Stara Planina-ordenen

Stara Planina-ordenen (bulgarsk: Орден «Стара планина») er en bulgarske orden. Navnet kan oversettes til Balkanfjellenes orden. Ordenen ble innstiftet i 1966. Den overlevde opphevelsen av det sosialistiske ordensvesenet i Bulgaria etter kommunistregimets fall og ble fornyet ved i 1994 og 2003. Stara Planina-ordenen er Bulgarias fremste orden og rangerer foran Sankt Kyrillos og Sankt Methodios' orden, Den sivile fortjenstorden, Den militære fortjenstorden, Madararytterens orden og Ordenen for mot i landets ordensvesen siden 2003.


== Bakgrunn og utvikling ==

Stara Planina-ordenen ble innstiftet 4. august 1966 under Folkerepublikken Bulgaria til belønning av utenlandske borgere for styrking av bilaterale forbindelser mellom Bulgaria og andre land og for fremme av fred mellom folkene. Ordenen overlevde opphevelsen av det sosialistiske ordensvesenet i Bulgaria i 1991, ble fornyet i 1994 slik at den også kan tildeles bulgarske borgere. Sammen med andre ordener fra kongedømmets tid ble den inkorporert i det nye bulgarske ordensvesenet av 2003. Stara Planina-ordenen er Bulgarias fremste orden.


== Inndeling ==
Stara Planina-ordenen er inndelt i tre grader, den siste igjen delt i to klasser:
I bånd, tilsvarende storkors
1. klasse
2. klasseOrdenens 1. og 2. klasse er delt i to avdelinger: med og uten sverd.


== Insignier ==
Ordenstegnet for Stara Planina-ordenen øverste klasse består av en femtagget stjerne i gull med hvit emalje. Stjernen er opphengt i bånd til å bære over skulderen. Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd bestående av løven fra Bulgarias riksvåpen omgitt av en laurbærkrans.
Til øverste klasse med bånd hører en ordensstjerne, også denne bestående av en femtagget hvitemaljert stjerne, som i midten bærer en grønn ring med innskriften «Стара планина» (Stara Planina). Stjernen er lagt på fem lange og fem korte stråler i gull.Ordenstegnene for 1. og 2. klasse er basert på krasjanen for øverste klasse, da slik at stjernen for 1. klasse er i hvit emalje på gyllent metall, mens den for 2. klasse er i rød emalje på hvitt (sølvaktig) metall. Ringen med innskriften er grønnemaljert for 1. klase og hvitemaljert for 2. klasse. Strålekransen stjernen er lagt på er for begge klasser i hvitt (sølvaktig) metall. For begge klasser er ordenstegnet opphengt i halsbånd i et ledd utformet som en bulgarsk løve i en krans. For 1. klasse er løven og kransen i gyllent metall, for 2. klasse i sølvfarget metall. Tildeling for militær innsats markeres med korslagte, opprette sverd bak løven og kransen. Fra innstiftelsen i 1966 og til begynnelsen av 1990-tallet hadde løven ingen krone og var ikke omgitt av krans. Stjernen var slankere og strålene den var lagt på hadde noe annerledes utforming.Ordensbåndet for Stara Planina-ordenen er i Bulgarias nasjonalfarger: Hvitt med smale striper i hvitt, grønt og rødt langs den ene kanten.

		
		
		
		
		


== Tildeling ==
Ordenens øverste klasse ble opprinnelig tildelt andre lands stats- og regjeringssjefer. Opprinnelig ble ordenen kun tildelt utlendinger, men siden 1994 tildeles den også bulgarske borgere.Stara Planina-ordenen tildeles bulgarske borgere, herunder statsoverhodet, regjeringssjef og statsråder, samt borgere som har utmerket seg innen politikk, kultur, i statsadministrasjon og det offentlige liv og som har ytt Bulgaria særlige tjenester. Andre lands borgere kan tildeles ordenen, særskilt med henblikk på bidrag til mellomstatlige forbindelser, fremme av sikkerhet og fred, samt beskyttelse av frihet og menneskerettigheter.Stara Planina-ordenen i bånd tildeles stats- og regjeringssjefer, mens 1. og 2. klasse tildeles ministre, diplomater, militære og religiøse ledere og fremtredende personer innen kultur og samfunnsliv.


== Norske innehavere ==
Kong Harald V, dronning Sonja, kronprins Haakon og kronprinsesse Mette-Marit er innehavere av Stara Planina-ordenen i bånd.


== Referanser ==


== Kilder ==
Furlan, Marjan: Socialist Bulgaria. Orders and Medals 1944–1991, Toronto: Militaria House, 1997
Petrov, Todor: Bulgarian orders and medals. 1878–2005, Sofia: Voenno izdatelstvo, 2005, s. 224–225 og 293–294