jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Beesoniidae

Beesoniidae er en familie med plantelus som hører til gruppen skjoldlus, Coccoidea. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner. 


== Utseende ==
De fleste Beesoniidae lever i galler og de voksne hunnene ser man sågodtsom aldri. De voksne hunnene er svært forenklet og man finner få gjenkjennelige strukturer som viser at de er insekter. Sett ovenfra er de gjerne omtrent sirkelrunde. Gallen ligner ofte på en frukt eller en bladknopp. 


== Levevis ==
De slektene som lever i den gamle verden (alle unntatt Limacoccus) er knyttet til tre-slektene Dipterocarpus og Shorea (familien Dipterocarpaceae), med noen få arter på eikeslekten (Quercus). De lever i oppsvulmede galler. Hunnen utvikler seg gjennom tre (slekten Gallacoccus) eller fire nymfestadier, hannen gjennom fem stadier. Hos slekten Beesonia forlater den voksne hunnen aldri den avkastede huden etter det siste nymfestadiet. Hos noen arter finnes det to eller flere former (morfer) av det første nymfestadiet, man antar at noen av disse kan være en steril soldatkaste som har til oppgave å forsvare gallen mot inntrengere, men dette er ikke sikkert vist. Hannene utvikler seg vanligvis inne i morens galle. Slekten Limacoccus fra Sør-Amerika lever på palmer og danner ikke galler.


== Utbredelse ==
De fleste av artene lever i Sørøst-Asia, bortsett fra slekten Limacoccus fra Sør-Amerika. Den eneste arten som forekommer naturlig i den palearktiske sone er Beesonia napiformis i Asia. I Europa forekommer ingen arter naturlig, men den søramerikanske Limacoccus brasiliensis har etablert seg noen steder.
Det finnes også én art i Australia.


== Systematisk inndeling ==

ordenen Nebbmunner, Hemiptera
underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
overfamilien Skjoldlus, Coccoidea
familien Beesoniidae
slekten Beesonia – 4 arter
Beesonia dipterocarpi Green
Beesonia ferrugineus (Froggatt) – Australia
Beesonia napiformis (Kuwana) – eneste naturlig forekommende art i den palearktiske sone
Beesonia shoreae Takagi
Danumococcus parashoreae Takagi & Hodgson
Echinogalla pustulata Takagi
slekten Gallacoccus – 4 arter
Gallacoccus anthonyae Beardsley
Gallacoccus heckrothi Takagi
Gallacoccus secundus Beardsley
Gallacoccus spinigalla Takagi
slekten Limacoccus Bondar, 1929 – 4 arter
Limacoccus brasiliensis (Hempel, 1934) -eneste art som forekommer i Europa
Limacoccus kosztarabi Foldi
Limacoccus serratus Bondar
Limacoccus venezuelana Foldi
Mangatorea hopeae Takagi


== Kilder ==
Liste over alle beskrevne arter
Beesoniidae på ScaleWeb
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Beesoniidae i Encyclopedia of Life 
(en) Beesoniidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Beesoniidae hos Fauna Europaea 
(en) Beesoniidae hos NCBI 
Beesoniidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Lolo Jones

Lori Susan Jones, kjent som Lolo Jones (født 5. august 1982 i Des Moines, Iowa) er en amerikansk hekkeløper og bobsleighkjører. Hun ble nummer seks i VM-finalen i Osaka 2007 og vant 60 meter hekk ved innendørs-VM i Valencia 2008. Jones ble den nest raskeste amerikaner på 60 meter hekk gjennom tidene med 7,77 da hun kom på andreplass bak Susanna Kallur da sistnevnte satte ny verdensrekord i Karlsruhe.
Under det amerikanske OL-uttaket i Eugene 5. august 2008 løp Jones 100 meter hekk på tiden 12,29. Løpet ble gjennomført i kraftig medvind (+ 3,8 m/sek), så tiden kan ikke godkjennes som rekord. Det er imidlertid den raskeste tiden som noen sinne er notert på distansen i medvind, og den raskeste tiden på seks år (blant både godkjente og ikke-godkjente resultater).
Under OL 2008 i Beijing var Jones favoritt foran finalen 100 meter hekk etter å ha løpt på 12,43 i semifinalen. I finalen kom hun borti den nest siste hekken, tapte litt tid, og havnet helt nede på sjuendeplass. 
Hun satte ny mesterskapsrekord på 60 meter hekk ved VM i friidrett innendørs 2010, med tiden 7,72, og vant gull foran Perdita Felicien og Priscilla Lopes-Schliep. 


== Bobsleigh ==
Jones er del av det amerikanske teamet som skal kjøre bobsleigh under vinter-OL 2014 i Sotsji.


== Bakgrunn ==
Jones vokste opp i Des Moines, Iowa sammen med sin mor, som også heter Lori Susan Jones. Navnelikheten med mor åpnet for at lille Lori ble Lolo. I løpet av Jones første åtte år i skole, gikk hun på åtte ulike skoler. Jones har røtter av afroamerikansk, amerikanskindiansk, fransk og norsk avstamming.


== Personlige rekorder ==
Utendørs100 meter hekk: 12,43 (2008)
100 meter: 11,24 (2006)Innendørs60 meter hekk: 7,72 (2010)
50 meter hekk: 6,78 (2012)
60 meter: 7,29 (2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lolo Jones – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lolo Jones – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Lolo Jones – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lolo Jones – Olympedia 
(en) Lolo Jones – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lolo Jones – USAs olympiske komité 
(en) Lolo Jones – IBSF 
(en) Lolo Jones – World Athletics 
(en) Lolo Jones – Diamond League 
(en) Lolo Jones – USATF 
(en) Lolo Jones – Track and Field Statistics 
(en) Lolo Jones – TheSports.org 
(en) Lolo Jones – TheSports.org
Deena Kastor

Deena Kastor (født 14. februar 1973) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløping, blant annet maraton.
Kastor deltok på 10 000 meter under VM 1999 og ble nummer 11 med tiden 32.11,14. Hun deltok også i OL 2000 i Sydney, men der ble hun utslått allerede i forsøket. Hun var i VM-finalen på 10 000 meter både i 2001 og 2003, og kom på henholdsvis 11.- og 12.-plass.
Under OL 2004 i Athen valgte hun å stille opp i maraton, og tok bronse. Under VM 2007 i Osaka stilte hun igjen til start på 10 000 meter og ble denne gang nummer seks på tiden 32.24,58.
I tillegg til mesterskapsmerittene vant hun London maraton i 2006 og Chicago maraton i 2005.


== Personlige rekorder ==
10 000 meter – 30.50,32
Maraton – 2:19.36


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Deena Kastor – Olympedia 
(en) Deena Kastor – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Deena Kastor – USAs olympiske komité 
(en) Deena Kastor – World Athletics 
(en) Deena Kastor – USATF 
(en) Deena Kastor – Track and Field Statistics
Manuela Machado

Maria Manuela Castro Machado (født 9. august 1963) er en portugisisk tidligere friidrettsutøver (maratonløper).
Machado er en av 1990-tallets største stjerner innen kvinnelig maratonløping. På merittlisten finner vi gull fra VM 1995 i Göteborg og to VM-sølv (fra 1993 og 1997). Machado etablerte seg som en av Europas beste på distansen med dobbelt EM-gull fra 1994 og 1998. Det eneste som mangler i premiesamlingen er en medalje fra OL. Hennes beste olympiske plassering er nummer sju, den plasseringen fikk hun både i (Barcelona 1992 og Atlanta 1996).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Manuela Machado – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Manuela Machado – Olympics.com 
(en) Manuela Machado – Olympic.org 
(en) Manuela Machado – Olympedia 
(en) Manuela Machado – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Manuela Machado – World Athletics 
(en) Manuela Machado – Track and Field Statistics 
(en) Manuela Machado – ARRS
Paul Kipkoech

Paul Kipkoech (født 6. januar 1963, død 16. mars 1995) var en kenyansk friidrettsutøver (løper).
Kipkoech slo igjennom ved OL 1984 i Los Angeles, der han kom på femteplass på 5000 meter. Enda bedre gikk det i VM 1987 der Kipkoech tok gull på 10 000 meter. Samme år ble han også afrikansk mester på 10 000 meter. Kipkoech la opp i 1988 på grunn av sykdom og døde i 1995, bare 32 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Paul Kipkoech – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Paul Kipkoech – Olympedia 
(en) Paul Kipkoech – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Paul Kipkoech – World Athletics 
(en) Paul Kipkoech – Track and Field Statistics
Sapere aude

Sapere aude er et latinsk uttrykk som betyr «våg å vite!», det vil si «ha mot til å bruke din egen forstand uten andres veiledning!».
Uttrykket stammer opprinnelig fra en epistel av den romerske dikteren Horats. Det er imidlertid særlig blitt kjent som motto for opplysning i den tyske filosofen Immanuel Kants innledning til traktatet «Hva er opplysning?» (Was ist Aufklärung) fra 1784. Også mange universiteter, læresteder og andre har brukt sapere aude som motto.
Tore Bjørn Skjølsvik

Tore Bjørn Skjølsvik (født 7. september 1939 i Tvedestrand) er en norsk skulptør og maler med atelier i Oslo. Han står bl.a. bak skulpturene Vesleblakken ved Bull-museet i Rendalen, Cissi Klein i Trondheim, «Arbeideren» på Lillestrøm og bysten av «Gatebarnas Far» Arne Skarpsno ved «Plata» ved Oslo S.
Han studerte ved SHKS i 1958–59 og ved Central School of Arts and Crafts i London i 1960. Elev av Schøenfeldt i 1962. Elev av Per Palle Storm ved Statens kunstakademi i 1963–66
Han var vitenskapelig assistent ved Institutt for form og farge, NTH, 1968–72. I 1986 og 1987 satt Skjølsvik i juryen for Høstutstillingen, Skulptur. 
Tore Bjørn Skjølsvik er representert i Nasjonalgalleriet, Oslo, og Trondheims faste galleri. Innkjøpt av Utenriksdepartementet (treskulptur som i dag er plassert i den norske ambassade i Roma)

		
		


== Utstillinger ==


=== Separatutstillinger ===
Kristiansund Kunstforening 1963
Ørland og Bjugn Kunstforening 1976 og 1979
Galleri Tanum, Oslo 1980
Kristiansund Kunstforening 1980 og 1981
Surnadal kunstforening 1982
Kunstkjelleren Tønsberg 1982
Ålesund Kunstforening 1987


=== Kollektivutstillinger ===
Høstutstillingen 1962–1963, 1963–1964, 1973 og 1982
Trøndelagsutstillingen 1978, 1980–1981
Nordisk Ungdomsbiennale, XVII Congresso F.I.E.M., Lisboa 1979


== Offentlige arbeider ==
Utsmykning Høyanger barne-og ungdomsskole 1970
«Bjørn med tre unger», bronse Kristiansund 1968
«Gutt som tisser», bronse Kristiansund 1972
«Gutt», bronse, Sentrum skole, Halden 1972
«Vesleblakken», bronse Øvre Rendal 1975
«Hest og føll», bronse, Sunndalsøra 1976
«Ola Jonsen Styggpåjord», bronse Øvre Rendal 1978
Jubileumsmedalje Henrik Ibsen, 1978
«General Otto Ruge», bronse Elverum 1981
«Olea Crøger», minnesmerke, Heddal 1982
Marmorskulptur, Symposium Arangelovac, Jugoslavia 1982
«Hans Hyldbakk», bronse Surnadal 1982
«Edvard Drabløs», bronse Sykkylven 1983
«Knut Hamsund», bronse, Kjerringøy utenfor Bodø 1984
St Svithun skole, Stavanger 1985
Fontene, bronse, Stabbursmoen skole Heimdal 1987
Sildekona, Ålesund 1991
Gruvearbeideren – Svalbard
Klippfiskkjerringa – Kristiansund
Hest og føll – Sunndalsøra
Gunnar – Tingvoll
Vesleblakken – Rendal
General Otto Ruge – Elverum
St. Svitun – Stavanger
Rex Rodney – Stavanger
Sjømannskona – Arendal
Høyanger ungdomsskoleLøpersken – 1987
Oddvar Brå – Heimdal
Godfoten – Nils Arne Eggen – Fannrem
Fotballspilleren – Color Line stadion


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder på Tore Bjørn Skjølsviks egne hjemmesider
Statuer i Ålesund
Tom A. Schankes Parti

Tom A. Schankes Parti var et norsk politisk parti som stilte til valg ved stortingsvalget i 1981 etter å ha samlet inn 3300 underskrifter. Initiativtaker var Tom A. Schanke, en kjent støttespiller for norsk fotball. I valgkampen skal han blant annet ha foreslått å utnevne Åge Hareide til fiskeriminister. Partiet stilte bare til valg i Oslo og fikk 826 stemmer, eller en oppslutning på 0,3 prosent i Oslo og 0,03 prosent på landsplan. Partiet kom ikke inn på Stortinget og stilte ikke til valg igjen.
Partiet ble registrert i Guinness rekordbok 1981 som verdens minste politiske parti med bare ett medlem – Schanke selv.


== Valglisten i 1981 ==
Den offisielle valglisten i 1981:
Tom A. Schanke, Oslo
Jan-Egil Kjærem, Oslo
Unni Jacobsen, Asker
Unni Holmen, Oslo
Amund Sjøbrend, Oslo
Tove Bornø, Oslo
Cato Zahl Pedersen, Nesodden
Lene Jenssen, Fredrikstad
Henry Tippen Johansen, Oslo
Sigrid Rønning Skrolsvik, Oslo
Erik Håker, Oslo
Bente Hansen Bøhn, Oslo
Per Bjørang, Oslo
Bjørn Wirkola, Melhus
Åge Hareide, Rana
Terje Hellerud, Oslo
Einar Bruno Larsen, Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Stortingsforhandlinger 1981-82 (Oslo, 1982)
Rainbow CMS

Rainbow er et innholdsstyringssystem (CMS – Content Management System) med åpen kildekode. Det bygger på ASP.NET og er skrevet i programmeringsspråket C_Sharp (C#).
Rainbow er i dag tilgjengelig på 29 språk og inneholder mer enn 75 moduler som fritt kan lastes ned, bl.a e-shop, XML News Feed, Flash, Kart, Nyhetsbrev, spørreundersøkelser, forum. dokumentbehandling, lister og mer. Det er i tillegg enkelt å utvikle egne moduler.


== Eksterne lenker ==
Rainbow CMS prosjektside Arkivert 31. mars 2016 hos Wayback Machine.
Vega Forlag

Vega Forlag er et norsk forlag som ble etablert i mai 2003. Selskapet er privat eid og holder til i Oslo. Forlaget gir ut oppslagsverk, skjønnlitteratur, fakta- og håndbøker. Blant bestselgerne er Ingrid Bjørnovs Pianobok. Omsetningen i 2008 var 15 millioner kroner. Forlagssjef er Finn Jørgen Solberg.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Carlo Airoldi

Carlo Airoldi (født 21. september 1869 i Origgio), død 18. juni 1929 i Milano) var en italiensk maratonløper, berømt for å ha gått til fots fra Milano til Athen for å være med i OL 1896.


== Biografi ==


=== Livet før OL ===
Airoldi var født i Origgio, i nærheten av Saronno, i en jordbrukerfamilie. Han begynte å delta i idrettskonkurranser, først lokalt, deretter i nasjonal og internasjonal sammenheng, der han beseiret sin store rival, Louis Ortègue fra Marseille. I 1892 vant Airoldi løpet Lecco–Milano, og året etter vant han Milano–Torino. Han ble regnet blant tidens fremste maratonløpere. Den største triumfen var seieren i Milano–Barcelona (september 1895), et løp med tolv etapper på totalt 1050 kilometer. Han fikk 2000 pesetas for denne seieren.


=== Olympiaden ===

Airoldi ville delta i OL i Athen i 1896, der han ville ha gode sjanser til å vinne. Han trengte imidlertid penger for å reise til den greske hovedstaden. Han ble sponset av sjefen for et kjent tidsskrift, La Bicicletta. Airoldi tilbød seg å reise billig, han skulle ferdes til fots gjennom Østerrike, Tyrkia og Hellas – en eventyrlig reise med dagsetapper på 70 kilometer for å nå fram til Athen i tide. Avisen skulle dokumentere reisen og bistå Airoldi med nødvendig informasjon.
Reisen begynte, og strekningen mellom Milano og Split, gjennom Trieste og Fiume, forløp uten bekymringer. Airoldi hadde tenkt å følge Kroatias kyst for deretter å passere gjennom Kotor og Korfu. Før han kom fram til Dubrovnik, falt han og skadet hånden, så han ble tvunget til å ta en to dagers pause i et telt. Han ble frarådet å krysse Albania til fots, så han gikk om bord på et østerriksk fartøy som førte ham til Patras, og derfra fortsatte han turen til Athen langs jernbanelinjene, siden det ikke fantes veier. 

Etter den 28 døgn lange ferden viste det seg at Airoldi dessverre ikke kunne delta i maratonløpet. Da han dro til slottet for å melde seg på, ble han intervjuet av OL-komiteen, som mente at pengene som Airoldi hadde vunnet i løpet Milano–Barcelona, innebar at Airoldi var å betrakte som profesjonell idrettsutøver, og dermed var utelukket fra å delta i olympisk sammenheng. Det ble sendt telegram fra Italia, men til ingen nytte: Airoldi fikk ikke lov til å delta. I Italia var oppfatningen at arrangørene ikke ville la en sterk motstander delta i et løp som grekerne selv ville vinne. Airoldi aksepterte aldri avgjørelsen, og ville utfordre maratonløpets seierherre, grekeren Spyridon Louis, men det ble aldri gjennomført.


=== Etter OL ===
På hjemveien forsøkte Airoldi flere ganger å slå Spiridon Louis' rekord, uten å lykkes. Han fortsatte å løpe, hovedsakelig i Lombardia og i Sveits, der han giftet seg og hadde sitt arbeid (han arbeidet i Bern og Zürich). Senere flyttet han til Sør-Amerika for å prøve lykken der.


== Litteratur ==
Manuel Sgarella, La leggenda del maratoneta, Macchione Editore


== Eksterne lenker ==
Recensione al testo di Sgarella
History of Carlo Airoldi and his journey to Athens
Park CD-N

Park CD-N er et dobbelt samlealbum laget til støtteaksjon for bygging av park i Barbu.
Etter at det ble fremlagt planer om bygging av seks boligblokker med 125 leiligheter i Barbu i Arendal, ble aksjonsgruppa «Kreative krefter», med Mari Dale som leder, stiftet for bevaring av nærområdet Barbu, og for utbygging av park i Barbubukta. I september 2009 ble samlealbumet Park CD-N utgitt til støtte for bygging av park, hvor store deler av musikkmiljøet i Arendal bidrar. Et stort antall av byens kunstnere og forfattere bidro med en 16 siders minihefte som utgis med CD-en. Kunstmaleren Leonard Rickhard har tegnet omslaget. 
De ble holdt release-konsert (Parkkonsert) i Barbu søndag 20. september 2009, hvor det var gratis inngang og flere av bandene på CD-en deltok.


== Sporliste ==
CD 1

«Park eller stål og betong» – Melkesyra
«Kanonsang» – Amerikalinjen
«Partytime» – ClutterBillies
«Blå salme» – Inger Marie Gundersen
«Storfolk i Arendal» – Trond Thue
«Dockside Ditty» – Jan Thygesen
«Brooklyn Bridge» – Espen Larsen og Marianne Rodvelt
«Bort i natta» – Øystein Bjørløw
«Radiant» – Marianne Rodvelt
«Sett deg opp i kørja» – Bare Barn Band
«I Ordered You to Cry, Cry, Cry, Cry, Cry» – Leif Magnus Lilleaas
«Den formfullendte» – Ole Bording
«Solbergsengen» – En liten blomst til tegn
«Colour of Brass» – Indre Torungen brassCD 2

«Varsko» – Monsterbedriften
«Trihondre» – Rockebandet Ændal
«William H Bonney» – Rangers
«Ændal City» – Geir Emanuelsen
«Ska på kino» – Bentley
«Vaagal vals» – YTO Solreiser
«Uskyldspark» – Øyvind Bjørnsen
«A stranger here» – Steinar Gregertsen
«Broken Bones» – Bulk
«Improve Myself» – Thomas Robsahm feat. Vera and Jara
«Mindscape» – Trivial Act
«Memorial 2» – Okavango
«Like a Walk in the Park» – The Parkprojectors


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NRK – Park CD-en
Park eller stål og betong Melkesyra på Parkfestivalen (YouTube)
Tesfaye Tola

Tesfaye Tola (født 19. oktober 1974 i Arssi) er en etiopisk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Han fikk sitt gjennombrudd da han tok bronse i OL 2000 på tiden 2:11.10. Året etter deltok han i VM i Edmonton, der han ble nummer fire. Han deltok også i VM 2007 i Osaka, men fullførte ikke løpet.


== Personlig rekord ==
Maraton – 2:06.57


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tesfaye Tola – Olympics.com 
(en) Tesfaye Tola – Olympic.org 
(en) Tesfaye Tola – Olympedia 
(en) Tesfaye Tola – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tesfaye Tola – World Athletics 
(en) Tesfaye Tola – Track and Field Statistics
Tobias Unger

Tobias Benjamin Unger (født 10. juli 1979 i München) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer på sprintdistansene.
Ungers første internasjonale finale var innendørs-VM 2004 da han tok bronse på 200 meter med tiden 21,02. Han var også i finalen i OL 2004 på 200 meter og kom på sjuendeplass med tiden 20,64.
Han deltok i innendørs-EM 2005 og tok gull med tiden 20,53. I VM 2005 i Helsingfors kom han på sjuendeplass på 200 meter.
Han løp 100 meter i OL 2008, men ble utslått i kvartfinalen.


== Personlige rekorder ==
60 meter – 6,60
100 meter – 10,16
200 meter – 20,20


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Tobias Unger – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tobias Unger – Olympedia 
(en) Tobias Unger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Tobias Unger – Tysklands olympiske komité 
(en) Tobias Unger – World Athletics 
(en) Tobias Unger – Track and Field Statistics
André Niklaus

André Niklaus (født 30. august 1981 i Berlin) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp.
Niklaus fikk sitt gjennombrudd i 2000 da han tok bronse i tikamp i junior-VM. Han deltok også i VM 2003 der han ble nummer åtte, og i VM 2005 kom han på fjerdeplass.
I innendørs-VM 2006 vant han gull i sjukamp, og i VM 2007 i Osaka kom han på femteplass. Han deltok også i OL 2008 der han ble nummer åtte.


== Personlige rekorder ==
Sjukamp – 6192 poeng
Tikamp – 8371 poeng


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) André Niklaus – Munzinger Sportsarchiv 
(en) André Niklaus – Olympics.com 
(en) André Niklaus – Olympic.org 
(en) André Niklaus – Olympedia 
(en) André Niklaus – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) André Niklaus – World Athletics 
(en) André Niklaus – Track and Field Statistics
Thor Raymond Zetterstrøm

Thor Raymond Zetterstrøm
(født 1. juni 1919 i Bergen, død  12. september 1982)
var en norsk sanger fra Stavanger.  Med artistnavnet
Thor Raymond var han en av sin tids mestselgende plateartister her i landet.
Selvlært som artist gikk han i fotolære i hjembyen Stavanger, samt spilte i band med Rasmus Dahl.
Litt revy i Haugesund ble det i 1947-48.  Kledd ut som cowboy solgte han
ti tusenvis av plater med låter som 
En munter cowboysang, 
Yippi Ai,
Gamle svarten,
Buldrende bøffel,
Banjo Bill fra Arizona,
Cowboydansen,
Den ensomme cowboy,
Cowboyens avskjed og
Red River Valley.
Med Åse Wentzel solgte han hundretusener med
landeplager som  
Vaya con Dios (sang),
Et brev med tre kjærlige ord.
I dag har jeg brent mine kjærlighetsbrev,
En liten leilighet i attende etasje,
I en liten kafé,
Lykkelige timer,
Jeg elsker din bil,
Kjærlige, kjærlige tanker,
Midnattsvalsen,
Det skal svært lite til,
Send en hilsen hjem.
Så fikk han senebetennelse og fortsatte fotovirket i Oslo før
han ble småbruker på Toten.  Så reiste han hjem igjen,
til Jelsa, Sola og Klepp.
Avslutningskonserten var et radioprogram i 1970
fra Atlantic Hall  ved SAS Radisson i Stavanger.


== Referanser ==
Edwin Cheruiyot Soi

Edwin Cheruiyot Soi (født 3. mars 1986) er en kenyansk friidrettsutøverer som konkurrerer i mellomdistanse- og langdistanseløping.
Soi begynte karrieren som terrengløper, men gjennombruddet som baneløper kom  under IAAF World Athletics Final 2006 i Stuttgart, der han ble nummer to på både 3000 meter og 5000 meter. I 2007 vant han gull på begge distansene i IAAF World Athletics Final.
I 2008 ble han nummer fire i innendørs-VM i Valencia. Det store gjennombruddet kom da han tok bronsemedaljen på 5000 meter under OL 2008 i Beijing.
Han deltok ikke ved VM i friidrett 2011, men ved VM i friidrett innendørs 2012 fikk han bronse på 3000 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edwin Cheruiyot Soi – Olympedia 
(en) Edwin Cheruiyot Soi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edwin Cheruiyot Soi – World Athletics 
(en) Edwin Cheruiyot Soi – Diamond League 
(en) Edwin Cheruiyot Soi – Track and Field Statistics 
(en) Edwin Cheruiyot Soi – TheSports.org
Bai Xue

Bai Xue (født 15. desember 1988 i Heilongjiang) er en kinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp.
Bai ble asiatisk mester på både 5000 og 10 000 meter i 2005. Året etter ble hun nummer fire på 5000 meter i junior-VM. 
Som senior deltok hun i OL 2008 på 10 000 meter og ble nummer 21. I VM 2009 valgte hun å stille opp i maraton, og hun gikk helt til topps med en vinnertid på 2:25.15.


== Personlige rekorder ==
5000 meter – 15.09,84
10 000 meter – 31.28,88
Maraton – 2:23.27


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bai Xue – Olympics.com 
(en) Bai Xue – Olympic.org 
(en) Bai Xue – Olympedia 
(en) Bai Xue – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bai Xue – World Athletics 
(en) Bai Xue – Track and Field Statistics
Lilija Nurutdinova

Lilija Foatovna Nurutdinova, russisk Лилия Фоатовна Нурутдинова (født 15. desember 1963 i Naberezjnyje Tsjelny, Russland) er en russisk tidligere friidrettsutøver (mellomdistanseløper) som gjennom hele karriren konkurrerte for Sovjetunionen, med unntak av OL i 1992 hvor hun representerte SUS.
Nurutdinova tilhørte verdenseliten på 800 meter på begynnelsen av 1990-tallet. Hennes fremste prestasjoner er gullmedaljen fra VM 1991 i Tokyo og sølvmedaljen fra OL 1992 i Barcelona. I Tokyo-VM  beseiret hun kubanske Ana Fidelia Quirot med kun seks hundredeler. Under OL i Barcelona, hvor hun kun ble slått av nederlandske Ellen van Langen, løp kun karrierens raskeste 800 meter med tiden 1.55,92.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lilija Nurutdinova – Olympics.com 
(en) Lilija Nurutdinova – Olympic.org 
(en) Lilija Nurutdinova – Olympedia 
(en) Lilija Nurutdinova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lilija Nurutdinova – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Lilija Nurutdinova – World Athletics 
(en) Lilija Nurutdinova – Track and Field Statistics