jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rinnat Safin

Rinnat Ibragimovitsj Safin (russisk: Риннат Ибрагимович Сафин; født 29. august 1940, død 22. oktober 2014) var en sovjetisk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo.
Safin ble olympisk mester i skiskyting under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det sovjetiske stafettlaget som vant 4 x 7,5 km stafett for menn, foran Finland og Øst-Tyskland. De andre på laget var Aleksandr Tikhonov, Ivan Bjakov og Viktor Mamatov.
Safin ble verdensmester i skiskyting fire ganger, alle i stafett.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
1969  Zakopane -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen
1970  Östersund -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen
1971  Tavastehus -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen
1973  Lake Placid -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen
1967  Altenberg -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Rinnat Safin – Olympedia 
(en) Rinnat Safin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Vitenskapsåret 1812

Vitenskapsåret 1812 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1812.


== Hendelser ==
7. februar – Et jordskjelv i New Madrid, Missouri, med en anslått styrke på over 8.
11. februar – Elbridge Gerry, guvernøren i Massachusetts introduserer valgkretsinndelingen gerrymander.
12. februar – Napoleon innfører metersystemet.
27. februar – Poet Lord Byron tar sete i britiske Overhuset og holder en forsvarstale for ludditterenes vold mot industrialismen i hans hjemfylke Nottinghamshire.
15. mars – Ludditer angriper en ullfabrikk i West Yorkshire.
26. mars – Et jordskjelv ødelegger Caracas, Venezuela.
25. mai – En gruveksplosjon i Felling nær Jarrow, England etterlater 96 dødsoffer.
19. august – 1812-krigen: USS Constitution beseirer en britisk fregatt. Kanonkulene sies å ha stusset mot armeringen, som ga fartøyet kallenavnet "Old Ironsides".
Europas første gassverk bygges i London.
Kaffe forbys i Sverige.
Kolera herjer i Jessore i India og utvikler seg til den første av de verdensomspennende koleraepidemier.


== Publiseringer ==
Jean-Baptiste Joseph Fourier gir ut Théorie analytique de la chaleur.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: ikke utdelt
Rumfordmedaljen: ikke utdelt


== Fødsler ==
12. mars – Joseph Prestwich, engelsk geolog (død 1896)
20. mars – Charles Vincent Walker, engelsk telegrafingeniør (død 1882)
24. mars – Robert Gordon Latham, engelsk etnolog og filolog (død 1888)
10. mai – William Henry Barlow, engelsk jernbanesivilingeniør (død 1902)
9. juni – Johann Gottfried Galle, tysk astronom (død 1910)
14. oktober – Carl Christopher Georg Andræ, dansk offiser, matematiker og politiker (80, død 1893)


== Dødsfall ==
24. februar – Étienne-Louis Malus, fransk fysiker (født 1775)
9. mai – Charles-Nicolas-Sigisbert Sonnini de Manoncourt, fransk naturforsker (født 1751)
22. juni – Richard Kirwan, irsk vitenskapsmann (født 1733)
10. juli – Carl Ludwig Willdenow, tysk botaniker (født 1765)
24. desember – Johann Andreas Benignus Bergsträsser, tysk entomolog (født 1732)


== Referanser ==
Ivan Bjakov

Ivan Ivanovitsj Bjakov (russisk: Иван Иванович Бяков; født 21. september 1944, død 4. november 2009) var en sovjetisk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck. 
Bjakov ble olympisk mester i skiskyting under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det sovjetiske stafettlaget som vant 4 x 7,5 km stafett for menn, foran Finland og Øst-Tyskland. De andre på laget var Aleksandr Tikhonov, Rinnat Safin og Viktor Mamatov.
Fire år senere, under vinter-OL 1976 i Innsbruck vant han en ny gullmedalje i skiskyting, sammen med Aleksandr Jelisarov, Nikolaj Kruglov og Aleksandr Tikhonov vant han 4 x 7,5 km stafett foran Finland og Øst-Tyskland.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen
1976  Innsbruck -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Ivan Bjakov – Olympics.com 
(en) Ivan Bjakov – Olympic.org 
(en) Ivan Bjakov – Olympedia 
(en) Ivan Bjakov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Christoffer Selbekk

Christoffer Selbekk (født 26. mai 1939 på Stadsbygd i Sør-Trøndelag, død 11. januar 2012 i Bærum) var en norsk forretningsmann og skihopper. Han representerte Stadsbygd Idrettslag.
I den tysk-østerrikske hoppuka 1966/67 var hans beste enkeltresultat 4.-plass i Innsbruck 6. januar 1967. Sammenlagt ble han nummer 19. I VM i Oslo i 1966 ble han nummer 5 i storbakken og nummer 42 (av 61 deltakere) i normalbakken.
Christoffer Selbekk hadde den siste bakkerekorden i Bjørnstadbakken i Tistedal. Han har sittet i ledelsen i Norges Skiforbund og Norges Golfforbund.
Han fullførte en universitetsgrad i økonomi ved University of Denver i 1962. Han var administrerende direktør i firmaet Tretorn Norge mellom 1974 og 1978, og i sitt eget firma Chrisco Sport fra 1978. Christoffer Selbekk bodde på Eiksmarka i Bærum.


== Referanser ==


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Tistedal
NTB: 70 år 26. mai: Siviløkonom Christoffer Selbekk (12. mai 2009)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider


== Eksterne lenker ==
(en) Christoffer Selbekk – FIS (skihopping)
Liste over personer i Het Bureau

Dette er en liste over personer som forekommer i J.J. Voskuils  nøkkelroman Het Bureau. Boken beskriver J.J. Voskuils liv og arbeid. Alle personene, inklusiv forfatteren selv forekommer under et annet navn.


== Kilder ==
Nederlandsk wikipedia


== Eksterne lenker ==
Hele nøkkelen til del 1,2 og 3 Arkivert 31. august 2015 hos Wayback Machine., del 4 Arkivert 8. desember 2004 hos Wayback Machine. og del 6 og 7
Esko Saira

Esko Saira (født 14. juni 1938), finsk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck. 
Saira vant en olympisk sølvmedalje i skiskyting under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det finske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Sovjetunionen. De andre på laget var Juhani Suutarinen, Heikki Ikola og Mauri Röppänen.
Fire år senere, under vinter-OL 1976 i Innsbruck vant han en ny sølvmedalje. Sammen med Henrik Flöjt, Juhani Suutarinen og Heikki Ikola ble han nummer to bak Sovjetunionen på 4 x 7,5 km stafett for menn.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Finland
1976  Innsbruck -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Finland


== VM-medaljer ==
1975  Antholz -  Bronse i skiskyting, 20 km, menn  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Esko Saira – Olympedia 
(en) Esko Saira – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Esko Saira – databaseOlympics.com (arkivert)
Mauri Röppänen

Mauri Röppänen (født 19. januar 1946), finsk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo. 
Röppänen vant en olympisk sølvmedalje i skiskyting under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det finske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Sovjetunionen. De andre på laget var Juhani Suutarinen, Heikki Ikola og Esko Saira.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Finland


== VM-medaljer ==
1969  Zakopane -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Mauri Röppänen – Olympedia 
(en) Mauri Röppänen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Joachim Meischner

Joachim Meischner (født 13. august 1946), østtysk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo. 
Meischner vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det østtyske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Sovjetunionen og Finland. De andre på laget var Hansjörg Knauthe, Dieter Speer og Horst Koschka.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Øst-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Joachim Meischner – Olympedia 
(en) Joachim Meischner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joachim Meischner – databaseOlympics.com (arkivert)
Horst Koschka

Horst Koschka (født 8. september 1943 i Altenberg), østtysk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble og 1972 i Sapporo. 
Koschka vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det østtyske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Sovjetunionen og Finland. De andre på laget var Hansjörg Knauthe, Dieter Speer og Joachim Meischner.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Øst-Tyskland


== VM-medaljer ==
1970  Östersund -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Øst-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Horst Koschka – Olympedia 
(en) Horst Koschka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Horst Koschka – databaseOlympics.com (arkivert)
Målebånd

Målebånd er et vanlig redskap for måling av lengder utover lengden på en meterstokk eller linjal. Målebånd finnes vanligvis i kapsel med en strekkfjær, slik at det automatisk trekkes inn igjen etter bruk. Litt avanserte utgaver har en låseknast slik at en kan stille inn en lengde og forflytte målet til et nytt arbeidsstykke uten å måtte gjøre målingen om igjen. Lengde fra 1 til 5 meter er vanligst. De minste går lett inn i en bukselomme, mens de større har klype til belte eller lign. Båndet er påtrykt mål i centimeter, og ofte også den britiske enheten tommer. Kapselen beskytter båndet mot unødig slitasje, for eksempel i en verktøykasse og gjør transport enkelt.
Målebånd med lengder opptil 100 meter har vært vanlige i idrettssammenheng, blant annet for måling av resultater i friidrettsøvelser som for eksempel spydkast og tresteg. Slike målebånd er stadig i bruk der verktøy for elektronisk lengdemåling ennå ikke er på plass. 
Et målebånd for sydamer og skreddere var vanligvis en uelastisk strimmel av belagt tekstil, ca. 1 cm bredt og påtrykket delelinjer for millimetre og større streker med tall for sentimetre. Standard lengde: 150 cm. Disse ble oppbevart sammenrullet. Fordelen med målebånd framfor stive målestokker, lå i at båndet kunne følge kurvatur på en bedre måte. Dermed kunne mål som skulderbredde og blusehøyde tas fra målepunkt til målepunkt, selv om stoffet skulle trekkes inn og legges ut underveis.
Vigdis Røising

Vigdis Røising (født 6. juli 1937 i Oslo, død 9. februar 1996 samme sted) var en norsk skuespiller og sanger.
Hun medvirket i seks filmer 1954–1964. Røising debuterte i Edith Carlmars Aldri annet enn bråk der hun spilte én av de ledende rollene som datteren Maiken. Røising medvirket senere i Carlmars filmer Bedre enn sitt rykte og Lån meg din kone. I 1962 spilte hun i Øyvind Vennerøds Sønner av Norge kjøper bil og i 1964 i Knut Bohwims Operasjon Sjøsprøyt og Knut Andersens Nydelige nelliker. Røising spilte i 1962 rollen som Bekkeblomst i familieforestillingen Davy Crockett på Chat Noir. Hun medvirket i 1963 i underholdningsprogrammet Prospektkortet, som ble vist på NRK TV.


== Filmografi ==

1954 – Aldri annet enn bråk

1955 – Bedre enn sitt rykte

1958 – Lån meg din kone

1962 – Sønner av Norge kjøper bil

1964 – Operasjon Sjøsprøyt

1964 – Nydelige nelliker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vigdis Røising på Internet Movie Database 
(en) Vigdis Røising hos The Movie Database
Sigurd Sollid

Sigurd Sollid (født 7. mai 1913 i Flå, død 13. april 1988 på Lillehammer) var en norsk skihopper og friidrettsutøver. Han tok bronsemedalje i hopp i VM i Chamonix i 1937 og ble nummer 2 i Holmenkollrennet 1936. I hopp-NM var hans beste plasseringer 4.-plass i 1937 og 5.-plass i 1938. I 1938 ble han også fransk mester i hopp og tok bronsemedalje i det tyske mesterskapet.Sollid ble akademisk verdensmester i skihopping i 1937 og 1939.
Sollid var en god diskoskaster og deltok i flere friidrettslandskamper. Han ble nummer 4 i NM i 1949. Han drev også med bueskyting. Sollid var disponent ved Lillehammer Slaktehus fra 1945 og fra 1950 ved Gudbrandsdal Slakteri. Han var nevø av Svein Sollid, som i 1892 var den første kongepokalvinneren i Holmenkollen.
Sigurd Sollid representerte i løpet av idrettskarrieren flere klubber: Lillehammer Skiklub, IL i BUL, Hamar IL, Eidsvold IF, Stavn IF, Morgedal IL. Han var formann i Lillehammer Skiklub i årene 1950-53.


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 256, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
P.Chr. Andersen, Ragnar Wold (red.): Sport i navn og tall. Schibsted, Oslo 1950 (s. 493, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Bondeungdomslaget i Oslo 1929-1949. Oslo 1950 (s. 89-90, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Sollid – FIS (skihopping)
Sydame

Sydame, sypike, syerske og sømmerske er eldre, norske betegnelser på en kvinne som lever av å sy og tilpasse klær på bestilling. Tradisjonelt er slike håndverkstjenester lavlønnet kvinnearbeid. I Norge var sydamer gjerne ugifte kvinner, og enker og kvinner med forsørgeransvar, som arbeidet selvstendig hjemme, i motsetning til mannlige skreddere og bekledningsarbeidere i tekstilindustrien. Sydamer kunne også arbeide i systuer. 
Syerske kalles i vår tid syer. Kjole- og draktsyer er en dameskredder. 
Sømtjenester tilbys nå stort sett bare av syatelierer i større byer der syere tilpasser og retter klesplagg, gjerne med egendesignede plagg til salgs utenom.  


== Historikk ==


=== I Danmark og Skandinavia ===


=== I Norge ===


== Se også ==
Skredder
Kjole- og draktsyer, dameskredder
Tekstilarbeider, bekledningsarbeider
Motedesigner
Søm, håndarbeid
Betsy Ross, syersken som sydde det første amerikanske flagget
Albertine, Christian Krohgs roman om syersken som ble prostituert


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seamstresses – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2011120124003 Med nål og tråd gjennom 100 år : bekledningsarbeiderforbundet 1890-1990
TV Østs videoreportasje om sydame på Hamar 2013
Medier i Norge

Medier i Norge er en oversikt over de største mediene i Norge etter type.


== Papirmedier ==


== Nettmedier ==


== Etermedier ==


== Kilder ==
Opplagstall for papirmedier er fra 2013 fra Mediebedriftenes Landsforening
Markedsandeler for etermedier er fra 2008 fra Medienorge
Trafikktall for nettsteder er unike besøkende per dag i uke 41 i 2013 fra TNS Topplisten
Antall følgere på Twitter er fra Norsktoppen på Tvitre.no
Nanticoke kullkraftverk

Nanticoke kullkraftverk var et kullkraftverk i byen Nanticoke i Haldimand County, provinsen Ontario i Canada, beliggende på nordbredden av Eriesjøen ikke langt fra Port Dover. Det hadde en installert produksjonskapasitet på 3 964 MW fordelt på 8 blokker/turbiner. Dette var det største kullkraftverket i Nord-Amerika målt etter installert effekt. Årsproduksjonen var på 20-24 TWh. Antall ansatte var 600, og operatør var Ontario Power Generation. Kraftverket ble stengt i 2013.
Anlegget ble utbygd i 1972–1978. Brensel var kull. Det ble investert betydelige summer i rensing, men i 2013 ble anlegget stengt som kullkraftverk. Det prøves ut biomasse som brensel for eventuell framtidig drift.
Anlegget var sannsynligvis Canadas største enkeltkilde til klimagassutslipp. Selskapet Stelco har et stålverk like ved anlegget.
I 1996 var årsproduksjonen 10.35 TWh.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ontario Power Generation – «Nanticoke Generating Station», og brosjyre.
CTV.ca Arkivert 13. august 2021 hos Wayback Machine. - «Ontario coal-fired power plant Canada's biggest polluter», 18. april 2001.
Peräseinäjoki

Peräseinäjoki er en tidligere kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen hadde 3 698 innbyggere i 2002, og arealet var 445 km². Peräseinäjoki var en finskspråklig kommune.
Den 1. januar 2005 ble Peräseinäjoki kommune slått sammen med byen Seinäjoki.
Atikokan kullkraftverk

Atikokan kullkraftverk er et kullkraftverk 8 km nord for byen Atikokan og 190 km vest for Thunder Bay, i distriktet Rainy River i det nordvestre av provinsen Ontario i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 230 MW fordelt på 1 blokk/turbin, med årsproduksjon på omkring 900 GWh (0,9 TWh). Antall ansatte er 90, og operatør er Ontario Power Generation.
Anlegget ble utbygd i 1980–1985, med overhaling i 2003. Brenselstypen er kull. Det er investert betydelige summer i rensing, men i 2012 skal anlegget etter eksisterende planer stenges som kullkraftverk. Det planlegges drift med biomasse (trepellets) i framtidig drift.


== Eksterne lenker ==
Ontario Power Generation – «Atikokan Generating Station», og brosjyre.
Thunder Bay kullkraftverk

Thunder Bay kullkraftverk  er et kullkraftverk ved Mission Island ved Thunder Bay, i Ontario i Canada, og ligger på nordbredden av Øvresjøen. Det har en installert produksjonskapasitet på 326 MW fordelt på 2 gjenstående blokker/turbiner, med årsproduksjon på omkring 1 500 GWh (1,5 TWh). Antall ansatte er 90, og operatør er Ontario Power Generation.
Anlegget ble utbygd omkring 1960–1963, med to nye blokker fra 1981 og 1983, mens den første blokken ble stengt i 1984. Brenselstypen er kull. 


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Ontario Power Generation – «Thunder Bay Generating Station», og brosjyre.
Seinäjoki landkommune

Seinäjoki landkommune (svensk: Seinäjoki landskommun, finsk: Seinäjoen maalaiskunta) er en tidligere kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen hadde 5 132 innbyggere i 1957, og arealet var 111 km². Peräseinäjoki var en finskspråklig kommune.
Den 1. januar 1959 ble Seinäjoki landkommune slått sammen med Seinäjoki köping.
Bruno Reuteler

Bruno Reuteler (født 2. april 1971 i Saanen) er en sveitsisk tidligere skihopper som representerte Skiclub Gstaad.
Han debuterte i verdenscupen med 54.-plass (av 59 deltakere) i St. Moritz 17. januar 1992. Hans beste plassering i verdenscupen var 2.-plass i Oslo 15. mars 1998. Sammenlagt i verdenscupen ble han som best nummer 20 i sesongen 1997-98. Hans siste verdenscuprenn var i Planica 18. mars 2000.
Han deltok i VM i 1993, 1995, 1997 og 1999. Hans beste plassering indivuelt i VM var 17.-plass i storbakken i Trondheim i 1997. I lagkonkurranse var han på det sveitsiske laget som ble nummer 5 i Thunder Bay i 1995.
Han var med i skiflygings-VM i 1994, 1996, 1998 og 2000, med 17.-plass i Oberstdorf i 1998 som beste resultat. I OL i Nagano i 1998 var han på det sveitsiske laget som ble nummer 6 i lagkonkurransen. I de individuelle rennene ble han nummer 18 i normalbakken og nummer 19 i storbakken.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider


== Eksterne lenker ==
(en) Bruno Reuteler – Olympedia 
(en) Bruno Reuteler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bruno Reuteler – FIS (skihopping)
Aleksandr Jelizarov

Se også Aleksandr Jelizarov (friidrettsutøver), aktiv under OL 1912.Aleksandr Matvejevitsj Jelizarov (russisk: Александр Матвеевич Елизаров; født 7. mars 1952) var en sovjetisk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck.
Jelizarov ble olympisk mester i skiskyting under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Han var med på det sovjetiske stafettlaget som vant 4 x 7,5 km stafett for menn, foran Finland og Øst-Tyskland. De andre på laget var Ivan Bjakov, Nikolaj Kruglov og Aleksandr Tikhonov. Jelizarov ble nummer tre på den individuelle konkurransne på 20 km skiskyting, bak sin landsmann Nikolaj Kruglov og Heikki Ikola fra Finland.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen
1976  Innsbruck -  Bronse i skiskyting, 20 km stafett, menn  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
1977  Lillehammer -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sovjetunionen
1976  Antholz -  Sølv i skiskyting, 10 km, menn  Sovjetunionen
1975  Antholz -  Sølv i skiskyting, 10 km, menn  Sovjetunionen
1975  Antholz -  Sølv i skiskyting, 10 km, menn  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Jelizarov – Olympedia 
(en) Aleksandr Jelizarov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksandr Jelizarov – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Aleksandr Jelizarov – IBU
Hinnerjoki

Hinnerjoki er en tidligere kommune i landskapet Satakunta i Finland. Kommunen hadde 1 626 innbyggere i 1963. Hinnerjoki var en finskspråklig kommune.
I 1970 ble kommunene Hinnerjoki og Honkilahti slått sammen med Eura kommune.


== Referanser ==
Brindisi Sud kraftverk

Brindisi Sud kraftverk, også kjent som Federico II, er et varmekraftverk beliggende i regionen Puglia i Italia. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 640 MW fordelt på 4 like store blokker / turbiner. Anlegget ble utbygd omkring 1991–1993. Brenselstypen er kull og råolje, og operatør er energiselskapet Enel SpA. Utslippene av CO2 er 14,4 millioner tonn årlig.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 14 915 000 tonn, som var det høyeste i Europa for anlegg utenom kullkraftverkene.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Italy».
Fiume Santo kraftverk

Fiume Santo kraftverk (italiensk: Centrale termoelletrica di fiumesanto) er et varmekraftverk beliggende i regionen Sardinia i Italia. Det har en installert produksjonskapasitet på 960MW fordelt på 4 blokker / turbiner. Anlegget ble utbygd omkring 1983–1993. Brenselstypen er kull og fyringsolje, og operatør er energiselskapet E.ON Italia SA. Det eksisterer planer om utvidelse.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 928 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Italy».
Tormod W. Karlstrøm

Tormod Wilhelm Karlstrøm (født 28. mars 1944) er en norsk økonom og statstjenestemann.
Han var var assisterende fylkesmann i Hedmark fra 1997, og hadde tidligere arbeidet i Miljøverndepartementet. Han var fungerende fylkesmann fra Sigbjørn Johnsen ble utnevnt til finansminister i oktober 2009 til Sylvia Brustad ble konstituert i stillingen i februar 2010.
Fusina kraftverk

Fusina kraftverk, også kjent under navnet Andrea Palladio kraftverk, er et kombinert varmekraftverk beliggende i regionen Veneto i Italia. Det er installert produksjonskapasitet på totalt 1 230 MW fordelt på 5 blokker / turbiner, installert først med 960 MW 1962-1974 (2 x 160 MW, 2 x 320 MW), og deretter i en andre byggefase fram til 1992. Brenselstypen for hovedanlegget er kull og råolje, og operatører er energiselskapene Enel SpA og det regionale kraftselskapet Venezia Power S.R.L.S.
I 2009 stod det videre ferdig et hydrogenkraftverk - Fusina hyrogenkraftverk, inne på området til hovedkraftverket - med en totalkapasitet på 12 MW for gassturbinen og 4 MW for en dampturbin som er installert som tilleggsenhet. Dette anlegget har en kombinasjonssyklys-gassenhet fra General Electric, og ble bygget ut med delfinansiering fra EU-kommisjonen og Italias regjering.
Anlegget ligger i Fusina-Moranzani i Mestre, som er Venezias havneby på fastlandet i øst, og helt inntil kraftverket er det havner for kullimport og store oljelagre. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 4 767 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Italy».
Andrea Palladio Power Statoin - SourceWatch.
First hydrogen Power plant in Italy - Alternative Energy, 21. august 2009.
Enel's Fusina hydrogen-fueled plant goes online - Power Magazine, 1. september 2009.
Fusina Hydrogen Power Plant - Zero-stiftelsen.