jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Guntis Ulmanis

For andre med samme etternavnet, se UlmanisGuntis Ulmanis (født 13. september 1939 i Riga) er en latvisk politiker. Han var Latvias femte president, et embete han hadde mellom 1993 og 1999. Han etterfulgte sin grandonkel Kārlis Ulmanis, som hadde vært president før Sovjetunionens okkupasjon av Baltikum i 1940.
Ulmanis' grandonkel Kārlis Ulmanis var den ledende politikeren i Latvia i mellomkrigstiden. Han tok over makten i landet etter et statskupp i 1934, og ledet landet inntil den sovjetiske okkupasjonen. I 1941 ble Kārlis Ulmanis og hans nære familie (han hadde ingen selv) deportert til Sibir. De fikk tillatelse til å returnere til Latvia (nå Latviske SSR) i 1946, men tre år senere skulle de ha blitt deportert for annen gang, men klarte å unngå dette da Guntis mor hadde giftet seg igjen og hadde tatt den nye mannens etternavn. Da Ulmanis' familie returnerte til Jūrmala gikk han over til å bruke sitt opprinnelige etternavn.


=== Utdannelse og tidlig karriere ===
Han studerte økonomi ved Universitetet i Latvia og deretter tjenestegjorde i den Røde Arme i to år. Etter hæren arbeidet Ulmanis som foreleser på Rīgas polytekniske institutt, Latvias Universitet og ved Rigas offentlige foretagender. I 1989, etter 24 års medlemskap, forlot Ulmanis Sovjetunionens kommunistiske parti. På den tiden hadde den politiske liberaliseringen i Sovjetunionen gjenoppvekket latviernes nasjonalisme. I kjølvannet av ekstreme kommunisters mislykte kuppforsøk i august 1991 erklærte Latvia seg umiddelbart selvstendig fra Sovjetunionen. Dette ble formelt anerkjent i september. I 1992 hadde Ulmanis blitt medlem av den Laviske Banks bestyrelse og hadde meldt seg inn i partiet Latvijas Zemnieku savienība (Den latviske bondeunionen).


=== Politisk karriere ===
Ulmanis' politiske karriere begynte i juni 1993 da hans parti vant 33 prosent av stemmene i parlamentsvalget. Parlamentet valgte deretter Ulmanis til den høytidelige stillingen som Latvias president. 

Ulmanis arbeidet aktivt for Latvias medlemskap i NATO og EU, og under ham ble landet en viktig støttespiller for disse organisasjonene. Han innførte lovgivning som tillot statsborgerskap for ikke-latviere i landet. Men hans første periode ble påvirket av feil i det Latvias bankvirksomhet. I juni 1996 ble Ulmanis gjenvalgt til sin annen og siste tre-årsperiode som president av Latvia.
Han ble i 1998 tildelt storkors av St. Olavs Orden. I 1997 mottok han Den hvite ørns orden fra Polens president.


== Se også ==
Liste over Latvias presidenter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Guntis Ulmanis' biografi på den offisielle siden for Latvias president (latvisk)
Avdeling for journalistikk, bibliotek- og informasjonsfag (HiO)

Avdeling for journalistikk, bibliotek- og informasjonsfag (eller JBI) var en av de sju avdelingene ved Høgskolen i Oslo. Avdelingen ble opprettet samtidig med høgskolen 1. august 1994, og besto av de to av studieretninger; Journalistutdanningen og Bibliotek- og informasjonsstudiene. De to studieretningene hadde sine utspring i to tidligere statlige høgskoler, Norsk Journalisthøgskole og Statens bibliotek- og informasjonshøgskole. Den tidligere Pressefotografskolen i Fredrikstad ble en del av avdelingen i 1995 under navnet Fotojournalistutdanningen.


== Eksterne lenker ==
JBIs nettsted
Journalen, journaliststudentenes nettavis
Kamennogorsk

Kamennogorsk (russisk: Каменногорск, svensk: Sankt Andree, finsk: Antrea), er en by i Vyborg rajon i Leningrad oblast, Russland. Den ligger på det Karelske neset, på elva Vuoksas venstre bredd, rundt 170 km nordvest for St. Petersburg. Navnet Kamennogorsk ble tildelt i 1948. Antall innbyggere var 6 084 i 2002.Før 1944 var Sankt Andree en finsk kommune i Viborgs län. Kommunen hadde 8 772 innbyggere i 1939.
Fra 1300-tallet lå på stedet til den nåværende byen et administrativt senter for karelske bosetninger ved øvre Vuoksa. I 1726 ble den lutherske St. Andreas-kirken grunnlagt, og prestegjeldet fikk heretter navnet Sankt Andree.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kamennogorsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkel om St. Andree i Nordisk familjebok, bind 1, spalte 983, 1904
Kart over St. Andree
Sabratha

Ruinbyen Sabratha (arabisk Jamahiriya) er en tidligere fønikisk og romersk by i det nordvestre Libya, ca. 70 km vest for hovedstaden Tripoli i Zawiadistriktet.
Den moderne byen Sabratha, som ligger på samme sted, har ca. 100 000 innbyggere.


== Historie ==
Byen og havna ble grunnlagt ca. 500 f.Kr. som en fønikisk handelsplass for varer fra det indre av Afrika. Fønikerne ga stedet det libysk-berbiske navnet Sbrt'n,
noe som antyder at det kan ha vært en innfødt by på stedet før fønikerne kom. Sabratha ble siden en del av det kortvarige numidiske Masinissa-riket før det kom under romersk kontroll. Keiser Septimius Severus var fra nabobyen Leptis Magna, og begunstiget både hjembyen og Sabratha i sin regjeringstid. 
Byen ble skadet under flere jordskjelv på 300-tallet, særlig i 365. bysantinske guvernører gjenreiste byen på 500-tallet, men handelen hadde allerede da flyttet til andre steder. 
Foruten teateret fra sent på 200-tallet - som var byens blomstringstid - , har Sabratha templer tilegnet Liber Pater, Serapis, Herakles og Isis. Her finnes også en justiniansk basilika og mosaikkgolv som er karakteristiske for den romerske overklassen i Nord-Afrika. På 200-tallet hadde byen ca 20.000 innbyggere.
Nedgangsidene sammenfant med Romerrikets nedgangstider. Angrep fra nomader ridende på kameler skadet jordbruket, og et alvorlig jordskjelv i 365 rysten byen. Så erobret valdalene byen, Muslimene overtok på 600-tallet, og Sabrata tapte sin betydning mens Oea under navnet Tripolis ble regionens nye sentrum.
I 1943, under annen verdenskrig, var arkeologen Max Mallowan (ektemann til forfatterinnen Agatha Christie) basert i Sabratha som assistent til Senior Civil Affairs Officer for Tripolitanias vestprovins. Hans hovedoppgave var å styre kornrasjoneringen. Han bodde i en flott italiensk villa med patio med havblikk, og dinerte på fersk tunfisk og oliven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sabratha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
UNESCOs arkeologiske nettsted for Sabratha
Foto fra det arkeologiske stedet
Haydn Bendall

Haydn Bendall (født 13. april 1951) er en britisk musiker, plateprodusent, lydmikser og lydtekniker. Bendall er mest kjent for å ha produsert en rekke utgivelser for flere velrenomerte artister, samt som lydteknikersjef på Abbey Road Studios i over ti år, hvor han også arbeidet tett med band og artister som Sting, Kate Bush, Paul McCartney, Tina Turner, Fleetwood Mac, Damon Albarn, Elton John, XTC, Pet Shop Boys, Roger Waters og David Gilmour.
Bendall startet sin musikalske karriere ved Orange Studios i Soho i London, hvor han så fortsatte å arbeide som pianostemmer for Steinway & Sons. Deretter fikk han en stilling hos Abbey Road Studios og arbeidet seg oppover helt til han ble lydteknikersjef i 1985. Han har også deltatt som keyboardist på en rekke utgivelser, blant annet på The Single Factor av Camel fra 1982, hvor han også var assisterende produsent. Etter ti år lydteknikersjef ved Abbey Road bestemte han seg i 1995 for å starte en tilsvarende karriere som frilanser og i senere tid har Bendall arbeidet som produsent for Chris Botti, Robert Bowden, Nightwish og Katie Melua ved en rekke etablerte platestudioer i Europa. Haydn Bendall sitter også som styreleder i Music Producers Guild.


== Eksterne lenker ==
From Steinway to Abbey Road: Haydn Bendall
Duncan Management.com – Kort biografi samt liste over band og artister Arkivert 1. september 2006 hos Wayback Machine.
Allmusic.com – Liste over utgivelser Bendall er kreditert på
Søndre Reitgjerdet

Søndre Reitgjerdet hørte til gården Reitgjerdet (gnr 51, bnr 1) som lå i Strinda kommune, i dag sørøst for krysset mellom Sigurd Jorsalfars veg og Brøsetvegen. 
Flere parseller ble senere solgt ut. I 1879 kjøpte stortingsrepresentant Paul Fjermstad Søndre Reitgjerdet, og han planla teglverksdrift på deler av eiendommen. Gården ble i 1899 så solgt til A/S Strinden Teglverk. Dette selskapet hadde lenge sitt hovedkontor på gården som også ble mye benyttet som boligkvarter for bedriftens arbeidere og funksjonærer. 
Etter nedleggelsen av teglverket i 1975, ble gården senere revet og det ble bygget boliger der gårdstunet stod.


== Eksterne lenker ==
Strinda historielag
Buckhaugen

Buckhaugen (gården Lille Reitgjerdet gnr 51 bnr 6) i tidligere Strinda kommune har fått navn etter kjøpmann Peter Christian Buck som kjøpte en parsell av Søndre Reitgjerdet i 1859. Gården ligger sydvest for krysset mellom Sigurd Jorsalfars veg og Brøsetvegen. 
Strinden Teglverk, som eide gården, flyttet i 1915 kontoret sitt dit. Disponent Johan Algarheim bodde der til 1929, senere Anton A. Furuseth som i en periode også var ordfører i Strinda kommune. 
Våningshuset på gården og deler av hageanlegget er fredet. 
Låven ble revet i 1992 og nytt boligkompleks bygget på samme sted.. På søndre del av gården ble det tatt ut store mengder leire. Nå ligger den nyeste delen av Moholt kirkegård her.


== Eksterne lenker ==
Strinda historielag
Trondhjems Skøiteklub

Trondhjems Skøiteklub (TSK, stiftet 24. februar 1876) er en idrettsklubb fra Trondheim. Klubben har grupper for hurtigløp på skøyter og kunstløp.


== Kunstløp ==
TSKs løpere dominerte kunstløp fra det første nasjonale mesterskapet i 1894. Johan Lefstad vant i årene 1894 til 1900 og ble etterfulgt av klubbkamerat Oscar Holthe som ble norsk mester i de påfølgende årene 1901 til 1906. Kunstløpgruppen forsvant noen år senere, men gjenoppstod med Leangenanlegget, og gruppen har i dag stor aktivitet.


== Hurtigløp på skøyter ==
Vilhelm Mauseth ble klubbens første norske mester på skøyter allround med seire i 1894 og 1895, mens Peder Østlund ble norges første verdensmester allround-VM i Davos i 1898. Han vant også i Berlin i 1899. I Oslo i 1900 ble vinneren Edvard Engelsaas, også han TSK-løper.
Andre størrelser i klubbens skøytehistorie er Oluf Steen, Martin Sæterhaug og Ivar Ballangrud. I noe nyere tid er Magne Thomassen og Rolf Falk-Larssen klubbens mest kjente utøvere.


== Baner ==
TSK har stått for bygging av flere skøytebaner i Trondheim. Ytre Kongsgård ble den første banen (i dag er dette i området mellom Erkebispegården og Prinsens gate). I 1878 ble det bygget en ny bane på Gassverkstomta (på baksiden av arbeiderboligen i Sverres gate). I forbindelse med banen ble det bygget en musikkpaviljong for orkesteret til kunstløp. I 1889 kjøpte klubben en tomt på Museumsplassen (ved Vitenskapsmuséet). Tomten ble for dyr å sitte på, og solgt til E. C. Dahls bryggeri. Klubbens siste baneprosjekt ble Skøitebanen på Øen stadion på Nidarø, kjøpt i 1899. Her bygde klubben en gangbro over elva i 1901/1902 og lettet tilgjengeligheten fra sentrum. Øen Stadion var Trondheims skøytearena helt frem til kommunen bygde Leangenbanen. Klubben har sitt klubbhus på Leangen.


== Se også ==
Ivar Ballangruds minneløp
og kategorien skøyteløpere for Trondhjems Skøiteklub


== Litteratur ==
Udby, S. (1901). Trondhjems Skøiteklub : 1876 - 24de februar - 1901; en oversigt (Norsk (bokmål)). Trondhjem. s. 100. 
Jacobsen, Tore (1976). På skøyter i 100 år – Trondhjems Skøiteklub 1876–1976 (Norsk (bokmål)). Trondhjems Skøiteklub. s. 102. 


== Eksterne lenker ==
Trondhjems Skøiteklub – Hovedside
Trondhjems SK – Hurtigløp på skøyter
Trondhjems SK – Kunstløp
(no) Trondhjems Skøiteklub i Store norske leksikon
Albion College

Albion College er en privat læreinstitusjon i Albion i staten Michigan i USA. Det ble grunnlagt i 1835 av metodister. 
Fagkretsen fokuserer på språk og humaniora (liberal arts), og holder høyt faglig nivå. Universitetet legger særlig vekt på å gi laveregrads studenter forskningserfaring. Skolepengene er på US$ 26 112 (2006), og høyeste gradsnivå er Bachelor.
Albion College ga adgang til kvinnelige studenter allerede i 1850, men Donna Randall er den første kvinnelige rektor i universitetets historie.
Mer enn 17 000 har alumnimedlemskap (2007). 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Albion College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Syver Kristiansen

Syver Kristiansen (1884–1953) var en norsk politiker for Arbeiderpartiet i  Stokken kommune.
Han flyttet til Eydehavn hvor han fikk arbeid ved Nitriden, og ble formann i Staksnes arbeiderforening i 1914. I 1916 ble han valgt til formann i det nystiftede Eydehavn Arbeiderparti. I 1934–1935 var Kristiansen varaordfører i Stokken kommune, og ble ordfører da Nils Hjelmtveit i 1935 ble undervisningsminister i Nygaardsvold-regjeringen. Han var ordfører frem til 1941.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på Eydehavnportalen Arkivert 13. desember 2007 hos Wayback Machine.
Allegheny College

Allegheny College er et privat universitet i Meadville i staten Pennsylvania, USA. Det ble grunnlagt i 1815.
Fagkretsen fokuserer på språk, humaniora, klassiske ingeniørfag og journalistikk, og holder høyt faglig nivå. Skolepengene er meget høye, hele US$ 30 000 (2006), og høyeste gradsnivå er Bachelor.
Rektor Richard J. Cook var en av de første som signerte universitetskampanjen American College and University Presidents Climate Commitment, for handling i klimapolitikken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Allegheny College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Never for Ever

Never for Ever er Kate Bushs tredje studioalbum. Albumet er produsert av Bush og Jon Kelly og har et mer variert lydbilde enn de to foregående platene, blant annet representert ved de mer rockepregede låtene «Violin» og «The Wedding List».


== Sporliste ==
Side 1:

«Babooshka» – 3:20
«Delius (Song of Summer)» – 2:51
«Blow Away (for Bill)» – 3:33
«All We Ever Look For» – 3:47
«Egypt» – 4:10Side 2:

«The Wedding List»– 4:15
«Violin» – 3:15
«The Infant Kiss» – 2:50
«Night Scented Stock» – 0:51
«Army Dreamers» – 2:55
«Breathing» – 5:29


== Personell ==
Kate Bush – Piano, komponist, keyboards, vokaler, produsent
Ian Bairnson – Gitar, vokaler
Brian Bath – Akustisk gitar, elektrisk gitar, bakgrunnsvokaler
Andrew Bryant – Vokal, bakgrunnsvokal
Kevin Burke – Fiolin
Stuart Elliot – Trommer, bodhrán
Larry Fast – Keyboards, prophetsynthesizer
John Giblin – Elektrisk bass, båndløs bass
Roy Harper – Vokaler, bakgrunnsvokaler
Preston Heyman – Perkusjon, trommer, bakgrunnsvokaler
Duncan Mackay – Keyboards, Fairlight
Max Middleton – Keyboards, Moog synthesizer, Rhodes
Mike Moran – Keyboards, Prophet 5
Alan Murphy – Akustisk gitar, elektrisk gitar, elektrisk bass, akustisk bass
Del Palmer – Elektrisk bass, båndløs bass, vokaler
Morris Pert – Perkusjon
Paddy Bush – Munnspill, mandolin, balalaika, vokaler, diverse ryteminstrumenter
Martyn Ford – Orkester
Jon Kelly – Produsent, innspillingsleder
Gary Hurst – Vokaler, bakgrunnsvokaler
Jon Jacobs – Assisterende lydtekniker


== Eksterne lenker ==
(en) Never for Ever på Apple Music 
(en) Never for Ever på Discogs 
(en) Never for Ever på MusicBrainz 
(en) Never for Ever på SoundCloud 
(en) Never for Ever på Spotify 
(en) Never for Ever på Last.fm 
(en) Never for Ever på Genius — sangtekster 
(en) Never for Ever på AllMusic
Amherst College

Amherst College er et amerikansk universitet i Amherst i staten Massachusetts. Det ble grunnlagt i 1821 og er et av delstatens ledende læresteder. Det har USD 53 460 i skolepenger årlig (2018), samme som ved Yale University, og høyeste gradsnivå er bachelor.
Fagkretsen omfatter humaniora, språk, samfunnsvitenskaper, klassisk naturvitenskap og jus.


== Rangeringer ==
U.S. News & World Report rangerte Amherst College som nummer 2 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 9.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 18 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.I 2011 ble Amherst College rangert som nummer to blant Liberal Arts Colleges av US News og som nummer tre blant alle amerikanske universiteter i 2010 av Forbes, foran blant andre Harvard, Yale, Stanford og MIT.
Amherst College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Amherst College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Holsen

Holsen er en bygd knappe to mil øst for Førde i Sunnfjord kommune i Vestland. Sentralt i bygden ligger Holsavatnet og bygden omkranser dette. Turistveien Rv 13 mellom Moskog og Balestrand går igjennom bygden, og følger langs Holsavatnet sin nordside. Veien går videre over Rørvikfjellet mot bygdene Haukedalen og Viksdalen, fjellovergangen er med sin flotte utsikt blitt en turistattraksjon. Ved østre enden av vannet ligger Holsen kirke og Holsen skule.


== Grender/gårder ==
Nydal – en grend med flere gårdsbruk på sørsiden av Holsavatnet
Vettreiene – byggefelt sør i bygden
Viskedal – gård ved Rv 13 vest i bygden
Høgset – gårder midtveis på nordsiden av vannet
Fleten - 5 gårder - Før veiskilt som markerer HOLSEN.
Vikja / Skorpa – gårder ved nordøstlige enden av vannet
Heimestøl – gård lengst øst i bygden, nær Rørvikfjellet


== Historiske hendelser ==
I 1847 gikk det et jordras på Holsen der 4 mennesker omkom.


== Holsen som etternavn ==
Det er ca. 400 mennesker som har Holsen som etternavn i Norge (2006).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Førde kommune om Holsen Arkivert 2. august 2017 hos Wayback Machine.
Auburn University

Auburn University er et statlig universitet i delstaten Alabama i USA. Det har 13 skoler og colleges, og ble grunnlagt i 1856. Det ble i 1959 overtatt av metodistkirken, og er idag et av de største universitetene i Sørstatene.
Under borgerkrigen ble Auburn stengt, og strevde med gjenopptakelsen av forskning og undervisning inntil det i 1872 ble statlig, Land Grant University med vekt på landbruksfag. Kvinner fikk adgang i 1892.
Auburn har siden 1967 også en avdeling i Montgomery (Alabama), med 5 080 studenter og 350 ansatte i 2006. Skolepengene er på US$ 5 500 (2006), og det tildeles grader helt opp til doktorgrad (Ph.D).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Auburn University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gudny Fagerhol

Gudny Fagerhol (født 30. juli 1949) er en norsk politiker som representerer Arbeiderpartiet. Hun var ordfører i Ørsta kommune fra 2007 til 2011   og ble valgt inn i kommunestyret første gang i 1979.


== Politikk - Ørsta kommune ==
Medlem i kommunestyret 1979–1991 og 2003–2011
Medlem i formannskapet 1983–1991 og 2007–2011
Leder for hovedutvalg helse og sosial 1983–1999 og 2003–2007
Varaordfører 1983–1991


== Politikk - Møre og Romsdal fylke ==
Medlem fylkestinget 1987–2007
Leder i likestillingsutvalget i fylket 1995–2007
Leder i rådet for funksjonshemma i fylket 1995–2007Fagerhol er bosatt i Hovdebygda i Ørsta kommune. Før hun ble ordfører var hun ansatt ved Ørsta Veg- og Trafikkstasjon fra 1975. Denne jobben fikk hun igjen etter at ordførervervet gikk ut i 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Gudny Fagerhol hos Stortinget 
(no) Gudny Fagerhol hos Norsk senter for forskningsdata
Bentley College

Bentley University (tidl. Bentley College) er et privat, amerikansk universitet i Waltham i staten Massachusetts, 16 km fra Boston. Det ble grunnlagt i 1917, som en skole for accounting og finans. I dag er Bentley et ledende business-universitet med US$ 30 044 i skolepenger (2006). Det tildeles grader opp til Doktorgrad.
Høyeregrads studier foregår ved McCallum Graduate School, som bl.a er anerkjent for høyt faglig nivå innen bedriftsøkonomiske fag. Universitetet har også bygget opp et virtuelt trading room hvor studentene simulerer internasjonale finansoperasjoner.
Rektor Gloria Cordes Larson er en kvinnelig høyesterettsadvokat med bakgrunn som delstats-finans- og økonomiminister i Massachusetts (1991–1996). 
Bentley er et av kun to universiteter i USA (130 globalt) som er tildelt European Quality Improvement System (EQUIS) accreditation.  


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bentley University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lionheart

Lionheart er Kate Bushs andre studioalbum. Det ble utgitt kun åtte måneder etter den suksessrike debututgivelsen The Kick Inside.


== Sporliste ==
Side 1:

«Symphony in Blue» – 3:35
«In Searh of Peter Pan» – 3:46
«Wow» – 3:58
«Don't Push You Foot on the Heartbrake» – 3:12
«Oh England My Lionheart» – 3:10Side 2:

«Fullhouse»– 3:14
«In the Warm Room» – 3:35
«Kashka From Baghdad» – 3:55
«Coffee Homeground» – 3:38
«Hammer Horror» – 4:39


== Personell ==
Kate Bush – Piano, komponist, keyboards, vokaler, assisterende produsent
Paddy Bush – Munnspill, mandolin, panfløyte, slide gitar, mandocello, vokaler
Ian Bairnson – Akustisk gitar, elektrisk gitar, rytmegitar, vokaler
Brian Bath – Gitar
Stuart Elliot – Perkusjon, trommer
David Katz – Fiolin, orkesterleder
Duncan Mackay – Synthesizer, keyboards, rhodes
Francis Monkman – Cembalo, keyboards, Hammondorgel
Charlie Morgan – Trommer
Del Palmer – Bass, vokaler
David Paton – Bass
Andrew Powell – Keyboards, produsent
Richard Harvey – Innspilling, vokal
Jon Kelly – Lydtekniker
Patrick Jaunead – Assisterende lydtekniker
Nigel Walker – Assisterende lydtekniker, miksing


== Eksterne lenker ==
(en) Lionheart på Discogs 
(en) Lionheart på MusicBrainz 
(en) Lionheart på Spotify 
(en) Lionheart på AllMusic
Bowdoin College

Bowdoin College er et privat universitet i Brunswick, staten Maine i USA. Det ble grunnlagt i 1794. Skolepengene (2006) er US$ 34 640, høyere enn ved Harvard University, og høyeste gradsnivå er Bachelor. Biblioteket har én million titler.
Det undervises i mer enn 40 fag innen humaniora, språk, samfunnsvitenskap og klassisk naturvitenskap. Det er også et interdisiplinært fokus på miljø- og oseanografiske studier, med utgangspunkt i et eget Arctic Studies Centre og et Coastal Studies Centre, samt forskningsstasjon på Kent Island i New Brunswick, Canada.
Blant tidligere studenter finner vi polarforskerne Robert Peary og Thomas H. Hubbard, derav bruken av isbjørnen som skolens maskot.


== Rangeringer ==
U.S. News & World Report rangerte Bowdoin College som nummer 5 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 21.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 44 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.Bowdoin College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bowdoin College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Kick Inside

The Kick Inside er den britiske musikeren Kate Bush' debutalbum. Det ble utgitt 17. februar 1978 og inneholder hiten «Wuthering Heights». Albumet er produsert av Pink Floyd-medlemmet David Gilmour.


== Sporliste ==
Side 1:

«Moving» – 3:01
«The Saxophone Song» – 3:51
«Strange Phenomena» – 2:57
«Kite» – 2:56
«The Man With the Child in His Eyes» – 2:39
«Wuthering Heights» – 4:28Side 2:

«James and the Cold Gun»– 3:34
«Feel It» – 3:02
«Oh to Be in Love» – 3:18
«L'Amour Looks Something Like You» – 2:27
«Them Heavy People» – 3:04
«Room for the Life» – 4:03
«The Kick Inside» – 3:30


== Personell ==
Kate Bush – Piano, komponist, keyboards, vokaler
Ian Bairnson – Gitar, vokaler, flaske
Paddy Bush – Munnspill, mandolin, vokaler
Barry DeSouza – Trommer
Stuart Elliot – Trommer
Paul Keogh – Gitarer
Bruce Lynch – Bass
Duncan Mackay – Orgel, synthesizer, keyboards, elektrisk piano, clavinet
Alan Parker – Gitar
David Paton – Bass, bakgrunnsvokaler
Morris Pert – Perkusjon
Andrew Powell – Synthesizer, keyboards, elektrisk piano, produsent
Alan Skidmore – Saksofon
David Gilmour – Ansvarlig produsent
David Katz – Fiolin
Jon Kelly – Lydtekniker
Wally Traugott – Mastering


== Eksterne lenker ==
(en) The Kick Inside på Discogs 
(en) The Kick Inside på MusicBrainz 
(en) The Kick Inside på Spotify 
(en) The Kick Inside på AllMusic