jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nisseberget

Nisseberget er en høyde i Slottsparken i Oslo ved Frederiks gate mellom Wergelandsveien og Slottsbakken. 


== Historie ==

Nisseberget var opprinnelig en del av Marielyst løkke. I 1824 solgte daværende eier, generalauditør Christopher Anker Bergh, den 25 mål store eiendommen til slottskommisjonen. Planleggingen av Det kongelige slott var da i gang for fullt. Den første kjente plan for parkområdet rundt Slottet stammer fra 1835. Abelhaugen og Nisseberget kom inn i planleggingen etter at Slottet var reist, antakelig på 1870-tallet.I 1887 ble det avholdt et kunstnermarked på Nisseberget med et provisorisk borganlegg der det ble spilt sommerteater.
Under norske Industri- og Kunstudstilling 1883 var C.H.G. Olsens («Kikkert-Olsen») stjernekikkert på Abelhaugen en av attraksjonene. I 1894 ble folkeobservatoriets populære kikkertpaviljong flyttet fra Abelhaugen til Nisseberget. Kikkertanordningene i bygget låste seg fast etter noen år, og paviljongen på Nisseberget ble revet i 1909. Selve kikkerten ble flyttet til en ny bygning på Holmenkollen i 1912 der driften opphørte etter få år.
I månedene før løsrivelsen fra Sverige i 1905 utarbeidet arkitekt Fritz Holland en plan om å reise en regelrett gravhaug inni Nisseberget med overlysvinduer for vikingskipene.  En monumental, seks meter bred, rundbuet portal skulle føre fra Frederiks gate inn i de åtte meter høye hallene, som var planlagt dekorert med relieffer fra berømte sjøslag og vikingferder. En stor globus i bronse skulle plasseres i inngangspartiet, og fra plattformer langs veggene skulle publikum kunne skue ned på de utstilte skipene. Arkeologene innvendte at hallene bare gav plass til Gokstadskipet og Osebergskipet som er de best bevarte, mens  Tuneskipet også burde vært av interesse. Heller ikke var det plass til andre gjenstander fra det omfattende Osebergfunnet, og slik endte skipene på Bygdøy i stedet.23. september 1941 avduket Vidkun Quislings kulturminister Gulbrand Lunde en åtte meter høy granittsøyle over Snorre Sturlason, 700 år etter hans død, på Nisseberget. Den ble fjernet i 1945 og forsvant sporløst. Etter krigen tok kommunen over ansvaret for parkanleggene på Nisseberget.
I 2005 ble Abelhaugen og Nisseberget rehabilitert av blant annet Friluftsetaten, Riksantikvaren og Slottsforvaltningen.I 2012 ble det foreslått lokalisere et monument over ofrene fra terroren 22. juli 2011 på Nisseberget. Kåre Valebrokk mente om forslaget at «Verre er det med Nisseberget umiddelbart foran Slottet. Knapt noe sted i Oslos sentrum er så lite besøkt som nettopp Nisseberget og det besøk "berget" tross alt har, vil alvorligere mennesker enn meg helst bli kvitt.»

		
		
		


== Se også ==
Slottsparken i Oslo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nisseberget – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
33 Polyhymnia

33 Polyhymnia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 28. oktober 1854 av Jean Chacornac fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter musen Polyhymnia.


== Eksterne lenker ==
(en) 33 Polyhymnias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 33 Polyhymnias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
34 Circe

34 Circe er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 6. april 1855 av Jean Chacornac fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Kirke.


== Eksterne lenker ==
(en) 34 Circes baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 34 Circes oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
35 Leukothea

35 Leukothea er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 19. april 1855 av Karl Theodor Robert Luther fra Sternwarte Bilk i Düsseldorf. Den er oppkalt etter den greske gudinnen Leukothea.


== Eksterne lenker ==
(en) 35 Leukotheas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 35 Leukotheas oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
36 Atalante

36 Atalante er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 5. oktober 1855 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Atalanta.


== Eksterne lenker ==
(en) 36 Atalantes baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 36 Atalantes oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
37 Fides

37 Fides er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 5. oktober 1855 av Karl Theodor Robert Luther fra Sternwarte Bilk i Düsseldorf. Den er oppkalt etter den romerske gudinnen Fides.


== Eksterne lenker ==
(en) 37 Fidesʼ baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 37 Fidesʼ oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
James H. Smith

James H. Smith er en bahamansk økonom. 
Han var sentralbanksjef for Bahamas' sentralbank fra 1987 til 1997, da Julian Francis overtok stillingen.
Smith er i dag finansminister på Bahamas. Han ble innviet 6. mai 2002. Han har jobbet i finansdepartementet også tidligere; han hadde stilling som permanent secretary der fram til 1986 da han begynte i sentralbanken. 
Fra 1997 var han Bahamas' forhandlingsleder i diskusjonene rundt Free Trade Area of the Americas. 


== Eksterne lenker ==
Pressemelding om innvielsen som finansminister.
Lengre intervju med James H. Smith
Smiths tale til Bahamas' folk 2 uker etter tiltredelsen som finansminister
Rødnesetetra

Bør ikke forveksles med sin nære slektning rødmunntetra (Hemigrammus bleheri).
Rødnesetetra er en art i gruppen Hemigrammus. 
Det er en liten, torpedoformet ferskvannsfisk. Denne tetra-arten har en sølvaktig grunnfarge, noen individer har et grønnaktig skjær. Hodet har en dyp rød farge. 
Den finnes i nedre deler av Amazonas og Orinoco, og trives i bløtt, surt vann med et temperatur på 24-33 °C.


== Eksterne lenker ==
(en) rødnesetetra – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) rødnesetetra i Encyclopedia of Life 
(en) rødnesetetra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) rødnesetetra hos FishBase 
(en) rødnesetetra hos ITIS 
(en) Kategori:Petitella rhodostomus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hemigrammus rhodostomus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hemigrammus rhodostomus - FishBase
38 Leda

38 Leda er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 12. januar 1856 av Jean Chacornac fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Leda.


== Eksterne lenker ==
(en) 38 Ledas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 38 Ledas oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
39 Laetitia

39 Laetitia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 8. februar 1856 av Jean Chacornac fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter den romerske gudinnen Laetitia.


== Eksterne lenker ==
(en) 39 Laetitias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 39 Laetitias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
40 Harmonia

40 Harmonia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 31. mars 1856 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter den greske gudinnen Harmonia.


== Eksterne lenker ==
(en) 40 Harmonias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 40 Harmonias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
41 Daphne

41 Daphne er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. mai 1856 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Dafne.


== Eksterne lenker ==
(en) 41 Daphnes baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 41 Daphnes oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
43 Ariadne

43 Ariadne er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaga den 15. april 1857 av Norman Robert Pogson fra Radcliffe Observatory i Oxford. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Ariadne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 43 Ariadnes baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 43 Ariadnes oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Hemigrammus

Hemigrammus er en gruppe karpelakser.
Alle artene er ferskvannsfisker som lever i Sør-Amerika.
Gruppens taksonomi er ennå ikke helt avklart.


== Arter ==
Glødebåndstetra
Hemigrammus aereus
Hemigrammus analis
Hemigrammus barrigonae
Hemigrammus bellottii
Hemigrammus boesemani
Hemigrammus brevis
Hemigrammus cayennensis
Hemigrammus coeruleus
Hemigrammus cupreus
Hemigrammus cylindricus
Hemigrammus elegans
Hemigrammus falsus
Hemigrammus gracilis
Hemigrammus guyanensis
Hemigrammus haraldi
Hemigrammus hyanuary
Hemigrammus iota
Hemigrammus levis
Hemigrammus luelingi
Hemigrammus lunatus
Hemigrammus mahnerti
Hemigrammus marginatus
Hemigrammus matai
Hemigrammus maxillaris
Hemigrammus megaceps
Hemigrammus melanochrous
Hemigrammus micropterus
Hemigrammus microstomus
Hemigrammus mimus
Hemigrammus neptunus
Hemigrammus newboldi
Hemigrammus ocelifer
Hemigrammus orthus
Hemigrammus pretoensis
Hemigrammus pulcher
Hemigrammus rodwayi
Hemigrammus schmardae
Hemigrammus stictus
Hemigrammus tridens
Hemigrammus ulrey
Hemigrammus unilineatus
Hemigrammus vorderwinkleri
Rødmunntetra
Rødnesetetra


== Eksterne lenker ==
(en) Hemigrammus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hemigrammus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hemigrammus hos ITIS 
(en) Hemigrammus hos NCBI 
(en) Kategori:Hemigrammus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hemigrammus – detaljert informasjon på Wikispecies
44 Nysa

44 Nysa er en hovedbelteasteroide. Den er navneopphavet til asteroidefamilien Nysa. Den ble oppdaga den 27. mai 1857 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter fjellet Nysa fra gresk mytologi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 44 Nysas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 44 Nysas oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Johan Peter Trøite

Johan Peter Nilssen Trøite (født 22. mars 1880 i Hegra i Nord-Trøndelag, død 14. mars 1977) var en norsk gårdbruker og politiker (V). Han var Hegras ordfører i årene 1937–1941 og 1945 samt stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag 1934–1935 og 1937–1945. Trøite hadde et årelangt engasjement for jordbruk, skogsdrift og kraftutbygging.


== Familie og yrke ==
Han var sønn av gårdbruker Nils Pedersen Hegre og Randi Rollaugsdatter Bjørngård, og vokste opp på slektsgården Østre Trøite (gnr. 27), eller Trøitesand, i Hegra. Johan Peter Trøite var gift med Anna Oline (født Flå), som han hadde fem barn med. Johan Peter Trøite er farfar til SV-politiker Jostein Trøite fra Skogn. En søster av Johan Peter Trøite var gift med ordfører og stortingsmann Andreas S. Oksvold på Steinkjer.Trøite var elev ved Ole Kristian Kuløys omreisende folkehøyskole 1895–1896 og Mære landbruksskole 1899–1901. I 1912 studerte han med stipend ved Norges landbrukshøyskole. I 1908 overtok han slektsgården, som han med tiden utvidet betydelig gjennom nydyrking og skogkjøp. Han overdro gården til eldstesønnen i 1947.


== Politisk arbeid ==
Trøite var medlem av Hegra herredsstyre 1917–1945, medlem av formannskapet 1920–1945, varaordfører i en periode samt ordfører fra 1938, bare avbrutt av den andre verdenskrig. Han ble første gang valgt til herredsstyret ved flertallsvalg, deretter i to perioder på jordbrukerlister, fra 1925 på Venstres liste.Trøite var vararepresentant til Stortinget for Venstre 1925–1927 og 1934–1936. Han møtte for Torgeir P. Lund våren 1931. Etter at Lund døde i mai 1934, møtte Trøite fast for statsråd Håkon Five i Stortingets finans- og tollkomité frem til mars 1935. Trøite var fast innvalgt stortingsrepresentant i perioden 1937–1945, og satt som medlem av Stortingets landbrukskomité.I 1941 ble han avsatt som ordfører av okkupasjonsstyret og erstattet av Gunnar Børset. Trøite ble gjeninnsatt i ordførervervet ved krigens slutt den 9. mai 1945, og satt ut året. Han søkte ikke gjenvalg til herredsstyret eller Stortinget.
Trøite kom til å en rekke tillitsverv innen skogdrift og elektrisitetsproduksjon, blant annet som styreformann og driftsbestyrer ved Hegras elektrisitetsverk 1913–1924, styremedlem i Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk og formann i Sør-Trøndelag Tømmermåling. Av andre verv kan nevnes styreformann ved Inntrøndelag Husmorskole 1925–1935, styreformann i AS Bøndernes Hus i Trondheim og styremedlem i AS Follafoss Tresliperi 1920–1940.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Peter Trøite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Johan Peter Trøite hos Norsk senter for forskningsdata
45 Eugenia

45 Eugenia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 27. juni 1857 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Den ble oppkalt etter Napoleon IIIs keiserinne Eugenie de Montijo. Dette var den første åpne oppkallingen av en ikke-mytologisk person, selv om det hadde vært kontrovers rundt navngivingen av 12 Victoria.


== Eksterne lenker ==
(en) 45 Eugenias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 45 Eugenias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
46 Hestia

46 Hestia er en hovedbelteasteroide. Den er navneopphavet til asteroidefamilien Hestia. Den ble oppdaga den 16. august 1857 av Norman Robert Pogson fra Radcliffe Observatory i Oxford. Den er oppkalt etter den greske gudinnen Hestia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 46 Hestias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 46 Hestias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
47 Aglaja

47 Aglaja er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 15. september 1857 av Karl Theodor Robert Luther fra Sternwarte Bilk i Düsseldorf. Den er oppkalt etter den greske gratien Aglaia.


== Eksterne lenker ==
(en) 47 Aglajas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 47 Aglajas oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
48 Doris

48 Doris er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 19. september 1857 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Doris.


== Eksterne lenker ==
(en) 48 Dorisʼ baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 48 Dorisʼ oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
49 Pales

49 Pales er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 19. september 1857 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter den romerske gudinnen Pales.


== Eksterne lenker ==
(en) 49 Palesʼ baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 49 Palesʼ oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Baciu

Baciu er en rumensk kommune som ligger like i Cluj fylke. I 2007 hadde byen 8.393 innbyggere.
Atari 7800

Atari 7800 er en spillkonsoll utgitt av Atari i juni 1986. Den var laget for å erstatte den lite vellykkede Atari 5200 og for å ta igjen tapte markedsandeler fra Nintendo og Sega. Atari fikset alle manglene på Atari 5200 med denne konsollen; Den har enkle, digitale joysticker, er bakoverkompatibel med Atari 2600 og kostet $140 ved lansering.


== Tekniske spesifikasjoner ==
CPU: Modifisert versjon av 6502-prosessoren (som i originalversjon var å finne i 5200 og 2600)
Frekvens: 1.79 MHz
RAM: 4 KB
Grafikk: MARIA custom graphics controller
Oppløsning: 160x240 og 320x240
Fargepalett: 25 farger samtidig, av 256 mulige farger
Frekvens: 7.16 MHz
Lyd: TIA lydchip, som også ble brukt i 5200 og 2600


== Eksterne lenker ==
AtariAges side om Atari 7800 Arkivert 28. april 2019 hos Wayback Machine.
Atari Museums side om Atari 7800
Atari 5200

Atari 5200 SuperSystem, eller bare Atari 5200, er en spillkonsoll utgitt i 1982 av Atari som en erstatter for Atari 2600. Atari 5200 ble laget for å konkurrere med Matell Intellivision, men endte med å konkurrere med ColecoVision kort etter utgivelsen.
Konsollen var basert på Ataris 8-bitsdatamaskiner (400/800) og maskinvaren var nesten identisk. Av flere grunner (blant annet manglende tastatur) virket ikke programvare laget for det ene systemet automatisk på det andre.


== Eksterne lenker ==
AtariAges side om Atari 5200 Arkivert 21. april 2019 hos Wayback Machine.
Adsubia

Adsubia (på valensiansk L'Atzútiva) er en kommune i comarcaet Marina Alta nord i Alicante-provinsen i den autonome regionen Comunidad Valenciana i Spania.
Kommunen er omsluttet av Pego-dalen. Nabokommunene er Villalonga og Oliva i nord; Oliva og Pego i øst; Vall de Gallinera og Villalonga i vest; og Vall de Gallinera og Pego i sør.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Adsubia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adsubia – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Diputación de Alicante - Unidad de Documentación (spansk)
Japans Grand Prix 2006

Japans Grand Prix 2006 var et Formel 1-løp arrangert 6. oktober – 8. oktober 2006 på Suzuka Circuit i Suzuka, Japan. Det var det syttende løpet i Formel 1-sesongen 2006.


== Rapport ==
Felipe Massa startet løpet fra pole, men Michael Schumacher tok over ledelsen etter tre runder. Schumacher var på vei til seier og en ubestridt ledelese i førermesterskapet med bare 1 løp igjen. På runde 37, sviktet motoren til Schumacher  og Fernando Alonso kunne vinne løpet foran Felipe Massa på andre og teamkollega Giancarlo Fisichella på tredje. Dette var den siste seieren til Michelin som dekkleverandør.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===


=== Løpet ===


== Eksterne lenker ==
(en) 2006 Japanese Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Agost

Agost er en by og kommune i Alicante-provinsen i den autonome regionen Comunitat Valenciana i Spania, om lag 18 km fra Alicante, provinsens hovedstad. I motsetning til byene langs Costa Blanca ligger Agost relativt langt fra Middelhavet, og har derfor ikke Agost blitt påvirket av masseturismen i samme grad som byene på Costa Blanca. Agost har derfor i større grad beholdt sin lokale karakter.
Inntil 1960-årene var Agosts økonomi hovedsakelig basert på keramikkproduksjon og landbruk. I dag er det fleste keramikkverkstedene lagt ned eller omgjort til fabrikker som produserer byggelementer. Det er fremdeles 11 keramikkverksted i drift i byen; seks av dem driver fortsatt med tradisjonelt pottemakeri. Jordbruk består som en inntektskilde nummer to for mange familier i Agost.


== Severdigheter ==
Kirken (San Pedro Apóstol)
Keramikkmuseet Centro Agost,
Ermita de Santa Justa y Rufina, bygget 1821
Slottsruinene Castillo Árabe


== Fiestaer ==
Santísima Virgen de la Paz (15. – 24. januar)
Fiestas de Moros y Cristianos (slutten av juni)
Fiestas de Santa Justa y Rufina (uken rundt 19. juli)
Fiestas de San Roque  (16. august)
Fiestas de San Ramón (slutten av august og begynnelsen av september)
Danses del Rei Moro  (8. desember)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Agost – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Centro Agost: Keramikkmuseet
Universitetet i Alicante: informasjon om keramikkmuseet på engelsk
Privat nettside om Agost Arkivert 25. november 2020 hos Wayback Machine. (valensiansk)
Jernvognen

Jernvognen er en norsk kriminalroman første gang utgitt på Aschehoug forlag i 1909. Den er skrevet av Sven Elvestad under pseudonymet Stein Riverton.
I romanen opptrer Rivertons detektivhelt Asbjørn Krag på et sommerlig badested på en stor øy som ikke blir nærmere navngitt eller stedfestet (muligens tenkt å være et sted på Sørlandet, siden det er beskrevet som "her nede" i forhold til hovedstaden). På øya er det en slette der en tidligere eier av gården Gjærnes skal ha kjørt seg ihjel i en besynderlig «jernvogn» minst hundre år før handlingen i romanen utspiller seg. Alltid siden heter det seg at lyden av den spøkelsesaktige jernvognen kan høres ute på sletten hvis det skal skje noe uhyggelig på Gjærnes, eller hvis noen skal dø.
Etter at det har inntruffet et mord i området, kan romanens jeg-forteller gang på gang høre en underlig metallisk dur ute fra sletten etter mørkets frembrudd. Om morgenen er det imidlertid ingen spor å finne på veiene.
Jernvognen har en ambisiøs og elegant intrige. Ifølge professor Willy Dahl er den et fortellerteknisk mesterverk fordi det er en fullkommen balanse mellom elementene i den. Forfatteren makter å føre leseren fullstendig på villspor ved å la ting skje som heller ikke drapsmannen forstår og som skremmer og forvirrer ham.
Jernvognen er oversatt til sytten språk og er fortsatt en av de største internasjonale suksessene Norge har hatt innen sjangeren.
Romanen er blitt gjenstand for et kriminalhørespill i Radioteatret i NRK og tolket som tegneserie av John Arne Sæterøy og Jason.


== Se også ==
Jernvognen (hørespill)


== Eksterne lenker ==
Jernvognen , Aschehoug 1909 - Fulltekst på nb.no
http://www.bokselskap.no/boker/jernvognen/tittelside
Suzuka Circuit

Suzuka International Racing Course, bedre kjent som Suzuka Circuit, er en racerbane i Suzuka i Japan. Den er en av de eldste og mest kjente racerbanene i Japan. Banen eies av Honda.
Banen ble designet av John Hugenholtz i 1963 som Hondas testbane. Den er en av veldig få racerbane som er formet som et åttetall. Med sitt unike layout, Suzuka Circuit er en stor test for førere og krever mye dyktighet. Den er sett på som en av de vanskeligste racerbanene i verden. Ikke desto mindre er banen veldig populær blant førere og tilskuere på grunn av sin utfordrende design.
Suzuka er en av de eldste gjenværende banene som blir kjørt. Det blir ofte kjørt som et av de siste løpene i Formel 1-sesongene, som ofte fører til at verdensmesterskap blir avgjort her.


== Eksterne lenker ==
(zh-Hant) Offisielt nettsted 
(en) Suzuka Circuit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Suzuka Circuit – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
FP-45 Liberator

FP-45 Liberator er en enkeltskuddspistol ifra USA
Amerikanerne ønsket en billig, enkel og kompakt pistol som kunne masseproduseres på kort tid. Den var tenkt brukt av motstandsbevegelsen i okkuperte soner under den andre verdenskrig. Våpenet ble produsert i store mengder og sluppet ifra fly over det okkuperte Europa. Hensikten var å ha et lite og kompakt skytevåpen som kunne være lett å skjule. 


== Design og produksjon ==
Pistolen ble designet i 1942 av Inland Guide Lamp Manufacturing Division hos General Motors Corporation i Ohio. Den ble ladet med kun en .45 ACP patron. Liberatorprosjektet tok ca. 6 mnd inklusiv 11 ukers produksjon, 300 arbeidere laget 1 million pistoler.


== Ytelse ==
Pistolen hadde ikke riflet løp og hadde dermed elendig presisjon, effektiv rekkevidde var ca. 8 meter.


== Eksterne lenker ==
(en) FP-45 Liberator – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) FP-45 Liberator – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
The Liberator Pistol
Bilder av Liberator
The Liberator instruction sheet
Runhällen

Runhällen er et tettsted i Heby kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 217 innbyggere. Runhällen ligger cirka tolv kilometer nord for Heby.


== Referanser ==
Vittinge

Vittinge er et tettsted i Heby kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 460 innbyggere.


== Referanser ==
Harbo

Harbo er et tettsted i Heby kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 721 innbyggere.


== Referanser ==
Tärnsjö

Tärnsjö er et tettsted i Heby kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 221 innbyggere.


== Referanser ==