jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Årets idrottskvinna

Årets idrottskvinna er en utmerkelse som årlig blir utdelt til den svenske kvinnen man mener har gjort den fremste idrettsprestasjonen i løpet av året. Enkelte år har prisen blitt gitt til to kvinner. 
Utmerkelsen Årets idrottskvinna ble delt ut av Stockholms-Tidningen 1950–1964 og av Idrottsbladet i 1965. Fra 1978 er prisen blitt delt ut av Aftonbladet.


== Årets Idrottskvinna gjennom tidene ==


=== 2000-tallet ===
2008 – Pia Sundhage, fotball (leder)
2007 – Anja Pärson, alpin skiidrett
2006 – Susanna Kallur, friidrett
2005 – Annika Sörenstam, golf
2004 – Anja Pärson, alpint
2003 – Carolina Klüft, friidrett
2002 – Kajsa Bergqvist, friidrett
2001 – Magdalena Forsberg, skiskyting
2000 – Therese Alshammar, svømming


=== 1990-tallet ===
1999 – Johanna Sjöberg, svømming
1998 – Malin Ewerlöf, friidrett
1997 – Magdalena Forsberg, skiskyting
1996 – Ludmila Engquist, friidrett
1995 – Annika Sörenstam, golf
1994 – Marie Svensson, bordtennis
1993 – Marita Skogum, orientering
1992 – Pernilla Wiberg, alpint
1991 – Pernilla Wiberg, alpint
1990 – Monica Westén, friidrett


=== 1980-tallet ===
1989 – Marita Skogum, orientering
1988 – Liselotte Neumann, golf
1987 – Marie-Helene Westin, langrenn
1986 – Magdalena Tjernberg, handicapidrett (svømming)
1985 – Annichen Kringstad, orientering
1984 – Agneta Andersson, padling
1983 – Lena Sulkanen, bowling
1982 – Ann-Louise Skoglund, friidrett
1981 – Annichen Kringstad, orientering
1980 – Annelie Ahrenstrand, handicapidrett (svømming)


=== 1970-tallet ===
1979 – Marit Söderström, seiling
1978 – Linda Haglund, friidrett


=== 1960-tallet ===
1965 – Kerstin Palm, fekting
1964 – Toini Gustafsson, langrenn og Barbro Martinsson, langrenn
1963 – Ann-Christine Hagberg, svømming og Ulla Lindkvist, orientering
1962 – Elly Löfstrand, ledelse
1961 – Ewy Rosqvist, bilsport
1960 – Jane Cederqvist, svømming


=== 1950-tallet ===
1959 – Sigrid Johansson, bueskyting
1958 – Kate Jobson, svømming
1957 – Evy Garsell, orientering og Maud Wirstam, orientering
1956 – Sonja Edström, langrenn
1955 – Ann-Sofi Colling, turn
1954 – Birte Hansson, svømming
1953 – May Lindquist, skyting
1952 – Karin Lindberg, turn og Inga Löwdin, ledelse
1951 – Sarah Thomasson, langrenn
1950 – Mona-Lisa Englund, friidrett
Demokraatit

Demokraatit (grønlandsk: Kalaallit Nunaani Demokraatit, dansk: Demokraterne i Grønland) er et sosialliberalt politisk parti på Grønland.
Partiet ble stiftet den 28. november 2002 av tidligere Siumut-politiker Per Berthelsen, som ble partiets første formann. Under en ekstraordinær generalforsamling i 2007 tapte Berthelsen kampen om formannsvervet til Jens B. Frederiksen, nåværende formann i Demokraatit. Berthelsen meldte overgang til Siumut. En annen sentral politiker i Demokraatit er Palle Christiansen.
Ved valgene til Grønlands landsting har Demokraatit hatt svært varierende oppslutning, fra sitt sterkeste resultat på 22,8 % av stemmene i 2005 til sitt svakeste på 6,2 % i 2013. Demokraatit har aldri vært representert i Folketinget, der Grønland velger to representanter.


== Valghistorikk ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
De fires tegn

De fires tegn er en roman skrevet av Arthur Conan Doyle.
Det var hans andre roman om Sherlock Holmes av i alt fire romaner og 56 noveller.


== Handling ==
Den trofaste dr. Watson er bekymret. Hans gode venn; mesterdetektiven Sherlock Holmes, er i ferd med å forgå av mangel på saker som kan utfordre hans briljante intellekt. Han stimulerer sitt sinn med kokain og morfin, mens han venter på en sak som er verdig hans intelligens. Redningen kommer i skikkelse av en ung dame i nød med en merkelig og gåtefull historie og seks usedvanlige vakre og verdifulle perler sendt av en ukjent velgjører sammen med et brev. Damen er Mary Morstan, dr. Watsons fremtidige kone.
I brevet står det «Møt ved tredje søyle fra venstre utenfor Lycem-teateret klokken 7 i aften. Ta med to venner om de føler dem engstelig. De har lidd stor urett.»
Holmes og Watson blir med, og det viser seg at den ukjente er mr. Thaddeus Sholto som er sønn av Major Sholto som tjenestejorde sammen med Marys far i India. Han sier at hennes far var med på å finne en stor skatt, som nå er eid av Sholto familien. Etter at Majoren død har Thaddeus bestemt seg for å gi Mary hennes del av skatten. Men hun må være med tilbake til huset fordi Thaddeus' bror er ikke like lett å overtale.
Når de kommer til Sholto huset finner de Thaddeus' bror død. Han er drept av en torn i halsen. Skatten er borte, og de finner en lapp ved siden av den døde med «De fires tegn» på. Hvem har drept Thaddus' bror, hva betyr «De fires tegn», hvordan kom morderen seg inn i det lukkede rommet, hvor er skatten og hvem har laget de små fotsporene ved sengen og på loftet? 
Dette ble Sherlock Holmes og hans følgesvenn, dr. John H. Watson, andre kriminalsak sammen.
Oppfølger: Skandale i Bøhmen og andre Sherlock Holmes-eventyr


== Romanbestillingen ==
I 1889 kom en amerikansk magasinredaktør til London og inviterte to forfattere til middag. Den ene var en berømt irsk lyriker og skuespillforfatter, London-sosietetens vittige yndling. Den andre var en ukjent ung skotsk lege som et drøyt år tidligere hadde utgitt en liten bok med en ny detektiv i hovedrollen. De to var Oscar Wilde og Arthur Conan Doyle.
Wilde var, som vanlig, i sitt mest sprudlende ess. «De må se mitt siste teaterstykke», sa han til Doyle. «Det er storartet. Det er genialt». Doyle noterte i dagboken sin at Wilde måtte være gal. Men det endte i hvert fall med at begge forfatterne fikk bestilling på en roman. 
Wilde skrev Bildet av Dorian Gray, og Conan Doyle skrev De fires tegn hvor han lånte noen trekk fra Wilde til to av fortellingens figurer, først og fremst til Thaddeus Sholto, men også til Sherlock Holmes.


== Eksterne lenker ==
Doyle, Wilde og Sherlock – artikkel av Nils Nordberg på www.nrk.no
Frankfurt-Hahn lufthavn

Frankfurt-Hahn flyplass (IATA: HHN, ICAO: EDFH) er en middels stor flyplass med én rullebane i Rheinland-Pfalz, omkring 120 km vest for Frankfurt. Flyplassen brukes særlig av Ryanair. Den er også en viktig fraktflyplass, Aeroflot har flere forbindelser daglig. Også EgyptAir har daglig fraktforbindelse med Kairo.


== Historie ==
Hahn ble i 1951 anlagt av amerikanerne som en base under den kalde krigen.  I 1993 ble flyplassen overlevert til sivile tyske myndigheter.


== Destinasjoner ==
Internet Architecture Board

Internet Architecture Board (IAB) er komiteen som av Internet Society (ISOC) er tildelt ansvaret for oppsyn med den tekniske og ingeniørmessige utviklingen av Internett. 
IAB har oppsyn med et antall arbeidsgrupper (Task Forces), hvorav de viktigste er Internet Engineering Task Force (IETF) og Internet Research Task Force (IRTF).
Organet som etterhvert ble til IAB ble opprinnelig dannet av USA’s forsvarsdepartement's Defense Advanced Research Projects Agency (DARPA) under navnet Internet Configuration Control Board i 1979, som i september 1984 ble til Internet Advisory Board og i mai 1986 Internet Activities Board (navnet ble endret, men forkortelsen bestod). Til slutt ble det Internet Architecture Board, under ISOC, i januar, 1992, som en del av Internetts overgang fra å være et organ underlagt USA’s regjering til en internasjonalt, offentlig enhet.


== IAB’s aktiviteter ==
For tiden omfatter IAB's ansvar følgende: 

Oppsyn med arkitektur: IAB sørger for oppsyn med, og fra tid til annen kommentarer til, aspekter ved arkitekturen for nettverksprotokollene og prosedyrene som benyttes av Internett.Oppsyn med og ankeinstans for standard-prosesser: IAB sørger for oppsyn med prosessen som benyttes for å opprette standarder for Internett. IAB fungerer også som ankeinstans for klager over feilaktig utførelse av standard-prosessen, ettersom de er ankeinstans når det gjelder standard-avgjørelsene vedtatt av Internet Engineering Steering Group (IESG).Request for Comments-serien: IAB er ansvarlig for redaksjonell ledelse og publikasjon av dokumentserien Request for Comments (RFC).Internet Assigned Numbers Authority (IANA): Sammen med Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN) er IAB ansvarlig for administrasjon av tildelingen av IETF-protokollparameterverdier av IANA.Eksterne forbindelser: IAB fungerer som representant for IETF’s interesser i forbindelse med forhold til andre organisasjoner som har å gjøre med standarder og andre tekniske og organisatoriske emner som vedrører Internett på verdensbasis.Rådgiver til Internet Society: IAB fungerer som en kilde til råd og veiledning til styret og tjenestemenn innen ISOC vedrørende tekniske, arkitekturmessige og prosedyremessige spørsmål, og også (hvis formålstjenlig) spørsmål vedrørende regelverk, som angår Internett og teknologiene som Internett er bygget på.Godkjenning av Internet Engineering Steering Group: IAB godkjenner IETF’s leder (Chair) og IESG’s områdedirektører (Area Directors), på bakgrunn av nominasjoner gitt av IETF’s nominasjonskomite.Valg av leder for Internet Research Task Force: IAB velger en leder (Chair) for IRTF for en fornybar toårsperiode.


== Litteratur ==
Carpenter, Brian (editor), Charter of the Internet Architecture Board (RFC 2850, May 2000)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
A Brief History of the Internet Advisory / Activities / Architecture Board
Liste over IAB-medlemmer
Julius Winger

Julius Winger (født 1. mai 1970) er en norsk musiker/ låtskriver og oppfinner. Han er barnebarn av skuespiller Carsten Winger. Winger debuterte med albumet Store sanger om havet våren 2005. Sangen «Sommernatt» gikk inn på 1.-plass på Norsktoppen og ble liggende der i 15 uker. Med seg på dette albumet har han med seg Trygve Seim (saksofon), Andreas Utnem (piano), Frode Haltli (trekkspill), Marius Flatby (kontrabass), Øyvind Brække (trombone), Jan Erik Kongshaug (gitar) og Lars Andreas Haug (tuba). Han ga ut singelen «Hovedøen» våren 2007, en duett med Kari Diesen.
Hans andre album Kjærlighet og andre misforståelser ble utgitt i 2008 på Kirkelig Kulturverksted. Medvirkende: Trygve Seim (saxofon), Frode Barth (gitar), Mathias Eick (trompet, bass, vibrafon), Andreas Utnem (piano), Per Oddvar Johansen (trommer), Halvor Lillesund (trekkspill), Mads Eilertsen (bass) og Jan Erik Kongshaug (gitar). 
I 2008 var Winger også med på barneplaten Magiske kroker og hemmeligheter produsert av Linn Skåber og Jacob Young, med sangen «Jeg er syk». Andre artister som var med var Simone Larsen, Maria Haukaas Storeng, Egil Hegerberg, Venke Knutson, Alejandro Fuentes, Alexander Rybak, Live Maria Roggen, Jørn Christensen, Paal Flaata og Andrea Bræin Hovig.Winger deltok i Melodi Grand Prix 2009 med sangen «Like An Angel» skrevet sammen med Ole Jørgen Olsen.Julius winger gav ut sitt tredje soloalbum «Under linden» viser av Robert Levin på Grappa forlag i  2013, medvirkende musikere: Trygve Seim, saxofon Alfred Janson, trekkspill Per Oddvar Johansen, trommer  Jo Skaansar, bass Ine Hoem, vokal, Andreas Utnem, piano trøorgel. 
Julius Winger er oppfinner av Minimeis, en meis til å bære barn på ryggen. Oppfinnelsen ble hedret i hovedlisten over de 100 mest innovative oppfinnelser i Time magazine Innovation Award 2019.


== Soloplater ==
Store sanger om havet (2005)
Kjærlighet og andre misforståelser (2008)
Under linden 2013


== Referanser ==
IAB

Forkortelsen IAB kan sikte til:

Internet Architecture Board
Institutt for akvatisk biologi ved Norges Fiskerihøgskole
IATA-flyplasskode for McConnell AFB, Wichita Kansas, USA
Atuarfik Erinaq

Atuarfik Erinaq er den eneste skolen i bygda Narsamijit, som er Grønlands sydligste bygd. 
Bygda har ca. 125 innbyggere, og skolen hadde 25 elever i skoleåret 2005/06.
Xyloryctidae

Xyloryctidae er en familie av sommerfugler som nesten utelukkende fins på den sørlige halvkulen, med de fleste artene i Australia. De hører til gruppen Gelechioidea, som er svært mangfoldig på dette kontinentet.


== Utseende ==
Små til ganske store (vingespenn 20–70 mm) sommerfugler med avlange, avrundede forvinger, som oftest mer eller mindre brunlige eller hvite, enkelte mer fargerike. Av utseende kan de minne om viklere eller nattfly. Kroppen er temmelig kraftig og hårete, hodet forholdsvis lite. Antennene er vanligvis trådformede, men de er smalt fjærformede hos noen hanner, halvparten til to tredjedeler så lange som forvingene. Labialpalpene er ikke påfallende store. Forvingene er avlange, avrundet firkantede, framhjørnet noen ganger sigdformet uttrukket. De er vanligvis enten brunspraglete eller hvite, ofte med spredte, små, svarte flekker. Bakvingene er ensfarget grålige, brede og avrundede med korte hårfrynser. Bakkroppens ryggledd har kraftige, pigg-aktige børster ved bakkanten. Beina er korte og kraftige, føttene (tarsene) tynne.


== Levevis ==
Larvene lever på lav, levende planter eller døde eukalyptus-blader. De kraftige åmene lever i silkerør som de spinner. De artene som angriper levende planter kan finnes på over 20 ulike plantefamilier, men halvparten av artene lever på familiene Myrtaceae og Proteaceae. De voksne sommerfuglene flyr om natten.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Gelechioidea
Familien Xyloryctidae – ca. 500 arter fordelt på over 60 slekter


== Kilder ==
Powell, J.A. (2003) Lepidoptera (Moths, Butterflies). side 631–664 i: Resh, V.H. og Cardé, R.T. (red.): Encyclopedia of Insects. Academic Press. ISBN 0-12-586990-8
Billedgalleri over australske arter, fra Australian Moths Online: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Xyloryctidae i Encyclopedia of Life 
(en) Xyloryctidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Xyloryctidae hos ITIS 
(en) Xyloryctidae hos NCBI 
(en) Kategori:Xyloryctidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xyloryctidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Mesna Islandshest Senter

Mesna Islandshest Senter (MIS) er en rideskole i Mesnalia, som ligger i Ringsaker kommune. Det tar ca. en halv time å kjøre dit fra Lillehammer. Det ligger nede ved Sør-mesna, nær Bergundhaugen. Det er bare islandshester der.


== Hestene ==
Det er veldig mange hester på MIS! Om sommeren er det opp mot 60 stk, men det er bare ca. 35 "vinterhester". Det er mange rideskolehester, og mange privathester.
Det er flest vallaker der, men det er en del hopper også, også er det en hingst.


== Rideturer, kurs og leirer ==
Det arrangeres rideleir og treningsleir hver sommer, og omtrent hver helg er det rideturer. Det er også flere ridekurs i året, alle sammen med flinke instruktører. 


== Eksterne lenker ==
Mesna Islandshests hjemmeside
Nordic Mining

Nordic Mining ASA er et norsk gruveselskap. Selskapet har som formål å utvinne mineral og metall til industriell bruk, og fokuserer på rutil, kvarts og lithium. Selskapets aksjer er notert på Oslo Axess.


== Historie ==
Nordic Mining ASA var opprinnelig del av petroleumsaktør Rocksource ASA, og ble 23. februar 2006 utskilt som selvstendig selskap. Med seg fikk de Rocksources mineralrelaterte eiendeler og forpliktelser. Senere i 2006 tok de også over rettigheter som ConocoPhillips Investments Norge AS hadde til Engebø-funnet.


== Informasjon ==
Nordic Mining ASA er et allmennaksjeselskap, og står i Foretaksregisteret med organisasjonsnummer 989 796 739. Selskapets aksjer er siden 14. september 2007 notert på Oslo Axess (ticker: NOM.OAX), som tilhører Oslo Børs. Dessuten noteres de på First North (ticker: NOMo.ST) i Stockholm.


== Selskap og virksomheter ==
SelskapInnenlands virksomheterUtenlands virksomheter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Petromena

PetroMENA ASA var et norsk industriselskap som drev med drift og eierskap av dypvanns borerigger. Selskapet var notert på Oslo Axess fra 23. mai 2007 til 4. januar 2010, under tickeren PMENA. Selskapet ble slått konkurs i 2009.
RomReal

RomReal Ltd. er et rumensk boligutviklingsselskap som fokuserer på det rumenske boligmarkedet. Det ble dannet av de norske gründerne Kjetil Grønskag og Kay Thorkildsen. Selskapet ble notert på Oslo Axess den 11. juni 2007, med tickeren ROM.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
ScanArc

ScanArc ASA er et norsk avfallshåndteringsselskap. Selskapet ble notert på Oslo Axess den 10. mai 2007, med tickeren SCAN. Etter noen år med tap ble aksjene strøket. Siste noteringsdag var 29. november 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Enevold Kruse

Enevold Kruse (født 28. oktober 1554, død 8. mars 1621 på Sjælland) var dansk adelsmann og norsk riksstattholder.
Etter studier i utlandet, blant annet i Helmstedt, ble han i 1578 ansatte i Det danske kanselli og gjorde rask karriere. Han ble rentemester i 1582, og beholdt stillingen til 1608. I 1608 ble han lensherre til Akershus, stattholder i Norge og medlem av det danske riksrådet. Som stattholder utrettet han forholdsvis lite, men rakk å legge seg ut med Jens Bjelke, som var den norske adelens leder.
De tre siste årene av sitt liv, 1618–1621, var han lensherre på Tranekjær i Danmark.


== Litteratur ==
Steen, Sverre. «Enevold Kruse» I: Norsk biografisk leksikon; Bd 8.; 1. utg. 1938
Den siste viking

Den siste viking er en roman av Johan Bojer. Den omhandler og gir en mangfoldig skildring av et kystmiljø rundt Rissa i Trøndelag. Stedet er avhengig av lofotfisket for å livberge seg. Boka kom ut i 1921 og har senere blitt oversatt til en mengde språk. Den regnes i dag som den boken Johan Bojer hadde mest suksess med i Norge. Bojer skildrer en kultur som går tapt med fremveksten av industrifisket og hverdagskulturen i et fiskevær for hundre år siden.


== Handling ==
Kristaver Myran, som har seilt mange ganger vinterstid opp på lofotfisket, går til anskaffelse av lofotbåten «Kobben» som har kullseilt tre vintre på rad. Med på båten mønstrer et livfullt og fargerikt mannskap, som opplever både medgang og motgang, samt slaget i Trollfjorden i 1890.


== Skuespill ==
Den siste viking har flere ganger blitt satt opp som friluftsteater på Museet Kystens Arv på Stadsbygd. På oppsetningen i 2007 var blant andre Toralv Maurstad og Erik Wenberg Jacobsen i rollene.
Historien ble også satt opp som skuespill ved Trøndelag Teater våren 2008, med Trond-Ove Skrødal, Marianne Meløy og Mads Bones i sentrale roller. Den fikk gode kritikker og gode besøkstall.


== Utgivelser ==
1996: Storskriftforlaget, Oslo. ISBN 82-7790-040-6 – Les i fulltekst
2002: Cappelen Damm, lydbok, innlest av Per Frisch. ISBN 9788278441381.


== Oversettelser til andre språk ==
1921 – rumensk: Ultimul viking
1921 – polsk: Ostatni wiking
1922 – fransk: Le dernier viking
1923 – engelsk: The Last of the Vikings
1923 – svensk: Den siste vikingen
1924 - nederlandsk: De laatste viking
1926 – italiensk: L'ultimo Viking
1927 - tsjekkisk: Poslední viking
1932 - estisk: Viimne viiking
1933 – kroatisk: Posljednji Viking
1939 - dansk: Den sidste viking
1944 /1965 – tysk: Die Lofotfischer / Der letzte Wiking
1946 - grønlandsk: Vikingit mengutat
1956 - slovensk: Zadnji viking
1957 - ungarsk: Az utolsó viking
1964 – færøysk: Seinasti víkingurin


== Referanser ==
SCAN Geophysical

SCAN Geophysical AS er et norsk seismikkselskap med kontorer i Oslo, Moskva, Caracas og Singapore. Virksomheten omfatter innsamling og prosessering av 2D, 3D og 4C data for maritim seismikk, i forbindelse med leting, utvikling og utnyttelse av olje- og gassforekomster. Selskapet var notert på Oslo Axess fra 31. mai 2007 til 9. juli 2009, under tickeren SCANG. Selskapet ble slått konkurs 29. juni 2009.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Transeuro Energy

Transeuro Energy Corp. er et kanadisk olje- og gasselskap, med interesser i Canada, Ukraina, Armenia og Papua Ny-Guinea. Selskapet ble notert på Oslo Axess den 1. august 2007.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Wega Mining

Wega Mining ASA (etablert 2006, oppkjøpt 2009) er et tidligere norsk lete- og utvinningsselskap innen gullforekomster. 
Det ble etablert av blant andre Jan Haudemann-Andersen, eier av Wega Invest. Wega Mining hadde virksomhet i Guinea, Burkina Faso, Mali, Canada, Ecuador og Romania. Det ble notert på Oslo Axess den 2. mai 2007, med tickeren WEMI.  Mye nevnt i media var den lovende Inata-gruven i Burkina-Faso, men med finanskrise og problemer ved Inata ble 2008 et vanskelig år.I 2009 ble Wega Mining kjøpt av  britiske Avocet Mining, et gullgrave-selskap som til da hadde operert i Sør-Afrika. Haudemann-Andersen eide i 2011 omkring 13 prosent av Avocet-aksjene via sitt selskap Datum, og solgte seg ut i 2012.Firmaet står i 2014 oppført som steinbrudd med Drammen som base.


== Referanser ==
Skandale i Bøhmen

Skandale i Bøhmen var den første av Arthur Conan Doyles 56 Sherlock Holmes korte historier til å bli publisert i Strand Magasinet og første Sherlock Holmes historie som ble illustrert av Sidney Paget. 


== Handling ==
Holmes blir oppsøkt av en maskert herre som presenterer seg som grev Von Kramm, representant for en velstående klient. Holmes avslører imidlertid raskt at han i virkeligheten er Wilhelm Gottsreich Sigismond von Ormstein, storhertug av Cassel-Felstein, arvekonge av Bøhmen. Kongen innrømmer dette, og  river av seg masken. 
Kongen er forlovet med Lothman von Sachsen-Meiningen, en ung skandinavisk prinsesse, men har hatt en tidligere "forbindelse" med en operasangerinne ved navn Irene Adler, opprinnelig fra New Jersey. Om denne forbindelsen blir kjent før bryllupet vil det ikke bli noe kongelig ekteskap, og Adler har truet med å publisere et fotografi med bildet av dem begge på samt et kjærlighetsbrev.
Fotografiet blir beskrevet for Holmes som et kabinettfotografi (vanligvis 108x165mm stort), og til tross for både overfall, bagasjetyveri og innbrudd har det ikke lyktes kongen å stjele det. Kongen gir Holmes £1,000 til dekning av utgifter og engasjerer ham for å få tak i fotografiet i løpet av tre dager. 
Neste morgen drar Holmes ut til frøken Adlers hus forkledd som arbeidsløs stallkar og klarer til å få nyttig informasjon fra stallkarene på den lokale skysstasjonen.
Holmes blir vitne til at Irene Adler og hennes herrevenn Godfrey Norton, en jurist, i all hast begir seg til kirken. Der blir den forkledde Holmes bedt om å være brudgommens forlover da Norton og Adler gifter seg. Hva er det Irene Adler pønsker på, hvordan skal Holmes få tak i bildet?
Dette er noen av spørsmålene Holmes og Watson må finne svar på samtidig som de prøver å stjele gavene fra kongen.
Oppfølger: De Rødhåreds Forbund