jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Wesley Snipes

Wesley Trent Snipes (født 31. juli 1962 i Orlando i Florida) er en amerikansk skuespiller, kampsportsutøver og filmprodusent.
Snipes vokste opp i The Bronx i New York City. Wesley Snipes første skuespillerrolle var som gangster i Michael Jacksons musikkvideo til hitten «Bad». Det var Michael selv som valgte ham ut. Han er mest kjent for sin rolle som Blade i filmene med samme navn.


== Bakgrunn ==
Hans film-debuterte var i filmen Wildcats fra 1986. Senere samme år dukket han opp i TV-serien Miami Vice som en narkotika-selger i episode som ble vist i USA for første gang i desember 1986. I 1987 ble Snipes vurdert for rollen som Geordi La Forge i TV-serien Star Trek: The Next Generation, men rollen gikk til slutt til LeVar Burton. Snipes var på audition for rollen som Leroy Green i den klassiske kult-filmen «The Last Dragon» fra 1985, men han fikk ikke rollen likevel. Snipes har spilt en rekke roller i actionfilmer som Passenger 57 fra 1992, Demolition Man fra 1993 (sammen med blant andre Sylvester Stallone) Money Train, U.S. Marshals og Rising Sun.
Under Filmfestivalen i Venezia i 1997 ble Snipes tildelt Volpi-cupen for beste skuespiller, for hans opptreden i New Line Cinemas One Night Stand. I 1998 hadde Snipes sin største kommersielle suksess med Blade-filmene. Han mottok også en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 2004 gjentok Snipes sin rolle i den tredje filmen, Blade: Trinity, som han også var med på å produsere. I 2005 saksøkte Snipes henholdsvis New Line Cinema og David S. Goyer, filmens studio og regissør. Snipes påstod at film-studioet ikke hadde betalt ut hele lønnen hans. I tillegg påstod han at hans karakters skjermtid ble redusert til fordel for med-skuespillere som Ryan Reynolds og Jessica Biel.
Mot slutten av 1990-tallet grunnla Snipes og broren hans et sikkerhetsfirma, kalt Royal Guard of Amen-Ra, dedikert til å tilby kjente personer livvakter som er trent i rettshåndhevelse og kampsport. Amen-Ra var også navnet på filmselskapet hans. Snipes har vært gift to ganger, først med April Snipes, som han har sønnen Jelani sammen med. I 2003 giftet Snipes seg med Nakyung "Nikki" Park, som Snipes fikk fire barn sammen med.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wesley Snipes på Internet Movie Database 
(sv) Wesley Snipes i Svensk Filmdatabas 
(da) Wesley Snipes på Filmdatabasen 
(da) Wesley Snipes på Scope 
(fr) Wesley Snipes på Allociné 
(en) Wesley Snipes på AllMovie 
(en) Wesley Snipes hos Turner Classic Movies 
(en) Wesley Snipes hos Rotten Tomatoes 
(en) Wesley Snipes hos The Movie Database 
(en) Wesley Snipes hos Internet Broadway Database
Georges Mauduit

Georges Mauduit (født 3. desember 1942) er en tidligere fransk alpinist.
Karrierens høydepunkt kom under VM 1966 i Portillo, da han tok sølv i storslalåm bak landsmannen Guy Périllat. To år senere ble han nummer ni i storslalåm under OL 1968 i Grenoble.
Han vant ett renn i verdenscupen, et storslalåmrenn 6. januar 1967 i Berchtesgaden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georges Mauduit – Olympedia 
(en) Georges Mauduit – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georges Mauduit – FIS (alpint) 
(en) Georges Mauduit – ski-db.com
Hallingkast

Hallingkastet regnes som et av høydepunktene i framføringa av hallingdansen. Hallingkast er en akrobatisk prestasjon, og det har i mange år blitt konkurrert om hvem som kan sparke høyest (gjøre det høyeste rundkastet) – historiske kilder fra nyere tid forteller om dansere som har nådd bortimot tre meter opp i været.
Hallingkastet tar utgangspunkt i et rundkast og et saksespark, utført mens danseren kaster seg bakover. Til sammen gjør dette at danseren får oppdrift nok til å nå høyt.
Kunststykket er å treffe en hatt med den ene foten («sparke hatten»). Hatten henger på en stav (som vanligvis holdes av ei jente), og skal helst fly av gårde så langt som mulig. Vinneren bestemmes av hvilken hallingdanser som har det høyeste kastet. Det er vanlig at danseren sjøl avgjør høyda på hatten før han gjør kastet.
Hallingkastet kan utføres på to måter, med og uten stempling. Stempelkastet regnes som det gjeveste, og navnet tilsier at danseren når golvet med føttene samla (han «stempler» i golvet).


== Historiske kast ==
Det mest kjente kastet i Norgeshistoria kan nok tilskrives hallingen Blank-Ola, som gjorde kast etter at han hadde slått ned sorenskriveren i Sogndal i 1683.


== Eksterne lenker ==
Ola Narverud gjør kast på Kongsbergmarken 2008
Ottó Hellmich

Ottó Hellmich (født 6. april 1874 i Budapest, død 4. juli 1937 i Budapest) var en ungarsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Hellmich vant en olympisk sølvmedalje i turn i OL 1912 i Stockholm. Han var med på det ungarske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, mangekamp lagkonkurranse (Ungarn)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ottó Hellmich – Olympedia 
(en) Ottó Hellmich – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ottó Hellmich – databaseOlympics.com (arkivert)
Kyle of Lochalsh

Kyle of Lochalsh (skotsk gælisk: Caol Loch Aillse) er en landsby i Skottland. 
Den ligger på vestkysten, om lag 100 kilometer vest for Inverness. Den ligger på nordsiden av Loch Alsh, sundet mellom øya Skye og fastlandet, rett overfor Kyleakin på Skye.
Kyle of Lochalsh hadde 739 innbyggere i 2001. I 2006 ble folketallet estimert til 720 innbyggere.I 1995 fikk Skye fastlandsforbindelse over Skye Bridge som ble bygget fra Kyleakin til Kyle of Lochalsh. Tidligere hadde det vært fergeforbindelse på denne strekningen. Kyle of Lochalsh er endestasjon for jernbanelinjen som går vestover fra Inverness. 


== Referanser ==
Lajos Kmetykó

Lajos Kmetykó (født 22. mars 1884 i Arad, død 4. januar 1952 i Budapest) var en ungarsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Kmetykó vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det ungarske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, mangekamp lagkonkurranse (Ungarn)


== Eksterne lenker ==
(en) Lajos Kmetykó – Olympedia 
(en) Lajos Kmetykó – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lajos Kmetykó – databaseOlympics.com (arkivert)
Elemér Pászti

Elemér Pászti (født 20. desember 1889 i Szolnok, død 27. oktober 1965 i Budapest) var en ungarsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Pászti vant en olympisk sølvmedalje i turn i OL 1912 i Stockholm. Han var med på det ungarske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Pászti kom på trettendeplass i den individuelle konkurransen i mangekamp.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, mangekamp lagkonkurranse (Ungarn)


== Eksterne lenker ==
(en) Elemér Pászti – Olympedia 
(en) Elemér Pászti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Elemér Pászti – databaseOlympics.com (arkivert)
Rila kloster

Rila kloster (bulgarsk Рилски манастир, Rilski manastir) er det største og mest kjente ortodokse klosteret i Bulgaria. Klosteret ligger på 1 147 moh. i Rilafjellene i sørvestlige Bulgaria, 117 km sør for hovedstaden Sofia i den dype dalen til elven Rilska. Klosteret er navngitt etter sin grunnlegger, eremitten Ivan Rilski fra Rila (876-946 e.Kr.).
Klosteret ble grunnlagt på 900-tallet og er betraktet som en av Bulgarias viktigste kulturelle, historiske og arkitektoniske monumenter og er hovedattraksjon for turister. I 2008 alene trakk det til seg rundt 900 000 besøkende. Klosteret ble avbildet baksiden av bulgarske pengeseddelen 1 lev, utstedt i 1999. Klosteret har stått oppført på UNESCOs verdensarvliste siden 1983.


== Historie ==
Det er tradisjonelt antatt at klosteret ble grunnlagt av eremitten Ivan fra Rila, eller Ivan Rilski som Bulgarias nasjonalhelgen også kalles. Det skal ha skjedd i tiden under tsar Peter I av Bulgaria (927-968). Eremitten skal ha bodd i en grotte uten noen materielle eiendeler ikke langt fra klosterets lokalisering. Klosteret skal ha blitt bygd av hans elever eller disipler som kom til fjellene for å lære av ham.
Helt siden klosteret ble opprettet har det blitt støttet og respektert av de bulgarske herskerne. Store donasjoner ble gitt bortimot av hver eneste tsar av Bulgererriket fram til den osmanske (muslimske) erobringen. Donasjonene og oppmerksomheten gjorde klosteret til det kulturelle og åndelige sentrum i bulgarsk nasjonalistisk bevissthet som nådde sitt høydepunkt i tiden fra 1100- til 1300-tallet.
Rilaklosteret ble gjenopprettet på sitt nåværende sted av Hrelyu, en føydalherre under serbisk overherredømme, i løpet av den første halvdelen av 1300-tallet. De eldste bygningene i komplekset er datert fra denne perioden — Hrelja-tårnet (1334–1335) og en liten kirke rett ved siden av (1343). Biskopens trone og den rikt graverte porten til klosteret tilhører også denne epoken. Imidlertid er osmanernes ankomst mot slutten av 1300-tallet kom en periode av tallrike angrep og ødeleggelser av klosteret fram til midten av 1400-tallet.
Takket være nye donasjoner fra Sultana Mara Branković, den russisk-ortodokse kirke og det greske klosteret Rossikon i fjellet Athos, ble Rilaklosteret gjenoppbygget mot slutten av 1400-tallet av tre brødre fra den bulgarske regionen Kjustendil. Med Branković' innflytelse ble relikviene av Ivan Rilski flyttet fra Trnovo og til det nye komplekset i 1469.
Kong Boris III av Bulgaria er gravlagt i klosteret.

		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ivanov, Emil (2002): Das Bildprogramm des Narthex im Rila-Kloster in Bulgarien unter besonderer Berücksichtigung der Wasserweihezyklen, Diss., Erlangen.
Ivanov, Emil (2007): Rila-Kloster, Artikkel: RGG4, Bd. 7, s. 520.
Dechkov Hristov, Hristo; et al. (1959): The Rila Monastery: history, architecture, frescoes, woodcarvings. Sofia: Bulgarian Academy of Sciences.
Anchev, Ancho; et al. (1968): Rilski manastir. Rilʹskiĭ monastyrʹ. Das Rila Kloster. Le Monastère de Rila. The Rila Monastery. Nauka i Izkustvo.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rila Monastery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Árpád Pédery

Árpád Pédery (født 1. februar 1891 i Budapest, død 21. oktober 1914 i Galicia) var en ungarsk idrettsutøver som deltok i Sommer-OL 1912 i Stockholm, hvor han vant en individuell sølvmedalje i turn. Han var også på det ungarske laget som kom på andreplass (bak Italia) i lagkonkurransen i mangekamp. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen, som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, mangekamp lagkonkurranse (Ungarn)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Árpád Pédery – Olympedia 
(en) Árpád Pédery – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Árpád Pédery – databaseOlympics.com (arkivert)
Bengt-Erik Grahn

Bengt-Erik Grahn (født 30. april 1941 i Dikanäs i Vilhelmina, død 21. november 2019) var en svensk alpinist. Han konkurrerte for klubben Tärna IK Fjällvinden og vant seks individuelle svenske alpinmesteskap (tre i storslalåm, to i slalåm og ett i utfor). 
Grahns beste resultat i verdenscupen er andreplassen bak Jean-Claude Killy i Kitzbühels slalåmrenn i 1967. Bengt-Erik Grahn holdt imidlertid på å lage sensasjon under VM 1966 i Portillo i Chile, der han ledet slalåmrennet etter første omgang, men kjørte ut helt på slutten av finaleomgangen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bengt-Erik Grahn – Olympics.com 
(en) Bengt-Erik Grahn – Olympic.org 
(en) Bengt-Erik Grahn – Olympedia 
(en) Bengt-Erik Grahn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Bengt-Erik Grahn – Sveriges olympiske komité 
(en) Bengt-Erik Grahn – FIS (alpint) 
(en) Bengt-Erik Grahn – ski-db.com 
(en) Bengt-Erik Grahn – TheSports.org
Ödön Téry

Ödön Téry (født 8. juli 1890, død 7. juni 1981) var en ungarsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Téry vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det ungarske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, mangekamp lagkonkurranse (Ungarn)


== Eksterne lenker ==
(en) Ödön Téry – Olympedia 
(en) Ödön Téry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ödön Téry – databaseOlympics.com (arkivert)
Mewat (distrikt)

Mewat (hindi: मेवात जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Haryana. Distriktets hovedstad er Nuh. 4. april 2005 ble distriktet dannet av en del av distriktene Faridabad og Gurgaon.


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 1 089 406 innbyggere i distriktet, mot 789 750 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 11,38 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 22,29 % i 2011 mot 35,23 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 903 i 2011 mot 892 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Nuh district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sjøboltinden

Sjøboltinden er et grensefjell mellom Rauma og Fjord kommuner i Møre og Romsdal. Fjellet ligger i Trollstigen landskapsvernområde, og toppen har en høyde på 1 657 moh.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Bockfjorden

Bockfjorden er en fjordarm vest i Woodfjorden, i Haakon VII Land på nordkysten av Spitsbergen, Svalbard. Den går sørvestover fra Woodfjorden mot Fred Olsenfjellet (Sverrefjellet, 1312 m) og er rundt 12 kilometer lang. Innløpet ligger nord for Kapp Kjeldsen. 
Innerst i fjorden skjærer en dal rett sørover mot Karlsbreen. Ved fjordbotnen ligger Jotunkildene, to varme kilder fra det tidligere vulkansk aktive Sverrefjellet. Vanntemperaturen i disse varme kildene er over 20 ºC. Kildene er omgitt av kalkavsetninger som har ferdselsforbud. I området ligger også Trollkildene der vannet har blitt oppmålt til over 28 ºC.Fjorden er oppkalt etter tyskeren Franz-Karl von Bock (f. 1876), som sammen med Bernhard Graf von Poninski foretok en stereofotogrammetrisk undersøkelse av Woodfjorden i 1907. Ekspedisjonen var organisert av polarforskeren Theodor Lerner.


== Referanser ==
Steve Gadd

Stephen Kendall Gadd (født 9. april 1945 i Rochester i New York) er en amerikansk trommeslager. Gadd er hovedsakelig jazztrommeslager og blir regnet som en av de beste trommeslagerne innen jazz. I tillegg til at han er fleksibel og veldig dyktig generelt også på andre musikksjangre.
Gadd har spilt med en rekke anerkjente band og musikere, blant annet Paul McCartney, Manhattan Transfer, Steely Dan, Eddie Gomez, Manhattan Jazz Quintet, James Taylor, Eric Clapton, Paul Simon og andre. Han er også grunnlegger av The Gadd Gang som er en jazzgruppe bestående av bass, gitar, saksofon, piano og slagverk.
Gadd er også spesielt kjent for sine trommesoloer som han utfører på mange av låtene han spiller. Han er også kjent for å ha funnet opp mange trommegroover og paradiddle-eksperimenter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Steve Gadd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Gadd på Internet Movie Database 
(en) Steve Gadd hos The Movie Database 
(en) Steve Gadd på Apple Music 
(en) Steve Gadd på Discogs 
(en) Steve Gadd på MusicBrainz 
(en) Steve Gadd på Spotify 
(en) Steve Gadd på Songkick 
(en) Steve Gadd på AllMusic 
Steve Gadd på Twitter 
Steve Gadd på Facebook 
Steve Gadd på Myspace
Bidlesteinnosi

Bidlesteinnosi er et fjell sørøst i Lærdal kommune i Vestland. Det har en høyde på 1 657 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Møllerfjorden

Møllerfjorden er en fjordarm innerst i Krossfjorden på vestkysten av Spitsbergen på Svalbard. Den har fire små fjordarmer og ligger på østsida av halvøya Kong Haakons halvøy, et 700 meter høyt fjellmassiv som er ca. 2 kilometer bredt og 11 kilometer langt. Den innerste delen kalles Kollerfjorden. Området er mye besøkt av turistskip.


== Kilder ==
Den norske los, vol. 7, 2 utg. (Stavanger: Norges sjøkartverk og Norsk polarinstitutt, 1990).
Kvitekoven

Kvitekoven er et fjell i Luster kommune i Vestland. Det har en høyde på 1 657 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Steinahøfjellet

Steinahøfjellet er et fjell i Lom kommune i Innlandet. Det består av en rundt tre kilometer lang rygg med to toppunkter. Den østre toppen er høyest med 1 711 meter over havet (primærfaktor 52 meter). Den vestre toppen, som i sør har et bratt stup ned mot botnen Søre Sekken, har en høyde på 1 698 moh, og primærfaktor 40 meter.
Rundt en kilometer mot vest, på vestsida av Høybreavatnet, ligger også en navnløs topp på 1 657 moh. og primærfaktor på 90 meter.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Postludium

Postludium, lat. etterspill, er et klassisk musikkstykke som brukes i slutten av en gudstjeneste. Postludiet kan være basert på en koral, typisk en salmetone som er blitt brukt tidligere i gudstjenesten, men det kan også være et fritt stykke. Ofte er det en liten fuge, men det kan også ha en annen form. Før var det vanlig at menigheten forlot kirken under postludiet, men i Norge er det nå mest vanlig at man setter seg ned etter at de ni slagene med kirkeklokken er ferdige og hører på postludiet. 
Stykket spilles som regel på kirkens orgel, eventuelt kan et kor eller en solist bidra sammen med orgelet. Svært ofte brukes musikkstykker som ikke kalles postludium på denne plassen i gudstjenesten. Det kan kalles «variasjoner over en salmetone fra Nordland», «partita over salmen... », toccata eller ha andre navn. Det at stykket spilles sist i gudstjenesten gjør det til et postludium. 


== Noen komponister som har kalt sine komposisjoner for Postludium ==
Kjell Habbestad: Postludium over «Der sola renn i himmelrand» 2006
G. W. Körner: Postludium over «Nu takker alle Gud» arrangert av V. Aamodt


== Se også ==
Preludium
St. Jonsfjorden

St. Jonsfjorden er en fjord på vestkysten av Spitsbergen på Svalbard. Den munner ut i Forlandsundet mellom øya Prins Karls Forland og Oscar II Land på Spitsbergen. Den er 24 kilometer lang og mellom 2 og 5 kilometer bred.
Innerst ligger to gamle utmål, et tidligere britisk (NEC) i vest (Vestre St Jonsfjorden) og et annet i øst av fjordbotnen (Austre St Jonsfjorden). Førstnevnte utmål ble kjøpt opp av den norske staten i 1933.


== Kilder ==
Den norske los, vol. 7, 2 utg. (Stavanger: Norges sjøkartverk og Norsk polarinstitutt, 1990).


== Eksterne lenker ==
St Jonsfjorden Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Vassdalsfjellet (Luster)

Vassdalsfjellet er et fjell i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger mellom Jostedalen og Tunsbergdalen og har en høyde på 1 656 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Dicksonfjorden

Dicksonfjorden er en arm av Nordfjorden på Spitsbergen, sør i gresnetrakten mellom James I Land og Dickson Land, Svalbard. Fjorden er rundt 30 km lang, og går nordover øst for Ekmanfjorden, atskilt av Kapp Wærn mot denne i vest, og av Kapp Wijk i øst.  I fjordbotnen starter Dicksondalen med Dicksonelva som har utspring i isbreer i nord. Deler av området tmrådet tilhører den devonske Woodfjord-formasjonen. 
Det er grunnflak og vanskelige forhold i fjorden, og munningen kan lett bli blokkert av is når det er is i Nordfjorden. Dicksonfjorden blir derfor regnet som vanskelig å ferdes i.Elva har navn etter Baron Oscar Dickson (1823-97), en svensk forretningsmann og støttespiller for forskning, som støttet et betydelig antall svenske ekspedisjoner til Arktis mellom 1868 og 1897.  Sommeren 1939 utforsket en britisk-norsk-svensk ekspedisjon Dicksonfjordens of Woodfjordens devonske geologi og fossile fauna, anført av den svenske forskeren Erik A Stensiö, og med Anatol Heintz som leder for det norske forskningslaget.


== Referanser ==
Vassdalsfjellet (Troms)

Vassdalsfjellet er en fjellrygg mellom Vassdalen og Finndalen i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Ryggen har flere topper. Den høyeste er lengst mot nordøst, der ryggen møter kommunegrensa mot Storfjord. Her faller fjellet bratt ned mot Finnelvdalen. Toppunktet på 1 587 meter over havet danner grensepunkt mellom Balsfjord og Storfjord, og er det høyeste punktet i begge kommunene.


== Se også ==
Fjell i Troms


== Referanser ==
Sørhellhøin

Sørhellhøin er et fjell i Lesja kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 656 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Holmevassnosi

Holmevassnosi er et fjell i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Fjellet ligger i Breheimen nasjonalpark og har en høyde på 1 653 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Tyrvlesnuten

Tyrvlesnuten er et fjell i Hol kommune i Viken. Det har to topper, hvor selve Tyrvlesnuten har en høyde på 1 589 meter over havet, mens den andre toppen, som ligger 700 meter lenger vest, har en høyde på 1 653 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Lågtunga

Lågtunga er et fjell i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 653 meter over havet. Fjellet ligger på rygg mellom Tunga og Høgtunga, mellom Ulvådalen med Ulvådalsvatnet i nord og Puttbudalen med Pyttbua i sør. Fjellet ligger innenfor Raumas nedbørfelt og innenfor Reinheimen nasjonalpark. Det er villrein i området. Turistforeningen har en merket rute mellom Pyttbua og Vakkerstøylen over Lågtunga.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
romsdal.com - Lågtunga informasjonsside
Kolla

Kolla er et fjell i Dovre kommune i Innlandet og Oppdal kommune i Trøndelag. Det har en høyde på 1 651 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Det moskovittiske kompani

Det moskovittiske kompani (engelsk: Muscovy Company, russisk: Московская компания, Moskovskaja Kompanija) var et handelsselskap grunnlagt i 1555. Det var det første engelske handelskompaniet av typen som senere kom til å dominere handel med koloniene, og ble assosiert med berømtheter som Henry Hudson og William Baffin. Det moskovittiske kompani hadde frem til 1698 monopol på handelen med Storfyrstedømmet Moskva (som utviklet seg til Tsar-Russland), og overlevde som selskap frem til den russiske revolusjon i 1917. Siden 1917
har selskapet drevet med veldedig virksomhet.


== Referanser ==
Ekmanfjorden

Ekmanfjorden er en 18 km lang fjordarm av Nordfjorden på Spitsbergen, i sørlige James I Land, Svalbard. Den går nordover vest for Dicksonfjorden, mellom de to ligger Tolstadfjellet (891 m) og ytterst Kapp Wærn. I vest avgrenses fjordarmen av Sveaneset. To øyer ligger innerst i Ekmanfjorden, Coraholmen og Flintholmen.Fjorden er oppkalt etter Johan Oscar Ekman (1812-1907), en svensk forretningsmann og bidragsyter til kunst og forskning.


== Referanser ==
Langvasseggi

Langvasseggi er et grensefjell mellom Skjåk kommune i Innlandet og Stryn kommune i Vestland. Det har en høyde på 1 651 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Verjesteinsnuten

Verjesteinsnuten er et fjell i Ullensvang kommune i Vestland. Den har en høyde på 1 650 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==