jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Niels Stockfleth Darre Eckhoff

Niels Stockfleth Darre Eckhoff (født 1831 i Trondhjem, død 1914 i Stavanger) var en norsk arkitekt. Gift med Elisabeth Wilhelmine Birgitte Meinich (23. september 1848 - 29. august 1908), datter av Jørgen Henrik Meinich (1820-1911) og Claudine Birgitte Gulbranson, datter av Grosserer Hans Gulbranson (1787-1868) og Maren Birgitte Sparre (1796-1828)
I årene 1847 til 1852 var Eckhoff elev av Johan Henrik Nebelong under oppføringen av Oscarshall. Samtidig var han elev av tømmermester Johan Fredrik Maurer i årene 1848 og 1849 og elev ved Den kongelige tegneskole i Kristiania. Etter at oppføringen av Oscarshall var ferdigstilt, studerte han ved Kunstakademiet i København i 1853. Deretter var han assistent ved Kristianias tegneskole, og han hadde et studieopphold i København før han rundt 1860 fikk sine første egne oppdrag i Kristiania.
Hans første kjente arbeid i hovedstaden er villaen i Munkedamsveien 84 fra årene 1859-60. Denne er i dag revet, men ble bygget i gotiskpreget senklassisisme. Etter dette sto han bak ombyggingen av Kirkegaten 10b i 1862, før han i årene 1862 til 1866 var arkitektassistent i Nordland.
Etter bybrannen i Drammen i 1866 tegnet Eckhoff en rekke bygninger der, blant annet rådhuset fra årene 1866 til 1871 og Drammen Sparebank fra 1867.
I 1870 etablerte han egen arkitektvirksomhet i Kristiania, der han var svært aktiv fram til 1898. Han stod for en rekke villaer og frittstående og tradisjonelle leiegårder, blant annet i Homansbyen, der bare Georg Andreas Bull hadde flere arbeider i utbyggingen av dette området. På 1870- og 1880-tallet var arbeidene ofte preget av den tyske arkitekten Karl Friedrich Schinkel. Eckhoff kunne veksle mellom både et enkelt formspråk og mer gotiske uttrykk.
Fra slutten av 1880-tallet og på 1890-tallet ble arbeidene hans mer preget av nyrenessanse og de siste arbeidene er også preget av jugendstilen.
Fra 1910 bodde han i Stavanger.


== Noen arbeider ==

Drammen rådhus
Josefines gate 12
Josefines gate 35 og 37 (1874)
Josefines gate 39
Gustavs gate 1 og 3
Uranienborg terrasse 5 (1876)
Uranienborg terrasse 15 (1870)
Uranienborg terrasse 17 (1871)
Uranienborg terrasse 18 (1879)
Uranienborg terrasse 20 (1872)
Studenterhjemmet i Underhaugsveien 13 fra 1873.
Munkedamsveien, flere leiegårder
Huitfeldsgate 45, 47, 49 , alle fra 1883.
Kirker i Nordland: Alstahaug kirke (ombygging 1863-65), Herøy kirke (ombygging 1869), Hemnes kirke (1872), Nordvik kirke (1877) og Nesna kirke (1880)Fra 1879 hadde Eckhoff i flere arbeider et samarbeid med malermesteren og eiendomsspekulanten Jens Jacobsen Krogstie. Begge skulle imidlertid gå konkurs, Eckhoff i 1879 og Krogstie i 1899. Men sammen sto de for byggingen av en rekke leiegårder og leiegårdsvillaer i området bak slottet og mellom Welhavens gate og Pilestredet.


== Se også ==
Darre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Niels Stockfleth Darre Eckhoff (1831–1914) hos artemisia.no
Niels Stockfleth Darre Eckhoff i Norsk kunstnerleksikon
Niels Stockfleth Darre Eckhoff Store norske leksikon
Nesehai

Nesehai er en art i gruppen håbranner.
Det er en hai som lever på dypt hav.
Den er kjennetegnet ved en egenartet hodeform. Den har en lang, nebb-aktig snute som er mye lengre enn hos andre haier, og den kan skyte kjeven frem. Når kjeven er trukket inn, kan nesehaien ligne på en sandtigerhai med en usedvanlig lang snute.
Kroppen er for det meste lyserød.

Nesehaien finnes på dyp under 200 meter.
Den finnes rundt hele verden, fra Australia i Stillehavet til Mexicogolfen i Atlanterhavet.
Den er best kjent fra farvannene rundt Japan hvor arten først ble oppdaget i moderne vitenskap.
Den lever av mange forskjellige organismer som lever på dypet. Blant de man kjenner til er blekkspruter, krabber og fisk. Nesehaien er meget sjelden og derfor vet man lite om artens livsløp. 


== Eksterne lenker ==
(en) nesehai – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) nesehai i Encyclopedia of Life 
(en) nesehai i Global Biodiversity Information Facility 
(no) nesehai hos Artsdatabanken 
(en) nesehai hos FishBase 
(en) nesehai hos ITIS 
(en) nesehai hos NCBI 
(en) Kategori:Mitsukurina owstoni – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Mitsukurina owstoni – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mitsukurina owstoni – detaljert informasjon på Wikispecies
Saftmerker

Saftmerker (nektarguide) er mønstre som noen blomster har og som fungerer som retningsvisere for pollinatorer i deres søking etter nektar (og forsåvidt pollen). 
Hos mange blomster er dette mønsteret synlig for mennesker, f.eks. hos revebjelle, men hos noen er mønsteret kun synlig i ultrafiolett lys. Eksempler på dette siste er soleier (f.eks. engsoleie), som for mennesker ser rent gule ut, men som for insekter trolig er en kontrastrik "blink" fordi de er i stand til å se ultrafiolett. 


== Referanser ==
Dobbel (basketball)

En dobbel-dobbel, forkortet DD, er et internasjonalt basketballuttrykk som defineres ved at en spiller oppnår et tosiffret tall i noen av kategoriene: Poeng, returer, målgivende pasninger, stjelinger eller blokkerte skudd. Den mest vanlige kombinasjonen av en dobbel-dobbel er kombinasjonen mellom poeng og returer, deretter poeng og målgivende pasninger.
Dobbel-dobbeler er nokså vanlig, i motsetning til trippel-dobbel og firdobbel-dobbel. Dette gjelder særlig den amerikanske NBA-ligaen der det ofte er vanlig at en spiller på laget oppnår denne utmerkelsen i en kamp.


== Spesielle dobbel-dobbeler ==
Spesielle dobbel-dobbeler er sjeldne «dobble dobbel-dobbeler» der en spiller får minst 20 i to av de fem kategoriene. I tillegg har vi «trippel dobbel-dobbeler», der en spiller får minst 30 i to av de fem kategoriene, og nesten umulige «firdobbel dobbel-dobbel», der en spiller får minst 40 i to av de fem kategoriene. Det er kun Wilt Chamberlain som har oppnådd en firdobbel dobbel-dobbel, han har fått utmerkelsen hele åtte ganger:

41 poeng og 40 returer mot Syracuse Nationals den 4. november 1959.
44 poeng og 42 returer mot Boston Celtics den 15. januar 1960.
58 poeng og 42 returer mot Detroit Pistons den 25. januar 1960.
44 poeng og 45 returer mot Syracuse Nationals den 6. februar 1960.
56 poeng og 45 returer mot Los Angeles Lakers den 21. januar 1961.
78 poeng og 43 returer mot Los Angeles Lakers den 8. desember 1961.
50 poeng og 41 returer mot Detroit Pistons den 26. oktober 1962.
50 poeng og 40 returer mot Detroit Pistons den 22. november 1964.


== NBA sesongledere i dobbel-dobbeler siden 1986 ==
Sist oppdatert 15. januar 2011.


== Se også ==
Trippel-dobbel
Firdobbel-dobbel
Fem-av-fem


== Referanser ==
Likskue

Likskue, sjeldnere også kalt liksyn, er en undersøkelse som en lege gjennomfører ved ytre eksiminasjon og enkle undersøkelser av en avdød for å avklare dødsårsak og kunne skrive ut en dødsattest. Et enklere likskue kan dermed gjennomføres av en lege uten spesialkompetanse i rettsmedisin eller patologi.
I juridisk forstand gjennomføres et likskue der det er grunn til å anta at noe staffbart kan være årsak til dødsfallet, jf. straffeprosessloven av 22. mai 1981 § 228. I påtaleinstruksen § 13-4 heter det at sakkyndig likundersøkelse, obduksjon, bør gjennomføres, fortrinnsvis ved et rettsmedisinsk institutt, når likskue ikke ansees tilstrekkelig. I enkelte tilfeller gjennomføres også slik undersøkelse ved patologisk avdeling ved et større sykehus.
I Storbritannia og USA har likskuet tradisjonelt blitt ledet av en coroner.


== Referanser ==
Marg & Bein

Marg & Bein er en serie grøsserbøker for barn og ungdom som er skrevet av de norske forfatterne Arne Svingen, Jon Ewo og Ingunn Aamodt og utgitt av forlaget Cappelen Damm. De tre første bøkene i serien kom ut i 2007. Forfatterne har turnert med en egen Marg & bein-grøsserforestilling på norske skoler. Flere av bøkene er oversatt til dansk. Dukken vant i 2010 Arks barnebokpris. Bøkene er skrevet for folk i alle aldre.
Bokomslagene er illustrert av Olve Askim og Simon Dahle Nyhus.


== Hittil utgitt i Marg & Bein-serien ==
Dødelig blitz - Arne Svingen
Grusom spådom - Ingunn Aamodt
Dødens glassøye - Jon Ewo
Rattus norvegicus - Arne Svingen
Kannibalen - Ingunn Aamodt
Mannen fra graven - Jon Ewo
Den aller ondeste - Arne Svingen
Vampyrnatten - Ingunn Aamodt
Straffekolonien - Jon Ewo
Hårete beist - Jon Ewo
Skrekkens hus - Arne Svingen
Zombiejakten- Jon Ewo
Dødens ansikt - Jon Ewo
Siste bane - Ingunn Aamodt
Ormheia - Jon Ewo
Bøddelen - Ingunn Aamodt
Ropet i skogen - Arne Svingen
Vokteren - Jon Ewo
Dukken - Ingunn Aamodt
Den forfulgte - Arne Svingen
Kjøtt og blod - Ingunn Aamodt
Naskerne - Arne Svingen
Frank - Ingunn Aamodt
Fingeren - Arne Svingen
Skalleknus - Arne Svingen
Styggemann - Ingunn Aamodt
Demonene - Jon Ewo
Korte grøss - Arne Svingen, Ingunn Aamodt og Jon Ewo
Korte grøss 2 - Arne Svingen, Ingunn Aamodt og Jon Ewo
Korte grøss 3 - Arne Svingen, Ingunn Aamodt og Jon Ewo
Korte grøss 4 - Arne Svingen, Ingunn Aamodt og Jon Ewo
Tre midnattsgrøss - Arne Svingen, Ingunn Aamodt og Jon Ewo
Utsikt til døden - Arne Svingen
Dukkens rette eier - Ingunn Aamodt


== Eksterne lenker ==
Cappelen Damms presentasjon av  Marg & Bein
Marg & Bein-seriens nettpresentasjon
Australian Open 2009

Australian Open 2009 ble arrangert i Melbourne 19. januar – 1. februar. Australian Open er en Grand Slam-turnering i tennis.


== Menn ==


=== Åttendelfinaler ===


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Åttendelfinaler ===


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Double og mixeddouble ==


=== Finale double menn ===


=== Finale double kvinner ===


=== Finale mixeddouble ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Fortidsminneforeningen, Romsdal avdeling

Fortidsminneforeningen, Romsdal avdeling opprinnelig Forening til norske Fortidsminnemerkers Bevaring Romsdal avdeling ble stiftet 14. november 1975. De første årene var foreningens hovedoppgave å øke kunnskapen om og forståelsen for å ta vare kulturminner i nærområdet. Mye tid gikk med til å kartlegge bevaringsverdige miljøer og bygninger.
Måttmjøl-nytt var et tidsskrift som kom mellom 1982 og 1987. Senere kom tidsskriftet ut med enkelte nummer på nytt under navnet Våre omgivelser. Bladet utkommer uregelmessig.


== Prosjekter ==
I 1908 overtok Fortidsminneforeningen (nasjonalt) ansvaret for Rødven stavkirke og da lokallaget ble stiftet falt dette ansvart over på Romsdalsavdelingen. Stavkirken hadde til da blitt tatt vare på av bønder i Rødven. Fra 1929 til 1977 hadde Knut K. Rødven hatt ansvar, fra 1977 Knut Otto Rødven. I 1977 mottok foreningen en kulturpris fra Romsdals Fellesbank på kr. 10 000 kroner. Den gikk til arbeidet med Rødven stavkirke, som utgjør foreningens største og kanskje viktigste prosjekt. I perioden 2003-2005 gjennomgikk Rødven stavkirke en omfattende restaurering.
Andre mer eller mindre omfattende proskjekt har vært:

Bevaring av Tresfjord I, Vestnes
Kirkestallene på Sølsnes
Kurs i lafteteknikk og restaurering
Kvernhuset på Sekken
Naust i ,Eikremsbukta
Naust på Tjelle
Naust på Nordre Bjørnsund
Osen jernverk
Sommerfjøs på Hjelset
Steinfjøs i Vistdal
Tun på Maleremmen


== Ledere ==
1975–1981: Magnus Trønningsdal
1981–1985: Bjørn Austigard
1985–1989: Anne-Grethe Aassve
1989–1996: Kjell J. Vatne
1997–1999: Berge Hjørungnes
1999–2001: Brit Hansen
2001–2005: Berge Hjørungnes
2005–2007: Anita K. Waatvik
2007–: Knut Bryn


== Litteratur ==
Hjørungnes, Berge; Aassve, Anne-Grethe; Bryn, Knut; Waatvik, Anita K. 2005. Kulturminnevern gjennom 30 år. Fortidsminneforeningen, Romsdal avdeling. 68 sider. ISBN 82-90052-71-5
Flaggermusen

Flaggermusen (Die Fledermaus) er en operette i tre akter med musikk av Johann Strauss d.y.. Librettoen er skrevet av Karl Haffner og Richard Genée. Stykket hadde premiere i Wien i 1874. Det regnes gjerne blant høydepunktene i den såkalte «gyldne» tid for Wieneroperetten.
Flaggermusen er i all hovedsak en forvekslingskomedie, og handlingen er lagt til adelsstanden i Østerrike-Ungarn.


== Handling ==


=== Første akt ===
Gabriel von Eisenstein (tenor) må møte til kortvarig soning på grunn av en injuriedom – godt hjulpet av sin inkompetente advokat Blind (tenor),  men hans venn dr. Falke (baryton) overtaler ham til å tilbringe natten før soningen på et ball hos prins Orlofsky (mezzosopran, en såkalt «bukserolle»). Falke har en baktanke, nemlig å hevne seg for en spøk Eisenstein utsatte ham for da Eisenstein forlot en bedugget Falk, i flaggermuskostyme, efter et maskeball. Falke måtte vandre hjem i kostymet, og var utsatt for spott fra gateguttene. I mellomtiden har fengselsdirektøren Frank (bass) allerede foretatt en arrestasjon, idet Eisensteins kone Rosalinde (sopran) har en beundrer, sanglæreren Alfred (tenor), på besøk. For ikke å sette Rosalinde i en vanskelig situasjon, utgir Alfred seg for faktisk å være Eisenstein, slik at han blir sperret inne. I avvente av frierbesøket har Eisensteins kone også gitt kammerpiken Adele fri, siden Adele (sopran) hevder å måtte på sykebesøk hos en tante.


=== Annen akt ===
Alle hovedaktørene, også Adele, som bare hadde foregitt å ha en syk tante, er å treffe på maskeballet hos Orlofsky, og dr. Falke lover prinsen en kostelig spøk. Eisenstein opptrer som «Marquis Renard», mens Adele utgir seg for å være kunstneren Olga. Fengselsdirektøren blir introdusert som «Chevalier Chagrin». Rosalinde dukker opp som mysteriøs grevinne. Eisenstein, som ikke gjenkjenner sin egen kone, blir fascinert av henne, og hun lykkes i å tilegne seg lommeuret hans som bevis på at Eisenstein har flørtet med en fremmed kvinne. På dette tidspunktet forteller Eisenstein under stor munterhet hvordan han hadde utsatt Falke for sin spøk noen år tidligere.


=== Tredje akt ===
Neste morgen kommer fengselsdirektøren, som lider av eftervirkningene efter nattens utskeielser, på arbeide, hvor han treffer på den adskillig mer forfyllede fengselsvokteren Frosch (som ikke har noen sangrolle, men utelukkende tjener som komisk figur, hva som tradisjonelt gir skuespilleren anledning til å improvisere kommentarer til aktuelle hendelser på et satirisk vis). Av forskjellige årsaker møtes alle gårsdagens hovedpersoner i arresten, og Eisenstein må til sin store forundring, og efterhvert sinne, oppdage at «han» (dvs. Alfred) er blitt påtruffet hjemme i slåbrok og allerede soner dommen. Da han vil stille sin kone til regnskap, viser hun ham lommeuret og påpeker at heller ikke han har vært helt trofast. Da også resten av selskapet, blant annet prins Orlofsky, ankommer, avslører Falke at det hele har vært en revansje han har iscenesatt for Eisensteins tidligere spøk med ham. Orlofsky, som morer seg stort over dette, lover å støtte Adele i kunstnerambisjonene hennes.
Romania under Sommer-OL 1924

Romania under Sommer-OL 1924. 35 sportsutøvere fra Romania deltok under Sommer-OL 1924 i Paris. Romania kom på delt 23.-plass med en bronsemedalje.   


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Tryin’ to Get to Heaven

"Tryin' to Get to Heaven" er en sang av Bob Dylan, utgitt på hans 30. studioalbum Time Out of Mind i 1997.


== Eksterne lenker ==
Lyrics
Dumitru Armășel

Dumitru Armășel (født 1901) var en rumensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Antwerpen.
Armășel vant en olympisk bronsemedalje i rugby union under Sommer-OL 1924 i Antwerpen. Han var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i rugbyturneringen bak USA og Frankrike. Det var kun tre lag som deltok og kampene ble spilt i perioden 4. til 17. mai 1924. Romania tapte begge sine kamper, 3-59 mot Frankrike og 0-39 mot USA. 


== OL-medaljer ==
1924  Paris -  Bronse i rugby union  Romania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dumitru Armășel – Olympedia 
(en) Dumitru Armășel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Gheorghe Benția

Gheorghe Benția (født 1897, død 1975) var en rumensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Antwerpen.
Benția vant en olympisk bronsemedalje i rugby union under Sommer-OL 1924 i Antwerpen. Han var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i rugbyturneringen bak USA og Frankrike. Det var kun tre lag som deltok og kampene ble spilt i perioden 4. til 17. mai 1924. Romania tapte begge sine kamper, 3-59 mot Frankrike og 0-39 mot USA. 


== OL-medaljer ==
1924  Paris -  Bronse i rugby union  Romania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gheorghe Benția – Olympics.com 
(en) Gheorghe Benția – Olympic.org 
(en) Gheorghe Benția – Olympedia 
(en) Gheorghe Benția – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gheorghe Benția – ESPN Scrum
Tonatiuh

Tonatiuh (Nahuatl Ollin Tonatiuh, «Solens bevegelse») var i aztekisk mytologi en solgud. Aztekerne betraktet ham som leder av Tollan, himmelen. Han var også kjent som femte sol ettersom aztekerne trodde at han var solen som tok over da den fjerde solen ble forvist fra himmelen.
I henhold til kosmologien var hver sol en gud med sin egen kosmiske tidsalder. I henhold til aztekerne var de fortsatt i Tonatiuhs tidsalder. I henhold til aztekernes skapelsesmyte krevde guden menneskeoffer som tributt og uten det ville han nekte å bevege seg over himmelen. Det er blitt hentydet at 20 000 mennesker ble ofret hver år til Tonatiuh og andre guder, skjønt dette antallet er tenkt å ha blitt oppblåst enten av aztekerne som ønsket å inngi frykt hos deres fiender, eller av spanjolene som ønsket å bakvaske aztekerne. 
Aztekerne var fascinert av solen og observerte og studerte den omhyggelig, og de hadde en solkalender som i nøyaktighet sto kun etter mayaenes kalender. Mange av dagens bevarte aztekiske monumenter har strukturer som er regulert i henhold til solen.
I den aztekiske kalender er Tonatiuh herren av tretten dager fra Første Død til Trettende Flint. De påfølgende tretten dagene er hersket over av Chalchiuhtlicue, og de påfølgende tretten dagene av Tlaloc.


== Se også ==
Aztekiske solstein


== Eksterne lenker ==
Windows to The Universe page on Tonatiuh – vindu til den universelle nettside om Tonatiuh
Teodor Florian

Teodor Florian (født 1899, død ukjent) var en rumensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Antwerpen.
Florian vant en olympisk bronsemedalje i rugby union under Sommer-OL 1924 i Antwerpen. Han var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i rugbyturneringen bak USA og Frankrike. Det var kun tre lag som deltok og kampene ble spilt i perioden 4. til 17. mai 1924. Romania tapte begge sine kamper, 3-59 mot Frankrike og 0-39 mot USA. 


== OL-medaljer ==
1924  Paris -  Bronse i rugby union  Romania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Teodor Florian – Olympics.com 
(en) Teodor Florian – Olympic.org 
(en) Teodor Florian – Olympedia 
(en) Teodor Florian – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Teodor Florian – ESPN Scrum
Nicolae Mărăscu

Nicolae Mărăscu (født 1894, død 1936) var en rumensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Antwerpen.
Mărăscu vant en olympisk bronsemedalje i rugby union under Sommer-OL 1924 i Antwerpen. Han var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i rugbyturneringen bak USA og Frankrike. Det var kun tre lag som deltok og kampene ble spilt i perioden 4. til 17. mai 1924. Romania tapte begge sine kamper, 3-59 mot Frankrike og 0-39 mot USA.


== OL-medaljer ==
1924  Paris -  Bronse i rugby union  Romania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolae Mărăscu – Olympics.com 
(en) Nicolae Mărăscu – Olympic.org 
(en) Nicolae Mărăscu – Olympedia 
(en) Nicolae Mărăscu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nicolae Mărăscu – ESPN Scrum
Osen jernverk

Osen jernverk er et tidligere jernverk i Osen innerst i Fannefjorden i Molde kommune. Osen jernverk er det eneste jernverket i Møre og Romsdal. Det var fogden Ole Alsing som hadde idéen og gjennomførte den.
Osen jernverk stod ferdig i 1763 og lå ved Oselva, som renner mellom Osvatnet og Fannefjorden. Men det skulle vise seg at drift var vanskelig og ikke mange årene etter starten ble jernverket nedlagt.  Osen jernverk lå slik til at området senere grodde igjen med krattskog. Anlegget forfalt og ingen av bygningene er bevart. Det som er tilbake er restene av masovnen, noen murer og rester av vannrenner. 
Tidlig på 2000-tallet tok fortidsminnforeningen i Romsdal 
initiativ til å rydde stedet for krattskog. Med hjelp fra lokalmiljøet kunne de «gjenåpne» Osen jernverk i juni 2003. Det er laget en tursti fram til det gamle industrianlegget, og det er satt opp informasjonstavler. 


== Litteratur ==
Hjørungnes, Berge; Aassve, Anne-Grethe; Bryn, Knut; Waatvik, Anita K. 2005. Kulturminnevern gjennom 30 år. Fortidsminneforeningen, Romsdal avdeling. side 11. ISBN 82-90052-71-5
BMV

BMV kan sikte til:

Bergen Mekaniske Verksted
BMV Industri AS, tidligere Borkenes mek. verksted
Bolsa Mexicana de Valores, Mexicos børs
Orbest Orizona Airlines

Orbest Orizona Airlines var et spansk flyselskap med hovedbase på Mallorca. Flyselskapet operte ruteflygninger og charterflygninger i Europa og Karibien med sine Airbus A320 og A330-maskiner. Reiseselskapet Apollo, benyttet seg av Orbest sine fly. De fløy med charterflygninger fra mange av flyplassene i Norge. I 2011 skiftet selskapet navn fra Iberworld til Orbest Orizona Airlines. 5. Mai 2013 gikk Orbest-Gruppen konkurs og flyselskapet Orbest Orizona Airlines måtte legge ned sin drift. Det portugisiske søsterselskapet Orbest tok over flere av Orbest Orizonas' oppdrag og fly etter konkursen. 


== Destinasjoner ==
Orbest fløy stamrute til fra Madrid til Bogotá, Cancún, Havanna, Puerto Plata, Punta Cana, Salvador og Bahia (oktober 2006). De fløy også til Aswan, Bamako, Zanzibar, Delhi og Islamabad.


== Flåte ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Orbest Orizonia Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Orbest Orizona Airlines
Katastrofemyter

Katastrofemyter eller eksatologi (læren om de siste ting) er det motsatte av skapelsesmyter eller kosmogoni (læren om verdens tilblivelse og utvikling). Katastrofemyter beskriver katastrofer og hvordan verden går til grunne. Disse går hinsides ethvert potensielt historisk omfang, og kan således kun bli beskrevet i mytologiske begreper. Både døden og verdens undergang blir rettferdiggjort. I generelle begreper refererer katastrofemyter til en forestilling om tiden og historien går mot en endelig avslutning.
Bak avslutningen ligger det ofte en ny begynnelse, og troen på et etterliv er funnet i mange av oldtidens sivilisasjoner, både i gresk religion og i egyptisk mytologi. Det er også en forestilling om en gjengjeldelse eller straff hvor mennesker er dømt til himmelen eller helvete, og eventuelt etter en tid i en skjærsild. Buddhisme og hinduistiske tanker beskriver derimot en evig syklus av skapelse, ødeleggelse og gjenskapelse i et univers som består av millioner av år, eller uendelighet.
Apokalyptisk eller undergangslitteratur som Johannes' åpenbaring i Bibelen er et eksempel på dette. Et annet kjent eksempel er i norrøn mytologi med Ragnarok (maktenes undergang) hvor gudene blir drept og verden blir ødelagt. Det er alles kamp med alle, og både de krefter som står for orden som de som står for kaos går til grunne. I Ragnarokmyten er det også håp: ut av den ødelagt verden blir det profetert i Voluspå en ny verden, nye generasjoner av guder og en ny menneskehet.
Den kristne endetidsmytene består av fortellinger om etterlivet: Jesus Kristus stiger opp fra det døde og fungerer som en frelser av alle generasjoner av kristne, og det er også fortellinger om helvete og himmelen. Mytene inkluderer også profetier om verdens ende og om et nytt tusenårsrike som i Johannes' åpenbaring.
Islamsk endetidsmyte avbilder jorden ødelagt av flammer og oversvømmelser i form av Gog og Magog, og deretter etterfulgt av riket til Mahdi.


== Se også ==
Eskatologi
Verdens undergang
Apokalypse
Kosmologi
Harmageddon