jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ralph Herseth

Ralph Everett Herseth (født 2. juli 1909 i Houghton i Sør-Dakota, død 24. januar 1969 i Aberdeen i Sør-Dakota) var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernør i delstaten Sør-Dakota 1959–1961.


== Familie og yrke ==
Han var vokste opp på en kvegfarm ved Houghton i Brown County i Sør-Dakota som sønn av norskamerikanerne Lars E. Herseth og Oline Afseth. Faren kom fra Vang i Hedmark, og utvandret til Amerika i 1887. Moren var født i nybyggersamfunnet Pelican Rapids i Minnesota av norske foreldre, som kom fra Afset i Ringsaker.Han gikk Columbia High School i Brown County, Northern State Teachers College, nå en del av Northern State University i Aberdeen, og North Dakota State College i Fargo. Han drev kvegfarm i Houghton samt handel i landbruksredskaper og landbruksvarer.Han giftet seg lillejulaften i 1937 med Lorna Buntrock, som var datter av tyske innvandrere. Hun hadde vokst opp på en gård i nærheten av Herseths. Etter hans død ble hun også administrasjonsminister i Sør-Dakota (1974–1980). Deres sønn Lars Herseth var medlem av Sør-Dakotas lovgivende forsamling og delstatssenat i over 20 år. Sønnedatteren Stephanie Herseth Sandlin har vært Sør-Dakotas medlem av Representantenes hus.


== Politiske og offentlige verv ==
Han fikk sin første offentlige stilling under den store depresjonen, som inspektør for det offentlige sysselsettingsprogrammet Civilian Conservation Corps i Sør-Dakota 1935–1939. Han ble valgt inn i Sør-Dakotas delstatssenat fra Brown County ved valgene i 1950 og 1954, og ledet det demokratiske mindretallet der fra 1955.Herseth stilte første gang som demokratenes guvernørkandidat i 1956, men tapte mot den sittende guvernøren Joe Foss. Foss trakk seg tilbake i 1958. Da Herseth vant guvernørvalget i Sør-Dakota det året, ble han den tredje demokraten som nådde opp til det høyeste embedet i den sterkt republikanske delstaten. Som guvernør gikk han sterkt inn for skattereform og utbygging av Big Bend-demningen i elven Missouri. Han fikk også på plass en felles pensjonsordning for lærerne i delstaten. Det var også i hans periode at Sør-Dakota ble den siste amerikanske delstaten som krevde en førerprøve for å få kjøretillatelse.Herseths guvernørperiode ble også preget av store naturkatastrofer, og delstatens mangelfulle beredskap vakte misnøye. I 1960 tapte han guvernørvalget mot republikaneren Archie M. Gubbrud. Herseth tapte også valget i 1962 mot Gubbrud. Han døde av et hjerteinfarkt i 1969.


== Referanser ==
Mary Lynn Rajskub

Mary Lynn Rajskub (født 22. juni 1971 i Detroit i Michigan) er en amerikansk skuespiller kjent for karakteren Chloe O'Brian i thrillerserien 24.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mary Lynn Rajskub på Internet Movie Database 
(sv) Mary Lynn Rajskub i Svensk Filmdatabas 
(da) Mary Lynn Rajskub på Scope 
(fr) Mary Lynn Rajskub på Allociné 
(en) Mary Lynn Rajskub på AllMovie 
(en) Mary Lynn Rajskub hos Rotten Tomatoes 
(en) Mary Lynn Rajskub hos The Movie Database
Edwin Eziyodawe

Edwin Eziyodawe (født 9. mai 1988) er en fotballspiller i fra Nigeria som er klubbløs. Han debuterte for Lillestrøm SK 14. mars 2009, da han kom inn som reserve for Arild Sundgot i en kamp mot Stabæk, og scoret sitt første tippeligamål i bortekampen mot Tromsø 18. april 2009, da han utlignet til 1–1 like før slutt, som ble sluttresultatet. Eziyodawe har også spilt for Sharks FC.


== Eksterne lenker ==
(en) Edwin Eziyodawe – Transfermarkt 
(en) Edwin Eziyodawe – FootballDatabase.eu 
(en) Edwin Eziyodawe – Soccerway 
(en) Edwin Eziyodawe – FBref
Stjerneskip

Stjerneskip er i science fiction superhurtige romskip beregnet på reiser mellom stjernene (Interstellare reiser).
Til forskjell fra et romskip eksisterer et stjerneskip hittil bare i fantasiverdenen. Et romskip beveger seg innenfor ett og samme solsystem, mens et stjerneskip i teorien skal bevege seg mellom forskjellige solsystemer.
Amstel Gold Race 2009

Amstel Gold Race 2009 var den 44. utgaven av Amstel Gold Race, og ble arrangert den 19. april. Løypa var på 257 km lang og gikk fra Mastricht til Cauberg.
Amstel Gold Race har vært en del av UCI ProTour siden starten i 2005, og er også i år med.
Seks profesjonelle kontinentallag ble invitert til å delta: Cervélo TestTeam, Skil-Shimano, Vacansoleil, Topsport Vlaanderen-Mercator, Landbouwkrediet-Colnago og Serramenti PVC Diquigiovanni.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Amstel Gold Race 2009 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Amstel Gold Race 2009 på www.the-sports.org
Charles Stenvig

Charles Selmer Stenvig (1928–2010) var en norsk-amerikansk politimann og politiker. Han var borgermester i Minneapolis 1969–1973 og 1976–1977. Stenvig tilhørte ikke noe parti, men klarte som fagforeningsleder i politiet, til det liberale establishmentets forbauselse, å besvare et folkelig krav om «lov og orden» under raseopptøyene og studentprotestene i 1960- og 1970-årene.


== Liv og virke ==
Han var norsk-amerikaner på begge sider av slekten. Foreldrene var Selmer Stenvig og Myrtle Lee. Farfaren var Mathias Olsen Stenvig, som kom fra en husmannsplass under Steinvik på Skatval i Trøndelag, og farmoren Anna Pauline Adams. Charles Stenvigs kone var også norsk-amerikaner. De besøkte Norge mens han var borgermester.Etter Roosevelt High School studerte han sosiologi ved Augsburg College. Han tjenestegjorde i United States Air Force under den andre verdenskrig. Tilbake i Minneapolis arbeidet Stenvig seg opp til en stilling som politietterforsker i innbruddssaker. Fra 1965 til 1969 var han fagforeningsleder for Minneapolis-politiet.I 1969 ville ikke byens sittende borgermester Arthur Naftalin fra Minnesotas demokratiske bonde- og arbeiderparti (DFL) stille til gjenvalg, noe som åpnet for mange kandidater. Stenvig stilte som partiuavhengig, uten noen tidligere politisk erfaring, på et løfte om videre fullmakter til politiet og tøffere kriminalitetsbekjempelse. Stenvig ble overraskende valgt til borgermester med 62 prosent av stemmene etter to valgomganger. Han ble gjenvalgt med stor margin i 1971, tapte mot Albert J. Hofstede fra DFL i 1973, men vant igjen i 1975. Han tapte valgene i 1977 og 1979.Da president Ronald Reagan skulle foreta nye embedsutnevnelser i 1981, var Stenvig på tale som ambassadør ved USAs ambassade i Oslo, men ble ikke utnevnt.Stenvig stilte til valg som sheriff i Hennepin County i 1982, men den sittende sheriffen, Stenvigs venn Don Omodt, ble gjenvalgt.Han gikk av med pensjon fra politiet og flyttet rundt 1990 til Arizona, hvor han døde i 2010.


== Referanser ==
Thangka

Thangka er et rollebilde innen den tantriske buddhisme. Det henges opp til meditasjonsbruk i templer eller ved husaltere, og kan medbringes under prosesjoner. De kan forestille buddhaer, bodhisattvaer, verneguddommer og lamaer eller symboler som for eksempel mandala.
De thangkaer som er malt med vannfarver på linduker kalles på tibetansk bris-than; er de vevet eller stukket i  silke kalles de gos-than.


== Litteratur ==
Martin Brauen: Das Mandala. Der heilige Kreis im tantrischen Buddhismus. Du Mont Verlag, Köln 1992, ISBN 3-7701-2509-6
Per Kværne: «The Bon Religion of Tibet: The Iconography of a Living Tradition»,  Serindia, London 1995; ISBN 0-906026-35-0.
Detlef Ingo Lauf: Verborgene Botschaft tibetischer Thangkas. Freiburg 1976, ISBN 3-591-08025-X
Alexandra Lavizzari-Raeuber: Thangkas, Rollbilder aus dem Himalaya. Kunst und mystische Bedeutung, Köln 1984, ISBN 3-7701-1408-6
Ben Meulenbeld: Buddhist Symbolism in Tibetan Thangkas. Binkey Kok, Havelte 2001; ISBN 90-74597-44-0.
Helmut Uhlig: Tantrische Kunst des Buddhismus. Berlin 1981, ISBN 3-7934-1609-7
Helmut Uhlig: Das Bild des Buddha. Berlin 1979, ISBN 3-7934-1617-8


== Eksterne lenker ==
(en) Thangka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Martin Brauen: Was sind Thangkas? [1]
Ute Griesser: Thangkas Rollebilder i tibetisk buddhisme. Kulturell betydning og konserveringsmetoder (Deutsche China-Gesellschaft, China-Journal, 2002-2004)
Buddhist Thangka Gallery (Hans Taeger)
Dharmapala Thangka Centre.
Tradisjonelle thangkas og mandalas i tibetisk buddhisme
Kaarel Eenpalu

Kaarel Eenpalu til 1935 Karl August Einbund (født 16. maijul./ 28. mai 1888greg. i Vesneri, Tartu fylke, død 27. januar 1942 i Kirov oblast, Sovjetunionen) var en estisk journalist og politiker for Bondepartiet (Põllumeeste Kogud, Ühinenud Põllumeeste Erakond). Han var i flere perioder innenriksminister, i en periode statsminister og i 1932 Estlands statsoverhode. I 1935 estifiserte han sitt tyske navn. 
Eenpalu fullførte gymnaset i Tartu og startet deretter jusstudier ved Universitetet i Tartu. Han 
fullførte sine juridiske studier ved Universitetet i Moskva. Han startet deretter en karrière som journalist. Han ble i 1918 redaktør i Postimees, to år senere ble han sjefredaktør for Tallinna Teataja og i 1924 sjefredaktør for avisen Kaja. 
Eenpalu deltok i den estiske uavhengighetskrigen. Han ble i 1919 medlem av Asutav Kogu, den grunnlovgivende forsamlingen, som arbeidet fra april 1919 til desember 1920. Han ble deretter innvalgt i Estlands riksdag, Riigikogu, og satt som representant der i hele mellomkrigstiden. I denne perioden hadde Eenpalu en rekke sentrale politiske verv. Han var riksrevisor 1919 til 1920. Han var i tre omganger innenriksminister, først i 1920, deretter 1921–1924 og 1924–1926. I denne posten var Eenpalu sentral i etableringen og oppbygningen av Estlands politivesen. Fra juni 1926 til juli 1932, og igjen fra mai 1933 til august 1934, var Eenpalu formann i Riigikogu. Eenpalu var statseldste, Estlands statsoverhode, fra juli til november 1932. 
Etter at Konstantin Päts, i samarbeid med øverstkommanderende for Estlands væpnede styrker, Johan Laidoner, gjennomførte statskupp i 1934, ble Eenpalu igjen innenriksminister. Han satt i denne posten til 1938 da han ble statsminister. Eenpalu gikk av som statsminister i oktober 1939.
Etter Sovjetunionens invasjon og okkupasjon av Estland ble Eenpalu 24. juli 1940 arrestert av NKVD. Han døde i sovjetisk fangenskap i leiren Vyatlag i Kirov oblast den 27. januar 1942.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kaarel Eenpalu (until 1935 Karl August Einbund), Estlands president.
Appendix 1. Fate of the Members of the Estonian Governments in 1918–1940, Den estiske kommisjon for undersøkelse av forbrytelser mot menneskeheten
Hertuger av Slesvig

Hertuger av Slesvig er en liste over de slesvigske eller sønderjyske jarler og hertuger frem til 1864. Hertugdømmet Sønderjylland var først et jarledømme, som med Knud Lavard endret navn og funksjon til hertugdømme. 
Etter 1386 ble begrepet Hertugdømmet Slesvig i stedet for Hertugdømmet Sønderjylland mere og mere alminnelig. Det var vanlig at yngre medlemmer av den danske kongeslekt ble hertuger. Derfor ble flere av hertugene også konger av Danmark, og de kan ha forskjellig romertall i henhold til om det er kongedømmet eller hertugdømmet det refereres til. Dette endret seg etter at Abel av Danmark døde og hans sønn Valdemar III av Slesvig ble forhindret fra å være i Danmark, og onkelen ble valgt til konge isteden. Abel-slekten fikk da hertugdømmet, ved hjelp av sine tyske slektninger, gjort arvelig.


== Jarler ==
1058–1095 Olav Hunger


== Første hertuger ==
1119–1131 Knud Lavard
1131–1134 Magnus den sterke
ca. 1150 Valdemar I av Danmark
til 1173 Christoph av Slesvig
1182–1202 Valdemar Seier
1206–1215 Valdemar den unge
1218–1231 Erik Plogpenning


== Abelslekten ==
1232–1252 Abel
1253–1257 Valdemar III av Slesvig
1259–1272 Erik I av Slesvig
1272–1312 Valdemar IV av Slesvig
1312–1325 Erik II av Slesvig
1325–1326 Valdemar V Eriksen, første periode
1326–1329 Gerhard III av Holsten-Rendsborg, mens Valdemar var konge av Danmark
1330–1365 Valdemar V Eriksen, andre periode
1365–1375 Henrik av Slesvig


== Schauenburgere ==
1375–1386 Henrik Jern og Klaus av Slesvig, samdømme
1386–1404 Gerhard II av Slesvig
1404–1427 Henrik av Slesvig
1427–1459 Adolf I av Slesvig (som Adolf VIII av Holsten)


== Oldenborgerne ==
1460–1481 Christian I
1481–1533 Frederik I og Hans av Danmark
1533–1544 Christian III


== Gottorperne ==
(samtidig med Oldenborgerne)

1544–1586 Adolf av Slesvig-Holsten-Gottorp
1586–1587 Frederik II av Slesvig-Holsten-Gottorp
1587–1590 Philip av Slesvig-Holsten-Gottorp
1590–1616 Johan Adolf av Slesvig-Holsten-Gottorp
1616–1659 Frederik III av Slesvig-Holsten-Gottorp
1659–1694 Christian Albrecht av Slesvig-Holsten-Gottorp
1694–1702 Frederik IV av Slesvig-Holsten-Gottorp
1702–1713 Carl Frederik av Slesvig-Holsten-Gottorp


== Oldenborgerne ==
(inntil 1713 samtidig med Gottorperne)

1544–1559 Christian III
1559–1588 Frederik II
1588–1648 Christian IV
1648–1670 Frederik III
1670–1699 Christian V
1713–1730 Frederik IV
1730–1746 Christian VI
1746–1766 Frederik V
1766–1808 Christian VII
1808–1839 Frederik VI
1839–1848 Christian VIII
1848–1863 Frederik VII


== Lyksborgerne ==
1863–1864 Christian IX av Danmark


== Se også ==
Sønderjylland
Hertugdømmet Slesvig
Slesvigs amter (før 1864)
Hertuger av Sønderborg
Liste over Danmarks monarker


== Litteratur ==
Carsten Porskrog Rasmussen (o.a.): De slesvigske hertuger, utgitt av Historisk Samfund for Sønderjylland, Aabenraa 2005


== Eksterne lenker ==
TV Syd: De slesvigske hertuger
Erik I av Slesvig

Erik I av Slesvig (født ca. 1241, død 27. mai 1272) var hertug av Sønderjylland (Hertugdømmet Slesvig).
Erik var den nest eldste sønn av kong Abel av Danmark og arvet etter sin eldre bror Valdemar IIIs død i 1257 fordringen av lenet på hertugdømmet. Hans onkel, kong Kristoffer I av Danmark vil dog ikke gi det til ham. Etter at kongen i februar 1259 hadde brutt med stormennene ved å fengsle erkebiskop Jacob Erlandsen dro Erik til et møte med biskopen av Roskilde, Peder Bang, hos fyrst Jaromar II i Rügen. De dro sammen med en hær til Sjælland, og inntok København og beseiret kongens hær. I mellomtiden hadde Kristoffer I dratt til biskopen i Ribe, og her døde han brått under nattverden, antagelig forgiftet, den 29. mai 1259.
Etter kongens død fikk Erik hertugdømmet Slesvig i len i 1260, og året i forvegen hadde giftet seg med Jaromar IIs datter Margrethe. Fyrst Jaromar II selv døde i 1260 på et hærtokt i Skåne. I de kommende år og fram til 1266 var det enkedronningen Margarete Sambiria som var regjerende regent i Danmark. Hun fryktet nye angrep mot den danske tronen fra hertug Eriks side og besluttet å komme ham i forkjøpet. Hun angrep hertugdømmet, presset hertug Erik sørover over Dannevirke og leverte den 28. juni 1261 et hovedangrep på Lohede, mellom Sorgåen og Rendsborg. Her gikk hun imidlertid på et avgjørende nederlag. Både hun selv og sønnen Erik Klipping ble tatt til fange. Ved den endelige fred etter at kongen var satt fri på foråret 1264 ble det gitt store innrømmelser til hertugen, alt krongodset i Slesvig med Als i egen forlening mens hans yngre bror Abel Abelsøn fikk Langeland og slektsgodset på Fyn.
Erik arvet Gottorp av biskop Niels av Slesvig (død 1265) som også var blitt tatt til fange i 1261. På Gottorp oppførte han et fast tårn.
Hertug Erik døde 27. mai 1272. Hans hustru døde samme år. De etterlot seg to sønner, den senere hertug Valdemar IV av Slesvig og Erik (Langben) av Langeland, samt datteren Margrete (død ca. 1315).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi i Dansk biografisk leksikon 1. udgave
Folkeminner. NFL-nytt

Folkeminner. NFL-nytt er et tidsskrift utgitt av Norsk Folkeminnelag. Tidsskriftet het tidligere «NFL-nytt», men kom fra og med nr. 57 (høsten 2011) ut under det nye navnet.

Tidsskriftet startet som et rent meldingsblad, slik det opprinnelig ble kalt siden startet i 1974. Hensikten var da å gi medlemmene opplysninger fra styret om årsmøter, seminarer, osv., men bladet har også hele tiden inneholdt vitenskapelige artikler, bokmeldinger, meddelelser, og stoff til ren faglig orientering.


== Medlemsbladet blir kulturtidsskrift ==
Norsk Folkeminnelags styre vedtok i 2007 en utvidelse og omlegging av det tidligere medlemsbladet, slik at det mer fikk form av kulturtidsskrift, med en rekke vitenskapelige artikler, bok- og platemeldinger. Enkelte utgivelser har også vært utgitt som rene temanumre. Endringene var synlig fra og med nr. 50. Selv om det fremdeles gis rom for de sedvanlige orienteringssakene til NFLs medlemmer, er det nå de faglige artiklene til utdyping av diverse folkloristiske emner som dominerer innholdet. Tidsskriftet fikk samtidig en bedret papirkvalitet og spesialdesignede omslag.
Det er imidlertid ikke første gang at Norsk Folkeminnelag har latt bokserien bli supplert med tidsskriftutgivelser. I 1971 ble det første nummeret av det folkloristiske tidsskriftet Tradisjon sendt ut som medlemslevering til alle medlemmene i Norsk Folkeminnelag. Det samme skjedde med nr. 2 i 1972.
NFL-nytt utkommer vanligvis med to nummer pr. år, og opplagstallet ligger et sted mellom 600 og 1000 eksemplarer, avhengig av om det også skal deles ut på seminarer, stevner, kulturdagene, etc.. Tidsskriftet er ikke lagt ut for løssalg, men distruberes gratis, og er tilgjengelig for nedlasting fra utgiverens hjemmeside. 


== Se også ==
Norsk Folkeminnelag utgir også bokserien Norsk Folkeminnelags skrifter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Faueldalen naturreservat

Faueldalen naturreservat (også skrevet Fugldalen og Fauldalen) er et naturreservat i den østre delen av Tromsø kommune. Det omfatter den nedre delen av Fugldalelvas nedbørfelt. I øst grenser reservatet til Lyngsalpan landskapsvernområde, og ellers følger grensa stort sett Fugldalselvas dalføre, unntatt de nederste rundt 200 meter før elva munner ut i Sørfjorden. 
Verneformålet er kystnær furuskog med naturlig plante- og dyreliv, knyttet til etablering av vegetasjon i en interessant kvartærgeologi. Deler av grusavsetningene (sandur, endemorene og sidemorener) er uten vegetasjon. Næringsrik flora etablerer seg i en berggrunn av gabbro, amfibolitt og dioritt.


== Referanser ==
Fugldalelva

Fugldalelva (også skrevet Fauldalelva) er ei elv i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den ligger lengst øst i kommunen, ved grensa til Lyngen, på østsida av Sørfjorden. Elva har fått navnet ettersom det tidligere lå et fuglefjell i dalen. Elva er 9,6 km lang, og har et nedbørfelt på 33,90 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,27 m³/s.Elva starter som en rekke småbekker fra Fugldalsbreen og andre breer på vestsida av Jiehkkevárri, hvor breene henger nedover de opptil 1000 meter høye og steile dalsidene. Bekkene samles til ei elv i bunnen av den korte dalen som fører ned til Fugldalsvatnet (357 moh). Herfra renner elva mot nordvest, og danner den rundt 100 meter høye Fugldalsfossen. Nedenfor fossen deler elva seg i mange løp over en bred, deltalignende elveslette, før den igjen samler seg til et enkelt løp. Den renner herfra stri ned til munningen i fjorden, gjennom et mer åpent landskap preget av furu- og bjørkeskog.
Elva ble varig vernet mot kraftutbygging i 1980, gjennom Verneplan II for vassdrag. Det eksisterte tidligere en plan om å bygge ut fallet mellom Fugldalsvatn og fjorden i et kraftverk ved Urbukta, med en estimert årsproduksjon på 18 GWh.Den øvre delen av nedbørfeltet ligger innenfor Lyngsalpan landskapsvernområde, mens Faueldalen naturreservat omfatter den nedre delen, ned til rundt 200 meter fra munningen.


== Referanser ==
Valdemar III av Slesvig

Valdemar III av Slesvig (født ca. 1238, død 1257) var den eldste sønnen av kong Abel av Danmark og hans hustru Mechtild av Holstein, og således direkte arveberettiget til Danmarks trone. Fra 1252 var han som Valdemar III hertug av Sønderjylland, senere kalt Hertugdømmet Slesvig.
I ungdomsårene studerte Valdemar i Paris. Da hans far Abel ble konge av Danmark ble han kalt tilbake til København for å bli klargjort som etterfølger. På tilbakereisen ble han tatt til fange av erkebiskopen av Köln, Konrad av Ahr-Hochstaden. Da faren døde i 1252 var han ennå ikke sluppet fri da erkebiskopen krevde den enorme sum av 6000 mark sølv. Da Valdemar ikke var i Danmark gjorde det mulig for hans onkel, Kristoffer I, å bli kronet til Danmarks konge i Lund domkirke på juledagen 1252.
Grevene i Holstein, brødre av hans mor, krevde at hertugdømmet skulle bli gitt til Valdemar, og de kom med soldater til Sønderjylland for hevde kravet mot den danske kongen. Samtidig fikk de også betalt ut Valdemar fra fangenskapet i Köln, og kongen ble nødt til å la Valdemar få hertugdømmet Slesvig for å unngå borgerkrig. Valdemar var siden en konstant trussel for strid for den danske kongen. Kong Kristoffer kom med en hær til Slien i 1253, men mer er ikke kjent, noe som tyder på at de kom til en forsoning. I løpet av sommeren 1257 var han deltagende til fredsmøtet mellom Kristoffer og Norges store middelalderkonge, Håkon Håkonsson, i København. Det samme året døde han og ble etterfulgt av sin bror, Erik I av Slesvig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dansk biografisk leksikon
JK Narva Trans

FC Narva Trans er en estisk fotballklubb fra Narva. Klubben ble grunnlagt i 1979. De spiller i Meistriliiga, det høyeste nivået i det estiske divisjonssystemet. De spiller sine hjemmekamper på Narva Kreenholmi Staadion.


== Sesonger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Spillerstall fra Transfermarkt
(et) Offisielt nettsted 
(en) JK Narva Trans – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jarmers Tårn

Jarmers Tårn er ruinen av et tårn, som inngikk i Københavns festningsverk og vollgrav. 
Tårnet er oppkalt etter den vendiske fyrst Jaromar II av Rügen, som i 1259 angrep København og brøt igjennom festningen på dette sted. Tårnet ble oppført i begynnelsen av 1500-tallet, i nærheten av det såkalte Hanetaarnet. 1885 ble tårnet utgravd og restaurert.
Plassen omkring utgravningen hvor Nørre Voldgade munner ut i H.C. Andersens Boulevard er blitt døpt til Jarmers Plads.


== Eksterne lenker ==
Jarmers Plads på AOK
Fagerholt skole

Fagerholt skole ligger på Fagerholt i Kristiansand kommune. Før kommunesammenslutningen i 1965 het den Justnes skole, og var den østligste i Oddernes kommune. Første byggetrinn med tre klasserom og gymnastikksal ble tatt i bruk i 1956, og avløste da den gamle Justnes skole med lærerbolig og et klasserom fra 1881 på Eidet.


== Eksterne lenker ==
Fagerholt skoles hjemmeside
JK Tallinna Kalev

JK Tallinna Kalev er en estisk fotballklubb fra Tallinn. Klubben ble opprinnelig stiftet i 1911 og deretter reetablert i 2002. Tallinna Kalev rykket i 2009 ned fra Meistriliiga, det høyeste nivået i estisk fotball, men rykket opp igjen i forkant av 2012-sesongen før den igjen rykket ned etter 2014-sesongen. De spiller hjemmekampene sine på Kalevi Keskstaadion i Tallinn, som rommer 12 000 tilskuere. 


== Sesonger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(et) Offisielt nettsted 
(en) JK Tallinna Kalev – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arlesheim

Arlesheim, kommune i distriktet Arlesheim, kantonen Basel-Landschaft, Sveits.
Språket er tysk. Arlesheim er omgitt av Dornach, Gempen, Münchenstein, Muttenz og Reinach.


== Domkirken ==
Domkirken med et dobbelt tårn er symbolet på Arlesheim og er fra 1681 og ligger midt i sentrum. Herfra er det en kort spasertur til Ermitage landskapspark.


== Eremitage ==
Eremitage (Hermitage) med slottet Birseck er den største parken i Sveits som er inspirert etter en engelsk landskapspark. Parken ble åpnet for besøkende i 1785 med en rekke stier, og inkluderer også grotter og innsjøer med fisker, et dobbelt fosseløp og mølle. Området egner seg for en rundtur. Slottet Birseck er åpent i sommermånedene. Det ble ødelagt under et jordskjelv i 1356.


== Ita Wegman klinikk ==
Ita Wegman klinikk er det første antroposofiske sykehuset som ble etablert av Ita Wegman og Rudolf Steiner i Arlesheim i 1921. Fra klinikken er det kun en kort spasertur til den antroposofiske sentrum Goetheanum i Dornach. I den gamle bygningen i parkområdet holdet Ita Wegman arkivet til. Sykehusparken er sertifisert «1000 Naturparks» i Sveits.


== Transport ==
Til Arlesheim kommer man med trikk nummer 10 fra Basel til Arlesheim Dorf eller tog fra Basel, S-Bahn 3, til Dornach-Arlesheim stasjon.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Arlesheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Der Arlesheimer Dom
Die Ermitage
Ita Wegman Klinik