jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Laukøya (Flatanger)

Laukøya er en øy utenfor Utvorda i Flatanger kommune i Trøndelag. Øya ligger øst for øya Skingen, som fortsatt er bebodd. 
Den eldste bosetningen som kan spores hit er i 1842, da øya var en husmannsplass under Utvorda.


== Referanser ==
Anna Rogowska

Anna Rogowska, (født 21. mai 1981 i Gdynia) er en polsk stavhopper.
Rogowska har siden 2002 vært med i alle større mesterskap i stavsprang såvel innendørs som utendørs. Hennes største meritter er et VM-gull fra 2009, samt en bronsemedalje fra OL 2004. Hun har også tre medaljer fra innendørsmesterskap, sølv under både innendørs-VM i 2006 og innendørs-EM i 2005 samt en bronse under innendørs-EM 2009.
Rogowska har sammen med Monika Pyrek vekslet på å inneha den polske rekorden i stavsprang. Hennes personlige rekord er 4,83.
Under VM 2009 hoppet hun 4,75 meter, noe som uventet holdt til en gullmedalje ettersom storfavoritten Jelena Isinbajeva ikke klarte sin innganghøyde.


== Referanser ==


== Kilder ==
Fakta på IAAFs-nettsted


== Eksterne lenker ==
(de) Anna Rogowska – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anna Rogowska – Olympics.com 
(en) Anna Rogowska – Olympic.org 
(en) Anna Rogowska – Olympedia 
(en) Anna Rogowska – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Anna Rogowska – Polens olympiske komité 
(en) Anna Rogowska – World Athletics 
(en) Anna Rogowska – Diamond League 
(en) Anna Rogowska – Track and Field Statistics
Hugo Kramm

Hugo Kramm (1890–1948) var en tysk-norsk fiolinist/bratsjist og musikksjef/kapellmester som utfoldet sitt hovedvirke som musikksjef i NRK i 30 år.
Han var sønn av komponisten Georg Kramm (1856–1910), som var bekjent av Brahms og Max Reger som var
samtidige komponister. Selv debuterte pianisten Hugo som 8-åring med
Keiserkonserten av Beethoven. Etter noen år som
konsertmester i Krefeld flyttet han til Berlin for studier under Henri Marteau som
innlemmet ham i sin prisbelønte strykekvartett som turnerte Europa og Orienten 1913.
Under den første verdenskrig ble han sendt til Galizia. Deretter han reiste til Bergen der han traff skuespilleren Ada Egede-Nissen, en datter av Stavangers postmester. Kramm var i to år ansatt i Bergen Filharmoniske Orkester. Han ble kapellmester for Stavanger byorkester i 1919 og giftet seg med Ada.Skuespilleren og fikk datter Gerd (gift Engebrigtsen) i 1921 og senere datter Ilse Kramm. Derpå var han konsertmester i Bergen Filharmoniske Orkester 1921-24 og solobratsjist i Oslo Filharmoniske Orkester 1924-27, samt i Filharmoniens strykekvartett.
Han var leder for musikkavdelingen i Kringkastingsselskapet 1927-33 og Norges Rikskringkasting 1933-1957.
Han startet umiddelbart opp et tolvmanns Radioorkesteret, Fra 1934 gjorde Oslo Filharmoniske Orkester også tjeneste som radioorkester idet orkestret ble delt i to like store enheter som tjenestegjorde annenhver måned som kringkastingsorkester. Denne ordningen opphørte først i 1946 da
Kringkastingsorkestret ble opprettet. I hovedstaden uroppførte Hugo Kramm den tyske Paul Hindemiths strykekvartett opus 16 i 1920, samt dennes Konsert for orkester i 1925. 
I 1941 ledet han, med ekteparet Amalie Christie og Robert Riefling, flere demonstrative konserter i Universitetets Aula. For dette ble han arrestert en ukes tid selv om det var Bach som var blitt spilt. Perioden 1941-45 ble tilbrakt i Sverige.


== Referanser ==
Lophopidae

Lophopidae er en familie av sikader, og en del av gruppen Fulgoromorpha. Disse er tropiske sikader. Noen arter kan gjøre skade i landbruket, særlig ved dyrking av sukkerrør.


== Utseende ==
Middelsstore sikader, ofte ganske fargerike i grønt og blågrønt, andre er brunlige. Pannen er mer eller mindre framskutt mellom fasettøynene og ganske flat med en opphøyd midtlist og opphøyde sidekanter. Ansiktet er lengre enn bredt, med opphøyd midtlist og sidekanter. Antennene er ganske små og festet under de runde, noe utstående fasettøynene. Thorax er bred med en opphøyd midtlist. Forvingene er store og membranøse med tydelig, tett årenett. Beina er forholdsvis lange og tynne.


== Levevis ==
Som de fleste andre sikader lever Lophopidae av plantesaft som de suger. De fleste av artene synes være knyttet til enfrøbladete planter.


== Skadedyr ==
Artene Lophops saccaricida og Pyrilla perpusilla er betydelige skadedyr på sukkerrør i Sørøst-Asia, sistnevnte kan også gjøre noe skade på ris. Det er nymfene som gjør mest skade, det dannes visne flekker der de har sugd, hele blader kan visne og avlingene kan bli sterkt redusert.


== Utbredelse ==
Lophopidae er utbredt i tropiske områder, det største artsmangfoldet finnes trolig i Indonesia.


== Systematisk inndeling ==

Nebbmunner (Hemiptera)
underorden Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
gruppe Sikader (Auchenorrhyncha)
delgruppe Fulgoromorpha
familien Lophopidae Stål, 1866- ca. 140 arter fordelt på ca. 40 beskrevne slekter
slekten Acarna Stål, 1863
slekten Acothrura
slekten Aluma
slekten Apia
slekten Asantorga
slekten Bisma
slekten Buxtoniella
slekten Carrionia
slekten Clonaspe
slekten Conna
slekten Corethrura
slekten Elasmoscelis
slekten Elica
slekten Epiphyxis
slekten Hesticus
slekten Jugoda Melichar, 1915
slekten Kasserota Distant, 1906
slekten Katoma
slekten Lacusa
slekten Lapithasa
slekten Lophops Spinola, 1839
slekten Maana Soulier-Perkins, 1998
slekten Magia Distant, 1907
slekten Makota
slekten Megacarna Baker, 1925
slekten Meloneopsia
slekten Menosca
slekten Onycta Fennah, 1955
slekten Painella
slekten Paracorethrura
slekten Pitambara
slekten Podoschtroumpfa
slekten Pseudocorethrura
slekten Pseudotyxis
slekten Pyrilla Stål
slekten Ridesa
slekten Sarebasa
slekten Serida
slekten Silvanana
slekten Virgilia
slekten Zeleja
slekten Zophiuma Fennah, 1955


== Eksterne lenker ==
(en) Lophopidae i Encyclopedia of Life 
(en) Lophopidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lophopidae hos Fossilworks 
(en) Lophopidae hos ITIS 
(en) Lophopidae hos NCBI 
(en) Kategori:Lophopidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lophopidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Family Lophopidae – Lophopid Planthoppers, Agricultural Scientific Collections Unit: Identification Keys and Checklists for the leafhoppers, planthoppers and their relatives occurring in Australia and neighbouring areas, av Murray J. Fletcher
Hoppers - family Lophopidae på Lifeunseen.com, med bilder
FLOW – Fulgoromorpha Lists On the Web
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Ilse Kramm

Ilse Kramm
(født 23. november 1934 
i Oslo)
er en  norsk skuespiller. 
Hun studerte ved Royal Academy of Dramatic Art i London, hvorpå hun debuterte ved Nationaltheatret 1963 som Fausts heks. Samme sted var hun suffløsen i Ingmar Bergmans oppsetning av Luigi Pirandellos Seks personer søker en forfatter i 1967.  
Kramm var senere ved Riksteatret, før hun  i 1970 gikk til Rogaland Teater der hun jobbet til 2003. Hun var: 
Anitra i Peer Gynt (1978), 
Miss Adelaide i Guys and dolls (1979), 
Patricia i Hvepsen av William Mastrosimone (1981), 
Elin i Natten er dagens mor av Lars Norén (1984), 
Fru Alving i Gengangere (1984), 
Miss Prism i Hvem er Ernest av Oscar Wilde (1986), 
Anfissa i Tre søstre av Anton Tsjekhov (1988), 
Elena i Lørdag, Søndag, Mandag av Eduardo de Filippo (1988), 
Mrs. Pearce i My fair lady (1990), 
Fraulein Schneider i Cabaret (1993), 
Rottejomfruen i Lille Eyolf (1999), 
kvinnen i Landskap av Harold Pinter (2001) og 
Kvitugla i Medmenneske av Olav Duun (2002).I fjernsynet var hun i komiserien Kontorsjef Tangen 1966.
Ved filmen var hun i Kimen 1974, Morsarven 1993 og Liv Ullmann sin Kristin Lavransdatter (film) 1995.


== Familie ==
Hun er datter av skuespiller Ada Kramm (1899–1981) og bratsjisten Hugo Kramm (1890–1958). Moren var av slekten Egede-Nissen og flere av morens søsken var skuespillere. I 1971 giftet Ilse seg med Ole A. Simensen (1943–) som også spilte ved Rogaland Teater.


== Premier ==
Statens kunstnerstipend 1989 på kroner 10 000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilse Kramm på Internet Movie Database 
(en) Ilse Kramm hos The Movie Database
Haui-do

Haui-do er en øy i Gulehavet, utenfor kysten av Sør-Korea. Den er en del av fylket Sinan, i provinsen Sør-Jeolla. Øya er 14,46 km² stor, og har over 1 900 innbyggere. 
Tidligere president i Sør-Korea, Kim Dae-jung, ble født her.
Able Archer 83

Able Archer 83 var en ti dager lang NATO-øvelse som startet 2. november 1983 over store deler av Vest-Europa – sentrert omkring SHAPEs hovedkvarter i byen Casteau nord for Mons i Belgia. Øvelsen simulerte en opptrappet internasjonal situasjon som kulminerte med avsendelsen av en atombombe.
På grunn av øvelsens realistiske form og sovjetledernes paranoia fryktet man i Kreml at det muligens var tale om et skjult angrep fra USAs side. Sovjetunionens leder, Jurij Andropov, satte visse enheter av de sovjetiske militærenhetene i forhøyet beredskap.
I dag nekter alle høytstående personer i den daværende sovjetledelsen for at Andropov hadde vært klar til å bombe Vest-Europa, og betydningen av Able Archer 83 er sterkt omdiskutert, spesielt fordi dokumentasjonen for at man i sovjetledelsen fryktet et vestlig angrep er meget svak.
Sindre Erstad

Sindre Erstad (født 25. januar 1982) er en norsk fotballspiller som for tiden spiller for Radøy/Manger, han spiller i forsvar.
Erstad er oppvokst på Radøy. Den første større klubben hans var Åsane, og han gikk derfra til Sogndal. Han fikk seksten kamper i eliteserien for klubben i 2001 og to i 2003. Han spilte senere for Løv-Ham og Stavanger. Foran 2009-sesongen gikk han fra Randaberg til Åsane. Før han foran 2010-sesongen gikk til Radøy/Manger, hvor han også er med i trenerteamet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sindre Erstad – Transfermarkt 
(no) Sindre Erstad – Norges Fotballforbund 
(en) Sindre Erstad – FBref
SHAPE

SHAPE (fra engelsk: Supreme Headquarters Allied Powers Europe, dvs. Det øverste hovedkvarter for de allierte styrker i Europa) er hovedkvarteret til Supreme Allied Commander Europe (SACEUR), som er sjef for Allied Command Operations i NATO. Det ligger i Casteau nord for byen Mons i Belgia.Tidligere var SHAPE hovedkvarter for de operative styrkene i Europa, men fra 2003 ble SHAPE hovedkvarter for alle NATO-operasjoner på verdensplan. SHAPE beholdt sitt tradisjonelle navn med den geografiske referansen til Europa, til tross for det utvidede ansvarsområdet. 
NATOs hovedkvarter ligger i Brussel, ca. 80 km fra SHAPE.


== Se også ==
NATOs hovedkvarter


== Referanser ==
Opéra-ballet

Opéra-ballet («Ballettopera») er en operasjanger fra den franske barokken. 
En typisk opéra-ballet består av en prolog fulgt av flere uavhengige akter (entrées) som ofte er løselig gruppert rundt et enkelt tema. Aktene kan også oppføres enkeltvis og ble da kalt actes de ballet. 
Ballettopera inneholder mer dansemusikk enn Lullys tragédie en musique og plottene er ikke nødvendigvis hentet fra antikkens mytologi. De kan også inneholde komiske elementer. 
Som det første verket i sjangeren regnes Pascal Collasses Ballet des saisons (1695), mens André Campra med L'Europe galante (1697) skapte det mest kjente. Jean-Philippe Rameau skrev flere operaballetter, som Les Indes galantes (1735) og Les fêtes d'Hébé (1739).  Joseph Bodin de Boismortier skrev også en kjent opera i sjangeren, Don Quichotte chez la Duchesse (1743).


== Kilder ==
Avsnittet «Ballet as an adjunct to opera» i artikkelen Ballet, Encyclopædia Britannica


== Litteratur ==
James R. Anthony: "Opéra-ballet" i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, 2. utgave, Stanley Sadie (red). London 2001: Macmillan. ISBN 9781561592395 (hardcover). OCLC 419285866 (eBook)
Elizabeth M. Bartlet: "Opéra-ballet", bind. 3, s. 683f, i The New Grove Dictionary of Opera, 4 bind, Stanley Sadie (red). New York: Grove. ISBN 9781561592289.
Jane Bellingham: "opéra-ballet", s. 862, i The Oxford Companion to Music. Alison Latham (red). Oxford: Oxford University Press. ISBN 9780198662129.
Den andre verden

Den første verden, den andre verden og den tredje verden er begreper som er blitt brukt til å oppdele verdens nasjoner i tre kategorier.
Begrepet «den andre verden» blir ikke lenger brukt i så stort omfang, fordi de forholdene som begrepet refererte til for en stor dels vedkommende har sluttet å eksistere etter Sovjetunionens sammenbrudd i 1991.
De tre begrepene oppstod ikke samtidig. Etter andre verdenskrig begynte man å snakke om NATO og Warszawapakten som to store blokker ved å benytte begreper som «østblokken» og «vestblokken.» Det ble imidlertid raskt påpekt at det var mange land som ikke passet inn i disse to kategoriene, og i 1950-årene begynte man å kalle disse landene for «den tredje verden». Deretter begynte det for noen å virke naturlig at det også måtte være en «første verden» og en «andre verden».
Det ble vanlig å referere til de landene som falt innenfor Sovjetunionens innflytelsessfære som «den andre verden». Ut over selve Sovjetunionen omfattet begrepet også mesteparten av Øst-Europa, som var kontrollert av sovjetisk støttede satellittregjeringer som arbeidet tett sammen med Moskva. Begrepet «den andre verden» ble i visse tilfeller også brukt til å referere til land som hadde en kommunistisk regjering, men som stadig til en viss grad stod i motsetning til Moskva. Eksempler på slike land er Kina, Albania og Jugoslavia.
Det var imidlertid en rekke land som ikke passet riktig inn i denne enkle definisjonen av verdens oppdeling, og de landene inkluderte blant annet Sveits, Sverige og Irland, som hadde valgt å ikke være medlemmer av NATO og å være nøytrale. Finland falt inn under den sovjetiske innflytelsesfæren, men var verken kommunistisk eller et medlem av Warszawapakten. Østerrike hørte under den amerikanske innflytelsessfæren, men i 1955 da landet oppnådde full uavhengighet, ble det på betingelse av at landet forble nøytralt. Tyrkia som ble medlem av NATO i 1952 befant seg geografisk sett ikke i Vest-Europa, og var ikke industrialisert. Spania ble ikke medlem av NATO før 1982, da den kalde krigen nesten var over og etter at den fascistiske diktatoren Francisco Franco var død.
I de senere tiårene har mange «utviklingsland» (u-land) i stadig økende grad begynt å bli industrialisert, og  begrepet «den fjerde verden» har oppstått. Dette begrepet sikter til landene som ofte mangler en industriell infrastruktur.
Filmåret 2009

Filmåret 2009 er en oversikt over lanserte filmer, utdelte priser og døde filmpersonligheter i 2009. I løpet av dette året har syv filmer kommet blant historiens 50 mest innbringende filmer, og Academy of Motion Picture Arts and Sciences, som deler ut den årlige Oscar-prisen, har kunngjort at de vil nominere 10 filmer i kategorien Oscar for beste film (for første gang siden 1943).


== Mest innbringende filmer ==
Alle tall er oppgitt i amerikanske dollar.
Avatar har tjent over 2,6 milliarder dollar amerikanske dollar, noe som gjør den til den mest innbringende filmen i historien på verdensbasis. Seks andre filmer, Harry Potter og Halvblodsprinsen, Istid 3: Dinosaurene kommer, Transformers: De beseirede slår tilbake, 2012, Se Opp og The Twilight Saga: New Moon er også blant historiens 50 mest innbringende filmer.


== Mest sette filmer i Norge ==
Omtrent 12,7 millioner kinobilletter ble solgt i Norge i løpet av 2009. Dette er en økning på 7 prosent fra 2008, og er det nest høyeste besøket på norske kinoer siden 1985. Av disse er ca. 2,6 millioner billetter til norske filmer, en nedgang på 2 prosent fra 2008, men nest høyest siden 1975. Den mest sette filmen, Istid 3: Dinosaurene kommer, toppet listen allerede etter én uke på kino.Følgende filmer var de mest sette i Norge i løpet av 2009:


== Norske filmer fra 2009 ==


== Referanser ==
Heini Havreki

Heine Jonsson (født 1514 i Bergen, død 1576 på Radøy), på færøysk kalt Heini Havreki («Heine den skibbrudne»), skal ha vært den første lutherske presten på Færøyene. Da Færøyene ble lagt under Bergen stift i 1557, ble Heini Havreki visebiskop på Færøyene.Han kan ha vært sønn av islendingen Jon Haraldsson (født 1480), som var prest i Korskirken i Bergen.Sagntradisjonen på Færøyene forteller at Heini forulykket med et skip, og at han skal ha strandet ved Húsavík på Sandoy. Slik fikk Heini tilnavnet «Havreki», altså «skibbrudden» eller «havarist». Han ble tatt hånd om av bygdekvinnen Herborg, som han giftet seg med. De fikk sønnen Jógvan Heinason (1541–1602), som senere ble lagmann på øyene, og datteren Herborg (født 1542). Som enkemann giftet Heini seg med norske Gyri Arnbjørnsdatter, som han fikk sønnen Magnus Heinason (1545–1589) med. Det finnes også andre lokale sagn om hvordan Heini Havreki strandet på øyene.Heini Havreki nevnes i 1534 som regnskapsfører hos Ámundur Ólavsson, den siste katolske biskopen i Kirkjubøur. Han ble sogneprest på Eysturoy i 1538 og ordinert av biskop Jens Gregoriussen Riber som den første lutherske presten på Færøyene i 1541. Det var trolig først da han flyttet til prestegården på Nes. Han ble biskopens stedfortreder i 1551 og visebiskop i 1557.I 1566 ble han sogneprest på Radøy i Hordaland. Han døde der i 1576.


== Referanser ==
Jessica Ennis-Hill

Jessica Ennis (født 28. januar 1986 i Sheffield) er en britisk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte i sjukamp. 
I oktober 2016 la hun opp som aktiv friidrettsutøver.


== Meritter ==
Ennis vant Junior-EM 2005 i sjukamp. Året etter fikk hun tredjeplass i sjukamp under Samveldelekene 2006 i Melbourne. Under EM i Göteborg 2006 noterte hun ny personlig rekord på 6.287 poeng, men kom likevel bare på åttendeplass. Denne plasseringen forbedret hun i femkampen under innendørs-EM i Birmingham 2007, der hun fikk sjetteplass. Under VM 2007 i Osaka vant Ennis både 100 meter hekk og 200 meter, men i kasteøvelsene nådde hun ikke helt fram, og endte på en fjerdeplass. Hun fikk likevel ny personlig rekord på 6.469 poeng.
Under VM 2009 i Berlin vant hun overlegent gull i sjukamp, med en poengsum på 6.731 poeng. Ennis blei november 2016 tilkjent gullmedalje i VM 2011 etter at Tsjernova ble fratatt sitt gull på grunn av doping.
På hjemmebane under Sommer-OL 2012 i London ble Ennis olympisk mester da hun vant gull i kvinnenes sjukamp med britisk rekord og femte beste kvinne noensinne med 6955.Hun tok sølv under Sommer-OL 2016.


== Utmerkelser ==
Ennis ble i dronningens fødselsdagsliste for 2011 utnevnt til medlem (MBE) av Den britiske imperieordenen for sin innsats for friidretten. I nyttårslisten for 2013 ble hun forfremmet til kommandør (CBE) av samme orden.Nyttårsaften 2016 ble hun utnevnt til storkorsdame av Order of the British Empire. Hun ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.


== Personlige rekorder ==
Ennis' personlige rekorder utendørs, pr 30. desember 2012:

NR = Nasjonal rekord


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jessica Ennis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
(de) Jessica Ennis-Hill – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jessica Ennis-Hill – Olympics.com 
(en) Jessica Ennis-Hill – Olympic.org 
(en) Jessica Ennis-Hill – Olympedia 
(en) Jessica Ennis-Hill – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jessica Ennis-Hill – Storbritannias olympiske komité 
(en) Jessica Ennis-Hill – Commonwealth Games Federation 
(en) Jessica Ennis-Hill – World Athletics 
(en) Jessica Ennis-Hill – Power of 10 
(en) Jessica Ennis-Hill – Diamond League 
Jessica Ennis-Hill på Twitter 
(en) Jessica Ennis-Hill på Facebook 
(en) Jessica Ennis-Hill på Instagram
Det største i verden

Det største i verden er en norsk dramafilm fra 2001, skrevet av Siri Senje og regissert av Thomas Robsahm med Herborg Kråkevik i hovedrollen. Filmen er basert på Bjørnstjerne Bjørnson roman Fiskerjenten fra 1868.
Filmen hadde æren av å være åpningsfilmen ved filmfestivalen i Haugesund 27. august 2001, med premiere over hele Norge 31. august samme år.


== Handling ==
Petra drives på flukt på grunn av en rasende mobb, etter å ha forlovet seg med tre av hjembyens mest ettertraktede ungkarer. Men på flukt mot Kristiania havner Petra på en prestegård hvor en dansk prost og enkemann har søkt sitt religiøse kall, sammen med sin datter Signe.
Hos denne lille familien lyver Petra og får snart innpass, og mellom Petra og Signe oppstår det etter hvert et inderlig vennskap. Men fortiden innhenter Petra, og forholdet til Signe får store problemer når det kommer for en dag at begge kvinnene faktisk elsker samme mann.


== Rolleliste ==
Herborg Kråkevik - Petra
Jesper Christensen - Teaterdirektøren
Øyvind Gran - Bjarte
Benedikte Hansen - Ada Blom
Thomas Hanzon - Hans Ødegård
Endre Hellestveit - Gunnar
Jesper Langberg - Prost Holmsen
Henrik Mestad - Aslak Grinde
Grete Nordrå - Tine
Mads Ousdal - Yngve Vold
Hildegun Riise - Petras mor
Kirsti Refseth Stubø - Signe Holmsen


== Eksterne lenker ==
(en) Det største i verden på Internet Movie Database 
(no) Det største i verden i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Det største i verden hos Filmfront 
(da) Det største i verden i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Det største i verden på AllMovie 
(en) Det største i verden på Rotten Tomatoes 
(no)  Det største i verden hos Filmweb
Krypsivaks

Krypsivaks (Trichophorum pumilum)  er en plante som hører til starrfamilien. Den vokser kun i kortvokst gras- og myrvegetasjon på meget baserik grunn som kalkstein eller dolomitt, og har derfor en meget oppdelt utbredelse.
Den har spredte forekomster mange steder på den nordlige halvkule fra Finnmark i nord til California, Colorado og Himalaya i sør. Fra de norske funnstedene er avstanden minst til voksesteder i Karpatene, Alpene, Kaukasus, Ural og Labrador.
I Norge er krypsivaks en bisentrisk fjellplante. Den har et sørlig utbredelsesområde sentrert rundt Hjerkinn i kommunene Folldal, Dovre og Oppdal. I nord er den funnet i Tromsø, Nordreisa, Kvænangen (Skorpa – Nøklan landskapsvernområde), Alta og Porsanger. At planten vokser i Sør-Norge ble oppdaget av Gunvor Knaben og kolleger først i 1968.


== Referanser ==


== Litteratur ==
O. Gjærevoll (1992). Plantegeografi (2 utg.). Tapir. s. 151, 158, 159. ISBN 82-519-1104-4.  [med utbredelseskart for hele verden og Troms–Finnmark]
G. Knaben (1969). «Krypsivaks (Scirpus pumilus Vahl), en bisentrisk art i Skandinavia. Foreløbig meddelse» (PDF). Blyttia. 27 (3): 132–134. ISSN 0006-5269. 
D. Dítě m.fl. (2013). «The occurrence of the relict plant, Trichophorum pumilum, in the Western Carpathians in the context of its distribution and ecology in Eurasia» (PDF). Preslia. 85: 333–348. ISSN 0032-7786. 


== Eksterne lenker ==
(en) Krypsivaks i Encyclopedia of Life 
(en) Krypsivaks i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Krypsivaks hos Artsdatabanken 
(sv) Krypsivaks hos Dyntaxa 
(en) Krypsivaks hos ITIS 
(en) Krypsivaks hos NCBI 
(en) Krypsivaks hos The International Plant Names Index 
(en) Krypsivaks hos Tropicos 
(en) Kategori:Trichophorum pumilum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Kristins flora – Krypsivaks
www.markblomster.com – Krypsivaks
USDA PLANTS profile – Trichophorum pumilum (Vahl) Schinz & Thell. Rolland's bulrush
Flora of North America – Trichophorum pumilum