jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
GKM Mannheim kraftverk

GKM Mannheim kraftverk  (tysk: Grosskraftwerk Mannheim) er et varmekraftverk ved storbyen Mannheim i delstaten Baden-Württemberg  i det sørvestlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 1521 MW, fordelt på 6 fortsatt operative blokker. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1950 og stod ferdig i 1993. i mellomtiden er 3 blokker stengt ned. Brenselkilden er kull, råolje og naturgass. Operatør er energiselskapet Grosskraftwerk Mannheim AG. 
Utslippene av CO2 er 7,7 millioner tonn i 2007.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 7 101 000 tonn, godt over årets kvote som var 5,87 mill. tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Grosskraftwerk Mannheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Baden-Wurttemberg and Bayern».
Heilbronn kraftverk

Heilbronn kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Baden-Württemberg  i det sørlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 130 MW, fordelt på 3 fortsatt operative blokker. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1955 og stod ferdig i 1985. I mellomtiden er 4 blokker stengt ned. Brenselkilden er kull. Operatør er energiselskapet Energie Baden-Württemberg (EnBW Kraftwerke) AG. 
Inntil 300 MW kan leveres som fjernvarme. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 280 o00 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Baden-Wurttemberg and Bayern».
EnBW – kraftverkets hjemmeside.
Brosjyre om Heilbronn kraftverk.
Zolling kraftverk

Zolling kraftverk er et varmekraftverk i delstaten Bayern i det sørlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW, fordelt på 1 blokk. 
Anlegget stod ferdig i 1985. Brenselkilden er steinkull. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. 
De totale CO2-utslippene ved enhet nr 5 pluss hjelpeanlegg i 2008 var ca. 2 129 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,345 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Baden-Wurttemberg and Bayern».
Farge kraftverk

Farge kraftverk er et varmekraftverk i delstaten Bremen i det nordvestlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 350 MW, fordelt på 1 blokk. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1960 og stod ferdig i 1969. Brenselkilden er kull og råolje. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 706 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,067 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Bremen and Berlin».
Hafen kraftverk

Hafen kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Bremen i det nordvestlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 440 MW, fordelt på 2 operative blokker. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1972 og stod ferdig i 1989. Brenselkilden er kull, råolje og naturgass. Operatør er energiselskapet SWB AG. 


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Bremen and Berlin».
Reuter West kraftverk

Reuter West kraftverk  er et varmekraftverk i ortsteilen Siemensstadt i bydelen Spandau i Berlin. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW, fordelt på 2 like store blokker. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1979 og stod ferdig i 1989. Brenselkilden er steinkull. Operatør er energiselskapet Vattenfall. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 956 000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,55 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Bremen and Berlin».
Moabit kraftverk

Moabit kraftverk  er et varmekraftverk i ortsteilen Moabit i Berlins bydel Mitte. Det har en installert produksjonskapasitet på 168 MW, fordelt på 2 blokker.
Anlegget ble påbegynt omkring 1957 og stod ferdig i 1990. Brenselkilden er steinkull. Operatør er energiselskapet Vattenfall.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Bremen and Berlin».
Hastedt kraftverk

Hastedt kraftverk er et varmekraftverk i delstaten Bremen i det nordvestlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 280 MW, fordelt på 2 blokker.
Anlegget ble påbegynt omkring 1972 og stod ferdig i 1989. Brenselkilden er kull, råolje og naturgass. Operatør er energiselskapet SWB AG.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Bremen and Berlin».
Jänschwalde kraftverk

Jänschwalde kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Brandenburg i det nordøstlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 3 000 MW, fordelt på 6 like store blokker. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1981 og stod ferdig i 1988. Brenselkilden er lignitt (brunkull). Operatør er energiselskapet Vattenfall. Utslippene av CO2 er 23,7 millioner tonn i 2007. 
Utslipp i 2008 var 23 457 300 tonn, mot en kvote samme år på 12,23 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Brandenburg & Mecklenburg-Vorpommern».
Rostock kraftverk

Rostock kraftverk  er et varmekraftverk i byen Rostock ved Østersjøkysten i delstaten Mecklenburg-Vorpommern i det nordøstlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 550 MW, fordelt på 1 blokk. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1985 og stod ferdig i 1994. Brenselkilden er kull. Operatør er energiselskapet e.ON Energie AG med 47% eierandel, mens Vattenfall eier 25% og RWE Power eier 24,6%. 


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Brandenburg & Mecklenburg-Vorpommern».
Schwarze Pumpe kraftverk

Schwarze Pumpe kraftverk  er et varmekraftverk i byen Schwarze Pumpe i delstaten Brandenburg i det nordøstlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 1600 MW, fordelt på 2 like store blokker. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1990 og stod ferdig i 1998. Brenselkilden er lignitt (brunkull). Operatør er energiselskapet Vattenfall. Utslippene av CO2 er 12,2 millioner tonn årlig.I 2006 ble det satt igang forsøk med oksygen-brenning og igangsatt et CCS-prosjekt (Carbon Capture and Storage) ved Schwarze Pumpe. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 12 461 300 tonn, mens det samme årets utslippskvote var på 8,124 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Brandenburg & Mecklenburg-Vorpommern».
Hamburger Hafen kraftverk

Hamburger Hafen kraftverk var et varmekraftverk i havneområdet i delstaten Hamburg i det nordlige Tyskland. Det hadde en installert produksjonskapasitet var 235 MW, fordelt på 2 blokker. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1971 og stod ferdig i 1981. I dag er anlegget stengt ned. Brenselkilden var kull og råolje. Operatør var energiselskapet Vattenfall. 


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Hamburg».
Tiefstack Ersatz kraftverk

Tiefstack Ersatz kraftverk er et varmekraftverk i delstaten Hamburg i det nordlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 180 MW, fordelt på 1 blokk.
Anlegget ble påbegynt omkring 1990 og stod ferdig i 1993. Brenselkilden er kull. Operatør er energiselskapet Vattenfall.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Hamburg».
Staudinger kraftverk

Staudinger kraftverk , også kjent under navnet Großkrotzenburg kraftverk, er et varmekraftverk i kommunen Großkrotzenburg i delstaten Hessen i Tyskland, rundt 25 km øst for storbyen Frankfurt am Main. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 000 MW, fordelt på 5 fortsatt operative blokker. 
Kraftverket ble igangsatt utbygd i 1965 og har fått mange enheter fram til endelig ferdigstillelse i 1982 og sluttoppføring av dagens anlegg i 1992. Hovedbrenselskilden er steinkull, naturgass bruke i tillegg av blokk 4 for å utligne varierende belastning. Den siste blokken slipper ikke ut avgasser til luft men frigjør dem sammen med kjølevannet i det ene kjøletårnet. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. 
Det drives en del kogenerasjon fra blokk 2 og 5, og disse leverer i sum 500 MW som fjernvarme. Det slippes ikke ut klimagasser fra blokk 2.
De isolerte CO2-utslippene ved Blokk 5 i 2008 var ca. 2 101 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,819 mill. tonn. 
Utslippene ved Blokk 4 var 398 650 tonn mot en kvote på 81 900 tonn for samme blokk.
Utslippene ved Blokk 3 var 1 001 000 tonn mot en kvote på 694 000 tonn for samme blokk.
Utslippene ved Blokk 1 1 039 000 tonn, mot en kvote på 481 200 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Hessen».
Grosskrotzenburg by – informasjon om kraftverket.
Siri Fjellvang Tobiassen

Siri Unn Fjellvang Tobiassen (født 1966 i Nordkapp kommune i Finnmark) er en norsk forfatter som debuterte med boken I Evigendt. 
Etter noen år flyttet familien til Bardu i Troms før de senere flyttet til Evenes i Nordland. Tobiassen var ferdig utdannet ved Tromsø lærerhøgskole i 1993, og flyttet deretter til et fiskevær på Sørøya i Vest-Finnmark. Senere har hun jobbet som lærer i Evenes, Karlsøy og Senja. Tobiassen har mastergrad i allmenn litteraturvitenskap ved UiT og NTNU, og arbeidet en tid som lektor ved UiT før hun flyttet tilbake til Evenes. Hun er biblioteksjef, forfatter og skribent.  


== Bibliografi ==
2009 – I Evigendt, fantasyroman, Kolibri forlag
2011 – Tilbake til Evigendt, fantasyroman, forlaget Norske Bøker
2021 bidrag til antologien Snu på Krona Crealea forlag.
Malis herrelandslag i fotball

Malis fotballandslag er det nasjonale fotballaget til Mali, og dette landslaget blir administrert av Malis fotballforbund, Fédération Malienne de Football. De har aldri kvalifisert seg for sluttspill i VM.


== Kjente spillere ==
Adama Coulibaly
Mahamadou Diarra
Frédéric Kanouté
Seydou Keita
Mohamed Sissoko
Adama Tamboura
Djimi Traoré


== Eksterne lenker ==
FIFA.com – Malis profil Arkivert 6. mai 2015 hos Wayback Machine.
Kleppsuppe

Kleppsuppe (også kjent som bl.a. klubbvelling og klotevelling) er en melkesuppe med lange tradisjoner i Norge. Det finnes flere oppskrifter på suppen, gjerne med lokale variasjoner, men den kan for eksempel bestå av melk med boller (klepper) laget av byggmel, egg og salt. Kan serveres med kanel.


== Referanser ==
Jerry Siegel

Jerome «Jerry» Siegel (født 17. oktober 1914 i Cleveland i Ohio, død 28. januar 1996 i Los Angeles i California), som også skrev under pseudonymer som Joe Carter, Jerry Ess og Herbert S. Fine, var sammen med Joe Shuster en av skaperne av figuren Supermann, den første mest kjente av de store tegneserie-superheltene i det 20. århundre. Han står også bak figurene Slam Bradley og Doctor Occult (begge med Shuster) og superhelten The Spectre (med Bernard Baily) som alle fortsatt opptrer i forlaget DC Comics' tegneserier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jerry Siegel på Internet Movie Database 
(sv) Jerry Siegel i Svensk Filmdatabas 
(da) Jerry Siegel på Scope 
(fr) Jerry Siegel på Allociné 
(en) Jerry Siegel på AllMovie 
(en) Jerry Siegel hos Turner Classic Movies 
(en) Jerry Siegel hos Rotten Tomatoes 
(en) Jerry Siegel hos TV Guide 
(en) Jerry Siegel hos The Movie Database 
(en) Jerry Siegel hos Internet Broadway Database
Joe Shuster

Joseph «Joe» Shuster (født 10. juli 1914, død 30. juli 1992) var en kanadisk-amerikansk tegneserieskaper mest kjent for å ha skapt figuren Supermann sammen med forfatteren Jerry Siegel.
Shuster var involvert i flere rettssaker angående eierskapet til figuren Supermann, og klarte til slutt å bli anerkjent for hans rolle som medskaper. Hans tegneseriekarriere etter Supermann var ikke spesielt suksessfull, og på midten av 1970-tallet hadde han sluttet helt på grunn av delvis blindhet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Shuster på Internet Movie Database 
(sv) Joe Shuster i Svensk Filmdatabas 
(fr) Joe Shuster på Allociné 
(en) Joe Shuster på AllMovie 
(en) Joe Shuster hos The Movie Database 
(en) Joe Shuster hos Internet Broadway Database
Gong (andre betydninger)

Gong kan være:

Gong – Slag- eller signalinstrument
Gong (tittel) – Kinesisk adelstittel hertug
Gongyi – Fylke i provinsen Henan i Kina – het tidligere Gong
Gong (Yibin) – Fylke i byprefekturet Yibin i provinsen Sichuan i Kina
Gong (band) – Australsk psykedelisk progrockband
Aleksej Ajdarov

Aleksej Ajdarov, belarusisk Аляксей Пятровіч Айдараў - Aljaksiej Pjatrovitsj Ajdaraw (født 15. november 1974 i Sverdlovsk i daværende Sovjetunionen), belarusisk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano og 2002 i Salt Lake City. Han var med på Belarus' lag som ble verdensmester på stafett under VM i skiskyting 1999 i Kontiolax.
Ajdarov vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under vinter-OL 1998 i Nagano. Han kom på tredjeplass på 20 km, bak Halvard Hanevold fra Norge og Pieralberto Carrara fra Italia.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Bronse i skiskyting, 20 km, menn  Belarus


== VM-medaljer ==
1999  Kontiolax -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Belarus
2001  Pokljuka -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Belarus
1996  Ruhpolding -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Belarus
2003  Khanty-Mansijsk -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Belarus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksej Ajdarov – Olympedia 
(en) Aleksej Ajdarov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksej Ajdarov – IBU
Bolungarvíkurgöng

Bolungarviktunnelen (lokalt: Bolungarvíkurgöng eller Óshlíðargöng) er en veitunnel nordvest på Island. Tunnelen går fra bygda/dalen Hnífsdalur i sørøst og gjennom fjellet Arafjall til bygda/dalen Bolungarvík i nordvest. Den er 5156 meter lang og ble åpnet 25. september 2010.
I tillegg til tunnelen ble det bygget 3,7 kilometer med ny vei som har en 32 meter lang bru over elven Ósá som ligger nordvest for tunnelen og en 8 meter lang bru over elven Hnífsdalsá som ligger sørøst for tunnelen. Prosjektet har en antatt kostnad på 5000 million islandske kroner.


== Se også ==
Liste over veitunneler på IslandListe over veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Sverige
Hans Jacob Horst

Hans Jacob Horst (født 7. november 1848 i Hammerfest, død 17. mars 1931 i Oslo) var en norsk skolemann, bankdirektør og politiker for Venstre.
Horst var rektor ved Tromsø høiere skole i perioden 1892–1908. Han var aktiv i lokalpolitikken i Tromsø; satt i bystyret i flere perioder og var ordfører fra 1887 til 1890. 
Han var stortingsrepresentant for Venstre i periodene 1889–1903 og 1906–1909, odelstingspresident i perioden 1892–1899, lagtingspresident i perioden 1900–1903. Han var bankdirektør Norges Hypotekbank i perioden 1909–1926.
Horst var medlem av Den norske Nobelkomite fra 1903 til sin død. Han var dets nestleder i perioden 1913–1922 og dets leder fra 21. august 1922 til 2. oktober 1922. Han var også varamedlem fra 7. august 1897 til 1. november 1901.
Horst var medlem av Den internasjonale voldgiftsdomstol i Haag i perioden 1906–1929.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Jacob Horst hos Norsk senter for forskningsdata
Gong (tittel)

Gong (kinesisk: 公 pinyin: gōng) var en av de høyeste adelstitler i Kina på Zhou-dynastiets tid. Det oversettes gjerne med hertug. Det var bare lavere i rang enn tittelen wang, som tilsvarer konge.
Olena Petrova

Olena Jurijivna Petrova (ukrainsk: Олена Юріївна Петрова, russisk: Елена Юрьевна Петрова (Jelena Jurjevna Petrova); født 24. september 1972 i Moskva), ukrainsk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1994 i Lillehammer, 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.
Petrova vant en olympisk sølvmedalje i skiskyting under Vinter-OL 1998 i Nagano. Hun kom på andreplass på 15 km for damer bak Jekaterina Dafovska fra Bulgaria.
Petrova var Ukrainas flaggbærer under åpningsseremonien vinter-OL 2002 i Salt Lake City.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Sølv i skiskyting, 15 km, damer  Ukraina


== VM-medaljer ==
1999  Oslo -  Sølv i skiskyting, fellesstart, damer  Ukraina
2003  Khanty-Mansijsk -  Sølv i skiskyting, 7,5 km, damer  Ukraina
2003  Khanty-Mansijsk -  Sølv i skiskyting, 4 x 6 km stafett, damer  Ukraina
1996  Ruhpolding -  Bronse i skiskyting, 15 km, damer  Ukraina
2004  Oberhof -  Bronse i skiskyting, 15 km, damer  Ukraina
1996  Ruhpolding -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, damer  Ukraina
2000  Oslo -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, damer  Ukraina
2001  Pokljuka -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, damer  Ukraina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olena Petrova – Olympedia 
(en) Olena Petrova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Olena Petrova – IBU 
(en) Olena Petrova – TheSports.org
Terra Nova Bay

Terra Nova Bay er en bukt i Antarktis, beliggende mellom Cape Washington og Drygalski-tungen på kysten av Victoria Land. Bukta er om lag 64 kilometer bred og er ofte isfri.
Terra Nova Bay ble oppdaget under Discovery-ekspedisjonen (1901–04) som ble ledet av Robert F. Scott. Den er oppkalt etter ekspedisjonens støtteskip, «Terra Nova», som senere tjente som ekspedisjonsskip på Scotts sydpolekspedisjon.
Bukta er beskyttet som spesielt verneområde i Antarktis (ASPA nr. 161) og den italienske forskningsstasjonen Zucchelli er beliggende her.


== Eksterne lenker ==
Management Plan for Antarctic Specially Protected Area No 161 Antarktistraktatens sekretariat
Stazione Mario Zucchelli

Stazione Mario Zucchelli er en italiensk forskningsstasjon i Antarktis, beliggende i Terra Nova Bay.
Stasjonen er bemannet i sommermånedene, fra oktober til februar. Det italienske antarktisprogrammet, Programma Nazionale di Ricerche in Antartide, jobber i tett samarbeid med United States Antarctic Program og Antarctica New Zealand.
Stasjonen er oppkalt etter Mario Zucchelli, tidligere direktør for Programma Nazionale di Ricerche in Antartide.


== Se også ==
Concordia (forskningsstasjon)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mario Zucchelli Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Olga Melnik

Olga Ivanovna Melnik (russisk: Ольга Ивановна Мельник; født 12. mai 1974), russisk kvinnelig skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano.
Melnik vant en olympisk sølvmedlje i skiskyting under vinter-OL 1998 i Nagano. Hun var med på det russiske stafettlaget som kom på andreplass 4 x 7,5 km stafett for damer, bak Tyskland. De andre på laget var Galina Kukleva, Albina Akhatova og Olga Romasko.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, damer  Russland


== VM-medaljer ==
1996  Ruhpolding -  Sølv i skiskyting, 15 km, damer  Russland
1997  Osrblie -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, damer  Russland
1997  Osrblie -  Bronse i skiskyting, lagkonkurranse, damer  Russland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olga Melnik – Olympedia 
(en) Olga Melnik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Olga Melnik – IBU 
(en) Olga Melnik – TheSports.org
Bernhard Hanssen

Cornelius Bernhard Hanssen (født 25. februar 1864 i Feda i Kvinesdal, død 16. april 1939 i Flekkefjord) var norsk skipsreder, skolelærer, redaktør og politiker. I 1895 var han med og stiftet Norges fredsforening, senere var han formann i foreningen.
Hanssen var stortingsrepresentant for Flekkefjord i periodene 1900–1915 og 1919–1921. Etter den nye valgordningen ved stortingsvalget i 1921 var han varamann fra kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker i perioden 1922–1927. Han var Flekkefjords ordfører i 1933 og fra 1936 til 1937.
Hanssen var medlem av Den norske Nobelkomite fra 8. januar 1913 til 16. april 1939. Han var dens nestleder fra 2. oktober 1922 frem til han avgikk ved døden. På grunn av sykdom deltok han lite i Nobelkomiteens aktivitet i sitt siste leveår.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Cornelius Bernhard Hanssen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Bernhard Hanssen i Norsk biografisk leksikon
Inexpressible Island

Inexpressible Island er en steinete øy som ligger i Terra Nova Bay ved 74° 54'S 163° 43'E. 


== Historie ==
Robert Falcon Scotts ekspdisjon i 1910–1913 bestod av flere grupper. En av disse, Northern Party som var ledet av Victor Campell, slo ikke følge med Scott til det indre, men overvintret ved Kapp Adare. I 1912 begynte denne gruppen, bestående av totalt seks mann, en lang reise hjemover da de startet reisen mot Cape Evans via Hut Point. De ble imidlertid sluppet av ved Evans Coves med sledeprovisjon for seks uker med den intensjon å fullføre geologiske arbeider. Etter at arbeidene var ferdig satt de igjen med rasjoner for omtrent fire uker ettersom det ikke var forutsatt noe problem med å plukke dem opp senere i februar. 
«Terra Nova» var imidlertid ikke i stand til å nå dem på grunn av all pakkisen. Ute av stand til å komme i kontakt med skipet var gruppen tvunget til å overvintre i Antarktika. De grov ut en liten ishule i snøen, 12×9 fot, som de ga navnet «Inexpressible Island». Her tilbrakte de vinteren under elendige forhold og supplerte rasjonene med å drepe seler og pingviner for å få kjøtt.

Northern Party hadde tidligere satt opp forsyningsdepoter ved Hells Gate Moraine (74° 52'S, 163° 50'E) på Inexpressible Island som en form for sikkerhet dersom «Terra Nova» ikke skulle klare å plukke dem opp. Depotet bestod hovedsakelig av forsyninger og utstyr. Til tross for at dette depotet var blitt bygd var vinteren, som ble tilbrakt i ishulen og i et delvis konstruert steinly, på Inexpressible Island elendig.  Mennene led av frostskader, sult, dysenteri og de avskyelige vindene på øya. Som skipslege George Murray Levick sa: 
Veien til helvete er kanskje brolagt med gode intensjoner, men det virker sannsynlig at helvete i seg selv ville være brolagt etter stilen på Inexpressible Island.
Mennene startet hjemturen mot Hut Point den 30. september 1912 omtrent 200 miles nedover kysten, og reisen inkluderte kryssingen av Drygalski-tungen. Browning var veldig syk og Dickason strøk nesten med av dysenteri. De nådde Hut Point 5. november.Stedet for ishulen på Inexpressible Island er oppført på listen over historiske steder og kulturminner i Antarktis og er beskyttet av bestemmelsene som blir gjort i Antarktistraktaten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inexpressible Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Inexpressible Island – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Historiske antarktiske steder
Historiske hytter i Antarktis fra den heroiske æra – International Polar Heritage Committee
Frogner Bowlingklubb

Frogner BK (stiftet 9. april 1975) er en norsk bowlingklubb fra Asker. Frogner BK bruker Metro Holmen som hjemmehall.
Klubben stiller ingen lag i ligaspillet. Sist klubben stilte lag i ligaspillet var i sesongen 2007/2008. De spilte da i den øverste divisjonen i Norge; Umbroligaen. Laget ble trukket etter sesongen 2007/2008.


== Meritter ==
Klubben har vunnet NM for lag 4 ganger (1984, 1990, 1998 og 2006) og blitt seriemestere for herrer 5 ganger (1985, 1990, 1991, 2002 og 2006), og 1 gang for damer (2008). Klubben har også 10 NM titler i klasse A (8 i herreklassen og 2 i dameklassen), samt 3 Norgesmestere for junior eldre gutt, 2 for junior yngre gutt, 1 for junior yngre jente og 1 for junior eldre jente.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Frogner BKs hjemmeside
Fáskrúðsfjarðargöng

Faskrudsfjordtunnelen (lokalt: Fáskrúðsfjarðargöng) er en veitunnel øst på Island. Tunnelen er 5900 meter lang og har mer enn en kilometer med fjell som tak. Tunnel ble åpnet i 2005. 
Før tunnelen gikk veien mellom bygda/dalen Fáskrúðsfjörður i sør og bygda Reyðarfjörður i nord rundt fjordkysten og Vattarnes (nes) som er en distanse på nesten 60 km, som etter tunnelen er redusert til 15 km. De utgravde massene er brukt til å bygge veier med.


== Se også ==
Liste over veitunneler på IslandListe over veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Sverige