jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Skyte inn jula

Skyte inn jula er en gammel tradisjon som forsvant de fleste steder i Norge på midten av 1800-tallet. Det skulle skytes tre skudd på julaften for å markere at jula hadde satt inn. Noen steder ble det ikke skutt mer enn ett skudd, andre opp i fem skudd. Noen steder som i Verdal ble det skutt gjennom hele julenatta. Tidspunktet har variert noe de forskjellige stedene. Noen få steder har tradisjonen fortsatt.Bakgrunnen for tradisjonen er ukjent, men hovedsakelig følger forklaringene to hovedretninger, enten at skytingen skulle være for å skremme Oskorei eller at det var for å varsle folk langt inne på åsene om at nå ringte kirkeklokkene. Etter at det var skutt tre skudd ble det malt kors over dører og på alt løs redskap, og kjelker ble snudd slik at ski eller meier vendte opp.
I bygdene Hølera, Garthus, Flatdal i Seljord og Begnadalen i Sør-Aurdal (Innlandet) lever tradisjonen fortsatt, og det skytes klokken 14 på juleaften. De tradisjonstro bruker rifler og i noen tilfeller eldre våpen, mens det også brukes sprengstoff av de som vil markere litt ekstra.
Skikken lever også i beste velgående i Bleskestad, og i Førlandskrinsen/Ulvagrendo, som er grender beliggende i Suldal kommune (Rogaland).  Tre skudd blir avfyrt kl 17.00, etter gammel tradisjon for å holde tusser og rovdyr borte, slik at både folk og husdyr får en fredelig jul.
i Ljørdalen lengst øst i Trysil kommune lever også skikken. Det skytes kl. 17.00, umiddelbart etter første klemtet i kirkeklokka. De som bor nærmest, begynner, deretter sprer det seg rundt. De som bor for langt unna til å høre klokkene, lytter etter børseskudd og/eller følger godt med på klokka. Før ca. 1960 ringte kirkeklokkene jula inn kl. 18.00, og det ble sjølsagt skutt da. Noen oppi grenda Skåret, som bor for langt unna til å høre kirkeklokkene, holder ennå på det tidspunktet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjørndal, Ivar; Toppen av alt var jula, 2008
Sprangsjikt

Et sprangsjikt er et lag i en lagdelt vannmasse der det skjer en raskt endring i en av egenskapene til vannet. Dette kan for eksempel være en kjemoklin eller en termoklin.
Vann har størst tetthet ved temperatur på 4 °C. Om sommeren vil vannet i en innsjø være varmt i overflaten og stadig kaldere nedover i vannmassene. Dette gir en stabil lagdeling slik at vannet holder seg i omtrent samme høyde og sirkulasjonen stort sett skjer horisontalt. Om vinteren er det isen på overflaten og det kalde vannet rett under isen som er lettest på grunn av minst tetthet. 
Sommer og vinter vil dype innsjøer i tempererte strøk ha et sprangsjikt (termoklin) der temperaturen er 4 °C. Dette sprangsjiktet adskiller overflatevann og dypvann, og oppløste og flytende stoffer kan ikke utveksles mellom lagene. Vår og høst er temperaturen i hele vannmassen nær 4 °C, og det oppstår vertikale vannstrømmer, som blander alt vannet i innsjøen. Dette omblandingen er viktig for livet i innsjøen, ettersom den bringer oksygen ned på dypet og næringsstoffer opp i overflaten.
En forsøker alltid å plassere inntak av drikkevann og kjølevann under sprangsjiktet for å sikre vann uten smittestoffer, med lav temperatur og en stabil kjemisk tilstand. Under vår- og høstsirkulasjonen er det likevel en fare for at forurensninger fra overflaten skal komme ned til inntaket. I disse periodene er raske endringer i humusinnhold og kjemiske parametre ofte en årsak til problemer i driften av vannbehandlingsanleggene.
Utslipp av avløpsvann blir også plassert under sprangsjiktet. Hensikten er at smittestoffer og kloakksøppel ikke skal komme opp i overflaten.
Gassbasert industri i Norge

Gassbasert industri i Norge finnes på Grenland og Tjeldbergodden industrianlegg. Av naturgass som produseres på norsk kontinentalsokkel, ilandføres 80 % mens 20 % eksporteres. Fra gassbehandlingsanleggene i Norge går mesteparten til eksport. Høye gasspriser i Europa gjør innenlandsk utnyttelse lite lønnsom. For eksempel er Kårstø gasskraftverk ikke kommet i normal drift grunnet ulønnsomhet.
Gary Payton

Gary Dwayne Payton (født 23. juli 1968 i Oakland i California) er en amerikansk basketballspiller som spilte for NBA mellom 1990 og 2007. Han spilte for Seattle SuperSonics, Milwaukee Bucks, Boston Celtics, Los Angeles Lakers og Miami Heat.
Payton veier 82 kilo og er 193 cm høy. Han ble drafted av Seattle SuperSonics i 1990. Han hadde 21 813 poeng i sin NBA karriere. Han tok gull i OL i 1996 og 2000. Han vant NBA Championship i 2006 sammen med Miami Heat. Han er den eneste point guarden som har fått Defensive player of the year award.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gary Payton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gary Payton på Internet Movie Database 
(en) Gary Payton hos The Movie Database 
(de) Gary Payton – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gary Payton – Olympedia 
(en) Gary Payton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gary Payton – FIBA 
(en) Gary Payton – eurobasket.com 
(en) Gary Payton – Basketball-Reference.com 
(en) Gary Payton på Twitter
Radioåret 1921

Radioåret 1921 er en oversikt over radioprogram, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 1921.


== Hendelser ==
3. januar - Den første muntlige værprognosen sendes av radiostasjonen 9XM ved University of Wisconsin, Madison, USA. Man har sendt værbulletiner med morsekoder siden 1917.
11. april - Verdens første sportssendning noensinne på radio sendes over stasjonen KDKA i USA av Florent Gibson fra avisen Pittsburg Star. Evenementet er en boksekamp mellom Johnny Ray og Johnny Dundee ved Motor Square, Pittsburgh.
18. juni - I Russland begynner nyheter sendes via etablerte offentlige høytalere.
12. juli – I forbindelse med innvielsen av Luleåutstillingen starter Bodensenderen programutsendelser, som kunne høres under utstillingen. Disse var de første offentlige sendingene i Norden, og pågikk en måneds tid.
5. august – I USA sendes for første gang en baseballkamp direkte i radio når Pittsburgh Pirates beseirer Philadelphia Phillies med 8-5.
18. november – Seks medlemmer av Radio Club of America beslutter å bygge en testsender, med signaler som skal rekke til Europa.
I USA får delstatene Colorado, Florida, Illinois, Indiana, California, Kentucky, Missouri, Nebraska, New Jersey og Oklahoma sine først radiostasjoner.


== Radioprogram ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
George Jones

George Glenn Jones (født 12. september 1931 i Saratoga i Texas, død 26. april 2013 i Nashville i Tennessee) var en amerikansk country-artist og låtskriver.
Jones fikk sitt gjennombrudd i 1955 og fikk flere priser, blant annet to Grammy Awards. Han var gift med Tammy Wynette 1969 til 1975 og slet med stort alkohol- og narkotikamisbruk.
George Jones ble i 1992 innvalgt som medlem i æresgalleriet Country Music Hall of Fame.


== Diskografi ==
1957 – Grand Ole Opry's New Star
1958 – Hillbilly Hit Parade
1958 – Long Live King George
1959 – Country Church Time
1959 – White Lightning and Other Favorites
1960 – George Jones Salutes Hank Williams
1962 – Songs from the Heart
1962 – Sings Country and Western Hits
1962 – George Jones Sings Bob Wills
1962 – Homecoming in Heaven
1962 – My Favorites of Hank Williams
1963 – I Wish Tonight Would Never End
1964 – Blue and Lonesome
1964 – George Jones Sings Like The Dickens!
1964 – I Get Lonely in a Hurry
1965 – The Race Is On
1965 – Mr. Country & Western Music
1965 – New Country Hits
1965 – Old Brush Arbors
1966 – Country Heart
1966 – I'm a People
1966 – Love Bug
1966 – We Found Heaven Right Here on Earth at "4033"
1967 – Walk Through This World with Me
1968 – If My Heart Had Windows
1968 – Sings the Songs of Dallas Frazier
1968 – The George Jones Story
1969 – My Country
1969 – I'll Share My World with You
1969 – Where Grass Won't Grow
1970 – Will You Visit Me on Sunday?
1971 – George Jones with Love
1971 – George Jones Sings the Great Songs of Leon Payne
1972 – A Picture of Me (Without You)
1972 – George Jones (We Can Make It)
1973 – Nothing Ever Hurt Me (Half as Bad as Losing You)
1974 – In a Gospel Way
1974 – George Jones Sings His Songs
1974 – The Grand Tour
1975 – Memories of Us
1976 – Alone Again
1976 – The Battle
1977 – I Wanta Sing
1978 – Bartender's Blues
1980 – I Am What I Am
1981 – Still the Same Ole Me
1983 – Jones Country
1983 – Shine On
1984 – You've Still Got a Place in My Heart
1984 – Ladies' Choice
1985 – Who's Gonna Fill Their Shoes?
1986 – Wine Colored Roses
1987 – Too Wild Too Long
1989 – One Woman Man
1990 – You Oughta Be Here with Me
1991 – Friends in High Places
1991 – And Along Came Jones
1992 – Walls Can Fall
1993 – High Tech Redneck
1996 – I Lived to Tell It All
1998 – It Don't Get Any Better Than This
1999 – Cold Hard Truth
2001 – The Rock: Stone Cold Country 2001
2003 – The Gospel Collection
2005 – Hits I Missed…And One I Didn't
2008 – Burn Your Playhouse Down – The Unreleased Duets


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) George Jones (musician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) George Jones på Internet Movie Database 
(en) George Jones hos The Movie Database 
(en) George Jones på Apple Music 
(en) George Jones på Discogs 
(en) George Jones på Discogs 
(en) George Jones på MusicBrainz 
(en) George Jones på Spotify 
(en) George Jones på Songkick 
(en) George Jones på AllMusic
Come Closer (album)

Come Closer er et album fra Glenn Lyse utgitt 10. mars 2008.


== Sporliste ==
«Guilty»
«Look At Me Now»
«Days Go By»
«365 Days»
«Maniac»
«Would You»
«Dancing With the Shadow»
«Wasted Again»
«Not Allowed»
«Walk Upon Water»


== Kilder ==

(en) Come Closer (album) på Discogs
Matthias Volz

Matthias Max Volz (født 4. mai 1910 i Schwabach, død 26. august 2004 i Spalt) var en tysk turner. Han representerte turnforeningen Turn- und Sportverein 1848 Schwabach.
Han deltok i OL i 1936 i Berlin, der han fikk tre medaljer. I tillegg til gull i lagkonkurransen fikk han to bronse; i hopp og ringer. Han fikk 5.-plass i frittstående, og sammenlagt kom han på 7.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matthias Volz på Internet Movie Database 
(en) Matthias Volz – Olympedia 
(en) Matthias Volz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Matthias Volz – databaseOlympics.com (arkivert)
Tegneserieåret 1921

Tegneserieåret 1921 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til tegneserier i 1921.


== Hendelser ==
....


== Prisvinnere ==
....


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
…
Willi Stadel

Wilhelm Friedrich «Willi» Stadel (født 9. juli 1912 i Konstanz, død 23. mars 1999 i Ravensburg) var en tysk turner.
Han deltok i OL i 1936 i Berlin, der han var med på det tyske laget som vant gull i lagkonkurransen. Han fikk ingen individuelle medaljer, men kom på 6.-plass i frittstående og 9.-plass i bøylehest. Sammenlagt kom han på 8.-plass.
På nasjonalt nivå er han tysk mester sammenlagt i 1941, og han fikk sølv sammenlagt i 1940. I tillegg vant han skranke i 1940 og 1941, bøylehest i 1941, frittstående 1941 og svingstang i 1940, 41 og 50.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willi Stadel – Olympics.com 
(en) Willi Stadel – Olympic.org 
(en) Willi Stadel – Olympedia 
(en) Willi Stadel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Willi Stadel – databaseOlympics.com (arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics
Svart Valdres

Svart Valdres (svarteple) er en matpotet som kommer fra Valdres i Norge. Den er ikke kunstig krysset fram og den blir derfor omtalt som en gammel landsort. Skallfargen er blålilla, og det er en mørk lilla karstrengring i det blekgule kjøttet. Knollene er runde til svakt ovale og har høyt tørrstoffinnhold. Den er mer melen enn mandelpotet og en særs god matpotet. På grunn av den mørke sjatteringen i kjøttet er den ofte feilaktig oppfattet som en dårlig matpotet, og det mørke feltet er blitt skåret bort. Feltet kommer av fargestoffet anthocyanin, som er en antioksidant. Avlingene er små og poteten er utsatt for tørråte og andre sykdommer.


== Kilder ==
Bioforsk: Svart Valdres - gammal sort som ny gourmetpotet? (av Kristin Daugstad, publisert 2008) Besøkt 13. september 2017
Bioforsk: Prøving av gamle og nye potetsortar (av Lunnan, Nysveen og Martinsen, publisert 2006) Besøkt 13. september 2017
Universitetet i Bergen - Arboretet - Garden Explorer: Solanum tuberosum 'Svart Valdres' Besøkt 13. september 2017
Temsaman

Temsaman er en kommune i Riffjellene, nordvest i Marokko. Temsaman er også navnet til hovedbyen i kommunen; den ligger 100km vest for Nador og 20km øst for Al Hoceima. Provinsen Temsaman inkluderer også små byer som Bouadia, Imezzean, Imbraden og Ikecheouen.
I området snakker man rifain som stammer fra berbere. Innbyggerne lever hovedsakelig av jordbruk, fisking eller finansieres av rike familier. Området har svært dårlig infrastruktur.
I denne regionen ble den spanske generalen Sylvestre slått av en liten gruppe væpnede bønder under Abd el-Krim sin kommando.
Dronningen (Askøy)

Dronningen er et utsiktspunkt i Storåsen i Askøy kommune med en høyde på 188 moh.
Storåsen ligger omgitt av bygdene Ravnanger og Haugland i vest, og Ask i øst. Det går turstier fra alle tre bygdene til Dronningen. Det høyeste punktet for Storåsen ligger noe lenger inne i skogen.
Ifølge historien kommer navnet Dronningen fra et meget høyt furutre som stod like ved utsiktspunktet. Dette treet falt i en kraftig storm noen år etter krigen.
Dronningen er et yndet turmål for speidere, mosjonister og turgåere.


== Eksterne lenker ==
Ask Friidrett arrangerer motbakkeløpet Dronningen Opp!
Fedjefast

Fedjefast er en planlagt fastlandsforbindelse for Fedje kommune i Vestland. Prosjektet har en lengde på 10,1 km, og vil sannsynligvis koste 450 millioner kroner.


== Fedjetunnelen ==
Fedjetunnelen er planlagt mellom Sævrøy i Austrheim og tettstedet Fedje på øya Fedje. Tunnelen vil ha en lengde på 6,1 km og strekke seg omtrent 240 meter under Fedjefjorden.
Kuli (drikk)

Kuli er merkenavn for en saftdrikk som produseres og markedsføres av Coca-Cola Company. Den ble lansert i 1997. Drikken fås kjøpt i 0,2 liters pappbokser med et sugerør til å drikke den med. Drikken inneholder vanligvis 8-10% råsaft og er uten kullsyre.
Kuli er inspirert av Kapo, et populært Coca-Cola Company produkt i Chile. Per 2022 finnes Kuli med tre smaker: Eple, appelsin og jordbær og eple.


== Referanser ==
Routemaster

Routemaster er en engelsk busstype spesielt bygget for å transportere passasjerer for London Transport. Det ble produsert i alt 2876 Routemastere mellom 1954 og 1968, inkludert alle prototyper og varianter. Man regner imidlertid 2760 av dem som regulære Routemastere. De fleste Routemastere er av kort type for 64 passasjerer, det ble imidlertid også bygget en rekke RML'ere, Routemaster Long, som kunne ta 72 passasjerer. 
Busstypen er i sin helhet designet av London Transport og er foreløpig den siste busstypen i England med åpen plattform bak. De var ment å vare i 17 år før utskifting, men viste seg utrolig holdbare. Fremdeles ruller det RMere mange steder i verden.
De aller fleste RM i London Transport ble skiftet ut i løpet av 2005. Årsaken er hovedsakelig at de må betjenes av to ansatte, mens de nye bussene kan betjenes av sjåføren alene. I tillegg er moderne busser lettere å bruke for personer med nedsatt funksjonsevne, mens Routemasterne, f.eks. ikke kunne brukes av personer som bruker rullestol. Hovedsakelig p.g.a. det høye trinnet opp på den åpne plattformen bak, i tillegg til den veldig bratte trappen for å komme opp til andre etasje. Teknisk var bussene forut for sin tid, men dagens busser kan selvsagt tilby mye bedre komfort og kjøreegenskaper. Det går i dag kun 10 Routemastere i London, i det som kalles Heritage Route. Av disse er det 9 RM'ere og 1 RML. En av årsakene til at man opprettet Heritage Route var massive protester fra Londons befolkning på at de gamle bussene ble skiftet ut.
Det finnes i alt 6 Routemastere i Norge. 
Bussene ble bygget i aluminium for å holde seg innenfor engelske vektbestemmelser på 50-tallet. Det vanlige på slike kjøretøyer er å sette et karosseri oppå en ramme. I stedet ble det laget et selvbærende karosseri med to delrammer foran og bak for feste av akslinger og drivverk. Aluminium blir mye brukt av flyindustrien og ga bussen et svært moderne preg på den tiden. De første bussene var faktisk ikke lakkert, slik at folk kunne se materialet blinke i sola. Det ble trolig for mye av det gode, for bussene ble raskt malt røde i henhold til logofargene til London Transport.
Motoren og akslingen ble plassert på venstre side av bussen. Utstyrt med automatisk girkasse var bussen lettkjørt i forhold til mange andre busser på den tiden. At den styres ved hjelp av kun en hjelpeservo var ikke noe problem. Svingradiusen er liten, og selv med en lengde på opp til 9 meter er bussen lett å buksere gjennom bygater.
En liten kuriositet: Bakerst i bussen er innredningen formet etter kroppen til en stående billettør med en liten lagerplass bak. Her kunne han kontrollere billetter, betjene lys og ha enkel tilgang på rutetabeller, brannslukker og andre remedier.


== Eksterne lenker ==
(en) AEC Routemaster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Routemaster – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ernest Tubb

Ernest Dale Tubb (født 9. februar 1914 nær Chris i Texas, død 6. september 1984) var en amerikansk country-artist og låtskriver.
Tubb fikk kallenavnet «the Texas Troubadour» og var en av countrymusikkens pionerer. Hans kanskje største hit var «Walking the Floor Over You» fra 1941. Han ble i 1965 innvalgt som medlem i æresgalleriet Country Music Hall of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ernest Tubb – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ernest Tubb på Internet Movie Database 
(en) Ernest Tubb hos The Movie Database 
(en) Ernest Tubb på Discogs 
(en) Ernest Tubb på MusicBrainz 
(en) Ernest Tubb på Spotify 
(en) Ernest Tubb på Genius — sangtekster
Georges Guillain

Georges Charles Guillain (født 3. mars 1876 i Rouen i Frankrike. død 29. juni 1961 i Paris) var en fransk nevrolog.


== Liv og virke ==
Guillain studerte medisin først i hjembyen og deretter i Paris. Han fikk doktorgraden i 1902. Fra 1923 til 1947 innehadde Guillain lærestolen for nevrologi ved Hôpital Salpêtrière i Paris som etterfølger av sin lærer, den berømte nevrolog Pierre Marie (1853–1940). 


== Guillain-Barré-syndromet ==
Han beskrev i 1916, sammen med Jean-Alexandre Barré og André Strohl, det som er blitt kalt Polyradikulitis Guillain-Barré, som i dag ansees som den viktigste årsak til akutte lammelser etter betennelser.


== Verker ==
G. Guillain, J.-A. Barré og A. Strohl: Sur une syndrome de radiculo-névrite avec hypoalbuminose du liquide céphalo-rachidien sans réaction cellulaire. Remarques sur les caractères cliniques et graphiques des réflexes tendineux. Bull Soc Méd Hôp Paris 1916; 40:1462-70


== Referanser ==
Eddy Arnold

Richard Edward «Eddy» Arnold (født 15. mai 1918 i Henderson i Tennessee, død 8. mai 2008 i Nashville, Tennessee) var en amerikansk country-artist.
Arnold fikk totalt 147 sanger på listen Billboards country music, kun George Jones har flere. Arnold ble i 1966 innvalgt som medlem i æresgalleriet Country Music Hall of Fame.


== Sanger som ble nr 1 på Billboards Country liste ==
«What Is Life Without Love» (1946)
«It's a Sin» (1947)
«I'll Hold You in My Heart» (1947)
«Anytime» (1948)
«Bouquet of Roses» (1948)
«(Just a Little Lovin') Will Go a Long Way» (1948)
«A Heart Full of Love (For a Handful of Kisses)» (1948)
«One Kiss Too Many» (1949)
«I'm Throwing Rice (At the Girl That I Love)» (1949)
«Take Me in Your Arms and Hold Me» (1949)
«There's Been a Change in Me» (1951)
«Kentucky Waltz» (1951)
«I Wanna Play House With You» (1951)
«Easy on the Eyes» (1952)
«A Full Time Job» (1952)
«Eddy's Song» (1952)
«I Really Don't Want to Know» (1953)
«The Cattle Call» (1955)
«They Do Make It Nice» (1955)
«What's He Doing in My World» (1965)
«Make the World Go Away» (1965)
«I Want to Go with You» (1966)
«Somebody Like Me» (1966)
«Lonely Again» (1967)
«Turn the World Around» (1967)
«Then You Can Tell Me Goodbye» (1968)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eddy Arnold – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eddy Arnold på Internet Movie Database 
(en) Eddy Arnold hos The Movie Database 
(en) Eddy Arnold hos Internet Broadway Database 
(en) Eddy Arnold på Apple Music 
(en) Eddy Arnold på Discogs 
(en) Eddy Arnold på MusicBrainz 
(en) Eddy Arnold på Spotify 
(en) Eddy Arnold på Last.fm 
(en) Eddy Arnold på Genius — sangtekster 
(en) Eddy Arnold på AllMusic
Pierre Marie

Pierre Marie (født 9. september 1853 i Paris i Frankrike, død 13. april 1940 i Paris) var en fransk nevrolog. Han ble i 1918 etterfølger til Jean-Martin Charcot ved Hôpital Salpêtrière i Paris.


== Verker ==
Des formes frustes de la maladie de Basedow. Thèse de doctorat, Paris, 1883.
Sclerose en plaques et maladies infectieuses. 1884.
Sur deux cas d’acromégalie. 1886.
De la déviation faciale dans l’hémiplégie hystérique.
Sur une form particulière d'atrophie musculaire progressive; souvent familiale, débutant par les pieds et les jambes et atteignant tard les mains. Sammen med Jean-Martin Charcot. Rev Méd, Paris, 1886, 6: 97
Hystérie dans l’intoxication par le sulfure de carbone. 1888.
Ostéoarthropathie hypertrophiante pneumique. 1890.
Essays on Acromegaly. London, 1891.
Leçons sur les maladies de la moëlle épinière. Paris, 1892.
Sur l'hérédo-ataxie cérébelleuse. Semaine médicale, Paris, 1893, 13: 444.
Leçons de clinique médicale. Hôtel-Dieu, 1894-1895.
Sur un syndrome clinique et urologique se montrant dans le diabète lévulosurique et caractérisé par un état mélancolique avec insomnie et impuissance. Zus. mit Robinson. 1897.
L’évolution du langage considéré au point de vue de l’étude de l’Aphasie. 1897.
Dysostose cléido-crânienne héréditaire. Paul Sainton (1868–1958). 1897.
Spondylose rhizomélique. 1898.
Pagetsche Knochenkrankheit. Zus. mit André Léri. In Handbuch der Neurologie. Volume 4, Berlin, 1913.
Note sur un syndrome de paralysie flasque plus ou moins généralisée avec abolition des reflexes, hyperalbuminose massive et xantochromie vers la guerison et de nature indéterminée. Zus. mit C. Chatelin. Revue neurologique, 1916, 30: 564-565.
Neurologie. 2 volumes; Paris, 1923.
Travaux et mémoires. Paris, 1926 and 1928.


== Referanser ==
Liège–Bastogne–Liège 2009

Liège–Bastogne–Liège 2009 var den 95. utgaven av Liège–Bastogne–Liège. Rittet ble arrangert 26. april 2009.
Det deltok 25 lag i rittet; alle ProTour-lagene med unntak av Fuji-Servetto, samt de profesjonelle kontinentallagene Agritubel, Barloworld, Cervélo TestTeam, Landbouwkrediet-Colnago, Serramenti PVC Diquigiovanni, Skil-Shimano, Topsport Vlaanderen-Mercator og  Vacansoleil.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Liège-Bastogne-Liège 2009 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jean Alexandre Barré

Jean-Alexandre Barré (født 25. mai 1880 i Nantes i Frankrike, død  26. april 1967 i 
Strasbourg) var en fransk nevrolog.
Barré var fra 1919 professor i nevrologi ved Universitetet i Strasbourg.
Han beskrev i 1916 sammen med Georges Charles Guillain og André Strohl det som er blitt kalt Polyradikulitis Guillain-Barré, som i dag ansees som den viktigste årsak til akutte lammelser etter betennelser.


== Verker ==
G. Guillain, J.-A. Barré og A. Strohl: Sur une syndrome de radiculo-névrite avec hypoalbuminose du liquide céphalo-rachidien sans réaction cellulaire. Remarques sur les caractères cliniques et graphiques des réflexes tendineux. Bull Soc Méd Hôp Paris 1916; 40:1462-70


== Referanser ==
Innozenz Stangl

Innozenz Stangl (født 11. mars 1911 i Jesenwang, død 23. mars 1991 samme sted) var en tysk turner. Han representerte turnforeningen Turn- und Sportverein 1860 München.
Han deltok i OL i 1936 i Berlin, der han var med på det tyske laget som vant gull i lagkonkurransen. Han fikk ingen individuelle medaljer, men kom på 4.-plass i svingstang. Sammenlagt kom han på 20.-plass.
På nasjonalt nivå er han tysk mester sammenlagt i 1947, og han fikk sølv sammenlagt i 1937 og 1948.Stangl meldte seg på 1930-tallet inn i NSDAP og SA. Han tjenestegjorde som radiooperatør under andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Innozenz Stangl – Olympedia 
(en) Innozenz Stangl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Portrett og bilde av Stangl