jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Al Zubarah

Al Zubarah er en liten by i Ash-Shamal kommune i Qatar, om lag 105 km fra hovedstaden Doha. Stedet var tidligere maktsenteret for familiedynastiet Al-Khalifa, som i dag hersker over kongedømmet Bahrain. I 1937 ble byen tatt over av familien Al Thani fra Qatar, og forble del av Qatar etter frigjøringen fra Storbritannia i 1971.
Al Zubarah er kjent for sitt fort som ble bygget i 1938 etter ordre fra Abdu'llah bin Qasim Al-Thani. Fortet ble pusset opp og omgjort til museum i 1987.


== Eksterne lenker ==
Official website of Al Zubarah Archaeological Site
Photos of Zubarah Fort
Excavations at Zubara
University of Copenhagen, Qatar Islamic Archaeology and Heritage Project
UNESCO's tentative list
Al-Zubarah Pearl of the Past. A documentary from 2011
360 degrees panoramic virtual tour of the Al Zubarah fort
Culture and Heritage under Qatar Museums Authority: Al Zubarah fort
James, Bonnie (24. mars 2012), «Zubarah’s heritage list hopes get a lift», Gulf Times, arkivert fra originalen on 2012-03-24, https://web.archive.org/web/20120324145012/http://gulf-times.com/site/topics/article.asp?cu_no=2&item_no=494770&version=1&template_id=57&parent_id=56, besøkt 30. mars 2012 
«Students gain insight into Al Zubarah’s historic role», Gulf Times, 25. februar 2012, arkivert fra originalen on 2012-04-26, https://web.archive.org/web/20120426045225/http://www.gulf-times.com/site/topics/article.asp?cu_no=2, besøkt 30. mars 2012 
James, Bonnie (21. januar 2012), «New tools to unearth Zubarah secrets», Gulf Times, arkivert fra originalen on 2012-01-21, https://web.archive.org/web/20120121190940/http://gulf-times.com/site/topics/article.asp?cu_no=2&item_no=482058&version=1&template_id=57&parent_id=56, besøkt 30. mars 2012 
«Hi-tech survey at Al Zubarah site», Gulf Times, 21. januar 2012, arkivert fra originalen on 2012-03-15, https://web.archive.org/web/20120315151229/http://www.gulf-times.com/site/topics/article.asp?cu_no=2&item_no=482022&version=1&template_id=36&parent_id=16, besøkt 30. mars 2012 
«Excavation at historic site uncovers date presses used to produce syrup», Gulf Times, 25. februar 2011, arkivert fra originalen on 2012-04-26, https://web.archive.org/web/20120426045225/http://www.gulf-times.com/site/topics/article.asp?cu_no=2, besøkt 30. mars 2012 
James, Bonnie (11. februar 2011), «Remains of palatial compound», Gulf Times, arkivert fra originalen on 2012-04-26, https://web.archive.org/web/20120426045225/http://www.gulf-times.com/site/topics/article.asp?cu_no=2, besøkt 30. mars 2012 
Mogensen, Anna (12. mars 2010), «Danish-led Excavation in Qatar», FOCUS Denmark (Ministry of Foreign Affairs of Denmark), http://www.netpublikationer.dk/um/10138/html/chapter02.htm, besøkt 30. mars 2012  Arkivert 27. september 2013 hos Wayback Machine.
Walmsley, Alan (8. desember 2011). «The legacy of Zubarah». QULTURA MAGAZINE. Vega Media and Katara. 1: 58-65. Besøkt 30. mars 2012. CS1-vedlikehold: Dato og år (link)
Moskushjort

Moskushjort eller muskhjort (Moschus moschiferus) er stamarten i slekten moskushjorter, som også inneholder seks andre arter. Fem underarter anerkjennes.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Nordøst-Asia og er mest vanlig på taigaen sør i Sibir. Imidlertid finnes den også i deler av Mongolia, Indre Mongolia, Mandsjuria og på Koreahalvøya.


== Habitat ==
Moskushjorten trives i fjellskoger der klimaet er borealt. Arten er hovedsakelig nattaktiv og migrerer bare over korte avstander. Den holder seg helst i høyder over 2 600 moh. 


== Beskrivelse ==
Voksne individer er små og veier typisk 7-17 kg. De kan minne litt om små rådyr, men arten har verken horn eller gevir. Derimot har hannen lange (opptil 10 cm), nedoverretta og sabelforma hjørnetenner som vokser ut av munnen fra overkjeven. Kroppen er også krumbøyd og dyra blir fysisk mindre enn rådyr.
Moskushjort er klassifisert som en truet art av Verdens naturvernunion, som lister den som sårbar. Den jaktes hovedsakelig for sine moskuskjertler, som er kjent for duftsubstansen musk som inngår i noen svært kostbare parfymer. Musk selges for opp mot 45 000 amerikanske dollar kiloet. Bare noen få tidels gram kan utvinnes fra kjertlene til en voksen hann. Det er også mulig å fjerne kjertelen uten å avlive dyret, men dette gjøres sjelden.
Dyra utvikler tykk pels og er godt tilpasset kulde og dyp snø.


=== Underarter ===
Man regner i dag fem underarter til arten. Tidligere ble også M. chrysogaster (Sentral-Kina) og  M. leucogaster (Himalaya) regnet som underarter, men disse regnes nå som selvstendige arter.
M. m. moschiferus (Sibir og Mongolia)
M. m. turovi (Russlands fjerne østen)
M. m. arcticus (Verkhojanskfjellene)
M. m. sachalinensis (Sakhalin)
M. m. parvipes (Korea)


== Atferd ==
Moskushjorten er svært hurtig, men den trøtner alt etter 200-300 meter. Dyra søker derfor strakt opp i ulendt terreng, der den vil søke mot en for andre dyr utilgjengelig fjellknaus eller bergsprekk for å gjemme seg. Om det ikke finner ly, vil dyret løpe i sirkler.
Moskushjorten lever solitært, men kan av og til opptre i parvis eller i små grupper på opptil tre dyr. Som regel et par og deres årlige avkom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Moskushjort i Encyclopedia of Life 
(en) Moskushjort i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Moskushjort hos Fossilworks 
(en) Moskushjort hos ITIS 
(en) Moskushjort hos NCBI 
(en) Kategori:Moschus moschiferus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Moschus moschiferus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Moschus moschiferus – detaljert informasjon på Wikispecies
Stadio Diego Armando Maradona

Stadio Diego Armando Maradona, tidligere kalt Stadio San Paolo, er et flerbruksstadion i Napoli, Italia. San Paolo er Italias tredje største stadion etter San Siro og Stadio Olimpico. 
Det blir mest brukt til fotballkamper av fotballaget SSC Napoli. San Paolo ble bygd i 1959, og ble oppusset i 1989 i forkant av VM i fotball 1990, og igjen i 2018 i forkant av 2019 Summer Universiade; dette inkluderte å bytte ut metallgjerder med glass og utbytting av seter. Som følge av renoveringen, ble kapasiteten redusert fra 60 240 til 54 726. 


== Navneendring ==
Etter dødsfallet til den tidligere Napoli-spilleren Diego Maradona 25. november 2020, foreslo byens borgermester Luigi de Magistris og SSC Napolis president Aurelio De Laurentiis å endre navnet til «Stadio Diego Armando Maradona», og 4. desember 2020 ble forslaget vedtatt av bystyret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Stadio Diego Armando Maradona (Naples) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stadium Guide
1960 Summer Olympics official report (PDF), bind 1. s. 86.
Per Arild Abrahamsen

Per Arild Abrahamsen (født 1. november 1944 i Oslo, død 9. desember 2022) var en norsk rockemusiker og industrigründer. Han grunnla Electrocompaniet i 1972. Etter at Electrocompaniet gikk konkurs i 2004 startet han opp selskapet Abrahamsen Audio.
Abrahamsen ble kjent under artistnavnet ABE fra sin tid som frontfigur i bandet The Mojo Blues. Bandet var mest aktive i 1960- og 1970-årene og hadde sin siste konsert på Trandum leir juni 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Abrahamsen Audio
Timoteismyger

Timoteismyger (Thymelicus lineola) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er en av de "gylne" smygerne, der oversiden har en varmt rødbrun farge. Arten er en nykommer i Norge, og har etablert seg i Buskerud de siste årene.


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 22 -27 mm) sommerfugl. Oversiden er ensfarget gulbrun – den er den eneste ensfargede smygeren i Norge og derfor lett å kjenne igjen, men lenger sør i Europa finnes noen nærtbeslektede og meget like arter. Vingene har gråbrun bestøvning langs ytterkanten og på ribbene. Hannen har en markert, svart skråstrek av duftskjell på forvingens overside.


== Levevis ==
Larven lever på ulike slags gress, blant annet timotei (Phleum spp.). De voksne sommerfuglene flyr i juli – august. Som andre smygere i gruppen Hesperiinae sitter de gjerne med bakvingene lagt flatt, forvingene oppreiste.


== Utbredelse ==
Timoteismygeren finnes i det meste av Europa utenom de nordligste delene, og videre østover til Stillehavet i Øst-Sibir. Den forekommer også i Nord-Amerika, men den bestanden stammer trolig fra individer som ble innført fra Europa i nyere tid. I Norge finnes det noen funn fra Østlandet rundt 1870, men arten ser ut til å ha forsvunnet for en tid. De siste årene har den blitt funnet en del steder i Buskerud, der den synes være i spredning.


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) timoteismyger i Encyclopedia of Life 
(en) timoteismyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) timoteismyger hos Artsdatabanken 
(sv) timoteismyger hos Dyntaxa 
(en) timoteismyger hos Fauna Europaea 
(en) timoteismyger hos ITIS 
(en) timoteismyger hos NCBI 
(en) Kategori:Thymelicus lineola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Thymelicus lineola – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thymelicus lineola – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Nettsiden Norges sommerfugler
Kommasmyger

Kommasmyger (Hesperia comma) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er en av de «gylne» smygerne, der oversiden har en varmt rødbrun farge. Den finnes over store deler av Norge, men mangler på Vestlandet. Eksemplarer fra fjellbjørkeskogen har mindre vinger og kraftigere kropp, og kalles f. catena, men det er uvisst om de bør regnes som en egen underart.


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 22 – 28 mm) sommerfugl, særlig nordlige eksemplarer er små og kortvingede. Oversiden er rødlig gulbrun, vingen er mørkere mot spissen, med lyse flekker som er diffuse på oversiden av vingene, mer tydelige på undersiden. Hannen har en markert svart skråstripe av duftskjell på forvingens overside. Undersiden er grønnlig, bakvingen med store, svartkantede sølvflekker som gjør det lett å kjenne igjen arten.


== Levevis ==
Kommasmygeren flyr på magre og tørre enger, nordpå og i fjellet også i lysninger i bjørkeskogen og langs bekkefar og fuktsig, i juli – august. Larven lever på forskjellige slags gress. Lengst i nord bruker den trolig to år på utviklingen.


== Utbredelse ==
Kommasmygeren er svært vidt utbredt og finnes på alle nordkontinentene. I Norge finnes den spredt i lavlandet i Sør-Norge, men ikke på Vestlandet bortsett fra i indre fjordstrøk. I Jotunheimen og på Dovrefjell flyr den opptil 1200 moh. Den finnes også i Troms og Finnmark, men ser ut til å mangle i et område i Midt-Norge.


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) kommasmyger i Encyclopedia of Life 
(en) kommasmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kommasmyger hos Artsdatabanken 
(sv) kommasmyger hos Dyntaxa 
(en) kommasmyger hos Fauna Europaea 
(en) kommasmyger hos ITIS 
(en) kommasmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Hesperia comma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hesperia comma – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hesperia comma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Nettsiden Norges sommerfugler
Engsmyger

Engsmyger (Ochlodes sylvanus) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er en av de "gylne" smygerne, der oversiden har en varmt rødbrun farge. Den er vanlig i Sør-Norge nord til Møre og Romsdal.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 26 – 34 mm) sommerfugl, den største av de norske smygerne. Vingenes overside er gulbrun med mørkere kanter og diffuse lyse flekker. Undersiden er grønnlig og flekkene er mer markerte, men den mangler sølvfargede flekker og skiller seg slik fra kommasmygeren (Hesperia comma). Hannen har en markert, svart skråstripe av duftskjell på oversiden av forvingene.

		
		
		


== Levevis ==
Engsmygeren flyr på blomsterenger og i veikanter i juni – juli. Som de andre "gylne" smygerne (Hesperiinae) sitter den gjerne med bakvingene lagt flatt, forvingene oppreist. Larven lever på ulike salgs gress.


== Kilder ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) engsmyger i Encyclopedia of Life 
(en) engsmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) engsmyger hos Artsdatabanken 
(sv) engsmyger hos Dyntaxa 
(en) engsmyger hos Fauna Europaea 
(en) engsmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Ochlodes sylvanus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ochlodes sylvanus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Nettsiden Norges sommerfugler
Gulflekksmyger

Gulflekksmyger (Carterocephalus palaemon) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er den vanligste av to norske arter som er flekket i gult og svart eller brunt.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 25 – 30 mm) sommerfugl, oversiden av begge vingepar mørk brun med store, gule flekker. På forvingen dominerer gjerne den gule fargen, men grunnfargen er brun. Hunnen kan forveksles med den langt sjeldnere svartflekksmyger.


== Levevis ==
Gulflekket smyger flyr på fuktige steder i og i nærheten av skog i mai – juni. Den er svært lokal, og bestandene strekker seg bare utover ganske små områder. Larven lever på forskjellige slags gress, blant andre faks (Bromus spp.) og grønnaks (Brachypodium spp.).


== Utbredelse ==
Gulflekket smyger er sirkumpolar, det vil si at den finnes både i Europa, Nord-Asia og Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til Saltdal i Nordland, men den er svært lokal og ser ut til å mangle i mange områder. Fordi bestandene er ganske små og flygetiden forholdsvis kort kan den imidlertid være oversett i noen områder. I Norge synes den å være mest vanlig i de indre delene av Sørlandet, Telemark og Trøndelag.


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) gulflekksmyger i Encyclopedia of Life 
(en) gulflekksmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gulflekksmyger hos Artsdatabanken 
(sv) gulflekksmyger hos Dyntaxa 
(en) gulflekksmyger hos Fauna Europaea 
(en) gulflekksmyger hos ITIS 
(en) gulflekksmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Carterocephalus palaemon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Carterocephalus palaemon – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Carterocephalus palaemon – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Nettsiden Norges sommerfugler
Svartflekksmyger

Svartflekksmyger (Carterocephalus silvicolus) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den ligner den vanligere arten gulflekket smyger (C. palaemon), men skiller seg fra denne på at forvingene er gule ved mørke flekker, ikke mørke med gule flekker.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 24 – 30 mm) sommerfugl, det er nokså stor forskjell på kjønnene. Hannen er umiskjennelig, mens hunnen kan forveksles med gulflekksmyger. Hannens forvinge er gul med ganske små, svart flekker, bakvingens overside er gul med grå bestøvning. Hunnen er en del mørkere, med et større innslag av brunt på forvingen, men grunnfargen er fortsatt gul. Hunnens bakvinge er brun med gule flekker.


== Levevis ==
Svartflekksmygeren er mye sjeldnere enn slektningen gulflekksmyger. Den er funnet fra Østfold til Målselv i Troms, men ser ut til å mangle helt på Sørlandet og Vestlandet. Den flyr i fuktige lysninger i skogen, langs veikanter, elvebredder og strender i mai – juni. Larven lever på forskjellige gress. Arten er listet som hensynskrevende på den norske rødlisten. Siden forekomstene er såpass få og lokale er den følsom for alle slags inngrep som forandrer lokalitetene.


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) svartflekksmyger i Encyclopedia of Life 
(en) svartflekksmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svartflekksmyger hos Artsdatabanken 
(sv) svartflekksmyger hos Dyntaxa 
(en) svartflekksmyger hos Fauna Europaea 
(en) svartflekksmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Carterocephalus silvicola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Carterocephalus silvicola – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Nettsiden Norges sommerfugler
Driftsresultat

Driftsresultat, også kjent under begrepene driftsoverskudd eller driftsmargin (i prosent), er et begrep som benyttes i bedriftsøkonomi og regnskap for å vurdere lønnsomheten av driften i en bedrift. En bedrifts driftsresultat er lik bedriftens inntekter på den operative driften, det vil si driftens salgs- og driftsinntekter (omsetning), minus driftens kostnader (varekostnad, lønnskostnader, og andre driftskostnader). Driftsresultatet viser lønnsomheten av selve virksomheten, men tar ikke opp i seg finansielle kostnader, beskatning og investeringer. Det varierer litt hvilke kostnader som ellers tas med i dette resultatbegrepet. 
Begrepet EBIT brukes oftest som resultatbegrep for driften, og inkluderer ned- og avskrivninger. Dette begrepet ser hele kostnadsstrukturen i resultatbegrepet. EBIT er et mål på bedriftens lønnsomhetsgrad når man også regner med investeringene, earnings before interest and taxes – det vil si inntjening før renter og skatt.
Begrepet EBITDA er vanlig brukt i mer analytiske oversikter, og i investeringstunge virksomheter, og står for earnings before interest, taxes, depreciations and amortizations. Dette blir ofte oversatt til inntjening før renter, skatt, avskrivninger og nedskrivninger. Dette er galt. Deprecations bør oversettes til avskrivninger av håndgripelige verdier (tangible assets), og amortizations til avskrivninger av ikke-håndgripelige verdier (intangible assets).  
En bedrift som har høyt driftsoverskudd (EBITDA), kan likevel ha høye investeringer og dermed et betydelig lavere totalt driftsresultat (EBIT). Eksempler på næringer som ofte har gode driftsresultat, men lavere totalresultat, er infrastrukturnæringer med skalafordeler som samtidig har store investeringer: strømforsyning, telekommunikasjon og bilproduksjon.
Når bedriften har betalt renter og skatt, fremkommer årsresultatet (net income). Dette er resultatet som disponeres enten til utbetaling av utbytte til eierne, eller forblir i bedriften som tilbakeholdt overskudd og inngår i bedriftens kapitalbeholdning for senere investeringer.
Begrepene kan grupperes slik i et årsregnskap:


== Referanser ==
Tiriltungesmyger

Tiriltungesmyger (Erynnis tages) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Denne brune arten blir lett forvekslet med en nattsvermer, for eksempel slåttefly-artene (familien nattfly, Noctuidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn 24 – 28 mm) sommerfugl, grunnfargen mørk brun. Forvingen er mer eller mindre spraglete med hvitt og grått, noen ganger nesten ensfarget brun, men ikke helt. Den kan ikke forveksles med noen annen, norsk dagsommerfugl, men kan overfladisk ligne på enkelte nattfly.


== Levevis ==
Tiriltungesmygeren flyr i lysninger i skogen og veikanter i mai – juni. Larven lever på tiriltunge (Lotus corniculatus) og andre planter i erteblomstfamilien (Fabaceae).


== Utbredelse ==
Tiriltungesmygeren finnes i Europa og videre østover gjennom Nord-Asia til Kina. I Norge er den temmelig vanlig på Sørlandet og den sørlige delene av Østlandet. Lenger nord er den sjelden, men det finnes noen gode bestander i Gudbrandsdalen og på Vestlandet, nordligst i Tafjord i Møre og Romsdal.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) skogsmyger i Encyclopedia of Life 
(en) skogsmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skogsmyger hos Artsdatabanken 
(sv) skogsmyger hos Dyntaxa 
(en) skogsmyger hos Fauna Europaea 
(en) skogsmyger hos ITIS 
(en) skogsmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Erynnis tages – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Erynnis tages – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Erynnis tages – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Norges sommerfugler
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri