jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
WikiWikiWeb

WikiWikiWeb ble startet i 1995 og grunnlagt av Ward Cunningham. Han var en pioner innen «Design pattern»-programmering og Extreme Programming som i 1994 startet programmeringen av WikiWikiWeb.
«Wiki» er hawaiisk og betyr «hurtig».
WikiWikiWeb spilte en viktig historisk rolle for verdensveven og Internett på grunn av dets innflytelse på andre nettsamfunn. WikiWikiWebs utelukkende fokus på spesialisert programmering gjorde innholdet uforståelig for de utenfor programmeringsverden, men andre, redaktører, besøkende og lesere, tok opp grunntanken om å gjøre sider redigerbare av brukerne og skapte deres egne nye wiki-motorer (programmer som kjører wikier) og wikier utenfor WikiWikiWeb.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) WikiWikiWeb – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Substitusjonschiffer

Monoalfabetisk substitusjon er en metode for å kryptere klartekst ut i fra et sett av regler, hvor bokstavene i alfabetet byttes ut med hverandre. Ved monoalfabetisk substitusjon er disse reglene faste gjennom hele teksten, i motsetning til polyalfabetisk chiffer hvor det brukes flere chifferalfabet. Hvis man erstatter bokstavene i klartekstalfabetet ut fra et helt tilfeldig mønster vil nøkkelen til chifferet bli hele chifferalfabetet, som i eksempelet under. 

Tabell som viser et polyalfabetisk substitusjonsalfabet uten nøkkel:
Klartekstalfabet: ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVXYZÆØÅ
Chifferalfabetet: FJGQWHÅLKMZBVUCNXETRASYIOØÆN
Men siden det kan være upraktisk å gå og huske på slike lange, tilfeldige rekker med bokstaver, kan man benytte seg av egenproduserte nøkler, som man setter først i chifferalfabetet, og plasserer resten av alfabetet deretter. Det er viktig at det ikke er bokstaver som gjentar seg, da vil man få problemer med dekrypteringen. Når man velger slike enkle nøkler blir det lettere å huske, og mindre rom for feil. I eksempelet under er det ENIGMA som er nøkkelen. 

Tabell som viser et polyalfabetisk substitusjonsalfabet med nøkkel:
Klartekstalfabet: ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZÆØÅ
Chifferalfabetet: ENIGMABCDFHJKLOPQRSTUVWXYZÆØÅ
Siden monoalfabetisk substitusjon tillater alle omkastninger av det vanlige alfabetet, ender vi opp med betraktelig flere nøkler enn ved Cæsarchifferet, nemlig 29! som er lik 8 841 761 990 000 000 000 000 000 000 000 mulige nøkler (sett ut fra det norske alfabetet), rundt 217 bits. (Bits er en betegnelse som brukes for å si hvor mange siffer tallet består av når det er skrevet med binærtall. Dette brukes ofte for å fortelle sikkerheten til nøkkelen i et chiffersystem. Jo større nøkkellengde, jo sikrere system). Selv om dette er betraktelig flere nøkler en Cæsar-chifferet som kun hadde 28 nøkler, regnes det ikke som et særlig sterkt chiffer, og går nokså raskt å knekke om teksten har en grei lengde. Man har kommet frem til at minimum 30 tegn i en chiffertekst er det som kreves av informasjon for å kunne bli dechiffrert, selv om det er å foretrekke fler. Chifferet brytes, i likhet med Cæsar-chifferet, ved hjelp av frekvensanalyse. Frekvensanalyse er en oppdagelse som ble gjort i Østen på 8 -900-tallet ved å se på språket med en kombinasjon av lingvistikk og statistikk.
Albert Fert

Albert Fert (født 7. mars 1938 i Carcassonne) er en fransk forsker. Han ble tildelt Nobelprisen i fysikk for 2007 sammen med Peter Grünberg. De to fikk prisen for utviklingen av en teknologi som har ført til at størrelsen på harddisker i datamaskiner ble betydelig redusert.


== Biografi ==
Fert tok eksamen ved École normale supérieure i Paris i 1962. Han tok en mastergrad i 1963 på Université Paris IV – Sorbonne, og tok doktorgrad i 1970 på Université Paris-Sud. I 1988 oppdaget Fert den kvantemekaniske gigantmagnetoresistanseffekten (GMR), som samtidig og helt uavhengig ble oppdaget av Peter Grünberg fra Forschungszentrum Jülich.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 2007 hos Nobelprize.org
(en) Albert Fert hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 2007
Peter Grünberg

Peter Grünberg (født 18. mai 1939 i Pilsen i Böhmen, død 7. april 2018 i Jülich i Tyskland) var en sudettysk fysiker. Han ble tildelt Nobelprisen i fysikk for 2007 sammen med Albert Fert for sitt arbeid med nanoteknologi. Grünberg oppdaget i 1988 GMR-effekten, som på 1990-tallet drastisk økte lagringskapasiteten på harddisker. Alle moderne datamaskiner bygger på denne teknologien.
Grünberg studerte i Frankfurt am Main og Darmstadt, hvor han tok doktorgraden i 1969 under Stefan Hüfner. Han tilbragte tre år ved Carleton-universitetet i Canada. Fra 1972 arbeidet han ved Forschungszentrum Jülich. I 1984 ble han Privatdozent og i 1992 professor ved universitetet i Köln. Han gikk av med pensjon i 2004, og har siden vært gjesteforsker ved Forschungszentrum Jülich.
I 1998 fikk Grünberg presidentens fremtidspris for sitt arbeid med GRM-effekten, og i 2006 ble han utnevnt til «årets europeiske oppfinner» i kategorien universitet og forskning av Europakommisjonen. I 2007 fikk han Deutsche Physikalische Gesellschafts Stern-Gerlach-medalje og senere samme år Wolf-prisen. 19. april 2007 fikk han Japan-prisen sammen med Albert Fert; prisutdelingen skjedde i nærvær av det japanske keiserparet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Nobelprisen i fysikk 2007 hos Nobelprize.org
(en) Peter Grünberg hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 2007
Kungliga vetenskapsakademiets pressemelding om Nobelprisen i fysikk 2007
Grünbergs hjemmeside på Forschungszentrum Jülich
GAIS

GAIS (Göteborgs Atlet- & Idrottssällskap) er en fotballklubb fra Göteborg. Klubben har spilt 49 sesonger i Allsvenskan og har vunnet den seks ganger, de fleste av disse på 1920-tallet, men spiller nå i Superettan.
Siden 1950-tallet har GAIS vært et lag som har beveget seg mellom Allsvenskan og de lavere divisjonene. Tre ganger har laget spilt i tredje divisjon, men har også gode plasseringer i Allsvenskan i perioden.


== Eksterne lenker ==
GAIS – offisiell side
Richard Sheldon

Richard Sheldon (født 9. juli 1878 i Rutland, Vermont, død 23. januar 1935 i New York City) var en amerikansk friidrettsutøver.
Under OL 1900 i Paris vant Richard Sheldon kulestøt med 14,10 m, 1 meter og 25 cm foran landsmannen Josiah McCracken. Tittelforsvareren Robert Garrett ble nummer tre med 12,35 m. 
Samme dag, 15. juli, ble også diskosøvelsen arrangert. Her vant ungareren Rudolf Bauer med 36,04 m foran František Janda-Suk med 35,25 m og Richard Sheldon med 34,60 m. 


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Gull i friidrett, kulestøt  USA
1900  Paris -  Bronse i friidrett, diskoskast  USA


== Litteratur ==
Bill Mallon/Ian Buchanan: Quest for Gold, New York 1984 ISBN 0-88011-217-4
Ekkehard zur Megede: The Modern Olympic Century 1896-1996 Track and Fields Athletics, Berlin 1999, utgitt av Deutsche Gesellschaft für Leichtathletik-Dokumentation e.V.


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Sheldon – Olympedia 
(en) Richard Sheldon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Nordbyen kirke

Nordbyen kirke er en mindre kirke i Nordbyen bydel i Molde. Kirken ble innviet av  biskop Odd Bondevik 5. mars 2006 etter at bygget i ti år hadde vært disponert av Nordbyen skole. Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme.


== Eksterne lenker ==
Nordbyen kirke fra Molde kirkelige fellesråd
Verden

Verden er et alminnelig navn for hele menneskets sivilisasjon, spesifikt menneskets erfaring, historie – eller det menneskelige grunnlag generelt, verden rundt, f.eks. overalt på jorden.
I filosofisk sammenheng kan verden referere til:

hele det fysiske univers
en ontologisk verden (se verdens avsløring; en:World disclosure).I en teologisk sammenheng, refererer verden alminneligvis til det materielle eller den blasfemiske sfære, i motsetning til den himmelske, spirituelle, transcendente eller hellige. "Verdens undergang" refererer til scenarier av avslutningen på menneskets historie, ofte i religiøse sammenhenger.
Med verdenshistorie forstås alminneligvis den større geopolitiske utvikling de siste ca. 5 000 år, fra de første sivilisasjoner til nå.
Verdens befolkning er summen av alle menneskets populasjoner til enhver tid; tilsvarende er verdens økonomi summen av alle verdens lands økonomier, især i globaliseringssammenhenger. Med termer som verdensmesterskap, brutto verdensprodukt, verdens flagg osv. er også underforstått kombinasjonen av alle dagens suverene stater.
I begreper som verdensreligion, verdensspråk og verdenskrig forstås verden som det internasjonale eller det interkontinentale virkefelt, hvilket ikke nødvendigvis innebærer deltagelse av hele verden.
I begreper som verdenskart og verdens klima anvendes verden i en betydning som er løsrevet fra menneskets kultur eller sivilisasjon, da det her menes den fysiske planet Jorden.


== Etymologi og anvendelse ==
Det danske ord verden kommer fra gammeldansk werdhen, wæræld, wærild, wærælde, oldnordisk verǫld oldengelsk weorold, gammelsaksisk werold, er en sammensetning af wær, som betyr "mand/ægtefælle" – og old "(tids)alder" – som derfor omtrent betyr "menneskealder" eller "menneskets tidsalder".Det korresponderende ordet i latin  er mundus, bokstavelig "rent, elegant", i seg selv et lånord oversatt fra gresk cosmos "ordentlig arrangert". Mens det germanske ord avspeiler en mytologisk tanke av "menneskets domene" (sammenlign med Midgard), formentlig som motsetning til den guddommelige sfære på den ene side – og på den annen side underverdenens Ktoniske gudesfære, avspeiler den gresk-latinske term en skapelsestanke som en handling, som etablerer orden ut af kaos.
'Verden' skjelner hele planeten eller populasjonen fra hvert enkelt land eller region: Verdens anliggender vedrører ikke kun et sted, men til hele verden – og verdenshistorien er innenfor historie det som undersøker hendelser ut fra en global (i motsetning til en nasjonal eller regional) synsvinkel. På den annen side refererer jorden til planeten som et fysisk hele – og skjelner jorden fra andre planeter og fysiske objekter.


== Se også ==
Globus
Universet
Verdens lands befolkningstetthet


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Salvieslekta

Salvieslekta er ei slekt i leppeblomstfamilien.
Når man snakker om salvie, menes vanligvis arten kryddersalvie som brukes til krydder og te, eller den psykoaktive planten Salvia divinorum, men det kan i prinsippet være snakk om enhver av de 700–2000 artene i gruppa.


== Se også ==
Kryddersalvie
Salvia divinorum
Salvia officinalis
Salvia viridis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salvieslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Salvieslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Salvieslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Salvieslekta hos Dyntaxa 
(en) Salvieslekta hos ITIS 
(en) Salvieslekta hos NCBI 
(en) Salvieslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Salvieslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Salvia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Salvia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Salvia – detaljert informasjon på Wikispecies 
NIFAB – Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (UiT) Arkivert 26. november 2011 hos Wayback Machine.
Robert Korzeniowski

Robert Marek Korzeniowski (født 30. juli 1968 i Lubaczów) er en polsk friidrettsutøver.
Under OL 1996 i Atlanta tok han gull på 50 km kappgang, og under OL 2000 i Sydney vant han distansene over både 20 og 50 km, og ble dermed den første utøveren som har vunnet begge disse øvelsene i de samme lekene. Under OL 2004 i Athen vant han igjen 50 km, og er dermed den første kappgjengeren som har tatt gull i tre OL på rad.
I tillegg ble han verdensmester på 50 km kappgang i 1997, 2001 og 2003. Under VM 2003 i Paris satte han ny verdensrekord på 50 km med tiden 3 timer 36 minutter og 3 sekunder. Denne rekorden ble 2. desember 2006 forbedret med 16 sekunder av australieren Nathan Deakes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Robert Korzeniowski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Robert Korzeniowski – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Robert Korzeniowski – Olympics.com 
(en) Robert Korzeniowski – Olympic.org 
(en) Robert Korzeniowski – Olympedia 
(en) Robert Korzeniowski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Korzeniowski – databaseOlympics.com (arkivert) 
(pl) Robert Korzeniowski – Polens olympiske komité 
(en) Robert Korzeniowski – World Athletics 
(en) Robert Korzeniowski – Track and Field Statistics
Den rette for Tor

Den rette for Tor er en norsk reality-TV-serie med Tor Milde som gikk på TV3 i 2007. Her skulle Milde (kjent som dommer i Idol) velge ut en potensielle samlivspartner, blant 12 damer. Med seg i utvelgesesprosessen hadde han tre av sine beste venner: Kåre Magnus Bergh, Tone-Lise Skagefoss og Aslaug Tveiten Ally. I luksuriøse og ekstravagante omgivelser skulle de tre gjøre sitt ytterste for å bli best mulig kjent med damene. Gjennom forskjellige tester og oppgaver skulle vennepanelet avklare beilernes virkelige personlighet. Ut i fra dette, og egne vurderinger skulle så Tor ta det avgjørende valget. Han stemte ut en dame i hver episode helt til det bare var to igjen. Belønningen var en romantisk ferie for to. Tor valgte til slutt Britt Sande (født 1967), men de slo opp etter kort tid. Programmet gikk på onsdager.
Premieren ble sett av 159 000.


== Referanser ==
Forschungszentrum Jülich

Forschungszentrum Jülich er en forskningsinstitusjon i Jülich i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Den er en del av Helmholtz-Gemeinschaft og en av de største forskningsinstitusjonene i Europa. Forskningssenteret ble grunnlagt i 1956 av delstaten Nordrhein-Westfalen. I 1967 ble navnet endret til Kernforschungsanlage Jülich og i 1990 til dagens navn.
Forskningssenteret omfatter et område på ca. 2,2 kvadratkilometer og har et årlig budsjett på ca. 360 millioner euro og ca. 4 300 ansatte. Det er aktivt i forskning innen fysikk, kjemi, biologi, medisin og ingeniørvitenskaper. Hvert år er rundt 700 gjesteforskere fra over 50 land tilknyttet Forschungszentrum Jülich.


== Eksterne lenker ==
Forschungszentrum Jülich
Mayakoba Golf Classic

Mayakoba Golf Classic, med sponsornavnet World Wide Technology Championship, er en golfturnering på PGA-touren som avholdes på El Camaleon Golf Club i Playa del Carmen, sør for Cancún, i Mexico. Turneringen ble arrangert for første gang i 2007, som den første meksikanske turneringen på PGA-touren i sitt århundre. Nordmannen Viktor Hovland innehar turneringsrekorden på 261 slag, og har vunnet turneringen to ganger på rad (2020 og 2021).


== Vinnere ==
1 = seier etter omspill


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Profil på PGATour.com
Sangstjerner

Sangstjerner (også kjent som «kjendis-Idol») er en norsk talentkonkurranse som gikk på TV3 i 2007. Her skulle norske kjendiser delta i en sangkonkurranse. Hovedhensikten var å fremføre kjente sanger på best mulig måte. Ingen av dem var musikere eller sangere. De ble stemt ut en etter en av seerne. Første program fikk deltagerne selv velge låtmateriale, men deretter var det kanalen som bestemte hva de skulle synge. Konkurransen gikk direkte fra Lillestrøm kulturhus på torsdagskveldene og ble ledet av Kathrine Sørland og Alf Gunnar Nilsen. Sangstjerner var basert på et britisk TV-konsept, som TV3 kjøpte da TVNorge trakk seg ut.Anita Skorgan, Christian Ingebrigtsen og Åge Sten Nilsen utgjorde dommerpanelet. Skorgan trakk seg imidlertid etter fire program fordi hun mente TV3 krevde hun skulle være strengere mot deltakerne. Hun ble erstattet av Tor Milde.Adam Schjølberg og Svein Østvik gikk til finalen. Seieren gikk til Schjølberg.Programmet ble ingen seersuksess. Premieren ble kun sett av 113 000. Noe som ga TV-kanalen en markedsandel på 9,9 prosent. Etter noen sendinger sank seertallet til under 100 000 og serien ble etterhvert avskrevet som høstens store TV-flopp.


== Deltakere ==
(Dagbladets kommentar i parentes)
Cato Zahl Pedersen, polfarer («Cato traff ikke en eneste tone. Når det er sagt, burde ikke en sjarmør få litt kudos for å være gjennomført?»)
Tommy Sharif, dekkforhandler («Han breker som en kastrert geit»)
Svein Østvik, kjent fra Charterfeber på TV3 («Han myrder låta med intens innlevelse, men ukontrollerbar glede gjør det umulig å mislike fyren. Grusomt OG fantastisk»)
Sigrid Bonde Tusvik, NRK P3 («Nittitallsklineballaden fremfor noen ble redusert til en småsleivete godnattsang.»)
Nicholas Carlie, tidligere programleder VG-lista Topp 20 («Ikke bare kan mannen synge, han kan også sin Kurt Nilsen og skjønner når han skal dra fram en U2-låt for å sette spikeren i vinnerkista.»)
Ingeborg Sørensen, eksmodell («Hun høres ut som en bestemor. Det er konstant i utakt, men trivelig lell.»)
Hege Tørresdal, tidligere Frøken Norge («Sitronsurt som fy, men jenta har guts, sjarm og selvinnsikt»)
Gunn Margit Andreassen, eks-skiskytter («Gunn Margit har kanskje mer sjarm enn Venke Knutson, men hun synger verre enn Olga Marie Mikalsen. Likevel var hun så smilende søt at det slett ikke gjorde noe.»)
Adam Schjølberg, kjent fra Homsepatruljen på TV3 («Adam traff tonene og stylet showet med hodekast og hoftevrikk. Klarte likevel aldri å løfte framføringa til noe annet enn en synge-med-hårbørste-foran-speilet-klisjé.»)
Marianne Aulie, kunstner («Dama sang surere enn salami; timingen hoppet strikk over tonene.») Aulie valgte å trekke seg fra konkurransen i protest mot TV3. Det er antatt at beslutningen ble tatt etter at Kathrine Sørland uttalte til Dagbladet at hun trodde på suksessen til programmet fordi «nordmenn liker å se kjendiser drite seg ut». Aulie uttalte hun ikke gikk på scenen for å drite seg ut og at hun trodde det var et talentshow og ikke et «freakshow» hun skulle være med på.
Einar Gelius, prest («Han tok ingen sjanser og sang rolig, trygt og gørrkjedelig..»)


== Referanser ==
Kamtsjija

Kamtsjija (også kalt Kamtsjia og Kamčija, bulgarsk: Камчия) er en 244,5 km lang elv øst i Bulgaria, den lengste elva på Balkan som munner direkte ut i Svartehavet. Den har sitt utspring der elvene Goljama Kamtsjija og Luda Kamtsjija renner sammen øst i Balkanfjellene, og renner østover mot Svartehavet der den munner ut 25 km sør for Varna.
I antikken var elva kjent som Panisos, og seinere ga slaverne den navnet Titsja. Det nåværende navnet mener man har kiptjakisk opphav. Romerne bygde festningen Erite på den venstre bredden av elva. Området rundt Kamitsjija spilte en viktig rolle i historien til Det første bulgarske riket. Mye av den bulgarske flåten fra 800- til 1300-tallet ble bygd ved munningen av elva på grunn av det gode tømmeret i området. På 1700-tallet slo lipovanerne seg ned ved den nedre delen av elva.
Kamtsjija renner blant annet gjennom Longoz, et biosfærereservat som står på UNESCOs verdensarvliste og som verner de gjenværende skogene fra nedhogginga som foregikk på midten av 1900-tallet.
Området rundt munningen har et svært variert landskap, som ofte blir oversvømt. Her finner man gamle skoger, opp til 450 meter breie strender med opp til 20 meter høye trær eller grasskledde sanddyner, ferskvannsmyrer og myraktige rester av gamle elveleier. Den uvanlige blandinga av ask, alm, or og lønn, som noen steder reiser seg 40-50 meter over bakken med lianer mellom greinene, skaper et inntrykk av en tropisk regnskog. Jonsok-klosterklokke (Leucojum aestivum) og flere planter fra soleiefamilien (Scilla sp.), i tillegg til bregner, vokser også i deltaet. Reservatet er 40 km langt og opp til 5 km bredt enkelte steder. Man kan se dyr som oter, dåhjort, hjort, villsvin og villkatt av de 26 pattedyra her, i tillegg til tjuvjo, ørner og opp til 200 andre fuglearter, inkludert 56 verna arter. Elva inneholder 25 fiskearter.
Blant landsbyene som elva renner gjennom er blant annet Veliki Preslav og Smjadovo i provinsen Sjumen, Dalgopol og Dolni Tsjiflik i provinsen Varna. Flere demninger er bygd langs elva, som gir vann til blant annet Varna  og Burgas.
Günther Beckstein

Günther Beckstein (født 23. november 1943 i Hersbruck i Bayern i Tyskland) er en bayersk politiker (CSU). Fra 9. oktober 2007 har han vært ministerpresident i Bayern. Før han ble ministerpresident var han i 14 år innenriksminister i Edmund Stoibers regjering.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Günther Beckstein er av frankisk opprinnelse og er protestant, likesom de fleste i denne delen av Bayern, men i motsetning til den katolske majoriteten i Bayern. Han er utdannet jurist ved universitetene i Erlangen og München, og tok doktorgraden i 1975 med avhandlingen Der Gewissenstäter im Strafrecht und Strafprozeßrecht. 
Fra 1971 til 1988 hadde han sin egen advokatpraksis.


=== Politiker ===
Han begynte sin politiske karrière som distriktsleder i Junge Union i Nürnberg-Fürth i 1973. Året etter ble han innvalgt i den bayerske landdagen. I 1987 var han CSUs borgermesterkandidat i Nürnberg, men tapte for SPDs kandidat Peter Schönlein. I 1988 ble han statssekretær i det bayerske innenriksministeriet. Da Edmund Stoiber ble ministerpresident i 1993 utnevnte han Beckstein til innenriksminister. I 2001 ble han også utnevnt til Barbara Stamms etterfølger som viseministerpresident. Han ble innvalgt i Forbundsdagen i 2005, men trakk seg etter kort tid til fordel for delstatspolitikken. 
Etter at Stoiber planla å tre inn i den føderale regjeringen, ble Beckstein ved siden av Erwin Huber regnet som den mest sannsynlige kandidaten til å etterfølge Stoiber. Det var planlagt en kampavstemning mellom Beckstein og Huber i CSU-fraksjonen i Bayern, men da Stoiber valgte å bli i Bayern kom det aldri til noen avstemning.
Etter at Stoiber 18. januar 2007 gjorde kjent at han ville gå av høsten samme år, ble CSUs landdagsfraksjon enig om å støtte Beckstein som etterfølger som ministerpresident. 9. oktober 2007 ble han valgt av den bayerske landdagen med 122 av 178 stemmer.
Politisk står Beckstein for harde metoder i bekjempelsen av terror og en streng innvandringspolitikk. Han tar til orde for flere fullmakter til politiet, betydelig mer omfattende overvåkning og strengere straffer. Videre ønsker han å bruke forsvaret til å bekjempe trusler inne i landet.
Han er aktiv i kirkelig arbeid, og sitter i kirkesynoden i Evangelisch-Lutherische Kirche in Bayern og i styret i organisasjonen ProChrist.
Beckstein er gift og har tre barn.


== Publikasjoner ==
med Steffen Kern: Worauf es ankommt. Hänssler Verlag, Holzgerlingen 2006, ISBN 3-7751-4299-1.
Die zehn Gebote. Anspruch und Herausforderung. Hänssler Verlag, Holzgerlingen 2011, ISBN 978-3-7751-5191-7.


== Referanser ==