jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Biografisk film

En biografisk film er en film som skildrer livet til en virkelig person eller personer. Biografiske filmer skiller seg fra filmer «basert på en sann historie» eller «historiske filmer» fordi de forsøker å fortelle hele hovedpersonens livshistorie på en forståelig måte, eller i det minste de viktigste årene i livet til hovedpersonen.
Siden karakterene som blir portrettert er virkelige personer, hvor denne personens handlinger og karakteristikk er allment kjent, blir biografiske filmer ofte regnet blant de mest krevende filmer å spille i for skuespillerne i hovedrollene.  
Tradisjonelt fokuserer biografiske filmer på helteaktige personer, men det er også laget filmer som portretterer mer kontroversielle personer (The People vs. Larry Flynt, Blow, Monster, Control osv.)
I noen sjeldne tilfeller hender det at den virkelige personen spiller seg selv: Jackie Robinson i The Jackie Robinson Story; Muhammad Ali i The Greatest, Audie Murphy i To Hell and Back, Patty Duke i Call Me Anna og Howard Stern i Private Parts.
Siden 1980-tallet har biografiske filmer blitt mer og mer populære ettersom utviklingen innen filmteknologi og økte filmbudsjetter har tillatt filmregissører å gjenskape historiske perioder på en troverdig måte. På begynnelsen av 2000-tallet ble det utgitt en rekke biografiske filmer etter at Man on the Moon, Ali, Frida og andre høstet god kritikk og fikk bred anerkjennelse.
Noen norske biografiske filmer er Max Manus (2008), Hamsun (1996), Formynderne (1978), Edvard Munch (1974), Balladen om mestertyven Ole Høiland (1970), Bare et liv – Historien om Fridtjof Nansen (1968), Hans Nielsen Hauge (1961) og Gategutter (1949).
Ruger P serien

Ruger P serien er en serie med halvautomatiske pistoler fra Sturm, Ruger.
Designet er hovedsakelig basert på Browningmekanismen som kom med Colt M1911, men med mindre variasjoner.


== Modeller ==
P85 ble ferdigutviklet i 1985 men kom ikke i salg før i 1987. Pistolen har aluminiumramme. De fleste innvendige deler inklusiv løpet er rustfritt stål, mens glidestykket og utstøter er i karbonstål. Pistolen er laget for å tåle all 9 x 19 mm Luger Nato-ammunisjon. De første modellene ble innkalt grunnet feil med sikringen og ble modifisert. P85 Mark II har denne modifiseringen fra fabrikken, samt valgfritt om man vil ha rustfritt glidestykke. Den ble produsert frem til 1991. (utgått modell)
P89 kom i 1991 og har en del nye tilleggsfunksjoner, bla en double-action only (DAO) versjon med bobbet hammer.
P90 kom i 1992, først kun i rustfritt stål. Den er kamret for .45 ACP ammunisjon, med våpenmagasin for 8 patroner.
P91 ble produsert fra 1991 til 1994, og er kamret for .40 S&W ammunisjon, med våpenmagasin for 11 patroner. (utgått modell)
P93 kom i 1994, og er en kompakt 9mm modell med 4" løp (utgått modell)
P94 kom i 1994, og er en mediumstørrelse 9mm med 4.2" løp (utgått modell)
P944 kom i 1994, og er lik til P94, men kamret for .40 S&W ammunisjon
P95 kom i 1995, og er en modell med ramme av polymer istedenfor aluminium. De har løp, avtrekker og hammerdeler av rustfrit stål.
P95PR kom i 2005 og har picatinnyskinne, og erstattet P95
P97 kom i 1988, og er en modell basert på polymerrammen til P95, men kamret for .45 ACP  ammunisjon. Den har enkeltrads magasin med kapasitet på 8 patroner, og justerbart baksikte.
P345 ble utviklet i 2003 og sluppet i 2004, er en helt nydesignet pistol kamret for .45 ACP ammunisjon. Den har integrert lås, indikator for ladet kammer, samt sikring for tennstempel når magasinet er fjernet. Den har også helt ny polymerramme. Kommer i to versjoner, med blånert eller rustfritt glidestykke.
P345PR er en P345 med picatinnyskinne.


== Eksterne lenker ==
(en) Ruger P series – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Rugers offisielle nettside
Modern Firearms – Ruger P-series Arkivert 2. september 2010 hos Wayback Machine.
Aepophilidae

Aepophilidae er en familie som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Det er bare kjent én art, som er et av ganske få insekter som lever hele sitt liv i saltvann.


== Utseende ==
Aepophilus bonnairei er en liten (2 mm), grønnlig-brun tege med forkortede vinger. Hodet er kort og bredt med nokså små, halvkuleformede fasettøyne. Pronotum er mye bredere enn langt og trapesformet. Forvingene er ganske korte, bakvinger mangler. Bakkroppen er tett kledt med fine hår. Beina er slanke, føttene tre-leddete.


== Levevis ==
Aepophilus bonnairei lever i fjæra. Den lever i bergsprekker og mellom alger i fjæresonen, vanligvis i familiegrupper. Denne tegen lever store deler av sitt liv under saltvann, og er dermed ett av ganske få insekter som har tilpasset seg dette miljøet. Den puster ved hjelp av et såkalt plastron, en flat luftboble som er festet til en matte av hår, som utveksler gasser med vannet omkring. Den trenger dermed ikke å komme ofte til overflaten etter luft. Den er et rovdyr som jakter på små virvelløse dyr.


== Utbredelse ==
Den finnes langs atlanterhavskysten av Nord-Afrika og Europa nord til Storbritannia og Irland.


== Systematisk inndeling ==
Familien er systematisk plassert i gruppen Leptopodomorpha, sammen med: Saldidae, Leptopodidae og Omaniidae
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på  ...oidea.

Nebbmunner (Hemiptera)
delgruppe Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
delgruppe teger (Heteroptera)
gruppe Leptopodomorpha
familien Aepophilidae – bare én kjent art
Aepophilus bonnairei Signoret, 1879


== Kilder ==
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Aepophilidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Aepophilidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aepophilidae hos Fauna Europaea 
(en) Aepophilidae hos Fossilworks 
(en) Aepophilidae hos ITIS 
(en) Aepophilidae hos NCBI 
(en) Kategori:Aepophilidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aepophilidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Norsk senter for demokratistøtte

Norsk senter for demokratistøtte (NDS) ble opprettet som et prøveprosjekt i 2002 for å støtte fremveksten av stabile flerpartidemokratier i Norges hovedsamarbeidsland og samarbeidsland for utvikling. I 2006 ble NDS omdannet til en selvstendig, partpolitisk nøytral, paraplyorganisasjon for de norske partiene med representasjon på Stortinget. Grunntanken var at norske politiske partier besitter erfaringer og kunnskap som politiske partier i nye og svake demokratier kan dra nytte av. Erfaringsutveksling i form av seminarer, kurs og opplæringsprogrammer tilrettelagt av norske politiske partier og politiske partier i Sør var en sentral del av arbeidet.I eksterne gjennomganger ble det fremhevet at ideen om å styrke politiske partier i nye/unge demokratier ved å benytte kunnskap og erfaring fra politiske partier i Norge er god, men at organiseringsformen som ble valgt for NDS gjorde det vanskelig å oppnå dette. Arbeidet fikk kritikk for å ha for lite kapasitet i sekretariatet, å være for lite effektive i pengebruken, i for stor grad å vektlegge søsterpartisamarbeid fremfor prosjekter der flere partier deltok og i for liten grad å bli kontrollert av Utenriksdepartementet/Norad. Dette gjorde at det var vanskelig å spore hva de faktiske resultatene av arbeidet var.Etter en serie kritiske artikler i avisen Dagens Næringsliv ble senteret lagt ned av daværende utviklingsminister Erik Solheim i mai 2009. Inntil nedleggingen hadde senteret brukt om lag 47 millioner kroner.


== Referanser ==
Malaika

Malaika, er en sang fra Øst-Afrika. 
Mailaika betyr engel på swahili,  og sangen ble første gang  innspilt av den kenyanske musiker Fadhili William og hans band Jambo Boys i 1960. Fadhili William betraktes som forfatter til teksten, selv om dette er noe omdiskutert.
Sangen blev senere spilt inn på nytt av den britiskfødte kenyanske musiker Charles Worrod, som gjorde sangen internasjonalt kjent.
The Hep Stars hadde en stor hit med den i Sverige i 1967. De fant sangen da de var i Kenya i februar/mars 1967 for å spille inn en film. B-siden: "It's Nice To Be Back", er komponert av Benny Andersson
I Norge var det først og fremst Birgitte Grimstad som hadde sangen på sitt repertoar.


== Eksterne lenker ==
Sangteksten på swahili og engelsk
Arne Benoni

Arne Benoni (født Arne Benonisen, 1951 på Napp i Flakstad) er en norsk countryartist.
Benoni har hatt suksess i USA og er en populær countrysanger i Norge.«Lofotsheriffen» fra Norge har hatt hitlåter både på Billboard- og Cash-Box-listene i USA og i mange andre land. Han har spilt på Grand Ole Opry og på amerikansk TV, turnert i Europa, opptrådt med stjerner som Lynn Anderson og Dottie West, og blir regnet som en god tolker av Jim Reeves’ sanger.    


== Diskografi ==
Blue Boy – 1982
Looking For Love – 1983
Country Music done my way – 1986 (Kassett)
Lofotsheriffen – 1987
Made In Nashville – My Tribute To Jim Reeves – 1988
On Easy Street – 1989
Kystcountry – 1989 (kassett)
As For Me – 1990 (med Dottie West)
A Merry Christmas From Arne Benoni – 1990
På norske veier – 1992
Here And Now – 1994
Arne Benoni With Jim Reeves’ Blue Boys – 1998
One Life Stand – 2001
If I Live To Be A Hundred (18 Favorites) – 2003
Country Caravan – 2004
Some Old And Some New – 2007
I'm Coming Home – 2007
Acoustic Country Duets – 2015 (med Heidi Hauge)
After the Storm – 2017
Døra på gløtt – 2019


== Eksterne lenker ==
(en) Arne Benoni på Internet Movie Database 
(en) Arne Benoni på Discogs 
(no) Arne Benoni på Rockipedia
Comptonia peregrina

Comptonia peregrina er en art i porsfamilien. Den er den eneste arten i sin slekt og er utbredt i østlige Nord-Amerika.
Den er en løvfellende busk med opprett vekst og blir opptil 1,5 m høy. Den sprer seg med jordstengler og danner tette bestander. Kvistene er rødbrune til grå og ullhårete. Bladene er fjærflikete, 3–15,5 cm lange og 0,3–2,9 cm brede. De er hårete, mørkegrønne på oversiden og grågrønne under. Bladene har mange kjertler og dufter sterkt når de knuses. Arten har akselblad.
Blomstene er enkjønnede. Hann- og hunnblomster sitter som regel på ulike planter, men av og til på samme. Hannblomstene er samlet i endestilte rakler. Hunnblomstene sitter i en kuleformet blomsterstand med røde høyblad. Frukten har ikke noe vokslag og er 2,5–5,5 mm i diameter.
Comptonia peregrina vokser på næringsfattig, tørr jord i furuskog og på hogstflater. Den har nitrogenfikserende bakterier i utvekster på røttene som gjør at den kan trives på slike steder. Arten er utbredt i de canadiske provinsene New Brunswick, Nova Scotia, Ontario, Prince Edward Island og Québec. I USA finnes den vestover til Minnesota og sørover til nordligste Georgia.
De karakteristiske, bregneaktige bladene er funnet som fossiler fra sen kritt og kenozoikum mange steder på den nordlige halvkule. Fossile frukter er kjent fra sen kritt til pliocen i Russland og sen eocen til miocen i Europa.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
«Comptonia peregrina». Flora of North America. Besøkt 16. februar 2019. 
«Comptonia peregrina». Missouri Botanical Garden. Besøkt 16. februar 2019. 
X.-Q. Liang m.fl. (2010). «Comptonia naumannii (Myricaceae) from the early Miocene of Weichang, China, and the palaeobiogeographical implication of the genus». Review of Palaeobotany and Palynology. 163 (1–2): 52–63. ISSN 0034-6667. doi:10.1016/j.revpalbo.2010.09.004. 
V. Teodoridis m.fl. (2017). «Fossil Comptonia difformis (Sternberg) Berry (Myricaceae) from the type area in North Bohemia with comments on foliage anatomy and associated fruits». Bulletin of Geosciences. 92 (2): 185–210. ISSN 1802-8225. 


== Eksterne lenker ==
(en) Comptonia peregrina i Encyclopedia of Life 
(en) Comptonia peregrina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Comptonia peregrina hos ITIS 
(en) Comptonia peregrina hos NCBI 
(en) Comptonia peregrina hos The International Plant Names Index 
(en) Comptonia peregrina hos Tropicos 
(en) Kategori:Comptonia peregrina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Comptonia peregrina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Comptonia peregrina – detaljert informasjon på Wikispecies
George Wall

George Wall (født 20. februar 1885 i Sunderland, død 1962 i Manchester) var en engelsk fotballspiller.
Han begynte karrieren i lokale klubber i nordøst-England, før han i 1902 prøvde lykken som spiller i Barnsley FC, som spilte i 2. divisjon. I april 1906 ble han oppdaget av noen speidere fra Manchester United. Han ble kjøpt av manager Ernest Mangnall for £175 i 1906. Barnsley synes det var en grei kompensasjon for å miste en god angriper. På denne tida spilte også Manchester United i 2. divisjon, og Wall hadde skapt problemer for klubben før. Men nå var vingen klar for United.
United hadde fine muligheter til å rykke opp til den øverste divisjonen, og Wall ble matchvinner i debuten sin mot Clapton Orient. Opprykk ble det på Manchester-laget. Riktignok ble Bristol City vinnere av divisjonen, men United ble nummer to og rykka opp.
Uniteds comebacksesong i 1. divisjon endte med en fin åttendeplass. Publikum strømmet til kampene, og United hadde et spennende lag på gang. Fra før hadde man spillere som Harry Moger, Charlie Roberts og Alex Bell, og etter hvert kom også stjernene Sandy Turnbull og Billy Meredith. George Wall spilte bra fra sin posisjon på kanten og han spilte sin første av i alt syv landskamper for England høsten 1907.
Neste sesong ble en stor sesong for Manchester United. Klubben vant sitt første ligagull og Wall scora 19 mål, bare slått av Turnbull med 25.
Det ble med den suksessen i ligaen, for i sesongen 1908/09 ble United nummer 13. Til tross for dårlig ligaspill, vant Manchester United FA-cupen dette året med 1–0 mot Bristol City. Sandy Turnbull ble målscorer og Charlie Roberts, kapteinen, kunne igjen løfte et trofe.
Selv om denne sesongen ikke var Uniteds beste, var det kanskje Walls beste sesong i United-trøya. Ikke nok med å vinne FA-cupen, Wall scora begge målene som gjorde at England slo Skottland i det britiske mesterskapet.
I 1909/10 ble United nummer fem i ligaen. Sesongen 1910/11 skulle bli en jubelsesong for klubben. United vant ligaen igjen, ett poeng foran Aston Villa. Dette var Uniteds siste ligatittel på 41 år.
Men som i 1908 ble påfølgende sesong en skuffelse, og laget begynte å gå i oppløsning. Flere av spillerne forsvant og manager Mangnall bytta beite. Han tok turen til naboen Manchester City.
Men George Wall ble og spilte fram til første verdenskrig da han meldte seg til krigstjeneste og var sersjant under krigen. Han spilte 319 kamper for Manchester United og scora 100 mål.
Etter krigen kjøpte Oldham Athletic han for £200. Videre spilte han for Hamilton Academical, før han spilte en kort periode i Rochdale FC.
Han døde 77 år gammel, i 1962.


== Kilder ==
Profil på Manchester Uniteds offisielle side
Profil på United.no


== Eksterne lenker ==
(en) George Wall – national-football-teams.com 
(en) George Wall – EU-Football.info
Norsk organisasjon for dyreassistert terapi

NODAT (Tidligere «Norsk organisasjon for dyreassistert terapi») er en frivillig organisasjon som jobber for dyreassisterte intervensjoner i Norge. Organisasjonen ble grunnlagt av Ida Eliassen-Coker 13. september 2008. NODAT godkjenner terapihunder ved å samarbeide med Delta Society som har over 10 000 registrerte ekvipasjer og 30 års erfaring.
Eliassen-Coker og  et samlet styre gikk inn for å  legge ned organisasjonen da de anså  det som  uansvarlig å  drive videre uten finansiering i 2013. Organisasjonen ble drevet videre at enkeltmedlemmer som formet et nytt styre på årsmøtet.
NODAT er en landsomfattende ideell organisasjon. NODATs formål er å jobbe for helsefremmende tiltak ved hjelp av dyr. Dette er et frivillig supplement til eksisterende helsetjenester.


== Eksterne lenker ==
NODAT
Delta Society
Joe Cassidy

Joseph «Joe» Cassidy (født 30. juli 1872, død ukjent) var en skotsk fotballspiller.
Han begynte karrieren rundt 1890 i Motherwell FC. Etter å ha spilt der gikk turen til Blyth FC i 1893. I 1893 ble han Manchester United-spiller. Men etter bare å ha spilt en testkamp, ble han Celtic-spiller etter to måneder. Han spilte i Celtic fram til 1895 da han igjen tok turen til Manchester United, eller Newton Heath som klubben het den gang. 
Han var en notorisk målscorer i United. Han scoret 99 mål på 167 kamper. 
Manchester City kjøpte han for £250 i april 1900. Han spilte 31 kamper og scoret 14 mål, men oppholdet var ikke det beste, og han ble solgt til Middlesbrough FC for £75 i 1901. Han spilte fem sesonger i Middlesbrough før han i 1906 gikk til Workington FC. Han spilte 135 kamper og scoret 34 mål for Middlesbrough.


== Kilder ==
Profil på Manchester Uniteds offisielle side
Latvijas Ceļš

Latvijas Ceļš (norsk oversettelse: «Latvias vei», forkortet LC) var et liberalt politisk parti i Latvia. Det var et sentrum–høyreparti som gikk sterkt inn for Latvias medlemskap i Den europeiske union. Partiet plasserte seg i sentrumsposisjon i statsborgerskapsspørsmålet. 
Partiet ble dannet i september 1993 av aktivister fra Latvias folkefront. Partiet ble det viktigste som sprang ut av denne bevegelsen, som var en drivende kraft bak Latvias uavhengighet fra Sovjetunionen. Latvijas Ceļš ble medlem av Den liberale internasjonale.Ved parlamentsvalget i 1993 fikk partiet 32,4 prosent av stemmene og dannet regjering. Ved valget i 1995, da landet gjennomgikk en alvorlig bankkrise, falt oppslutningen om partiet til 14,6 prosent, mens de i 1998 fikk 18 prosent. Partiet deltok i alle regjeringer fra juli 1993 til katastrofevalget i november 2002, da partiet fikk 4,9 prosent av stemmene og så vidt falt for sperregrensen.I 2004 kom imidlertid partiet inn i Europaparlamentet, der det sluttet seg til Alliansen av liberale og demokrater for Europa.
Ved parlamentsvalget i 2006 kom Latvijas Ceļš inn i Saeima igjen på felleslister med det kristendemokratiske Latvijas Pirmā Partija (LPP). I 2007 slo de to partiene samt to lokale partier seg sammen til LPP/LC, men falt for sperregrensen i 2011 og oppløste deretter seg selv.


== Referanser ==
Ensomheden

Ensomheden eller Ujedinenija (russisk Oстров Уединения) er en øy i Russland i Karahavet. Den ligger midt mellom de større øyene Novaja Semlja og Severnaja Zemlja.
Øya er øde og islagt, men om sommeren er det noe tundravegetasjon. Lengden er 18,5 km og arealet 202 km². Den er flat og med noen myrer og små innsjøer, med høyeste punkt på bare 30 meter over havet. Nordøst på øya strekker det seg ut en lang landtunge. 
Det finnes isbjørn, hvalross og sel, samt mange forskjellige fuglearter på øya. 
Den nærmeste landområdet er Izvestij TSIK-øyene, som ligger 150 km mot sørøst. 
Administrativt tilhører Ensomheden Krasnojarsk kraj og er en del av Det store arktiske statlige naturreservatet, det største naturreservatet i Russland og Europa. 


== Historie ==
Den norske ishavsskipperen Edvard Holm Johannesen frå Balsfjord ga øya det poetiske navnet ved oppdagelsen 26. august 1878, på grunn av den avsidesliggende plasseringen.
Den sovjetiske polfareren professor V. Yu. Vize mente at det var et stort grunt område og kanskje flere uoppdagede øyer omkring Ensomheden.

Oppdagelsen av den enslige øya kalt Einsamkeit, ved kaptein Johannesen [...] er av største viktighet og betydning, som en indikasjon på at det finnes land som hittil er ukjent i den retningen. Selv om den fikk sitt nåværende navn av kaptein Captain Johannesen, et navn som betyr «ensom» og «alene», virker det svært usannsynlig at den skulle vise seg å være så isolert som antatt [...] som fører til antagelsen at det kunne være den sørligste enden av en kjede øyer øst for Franz Josefs Land.
Under sin egen ekspedisjon til Frans Josefs land med isbryteren «Malygin» i 1931 håpet han å utføre oseanografiske undersøkelser i Karahavet, men professor Vize kom ikke så langt på grunn av store mengder havis. Senere ekspedisjoner og satellittbilder viste at det ikke var andre øyer i nærheten av Ensomheden.
Under en ekspedisjon på 1930-tallet oppdaget den sovjetiske paleontologen A. N. Rjabinin en halsvirvel av en plesiosaur (Plesiosaurus latispinus) på øya.
Under andre verdenskrig hadde Sovjetunionen en mindre værstasjon på Ensomhedsøen. 8. september 1942 kom den tyske ubåten U-251 under kapteinløytnant Timm til overflaten nær øya, avfyrte granater og ødela stasjonsbygningen. Dette var en av de siste handlingene til Kriegsmarine under Operasjon Wunderland. Polarstasjonen ble bygd opp igjen senere, men ble igjen forlatt i 1996.
Opplevelsesturisme

Opplevelsesturisme er et reiselivskonsept, der turistene tilbys spesielle opplevelser, fortrinnsvis noe som er stedegent og ikke kan oppleves de fleste andre steder.
Foruten besøk i dyreparker og lignende, inngår i dag havfisketurer, hvalsafari, ørn-observasjoner osv, mens tilhengere av ekstreme opplevelser tilbys strikkhopping, basehopping, fjellklatring og lignende, som del av en pakke, der gjerne opphold og måltider inngår i prisen.
Formel Master-sesongen 2009


== Teams and drivers ==


== Kalender ==


== VM-stilling ==


=== Førere ===
Selburose

Selburose, også skrevet Selbu-rose og kalt selbumønster, er et ornament formet som en stjerne eller rosett med åtte spisse blader (spissruter), og som tradisjonelt har vært brukt i mønster på strikkeplagg fra Selbu i Trøndelag. Selburoser forekommer i ulike former, mønsterkombinasjoner og farger, men oftest som svarte figurer på hvit bunn. Plagg med dette rosemønsteret kan kalles selbuvott, selbugenser, selbustrømper, selbustrikk og så videre.


== Historikk og bruk ==

		
		
		
		


== Se også ==
Oktagram, åttetakket stjerne


== Referanser ==
Behrn Arena

Behrn Arena, på folkemunne kalt Eyravallen, er en fotballarena i Örebro, Sverige. Eyravallen ble innviet den 26. august 1923 og er hjemmebane for Örebro SK. Stadionet rommer 14 500 tilskuere, hvorav 7 250 er sitteplasser. 
Publikumsrekorden er 1961 i kampen mellom Örebro SK og Degerfors IF, da 20 066 tilskuere kom. I 2004 besøkte Gyllene Tider arenaen, med 22 459 personer til stede. 


== Historie ==
Örebro SK ble den første eliteklubben  som spilte på kunstgress, da Behrn Arena fikk det underlaget samtidig med ombygningen av den nordre tribunen. Arenaen fikk i 2007 en helt ny ståplatsstribune på den vestre siden. Den gamle tretribunen har blitt erstattet av en moderne tribune som inneholder restauranter og kontorer. 


== Tribuner ==
Nordre tribune bygd 2003. 4 250 sitteplasser under tak.
To restauranter, en pub, flere selskapslokaler.
Søndre tribune bygd 1974. 3 000 sitteplasser under tak.
Vestre tribune bygd 2007. 4 250 stående eller alternativt 1500 sittende.
Østre tribune er en ståplasstribune reservert bortefansen.