jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jan Pijnenburg

Jan (Johannes Baptist Norbertus) Pijnenburg (Tilburg, Noord-Brabant, 15. februar 1906 – 2. desember 1979) var en nederlandsk banesyklist som deltok i sommer-OL i 1928  og ellers fikk flere gode resultater i 1930-årene.
Under de olympiske sommerlekene i 1928 deltok han som amatør og tok, sammen med  Janus Braspennincx, Jan Maas og  Piet van der Horst sølv i temporitt for lag på landevei. Etter dette ble han profesjonell.  Pijnenburgs mer enn 300 seire i parritt på bane gjorde ham kjent. Han konkurrerte først sammen med Janus Braspennincx og senere med Cor Wals. I 1932 ble paret Braspennincx-Pijnenburg kåret til Europas beste sykkelpar.
Pijnenburg vant 17 av de 50 seksdagers-konkurransene han deltok i, noe som rangerer ham som den 33. av alle syklistene om har deltatt. Med et snitt på 0.33 er hans score meget god.
I 1934 satte han verdensrekord i banesykling på 5 kilometer med 6.18,6. Videre ble han nederlandsk mester blant de profesjonelle fire ganger.
Da Pijnenburg skulle gifte seg, fortalte byfogden ham at hans etternavn offisielt var Pijnenborg og ikke Pijnenburg. På denne tiden var han allerede så godt kjent under det feilstavede navnet at han lot være å endre det.
Hans avskjed fra banesyklingen fant sted 8. september 1940 i 's-Hertogenbosch med et konkurranse mot Gerrit Schulte. Etter dette drev han frem til 1975 en restaurant i Tilburg.


== Oversikt over seire i seksdagers-ritt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Pijnenburg – Olympedia 
(en) Jan Pijnenburg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jan Pijnenburg – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Jan Pijnenburg – Cycling Archives 
Pijnenburg, Johannes Baptist Norbertus (1906–1979), Nederlandsk biografiske ordbok
Jan Maas

Jan (Johannes Leonardus) Maas (født 17. juni 1900 i Steenbergen, død 5. september 1977) var en nederlandsk bane- og landeveissyklist som deltok i sommer-OL i 1924 og 1928.
Som amatør tok Maas sjetteplass i temporitt for lag under Sommerolympiaden i 1924  sammen med Cor Heeren, Anton Gerrits og Philip Innemee. Han deltok dessuten i det individuelle temporittet.
Under de neste sommerlekene, i 1928, deltok han igjen som amatør. Denne gangen tok han, sammen med  Janus Braspennincx, Jan Pijnenburg en Piet van der Horst sølv i temporitt for lag på landevei. Han deltok dessuten i det individuelle temporittet, og fikk der en syvendeplass.
I 1929 tok han, fremdeles som amatør, sølv under det nederlandske mesterskapet i landeveissykling. Han ble slått av Joep Franssen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Maas – Olympedia 
(en) Jan Maas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jan Maas – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Jan Maas – Cycling Archives 
(en) Jan Maas – CycleBase 
Profil på www.databaseolympics.com
Janus Braspennincx

Janus (Adrianus Jacobus) Braspennincx (Zundert, Noord-Brabant, 5. mars 1903 – Breda, Noord-Brabant, 7. januar 1977) var en nederlandsk landeveissyklist som deltok i sommer-OL i 1928 og ellers fikk flere gode resultater i 1930-årene.
Under de olympiske sommerlekene i 1928 deltok han som amatør og tok, sammen med  Jan Maas, Jan Pijnenburg og  Piet van der Horst sølv i temporitt for lag på landevei. Etter dette ble han profesjonell og tok 544 seire. Sammen med Jan Pijnenburg vant han flere stafetter på bane. I 1932 ble de kåret til Europas beste sykkelpar. Han ble i 1930 nederlandsk mester i sykling.
Janus Braspennincx' sønn, Piet, tok opp arven etter faren og ble en profesjonell landeveissyklist med mange gode resultat.


== Eksterne lenker ==
(en) Janus Braspennincx – Olympedia 
(en) Janus Braspennincx – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Janus Braspennincx – ProCyclingStats 
(en) Janus Braspennincx – Cycling Archives 
Biografi på sport.nl
Antoine Mazairac

Antoine (Antonius Hendricus) Mazairac (født 24. mai 1901 i Roosendaal, Noord-Brabant, død 11. september 1966 i Dortmund, Tyskland) var en nederlandsk banesyklist som ved siden av andre gode resultat tok sølv under Sommer-OL 1928 og ble verdensmester i 1929.
Mazairac begynte med sykling da han var 16 år gammel, og i 1921 ble han nederlandsk mester i sprint på bane for første gang, noe han gjentok fem ganger. Han kom blant de tre beste i tre verdensmesterskap, 2.-plass i 1923, 3.-plass i 1926 og han ble verdensmester i 1929.I 1929 forårsaket et stygt fall at Mazairac ønsket å avslutte karrieren innen sykkelsport. Han stilte likevel en siste gang til start under VM, og ble da verdensmester i banesykling.
Under de olympiske sommerlekene i 1928 deltok han som amatør. På 1000m sprint på bane individuelt fikk han sølv da han slo danske Willy Falck Hansen, og så seg slått av franskmannen Roger Beaufrand.Ved siden av karrieren som syklist arbeidet Mazairac også som kontorfunksjonær for en kommune, før han senere ble bilmekaniker og eier av et bilverksted i Bergen op Zoom. Under et sykkelritt for veteraner i Dortmund, Tyskland falt han stygt, og dagen etter døde han av skadene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antoine Mazairac – Olympedia 
(en) Antoine Mazairac – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Antoine Mazairac – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Antoine Mazairac – Cycling Archives
David Zauner

David Zauner (født 9. april 1985 i Leoben) er en østerriksk skihopper og tidligere kombinertløper. Han representerer WSV Eisenerz.
Zauner debuterte internasjonalt i B-verdenscupen i kombinert i Planica i 2001. Han ble nummer 34 (av 41 deltakere) i sitt første verdenscuprenn, i Oslo 8. mars 2003 (K115, 7,5 km). Hans beste plassering i verdenscupen var 9.-plass i Sapporo 29. januar 2005 (fellesstart HS134, 10 km). Sammenlagt i verdenscupen var hans beste plassering nummer 18 i sesongen 2007-08. Hans siste verdenscuprenn i kombinert var i Lahtis 7. mars 2009.
Han deltok i junior-VM i 2003, 2004 og 2005. I Sollefteå i 2003 tok han sølvmedalje i sprint K107, 5 km. I Stryn i 2004 tok han bronsemedalje både i normaldistanse K90, 10 km og med Østerrike i lagkonkurransen K90, 4 x 5 km.
Siden sommeren 2009 har han satset på spesielt hopp. Han debuterte i  verdenscupen i spesielt hopp med 9.-plass i Sapporo 16. januar 2010. Hans beste plassering i verdenscupen i spesielt hopp er 4.-plass i Lillehammer 12. mars 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) David Zauner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) David Zauner – FIS (kombinert) 
(en) David Zauner – FIS (skihopping)
Taku Takeuchi

Taku Takeuchi (japansk: 竹内 択, Takeuchi Taku) (født 20. mai 1987) er en japansk skihopper. Takeuchi var med på Japans lag som ble verdensmestere i mikslag, normalbakke under Ski-VM 2013 i Val di Fiemme. Han representerer Kitano Construction Corp. Ski Club.


== Karriere ==
Takeuchi debuterte internasjonalt i kontinentalcupen i storbakken i Sapporo i 2005. I verdenscupen debuterte han med 23.-plass i Kuusamo 24. november 2006. Hans beste plassering i verdenscupen er 8.-plass i Sapporo 2. februar 2008. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 28 i sesongen 2007-08.
I junior-VM i Rovaniemi i 2005 ble han nummer 6 i det individuelle rennet og nummer 8 med Japan i lagkonkurransen. I skiflygings-VM i Oberstdorf i 2008 ble han nummer 39 i den individuelle konkurransen og nummer 7 med Japan i lagkonkurransen.
Takeuchi har også fire pallplasseringer, hvorav den første kom med en 3.-plass i Innsbruck 4. januar 2012, og to 2.-plasser. I Klingenthal ble han nr. 2 den 13. februar 2013, og fikk 2.-plass på Lillehammer 7. desember 2014. Hans hittil siste pallplassering kom i Lahtis den 21. februar 2016, hvor han ble nr. 3.
I Vinter-OL 2014 hoppet han på det japanske laget som tok bronse i laghopp, sammen med Reruhi Shimizu, Daiki Itō og Noriaki Kasai.
Under Ski-VM 2017 tok han bronse i mixed lagkonkurranse med det japanske laget som for øvrig bestod av Sara Takanashi, Yūki Itō og Daiki Itō.

		
		
		


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Taku Takeuchi – Olympics.com 
(en) Taku Takeuchi – Olympic.org 
(en) Taku Takeuchi – Olympedia 
(en) Taku Takeuchi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Taku Takeuchi – FIS (kombinert) 
(en) Taku Takeuchi – FIS (skihopping) 
(pl) Taku Takeuchi – skijumping.pl
Hohnstein (Sächsische Schweiz)

Hohnstein er en by og en kommune sør for Dresden i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Byen ligger på en høyslette i nærheten av elvedalen til Polenz Byen er i areal kretsens største kommune og har 3 567 innbyggere (31. desember 2009).
Hohnstein var en by i Kreis Sebnitz fra 1952 til 1990, og i Landkreis Sebnitz fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var byen innlemmet i Landkreis Sächsische Schweiz, og siden 1. august 2008 har byen vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.
Burg Hohenstein fra ca 1200 preger landsbybildet.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Hohnstein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Olga Charvátová

Olga Charvátová (født 11. juni 1962 i Gottwaldov), er en tsjekkoslovakisk tidligere alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1984 i Sarajevo.
Charvátová vant en olympisk bronsemedalje i alpint under vinter-OL 1984 i Sarajevo. Hun kom på tredjeplass i utfor for damer, bak Michela Figini og Maria Walliser begge fra Sveits.


== OL-medaljer ==
1984  Sarajevo -  Bronse i alpint, utfor, damer  Tsjekkoslovakia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Olga Charvátová – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Olga Charvátová – Olympics.com 
(en) Olga Charvátová – Olympic.org 
(en) Olga Charvátová – Olympedia 
(en) Olga Charvátová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Olga Charvátová – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Olga Charvátová – FIS (alpint) 
(en) Olga Charvátová – ski-db.com
Gardenia

Gardenia (Gardenia jasminoides) er en subtropisk busk som vokser vilt i det sørøstlige Asia. Bladene er skinnende og mørkegrønne, med tydelige nerver. Blomstene er hvite, voksaktige, fylte eller enkle, og ofte svært velduftende. Planten tilhører samme plantefamilie som kaffeplanten, Rubiaceae, eller maurefamilien. 
Gardenia trives i en noe sur og kalkfattig jord.
Planten dyrkes ofte på grunn av de velduftende blomstene, som også har vært brukt som dufttilsetning i te. Flere arter utvikler en spiselig bærfrukt. Planten brukes noe i medisin og plantefarging. På 1800-tallet var den overklasse-planten fremfor noen, og blomstene ble ofte brukt i brudebuketter og som knapphullsblomst.
I slekten Gardenia finnes over 200 arter.


== Litteratur ==
T. Kristoffersen (1970). Stueplantene i farger. Aschehoug. s. 229–230. 
«Gardenia jasminoides». Flora of China. Besøkt 21. april 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gardenia jasminoides i Encyclopedia of Life 
(en) Gardenia jasminoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gardenia jasminoides hos ITIS 
(en) Gardenia jasminoides hos NCBI 
(en) Gardenia jasminoides hos The International Plant Names Index 
(en) Gardenia jasminoides hos Tropicos 
(en) Kategori:Gardenia jasminoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gardenia jasminoides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gardenia jasminoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over veitunneler i Norge

Dette er en liste over realiserte veitunneler i Norge. For en generell oversikt over temaet veitunneler se Veitunneler i Norge.
Liste over veitunneler i Norge er et forsøk på en komplett liste over realiserte veitunneler i Norge.


== Alle tunneler ==
Kilder: Nasjonal Vegdatabank (NVDB), Statens kartverk, Google Maps, Google StreetView, skilting langs veien, referanser i artiklene


== Tunneler under bygging ==


== Planlagte og foreslåtte tunneler ==
*Tunnelen har ikke fått endelig navn.


== Se også ==
Liste over veitunneler i Sverige
Liste over veitunneler på Island
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Lengste veitunneler i hvert fylke
Jernbanetunneler i Norge
Kategori:Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Florin Spulber

Florin Cristinel Spulber (født 23. mai 1970 i Brașov) er en rumensk tidligere skihopper og nåværende trener. Han er rumensk landslagstrener, og hadde tidligere den rumenske rekorden i skihopping på 118 meter.
Han begynte med skihopping i Săcele da han var ti år gammel, og var medlem av CSS Brașovia til han var 18 år gammel.
Spulber deltok i kontinentalcupen i sesongen 1999-2000. Han var med i den tysk-østerrikske hoppuka 1997-98, men greide ikke å kvalifisere seg til noen av rennene. 14. mars 1999 satte han rumensk rekord med 118 meter i Borşa i Romania. Han ble rumensk mester individuelt i 1995, 1997 og 1999, og rumensk lagmester i 1993, 1994, 1995, 1997, 1999, 2000 og 2001. Han vant også den rumenske cupen i 1996 og 1998.
Siden 2001 har han vært trener i klubben Dinamo Brașov. I 2003 begynte som trener for det rumenske landslaget, og han har vært hovedtrener siden 2007.


== Referanser ==


== Kilder ==
Dinamo Braşov: Florin Spulber (rumensk, besøkt 17. mai 2012)
Dinamo Bucureşti: Florin Spulber (sportslig CV, rumensk, besøkt 17. mai 2012)
Jordskjelvet i Colima 2003

Jordskjelvet i Colima var et jordskjelv med styrke 7,6 på Richters skala som rammet stillehavskysten ved delstaten Colima i Mexico den 21. januar 2003 klokken 20:06 lokal tid UTC-6 og varte i omtrent 50 sekunder. Episenteret var ved Cuyutlán. 29 mennesker omkom, 300 ble skadd, rundt 2 000 bygninger ble ødelagt, og 10 000 mennesker ble hjemløse etter jordskjelvet.
Jordskjelvet i Acapulco-Coyuca 2001

Jordskjelvet i Acapulco-Coyuca var et jordskjelv med styrke 8.1 på Richters skala som rammet stillehavskysten ved Acapulco i delstaten Guerrero i Mexico den 7. oktober 2001 klokken 21:39 lokal tid UTC-6. Episenteret var ved Coyuca like utenfor Acapulco. Ingen større skader ble meldt etter jordskjelvet.
Remi Johansen

Remi Johansen (født 4. september 1990) er en norsk fotballspiller som spiller for Valhall FK i 4. divisjon.Johansen startet å spille fotball i den lokale klubben Ringvassøy IL, før han ble hentet til Tromsøs ungdomslag. Han scoret sitt første eliteseriemål for Tromsø mot Start høsten 2009. Han spilte 8 kamper for Tromsø denne sesongen. Året etter fikk han 29 kamper og 4 mål og etablerte seg fast på A-laget.


== Statistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Remi Johansen – Transfermarkt 
(en) Remi Johansen – Soccerway 
(no) Remi Johansen – Norges Fotballforbund 
(en) Remi Johansen – FBref 
(es) Remi Johansen – as.com
Dilaridae

Dilaridae er en familie av nettvinger. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (forvingens lengde 3–22 mm), spinkle nettvinger med store, rundede vinger. De ligner mye på Hemerobiidae men kan kjennes på at hodet har noen markerte knøler som ligner på punktøyne (ocelli), på at hannen har kamformede antenner og på at hunnen har et langt, tynt, krumt eggleggingsrør (ovipositor). Vingene er avrundede, noe hårete og flekkete, Hver vinge har en gjennomgående lengdeåre langs forkanten, foran denne tallrike, korte, skrå, ugreinede tverr-årer som går til forkanten.


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til denne familien. Larvene til slekten Nallachius er knyttet til gamle trær, mens slekten Dilar har larver på bakken eller under bark, mest i skog. Man vet ikke hva de spiser, men de synes å stille ganske strenge krav til livsmiljøet. Mest trolig lever larvene å små, tynnskallede leddyr. Eggene er avlange uten stilk. Utviklingen tar trolig ett år.
De voksne flyr i skumringen, mest på steder med frodig vegetasjon.


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i varme og varm-tempererte områder i alle verdensdeler bortsett fra Australia. De to underfamiliene deler verden mellom seg: Dilarinae finnes bare i den gamle verden, Nallachiinae utelukkende i den nye verden bortsett fra én art i Sør-Afrika.
I Europa forekommer ti arter av slekten Dilar i Sør-Europa nord til Frankrike og Ukraina.
Seks av de europeiske artene lever på Den iberiske halvøy.


== Systematisk inndeling / Europeiske arter ==
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på  ...oidea.

overorden Neuropteroidea
orden Nettvinger (Planipennia / Neuroptera)
underorden Hemerobiiformia
familien Dilaridae
underfamilien Dilarinae – Gamle verden
slekten Dilar Rambur, 1838
Dilar corscicus Navás, 1909
Dilar dissimilis Navás, 1903
Dilar duelli Aspöck & Aspöck, 1995
Dilar juniperi Monserrat, 1988
Dilar meridionalis Hagen, 1866
Dilar nevadensis Rambur, 1838
Dilar parthenopus Costa, 1855
Dilar pumilus Navás, 1903
Dilar saldubensis Navás, 1902
Dilar turcicus Hagen, 1858
underfamilien Nallachiinae – Amerika, én art i Sør-Afrika
slekten Nallachius Navás, 1909


== Kilder ==
Fauna Europa (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase over europeiske dyr. www.faunaeur.org


== Eksterne lenker ==
(en) Dilaridae i Encyclopedia of Life 
(en) Dilaridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dilaridae hos Fauna Europaea 
(en) Dilaridae hos Fossilworks 
(en) Dilaridae hos ITIS 
(en) Dilaridae hos NCBI 
(en) Kategori:Dilaridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dilaridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Nettvinger, (Planipennia/Neuroptera) engelskspråklig Med bilde.
Norsk Entomologisk forening
Bildegalleri over nordamerikanske arter
Vassvika

Vassvika er ei vik på østsiden av Gullesfjorden i Kvæfjord kommune. Vika er omgitt av fjellene Vassvikklubben i nord, den 755 meter høye Husbytinden i sør og Vassvikegga i øst. Den cirka 500 meter lange Vassvikelva som kommer fra Vassvikvatnet har sitt utløp i vika.
Stedet har fra gammelt av vært brukt som seter for grendene Bogen og Flesnes på vestsiden av Gullesfjorden, og er i dag et hytteområde.
Rudolf Rocker

Rudolf Rocker (født 25. mars 1873 i Mainz, død 19. september 1958 i USA) var en tysk forfatter/historiker, journalist og anarkist.


== Liv og virke ==
Rocker ble født i byen Mainz i Tyskland. Han meldte seg inn i SPD i begynnelsen av 1890-årene, men forlot raskt partiet. Han var svært utilfreds med det han mente var dogmatiske holdninger hos sosialdemokratene. Mens han gikk i bokbinderlære kom han i kontakt med anarkistiske ideer.
I 1893 måtte han som opposisjonell rømme landet, og han emigrerte til Paris. Der ble han værende til 1895. Senere reiste han til London, nærmere bestemt til Whitechapel. Der bodde han i det jødiske kvarteret og ble etter hvert aktiv i anarkistbevegelsen.
Rocker begynte å skrive for den jiddisch-språklige avisen Det frie ordet. I starten skrev han på tysk og fikk andre til å oversette tekstene, men etter hvert lærte han jiddisch selv. Senere gav han ut Arbeidervennen (på jiddisch Arbeter-Fraynd). Denne avisen skulle bli organ for en føderasjon av jødiske anarkister som ble grunnlagt i Whitechapel i 1902. Rocker repressenterte denne bl.a. under den internasjonale anarkistkongressen i Amsterdam.
Under første verdenskrig ble han som tysker internert i England, og avisen ble forbudt. Etter krigen reiste han tilbake til Tyskland der han samarbeidet med den gryende anarkosyndikalistiske bevegelsen. I 1922 spilte han en sentral rolle i grunnleggelsen av Internasjonale Arbeiderassosiasjon (IAA), der han ble en av sekretærene.
Hans tekst «Der Bankrott des russischen Staatskommunismus» (1921) inneholdt en skarp anti-leninistisk kritikk av sovjetregimet. I tiden som fulgte kom en rekke brosjyrer med tekster av Rocker ut på forlaget Der Syndikalist – Fritz Kater.
Etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i 1933 forlot Rocker Tyskland for siste gang. I sitt eksil i USA skrev han ferdig sitt viktigste verk, Nationalism and Culture, i 1937. Etter andre verdenskrig gikk han inn for en mer pragmatisk linje i anarkistbevegelsen, noe som førte til en del kritikk fra egne rekker.
Han var resten av sitt liv (i USA) aktiv som frihetlig forfatter. Noam Chomsky regner Rocker som en av sine største litterære inspirasjonskilder.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mads Strand & Hans Petter Aastorp: Anarkistisk lesebok. Pax Forlag, Oslo 1970
Mina Graur: An Anarchist "Rabbi". The Life and Teachings of Rudolf Rocker. New York/Jerusalem 1997


== Eksterne lenker ==
(en) Rudolf Rocker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rudolf Rocker – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rudolf Rocker på Internet Movie Database
Australian Antarctic Division

Australian Antarctic Division (AAD) er en enhet i Australias Department of the Environment, Water, Heritage and the Arts. Dette er det offentlige organet som forvalter Australias stasjoner i antarktiske og subantarktiske stasjoner og territorier som en del av Australian Antarctic Program – historisk kjent som Australian National Antarctic Research Expeditions (ANARE). Australian Antarctic Division er lokalisert i Kingston på Tasmania, like sør for Hobart.


== Stasjoner ==
Australia opererer tre forskningsstasjoner i Antarktis:

Casey
Davis
MawsonI tillegg finnes en stasjon på den subantarktiske øya Macquarie Island (Macquarieøya).


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Australian Antarctic Division – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carl Johan Berg

Carl Johan Berg (født 12. november 1947 i Selbu) er en norsk journalist, politisk kommentator, redaktør og forfatter.
Berg har universitetseksamener i latin, statsvitenskap, offentlig rett og kriminologi. Som politiker var han leder i Borge Høyre og medlem av Borge kommunestyre 1971–75.
Som journalist var han stortingsjournalist for det tidligere Høyres Pressebyrå 1972-81, med unntak av 1975 da han var redaktør i Finnmarksposten. Han etablerte Oslo Pressetjeneste som han ledet fra 1981 til 1983. I 1983 startet han sammen med Carsten O. Five magasinet Dine Penger som ble en stor suksess og forandret journalistikken på feltet privatøkonomi  i Norge. Berg var redaktør i Dine Penger til 1985. Deretter startet han Lokalavisen Nordstrand som han utga til 1989 da han ble redaktør i fagbladet Hotell & Restaurant, senere Hotell, Restaurant & Reiseliv. I 2005 etablerte han nettmagasinet kommentar.no hvor han fortsatt er redaktør.I de senere år har han vært mest kjent som dylanolog/ foredragsholder om Bob Dylan, som han også har skrevet tre bøker om.


== Utgivelser ==
Kåre Willoch – mannen og myten  1978
Hermann Gmeiner og SOS-Barnebyer 1979
Stortingsvalget 1981 (sammen med Helge Seip og Olaf Torp)
Hagens lille blå 1986
Hvordan bli rik i Norge  1987
Travspill Travsport 1987 (sammen med Lars Grini og Ulf Thoresen)
Norges Beste Restauranter 1994, 1995, 1996, 1997
Min helsprø onkel Edvin 1997 (under pseudonymet J.G. Andersen)
Dylanevangeliet 2000 
Bilder fra en barndom 2001 (sammen med Ellen Auensen)
Fatter'n til Fredrik forteller fra forrige årtusen 2001 Tre hørespill for NRK radio
En Reise gjennom hundre år 2003 (sammen med Ottar Julsrud og Hans Kristiansen)
Dylans disipler 2008
Sarpsborg 08 — Klubben i våre hjerter 2010 (Sammen med Karl Ottar Fjeld)
Storytelling 2010 (sammen med Tore Blikom)
Dylanperler - Fra vuggen til graven 2011
Ingenting blir borte Roman 2014 (under pseudonymet Astrid Sterner Andersen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Carl Johan Berg i BIBSYS
Mawson forskningsstasjon

Mawson Station er en helårsbemannet forskningsstasjon i Antarktis, beliggende i Mac Robertson Land. Den drives av Australian Antarctic Division og er oppkalt etter den australske polarutforskeren Douglas Mawson. Mawson er den eldste av Australias tre forskningsstasjoner i Antarktis, og også den eldste kontinuerlig bemannede stasjonen sør for den sørlige polarsirkelen.
Mawson Station bemannes av om lag 20 personer om vinteren og 60 om sommeren. Ved stasjonen finnes en underjordisk detektor for kosmisk stråling, og det gjennomføres forskningsprogrammer innen meteorologi, aeronomi og geomagnetisme. I tillegg studeres dyrelivet, spesielt de nærliggende koloniene med adelie- og keiserpingviner.
Vindkraft står for over 70 % av energiforsyningen, noe som erstatter over 600 000 liter diesel per år. Stasjonen er bare tilgjengelig med båt fra februar til mars.


== Klima ==
Mawson Station har polarklima:


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Mawson Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Mawson Station webkamera