De Havilland Canada DHC-4 Caribou

de Havilland Canada DHC-4 Karibu (i USAs  militære kalt  CV-2 og nyere C-7 Caribou) er et canadisk-konstruert og bygget spesialisert fraktfly med kort takeoff og landing (STOL)-egenskaper. Caribou ble først fløyet i 1958, og selv om den i hovedsak er pensjonert fra militære operasjoner, er den fortsatt i bruk i mindre antall som et robust "bush"-fly.


== Konstruksjon  og utvikling ==

De Havilland Canada selskapets tredje STOL-konstruksjon var et stort skritt opp i størrelse i forhold til dets tidligere De Havilland Canada DHC-2 Beaver og De Havilland Canada DHC-3 Otter, og var den første DHC konstruksjon med to motorer. Caribou var imidlertid et liknende konsept i og med at det ble utviklet som et robust STOL-fly. Caribou var først og fremst et militært taktisk transportfly som kom i kommersiell tjeneste. Det fant seg en liten nisje. United States Army bestilte 173 i 1959 og tok levering i 1961 under betegnelsen AC-1, som ble endret til CV-2 Caribou i 1962.
De fleste av de bygde Caribou var ment for militære operatører, men typens robusthet og gode STOL-egenskaper som bare krevde en banelengde på 365 meter appellerte også til noen kommersielle brukere. USA sertifisering ble tildelt 23. desember 1960. Ansett-MAL, som opererte et enkelt eksemplar på Ny-Guineas høyland, og AMOCO Ecuador var tidlige kunder, likeledes var Air-Amerika (CIA-fronten i Sørøst-Asia under Vietnam-Krigens område for hemmelige operasjoner). Andre sivile Caribou kom inn i kommersiell tjeneste etter å ha blitt pensjonert fra sine militære brukere.
I dag er det bare en håndfull er i sivil bruk.


== Operativ historie ==

U.S. Army ønsket et taktisk fly til å forsyne tropper og evakuere sårede på returen. de Havilland Canada konstruerte DHC-4. Med hjelp fra Canadas forsvarsdepartement bygde DHC en prototype som fløy for første gang 30. juli 1958.
Den amerikanske hæren var imponert over DHC4 STOL egenskaper og potensial og bestilte fem for evaluering som YAC-1 og gikk videre til å bli den største Caribouoperatør. AC-1-betegnelsen ble endret i 1962 til CV-2, og deretter C-7 da den amerikanske hærens CV-2s ble overført til US Air Force i 1967, og amerikanske og australske Caribou fikk omfattende bruk under Vietnamkrigen
Den amerikanske hæren hadde kjøpt 159 eksemplarer av flyet og de har tjent sin hensikt som en taktisk transport under Vietnamkrigen, hvor større fraktfly som Fairchild C-123 Provider og Lockheed C-130 Hercules ikke kunne lande på korte landingsbaner. Flyet kunne bære 32 soldater eller to Jeeper eller lignende lette kjøretøyer. Lasterampen kunne brukes til å hoppe i fallskjerm fra.
Under Johnson-McConnell avtalen fra 1966 kunne Armeen frigi Caribou til United States Air Force i bytte for Helikopter. 

Alle C-7 er nå bltt fastet ut fra U.S. militærtjeneste med siste eksemplar i tjeneste under U.S. Army kontroll gjennom 1985 for å støtte U.S. Army's Golden Knights fallskjerm demonstrasjonsteam. Andre notable militære operasjoner omfatter Australia, Canada, India, Malaysia og Spania.
Royal Australian Air Force pensjonerte sine Caribou 27. november 2009. Flyet, som var bygget i 1964 ble gitt til Australian War Memorial, Canberra.


== Sivile operatører ==
Etter pensjonering fra militært bruk er flere eksemplarer av Caribou blitt kjøpt av sivile for bruk i områder med små landingsstriper og i områder med få, eller dårlige forbindelser.


== Operatører ==


=== Militære operatører ===
/  Abu Dhabi/Den forente arabiske republikkAbu Dhabi Defence Forces Air Wing – Abu Dhabi opererte fem Caribou.
United Arab Emirates Air Force
 AustraliaRoyal Australian Air Force – bestilte 18 i 1963, ytterligere syv i 1964 og igjen ni mellom 1968 og 1971. Retired 2009. CanadaRoyal Canadian Air Force – ni levert; pensjonert fra Canadian Forces in 1971.
424 Transport and Rescue Squadron KamerunCameroon Air Force – to levert i 1971. Gjenværende Caribou solgt i 1987.Air Surveillance Service – To tidligere USAF C-7As levert på 1980-tallet. Modernisert i juni 2010 for the Fuerza Publica. GhanaGhana Air Force – Ghana fikk åtte nybygde Caribou i 1963 som var i bruk til de ble erstattet av Fokker F.27-400Ms i 1975. IndiaIndias flyvåpen – India fikk 20 nybygde Caribou som supplement til tudligere Ghana Caribou i 1975.
 IranImperial Iranian Air Force – Et fly ble levert til Iran. Det ble pensjonert etter Iran–Irak-krigen. KenyaKenya Air Force – fikk seks DHC-4As, opererte typen fra 1966 til 1987. KuwaitKuwait Air Force – fikk to fly i 1963. LiberiaLiberian Army – To moderniserte fly ble levert til Air Reconnaissance Unit i 1989. Flyene ble ødelagt under borgerkrigen. MalaysiaMalaysian Air Force – pensjonerte sine Cairibou fra aktiv tjeneste. OmanSultanate of Oman Air Force SpaniaSpanias flyvåpen – fikk 12 nye Caribou, senere supplementert av 24 tidligere United States Air Force C-7As. Final retirement 12 June 1991. VietnamRepublic of Vietnam Air Force SverigeSvenska flygvapnet – opererte en DHC-4 Caribou, Tp 55 mellom 1962 og 1965 for evaluerinp. purposes at F 7 Såtenäs Air Force base. TanzaniaTanzanias luftforsvar ThailandRoyal Thai Police – brukte tre DHC-4A fra 1966 til 2005. UgandaUganda Police Force Air Wing USAUnited States Army
United States Air ForceVietnam People's Air Force – tok flere tidligere VNAF fly.Zambian Air Force – operated four Caribou.


=== Sivile operatører ===
Ansett- – opererte et i New Guineas høyland. Canada
 Costa RicaAir Vigillance ServiceEcuador
 GabonAir Inter Gabon IndonesiaPuncak Regency
Trigana Air MaltaNew Cal Aviation Papua Ny GuineaGaramut Exploration Services
Vanimo Trading KinaAir Asia USAAir America
Bannock Aerospace
Chieftain Air
Deutsche Aviation
Environmental Research Institute of Michigan
Fowler Aeronautical Service
H A T Aviation Inc.
John Woods Inc.
New Cal Aviation
Pen Turbo Aviation


== Utstilte fly ==


=== Australia ===
FlydyktigeA4-210 – DHC-4 i Historical Aircraft Restoration Society i Wollongong, New South Wales.
A4-234 – DHC-4 i Historical Aircraft Restoration Society i Wollongong, New South Wales.UtstilteA4-140 – DHC-4 lagret ved Treloar Technology Centre,  Australian War Memorial i Mitchell, Australian Capital Territory. Denne ble gitt til museet i november 2009.
A4-152 – DHC-4 på statisk utstilling i  Royal Australian Air Force Museum i Point Cook, Victoria. Denne ble gitt til museet i november 2009.
A4-173 – DHC-4 på statisk utstilling i Queensland Air Museum i Caloundra, Queensland.
A4-195 – DHC-4 i Australian Army Flying Museum i Oakey, Queensland.
A4-199 – DHC-4 på statisk utstilling ved RAAF Base Townsville i Townsville, Queensland.
A4-236 – DHC-4 på statisk utstilling ved RAAF Amberley Aviation Heritage Center i Amberley, Queensland.
A4-299 - DHC-4 på statisk utstilling ved Evans Head Memorial Aerodrome Heritage Aviation Association Museum at Evans Head, New South Wales


=== Costa Rica ===
MSP002 - DHC-4 på statisk utstilling ved Daniel Oduber Quiros International Airport, Liberia, Costa Rica


=== Malaysia ===
På utstillingM21-04 – DHC-4A på statusk utstilling i Royal Malaysian Air Force Museum in Sungai Besi, Kuala Lumpur.T.9-9 – DHC-4A på statusknutstilling i San Torcuato, La Rioja.
T.9-10 – DHC-4A utstilt i Fuenlabrada, Madrid.
T.9-23 – C-7A på statisk utstilling på Villanubla Air Base i Villanubla, Castile and León. Denne var tidligere operert av 37. Transport Wing.

Airworthy62-4149 – CV-2B flydyktig. I Cavanaugh Flight Museum i Dallas, Texas.On display57-3079 – YC-7A på statisk utstilling, U.S. Army Transportation Museum ved Joint Base Langley–Eustis nær Newport News, Virginia.
57-3080 – YC-7A på statisk utstilling ved United States Army Aviation Museum, Fort Rucker nær Daleville, Alabama.
57-3083 – YC-7A på statisk utstilling ved War Memorial Museum, Fort Bragg nær Fayetteville, North Carolina.
60-3767 – C-7A på statisk utstilling ved Travis Air Force Base Heritage Center, Travis Air Force Base nær Fairfield, California.
62-4188 – C-7A på statisk utstilling ved New England Air Museum i Windsor Locks, Connecticut.
62-4193 – C-7A på statisk utstilling ved National Museum of the United States Air Force in Dayton, Ohio.
63-9756 – C-7B på statisk utstilling ved Museum of Aviation i Warner Robins, Georgia.
63-9757 – C-7B på statisk utstilling ved Hill Aerospace Museum  Hill Air Force Base nær Ogden, Utah.
63-9760 – C-7A på statisk utstilling ved Air Mobility Command Museum ved Dover Air Force Base nær Dover, Delaware.
63-9719 – C-7B lagret ved Texas Air & Space Museum in Amarillo, Texas.
63-9765 – C-7B lagret ved Air Force Flight Test Center Museum ved Edwards Air Force Base nær  Edwards, California. Siste kjente Caribou levert til U.S. Army med U.S. Army Golden Knights merking.


== Spesifikasjoner (DHC-4A) ==
Data fra MacDonald Aircraft Handbook.Generelle egenskaper
Lengde:
Vingespenn:
Høyde:Ytelse
Generell karakteristikk

Besetning : Tre
Kapasitet :
32 tropper eller
24 fullt utrustede fallskjermsoldater eller
14 sykebårer
Nyttelast: 3 628 kg
Lengde: 22,12
Vingespenn : 29,13 m
Høyde: 9,65
Vingeareal: 84, 7 m2
Vekt, tom: 7 675 kg
Vekt, lastet: 12 927 kg
Motorer: 2 × Pratt and Whitney R-2000-7M2 Twin Wasp 14-sylinder, 1 450 hk hverYtelser

Toppfart: 348 km/t
Marsjfart: 291 km/t
Rekkevidde: 2 060 km (390 km) ved maksimum payload)
Marsjhøyde: 7 559 m
Klatrefart: 413 m/minFlyet tar av på 910 fot og lander på 850 fot.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wings Palette-fargelegging