jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Svale Solheim

Svale Solheim (født 15. februar 1903 i Naustdal, Sunnfjord, død 20. desember 1971) var en norsk folklorist og politiker. 
Han tok studentereksamen med latin og gresk ved Kongsgård skole i Stavanger i 1923, studerte et par år filologi før han dro et par år til sjøs. Han var et aktivt medlem av Norges Kommunistiske Parti og deltok aktivt i motstandskampen under krigen. I etterkrigs-NKP tilhørte han den såkalte Furubotn-fløyen, og ble ekskludert fra partiet ved NKPs ekstraordinære landsmøte i februar 1950.Solheim tok filologisk embetseksamen 1934 med norsk som hovedfag, historie og geografi som bifag. Fra 1935 til 1956 var han ansatt i Instituttet for sammenlignende kulturforskning som leder av den folkloristiske forskningen.
Han tok doktorgraden i 1940 på avhandlingen Nemningsfordomar ved fiske. Da NKPs avis Arbeidet startet opp igjen i Bergen etter krigen sto han en kort periode som redaktør. I årene 1952 – 1956 var han førstearkivar ved Norsk Folkeminnesamling og fra 1. august 1956 professor i folkeminnevitskap ved Universitetet i Oslo. Han etterfulgte Reidar Th. Christiansen og ble etterfulgt av Olav Bø.
Forskningen hans var preget av materialistisk funksjonalisme. Dette ser vi klarest i hovedverket hans: Norsk sætertradisjon fra 1952. Selv om boka er deskriptiv og mangler kapitler om teori og metode, ser vi at han klart og oftest overbevisende forklarer forestillinger om det overnaturlige ut ifra materielle forhold.
I 1958 skrev han en epokegjørende artikkel om historisitet i folkeviser, og han var en av redaktørene som utarbeidet katalogen over de skandinaviske balladetypene (TSB katalogen).
Han var en dyktig pedagog og en avholdt foreleser. Han vakte oppsikt med sine forelesninger om Draumkvedet midt på 1900-tallet, og gav inspirasjon til mange yngre, selvstendige forskere som var opptatt av dette materialet, bl.a. Olav Bø, Brynjulf Alver, Ådel Gjøstein Blom. 
På Norsk Fjellfestival i 2008 ble Norsk Sætertradisjon som eneste fagbok, kåret som en av de ti beste norske fjellbøker.


== Selektiv Bibliografi ==
Ålmenne fordomar ved fiske, 1939
Nemningsfordomar ved fiske, 1940
Register til Norsk folkeminnelags skrifter nr. 1-49 1943
Folketru og folkeliv, 1944
'Kretsen' og provokatørteorien : bakgrunnen for krisen i Norges Kommunistiske Parti, 1949
Norsk sætertradisjon, 1952
Horse-fight and horse-race in Norse tradition, 1956
Historie og munnleg historisk visetradisjon, i Laurits Bødker (utg.) Nordisk seminar i folkedigtning, København 1962, s. 107 – 125


== Referanser ==


== Kilder ==
Olav Bø, Minneord om professor dr. philos Svale Solheim, i NORVEG Folkelivsgransking 16,  1973, s.1 – 10
Les anciens

Les Anciens er foreningen av og for tidligere elever ved de norske seksjonene ved lycée Alain Chartier (Bayeux), lycée Pierre Corneille (Rouen) og lycée Édouard Herriot (Lyon).


== Eksterne lenker ==
Les Anciens' nettside
Informasjonsside for det treårige tilbudet, laget av Les Anciens
Informasjonsside fra Fylkesmannen i Vest-Agder (FIVA
Equalizer

Equalizer er et ord lånt fra engelsk som betyr jevnstiller.
Ordet ble opprinnelig brukt om håndvåpen i «det ville vesten» fordi de jevnet ut fysiske styrkeforskjeller.
Uttrykket brukes i dag om lydbehandlingsdelen av stereoanlegg, der en finner kontroller som kan styre lydstyrke på frekvensområder opp eller ned i forhold til det generelle lydnivået. Equalizerfunksjoner er også en delfunksjon til miksepulten i et lydstudio. Et vanlig stereoanlegg vil ofte kunne styrke eller svekke (ha inngrepsfrekvensområdene)  bass, mellomtoner og diskantlyd – eller mere avansert, med flere inngrepsfrekvenser.
Bruken av equalizer kan bidra til å bedre lyden fra dårlige høyttalere, dempe ulyder, tilpasse høyttalerlyden til avspillingsrommet og legge på lyder i hørselssvekkede frekvensområder.
Grafiske equalizere er utstyrt med display som enten viser den valgte lydkurven eller – ved dynamisk display -
også gi et løpende inntrykk av lyden ved å vise et foranderlig søylediagram.
Knut Leo Abrahamsen

Knut Leo Abrahamsen (født 2. september 1962 i Alta) er en tidligere norsk kombinertløper. Han ble juniorverdensmester i den individuelle konkurransen under Junior-VM i Murau i 1982. Hans beste verdenscup-plassering er en tredjeplass fra et renn i Østerrike i 1987. Han deltok også i OL 1988 i Calgary.


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Leo Abrahamsen – Olympedia 
(en) Knut Leo Abrahamsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Knut Leo Abrahamsen – FIS (kombinert)
Tobias Aspelin

Joakim Tobias Aspelin (født 29. november 1968 i Lund, Skåne län) er en svensk skuespiller.


== Filmografi, i utvalg ==
2009 – Wallander – Presten  – Peter Unell
2007 – Den nya människan  – doktor Berg
2006 – Ett äktenskap
2006 – Svalan, katten, rosen, döden
2006 – Når mørket faller
2006 – Brevbärarens hemlighet – far til postbudet
2005 – Münsters fall
2005 –  Carambole 
2005 – Krama mig
2003 – Solisterna
2002 – Efter
2001 – Familjehemligheter
2000 – Nya tider (TV-serie gästroll)
1994 – En dvärg


== Eksterne lenker ==
(en) Tobias Aspelin på Internet Movie Database 
(sv) Tobias Aspelin i Svensk Filmdatabas 
(en) Tobias Aspelin hos The Movie Database
Gdov

Gdov (russisk: Гдов) er en by i Pskov oblast i Russland. Den ligger ved elva Gdovka, bare to kilometer før utløpet i innsjøen Peipus. Innbyggertall: 5 171 (folketelling 2002).


== Historie ==
Gdov ble grunnlagt på 1300-tallet, som en utpost for å vokte byen Pskov.  I 1431–1434 bygde Pskov en festning der, og restene av den kan ses ennå i dag. Byen ble angrepet ved flere anledninger av svensker og polakker (som under den nordiske tjuefemårskrigen og Ingermanlandskrigen), men ble endelig returnert til Russland i 1617. 
I 1780 fikk Gdov formelt status som by. I mai 1919 ble Gdov inntatt av «de hvite» under general Rodzianko, sammen med Pskov og Jamburg.
Under den tyske tilbaketrekningen i 1944 ødela Wehrmacht med overlegg mange av Gdovs kirker, som var rangert blant de vakreste eksemplene på Pskovsk middelalderarkitektur. Byens historiske monumenter er delvis blitt restaurert i tiden etter andre verdenskrig.
Under den kalde krigen lå en aktiv flybase, Smuravjevo, nordøst for byen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gdov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Detaljert arkitektonisk historie
Alex Bogomolov jr.

Alex Bogomolov jr. (født 23. april 1983) er en russisk profesjonell tennisspiller, som tidligere representerte USA. Hans høyeste ATP-ranking var nr. 97 i verden per 3. november 2003. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alex Bogomolov jr. – Olympedia 
(en) Alex Bogomolov jr. – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alex Bogomolov jr. – ATP-touren 
(en) Alex Bogomolov jr. – ITF Tennis 
(en) Alex Bogomolov jr. – Davis-cupen 
Alex Bogomolov tatt for bruk av Salbutamol [https://www.webcitation.org/5msgQb0mQ?url=http://www.itftennis.com/abouttheitf/news/newsarticle.asp?id=15682%5d
Jakub Wilk

Jakub Wilk (født 11. juli 1985) er en polsk fotballspiller, som representerer fotballklubben Žalgiris Vilnius. Han scoret Polsk ekstraklasas 1700 mål den 18. september 2007 – (Jakub Wilk – Zagłębie – Lech 1–1). Han startet sin fotballkarrière i andredivisjonsklubben SKS 13 Poznań, men utviklet seg senere og kom inn på andre laget til Lech Poznań. I 2005 godtok han proffspill for Lech Poznań og debuterte da i første seriekamp, 2005. Pr. i dag har han scoret seks mål for klubben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jakub Wilk – Transfermarkt 
(en) Jakub Wilk – national-football-teams.com 
(en) Jakub Wilk – WorldFootball.net 
(en) Jakub Wilk – Soccerway 
(en) Jakub Wilk – EU-Football.info 
(en) Jakub Wilk – FBref 
Jakub Wilk (90minut.pl)
Petsjory

Petsjory (russisk: Печоры, estisk: Petseri) er en by i Pskov oblast i Russland. Den ligger 45 km vest for Pskov, og bare 1 km fra grensen til Estland. Innbyggertall: 13 056 (folketelling 2002), herunder noen få hundre etniske estere. De estisk-talende innbyggerne tilhører en opprinnelig befolkning her, de såkalte setuere. De taler estisk, men tilhører den russisk-ortodokse kirken fordi dette området fra 1000-tallet ble kristnet østfra og ikke av Den tyske orden. Dette kulturelle området kalles Setumaa og er delt mellom dagens Estland og Russland.Allerede på 1300-tallet anla de russiske prinsene av Pskov en grensefestning i den eldgamle landsbyen Izborsk (estisk: Irboska), øst i Setumaa. Den tyske biskopen av Tartu anla en tilsvarende festning i Vastseliina, vest i Setumaa-landskapet. Byen Petsjory ble grunnlagt på 1500-tallet som en posad nær det befestede Pskovo-Petsjerskijklosteret (Petseriklosteret) fra 1473, og utviklet seg snart til et viktig handelssted. Klosteret ble etterhvert et av den russiske kirkens viktigste. Under Ivan den grusommes styre var Petsjory en viktig grensefestning. Den ble beleiret gjentatte ganger av Russlands fiender: Stefan Batory plyndret bosetningen under beleiringen av Pskov under Livlandskrigen i 1581, og byen ble stormet av enten svenske eller polske styrker i 1592, 1611, 1615, 1630 og fra 1655 til 1657. 
Etter slutten på den store nordiske krig renoverte russerne befestningene, og Boris Sjeremetev begynte i 1701 sin kampanje i Petsjory. På 1900-tallet fikk bosetningen, som hadde vært i dvale i århundrer, tilbake sin status som by (1918). Fra februar til desember 1918 var Petsjory okkupert av tyskerne. Under den estiske uavhengighetskrigen, ble byen tatt av estiske styrker 29. mars 1919. Med bakgrunn i freden i Tartu, ble Petsjory og området rundt byen, kalt Setumaa, gitt til Estland.
Under årene med estisk uavhengighet var Petseri, som byen da ble kalt, senter for fylket Petserimaa, et av de elleve fylkene som utgjorde Republikken Estland. Peterkirken ble bygget på den tiden. Under andre verdenskrig var byen okkupert av tyske styrker fra august 1941 til 11. august 1944.
I 1944, under den sovjetiske okkupasjonen av Estland, ble imidlertid Petsjory og mesteparten av Petserimaa annektert til Pskov oblast i den russiske sovjetrepublikken (RSFSR), og området har vært russisk siden da.
Den russiske kunstneren Nikolaj Kormasjov (Nikolai Kormašov, 1929-) har malt både landskaps- og situasjonsmalerier herfra, ikke minst av klosteret hvor han har oppholdt seg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Pechory – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Torstein Sandø

Torstein Sandø (født 4. desember 1927 i Fredrikstad, død 27. juni 2018 i Kolbotn, Oppegård) var en norsk journalist og forfatter.
Han var magister i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo og begynte sin yrkesaktive karriere i United Press i 1951. Fra 1953 til 1961 var han ansatt i NTBs utenriksredaksjon. Deretter var han i seks år utenriksmedarbeider i Arbeiderbladet. I 1967 ble Sandø ansatt i NRK og var i årene 1967-1969 og 1973-1977 NRKs korrespondent i henholdsvis New York og Washington D.C. Fra 1978 til 1980 var han pressetalsmann i Utenriksdepartementet. Senere var han programredaktør for NRKs samfunnsavdeling. Fra 1994 var han programredaktør i Dagsnytt-radio.


== Bibliografi ==
Charles de Gaulle (1963)


== Artikler ==
FN og Kongo (1961) (Tidens ekko: Aktuelle storpolitiske emner/Utgitt av Chr. Michelsens Institutt).
FN i forvandling (1962) (Tidens ekko: Aktuelle storpolitiske emner/Utgitt av Chr. Michelsens Institutt).
FNs Kongo-operasjon (1963) (Tidens ekko: Aktuelle storpolitiske emner/Utgitt av Chr. Michelsens Institutt).
Frankrike under de Gaulle (1965) (Tidens ekko: Aktuelle storpolitiske emner/Utgitt av Chr. Michelsens Institutt).


== Referanser ==
Scott Boothby

Scott Boothby (født 9. april 1973) er en tidligere amerikansk sleggekaster som i 2006 ble utestengt i åtte år for bruk av doping.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Scott Boothby – World Athletics
Ottar Odland

Ottar Odland (født 19. november 1920, død 26. november 2000) var en norsk journalist, forfatter og oversetter. 
Odland arbeidet i NRK fra 1953 til han gikk av i 1987. Han ble NRKs første, faste korrespondent i Paris, der han var i fem år fra 1965 til 1970. Deretter var han tre år som NRK-korrespondent i Washington, D.C..Odland var distriktssjef ved NRK Rogaland 1973-1987. Han var en av de første programlederne i NRK-TV og var blant annet ansvarlig for Møt pressa (1961-1962).
Han hadde hovedfag i fransk fra Universitetet i Oslo (1953).


== Bibliografi ==
Les réactions du spectateur français devant Les revenants, Le canard sauvage, Hedda Gabler, La dame de la mer et Rosmersholm de Henrik Ibsen  (Hovedoppgave i fransk, 1953)


== Referanser ==
Luis Henriquez

Luis Henríquez (født 23. november 1981 i Panama by) er en panamansk fotballspiller. Han spiller i forsvaret på den klubben Tauro F.C..  Han debuterte for Panamas landslag i 2004 mot Iran, og hadde før det spilt på U21 landslaget til Panama. 


== Meritter ==
Klubb: ANAPROF (2): 2004, 2007
Nasjonal lag: Gullcupen – 2.-plass (1): 2005    UNCAF Nasjonal cup – 2.-plass (1): 2007Lech Poznań:

Den polske ligaen (2) 2009/10, 2014/15
Den polske cupen (5) 2008/09


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Luis Henriquez på 90minut.pl
(en) Luis Henriquez – FIFA 
(en) Luis Henriquez – Transfermarkt 
(en) Luis Henriquez – national-football-teams.com 
(en) Luis Henriquez – WorldFootball.net 
(en) Luis Henriquez – Soccerway
Porkhov

Porkhov (russisk: Порхов) er en by i Pskov oblast i Russland. Den ligger ved elva Sjelon, 75 km øst for Pskov. Innbyggertallet var 12 263 ved folketellingen i 2002.
Festningen Porkhov antas å ha blitt grunnlagt av Alexander Nevskij i 1239. Tømmerfestningen ble plyndret av Algirdas i 1356 og brant ned i 1387. Republikken Novgorod gjenoppbygde straks festningsverkene i kalkstein en drøy kilometer nedstrøms. I 1428 ødela Vytautas, storfyrsten av Litauen, vestmuren med artilleriild, og inntok Porkhov. To år senere gjorde Novgoroderne festningen større og murene ble reparert. Men etter at Novgorod falt til Moskovittene i 1478, mistet festningen sin militære betydning.
Festningen består av en godt bevart ytre mur, to tårn, hvorav det ene delvis er i ruiner, en kirke fra 1412, og et lokalhistorisk museum. 


== Eksterne lenker ==
Porkhov på www.flickr.com
Tomáš Berdych

Tomáš Berdych (født 17. september 1985 i Valašské Meziříčí) er en profesjonell tsjekkisk tennisspiller. Han er 196 cm høy.
Berdych ble profesjonell i 2002 og en av hans fremste meritter kom under OL i Athen i 2004 da han beseiret verdensener Roger Federer fra Sveits.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tomáš Berdych – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tomáš Berdych – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Tomáš Berdych – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tomáš Berdych – Olympics.com 
(en) Tomáš Berdych – Olympic.org 
(en) Tomáš Berdych – Olympedia 
(en) Tomáš Berdych – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Tomáš Berdych – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Tomáš Berdych – ATP-touren 
(en) Tomáš Berdych – ITF Tennis 
(en) Tomáš Berdych – Davis-cupen 
(es) Tomáš Berdych – as.com
Tonje Sagstuen

Tonje Sagstuen (født 17. november 1971 i Lørenskog) er en norsk tidligere håndballspiller, journalist og redaktør. Hun er bosatt i Gjøvik. Sagstuen er nå kommunikasjonsdirektør i Norsk Tipping.


== Karriere som håndballspiller ==
Tonje Sagstuen var aktiv på toppnivå i perioden 1989-98, og spilte 217 landskamper og gjorde 593 landslagsmål. Hun ble i 1999 tildelt Håndballstatuetten for sin innsats i norsk håndball. Hun er 187 cm lang. Hun tok en landslagspause etter VM i 1995, men gjorde comeback 19. august 1997. Hun spilte sin siste landskamp i april 1998, mot Frankrike.


=== Internasjonalt ===
OL 1992 – Sølv
VM 1993 – bronse
EM 1994 – bronse
VM 1997 – sølv


== Karriere som journalist ==
Hun startet sin yrkeskarriere som journalist i 1999, da hun begynte som sportsjournalist i Oppland Arbeiderblad. Senere fikk hun også helse- og sykehussektoren som sitt dekningsområde. I november 2006 fikk hun redaktøransvar i samme avis. Hun var ansvarlig redaktør i Oppland Arbeiderblad fra 2012 til 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tonje Sagstuen – Olympedia 
(en) Tonje Sagstuen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tonje Sagstuen – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Tonje Sagstuen – Norges Håndballforbund 
Tonje Sagstuen Landskampstatistikk på Handball.no
Pytalovo

Pytalovo (russisk: Пыта́лово, latvisk: Pitalova, Abrene) er en by i Pskov oblast i Russland. Den ligger 90 km sør-sørvest for Pskov, og 10 km fra grensen til Latvia. Innbyggertall: 6 806 (folketelling 2002), 7 166 (folketelling 1989).


== Historie ==
Landsbyen Pytalovo hadde i 1878 en befolkning på 57, og tilhørte Ostrov ujezd (distrikt) i Pskov gubernija. Den vokste til en by etter at en jernbane ble bygget gjennom stedet.
Ved den latvisk-russiske fredsavtalen i Riga i 1920 ble en del av Ostrov ujezd, inkludert Pytalovo, overdratt til Latvia, og byen var etterpå kjent under sitt latviske navn, Jaunlatgale (til 1938, da dens offisielle navn ble endret til Abrene). I mellomkrigstiden var byen hovedstad i et av Latvias distrikter.
Etter andre verdenskrig overførte Sovjetunionen Abrene, sammen med den østre delen av Abrene-distriktet fra den Latviske SSR til Pskov oblast i den Russiske SFSR. De fleste latviske innbyggerne forlot byen, som fikk tilbake sitt tidligere navn Pytalovo. Latvia bestridte Russlands jurisdiksjon over området frem til undertegningen av en traktat mellom de to landene i 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Offisielt nettsted for Pytalovo
Om Pytalovo på Pskov oblasts nettsted
VM i bandy 1963

Bandy-VM 1963 ble arrangert i Sverige mellom 20. og 24. februar. Det var det tredje verdensmesterskapet i bandy. Fire lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant turneringen og ble verdensmestere for tredje gang. Kampene ble spilt i Nässjö, Karlstad, Katrineholm, 
Uppsala, Västerås og Stockholm.


== Resultat ==


== Tabell ==


== Medaljer ==


== Kilder ==
World Championships 1962/63 bandysidan.nu, besøkt 7. august 2018
Subway Suck

Subway Suck var en norsk hardrock-trio startet høsten 1977.De ga ut  singelen NRK/Æ spyr, men Polygram trakk den tilbake på grunn av grove tekster. 25 eksemplarer unnslapp makulaturen og er idag
samleobjekter.Bandet kom på 3.-plass i NM i rock i 1979.


== Medlemmer ==
Erlend Antonsen – trommer
Jarl Mosand – bassgitar
Hans Aafløy – gitar/vokal
Dag Ingebrigtsen – vokal (1978)


== Diskografi ==
NRK/Æ spyr (singel)
Little Red Album (1979)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Subway Suck på Discogs 
(en) Subway Suck på MusicBrainz
Tyngdebølge

Tyngdebølger er i væskedynamikk en bølge i en væske eller i grenseflaten mellom to medier (f.eks. atmosfæren og havet) der tyngdekraft eller oppdrift er den gjenopprettende kraften.
Når et væskeelement blir forskjøvet på en grenseflate eller internt i områder med forskjellig tetthet, vil tyngdekraften trekke pakken tilbake til likevekt, noe som fører til en svingning om likevektspunktet. Tyngdebølger mellom luft–sjø grenseflaten blir kalt for overflate-tyngdebølger eller overflatebølger, mens interne tyngdebølger blir kalt for interne bølger. 
Havbølger eller tsunamier er eksempler på tyngdebølger. 


== Atmosfærisk dynamikk ==
Siden en væske er et kontinuerlig medium vil en forstyrrelse forflytte seg i væsken. I jordatmosfæren blir drivmomentet flyttet fra troposfæren til mesosfæren ved hjelp av tyngdebølger. Tyngdebølger oppstår i troposfæren i sammenheng med frontsystemer eller når luft strømmer over fjell. I starten vil bølgene forplante seg gjennom atmosfæren uten at gjennomsnittsfarten blir endret. Derimot, når bølgene kommer opp i tynnere luft i høyden, øker amplituden deres og ulineære effekter får bølgene til å bryte, noe som overfører moment til den gjennomsnittlige luftstrømmen. Denne prosessen spiller en viktig rolle for de dynamiske prosessene i midlere områder av atmosfæren. 


== Litteratur ==
Koch, Steven; Cobb III, Hugh D.; & Stuart, Neil A.: Notes on Gravity Waves – Operational Forecasting and Detection of Gravity Waves Weather and Forecasting. NOAA, Eastern Region Site Server.
Gill, A. E. (1982): Gravity wave. Atmosphere Ocean Dynamics, Academic Press.


== Eksterne lenker ==
Galleri av bølgeskyer over Iowa
VM i bandy 1965

Bandy-VM 1965 ble arrangert i Sovjetunionen mellom 21. og 27. februar. Det var det fjerde verdensmesterskapet i bandy. Fire lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant turneringen og ble verdensmestere for fjerde gang. Norge ble sølvmedaljører. Norges målvakt Kjell Eriksen ble kåret til turneringens beste spiller. Kampene ble spilt i Ivanovo, Arkhangelsk, Sverdlovsk, Kursk og Moskva.


== Norges kamper ==


=== Norge-Sverige ===
Norges åpningskamp, som foregikk i Ivanovo foran 15 000 tilskuere, ble en hard batalje. Sverige tok ledelsen 1-0, men ti minutter før pause utlignet Thorodd Presberg. Etter et kvarter av andre omgang gikk svenskene på nytt opp i ledelsen, og da forventet de fleste at kampen ville være avgjort. Sverige trakk seg imidlertid bakover på banen for å ri på ledelsen, og Norge tilrev seg et overtak. Grunnet Norges underdogstempel og Sveriges harde spill var publikum på norsk side, så da 19-åringen Kjell Ivar Engebretsen scoret på en elegant backhand fire minutter før full tid, var det begeistring på tribunen. Etter kampslutt ble flere av de norske spillerne båret på gullstol av russere som hadde stormet banen.


=== Norge-Sovjetunionen ===
Kampen mellom Norge og de russiske hjemmefavorittene ble spilt i Sverdlovsk, ved Uralfjellene. Det var 28 000 tilskuere, enkelte kilder melder om 30 000,, og billetter ble solgt på svartebørs før kampen. Norge tapte til slutt 4-0, noe som ble ansett som et hederlig resultat siden de to foregående kampene mot Sovjet hadde endt med henholdsvis 1-8 og 1-9-tap. I tillegg bommet Roar Løwer Nilsen på straffe etter 26 minutter på stillingen 0-1. Norges lagkaptein og senterhalf Ole Jonny Friise fikk mye skryt og ble utpekt til den beste forsvarsspilleren i kampen. I tillegg fikk Norges målvakt Kjell Eriksen god omtale.


=== Norge-Finland ===
Den siste og avgjørende kampen ble spilt i Kursk. Norge vant 1-0 i en nervepirrende kamp. Kampens eneste mål kom etter corner. Einar «Bror» Andersen mottok ballen, men spilte den videre til Roar Løwer Nilsen da han så at veien mot målet var sperret. Nilsen skjøt og ballen gikk inn gjennom en liten luke i den finske muren. Ole Jonny Friise ble kåret til banens beste spiller.


== Resultater ==


== Tabell ==


== Medaljer ==


== Norges sølvmedaljører ==
Einar «Bror» Andersen, Drafn
Alf Bråthen, Tåsen
Kjell Ivar Engebretsen, Ullevål
Kjell Eriksen, Sarpsborg
Ole Johnny Friise, Strømsgodset (kaptein)
Svein Grattum, Skeid
Odd Heiestad, Stabæk
Raymond Jahrmann, Sagene
Tore Lie, Ready
Roar Løwer Nilsen, Drafn
Steinar Pettersen, Strømsgodset
Thorodd Presberg, Strømsgodset
Bernt Skarnæs, Sagene
Inge Thun, Strømsgodset
Svein Thun, Strømsgodset
Per Fredrik Wright, DrafnLagledere: Tore Frisholm, Frigg og Walter Felix Løvli, Drafn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Riis, Arne (red.) (1970). Norges Bandyforbund 1920-1970. Oslo: Grøndahl & søn. s. 77-81.
Per Berthelsen

Per Berthelsen (født 1950 i Qeqertarsuaq) er en grønlandsk politiker og musiker.
Han er partileder for partiet Demokraatit («Demokraterne»), og jobber til daglig som lærer i Nuuk. Han har vært medlem av kommunestyret i Nuuk kommune siden 1993, og ble første gang valgt inn i Landstinget i 1993. 
I tillegg har han hatt flere andre verv, og var leder for Grønlands Kulturhus (Katuaq) fra 1998. 
Da Nuuk kommune sent i 2007 skulle velge ny borgermester etter Agnethe Davidsens død var Berthelsen Demokraternes kandidat, men ble i andre valgomgang slått av Nikolaj Heinrich, med tre stemmers overvekt. 
Berthelsen er også låtskriver, gitarist og vokalist i det suksessrike grønlandske folkrockbandet Sumé.
Hans far, Rasmus Berthelsen, var også politiker; han har vært borgermester i Nuuk. Per Berthelsen er far til musikeren Julie Berthelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nordisk råd - Per Berthelsen