på Lirekascd'N No. 11 – De Gamle Melodier 1939-49, Nidelven Grammofon NCD 9905
Arild Berggren med Musica kabaretorkester, dir.: Egil Monn-Iversen. Arr.: Egil Monn-Iversen. Utgitt på 78-platen Musica A 5070 i 1954.
Lulu Ziegler med orkester. Utgitt på singlen Odeon ND 7193.


== Eksterne lenker ==
The Kipling Society: «Mandalay» (besøkt 16. juni 2012)
«Mandalay», engelsk tekst på Wikisource
Jakob Fuglsang

Jakob Diemer Fuglsang (født 22. mars 1985) er en dansk syklist som konkurrerer i både landeveissykling og terrengsykling. Han syklet til og med sesongen 2008 for det danske kontinentallaget Team Designa Køkken, men fikk i 2009-sesongen kontrakt med det danske laget Team Saxo Bank. I 2011 gikk han over til det nystartede Leopard Trek. I 2013 startet han for Astana Pro Team.
I 2007 ble Fuglsang kåret til årets syklist i Danmark av leserne av CyclingWorld-magasinet.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jakob Fuglsang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jakob Fuglsang – Olympedia 
(en) Jakob Fuglsang – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jakob Fuglsang – ProCyclingStats 
(en) Jakob Fuglsang – Cycling Archives 
(en) Jakob Fuglsang – Cycling Quotient 
(en) Jakob Fuglsang – CycleBase 
Jakob Fuglsang på Twitter 
Jakob Fuglsang på Facebook 
Jakob Fuglsang på Instagram
Olle Enderlein

Olle Enderlein (født 1917 i Norrköping, død 1993) var en svensk seilbåtkonstruktør. Han har konstruert et stort antall seilbåter, rundt 200 konstruksjoner, men er mest kjent for sine utallige Hallberg-Rassy modeller og OE-båtene som bærer hans initialer.
Han var ingeniør av yrke, men rundt 1944 sa han sitt arbeide opp for å bli båtkonstruktør. 
Enderlein bidrog til utformingen av IOR-regelen


== Referanser ==


== Kilder ==
OE Yacht Club of Scandinavia (svensk) besøkt 29. november 2008
EM i friidrett 1950 – 200 meter kvinner

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen 200 meter damer ved EM i friidrett 1950 i Brussel, Belgia.
Norge var ikke representert i øvelsen.


== Finalen ==


== Eksterne lenker ==
Norske EM-deltakere
Strandbygda Idrettslag

Strandbygda IL er et idrettslag i Elverum som ble stiftet i 1917. Aktivitetene er hovedsakelig knyttet til skigruppa.


== Skigruppa ==
Medlemstallet er i overkant av 500 medlemmer. Det er fire treningsgrupper; en lekegruppe, en jentegruppe, en guttegruppe som er fra 10-13, og seniorgruppa. I den sistnevnte er det treninger nesten året rundt. Klubben pleier å ha minst en samling i året.


== Eksterne lenker ==
Strandbygda IL – Skigruppa
Gumpedal

Gumpedal er en dal i Troms. Det meste av dalen, bebyggelsen inkludert ligger i den sørvestlige delen av Sørreisa kommune, mens den øverste delen ligger i Salangen. Gumpedalen har navnet etter fjellet Høggumpen (Gumpen). Gumpeelva renner gjennom dalen, mellom Steinvatnet i Salangen, før den løper sammen med Skøelva, like nord for Skøvatnets nordøstlige ende. En rekke topper på over 1000 moh. omkranser Gumpedalen.


== Gumpedal grunnkrets ==
Gumpedal er også navnet på en grunnkrets i delområdet Sørreisa sør. Grunnkretsen ligger i det sørvestlige hjørnet av kommunen, og omfatter selve Gumpedalen, i tillegg til den øvre delen av Skøelvdalen. Den lille delen av Skøvatnet som tilhører Sørreisa kommune ligger også i Gumpedal grunnkrets. Grunnkretsens areal er 55,47 km². 
Fylkesvei 84, mellom Sjøvegan og Sørreisa, går gjennom Skøelvdalen. Det er også lokal vei ca. 4,5 km innover Gumpedalen. Gumpedal grenser til grunnkretsene Skøelvdal, Øvre Bakkejord og Storlia/Rabbås i Sørreisa kommune. Grunnkretsen har også grense mot kommunene Salangen og Dyrøy.
Innbyggertall de senere år:
Bergen rådhus

Bergen rådhus er Bergen kommunes nåværende rådhus. Det ligger i Rådhusgaten 10, nordøst for Lille Lungegårdsvannet, rett ved gågaten Marken og Olav Kyrres gate. Rådhuset blir brukt av Bergen kommunes administrasjon og politiske ledelse. Bergen bystyre har forøvrig fortsatt sine møter i bystyresalen i Det gamle rådhuset.
Rådhuset ble fraflyttet i perioden 13. september 2018 til 1. juli 2022 på grunn av rehabilitering av bygget.


== Arkitektur ==
Rådhuset er tegnet av arkitekt Erling Viksjø, etter at han vant arkitektkonkurransen allerede i 1953. Anlegget skulle foruten den 14 etasjer høye blokken inneholde flere lavblokker. Etter protester mot rivning av den historiske bebyggelsen i området, inkludert manufakturhuset, ble anlegget redusert i omfang. Byggearbeidene på høyblokken startet i 1971, og bygningen sto ferdig i 1974. Grunnarealet er 10 468 m², og den er 51,2 meter høy, 13,6 meter bred og 47,95 meter lang. Liksom Viksjøs høyblokk i regjeringskvartalet er Bergen rådhus reist i naturbetong, dvs. betong tilsatt elvegrus som deretter sandblåses for å få frem natursteinen. Metoden ble utarbeidet og patentert av Viksjø selv og sivilingeniør Sverre Jystad i 1955.


== Avdelinger ==
Rådhuset huser byrådsavdelingene, Bystyrets kontor og heltidsansatte politikere. 460 personer har bygget som arbeidsplass.


== Rehabilitering ==
Sommeren 2019 startet en omfattende rehabilitering av rådhuset, utvendig og innvendig. Bygget ble gjenåpnet og tatt i bruk igjen 1. juli 2022.
I 2012 ble det oppdaget at fasaden var angrepet av betongsyke, som oppstår når det dannes sprekker slik at vann trenger inn til armeringsstålet i veggen. Stålet korroderer og sveller, og betongen begynner å gå i oppløsning. Fasaden ble saumfart, og løse deler pirket ned. En rapport om den byggetekniske tilstanden høsten 2018 førte til de rundt 250 ansatte på rådhuset måtte forlate arbeidsplassen med én dags varsel, da betongsøylene i bygget ikke tilfredsstilte krav til bæreevne.
Det ble foreslått å rive bygget, men kommunen valgte i stedet rehabilitering, selv om dette vil koste 77,8 millioner kroner mer enn først antatt. Å rive og bygge nytt rådhus ble anslått å koste 920 millioner kroner, mens rehabilitering av rådhuset er anslått å koste 530 millioner kroner og vil forlenge byggets levetid med 50 år.Innvendig har det vært vedlikeholdsetterslep på både tekniske anlegg og overflater, samt mangelfullt inneklima. Senere ble det også funnet asbest i bygget.


== Sertifiseringer ==
I desember 2009 ble Rådhuset sertifisert som Miljøfyrtårn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Docomomo
Rådhuset har fått miljøsertifikat
Garibaldi Spighi

Garibaldi Spighi (født 12. juni 1891, død 9. juli 1978) var en italiensk rytter som deltok i de olympiske leker OL 1920 i Antwerpen.
Spighi vant en olympisk sølvmedalje under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt med 4735,0 poeng bak Sverige med 5057,5. Det italienske laget besto av Ettore Caffaratti på hesten «Caniche», Spighi på «Otello», Giulio Cacciandra på «Facetto» og Carlo Asinari på hesten «Savari». Spighi kom på tiendeplass i sprangridning med hesten «Virginia».


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Sølv i hestesport, feltritt lag  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Garibaldi Spighi – Olympedia 
(en) Garibaldi Spighi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Garibaldi Spighi – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Garibaldi Spighi – Italias olympiske komité
Barrack-Room Ballads

Barrack-Room Ballads er en samling krigslyrikk av Rudyard Kipling, opprinnelig utgitt i to deler, den første i 1892, den andre i 1896. Mange av diktene er fortatt godt kjent og er på mange måter nært knyttet til britisk imperialisme, særlig Gunga Din, Tommy og Danny Deaver.


== Første samling (1892) ==
Dedication: To T.A.
Danny Deever
Tommy
Fuzzy-Wuzzy
Soldier, Soldier
Screw-Guns
Cells
Gunga Din
Oonts
Loot
Snarleyow
The Widow at Windsor
Belts
The Young British Soldier
Mandalay
Troopin'
The Widow's Party
Ford o' Kabul River
Gentlemen-Rankers
Route Marchin'
Shillin' a Day


== Andre samling (1896) ==
Bobs
"Back to the Army Again"
"Birds of Prey" March
"Soldier an; Sailor Too"
Sappers
Battle of Maiwand
"The Men that fought at Minden"
Cholera Camp
The Ladies
Bill 'Awkins
The Mother Lodge
"Follow Me 'Ome"
The Sergeant's Weddin'
The Jacket
The 'Eathen
The Shut-Eye Sentry
"Mary, Pity Women!"
For to Admire


== Eksterne lenker ==
Barrack-Room Ballads
Barrack-Room Ballads
Carlo Janka

Carlo Janka (født 15. oktober 1986 i Obersaxen, Graubünden) er en sveitsisk alpinist.


== Karriere ==
Under junior-VM 2006 i Mont Sainte-Anne i Québec tok han bronse i storslalåm. Han debuterte i verdenscupen i desember 2005, og tok sine første poeng året etter med en 20.-plass i storslalåm i Alta Badia. I utforrennet i Lake Louise 29. november 2008 kjørte han inn til en overraskende andreplass fra det høye startnummeret 65. To uker senere, 13. desember 2008, gikk han helt til topps i storslalåmrennet i Val-d’Isère og sikret seg dermed sin første verdenscupseier. Carlo Janka vant kombinasjonscupen i 2008/2009 sesongen i alpint.
I 2009/2010-sesongen vant Carlo Janka verdenscupen sammenlagt.
Janka deltok for Sveits under Vinter-OL 2010 og tok gull i storslalåm. I tillegg oppnådde han en fjerdeplass i kombinasjonen, åttendeplass i super-G og ellevteplass i utfor


== OL-medaljer ==


== VM-medaljer ==


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Individuelle seire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Carlo Janka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Carlo Janka – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Carlo Janka – Olympics.com 
(en) Carlo Janka – Olympic.org 
(en) Carlo Janka – Olympedia 
(en) Carlo Janka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Carlo Janka – FIS (alpint) 
(en) Carlo Janka – ski-db.com
Ettore Caffaratti

Ettore Caffaratti (født 12. mai 1886, død 9. januar 1969) var en italiensk rytter som deltok i de olympiske leker OL 1920 i Antwerpen.
Caffaratti vant en olympisk sølvmedalje i OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt med 4735,0 poeng bak Sverige med 5057,5. Det italienske laget besto av Caffaratti på hesten «Caniche», Garibaldi Spighi på «Otello», Giulio Cacciandra på «Facetto» og Carlo Asinari på hesten «Savari». Caffaratti kom på tredjeplass i den individuelle konkurransen i feltritt bak Helmer Mörner og Åge Lundström fra Sverige. Han og hesten «Tradittore» var med på det italienske laget som kom på tredjeplass i sprangridning bak Sverige og Belgia.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Sølv i hestesport, feltritt lag  Italia
1920  Antwerpen -  Bronse i hestesport, feltritt  Italia
1920  Antwerpen -  Bronse i hestesport, sprangridning lag  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ettore Caffaratti – Olympics.com 
(en) Ettore Caffaratti – Olympic.org 
(en) Ettore Caffaratti – Olympedia 
(en) Ettore Caffaratti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ettore Caffaratti – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Ettore Caffaratti – Italias olympiske komité
Carlo Asinari

Carlo Asinari (født 3. november 1884 i Pisa, død 17. mai 1962) var en italiensk rytter som deltok i de olympiske leker OL 1920 i Antwerpen.
Asinari vant en olympisk sølvmedalje under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt med 4735,0 poeng bak Sverige med 5057,5. Det italienske laget besto av Ettore Caffaratti på hesten «Caniche», Spighi på «Otello», Giulio Cacciandra på «Facetto» og Asinari på hesten «Savari». Han var også med på det italienske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sprangridning med hesten «Varone». 


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i hestesport, sprangridning lag  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Carlo Asinari – Olympics.com 
(en) Carlo Asinari – Olympic.org 
(en) Carlo Asinari – Olympedia 
(en) Carlo Asinari – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Carlo Asinari – Italias olympiske komité