jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Psilogramma menephron

Psilogramma menephron er  en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne arten finnes i de østlige Asia, i Australia og på øyene i Stillehavet.


== Utseende ==
En stor (vingespenn 82 – 138 mm), brun svermer, vingemønsteret sterkt varierende. Hodet er stort og bredt, antennene ganske korte med en krok ytterst. Brystet er kantet med svart, bakkroppen har ingen tydelige fargetegninger. Forvingen er brun med varierende tegning, ofte med to buede, hvite tverrbånd og flere mørke streker. Bakvingen er mørkebrun, ved bakhjørnet med en lys flekk kantet med svart. Larven er grønn med markerte, lyse skråstriper på sidene. hornet på bakkroppen er knudrete. Puppen har en buet, kølleformet, fri sugesnabel-slire.

		
		
		
		


== Levevis ==
Larven kan finnes på en rekke forskjellige busker og trær i oljetrefamilien (Oleaceae), Bignoniaceae, maskeblomstfamilien (Scrophulariaceae), rosefamilien (Rosaceae) og jernurtfamilien (Verbenaceae). Den store og grådige larven kan gjøre skade i olivendyrking, og også snaugnage syrin, liguster og andre prydbusker. Både larven og de voksne kan lage klikkende lyder om de blir forstyrret. De voksne svermerne besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Svermeren finnes i det sørøstligste Asia, Indonesia, store deler av Australia, og på de vestligste øyene i Stillehavet. En innført bestand på Hawaii, som ble antatt å være denne arten, har vist seg å være den nærtbeslektede Psilogramma increta.


== Kilder ==
Pittaway, A.R. (2007) Sphingidae of the Eastern Palearctic [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Psilogramma menephron i Encyclopedia of Life 
(en) Psilogramma menephron i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Psilogramma menephron hos ITIS 
(en) Psilogramma menephron hos NCBI 
(en) Kategori:Psilogramma menephron – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Psilogramma menephron – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Psilogramma menephron – detaljert informasjon på Wikispecies
Udyret fra Säffle

Udyret fra Säffle eller Mannen på taket, org. Den vedervärdige mannen från Säffle (1971) er en roman av forfatterparet Sjöwall & Wahlöö i deres krimserie om Martin Beck og hans kolleger. Dette er den sjuende boken i serien Roman om en forbrytelse (Roman om ett brott).
Boken ble først utgitt på norsk med tittelen Udyret fra Säffle i Gyldendals svarte serie i 1973, oversatt av Truls Hoff. Det kom fem gjenutgivelser av denne oversettelsen med samme tittel fram til 2004, deretter ble den utgitt som Mannen på taket i ny oversettelse ved Bodil Engen av Piratforlaget i 2006.


== Handling ==
På en stille kveldsstund blir den høytstående politioffiseren Nyman bokstavelig talt slaktet i sykehussengen sin. Det er ikke vanskelig å finne personer som har motiv for å drepe ham, siden Nyman var en særdeles hatet mann; problemet er snarer å snevre det ned til en mistenkt. 
Det er verdt å merke seg at denne romanen avviker fra de andre i serie ved at hovedpersonen oppfører seg som sanne helter. På den måten virker den mer å være en amerikansk enn en europeisk roman. Det uheldige resultatet er at Martin Beck blir skutt,  og det er først i neste roman det blir avslørt at han så vidt overlever.
Det er også noe annet som gjør at denne romanen atskiller seg fra resten av serien og det er at handlingen foregår i løpet av mindre enn 24 timer, der de andre foregår over en periode på flere uker eller til og med flere måneder.


== Karakterer og deres utvikling ==
Martin Beck og hans nå voksne datter Ingrid videreutvikler vennskapet; de går ut og spiser sammen. 


== Filmatisering ==
Romanen ble filmatisert i 1976 med tittelen Mannen på taket. Bo Widerberg hadde regien, og hovedrollene ble spilt av Carl-Gustaf Lindstedt, Sven Wollter og Thomas Hellberg.


== Trivia ==
Dette er an av Donald Knuths favorittromaner. Han kaller den «en av Sjöwall & Wahlöös glimrende svenske detektivromaner».


== Referanser ==
Natural Born Killers

Natural Born Killers er en amerikansk film fra 1994 med skuespillerne Woody Harrelson og Juliette Lewis i hovedrollene. Filmen er regissert av Oliver Stone etter originalmanus av Quentin Tarantino.
Filmen er først og fremst en satirisk og mediekritisk film om medienes tabloidisering. Filmen fikk god mottakelse av kritikerne, men ble fra enkelte hold også kritisert for utstrakt bruk av grove filmatiske voldsskildringer.


== Handling ==
Filmen handler om det unge paret Mickey og Mallory Knox som begge kommer fra en enkle kår og har hatt en vanskelig barndom. Mickey, som jobber som varebud, forelsker seg i kunden Mallory og de bestemmer seg for å rømme etter å ha myrdet Mallorys brutale far. De begir seg ut på en reise langs Route 66 der de fortsetter sin morderferd, og etterlater seg bare én person som kan fortelle om hva som har hendt.


== Skuespillere ==
Woody Harrelson som Mickey Knox
Juliette Lewis som Mallory Wilson Knox
Robert Downey, Jr. som Wayne Gale
Tom Sizemore som etterforsker Jack Scagnetti
Tommy Lee Jones som Dwight McClusky
Rodney Dangerfield som Ed Wilson
Edie McClurg som Mrs. Wilson
Sean Stone som Kevin Wilson
Russell Means som Warren Red Cloud.
Lanny Flaherty som Earl
Evan Handler som David
Balthazar Getty som bensinstasjon-ansatt.
Richard Lineback som Sonny
Kirk Baltz som Roger
Steven Wright som Dr. Emil Reingold
Pruitt Taylor Vince som Kavanaugh
Joe Grifasi som Sheriff Duncan Homolka
Everett Quinton som Wurlitzer
Marshall Bell som Deputy
Peter Crombie som politimann.
Grand L. Bush som innsatt i fengsel.
Louis Lombardi som "Sparky"
Dale Dye som Dale Wrigley
Corey Everson som Mallory Knox.
O-Lan Jones som Mabel.


== Eksterne lenker ==
(en) Natural Born Killers på Internet Movie Database 
(no) Natural Born Killers hos Filmfront 
(sv) Natural Born Killers i Svensk Filmdatabas 
(da) Natural Born Killers i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Natural Born Killers på Allociné 
(nl) Natural Born Killers på MovieMeter 
(en) Natural Born Killers på AllMovie 
(en) Natural Born Killers på Turner Classic Movies 
(en) Natural Born Killers på Rotten Tomatoes 
(en) Natural Born Killers på Metacritic
Kubinka

Kubinka (russisk: Ку́бинка) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Setun, 63 km vest for Moskva. Bystatus ble innvilget i 2004. Innbyggertall: 26 158 (folketelling 2002).
I Kubinka lå Sovjetunionens område for testing av stridsvogner, og i dag ligger Kubinka stridsvognmuseum i byen. Det ligger også en militær flybase her, og den statlige russiske flyfabrikanten Mig MAPO har en fabrikk i byen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kubinka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kubinka stridsvognmuseum

Kubinka stridsvognmuseum, eller Stridsvognmuséet i Kubinka, er et stort museum for stridsvogner i Russland, beliggende i byen Kubinka, like utenfor Moskva. Muséet har mange berømte stridsvogner fra første verdenskrig, andre verdenskrig og den kalde krigen. Muséet huser også mange unike kjøretøyer, slik som Panzer VIII Maus, Objekt 279 og en Mörser Karl, samt enestående prototyper fra Russland og Tyskland. Muséet har sin bakgrunn i forskningssamlingen til stridsvogntestbasen i Kubinka. De fleste vestlige stridsvognene fra den kalde krigen er krigstroféer fra Midtøsten, Afrika, Vietnam og Latin-Amerika, som ble sendt sent til stridsvogntestbasen for å testes for svakheter.
Fra august til oktober i 2007, fortalte muséets nettsted at det var stengt for utenlandske besøkende etter ordre fra militæret.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tank Museum, Kubinka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tank Museum, Kubinka – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Nettsted for Kubinkas frivillige restaureringsteam Arkivert 13. november 2007 hos Wayback Machine.
Anne Ingstadbjørg

Anne Ingstadbjørg (født 14. mai 1979) er en norsk tidligere skiskytter.
Anne Ingstadbjørg debuterte internasjonalt under junior-VM 1998, der hun kom på 13.-plass både på normal- og sprintdistansen.
Hun debuterte i verdenscupen i Pokljuka i 2005 med en 68.-plass på sprinten. Deretter gikk hun vekselvis europacup- og verdenscuprenn. Hun tok sine første poeng i verdencupen i Holmenkollen sesongen 2006/07, da hun ble nummer 29. Hennes største prestasjon ble en andreplass med det norske stafettlaget i Ruhpolding i sesongen 2007/08.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Ingstadbjørg – IBU
Mars Global Surveyor

Mars Global Surveyor (MGS) var en amerikansk romsonde utviklet av Jet Propulsion Laboratory ved NASA. Sonden ble skutt opp fra Cape Canaveral den 7. november 1996, med det formål å kartlegge overflaten på Mars. Kartleggingen startet i mars 1999 og var fullført i januar 2001.
Etter at hovedoppdraget var fullført ble sonden instruert til å fotografere andre objekter av interesse. Den 2. november 2006 mistet bakkekontrollen kontakten med sonden. Et svakt signal som indikerte at sonden hadde gått inn i «sikkerhetsmodus» ble registrert tre dager senere. Senere forsøk på kommunikasjon med Surveyor mislykkedes, og prosjektet ble offisielt erklært avsluttet av NASA i januar 2007.


== Mulig oppdagelse av vann på Mars ==
Den 6. desember 2006 frigjorde NASA bilder av kratrene Terra Sirenum og Centauri Montes, som de mener peker i retning av at det har vært rennende vann på Mars i løpet av de siste fem årene. De frigitte bildene ble tatt av Mars Global Surveyor mellom 1999 og 2001, og er muligens sondens siste bidrag til vår kunnskap om Mars, og til spørsmålet om det er eller kan ha vært liv på Mars.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mars Global Surveyor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mars Global Surveyor – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Svetlana Sleptsova

Svetlana Jurjevna Sleptsova (russisk Светлана Юрьевна Слепцова, født 31. juli 1986 i Khanty-Mansijsk) er en russisk tidligere skiskytter. Hun var med på det russiske laget som ble verdensmester på stafett i VM i skiskyting 2009 i Pyeongchang. Sleptsova ble olympisk mester da hun deltok på Russlands lag som vant stafetten i Vinter-OL 2010 i Vancouver.
Hun har flere meritter fra junior-VM. Under junior-VM 2005 vant hun normaldistansen, og to år senere tok hun gull på både sprinten og jaktstarten. Sleptsova deltok første gang i verdenscupen sesongen 2006/07. Under VM i skiskyting 2008 i Östersund tok hun bronse på Mixed-stafetten sammen med Oksana Neupokojeva, Dmitrij Jarosjenko og Nikolaj Kruglov. Hennes første pallplasseringer i verdenscupen var andreplassene på sprintdistansen i Oberhof og i Ruhpolding i januar 2008. I tillegg tok hun to verdenscupseire på sprinten og jaktstarten i Holmenkollen. Hennes tredje seier kom på en sprint i Hochfilzen sesongen 2008/09. Hun har totalt fem individuelle verdenscupseire og kom på 8.-plass i verdenscupen sammenlagt sesongen 2007/08.
I februar 2020 ble hun funnet skyldig i brudd på dopingreglementet. Sleptsova ble utestengt i to år og alle hennes resultater fra 2013/14-sesongen ble slettet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Svetlana Sleptsova – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Svetlana Sleptsova – Olympics.com 
(en) Svetlana Sleptsova – Olympic.org 
(en) Svetlana Sleptsova – Olympedia 
(en) Svetlana Sleptsova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Svetlana Sleptsova – IBU 
(en) Svetlana Sleptsova – biathlon.com.ua 
på Biathlonworld
Rulling

Innen fartøydynamikk og kjøretøydynamikk er slingring eller rulling (engelsk: roll) et stivt legeme sin rotasjon om sin lengdeakse, eksempelvis på en bil, båt eller fly. Rulling kan oppstå på grunn av ytre påvirkning av vær og vind, eller som et resultat av styring av fartøyet. Noen eksempler på rulling er:

På en båt kan rulling oppstå på grunn av bølger og vind, eller på grunn av at båten svinger.
På et fly kan det oppstå på grunn av turbulens, eller på grunn av at flyet skal rulle for å svinge.
På en bil kan rulling oppstå på grunn av lastoverføring når bilen svinger, eller på grunn av vegdossering. En krengningsstabilisator er et stag som kan gjøre en bil mindre krengningsvillig.


== Fly ==
På et fly foregår kontrollert rulling ved å vippe opp balanseroret på den ene vingen og ned på den motsatte vingen. Dersom flyet ruller helt rundt sin lengdeakse kalles dette en rull (engelsk: roll), og kan gjøres som en akrobatisk manøver. Manøveren utføres med balanserorene på vingene, som styres av stikka i cockpiten. Ved å bevege stikka hardt til den ene siden, vil flyet rulle. Manøveren krever at man har et relativt manøvrerbart fly, og for eksempel et moderne passasjerjetfly vil bare vanskelig kunne tvinges til en rull, mens militære jagerfly kan rulle helt rundt på et par sekunder. En vanlig måte å svinge på for jagerfly, er nettopp ved å rulle en kvart rull for deretter å bruke høyderoret til å svinge (rulling for så å bruke pitch, såkalt banked turn). En tønnerull er en manøver hvor flyet roterer fullstendig rundt både langsgående og sideakse.


== Se også ==
Tait-Bryan rotasjoner, generelt om rotasjon om 3 akser.
Kajakkrulle, selvredningsteknikk ved rulling med kajakk


== Referanser ==
Jekaterina Jurjeva

Jekaterina Valerjevna Jurjeva (russisk Екатерина Валерьевна Юрьева, født 11. juni 1983 i Tsjajkovskij) er en tidligere russisk skiskytter, kjent fra to seiere i verdenscupen og for å ha blitt tatt for doping to ganger.
Jurjeva begynte å konkurrere i verdenscupen sesongen 2004/2005. Hennes første meritter kom under junior-VM 2003, da hun ble nummer fem på normaldistansen. Under junior-VM 2004 var hun med på det russiske stafettlaget som tok sølv. Som senior var hun med under VM 2007, der hun kom på femteplass i fellesstarten. Sesongen 2007/2008 har hun fått sitt internasjonale gjennombrudd, med flere pallplasseringer. Hun fikk sin første verdenscupseier da hun gikk til topps på normaldistansen i Pokljuka 13. desember 2007. Hun tok gull på normaldistansen under VM i Östersund.
På en pressekonferanse i Sør-Korea 13. februar 2009 ble det bekreftet at hun hadde levert en positiv b-prøve på EPO, som et resultat av dette ble hun utestengt fra det påfølgende verdensmesterskapet i skiskyting.  I en melding fra IBU ble det 11.8.2009 klart at hun ble utestengt i to år (regnet fra 4. desember 2008) sammen med Albina Akhatova og Dmitrij Jarosjenko. Den 12. desember 2010 var hun tilbake  i Martell-Val Martello og ble slått av Solveig Rogstad i kampen om fjerdeplassen.  
Hun ble nummer 71 i Verdenscupen i skiskyting 2010/11 etter å ha deltatt i kun fire arrangement.  Året efter var hun uplassert, altså i Verdenscupen i skiskyting 2011/12. Hun vant både 15 km individuelt og den påfølgende 7.5 km sprint jaktstart i 4. runde IBU-cupen i Otepää, Estland 5. og 6. januar 2013.  Helgen efter vant hun det samme i 5. runde av IBU-cupen i Ostrov. Men, så måtte hun operere ei tann og var ute et par uker, og fikk bare 2.-plass i 7. runde, avholdt i Osrblie den 9. februar 2013. Fra mars av har hun også deltatt i Verdenscupen i skiskyting 2012/13 med 13.-plass i 10 km jaktstart 1.3.2013,  14.-plass i 7 km sprint 9.3.2013.
I januar 2014 ble det kjent at hun hadde testet positivt på EPO igjen. Hun valgte derfor å legge opp i februar 2014 og ble i juli 2014 utestengt fra all idrett i åtte år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jekaterina Jurjeva – IBU 
(en) Jekaterina Jurjeva – biathlon.com.ua 
http://www.iourieva.ru/ hennes personlege heimeside
Iourieva's sportsblogg
Iourieva's hjemmeside hos det russiske skiskytingsforbundet
hjemmeside hos det ukrainske skiskytingsforbundet
Fakta på Biathlonworld
Elisabeth Bakke

Elisabeth Bakke (født 23. mars 1962 i Lom) er en norsk statsviter som for tiden er  førsteamanuensis ved Universitetet i Oslo (UiO).  Bakke avla  i 1989 hovedfag i statsvitenskap ved UiO med temaet jugoslavisk nasjonalitetspolitikk mellom 1945 og 1980.  I 1999 avla hun doktorgraden samme sted med en avhandling om nasjonalitetsproblematikken i Tsjekkoslovakia i mellomkrigstiden. Bakke var fra 1989 til 1993 informasjonssjef i Senterpartiet. 
Bakkes faglige hovedinteresser knytter seg til nasjonalisme, nasjonal identitet og nasjonalitetspolitikk, Sentral- og Øst-Europa (med unntak av det tidligere Sovjetunionen), europeisk identitet, samt demokratisering og partiutvikling. 


== Bibliografi (utvalg) ==
Bakke, Elisabeth, Knut Heidar og Einar Berntzen (red.): Politikk i Europa: Partier, regjeringsmakt, styreform, Universitetsforlaget, utgaver 2008 og 2013
Bakke, Elisabeth & Nick Sitter (2005): Patterns of Stability. Party Competition and Strategy in Central Europe since 1989, Party Politics, Vol 11. no. 2 (2005): 243–265.
Bakke, Elisabeth (2004): The making of Czechoslovakism in the First Republic, i: Martin Schulze Wessel (red): Loyalitäten im polyethnischen, multikonfessionellen Staat: Die Erste Tschechoslowakische Republik 1918–1938. München: Collegium Carolinum.
Bakke, Elisabeth (2004): Defenestrasjon – ein tsjekkisk politisk tradisjon? Nordisk Østforum vol. 18, 2/2004: 145–162.
Bakke, Elisabeth (red.) (2002): Sentral-Europa og Baltikum etter 1989. Oslo: Det Norske Samlaget.
Bakke, Elisabeth (2001): Språk og nasjonsforming i Noreg i eit europeisk perspektiv, i Elisabeth Bakke & Håvard Teigen (red.): Kampen for språket.Oslo: Samlaget.
Bakke, Elisabeth (2001): Kva(r) er Sentral-Europa? i Harald Baldersheim & Knut Heidar (red.): Statsvitenskapelige utsyn. Kristiansand S: Høyskoleforlaget.
Bakke, Elisabeth (2000): Tomáš G. Masaryk og det tsjekkiske spørsmål, i Nordisk Østforum 2/2000.
Bakke, Elisabeth (1999): Doomed to failure? The Czechoslovak nation project and the Slovak autonomist reaction 1919–1938. Oslo: Series of dissertations submitted to the Department of Political Science, Faculty of Social Sciences, University of Oslo, No. 11/99
Bakke, Elisabeth (1995): Mot ein europeisk identitet? i Tidsskrift for samfunnsforskning 4/1995.
Bakke, Elisabeth (1989): På slakk line. Jugoslavisk nasjonalitetspolitikk 1945-1980, hovedoppgave i statsvitenskap, Universitetet i Oslo.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Elisabeth Bakke i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Elisabeth Bakke i BIBSYS
Presentasjon på UiOs sider
Presentasjon av Bakkes disputas, UiOs nettsider
Kaisa Mäkäräinen

Kaisa-Leena Mäkäräinen (født 11. januar 1983 i Ristijärvi) er en finsk tidligere skiskytter. I sesongen 2010/2011 vant hun, som den første skiskytteren fra Finland, verdenscupen sammenlagt. Hun vant verdenscupen sammenlagt i alt tre ganger. Hun har i tillegg seks VM-medaljer, hvorav ett gull, fra 2011, 2012, 2015, 2016 og 2017.
Mäkäräinen konkurrerte i verdenscupen fra sesongen 2005/06 til 2019/20. Hennes gjennombrudd kom i 2010/11-sesongen, som ble kronet med seier både sammenlagt og i jaktstartcupen. Før dette var hennes beste plasseringer en 13.-plass sammenlagt (2007/08) og en 8.-plass i en enkeltdisiplin (normaldistansecupen i 2006/07). Etter dette var hun i åtte sesonger på rad blant de fem beste, med sammenlagtseire igjen i Vinter-OL-sesongene 2013/14 og 2017/18. I sesongen 2014/15 ble hun nummer to sammenlagt etter å ha vunnet seks enkeltrenn, det fleste hun vant i én sesong. Hun vant i alt 27 enkeltrenn i verdenscupen, og da hun la opp i 2020 hadde bare fem kvinner vunnet flere seire.
Mäkäräinen deltok i alle verdensmesterskap fra 2005 til 2020. Bortsett fra en fjerdeplass i jaktstart i 2009 oppnådde hun ingen gode plasseringer før i 2011 i Khanty-Mansijsk. Her ble hun verdensmester i jaktstart og vant sølvmedaljen i sprint. Året etter fikk hun bronse på fellesstarten i Ruhpolding. Hun har også bronse på normaldistansen i 2015 i Kontiolax, fellesstarten i 2016 i Oslo og fellesstarten i Hochfilzen i 2017.
Mäkäräinen deltok i tre Vinter-OL for Finland, i Vancouver 2010, Sotsji 2014 og Pyeongchang 2018, med 6.-plass på fellesstarten i 2014 som beste resultat.


== Enkeltseire i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kaisa Mäkäräinen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Kaisa Mäkäräinen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kaisa Mäkäräinen – Olympics.com 
(en) Kaisa Mäkäräinen – Olympic.org 
(en) Kaisa Mäkäräinen – Olympedia 
(en) Kaisa Mäkäräinen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kaisa Mäkäräinen – FIS (langrenn) 
(en) Kaisa Mäkäräinen – IBU 
(en) Kaisa Mäkäräinen – biathlon.com.ua 
(en) Kaisa Mäkäräinen – TheSports.org
Breili

Breili er en gard i Nordlia i Østre Toten (gnr. 121). Garden er med sine 600 mål dyrka mark den største i Nordlia og blant de ti største i kommunen. Eiendommen ligger ved fylkesvei 33, med hovedbygningen på nordsida av veien og låven på sørsida.
Garden har lang strandlinje mot Mjøsa, der det er badestrand. Som en av to garder i Nordlia drives det fortsatt mjølkeproduksjon (2008).
Breili var i nesten 60 år fogdegard. Eiendommen ble i 1802 kjøpt av fogd Børge Johan Schultz, som bosatte seg på Breili, men som også var eier av flere andre garder. Schultz brukte bl.a. nabogarden Kallrustad sammen med Breili. Etter fogden fikk husmannsplassen Børhaug (=Børgehaug) navn. Etter Schultz' død, i 1832, ble parten Breilibakken fraskilt, samtidig med Kallrustad. Det gjenværende Breili ble solgt til Jens Mørk Friis, som også var fogd. Friis ble pensjonert i 1860, og fogdeembetet ble flytta til den nyoppretta kjøpstaden Gjøvik.
Helt øverst på eiendommen ga i 1897 den daværende eieren Laura Olsen tomt til Nordlia kirke. Hennes sønn, Ludvik Olsen Breilid, var medlem av byggekomiteen, lokalpolitiker og skribent.
Følgende husmannsplasser har ligget under Breili: 

Breilistranda
Børhaug (står fortsatt)
Smedstuggua
SteinsrudGardsnavnet tolkes av Oluf Rygh som "den brede Li", noe som passer med den vidstrakte forma på eiendommen. Før Breilibakken ble fradelt, var garden faktisk enda breiere. 


== Eksterne lenker ==
Norske Gaardnavne
Tatjana Moisejeva

Tatjana Jurjevna Moisejeva (russisk Татьяна Юрьевна Моисеева, født 7. september 1981 i Khanty-Mansijsk) er en russisk skiskytter.
Moisejeva deltok under junior-VM 2001, der hun vant normaldistansen og i tillegg vant gull med det russiske stafettlaget.
Hun har deltatt i verdenscupen siden sesongen 2003/04, og har tre andreplasser som beste resultat (per 15. januar 2008).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tatjana Moisejeva – IBU 
Fakta på Biathlonworld
Carsten Pump

Carsten Pump (født 30. september 1976) er en tysk skiskytter.
Pump debuterte i verdenscupen sesongen 2002/03. Hans hittil fremste resultat kom i sesongen 2007/08, da Pump fikk sin første pallplass i finske Kontiolax, der han kom på tredjeplass på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carsten Pump – FIS (langrenn) 
(en) Carsten Pump – IBU 
(en) Carsten Pump – biathlon.com.ua 
(en) Carsten Pump – TheSports.org 
Fakta på Biathlonworld
Andrej Makovejev

Andrej Aleksandrovitsj Makovejev (russisk: Андрей Александрович Маковеев, født 16. oktober 1982 i Tobolsk) er en russisk tidligere skiskytter.
Makovjev debuterte internasjonalt under junior-VM 2002, der det russiske laget tok femteplassen. Det gikk bedre under europamesterskapet i Kontiolax samme år, der han vant gull på sprinten foran Michael Rösch, og i tillegg var med på å ta stafettgull, blant annet sammen med Maksim Tsjudov. 
I 2005 deltok Makovjev for første gang i verdenscupen. Han tok sine første verdenscuppoeng i Kontiolax, med 23.-plass på sprinten og 17.-plass i den påfølgende jaktstarten. Han avsluttet sesongen med en 10.-plass på sprinten i Holmenkollen. 
Sesongen 2006/07 ble han ofte brukt på det sterke russiske verdenscuplaget, men han fikk få poengplasseringer. Han overrasket i sesongavslutningen i Khanty-Mansijsk, der han tok tredjeplassen på sprintdistansen. 
I sesongen 2007/08 oppnådde han også pallplasseringer, i Hochfilzen og i Khanty-Mansijsk ble det to nye tredjeplasser, begge ganger på sprintdistanen.
Han vant sin første verdenscupseier da han med feilfri skyting vant 20 km i Nové Město na Moravě 12. januar 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrej Makovejev – IBU 
(en) Andrej Makovejev – biathlon.com.ua 
Statistikk på Biathlonworld