jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Issoudun

Issoudun er en kommune departementet Indre i sentral-Frankrike. Det kan også bli referert til som Issoundun som er et oldtidsnavn.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Issoudun

Referanse:INSEE


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Issoudun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Issoudun – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Hannes Finsen

Hannes Kristján Steingrímur Finsen (født 13. mai 1828 i Reykjavík, død 18. november 1892) var en islandsk jurist og embetsmann. Han var cand.jur. fra 1856. Finsen jobbet hos Islands representasjonskontor i København 1856–1858, og ble deretter fogd på Færøyene. Han ble valgt inn på Lagtinget fra Suðurstreymoy fra 1869, men fikk allikevel fast sete bare to år senere, da han ble øyenes amtmann i 1871. Finsen fratrådte i 1884, da han ble utnevnt til ny stiftsamtmann i Ribe amt.
Finsen var gift to ganger, og ble far til ti barn i sitt første ekteskap, deriblant Olaf Finsen, Niels Ryberg Finsen og Vilhelm Hannes Finsen.


== Kilder ==
Løgtingið 150 – Hátíðarrit, bind 2 (2002), s. 278 (PDF Arkivert 17. juli 2012 hos Wayback Machine.)
Fytotron

Fytotron er et avansert anlegg for kontrollert plantedyrking. Navnet fytotron er satt sammen av det greske navnet for plante, phyto- og endelsen -tron. I en avansert fytotron kontrolleres plantenes vekstbetingelser elektronisk. Parametere det kan være viktige å styre er temperatur, lysmengde, natt- og daglengde, CO2-konsentrasjon og vann- og næringstilgang. Det betyr at det i en fytotron kan simuleres en rekke ulike klimatyper, med full kontroll på mange parametere. Frilandsdyrkning og dyrkning i veksthus gir ikke på langt nær samme grad av kontrollerbare betingelser.
En fytotron brukes blant annet til plantefysiologiske studier av plantenes vekst, men også innen genetikk, toksikologi og forurensingproblematikk. 
Universitetet i Oslo (UiO), Universitetet i Tromsø (UiT) og Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) på Ås (tidligere Norges landbrukshøgskole) har i dag egne fytotroner.


== Eksterne lenker ==
Fytotronen, Biologisk institutt, UiO
Klimalabben, Institutt for Biologi, UiT
Uniforum nr. 4 2000; "Fytotronen – der et år kan ha tjue årstider"
Forskning.no, 12. februar 2009 "Fjellblomster og evolusjon"
Forskning.no, 17. juni 2006 "Kronblader som ikke vil gi seg"
Jon Erichsen

Jon Erichsen (islandsk Jón Eiríksson) (født 31. august 1728 på gården Skálafell i Austur-Skaftafellssýsla på Island, død ved selvmord 29. mars 1787 i København) var en islandsk embetsmann, bibliotekar og forfatter som tilbragte mesteparten av livet i Danmark.


== Barndom og ungdom ==
Som gutt fikk Erichsen undervisning av en prest om vinteren, mens han om sommeren arbeidet hjemme på gården. I 1743 ble han elev ved Skalholt lærde skole, hvor han gjorde inntrykk på Ludvig Harboe, som 1741–45 var på Island for å inspisere kirke- og skolevesenet. Erichsen fulgt med Harboe først til Danmark, og siden til Norge, hvor Harboe var blitt utnevnt til biskop i Trondhjems stift. Han var elev ved Trondhjems lærde skole og begynte i 1748 å studere ved Københavns Universitet.


== Embetsmann ==
I de første studieårene leste Erichsen filologi og filosofi, før han etter tilskyndelse av Luxdorph begynte å studere jus. 1758 tok han juridisk attestas, og ble året etter professor ved Sorø Akademi. I tiden ved akademiet sluttet han vennskap med den senere statsmannen Ove Høegh Guldberg. I 1771 ble han forflyttet til København som medlem av det nyopprettede Norske Kammer. I 1773 ble han deputert i Økonomi- og Kommercekollegiet og i 1777 deputert i Rentekammeret og General-Toldkammeret, hvor han arbeidet med saker som angikk Island, Færøyene og Grønland. Han var også medlem av en rekke kommisjoner. I 1779 ble han utnevnt til assessor i høyesterett og fikk i 1781 tittelen konferensråd. Samme år ble han utnevnt til bibliotekar ved Det kongelige Bibliothek.
På sine eldre dager led Erichsen av sykdom og tungsinn, som til slutt fikk ham til å søke døden ved å kaste seg ut fra Langebro i København.


== Litterær virksomhet ==
Som islending interesserte Erichsen seg for norrøn litteratur, og skrev en rekke avhandlinger om nordiske antikviteter. Han bidro også til offentliggjørelse av norrøne tekster. Han skrev en uavsluttet biografi om Torfæus. Fra 1772 var han medlem av den Arnamagnæanske Kommission, og fra 1779 til sin død var han formann i det nystiftede islandske litteraturselskapet (Lærdómslistafélag).


== Referanser ==


== Kilder ==
Kr. Kaalund: «Erichsen, Jon» i Dansk biografisk Lexikon, IV. Bind, s. 535–38. Kjøbenhavn: Gyldendal, 1890.
Jacob Ulrik Hoelfeldt

Jacob Ulrik Hoelfeldt (født 1736 på gården Lunde på Lista, død 15. mars 1812 i Bergen) var en norsk offiser som nådde generalmajors rang. Han var biskop Claus Pavels’ stefar.


== Slekt ==
Jacob Ulrik Hoelfeldt var sønn av oberstløytnant ved 2. vesterlenske infanteriregiment Johan Nathanael Hoelfeldt (1703–1787) og Elisabeth Dorothea Ramm. Han giftet seg i 1780 med Karen Pavels, født Tostrup (død 1813), enke etter residerende kapellan i Vanse, Claus Pavels, og ble dermed stefar for biskop Claus Pavels.
Gullsmeden Jacob Ulrich Holfeldt Tostrup (1806-1890) var dattersønn til oberstløytnant Christopher H. Holfeldt (1736-1801) som var bror til Jacob Ulrik Hoelfeldt.


== Liv ==
Hoelfeldt gikk inn i hæren som underoffiser i 1755 og ble i 1763 premierløytnant i Kronprinsens regiment til fods. I 1773 ble han utnevnt til kaptein i 2. vesterlenske infanteriregiment, ble major i 1789, bataljonskommandør i 1790 og oberstløytnant i 1801. Året etter kom han til Bergenhusiske infanteriregiment, hvor han ble oberst i 1806, og etter generalløytnant Hesselbergs død i 1809 regimentssjef samt midlertidig kommandant på Bergenhus festning. Samme år ble han utnevnt til generalmajor. Han ble avskjediget i begynnelsen av 1812 og døde bare et par måneder senere, mens han var i kirken.
Etter giftemålet med Karen Pavels i 1813 bodde Hoelfeldt på hennes gård Østhassel på Lista, hvor han også hadde ansvaret for stesønnen Claus Pavels. Pavels gir bare en kort skildring av sin stefar i sin Autobiographi, men han bemerker at «jeg skal stedse velsigne det Øieblik, da denne Hædersmand blev min Fader».


== Referanser ==


== Kilder ==
S. A. S. Sørensen: «Hoelfeldt, Jacob Ulrik», i Dansk biografisk Lexikon, VII. Bind, s. 487–88. Kjøbenhavn: Gyldendal, 1893.
Penicillinase

Penicillinase er et enzym som produseres av enkelte bakteriestammer og som kan bryte ned beta-laktam antibiotika, som f. eks. penicillin.i
Penicillinase produseres av bakterier (eks. Staphylococcus aureus). Penicillinasens oppgave er å bryte ned vanlig penicillin til penicillinets inaktive fase, og dermed ikke lengre ha den opprinnelige funksjonen.
Eva Renate Nesheim Indrevoll

Eva Renate Nesheim Indrevoll (født 30. september 1975) er en norsk handikappidrettsutøver som har deltatt i paralympiske sommerleker tre ganger, der hun har vunnet åtte medaljer i svømming.
I 1996 mottok hun Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris.


== Meritter ==
Paralympiske sommerleker 1992
Gull i svømming, 50 m butterfly
Gull i svømming, 400 m fri teknikk
Sølv i svømming, 100 m fri teknikk
Paralympiske sommerleker 1996
Gull i svømming, 50 m butterfly
Gull i svømming, 200 m medley
Sølv i svømming, 100m m rygg
Sølv i svømming, 100m m bryst
Paralympiske sommerleker 2000
Sølv i svømming, 100 m rygg


== Eksterne lenker ==
NIF – Norske medaljefordelinger i Paralympics (PDF)
Plantefysiologi

Plantefysiologi er en underdisiplin av botanikk og omhandler plantenes funksjon, eller fysiologi. Nær beslektede temaer er plantemorfologi, planteøkologi, cellebiologi og molekylærbiologi.
Fundamentale prosesser som fotosyntese, cellulær respirasjon, planteernæring, vekststoffer (plantehormoner), tropismer, nastier, fotoperiodisme, fotomorfogenese, biologisk klokke, døgnrytme (cirkadiske bevegelser), miljøstress, frøspiring, dvale, spalteåpninger og transpirasjon (vannbalanse) studeres av plantefysiologer.


== Litteratur ==
Raven, Peter H.; Evert, Ray Franklin; Eichhorn, Susan E. (2005). Biology of plants (7 utg.). New York. Freeman.
Mortensrudveien (Oslo)

Mortensrudveien (11-197, 8-200) er en vei i Oslo i bydel Søndre Nordstrand. Den starter som en forlengelse av avkjøringsrampen fra E6/Enebakkveien ved gården Mortensrud og bukter seg vestover til Ljabruveien.
Veien fikk navn i 1985 etter Mortensrud gård.
Relativt nær E6 ligger Mortensrudsenteret, Mortensrud T-banestasjon, Mortensrud kirke mm. på sørsiden av veien, som så passerer en rekke borettslag fra 1980- og 1990-årene. Nedenfor en snuplass ved Kantarellen terrasse har bare busser adgang, og det er fysiske hindringer for vanlig biltrafikk ned til Ljabruveien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Mortensrudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 367. ISBN 978-82-573-1760-7.
Leksvik Idrettslag

Leksvik Idrettslag (stiftet 6. desember 1938) er et idrettslag lokalisert i Leksvik kommune i Trøndelag. Idrettslaget har tilbud innenfor både fotball, friidrett, håndball, orientering, svømming, volleyball, langrenn og hopp/ kombinert.


== Vinteridrett ==


=== Langrenn ===
Leksvik er nok best kjent for sin langrennssatsning som i de siste årene har blitt lagt merke til også nasjonalt, i og med at klubbens langrennsutøvere har bidratt til flere topplasseringer i NM på ski.
Vinteren 2009 fikk satsingen et lite gjennombrudd ved at Leksvik ble nummer fem på lagsprinten på Røros med Kristian Tettli Rennemo og Andreas Myran Steen på laget. Rennemo oppnådde også flere gode plasseringer individuelt. Tidenes beste plassering for Leksvik i en langrennsstafett i NM kom i 2010, da Kristian Tettli Rennemo, lillebror Anders Tettli Rennemo og Thomas Fremo fikk Leksvik inn til en femteplass i Stokke. Thomas Fremo og Rennemo gjorde senere på vinteren at Leksvik fikk en ny bestenotering; denne gangen på lagsprinten, der de fullførte som nummer fire.


=== Kombinert ===
Leksvik har hatt to kombinertløpere i Norgestoppen. Det er brødrene Vegard og Robert Aaring. Førstnevnte har nå konvertert idrett til fotball og spiller i 2. divisjon for Levanger mens sistnevnte fortsatt konkurrerer i kombinert. Begge har topplasseringer nasjonalt, på både junior- og seniornivå.


== Sommeridrett ==


=== Fotball ===
Leksviks seniorlag i fotball for herrer spiller for tiden i 5. divisjon etter tidligere å ha spilt i 4. divisjon.
Fotballspillerne Thomas Rønning og Vegard Aaring har sin bakgrunn fra Leksvik.


=== Håndball ===
Leksvik har tre seniorlag i håndball; to for kvinner og ett for herrer som spiller i 3. divisjon (førstelaget for kvinner og herrer senior) og 5. divisjon (andrelaget for kvinner), i tillegg til diverse aldersbestemte lag.


== Kjente idrettsutøvere ==
Thomas Fremo, langrenn
Anders Tettli Rennemo, langrenn
Kristian Tettli Rennemo, langrenn
Thomas Rønning, fotball
Andreas Myran Steen, langrenn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Glomma Papp

Glomma Papp er et norsk industriforetak som ble etablert i Sarpsborg i 1931. Bedriften produserer ulike kvaliteter av bølgepapp og massivpapp. Glomma Papp holder til på Hafsund i Sarpsborg, vis-à-vis Borregaard Industrier ved Sarpefossen.
Daglig leder Nina Iversen er oldebarn av bedriftens grunnlegger. Virksomheten eies per 2021 av familiens akseselskap Skjeberg Investment A/S. I 2019 hadde bedriften en omsetning på 485 mill., og ca. 200 fast ansatte.


== Historikk ==
I 1931 etablerte Emil Iversen fabrikken Græsvig Pap & Papir i 1931, for å kunne være selvforsynt med papir og massivpapp. Råstoffet til papirfabrikken har i alle år vært returpapir. I 1951 kjøpte bedriften en ny tomt og i 1953 kunne papirproduksjonen starte i nye lokaler på tomten. Dette anlegget er fortsatt (2021) kjernen i foretakets virksomhet. I 1954 kjøpte Græsvig Pap & Papir inn en ny klebemaskin.
Navnet ble senere endret til Glomma Pap & Papir A/S. En av bedriftens viktigste kunder hadde vært Sarpsborg Papp A/S, men da den virksomheten ble solgt til Peterson & Sønn A/S i Moss, måtte papirproduksjonen ved Glomma Papp legge om sortimentet. Som følge av dette startet Glomma Pap & Papir å produsere bølgepapp i 1965.I 1963 ble det kjøpt inn rifleverk til produksjon av E-flute. Interessen for E-flute var oppsiktvekkende og førte til at man bygde en helt ny bølgepappfabrikk. I 1966 ønsket majoriteten av aksjeeierne – bedriften var fortsatt heleid av stifterens etterkommere – å selge Glomma Pap & Papir ut av familien. Dette førte til at Jan Arthur Iversen og noen få slektninger kjøpte ut de øvrige, slik at bedriften kunne forbli i familien.
Bedriften skiftet navn til Glomma Papp A/S i 1983. Den 3. april 1987 ble bedriften rammet av en større brann. Fyrhuset fikk store skader i brannen, og som følge av dette flyttet en del av virksomheten til Tune.
I 1992 kjøpte Jan Arthur Iversen opp alle aksjene, og ble eneeier av bedriften.


== Referanser ==
Plantehormoner

Plantehormoner er organiske forbindelser som i lave konsentrasjoner kan påvirke vekst, metabolisme, utvikling og differensiering i planter. Plantehormonene kan være naturlig forekommende eller produseres kunstig. Plantehormoner kan kalles vekstregulerende stoffer, vekstregulatorer eller vekststoffer.Syntesen av plantehormoner finner for det meste sted i plantenes delingsvev. Delingsvevet, også kalt meristem, er en type vev hvor det foregår celledeling og celledifferensiering, prosesser som fører til at nye celler dannes og spesialiseres for å inngå i forskjellige typer cellevev.
De viktigste gruppene av plantehormoner kan deles inn i fem klassiske grupper, i tillegg til to grupper som har kommet til de siste tiårene. Auxiner, gibberelliner og cytokininer er tre grupper som først og fremst stimulerer veksten, mens etylen (eten) og abscisinsyre utmerker seg ved å hemme veksten. I den senere tid er man også begynt å inkludere brassinosteroider og strigolaktoner i denne gruppen.


== Referanser ==
Red (2008)

Red er en amerikansk thriller fra 2008, med Brian Cox, Noel Fisher og Tom Sizemore i hovedrollene. Regi er ved norske Trygve Allister Diesen og Lucky McKee, manus ved The Grudge-forfatteren Stephen Susco (etter Jack Ketchums roman). Filmen var produsert av Trygve Allister Diesen og Norman Dreyfuss. Red hadde urpremiere under Sundance-festivalen i januar 2008, og norsk premiere under Filmfestivalen i Haugesund i august samme år


== Skuespillere ==
Brian Cox som Avery Ludlow
Kyle Gallner som Harold
Noel Fisher som Danny
Tom Sizemore som Michael McCormack
Shiloh Fernandez som Pete Doust
Robert Englund som Willie Doust
Amanda Plummer som Mrs. Doust
Ashley Laurence som Mrs. McCormack
Kim Dickens som Carrie
Richard Riehle som Sam Berry


== Handling ==
Avery Ludlow (Brian Cox) har en hund som heter Red, som han fikk i gave fra sin avdøde kone Mary til 50-årsdagen. En dag mann og hund sitter fredelig og fisker, blir Avery ranet av brødrene Danny (Noel Fisher) og Harold (Kyle Gallner)  McCormack og deres venn Pete (Shiloh Fernandez). Når det går opp for guttene at Avery bare har 20 dollar på seg, skyter Danny hunden Red uten grunn.
Avery klarer å oppspore guttene, og tar saken opp med deres fedre, Michael McCormack (Tom Sizemore) og Mr. Doust (Robert Englund) – men uten at noen tar ham alvorlig. Når også den lokale sheriffen velger å ignorere hele hendelsen, vokser det  gradvis frem en  besettelse – han vil gi guttene en lærepenge.


== Priser ==
Sitges - Catalonian International Film Festival 2008
Beste skuespiller


== Eksterne lenker ==
(en) Red på Internet Movie Database 
(no) Red hos Filmfront 
(sv) Red i Svensk Filmdatabas 
(da) Red i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Red på Allociné 
(en) Red på AllMovie 
(en) Red på Turner Classic Movies 
(en) Red på Rotten Tomatoes 
(en) Red på Metacritic 
(en) Red på Box Office Mojo
Nordiskrekordhistorikk på 100 m fri

Oversikt over utviklingen av nordiske rekorder på 100 m fri (svømming) for både langbane (50 meter) og kortbane (25 meter).


== Langbane ==


=== Herrer ===


==== Sluttider ====


==== Mellomtider ====


=== Damer ===


==== Slutt-tider ====


==== Mellomtider ====


== Kortbane ==


=== Herrer ===


==== Sluttider ====


==== Mellomtider ====


=== Damer ===


==== Sluttider ====


==== Mellomtider ====


== Eksterne lenker ==
Dansk svømmeunion
Norges svømmeforbund


== Andre nordiske rekorder ==
Elduvík

Elduvík (IPA: [ˈɛldʊvʊik], dansk: Eldevig) er en bygd på Færøyene, og ligger ved Funningsfjørður på Eysturoy med utsikt mot Kalsoy. Elduvík er første gang nevnt i Hundebrevet fra slutten av 1300-tallet, men kan være eldre. Elduvík var administrasjonssentrum i Elduvíkar kommuna, som dessuten omfattet den jevnt over større nabobygda Funningsfjørður, fra 1948 til 2005, og ble da innlemmet i Runavíkar kommuna. 1. januar 2009 hadde Elduvík 27 innbyggere, mot 44 i 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elduvík – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Elduvík – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Elduvík på faroeislands.dk
Tore Jamne

Tore Jamne (født 25. mars 1966 i Haugesund) er en norsk musiker (trommer, perkusjon, loops) og tekstforfatter.


== Kunstnerisk virksomhet ==
Han har medvirket på flere album med blant andre Blest, Vamp (både som musiker og tekstforfatter), Bjørn Berge (enten som musiker eller tekstforfatter), Jan Toft (som tekstforfatter), Dina Misund (som tekstforfatter), Norchestra (som musiker) med flere. Han er hovedsakelig autodidakt, med unntak av kortere slagverkstudier hos Ivar Atle Fjordheim (Stavanger Symfoniorkester). I tillegg er Jamne forfatter.Foruten ovennevnte artister har Jamne spilt med blant andre Leif Ove Andsnes, Nils Petter Molvær, Nils Økland, Sigbjørn Apeland, Svein Olav Herstad, Harald Johnsen, Eldbjørg Raknes, Christina Bjordal, Didrik Ingvaldsen, Frode Gjerstad, Paul Rogers, Svein Finnerud, Bjørnar Andresen, Kenneth Sivertsen, Paul Weeden, Sleepy LaBeef, Berit Opheim, Knut Hamre, Grethe Svensen, Tom Roger Aadland, Trio de Janeiro, Andrej Nebb, Lars Lillo-Stenberg, Buddy Miles og Vilde Bjerke.
Jamne ga i 2002 ut soloalbumet A Notion of an Ocean under artistnavnet Jafni. I 2020 ga han også ut novellesamlingen Slag. Samlingen er hans debutbok, og ble gitt ut som paperback. Boka består av 12 fortellinger, hvorav syv utspiller seg i forskjellige musikkmiljøer.

Per 2020 er Jamne fast medlem i Norchestra.


== Diskografi ==


=== Soloutgivelser ===
A Notion of an Ocean (2002)
Homage to Papa Jo Jones (2011)
Muses of a Lone Wanderer – Hommage à Jean-Jacques Rousseau (2012)
A Suite with a Beat (2013)


=== Med Tolai Trio ===
Tolai Trio (2021)


=== Med Norchestra ===
Norchestra (2008)
Live in Tysvær 2001 – 10-year Anniversary EP (2011)
New Galaxy (2012)
Suite for the Seagulls (2017), med Gnu Quartet


=== Med Blest ===
I dine sko (1916 PTC Records) - singel
Blest (2017 PTC Records)
September (2019 PTC Records)


=== Med Vamp ===
Flua på veggen (1998, MajorStudio)
Ei med alt (1999, MajorStudio) – samlealbum
Månemannen (2002, MajorStudio)
Siste stikk (2005, MajorStudio)
I full symfoni (2006, MajorStudio) – konsertopptak
I full symfoni (2006, MajorStudio) – konsertopptak i DVD-utgivelse
To me alt (2013, Universal)


=== Med Bjørn Berge ===
Blues Hit Me (1999)
Bag of Nails (2000)
Stringmachine (2001)
St. Slide (2004)
We're Gonna Groove (2006)


=== Med Dina Misund ===
Nye Spor (2016) - EP
Om Du E Klar (2016) - singel
Desemberkvelden (2017) - singel


=== Med Aroma ===
Aroma (1999)


=== Med Skinn & Bein ===
Knaus (1989)


=== Med Akutt ===
Universelt sjakkparti/Broen heter kjærlighet (1984)


== Bibliografi ==
2020 Slag (novellesamling)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Jamne på Internet Movie Database 
(en) Tore Jamne på Discogs 
(en) Tore Jamne på MusicBrainz 
(en) Tore Jamne på MySpace
(en) Jafni på MySpace
(en) Norchestra på MySpace
(no) Norchestras offisielle hjemmeside
(no) Vamp
Funningsfjørður

Funningsfjørður (IPA: [ˈfʊnːɪŋgsˌfjøːɹʊɹ], dansk: Fundingsfjord) er en bygd på Færøyene, og ligger innerst inne i Funningsfjørður, fjorden med samme navn, på Eysturoy. Bygda er ganske ung, og ble grunnlagt som en niðursetubygd av nybyggere fra Elduvík i 1832. Det var en hvalfangststasjon her fra 1902 til 1913. Fra 1948 til 2005 var Funningsfjørður en del av Elduvíkar kommuna, administrert fra nabobygda Elduvík, og ble da innlemmet i Runavíkar kommuna. 1. januar 2009 hadde Funningsfjørður 53 innbyggere, mot 95 i 1985.Sjøkabelen mellom Island og Skottland, FARICE-1, har sitt ilandføringspunkt på Færøyene ved Funningsfjørður.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Funningsfjørður – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Funningsfjørður – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Funningsfjørður på faroeislands.dk
Elduvíkar kommuna

Elduvíkar kommuna var en kommune på Færøyene. Den omfattet bygdene Elduvík og Funningsfjørður ved fjorden med samme navn på Eysturoy. Kommunen ble utskilt fra Oyndarfjarðar kommuna i 1948. I 2005 ble Elduvíkar kommuna innlemmet i Runavíkar kommuna. Elduvíkar kommuna hadde ved innlemmelsen 89 innbyggere.


== Referanser ==
Matias Johan Torheim

Matias Johan Torheim (født 6. januar 1887 i Vik i Kvæfjord, død 29. september 1969) var en norsk gårdbruker og politiker. Han representerte Bondepartiet på Stortinget i perioden 1931–1933. Han var da medlem av kirke- og skolekomiteen.
Han var medlem av Kvæfjord herredsstyre fra 1913, hvor han ble valgt til varaordfører i 1916 og gjenvalgt i 1919. Han var ordfører fra 1922 til 1928, med gjenvalg i 1925.
Han hadde verv i Bondepartiets landsstyre, i tillegg til enkelte mindre, offentlige verv, og han var formann i Troms Sildfiskerlag, Nord-Norges Meierilag og Nord-Norges Salgslag.
Torheim drev farsgården i Vik fra 1919, og hadde siden konfirmasjonsalderen deltatt i sildefisket. Han ble senere notbas og disponent for Voktor og Vik notlag. Utdannelsen hans var fra Lofoten og Vesterålens folkehøyskole (1904–1905) og Nordlands amts landbruksskole (1908–1910).
Fra august 1942 var han medlem av Nasjonal Samling. For dette ble han i 1946 dømt til blant annet ett års fengsel. Han fortalte selv at han møtte Vidkun Quisling som stortingsrepresentant, og beundret «denne kunnskapsrike og erfarne person».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Matias Johan Torheim hos Norsk senter for forskningsdata