jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Myrothamnaceae

Myrothamnaceae er en familie i ordenen Gunnerales ifølge APG III-systemet. Familien består av en slekt med to arter av små busker i tropene, med habitater i det sørlige Afrika og på Madagaskar. 


== Taksonomi ==
Familie: Myrothamnaceae

Slekt: Myrothamnus
Myrothamnus flabellifolius – sørlige Afrika, Madagaskar
Myrothamnus moschatus – Madagaskar


== Eksterne lenker ==
(en) Myrothamnaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Myrothamnaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Myrothamnaceae hos Artsdatabanken 
(en) Myrothamnaceae hos Fossilworks 
(en) Myrothamnaceae hos ITIS 
(en) Myrothamnaceae hos NCBI 
(en) Myrothamnaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Myrothamnaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Myrothamnaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myrothamnaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Myrothamnaceae - informasjon hos CBI Taxonomy Browser.
Liste over vulkaner i USA

Dette er en liste over vulkaner i USA.
Mikkel Diskerud

Mikkel «Mix» Morgenstar Pålssønn Diskerud (født 2. oktober 1990) er en norsk og amerikansk fotballspiller som spiller for den kypriotiske klubben AC Omonia.Han debuterte for seniorlaget til Stabæk i Tippeligaen i 2008, og ble seriemester med samme lag samme år. På landslagsnivå har han spilt både for Norges og USAs ungdomslandslag, i tillegg til det amerikanske A-landslaget.


== Klubbkarriere ==
Diskerud vokste opp på Frogner i Oslo og startet karrieren i Frigg, men ble tidlig oppdaget av Stabæk under en turnering i Oslo. Han ble hentet til deres G15-lag i 2005, og byttet lærested fra Oslo Handelsgymnasium (OHG) til Norges Toppidrettsgymnas (NTG) i 2007. I 2006 spilte han regelmessig for Stabæks andrelag, i 2.divisjon. I 2008 hjalp han også klubbens juniorlag med å vinne G19-NM.Han debuterte for A-laget som innbytter under første runde i senior-NM 2008 og mottok NFFs pokal for 2.-plass etter finaletapet mot Vålerenga. Under La Manga Cup i 2009, scoret han etter to minutter i sin første kamp det året han ble profesjonell spiller. Han kom også inn som innbytter under Superfinalen 2009 og vant mot Vålerenga, en uke før seriestart. Han startet åpningskampen på benken, men i den andre kampen mot Brann, fikk han sin Eliteseriedebut for Stabæks A-lag. Han kom inn som innbytter ti minutter før full tid, og i det 84. minutt, utlignet han for Stabæk. Kampen endte 1–1. Ingen Stabæk-spillere har før scoret så raskt etter sin eliteseriedebut, og Diskerud slettet med dette den forrige rekorden som ble holdt av Martin Andresen.9. august 2012 signerte Diskerud for Rosenborg.


== Landslagskarriere ==
Diskerud har amerikansk statsborgerskap, og kan derfor representere både Norge og USA. I april 2008 spilte han en turnering for det amerikanske U20-landslaget, hvor han hadde tre assists mot Nord-Irland. Allerede en måned senere spilte han for det norske U18-landslaget mot USA. I 2009 spilte han for det norske U19-landslaget. 
I juni 2009 spilte han igjen for det VM-klare, amerikanske U-20 laget mot Egypt i Alexandria. Han scoret kampens eneste mål, og fikk tittelen "Man of the Match" fra egyptisk TV (Nile Sports and Nile Tv). Han spilte sin første europacupkamp for klubblag 15. juli 2009 som 18-åring i 2. runde av Champions League for Stabæk mot Tirana i Albania. Deltok i U-20 VM i Egypt for USA i kampene mot Tyskland og Korea.
17. november 2010 spilte han sin første landskamp for USAs A-landslag i Nelson Mandela Challenge Cup i Cape Town Stadium mot Den sørafrikanske republikk, og spilte der frem den målgivende pasningen til kampens ene scoring av Juan Agudelo som med dette ble USAs, gjennom alle tider, yngste målscorer i en A-landskamp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mix Diskerud – FIFA 
(en) Mix Diskerud – UEFA 
(en) Mix Diskerud – K League database 
(en) Mix Diskerud – Major League Soccer 
(en) Mix Diskerud – Transfermarkt 
(en) Mix Diskerud – national-football-teams.com 
(en) Mix Diskerud – WorldFootball.net 
(en) Mix Diskerud – FootballDatabase.eu 
(en) Mix Diskerud – Soccerway 
Portrettintervju på [Nettavisen.no]
Vuelta a Castilla y León

Vuelta a Castilla y León er et etapperitt på sykkel som arrangeres i den spanske regionen Castilla y León. Rittet ble første gang arrangert i 1985, og består av fem etapper.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vuelta a Castilla y León – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (es)
Sigurd Hjelde

Sigurd Hjelde (født 4. februar 1944) er en norsk religionshistoriker, med doktorgrad i teologi og religionshistorie. Han er blant annet er spesialist på kristendommen. Han har utgitt en rekke artikler og bøker, på norsk, engelsk og tysk, og har også bidratt til flere bokutgivelser sammen med andre forskere. Hjelde arbeider i dag ved Universitetet i Oslo.


== Bibliografi ==
2008 – Religionswissenschaft zwischen Rationalismus und Irrationalismus : ein norwegisches Beispiel : der Fall Kristian Schjelderups
2007 – Religion – Et vestlig fenomen?
2006 – Sigmund Mowinckel und seine Zeit : Leben und Werk eines norwegischen Alttestamentlers
2004 – Luthers reformasjon : hovedtekster 1517-1520
2003 – Gud : en historisk fremstilling
2001 – Tor Aukrust – 80 år
2001 – Fra Stockholm 1897 til Paris 1900
2001 – Festskrift til Tor Aukrust : mennesket, kulturen, samfunnet utgitt av Sigurd Hjelde, Otto Krogseth, Lars Frode Larsen
2001 – Lille og store katekisme
2000 – Man, meaning, and mystery : 100 years of history of religions in Norway : the heritage of W. Brede Kristensen / edited by Sigurd Hjelde
2000 – From Kristiansand to Leiden : the Norwegian career of W. Brede Kristensen
2000 – Das Christentum als Gegenstand der Religionswissenschaft
2000 – Die Identität der Religionswissenschaft : Beiträge zum Verständnis einer unbekannten Disziplin  Gebhard Löhr (Hrsg.)
1998 – Enhet i mangfold
1998 – Forspill, forutsetninger, framvekst
1994 – Die Religionswissenschaft und das Christentum : eine historische Untersuchung über das Verhältnis von Religionswissenschaft und Theologie
1984 – Das Eschaton und die Eschata : eine Studie über Sprachgebrauch und Sprachverwirrung in protestantischer Theologie von der Orthodoxie bis zur Gegenwart
1972 – Apokatastasistanken i protestantisk teologi i det 20. århundre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Sigurd Hjelde i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Sigurd Hjelde i BIBSYS
Elsykkel

En elektrisk sykkel (elsykkel) er en tråsykkel med elektrisk hjelpemotor. Det er ingen ny oppfinnelse, men det er først de senere års utvikling innen motor- og batteriteknologi som har gjort denne type sykkel populær.


== Europa ==
EU-direktiv 2002/24/EC definerte felles elsykkelregler for hele EU. Før 2002 var reglene for elsykler ulike i de forskjellige medlemsland. 
Elsykler som følger EU sine felles elsykkelkrav har fått sitt eget navn EPAC (Electric Pedal Assisted Cycle), men det mer kjente Pedelec brukes vel så ofte.


=== Norge ===
I Norge var elsykler ulovlige frem til 2002 men produsenter kunne få dispensasjon fra kjøretøyforskriftene. Som følge av EØS-avtalen ble direktiv 2002/24/EF innført som lov og ved følgende unntak fra kjøretøyforskriftene ble EPAC elsykler lovlige i Norge fra 2003:

Tråsykler med elektrisk hjelpemotor med maksimal nominell effekt på høyst 0,25 kW hvor hjelpemotorens effekt reduseres gradvis og opphører når kjøretøyet oppnår en hastighet på 25 km/t, eller tidligere hvis syklisten slutter å trå.
Alle EU-elsykler (EPAC) kjennetegnes ved at de har pedalsensor og bremsesensor. Uten disse kan elsykkelen sies å være en uregistrert moped og vil derved være ulovlig.
Utvikling av salget av elsykler har gått sakte i Norge, og i 2013 ble det solgt et sted mellom 3 000 og 4 000 elsykler i Norge.  Fra 2014 til 2016 sto Elbilforeningen bak en informasjonskampanje for elsykler, kalt «Jobbsykkelen». Prosjektet var støttet av Transnova, for å fremme miljøvennlig transport. Prosjektet var det største i Norge til å promotere elsykkel og resulterte i at om lag 30 000 prøvde elsykkel for første gang.  
I Norge ble det solgt 35 965 elsykler i 2016, mot 22 951 i 2015.


== Se også ==
Elsparkesykkel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Jobbsykkelen».
Ekspansjonskar

Et ekspansjonskar er en innretning for å fange opp termisk ekspansjon (utvidelse og sammentrekning) i vann og andre væsker. Ekspansjonskar benyttes i alle typer vannbårne varmeanlegg. Ekspansjon oppstår når temperaturen i væsken endres, for eksempel ved oppstart og stopp av et varmeanlegg. Vann og andre væsker lar seg ikke komprimere, derfor må utvidelseskreftene ha et sted å gå. Ekspansjonskaret består av en beholder eller tank, åpen eller lukket. Bilens kjølesystem har som regel også en ekspansjonsbeholder, men funksjonsprinsippet er annerledes enn i varmeanlegg. Volumet på eksapansjonskar varierer fra noen få liter til mange tusen liter.


== Lukket ekspansjonskar ==
I dag brukes vanligvis lukket ekspansjonskar. Karet er en tank eller beholder med komprimert luft (forkomprimert), hvor luftrykket er tilpasset anleggets trykk. I tanken er det en solid gummipose eller såkalt gummimembran. Det overskytende (ekspanderte vannet) presses inn i membranen. Ekspansjonen "fjærer" dermed mot den komprimerte luften på utsiden av membranen uten at luft og væske blander seg.


== Åpent ekspansjonskar ==
I eldre varmeanlegg var ekspansjonskaret trykkløst (åpent, og plassert som høyeste punkt i anlegget, (loft) med overløpsrør tilbake til fyrrommet.


== Vedlikehold ==
Ekspansjonskarets forkomprimering kontrolleres årlig. 
På mindre kar gjøres det med et manometer som kobles på en ordinær bildekkventil som er plassert på toppen av ekspansjonskaret. På forhånd gjøres ekspansjonskarets tilkobling mot varmeanlegget trykkløs ved frakobling eller ved hjelp av påmonterte  ventil(er) i tilkoblingen. Ved behov benyttes en manuell pumpe eller luftkompressor for å korrigere trykket. Typisk forkomprimering i mindre anlegg er 0,5 bar (minimum arbeidstrykk i anlegget minus 0,5 bar) 
På store ekspansjonskar kan det være automatikk som kontinuerlig opprettholder optimal forkomprimering. I slike anlegg må ekspansjonskaret med jevne mellomrom dreneres for vann.


== Varierende trykk i varmeanlegg ==
Mange eiere av varmeanlegg blir lurt av et sterkt varierende trykk i anlegget (Små trykkvariasjoner er normalt). Ofte mistenkes det at anlegget har lekkasjer. I slike tilfeller viser det seg ofte at ekspansjonskaret har mistet all forkomprimering og dermed også sin funksjon. Små temperaturforandringer i varmeanleggets fil forårsake store trykkendringer. Etter påfylling kommer ofte drypp fra sikkerhetsventilen. Dette avsløres enkelt ved å kontrollere ladetrykket. Å banke på ekspansjonskaret gir ingen god indikasjon da det vil være vanskelig å høre forskjell.


== Referanser ==
Eir-Jørgen Bue

Eir-Jørgen Bue (født 28. desember 1969) er en norsk fotograf. Han er først og fremst kjent som en kommersiell og konseptuell portrettfotograf. 
Bue ble «Årets fotograf 2006» i regi av Norges Fotografforbund. I 2009 mottok Bue Norges Fotografforbunds høyeste utmerkelse, Gull med krans.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Studio G
Olav Benum

Olav Benum (født 5. september 1897 i Beitstad i Nord-Trøndelag, død 27. juni 1990 i Namsos) var en norsk gårdbruker, agronom og politiker (V). Han var stortingsrepresentant 1945–1961 og Nord-Trøndelags fylkesordfører 1966–1967.
Han var sønn av bestyrer ved Namdals folkehøgskole Ludvig Benum og Vilhelmine Elden. Onklene Odin og Peter Benum drev Vefsn folkehøgskole, mens morfaren Vilhelm Gurinus Elden var lensmann og gårdbruker på Namdalseid. Farens folkehøgskole flyttet i 1911 til gården Havika i Vemundvik, hvor Olav kom til å fungere som både gårdsbestyrer og timelærer. Han gikk også Mære landbruksskole og Norges landbrukshøgskole. Han overtok i 1932 som gårdbruker på Havika. Skolen måtte flytte etter en brann på Havika i 1935, så broren Vermund Benum ble bestyrer ved skolens nye lokaler i Grong, mens Olav fortsatte som gårdbruker. Olav Benum var også fylkesagronom i Nord-Trøndelag 1941–1942 og 1945–1962.
Benum var Vemundviks ordfører mellom 1938 og 1941 samt etter frigjøringen i 1945, og ble medlem av Nord-Trøndelag fylkesting i egenskap av ordførervervet. Under okkupasjonen ble han en kort tid holdt i forvaring av tyskerne. Benum flyktet til Sverige, og arbeidet ved Norges legasjon i Stockholm 1942–1945. I 1945 ble han stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag, noe han var sammenhengende frem til 1961. Han var hele tiden medlem av Stortingets landbrukskomité. Benum ble fylkesvaraordfører i Nord-Trøndelag i 1963, og var medlem av Namsos bystyre 1963–1971. Etter at Johan A. Vikan ble formann i Norges Bondelag i 1966, overtok Benum som fylkesordfører, og ble sittende til utgangen av 1967.
Benum var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden fra 1959, og ble tildelt KS-medaljen i 1971.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olav Benum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Olav Benum hos Stortinget 
(no) Olav Benum hos Norsk senter for forskningsdata
Byhaven

Byhaven er et kjøpesenter i sentrum av Trondheim i Olav Tryggvasons gate 28. Senteret har til sammen 37 butikker og spisesteder. 


== Eksterne lenker ==
Byhaven.no – Senterets nettsider
Victor Arfvidson

Victor Arfvidson (født Victor Alfred Arfvidsson 1887 i Göteborg, død 1921) var en svensk skuespiller.


== Filmografi ==


== Eksterne lenker ==
(en) Victor Arfvidson på Internet Movie Database 
(sv) Victor Arfvidson i Svensk Filmdatabas 
(en) Victor Arfvidson hos The Movie Database
Paul Garbagni

Paul Garbagni var en fransk regissør og manusforfatter.
Garbagni var sjef för Théâtre des Capucines på Boulevard des Italiens i Paris og ble engasjert av filmselskapet Pathé i Paris som manusforfatter og regissør.


== Regi (utvalg) ==

1922 – Rapax

1920 – Le Secret d'Argeville

1912 – I livets vår

1911 – Le Pickpocket mystifié


== Filmmanus (utvalg) ==

1918 – Les Bleus de l'amour

1913 – Plus fort que Sherlock Holmes

1911 – Victimes de l'alcoolisme


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Garbagni på Internet Movie Database 
(sv) Paul Garbagni i Svensk Filmdatabas 
(en) Paul Garbagni hos The Movie Database 
(sv) Paul Garbagni hos Svensk Filmdatabas
Achatocarpaceae

Achatocarpaceae er en plantefamilie i ordenen Caryophyllales, som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter ca. 10 arter fordelt på 2 planteslekter. Plantene vokser i sørlige USA og Latin-Amerika.


== Slekter ==
Achatocarpus (Achatocarpus)
Phaulothamnus (Phaulothamnus)


== Eksterne lenker ==
(en) Achatocarpaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Achatocarpaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Achatocarpaceae hos Artsdatabanken 
(en) Achatocarpaceae hos Fossilworks 
(en) Achatocarpaceae hos ITIS 
(en) Achatocarpaceae hos NCBI 
(en) Achatocarpaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Achatocarpaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Achatocarpaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Achatocarpaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Achatocarpaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – The families of flowering plants
Ancistrocladaceae

Ancistrocladaceae er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter ca. ti arter fordelt på én planteslekt. Plantene vokser i tropene i det sørlige Asia og Afrika.


== Slekter ==
Ancistrocladus


== Eksterne lenker ==
(en) Ancistrocladaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Ancistrocladaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ancistrocladaceae hos Artsdatabanken 
(en) Ancistrocladaceae hos Fossilworks 
(en) Ancistrocladaceae hos ITIS 
(en) Ancistrocladaceae hos NCBI 
(en) Ancistrocladaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Ancistrocladaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Ancistrocladaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ancistrocladaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ancistrocladaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – The families of flowering plants
Asteropeiaceae

Asteropeiaceae er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter 7 arter av små busker fordelt på 1 planteslekt. Plantene vokser i tropene i Madagaskar.


== Slekter ==
Asteropeia – Madagaskar


== Eksterne lenker ==
(en) Asteropeiaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Asteropeiaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Asteropeiaceae hos Artsdatabanken 
(en) Asteropeiaceae hos Fossilworks 
(en) Asteropeiaceae hos ITIS 
(en) Asteropeiaceae hos NCBI 
(en) Asteropeiaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Asteropeiaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Asteropeiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asteropeiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Asteropeiaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – The families of flowering plants
Barbeuiaceae

Barbeuiaceae er en monotypisk (dvs. at den inneholder kun en art) plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter en art av lianer. Denne arten er endemisk til Madagaskar.


== Slekt og art ==
Barbeuia – Madagaskar

Barbeuia madagascariensis


== Eksterne lenker ==
(en) Barbeuiaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Barbeuiaceae hos Artsdatabanken 
(en) Barbeuiaceae hos Fossilworks 
(en) Barbeuiaceae hos ITIS 
(en) Barbeuiaceae hos NCBI 
(en) Barbeuiaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Barbeuiaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Barbeuiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Barbeuiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Barbeuiaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – The families of flowering plants
Basellaceae

Barbeuiaceae er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter 25 arter av urter, noen av dem klatrende, fordelt på 4 planteslekter. Plantene vokser i tropene i Madagaskar, østlige Afrika, sørlige Asia og i Sør-Amerika.


== Slekter ==
Anredera – Sør-Amerika
Basella – Asia, Afrika, Madagaskar
Boussingaultia
Ullucus


== Eksterne lenker ==
(en) Basellaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Basellaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Basellaceae hos Artsdatabanken 
(sv) Basellaceae hos Dyntaxa 
(en) Basellaceae hos Fossilworks 
(en) Basellaceae hos ITIS 
(en) Basellaceae hos NCBI 
(en) Basellaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Basellaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Basellaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Basellaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Basellaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – The families of flowering plants
Småfly

Småfly refererer til fly som har maksimal avgangsvekt på 5700 kg eller mindre. Mange småfly brukes kommersielt til frakt, sightseeing, fotografi og rutetrafikk. Mange småfly kan også flys av privatpersoner på privatflygersertifikat (PPL-A).Ekspempler på småfly finnes på de fleste flyplasser: Propelldrevne fly fra Cessna, Piper, Cirrus og Jabiru. Et eksempel på et småfly med maksimal avgangsvekt er de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter.


== Se også ==
Sportsfly, tidligere kjent som mikrofly
Amatørbygd fly
Eksperimentelt fly


== Referanser ==
Didiereaceae

Didiereaceae er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter 11 arter av urter, noen av dem klatrende, fordelt på 4 planteslekter. Plantene vokser i tropene i Madagaskar. Enkelte arter plantes innendørs som sukkulente prydplanter.


== Slekter og arter ==
Alluaudia

Alluaudia ascendens
Alluaudia comosa
Alluaudia dumosa
Alluaudia humbertii
Alluaudia montagnacii
Alluaudia proceraAlluaudiopsis 

Alluaudiopsis fiherensis
Alluaudiopsis marnierianaDecaria 

Decaria madagascariensisDidierea

Didierea madagascariensis
Didierea trollii


== Eksterne lenker ==
(en) Didiereaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Didiereaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Didiereaceae hos Artsdatabanken 
(en) Didiereaceae hos Fossilworks 
(en) Didiereaceae hos ITIS 
(en) Didiereaceae hos NCBI 
(en) Didiereaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Didiereaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Didiereaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Didiereaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Didiereaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – The families of flowering plants
Edward Herbert Thompson

Edward Herbert Thompson. (født 28. september 1857 i Worcester i Massachusetts, død 11. mai 1935) var en amerikansk arkeolog.  
Selv om Thompson aldri fikk opplæring i antropologi, geologi, eller andre beslektede fagområder. Opprinnelig var han inspirert av bøkene til John Lloyd Stephens. 
Thompson viet mye av sin karriere til studie av Maya sivilisasjonen. I 1879 publiserte Popular Science Monthly en artikkel av Thompson hvor han hevdet at de gamle Maya monumentene som han aldri hadde sett unntatt i bøker var et bevis for det tapte kontinentet Atlantis. En mening som hans senere forskere ville endre. Artikkelen tiltrakk seg oppmerksomheten til Stephen Salisbury III som overtalte Thompson å flytte til Yucatánhalvøya i Mexico for å utforske ruinene på hans vegne.
Senator George Frisbie Hoar fra Massachusetts var enig om å bidra til å subsidiere Thompson innsats ved å anbefale ham til stillingen som USA konsulen til Yucatanhalvøya. Thompson ankom Mérida i Yucatán i 1885 og deretter tilbrakte han mesteparten av sin tid i Yucatán. Selv om han bare snakket engelsk ved hans ankomst, lærte han raskt spansk og snakket fort flytende Yucatec Maya språk. Han lærte også om mayaenes  tradisjoner og religion da han levde tett sammen med maya indianerne. 
Thompson gjorde tidlig omfattende undersøkelser på Labná området. Han har også oppdaget en rekke mindre steder i Puuc regionen. Han tilbragte 40 år av sitt liv til det arkeologisk arbeide i Mexico på Yucatanhalvøya.
I 1894 kjøpte Thompson plantasjen som inkluderte området av Chichen Itza. Han bygde opp området som ble ødelagt i krigen å gjennom spanske erobringen på Yucatánhalvøya. I 30 år utforsket han området på vegne av Field Columbian Museum.  Thompson er mest kjent for å finne gjenstander i den hellige offer grotten Sagrado i Chichen Itza fra 1904 til 1910, der han fant gjenstander av gull, kobber og utskåret jadestein og menneske skjeletter. Samt at han fant eksempler som var antatt å være prekolumbiansk tre våpen. Siden det ikke var så veldig mange innsjøer eller elver i denne delen av Mexico ble vann tilførselen hentet i fra naturlige brønner eller cenotes. Thomson viste at maya befolkningen var lokalisert rundt vannkildene. 
Thompson ga mesteparten av gjenstandene til museum. I 1926 beslagla den meksikanske regjeringen Thompsons plantasje da de mente at han hadde fjernet gjenstander ulovlig. I 1944 ble Thomson frikjent av den meksikanske høyesterett for beskyldningene han hadde rettet mot seg. Etter at Thomson dro tilbake til USA, skrev han om sin forskning og undersøkelser av Maya-kulturen i en bok med tittelen Person of Serpent utgitt i 1932. Thompson derimot døde i Plainfield i New Jersey i 1935. Hacienda Chichen er et arkeologisk prosjekt som han startet opp i 1920, prosjektet gikk tilbake til hans arvinger. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Thompson, Edward H. (1931), People of the Serpent.
Coggins, Clemency, Editor (1984), Cenote of Sacrifice: Maya Treasures from the Sacred Well of Chichen Itza.


== Eksterne lenker ==
Hacienda Chichen. Arkivert 4. februar 2011 hos Wayback Machine.
Edward Herbert Thompson photographs Museum