jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Owen Coyle

Owen Columba Coyle (født 14. juli 1966 i Paisley i Renfrewshire) er en tidligere skotsk fotballspiller, og nåværende manager/trener som er hovedtrener for den engelske klubben Blackburn Rovers FC. Han har irske aner og spilte en kamp for Irlands landslag. Han har også spilt for det irske ungdomslandslaget.


== Spillerkarriere ==
Han begynte å spille i Dumbarton i Skottland i 1985. Han spilte alle sine 669 ligakamper i Skottland, bortsett fra 54 kamper i Bolton Wanderers i England.
I 2003 fikk Coyle sin første managerstilling. Han ble da utnevnt til manager sammen med John Hughes for Falkirk. Etter kort tid forlot han imidlertid Falkirk for å bli assistentmanager for Ian McCall i Dundee United. Coyle var fortsatt registrert som spiller, og manglende spilletid for Dundee United gjorde at han ble utlånt til Airdrie United. Dette utlånet ble etter hvert gjort permanent, og Coyle ble også assistentmanager under Sandy Stewart, som nå er hans assistent i Bolton. Han ble så manager på heltid for St. Johnstone fra 2005 til 2007, før han ble manager i Burnley i 2007. Han gjorde det bra i Burnley, med semifinale i Ligacupen mot Tottenham Hotspur og opprykk til Premier League, etter å ha slått Sheffield United i playoff-finalen på Wembley i 2009. Den 8. januar 2010 ble det klart at han ble Boltons nye manager etter at Gary Megson fikk sparken. 


== Trenerkarriere ==
Oppdatert pr. 6. desember 2016


== Meritter ==


=== Som spiller ===
Dumbarton FC
Stirlingshire Cup – vinner, 1985–86 1987–88Bolton Wanderers FC
Kvalifisering – vinner, 1994–95Airdrieonians FC
Scottish Challenge Cup – vinner, 2001–02Falkirk
Scottish Football League First Division – vinner, 2002–03Airdrie United FC
Scottish Football League Second Division – vinner2003–04


=== Som trener ===
Falkirk (sammen med John Hughes)
Scottish First Division mester 2002–03Burnley
The Championship – Kvalifisering til Premier League – vinner, 2008–09


=== Personlig ===
Premier League Manager of the Month i november 2010 og mars 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Owen Coyle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Owen Coyle på Internet Movie Database 
(en) Owen Coyle – Transfermarkt 
(en) Owen Coyle – Transfermarkt (manager) 
(en) Owen Coyle – national-football-teams.com 
(en) Owen Coyle – WorldFootball.net 
(en) Owen Coyle – Soccerbase.com 
(en) Owen Coyle – Soccerbase.com (manager) 
(en) Owen Coyle – FootballDatabase.eu 
(en) Owen Coyle – EU-Football.info 
(en) Owen Coyle – FBref
Småvier

Småvier (Salix arbuscula) er et løvtre i vierslekten innenfor pilefamilien eller også kalt «vierfamilien» (Salicaceae). Den er en svært liten vierbusk, liggende eller opprett og bare 10–70 cm høy. Kan danne hybrid med lappvier.
De er krypende og greinete lavbusker med rødbrun bark, bladskaft gulaktige. Mangler øreblad i bladhjørnene, bladene er 1–3 cm og mellomgrønne ovenpå, grågrønne under. Midtnerve antydning til rødbrun over og rød under. Blomstrer  i juni med hunnblomster i blekgule rakler med 3–7 mm lang kapsel, som står på korte grålodne rakleskaft.
I Norge vokser den i fuktige, kalkrike østlige innlandsfjell i Trøndelag og Nord-Norge, samt fåtallig i fjell i Sogn (Luster) opp til 1.320 moh. Indre fjellstrøk i det nordlige Sverige. Ellers i Uralfjellene.


== Kilder ==
Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.


== Eksterne lenker ==
(en) Småvier i Encyclopedia of Life 
(en) Småvier i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Småvier hos Artsdatabanken 
(sv) Småvier hos Dyntaxa 
(en) Småvier hos NCBI 
(en) Småvier hos The International Plant Names Index 
(en) Småvier hos Tropicos 
(en) Kategori:Salix arbuscula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Salix arbuscula – detaljert informasjon på Wikispecies
Halsen skole

Halsen skole er en barneskole på Stjørdalshalsen i Stjørdal kommune i Trøndelag. Skolen åpnet i 1955. Skolen ligger like ved Halsen ungdomsskole, og kalles ofte Halsen barneskole for å skille den fra denne. Elevene ved Halsen skole sogner imidlertid til Stokkan ungdomsskole for videre skolegang. Skolen er kommunens mottaksskole for nyankomne språklige minoriteter. 


== Referanser ==
Hegra ungdomsskole

Hegra ungdomsskole er en offentlig ungdomsskole i Hegra i Stjørdal kommune i Trøndelag. Skolen åpnet høsten 1977. Den er den minste av kommunens tre ungdomsskoler. Elever fra barneskolene Hegra, Forradal og Skjelstadmark sogner hit. Skolen har omtrent 125 elever, fordelt på 6 grupper/klasser. Rektor ved skolen er Rachel Johansen. 


== Referanser ==
Hegra barneskole

Hegra barneskole er en offentlig barneskole i Hegra i Stjørdal kommune i Trøndelag. I skoleåret 2019/2020 hadde skolen 176 elever.Den nåværende skolebygningen stod ferdig i oktober 2020. Den avløste en skolebygning fra slutten av 1950-årene med tilbygg fra 1970- og 1990-årene.
Rektor ved Hegra barneskole er Oddvar K. Nergård.
Elevene i Hegra skolekrets sogner til Hegra ungdomsskole for videre skolegang. 


== Referanser ==
Mediodactylus russowii

Mediodactylus russowii er en gekko som er utbredt i ørkenene øst for Det kaspiske hav.
Nordgrensen for utbredelsen går i Kasakhstan fra nedre del av elva Emba østover nord for Aralsjøen, og så videre østover til området nord for Balkhasjsjøen. Tidligere fantes arten også i Tsjetsjenia i europeisk Russland, men her er den utdødd. De sørligste funnene er fra nordøstre Iran, og regnes som en egen underart, M. r. zarundnyi. De østligste populasjonene lever i Ili-dalen og Dzungaria, og utgjør kanskje en egen art.
I litteraturen opptrer denne arten med mange vitenskapelige navn. Strauch beskrev den som Gymnodactylus russowii, men den er senere også blitt plassert i slektene Cyrtodactylus og Tenuidactylus. Det er nå enighet om at den tilhører gruppen Mediodactylus, men mange mener at denne gruppen står så nær Cyrtopodion at den bare kan regnes som en underslekt. Det vitenskapelige navnet blir i tilfelle Cyrtopodion russowii.


== Referanser ==


== Litteratur ==
N.B. Ananjeva;  m.fl. (2006). The Reptiles of Northern Eurasia: Taxonomic Diversity, Distribution, Conservation Status. Sofia: Pensoft Publishers. s. 40. ISBN 978-954-642-269-9. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
J. Robert Macey m.fl. (2000). «Phylogenetic relationships among Asian gekkonid lizards formerly of the genus Cyrtodactylus based on cladistic analyses of allozymic data: monophyly of Cyrtopodion and Mediodactylus». Journal of Herpetology. 34 (2): 258–265. ISSN 0022-1511. 


== Eksterne lenker ==
(en) Mediodactylus russowii i Encyclopedia of Life 
(en) Mediodactylus russowii i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mediodactylus russowii hos Reptile Database 
(en) Mediodactylus russowii hos ITIS 
(en) Mediodactylus russowii hos NCBI 
Cyrtopodion russowii – detaljert informasjon på Wikispecies 
Atlas of amphibians and reptiles in Europe - Cyrtodactylus russowi
John Frank Stevens

John Frank Stevens (født 25. april 1853, død 2. juni 1943) var en amerikansk ingeniør som bygget Great Northern Railway i USA og var byggeleder på Panamakanalen mellom 1906 og 1908.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Conquering the Landscape (Gary Sherman explores the life of the great North American trailblazer, John Frank Stevens)», HISTORY MAGAZINE, juli 2008
«Stevens, John Frank» i American National Biography. American Council of Learned Societies, 2000.
Lånke skole

Lånke skole er en offentlig barneskole i bygda Lånke i Stjørdal kommune, Trøndelag. Skolen har 322 elever og ca 50 ansatte per 2020. August 2008 startet en rehabilitering og utbygging av skolen, som ble ferdig ved skolestart høsten 2009. Lånke skole erstattet Leira skole og Sorte skole.
Haraldreina skole

Haraldreina skole er en offentlig barneskole i Stjørdal kommune, Trøndelag. Skolekretsen dekker hovedsakelig boligområdene nordøst for sentrumsområdet på Stjørdalshalsen. Rektor er Liv Bente Resell. Skolens elever sogner til Halsen ungdomsskole for videre skolegang.
Kvislabakken skole

Kvislabakken skole er en offentlig barneskole på Stjørdalshalsen i Stjørdal kommune, Trøndelag. Skolen har 202 elever i 2011. Rektor per 2019 er Marte Lyng. Skolen fikk et nytt bygg i 2005 som rommer elevene på 5.-7. trinn og administrasjon. 
Skolens visjon: «Ved Kvislabakken skole samarbeider vi for å skape trygghet, trivsel og gode læringsmuligheter.»
Skolens elever sogner til Stokkan ungdomsskole.


== Rektorer ==

Marte Lyng fra ?
Helen Barbala fra ? – til ?


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Eurydactylodes

Eurydactylodes er en slekt av gekkoer, som bare finnes på Ny-Caledonia.
Alle artene klatrer i trær, og har gripehale. De har kjertler som kan skille ut et illeluktende sekret for å holde unna angripere. Slekten kjennetegnes ved at de legger egg med et hardt, kalkholdig skall i motsetning til de andre artene i Diplodactylidae, som legger egg med mykt skall.


== Eksterne lenker ==
(en) Eurydactylodes i Encyclopedia of Life 
(en) Eurydactylodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eurydactylodes hos ITIS 
(en) Eurydactylodes hos NCBI 
(en) Kategori:Eurydactylodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eurydactylodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
The Reptile Database - Eurydactylodes
www.gekkota.com - Eurydactylodes bilder
James Torrance

James Torrance (født 23. februar 1923 død 15. november 2003) var en skotsk teolog. Torrance var særlig kjent som en sterk forsvarer av Jean Calvin og for sitt fokus på trinitarisk teologi.
Torrance ble ordinert til pastor i Church of Scotland i 1954. Han jobbet som pastor i sju år, før han ble ansatt som lærer ved University of Edinburgh. Fra 1977 og fram til han gikk av med pensjon i 1989 jobbet han ved University of Aberdeen, og opparbeidet seg et ry som en svært dyktig foreleser, noe som gjorde at han reiste mye rundt og holdt gjesteforelesninger ved andre universitet i hele verden.
Torrance var leder for Church of Scotland sin komite for lærespørsmål i fire år og leder i en samtalegruppe mellom den skotske kirken og Den katolske kirke.
Han var broren til teologen Tom Torrance, som ble regnet som en av Skottlands mest respekterte teologer, og faren til teologen Allan Torrence som jobber ved University of St Andrews.


== Viktige utgivelser ==
'Covenant and Contract, a Study of the Theological Background of Worship in seventeenth-century Scotland', SJT 23: 51-76 (1970)
'The Contribution of McLeod Campbell to Scottish Theology', SJT 26: 295-311 (1973)
'The Vicarious Humanity of Christ' in The Incarnation, Ecumenical Studies in the Nicene-Constantinopolitan Creed, AD 381, ed. T.F. Torrance (Handsel Press, 1981)
'The Doctrine of the Trinity in our Contemporary Situation' in The Forgotten Trinity, Volume 3 (British Council of Churches, 1991)
'Introduction' to The Nature of the Atonement by J. McLeod Campbell (Handsel Press, 1996)
Worship, Community and the Triune God of Grace. The 1994 Didsbury Lectures (Paternoster, 1996)


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Nekrolog i The Times
De åtte eldste

De åtte store fremstående eldste (kinesisk: 八大元老; pinyin: Bā dà yuán lǎo), forkortet de åtte eldste (八老, Bā lǎo) var en gruppe eldre medlemmer av Det kinesiske kommunistiske parti som hadde stor innflytelse på 1980-tallet og 1990-tallet. Alle var født mellom 1902 og 1909, og er nå døde.
De blir også kalt de åtte udødelige. Dette uttrykket henspiller på de daoistiske mytiske helter som gjerne kalles De åtte udødelige.   
De åtte udødelige kommunistiske politikerne var:

Deng Xiaoping (1904–1997), Kinas leder, og  formann for den sentrale militærkommisjon 1980–1989, formann for den sentrale rådgivende kommisjon 1982–1987
Chen Yun (1905–1995), formann for den sentrale rådgivende kommisjon 1987–1992
Peng Zhen (1902–1997), formann for den nasjonale folkekongressen 1983–1988
Yang Shangkun (1907–1998), Folkerepublikken Kinas president 1988–1993.
Bo Yibo (1908–2007), viseformann for den sentrale rådgivende kommisjon
Li Xiannian (1909–1992), Folkerepublikken Kinas president 1983–1988, deretter formann for det kinesiske folks politisk konsultative konferanse
Wang Zhen (1908–1993), viseformann for den sentrale rådgivende kommisjon
Song Renqiong (1909–2005), viseformann for den sentrale rådgivende kommisjonNoen etterkommere av de åtte eldste utgjør nå (2009) en gruppe som har fått tilnavnet «Kronprinspartiet». 


== Eksterne lenker ==
AsiaWeek-artikkel
John Ruwitch 'China's leaders tug strings of power in retirement' (Reuters)
Djedje Victorien

Djedje «DJ» Victorien (født 25. oktober 1983) er en fotballspiller fra Elfenbenskysten. Han spilte for eliteserielaget FK Haugesund, som han kom til foran 2008-sesongen. Han scoret syv mål i sin debutsesong for klubben. Victorien er en offensiv spiller som benyttes på høyre/venstre ving, eller som spiss. Etter 2010-sesongen ble kontrakten med klubben ikke forlenget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Djedje Victorien – Transfermarkt
AIA-gullmedaljen

AIA-gullmedaljen er en pris som deles ut av American Institute of Architects skjenket «av det nasjonale AIA-styret som en anerkjennelse av et betydningsfullt arbeid med varig innflytelse på teori og praksis innen arkitekturen.»  
Det er instituttets høyeste utmerkelse. Siden 1947 har medaljen blitt delt ut mer eller mindre årlig.  I de siste årene har AIA-gullmedaljen blitt noe overskygget av Pritzker-prisen som har fått mer publisitet.  


== Liste over AIA-gullmedaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
Vinnere av gullmedaljen AIAs hjemmeside
Sylvain Lévi

Sylvain Levi (født 28. mars 1863 i Paris, død 30. oktober 1935 samme sted) var en fransk indolog. Han studerte blant annet under Abel Bergaigne, og innehadde forskjellige lærerposisjoner i sanskrit og indisk religionshistorie, til han i 1894 ble professor i sanskrit ved Collège de France. 
Blant hans studenter var sinologen Paul Pelliot (1878–1945) og asiaforskeren Jurij Nikolajevitsj Rjorikh (1902–1960).


== Verker i utvalg ==
Han var på sin tid Frankrikes fremste sanskritist. Foruten et stort antall avhandlinger av litteratur- og religionshistorisk innhold utgav Levi

Le théatre Indien (1890),
Quid de Graecis veterum Indorum monumenta tradiderint (s.å.),
La doctrine du sacrifice dans les Brahmanas (1898),
«Le Nepal. Étude historique d'un royaume hindu» (l-3, 1905-1908, i Annales du Musée Guimet: Bibi. d'études, del. 17-19),
og en med fransk oversettelse utstyrt utgae av Mahayana-sutralamkara. Exposé de la doctrine du grand véhicule selon le systéme Yogachara (I, 1907).


== Referanser ==
Lanzarote lufthavn

Lanzarote lufthavn (spansk: Aeropuerto de Lanzarote) (IATA: ACE, ICAO: GCRR) er en internasjonal lufthavn som ligger på øya Lanzarote i øygruppa Kanariøyene, tilhørende Spania. Lufthavnen er populær blant charterreisende, og har et vidt rutenettverk av destinasjoner i Europa, i tillegg til innenriksflygninger i Spania.
Sámara

Sámara er ei bygd ved stillehavskysten på Nicoyahalvøya i Costa Rica. Distriktet Sámara tilhører kantonen Nicoya i provinsen Guanacaste. Distriktet hadde 3 512 innbyggere i 2011, og har et areal på 109,5 km².
Sámara er et populært turistmål på grunn av sin flotte sandstrand, og har et stort antall hoteller og restauranter, og er også populær blant surfere. Stranda er 3 797 meter lang og befinner seg mellom elvene Lagarto og Buena Vista. Like utafor kysten ligger øya Chora.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Playa Sámara hos Playas de Costa Rica
Fenstad Sportsklubb

Fenstad Sportsklubb er en sportsklubb stiftet 25. august 1926, hjemmehørende på Brårud i Nes i Akershus. Klubben har aktiviteter hovedsakelig innen fotball og skisport. Fotballaget spiller sine hjemmekamper på Vestsiden stadion.
Martin Knutzen

Andreas Martin Knutzen (født 24. mai 1863 i Drammen, død 9. desember 1909 i Kristiania) var en norsk pianist, i sin tid en av Europas ypperste.
Han studerte under Christian Cappelen og Agathe Backer Grøndahl 1883, debuterte i 1885, og reiste til Berlin for videre fordypning under Karl Heinrich Barth og debut der i 1887.  Han flyttet til Wien, hvor hans lærer Theodor Leschetizky, tilbød ham professor-stilling ved musikkhøgskolen i 
Riga.
Knutzen var solist med Europas ledende symfoniorkestre, men fikk det hardt
etter en norsk turne i 1906 og døde i 1909.
Han er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo. På graven er det reist en bauta med portrett i bronse utført av Gustav Lærum.


== Referanser ==
Saileriolidae

Saileriolidae tilhører gruppen Pentatomoidea, en undergruppe av tegene, en gruppe av nebbmunner. De ble nylig (2008, [1]) skilt ut som en egen familie, før har de blitt regnet som er underfamilie av Urostylididae. De er trolig søstergruppen til alle Pentatomoidea bortsett fra Urostylididae. De lever av plantesaft fra planter og trær. Gruppen finnes bare i Sørøst-Asia.


== Utseende ==
Små (2,5 – 3,8 mm), brede, litt flate teger, kroppens omriss sett ovenfra ovalt. Hodet er forholdvis lite, noe nedbøyd, fasettøynene små, nær kulerunde, festet nær bakkanten av hodet. Hodet har grove punkter som delvis er ordnet rekkevis. Sugesnabelen er temmelig lang, rundt halve kroppslengden. Antennene er lange og tynne og består av fem ledd, det innerste er særlig langt, det tredje leddet ganske lite. Beina er slanke, føttene tre-leddete, det midterste leddet mindre enn de to andre. Forvingen er noe mindre læraktig i den indre delen enn det som er vanlig hos teger.


== Levevis ==
Saileriolidae har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier.


== Systematisk inndeling ==

overklasse insekter, Hexapoda
klasse høyere insekter, Insecta
gruppen Neoptera («nyvinger»)
ordenen Nebbmunner (Hemiptera)
delgruppe Teger, (Heteroptera)
gruppe Trichophora
overfamilien Pentatomoidea
familien Saileriolidae
Bannacoris arboreus Hsiao, 1964 – Yunnan
Ruckesoma vitrella Schaefer & Ashlock, 1970 – Thailand
slekten Saileriola China & Slater, 1956
Saileriola hyalina Schaefer & Ashlock, 1970 – Vietnam
Saileriola sandakanensis China & Slater, 1956 – Borneo


== Kilder ==
Schaefer, C.W. og Ashlock, P.D. (1970) A new genus and new species of Saileriolinae (Hemiptera: Urostylidae). Pacific Insects 12: 629-639. [2]
Grazia, J., Schuh, R.T. og Wheeler, W.C. (2008) Phylogenetic relationships of family groups in Pentatomoidea based on morphology and DNA sequences (Insecta: Heteroptera). Cladistics 24: 932-976. [3]


== Eksterne lenker ==
Saileriolidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
FLK «Orwell» (1897)

FLK «Orwell» (I) var et flytende hvalkokeri eid av Tønsbergs Hvalfangeri. Skipet ble bygget i 1897 ved Charles Connell & Co i Glasgow som DS «Orwell» for selskapet Steamship Orwell Co Ltd ved disponent Leech, Harrison & Forwood i Liverpool. I 1905 ble hun overført til Indian Steam Ship Co Ltd med samme disponent. Hun ble innkjøpt for kr. 578 000,- av Tønsbergs Hvalfangeri i 1911 og benyttet som transportskip på selskapets hvalstasjon Husvik Harbour på Sør-Georgia frem til 1922. Da ble hun bygget om til hvalkokeri for antarktisk fangst med ny tonnasje 4 099 brt.
FLK «Orwell» hadde base ved Bruce Harbour på Signy Island i øygruppen Sør-Orknøyene, der Tønsbergs Hvalfangeri i sesongen 1920/21 hadde anlagt en liten landstasjon. Sommeren 1924, mellom sesongene i Antarktis, ble «Orwell» sendt på fangst i Davisstredet mellom Grønland og Canada med to hvalbåter. Selv om prosjektet var vellykket, ble det ikke gjentatt.
I 1925 gikk Tønsbergs Hvalfangeri til innkjøp av et nytt og større skip for ombygging til hvalkokeri. «Orwell» (I) ble omdøpt «Whale» og det nye kokeriet ble døpt «Orwell» (II). «Whale» ble dels benyttet som transportskip og dels utleid til andre hvalfangstselskaper, før hun i 1928 ble solgt til Anglo Norse Co Ltd. Oscar Hytten var disponent for begge selskapene. I 1930 ble hun igjen solgt, denne gang til sandefjordsrederne Søren L. Christensen og Johannes Dahl og selskapet A/S Congo, navngitt etter skipets nye navn, FLK «Congo». Hun fanget deretter ved Cape Lopez i Fransk Ekvatorial-Afrika. Allerede året etter gikk selskapet konkurs, og i 1932 havnet «Congo» igjen hos Tønsbergs Hvalfangeri. Høsten 1934 ble hun solgt til Jarlsø Verft og hugget samme sted i 1935.


== Se også ==
Liste over flytende hvalkokerier


== Eksterne lenker ==
1911 DS/Flk ORWELL Arkivert 25. mai 2008 hos Wayback Machine. Lardex
Song Renqiong

Song Renqiong (kinesisk: 宋任穷 / 宋韵琴; født 11. juli 1909 i Liuyang i provinsen Hunan i Kina, død 8. januar 2005) var en general i Folkets frigjøringshær og kommunistisk politiker i Folkerepublikken Kina. Han regnes blant de åtte eldste, partiveteraner som spilte en stor politisk rolle under 1980- og 1990-årene.
Under den annen sino-japanske krig var han visedirektør for 129. divisjons politiske avdeling; mot slutten av den kinesiske borgerkrig vise politisk kommissar for den nordøstlige feltarme.
Etter at Folkerepublikken ble etablert i 1949 var han sekretær for partikomiteen i provinsen Yunnan, visesekretær for partiets sørvestbyrå, vise generalsekretær for partiets sentralkomite, minister for andre, tredje og syvende mekanisk industri-departement, og førstesekretær for kommunistpartiets nordøstbyrå. Han var viseformann for den nasjonale politisk konsultative kommisjon, et alternerende medlem og senere fullt medlem av Det kinesiske kommunistpartis politbyrå.
Han var viseformann for partiets sentrale rådgivende komite.
Selv om han døde før Zhao Ziyang, bad han om at man sørget for at den krans fra ham med en elegi skulle være med under Zhaos begravelse.
Hans datter, Song Binbin, ble i august 1966, i en alder av ca 17 år, en fremtredende leder under kulturrevolusjonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Song Renqiong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Song Renqiong hos China Vitae
Aníbal Troilo

Aníbal Troilo (1914–1975) var en argentinsk musiker (bandoneonist), arrangør, orkesterleder og tangokomponist.


== Liv og virke ==
Troilo lærte å spille bandoneon fra åtteårs aldereren og arbeidet allerede i 1925 som profesjonell musiker på en stumfilmkino i Buenos Aires.
Han spilte i et utall orkestre, blant annet med Osvaldo Pugliese, Elvino Vardaro og Carlos Gardel. I denne tiden utviklet han en sjelden virtousitet og sin egne umiskjennelige stil som senere ble kalt Sonido Troilo («Troilo-sounden»).
I 1937 startet Troilo sitt eget Orquesta Típica hvor en rekke berømte tangomusikere spilte, for eksempel gitaristen Roberto Grela og bandeonisten Astor Piazzolla som senere revolusjonerte den argentinske tangoen. I 1952 dannet Troilo instrumentalkvartetten Cuarteto de Aníbal Troilo.
Byen Buenos Aires har reist et minnesmerke over Aníbal Troilo.


== Enkelte komposisjoner ==


== Diskografi (utvalg) ==


=== Aníbal Troilo y su Orquesta Típica ===


==== 78rpm ====


==== LP-er ====


==== CD-er ====


=== Dúo Troilo - Grela ===


==== LP ====
Este es tango (1963)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Aníbal Troilo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aníbal Troilo på Internet Movie Database 
(fr) Aníbal Troilo på Allociné 
(en) Aníbal Troilo på Apple Music 
(en) Aníbal Troilo på Discogs 
(en) Aníbal Troilo på MusicBrainz 
(en) Aníbal Troilo på Spotify 
(en) Aníbal Troilo på Songkick 
(en) Aníbal Troilo på Last.fm 
(en) Aníbal Troilo på Last.fm 
(en) Aníbal Troilo på Last.fm 
(en) Aníbal Troilo på AllMusic 
Aníbal Troilo på Twitter 
Aníbal Troilo på Facebook 
Todo Tango Arkivert 21. mai 2019 hos Wayback Machine. (spansk)
Todo Tango Arkivert 24. mai 2009 hos Wayback Machine.  (engelsk)
Aníbal Troilo y su Orquesta Típica  spiller Danzarin


== Referanser ==