jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Korpiselkä

Korpiselkä er en tidligere finsk kommune i Viborgs län. Kommunen lå nord for innsjøen Ladoga. Korpiselkä hadde 3 584 innbyggere i 1939.
Nesten hele Korpiselkä kommune ble avstått til Russland i 1944. Det som ble igjen av kommunen ble innlemmet i Tuupovaara kommune i 1946.
Den avståtte delen av Korpiselkä ligger i dag i Suojarvi rajon i den russiske republikken Karelia.


== Eksterne lenker ==
Kart over Korpiselkä
Abram Deborin

Abram Moisejevitsj Deborin (Joffe) (Абрам Моисеевич Деборин (Иоффе), født 4. junijul./ 16. juni 1881greg. i Opino i Tsarrussland i det som nå er Taurage fylke i Litauen, død 8. mars 1963 i Moskva) var en sovjetisk marxistisk filosof og akademiker ved Det sovjetiske vitenskapsakademi (utnevnt 1929). 
Etter oktoberrevolusjonen i 1917 ble den radikale filosofi i det som ble Sovjetunionen spaltet i to hovedretninger, «dialektikerne» (Deborin) og «mekanikerne» (Bukharin). I 1931 avgjorde Stalin debatten mellom dialectikere og mekanikere ved et dekret der den dialektiske materialisme ble opphøyet til rettesnor for marxismen-leninismen. Han kodifiserte deretter «Diamat» (den dialektiske materialisme) ved sitt verk  Om den dialektiske og den historiske materialisme (1938) ved å anføre de «dialektikkens lover» som styrer de forskjellikge disipliner, og særlig historievitenskapen. Slik ble Deborin-fløyens diamattanker normgivende innen de fleste kommunistiske partier tilknyttet Den tredje internasjonale. Diamat ble Sovjetunionens offisielle ideologi og forble det til Sovjetunionens fall. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Deborins biografi (på russisk)
Foto – fra det russiske vitenskapsakademi
Frederick Choates webside om Deborin
Russlands marine

Russlands marine (russisk: Военно-морской флот России [ВМФ]; Vojenno-morskoj flot Rossii) er den sjømilitære grenen av Russlands væpnede styrker. Den russiske marinen har skipstypeforkortelsen RFS, og har siden april 2016 hatt admiral Vladimir Koroljov som øverstkommanderende.
Den moderne russiske marinen har sitt utspring i den sovjetiske marine etter Sovjetunionens fall i 1991. Sovjet-marinen var blitt bygget ut til en av verdens sterkeste under Sergej Gorsjkovs ledelse, men de økonomiske problemene og de kaotiske tilstandene i det russiske samfunnet på tidlig nittitall gjorde at marinen raskt ble nedprioritert. Større mengder russiske orlogsfartøy ble enten lagt i opplag eller solgt til utlandet, mens utrangerte atomubåter ble liggende til kai og ruste. Flere alvorlige hendelser, slik som «Kursk»-ulykken, gjorde at marinen fikk et frynsete rykte.
Den russiske marinen består av fire flåter og én flotilje:

Østersjøflåten er basert i Baltijsk og Kronsjtadt, med hovedkvarter i Kaliningrad
Den kaspiske flotiljen med baser i Astrakhan og Makhatsjkala
Stillehavsflåten med hovedbase i Vladivostok og en base i Petropavlovsk-Kamtsjatskij
Svartehavsflåten har baser blant annet i Sevastopol og Novorossijsk
Nordflåten med hovedbase i Severomorsk og med flere baser i Murmansk-områdetNordflåten er den sterkeste delen av marinen med omtrent 55 000 mann. Her ligger også de operative strategiske ubåtene, og hangarskip som «Admiral Kuznetsov».


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Russian Navy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Georgij Plekhanov

Georgij Valentinovitsj Plekhanov (Георгий Валентинович Плеханов, født 29. novemberjul./ 11. desember 1856greg. i Gudalovka i dagens oblast Lipetsk i Russland, død 1918 i Terijoki som den gang var del av Finland) var en russisk journalist og filosof. Han kalles gjerne «den russiske sosialdemokratiets far», og han introduserte marxismen i Russland. Lenin betraktet Plekhanov som sin læremester.
Men Plekhanov ble mot slutten av sitt liv mensjevik og var kritisk til oktoberrevolusjonen (1917). Lenin og bolsjevikene valgte likevel å hylle Plekhanov med en statue etter hans død i 1918.


== Verk ==
A New Champion of Autocracy (1889)
Anarkism och socialism (1895) på engelsk
Den monistiska historieuppfattningens utveckling (1895)
Essays on the History of Materialism (1896)
The Materialist Conception of History (1891)
Belinski and Rational Reality (1897)
Om personlighetens roll i historien (1898)
Fundamental Problems of Marxism (1908)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Georgij Plekhanov-biografi
Soanlakhti

Soanlakhti (russ.: Соанлахти, finsk: Soanlahti) er et tettsted i Suojarvi rajon i russisk Karelia. Tettstedet ligger nord for innsjøen Ladoga.
Før 1944 var Soanlahti en finsk kommune i Viborgs län. Antall innbyggere i kommunen var 3 106 i 1939, en stor andel av dem var ortodokse.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Soanlahti i Nordisk familjebok, bind 26, spalte 163, 1917
Kart over Soanlahti
Lauri Vilkko

Lauri Tapani Vilkko (født 13. august 1925 i Rautjärvi, død 13. oktober 2017) var en finsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Vilkko vant en olympisk bronsemedalje i moderne femkamp under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det finske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Ungarn og Sverige. De andre på laget var Olavi Mannonen og Olavi Rokka.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Bronse i moderne femkamp, lag  Finland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lauri Vilkko – Olympics.com 
(en) Lauri Vilkko – Olympic.org 
(en) Lauri Vilkko – Olympedia 
(en) Lauri Vilkko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lauri Vilkko – databaseOlympics.com (arkivert)
Forsvarsdepartementet (Russland)

Forsvarsdepartementet i Den russiske føderasjonen (russisk: Министерство обороны Российской Федерации; i dagligtalen bare Минобороны [Minoborony]) er en av de 14 russiske departementene og utgjør den politiske ledelsen for Russlands væpnede styrker. Det ledes fra 6. desember 2012 av forsvarsminister Sergej Sjojgu. Hovedkontoret ligger i Znamenka-gaten 19 i Moskva.
Forsvarsdepartementets hovedoppgave er å designe og implementere russisk forsvarspolitikk. Departementet fikk sin nåværende struktur i 2004 etter et dekret fra president Vladimir Putin.
Hovedkontoret ligger i Znamenka-gata 19 i Moskva.
Forsvarsministeren heter i 2019 Sergej Sjojgu. Han har hatt stillingen forsvarsminister siden 6. november 2012.


=== Sammensetning i 2017 ===
Øverste ledelse i 2017 inkluderte:
Generalstabssjef – Armégeneral Valery Gerasimov (siden 9. november 2012)
Nestkommanderende generalstabssjef – Ruslan Tsalikov (siden 24. desember 2015)
Statssektretær – Armégeneral (pensjonert) Nikolay Pankov (siden 13. september 2005)


=== Hovedkommandoer ===
Den russiske hæren
Den russiske marinen
De russiske luft- og romfartsstyrkene


=== Kommandoer ===
De strategiske rakettstyrker
De russiske luftlandestyrkerEnheter underlagt Forsvarsminsteriet i august 2012 inkluderte:
Presse- og Informasjonsdirektorat
Kroppsøvingsdirektorat
Finansdirektorat
Militært helsedirektorat
Militært innkjøpsdirektorat
Militært eiendomsdirektorat
Militært ekspertsenter
Militært administrasjonsdirektorat
Hoveddirektorat for militærpolitiet
Direktorat for store militære investeringer
Departement for statlig konsum og kapitalforvaltning
Departement for statlig arkitektur og konstruksjon
Departement for sanatorier og rekreasjon
Direktorat for busteder
Hoveddirektoratet for missiler og artilleri (GRAU)
Departement for dyphavsforskning
12. Hoveddirektorat i Russlands forsvarsministerium


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(es) Offisielt nettsted 
(ar) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) Ministry of Defence of Russia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Olavi Rokka

Olavi Antero Rokka (født 9. august 1925 i Viborg, død 21. desember 2011 i Hyvinge) var en finsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Vilkko vant en olympisk bronsemedalje i moderne femkamp under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det finske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Ungarn og Sverige. De andre på laget var Lauri Vilkko og Olavi Mannonen.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Bronse i moderne femkamp, lag  Finland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olavi Rokka – Olympedia 
(en) Olavi Rokka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Olavi Rokka – databaseOlympics.com (arkivert)
Yang Xianzhen

Yang Xianzhen (kinesisk: 杨献珍; pinyin: Yáng Xiànzhēn, født 24. juli 1896, død 25. august 1992 i Beijing) var en ledende politiker innen Det kinesiske kommunistparti. Han var president for Partiskolen for det kinesiske kommunistpartis sentralkomite fra 1955 til 1961.
Han var en ledende marxistisk teoretiker og et medlem av sentralkomiteen som deltok i det kinesiske kommunistpartis ideologiske interne ideologiske stridigheter 1962-1964. Hans standpunkter i den såkalte «En deler seg i to-kontroversen» falt ikke i smak hos Mao Zedong som holdt en tale i desember 1963 om hvordan partiet måtte beriktige sin kurs, og etter en inngående granskning av Yangs skriverier fra 1950-årene ble det mulig for hans motstandere å «bevise» at han var blitt ført på avveie av den sovjetiske filosof Abram Deborin hva gjaldt noen sider ved tese-antitese-dialektikken. Dermed ble han isolert og mistet sin innflytelse. 
Ved kulturrevolusjonens utbrudd i 1966 ble han fordømt som «kontrarevolusjonær revisjonist». Hans bånd til Peng Dehuai, Liu Shaoqi og Peng Zhen var mye av bakgrunnen, og han måtte lide både tortur og fengsling. 
I 1979 fremstod han igjen i det fri, og deltok også i noen grad i den spirende samfunnsdebatt som fant sted tidlig i 1980-årene.


== Litteratur ==
Merle Goldman: «The Cinese Communist Party's 'Cultural Revolution' of 1962-64», i Chalmers Johnson (red.): Ideology and Politics in Contemporary China, Seattle: University of Washington Press, 1973
Carol Lee Hamrin og Timothy Cheek: China's Establishment Intellectuals, M. E. Sharpe, Inc., 1986.


== Eksterne lenker ==
China's establishment intellectuals
Memorial collection of Yang Xianzhen's work 100 years after his birth
Olavi Mannonen

Olavi Aleksanteri Mannonen (født 7. mars 1930 i Viborg, død 17. mars 2019) var en finsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Mannonen vant en olympisk bronsemedalje i moderne femkamp under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det finske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Ungarn og Sverige. De andre på laget var Lauri Vilkko og Olavi Rokka. 


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Sølv i moderne femkamp
1952  Helsingfors -  Bronse i moderne femkamp, lag  Finland
1956  Melbourne -  Bronse i moderne femkamp, lag  Finland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olavi Mannonen – Olympedia 
(en) Olavi Mannonen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Olavi Mannonen – databaseOlympics.com (arkivert)
Vuoksela

Vuoksela er en tidligere finsk kommune i Viborgs län. Kommunen lå på Det karelske nes ved elven Vuoksen. Vuoksela hadde 2 940 innbyggere i 1939.

Vuoksela ble avstått til Russland i 1944 og ligger nå i Priozersk rajon i Leningrad oblast.
Stedet Uusikylä fikk navnet Novaja Derevnja (Новая Деревня) i 1949.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Vuoksela i Nordisk familjebok, bind 32, spalte 1216, 1921
Kart over Vuoksela
Sid McGinnis

Sid McGinnis (født 6. oktober, 1949 i Pittsburgh, Pennsylvania) er en amerikansk musiker best kjent som gitarist i The CBS Orchestra, som var husbandet til Late Show with David Letterman.
Har turnert med artister som Barry Manilow, Peter Gabriel, Carly Simon og Laurie Anderson. Han har også spilt på platene til blant andre Dire Straits, Ashford & Simpson, David Lee Roth, Paul Simon,Simon & Garfunkel, Bob Dylan, David Bowie og Leonard Cohen.McGinnis ble med i The World's Most Dangerous Band i 1984, som var Late Night with David Lettermans husband. Han var egentlig bare invitert til å spille gitar med bandet en uke, men endte opp med å bli bandets faste gitarist. Da David Letterman skiftet fra NBC til CBS og Late Show with David Letterman i 1993, ble han med på lasset og forble et av medlemmene i The CBS Orchestra til Letterman gikk av med pensjon 20. mai 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sid McGinnis på Internet Movie Database 
(en) Sid McGinnis på Discogs 
(en) Sid McGinnis på MusicBrainz 
(en) Sid McGinnis på Songkick 
(en) Sid McGinnis på AllMusic 
(en) Biografi hos CBS
Manlio Di Rosa

Manlio Di Rosa (født 14. september 1914 i Livorno, død 15. mars 1989 i Livorno) var en italiensk fekter som deltok i flere olympiske leker, 1936 i Berlin, 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Di Rosa ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i florett. De andre på laget var Giulio Gaudini, Gioacchino Guaragna, Gustavo Marzi, Giorgio Bocchino og Ciro Verratti.
Tjue år senere, under Sommer-OL 1956 i Melbourne vant han en ny gullmedalje i lagkonkurranse i florett. De andre på laget var Edoardo Mangiarotti, Luigi Carpaneda, Giancarlo Bergamini, Antonio Spallino og Vittorio Lucarelli.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
1956  Melbourne -  Gull i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
1948  London -  Sølv i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
1952  Helsingfors -  Sølv i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
1952  Helsingfors -  Bronse i fekting, florett  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Manlio Di Rosa – Olympedia 
(en) Manlio Di Rosa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Manlio Di Rosa – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Manlio Di Rosa – Italias olympiske komité
Felicia Michele Collins

Felicia Michele Collins (født 10. april 1964 i New York City) er en amerikansk musiker best kjent som gitarist i The CBS Orchestra, som var husbandet til Late Show with David Letterman.
Hun har også spilt på platene til artister som Billy Bob Thornton, Whitney Houston, George Clinton and P-Funk, Cyndi Lauper, Madonna, Vonda Shepard, The Thompson Twins, Al Jarreau, Nile Rogers, Philippe Saisse, Jan Pulseford, Chaka Khan, David Sanborn, Jay Z & Pharrell, Snoop Dogg og N'Dea Davenport
I tillegg til å være gitarist behersker hun også trommer og er vokalist.Hun har vært med i The CBS Orchestra siden premieren av Late Show with David Letterman 30. august 1993, til programmet ble sendt siste gang 20. mai 2015.
Hun dannet og er medlem av bandet Bitchslapp, som har skiftet navn til Felicia Collins & THE LIFE.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Felicia Michele Collins på Internet Movie Database 
(en) Felicia Michele Collins på Discogs 
(en) Felicia Michele Collins på MusicBrainz 
(en) Felicia Michele Collins på Songkick 
Biografi hos CBS
Profil hos apple.com
Hjemmesiden til Felicia Collins
Gioacchino Guaragna

Gioacchino Guaragna (født 14. juni 1908 i Milano, død 19. april 1971 i Milano) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin,
Guaragna ble olympisk mester i fekting for andre gang under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i florett. De andre på laget var Giulio Gaudini, Manlio Di Rosa, Gustavo Marzi, Giorgio Bocchino og Ciro Verratti.


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
1936  Berlin -  Gull i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
1932  Los Angeles -  Sølv i fekting, florett lagkonkurranse  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Gioacchino Guaragna – Olympedia 
(en) Gioacchino Guaragna – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gioacchino Guaragna – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Gioacchino Guaragna – Italias olympiske komité
Alberto Guerrero

Antonio Alberto García Guerrero (født 6. februar 1886 i La Serena i Chile, død 7. november 1959 i Toronto) var en chilensk-canadisk komponist, pianist og lærer. Han er mest kjent for å ha vært lærer og kunstnerisk mentor for den canadiske pianisten Glenn Gould, men Guerrero hadde stor innflytelse på flere da han underviste ved Toronto Conservatory of Music.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alberto Guerrero – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alberto Guerrero på MusicBrainz
Karl Sundby

Karl Sigurd Sundby (født 3. mai 1953, død 18. januar 2020) var en norsk skuespiller, teaterinstruktør og dramatiker. Han virket også som billedkunstner, og hadde utstillinger med sine malerier.Sundby er kjent fra rollen som Åge Nygaard i dramaserien Hotel Cæsar. Han spilte i serien fra den begynte i 1998 til 2004 og var tilbake i serien i 2010 for å feire episode 2000.
Han hadde rollen som klovnen Thorvald i Olsenbanden jr. på Cirkus og den gale reiselederen Donald Kleveland i Viva Villaveien. I 2013 spilte han hovedrollen i musikalen Den Gode Hensigt i Svelvik, med musikk og tekst av Christin Grilstad Prøis og regi av Ole Christian Øen.
I 1992 etablerte han produksjonsselskapet Karlsvogna Teater sammen med samboeren Linda Pedersen. En av de prisbelønte teaterproduksjonene som ble til gjennom Karlsvogna Teater, var barneforestillingen Mamsepapsen.Han ble funnet død i sin egen leilighet 18. januar 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karl Sundby på Internet Movie Database 
(no) Karl Sundby hos Nationaltheatret 
(no) Karl Sundby hos Sceneweb 
(sv) Karl Sundby i Svensk Filmdatabas 
(da) Karl Sundby på Filmdatabasen 
(en) Karl Sundby på AllMovie 
(en) Karl Sundby hos The Movie Database 
(en) Karl Sundby hos Behind The Voice Actors
Pälkjärvi

Pälkjärvi er en tidligere finsk kommune i Kuopio län. Kommunen lå nord for innsjøen Ladoga. Pälkjärvi hadde 1 953 innbyggere i 1939.
Nesten hele Pälkjärvi kommune ble avstått til Russland i 1944. Det som ble igjen av kommunen ble innlemmet i Tohmajärvi kommune i 1946.
Den avståtte delen av Pälkjärvi ligger i dag i Sortavala rajon i den russiske republikken Karelia.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Pälkjärvi i Nordisk familjebok, bind 21, spalte 364, 1915
Kart over Pälkjärvi
Li Weihan

Li Weihan (kinesisk: 李维汉, pinyin: Lǐ Wéihàn, født 1896 i Changsha i provinsen Hunan i Kina, død 1984) var en kommunistisk kinesisk politiker, som blant annet hadde ansvar for å utforme Kinas kommunistiske partis politikk i etniske og i religiøse spørsmål. 
Han var en av grunnleggerne av Kinas kommunistiske parti og var den første rektor for Den sentrale partiskolen, en oppgave han hadde i årene 1933-35 og 1937-38. Etter grunnleggelsen av Folkerepublikken Kina var han sjef for partiets avdeling for enhetsfronten. I 1951 ledet Li den kinesiske delegasjonen som underskrev Syttenpunktsavtalen samme år, som innebar, om enn med nennsomt ordvalg, Kinas overherredømme over Tibet. Avtalen gav kineserne hånd om forsvar og utenrikssaker, mens Tibet skulle beholde sitt indre selvstyre.
Han var formann for Statskommisjonen for etniske anliggender fra 1949 til 1954. 


== Eksterne lenker ==
(en) Li Weihan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Li Weihan hos China Vitae
Bruce Kapler

Bruce Kapler (født 3. juli 1953) er en amerikansk saksofonist best kjent som tidligere medlem av The CBS Orchestra (1993–2012), som var husbandet til Late Show with David Letterman.
Han behersker instrumentene sopransax, altsax, tenorsaxofon, barytonsaxofon, bassaxofon, fløyte, klarinett, keyboard og vokal.
Ble fast medlem av The CBS Orchestra 1. november 1993, med spilte sammen med bandet allerede i 1988 som musiker og for å lage musikalske arrangement. Han hadde mer enn 30 opptredener og ble nominert til en Emmy Award i kategorien Musical Arranger for Late Night with David Letterman's Tenth Anniversary primetime special. I februar 2012 ga han seg i bandet for å forfølge andre interesser.
Han bruker å ta på seg nissedrakt og lue og spille barytonsaxofon-solo under Darlene Loves sang Christmas (Baby Please Come Home). Dette skjer i siste sending av Late Show with David Letterman før jul.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos CBS
Bruce Kapler hos Internet Movie Database
Al Cheznovitz

Al Cheznovitz, også kjent som Alan Chez (født 7. juli 1961 i Jersey City, New Jersey) er en amerikansk musiker best kjent som tidligere medlem av The CBS Orchestra, som var husbandet til Late Show with David Letterman.


== Oppvekst og karriere ==
Han startet sin karriere som 9 åring da han ble med i farens lokale trommekorps, The Saints. Han begynte Garfield Cadets før han i 1979 dannet bandet Atlantic City Expressway sammen med Jon Bon Jovi som spilte på forskjellige klubber rundt om i New Jersey i fem år. Al Chez sitt nyeste band Al Chez & The Brothers of Funk Big Band er et storband med 15 medlemmer.
Gikk ut fra John P. Stevens High School i Edison i New Jersey i 1980.
Han har spilt med artister som Tower of Power, Robert Cray Band, Spyro Gyra, Dave Edmunds, Dion, Graham Parker, Kim Wilson og Bon Jovi.
Al Chez møtte Paul Shaffer og basist Will Lee for første gang på en klubb i New York i 1986 og ble spurt om å turnere sammen med The World's Most Dangerous Band. Sammen med Paul Shaffer og co spilte han på festivaler som Jacksonville Jazz Festival og Summerfest in Wisconsin.
Han begynte å spille fast sammen med The CBS Orchestra 3. februar 1997. Han sluttet i juli 2012.Han spilt under arrangement som Presidential Inauguration i 1989, John Lennon's 50th Birthday Celebration og avslutningsseremonien til OL i Atlanta i 1996.
Han spiller trompet og flygelhorn.
Han bor fortsatt i New Jersey med sin kone Cat, og deres 6 barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Al Cheznovitz på Internet Movie Database 
http://www.alchez.com/
Biografi hos CBS
Stump the Band Al Chez Style
Giorgio Pellini

Giorgio Pellini (født 20. juli 1923 i Livorno, død 14. juni 1986 i  Livorno) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Pellini vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i florett bak Frankrike. De andre på laget var Renzo Nostini, Manlio Di Rosa, Edoardo Mangiarotti, Giuliano Nostini og Saverio Ragno


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
1952  Helsingfors -  Sølv i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
1952  Helsingfors -  Sølv i fekting, sabel lagkonkurranse  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Giorgio Pellini – Olympedia 
(en) Giorgio Pellini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giorgio Pellini – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Giorgio Pellini – Italias olympiske komité