H.H. Kung

K'ung Hsiang-hsi (kinesisk: 孔祥熙; pinyin: Kǒng Xiángxī; Wade–Giles: K'ung3 Hsiang2-hsi1, født 11. september 1881 i fylket Taigu i prefekturet Jinzhong i provinsen Shanxi i Kina, død 16. august 1967 i Locust Valley på Long Island utenfor New York City), best kjent som H.H. Kung, var en kinesisk bankmann og politiker. H.H. Kung var i sin tid Kinas rikeste mann. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kung nedstammet fra en slekt av rike handelsfolk bankierer i Taigu fylke i Shanxi-provinsen, og betraktet seg som en av etterkommerne etter Konfucius. Han kunne regne opp leddene bakover, og var selv etterkommer av filosofen i det 75. slektsledd. Kungs far var  Kung Fantsi (kinesisk: 孔繁慈; pinyin: Kǒng Fáncí; Wade–Giles: K'ung Fan-tsi; 1861–1911).
H.H. Kung fikk sommeren 1901 hjelp av Luella Miner, en protestantisk misjonær uteksaminert fra Oberlin College i Ohio i USA, hjelp til å reise til Oberlin for høyere utdannelse. Men ved ankomst i San Francisco ble Kung og hans medreisende på grunn av Chinese Exclusion Act holdt i fengsel i flere uker til den kinesiske gegeralkonsul utløste dem ved å kausjonere for dem. De tok ble så nektet å reise til Obverlin for nok et år. Deres jernbanereise tok dem gjennom Canada, og det var bare etter en kraftig intervensjon fra en kongressmann for Ohio som gjorde at de kunne krysse grensen og inn i USA igjen. Kung fikk eksamen fra Oberlin i 1906, og fortsatte så med økonomistidier ved Yale University.Han giftet seg med Soong Ai-ling, en av Soong-søstrene, og ettersom Chiang Kai-shek var gift med en annen av søstrene, ble de to svogre.


=== Politisk virke ===
Kung var en tidlig støttespiller til Sun Yat-sen og senere til Chiang Kai-shek. Han var minister i Republikken Kinas regjering som industri- og handelsminister (1928–1931), finansminister (1933–1944), og guvernerør for Central Bank of China (1933–1945). Han kom med i eksekutivkomiteen for Kuomintang (KMT)  i 1931. 

I 1937 besøkte han og to andre kinesiske Kuomintang-representanter Tyskland, der de ble mottatt av Adolf Hitler. Dette var på et tidspunkt da Tyskland hadde et samarbeid med Republikken Kina, og det var kinesernes håp å kunne utdnytte dette vennskapet - som gikk tilbake til republikkens tidligste tider - for å få hjelp mot japansk ekspansjonisme.  
H.H. Kung var statsminister fra 1. januar 1938 til 20. november 1939.


=== Emigrasjon til USA ===
I 1948, omkring avslutningen av den kinesiske borgerkrig, flyttet han til USA.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sterling Seagrave: The Soong Dynasty: Corgi Books, 1996, ISBN 0-552-14108-9
Barnouin, Barbara and Yu Changgen. Zhou Enlai: A Political Life. Hong Kong: Chinese University of Hong Kong, 2006. ISBN 962-996-280-2.  Retrieved March 12, 2011.
Buss, Claude A. (2007). War and Diplomacy in Eastern Asia (reprint utg.). READ BOOKS. ISBN 1-4067-7514-2. Besøkt 21. mai 2011. 
Gillin, Donald G.  Warlord: Yen Hsi-shan in Shansi Province 1911-1949.  Princeton, New Jersey: Princeton University Press.  1967.
Iyer, Pico. (12. april 2005). «Books: The Wild East». TIME Magazine. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 22. august 2013 hos Wayback Machine.
Hannah Pakula (2009). The last empress: Madame Chiang Kai-shek and the birth of modern China (illustrated utg.). Simon and Schuster. ISBN 1-4391-4893-7. Besøkt 21. mai 2011. 
The China monthly review, Volumes 90-91. Powell, J.W. 1939. Besøkt 21. mai 2011. [1]
«Business: Kung's Credits». TIME Magazine. 12. juli 1937. Besøkt 22. mai 2011. 
«Balance or Bust». TIME Magazine. 18. desember 1933. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 21. juli 2013 hos Wayback Machine.
«Chiang on Lid». TIME Magazine. 20. august 1934. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 5. november 2011 hos Wayback Machine.
«Christian Majority». TIME Magazine. 7. januar 1929. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 21. juli 2013 hos Wayback Machine.
«Kung Fu-tze Say». TIME Magazine. 26. februar 1940. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 21. juli 2013 hos Wayback Machine.
«Potent Mrs. Chiang». TIME Magazine. 26. november 1928. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 24. juni 2013 hos Wayback Machine.
«Soong Out». TIME Magazine. 6. november 1933. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 21. juli 2013 hos Wayback Machine.
«Swath to Success». TIME Magazine. 23. juli 1934. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 13. august 2013 hos Wayback Machine.
«Thirteen Billion Blessings». TIME Magazine. 16. februar 1942. s. 1. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 25. august 2013 hos Wayback Machine.
«Education: China House». TIME Magazine. 4. september 1944. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 26. august 2013 hos Wayback Machine.
«Foreign News: Chiang's Cabinet». TIME Magazine. 29. oktober 1928. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 24. juni 2013 hos Wayback Machine.
«Foreign News: Warlike Confucian». TIME Magazine. 17. januar 1938. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 21. juli 2013 hos Wayback Machine.
«Generalissimo and Madame Chiang Kai-Shek». TIME Magazine. 3. januar 1938. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 29. mars 2007 hos Wayback Machine.
«Stars Mark the Spots». TIME Magazine. 29. august 1938. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 21. juli 2013 hos Wayback Machine.
«U.S. At War: The Mission of Daddy Kung». TIME Magazine. 3. juli 1944. s. 1. Besøkt 22. mai 2011.  Arkivert 26. august 2013 hos Wayback Machine.
Parks Coble, "H.H. Kung," in (1998).  Wang Ke-wen, red. Modern China: an encyclopedia of history, culture, and nationalism. Taylor & Francis. ISBN 0-8153-0720-9. Besøkt 21. mai 2011. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)