jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Johan Mjønes

Johan B. Mjønes (født 26. mai 1976) er en norsk forfatter og skribent fra Orkanger. 
Mjønes debuterte som forfatter i januar 2009 med romanen Terminalhastighet på Aschehoug forlag. I august 2010 ga han ut sin andre roman Orkanger. Boken handler om mobbing, hevn og livslangt skjebnefellesskap. 27. februar 2013, på førtiårsdagen for okkupasjonen av Wounded Knee, ga Mjønes ut Fortellingen om sju bål. I oktober 2013 debuterte Mjønes som ungdomsbokforfatter med romanen Død manns kiste. Mellom 2009 og 2014 foreleste Mjønes på Aschehougs forfatterskole sammen med Kari Fredrikke Brænne.   
Mjønes ble tildelt Mads Wiel Nygaards legat for 2018.   


== Bibliografi ==
Terminalhastighet - roman (2009)
Orkanger - roman (2010)
Fortellingen om sju bål - roman (2013)
Død manns kiste - ungdomsroman (2013)
Blodspor i Klondike - ungdomsroman (2014)
Kaptein Nemos testamente - ungdomsroman (2015)
Skattejegerne - samleutgivelse av Død manns kiste, Blodspor i Klondike og Kaptein Nemos testamente (2016)
Sov godt, Lukas - barnebok illustrert av Åshild Irgens (2016)
Hva gjør du, Lukas? - barnebok illustrert av Åshild Irgens (2017)
Lukas og spurven - barnebok illustrert av Åshild Irgens (2018)
Heim - roman (2018)
Lukas og Kim - barnebok illustrert av Åshild Irgens (2019)
Lukas får en overraskelse - barnebok illustrert av Åshild Irgens (2020)
Kampen, Argentina-England, Falklandskrigen og Guds Hånd - sakprosa (2022)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Johan Mjønes i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Thomas Noguchi

Thomas T. Noguchi (野口恒富) (født 4. januar 1927) er en japanskfødt amerikansk tidligere sjefsrettsmedisiner for Los Angeles County. Han hadde denne stillingen fra 1967 til 1982, og fikk kallenavnet «Stjernenes rettsmedisiner» etter å ha foretatt obduksjonene på kjente personer som Marilyn Monroe, Robert F. Kennedy, Janis Joplin, John Belushi, Natalie Wood og Sharon Tate.


== Karriere ==
Thomas T. Noguchi ble født 4. januar 1927 i Fukuoka. 
Han ble uteksaminert fra Nippon Medical School i Tokyo i 1951, og hadde deretter praksisstilling på Tokyo University Hospital. Kort tid etterpå immigrerte han til USA. Der hadde han en praksisstilling på Orange County General Hospital og en rekke småjobber på Loma Linda University School of Medicine, og Barlow Sanatorium i Los Angeles. 
Noguchi ble utnevnt til assisterende rettsmedisiner for Los Angeles County i 1961. I 1967 fikk han jobben som sjefsrettsmedisiner, en stilling som hans mentor, Theodore Curphey, hadde hatt før han. Det var i denne stillingen at Noguchi kom i medias søkelys etter å ha foretatt obduksjonene på kjente personer som Marilyn Monroe, Robert F. Kennedy, Janis Joplin, Albert Dekker, William Holden, John Belushi, Natalie Wood og Sharon Tate. Han fikk etterhvert kallenavnet «Stjernenes rettsmedisiner». Han ble ofte kritisert for å uttale seg for mye til media, noe som førte til at han ble tvunget til å trekke seg fra stillingen som sjefsrettsmedisiner i 1982.
Senere ble han utnevnt til sjefspatolog på University of Southern California, og deretter til sjefspatolog for anatomisk patologi på Los Angeles County-USC Medical Center. 
Noguchi ble utnevnt til professor både på University of Southern California og University of California, Los Angeles. I 1991 fikk han prisen for utmerket tjeneste av National Association of Medical Examiners. I 1999 fikk han utmerkelsen Den hellige skatts orden for «utmerket innsats for Japan innenfor patologisk vitenskap» av keiseren av Japan. He pensjonerte seg samme året.


== Film ==
Noguchi spilte seg selv i filmen Faces of Death fra 1978. I 2000 deltok han i Michael Kriegsmans obduksjonsdukumentarer, Autopsy: Through the Eyes of Death's Detectives og Autopsy: Voices of Death, der han viste seerne en obduksjon fra begynnelse til slutt.
Han sies å være inspirasjonen bak hovedpersonen i TV-serien Quincy, M.E. (1976–1983), med Jack Klugman i hovedrollen.


== Bibliografi ==
Coroner (1983).  En bestselgende selvbiografi skrevet i samarbeid med Joseph DiMona. (Publisert i Storbritannia under tittelen Coroner to the Stars)
Coroner at Large (1985). En bok om historiske rettmedisinere og kjente dødsfall.
Unnatural Causes (1988). En kriminalroman skrevet i samarbeid med Arthur Lyons.
Physical Evidence (1990). En kriminalroman skrevet i samarbeid med Arthur Lyons.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Noguchi på Internet Movie Database 
(en) Thomas Noguchi hos The Movie Database 
Thomas Noguchi hos University of Southern California
Intervju med Thomas Noguchi fra november 1986
«Coroner at Large». The New York Times. 23. februar 1986.
Anberlin

Anberlin var et alternativt rockeband fra Winter Haven i Florida i USA. Det ble dannet i 2002 av Stephen Christian og Deon Rexroat. Bandet ga ut fire album og en EP. Siden de startet har de solgt over 400 000 album. Den 16. januar 2014 kunngjorde bandet at de ville splittes etter en turné med utgivelsen av deres siste album, Lowborn.
Anberlin var signert til det uavhengige plateselskapet Tooth & Nail i fem år, og etter suksessen de hadde med deres første tre album, kunngjorde de 16. august 2007 at de ble signert til det større plateselskapet Universal. Det første albumet de gav ut hos Universal ble gitt ut 30. september 2008 med tittelen New Surrender.
Over årene har Anberlin blitt kategorisert som et kristent band. Stephen Christian sa i et intervju at troen deres er mye mer komplisert enn det plateselskapet de er signert til: "Jeg tror vi blir kategorisert sånn hele tiden fordi for mange år siden var Tooth & Nail kjent som et kristent plateselskap og mistet aldri det ryktet. Jeg bryr meg ikke om hvem som hører på platene våre. Visst de hjelper folk i de tilfellene de er i, er det flott, men jeg ser ikke på oss som et kristent band." Andre steder, har Christian sagt: [Troen min] påvirker hvert eneste aspekt av livet mitt, men jeg er ikke en predikant, jeg er her for å underholde.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
2003: Blueprints for the Black Market
2005: Never Take Friendship Personal
2007: Cities
2008: New Surrender
2010: Dark Is the Way, Light Is a Place
2012: Vital
2014: Lowborn


=== EP-er ===
2007: Lost Songs


=== Singler ===
2003: "Readyfuels" fra Blueprints for the Black Market
2005: "A Day Late" fra Never Take Friendship Personal
2006: "Paperthin Hymn" fra Never Take Friendship Personal
2006: "Godspeed" fra Cities
2007: "The Unwinding Cable Car" fra Cities
2008: "Feel Good Drag" fra New Surrender
2009: "Breaking" fra New Surrender


== Medlemmer ==
Stephen Christian – vokal (2002-2014)
Deon Rexroat – bassgitar (2002-2014)
Joseph Milligan – gitar, bakgrunnsvokal (2002-2014)
Nathan Young – trommer (2002-2014)
Christian McAlhaney – rytmegitar (2007-2014)Tidligere medlemmer

Nathan Strayer – rytmegitar, bakgrunnsvokal (2004–2007)
Joey Bruce – gitar (2002–2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Anberlin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anberlin på Internet Movie Database 
(en) Anberlin på Apple Music 
(en) Anberlin på Discogs 
(en) Anberlin på MusicBrainz 
(en) Anberlin på SoundCloud 
(en) Anberlin på Spotify 
(en) Anberlin på Songkick 
(en) Anberlin på Last.fm 
(en) Anberlin på AllMusic 
(en) Anberlin på Myspace
(en) Anberlin's offisielle YouTube kanal.
In eminenti apostolatus specula

In eminenti apostolatus specula var en pavelig bannbulle som ble ustedt av pave Klemens XII den 28. april 1738. Bannbullen forbød katolikker i å bli medlemmer av frimureriet.
Paven skrev at medlemskap i frimurerlosjer «ble utbredt i det vide og brede og daglig vokste i styrke», og at losjene var åpne for menn av enhver religion eller sekt som sverget troskap om hemmelighold. Bannbullens kjerne er formulert slik:

 Det er i kriminalitetens natur å bedra seg selv og å vise seg selv frem gjennom dens ledsagende protester. Disse allerede nevnte samfunn eller forsamlinger har på denne måte forårsaket den største mistanke i de troendes sinn, og alle kloke og hederlige menn har avgitt den samme dom over dem som moralsk fordervede og perverterte. For dersom de ikke utførte onde handlinger, ville de ikke hatt et såpass stort hat mot lyset.
Bullen fortsetter med å omtale rykter fra flere regjeringer som oppfattet frimureriet som en trussel mot sin egen eksistens. Disse regjeringene hadde «hederlig eliminert» slike sammenslutninger. De private reglene som knyttet medlemmene sammen, kunne ifølge bullen føre til «at de ikke overholdte verken sivile eller kanoniske sanksjoner.»
Som resultat ble enhver katolsk deltagelse i frimureriet forbudt, og katolske biskoper ble bedt om å bekjempe det, «såvel som inkvisisjonen [som gransket] kjetteri». Frimureriet ble mistenket for kjetteri, delvis på grunn av sitt hemmelighold.
Før 1983 ble katolikker som tilsluttet seg frimurerlosjer straffet med ekskommunikasjon. Den 26. november 1983 ble ekskommunikasjonen erstattet av et interdikt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den originale teksten på latin
Det vackraste

«Det vackraste» er en svensk popballade fra 1995 som fremføres av Cecilia Vennersten. Sangen var et av bidragene i svenske Melodifestivalen i 1995, der den kom på andreplass. Sangen er skrevet av Peter Grönvall, Maria Rådsten og Nanne Grönvall, alle fra popgruppen One More Time.Sangen ble en kjempesuksess i Sverige, med 47 uker på singellisten – hvorav syv var på førsteplass. Også i Norge ble sangen populær, med 29 uker på singellisten der andreplassen var høyeste plassering. «Det vackraste» lå også 26 uker på Svensktoppen, der den nådde tredjeplass.
«Det vackraste» vant en Grammis som beste låt i 1995, der den slo Melodifestivalen-vinneren «Se på mig». Bare i Sverige alene solgte singelen i 100 000 eksemplarer.


== Referanser ==
Andrea Camilleri

Andrea Camilleri (født 6. september 1925 i Porto Empèdocle, død 17. juli 2019 i Roma) var en italiensk forfatter og regissør.
Camilleri er kjent for sin romanhelt commissario (kommissær) Montalbano. Forfatteren bokdebuterte i moden alder, etter et langt liv som teatermann og tv-regissør, blant annet kjent for sine dramatiseringer av Maigret-romaner. I tillegg til kriminalfortellingene skrev Camilleri en rekke historiske skildringer fra Sicilia. Typisk i forfatterskapet var den raffinerte bruken av ulike italienske dialekter for å karakterisere romanpersonene, rammet inn av en prosa med et stort tilfang av regionale uttrykksmåter. Mange av Montalbano-bøkene er filmatisert.
De tre første romanene i Montalbano-serien er oversatt til norsk, Slik vann tar form (2003), Terrakottahunden (2005) og Matpakketyven (2009) og utgitt på Gyldendal.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mariantonia Cerrato, L'alzata d'ingegno: analisi sociolinguistica dei romanzi di Andrea Camilleri, Franco Cesati Editore, Firenze, 2012 ISBN 9788876674419


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Andrea Camilleri i BIBSYS
(en) Andrea Camilleri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Andrea Camilleri på Internet Movie Database 
(en) Andrea Camilleri hos The Movie Database 
(en) Andrea Camilleri på Discogs 
(en) Andrea Camilleri på MusicBrainz
Remi Hereide

Remi André Hereide (født 25. mars 1973 i Bergen) er en norsk tidligere skøyteløper.


== Karriere ==
Hereide tilhørte verdenstoppen på de lange skøytedistansene på slutten av 1990-tallet. Foran Vinter-OL 1998 i Nagano var det derfor knyttet store forventninger til ham, men han presterte sesongens dårligste løp og endte på 12.- og 15.-plass på henholdsvis 5 000 og 10 000 meter.I VM-sammenheng gikk det noe bedre selv om han aldri klarte å ta medalje. Han endte på fjerdeplass både på 5 000 og 10 000 meter under VM i enkeltdistanser 1998.Hans beste resultater i verdenscupen er to andreplasser, 30. november 1997 på 5 000 meter i Berlin, og 18. januar 1998 i Innsbruck.
Hereide ble norsk mester seks ganger på enkeltdistanser, på 5 000 meter i 1997 og 1998, og på 10 000 meter i 1994, 1997, 1998 og 1999. Hans beste allroundplassering er en 2.-plass fra 1998, kun slått av Lasse Sætre.
Hereide la opp som aktiv skøyteløper i 2001.


== Personlige rekorder ==


== Sammenlagt i Verdenscupen ==


== Annet ==
I episode nr 10 av 12 i NRK-programserien Solgt! i 2012 var Hereide med som en av to eiendomsmeglere fra Eiendomsmegler Vest, Nesttun og vurderte boliger i ytre bydeler av Oslo. Det var derimot Garanti Eiendomsmegling, Molde som gikk av med den innbyrdes seieren i programmet med 2-1.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Remi Hereide – Olympics.com 
(en) Remi Hereide – Olympic.org 
(en) Remi Hereide – Olympedia 
(en) Remi Hereide – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Remi Hereide – Speedskatingbase.eu 
(en) Remi Hereide – SpeedSkatingNews.info 
(en) Remi Hereide – SpeedSkatingStats.com 
(en) Remi Hereide på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Remi Hereide på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder)
(en) Profil som Remi Hereide og Remi Andre Hereide på The-Sports.org (noen resultater)
Roberto Saviano

Roberto Saviano (født  1979 i Napoli) er en italiensk forfatter.
Med sin dokumentarroman Gomorra, som utkom i 2006, greide Roberto Saviano å kaste lys over den lokale organiserte kriminaliteten, La Camorra, på en måte som har gjort at han nå er truet på livet av klanene og må leve med konstant politibeskyttelse på hemmelig adresse. Saviano er selv vokst opp i det napolitanske hinterland, og beskriver folk og begivenheter med en særlig nær intensitet og et beskt raseri. Gomorra har bare i Italia solgt i over 1,3 millioner eksemplarer, og har oppnådd høye salgstall i en rekke land.Aschehoug forlag utga den norske oversettelsen i 2008. 
Gomorra er også filmatisert, med regi av Matteo Garrone.
Saviano kom i 2013 ut med en dokumentarroman om internasjonal kokainhandel med tittelen ZeroZeroZero, og boken ble den mest solgte i Italia i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Roberto Saviano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Roberto Saviano på Internet Movie Database 
(sv) Roberto Saviano i Svensk Filmdatabas 
(da) Roberto Saviano på Filmdatabasen 
(da) Roberto Saviano på Scope 
(fr) Roberto Saviano på Allociné 
(en) Roberto Saviano på AllMovie 
(en) Roberto Saviano hos The Movie Database 
(en) Roberto Saviano på Discogs 
(it) Roberto Saviano på Twitter 
(it) Roberto Saviano på Facebook 
(es) Universidad Internacional Menéndez Pelayo (UIMP). Santander, Spania, 2009
Kjærlighetens matadorer

Kjærlighetens matadorer (originaltittel: Matador) er en spansk erotisk thriller fra 1986 regissert av Pedro Almodóvar. Filmen har også blitt beskrevet som en svart komedie. Hovedrollene spilles av Assumpta Serna og Nacho Martínez.


== Handling ==
Diego er en tidligere tyrefekter og Maria en kvinnelig advokat. Begge driver hver for seg med sadistiske leker med dødelig utgang. Diego har trukket seg tilbake etter å ha blitt såret av en okse. Han klarer imidlertid ikke å leve uten å drepe, og dreper derfor sine elskerinner. Diego har en elev som har læreren som sitt store forbilde, også i det seksuelle. Men mens Diego utfører sine mord uten at politiet får mistanke, så mislykkes den unge eleven under et voldtektsforsøk. Tilfeldigvis blir Maria blir hans forsvarer.


== Rollebesetning ==
Nacho Martínez - Diego Montes
Assumpta Serna - María Cardinal
Antonio Banderas - Ángel Gimenez
Eva Cobo - Eva
Julieta Serrano - Berta
Chus Lampreave - Pilar
Carmen Maura - Julia
Eusebio Poncela - Politiinspektør
Luis Ciges - Politimann
Eva Siva - Marias assistent


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjærlighetens matadorer på Internet Movie Database 
(no) Kjærlighetens matadorer hos Filmfront 
(sv) Kjærlighetens matadorer i Svensk Filmdatabas 
(da) Kjærlighetens matadorer i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kjærlighetens matadorer på Allociné 
(nl) Kjærlighetens matadorer på MovieMeter 
(en) Kjærlighetens matadorer på AllMovie 
(en) Kjærlighetens matadorer på Turner Classic Movies 
(en) Kjærlighetens matadorer på Rotten Tomatoes 
(en) Kjærlighetens matadorer på Box Office Mojo
Diriks

Navnet Diriks kan sikte til:

Carl Fredrik Diriks (1814–1895), norsk tegner, illustratør og fyrdirektør
Christian Adolph Diriks (1775–1837), norsk jurist og deltager på riksforsamlingen i 1814
Christian Ludvig Diriks (1802–1873), norsk minister
Karl Edvard Diriks (1855–1930), norsk maler
Erik Fosse

Erik Torgeir Fosse (født 2. desember 1950) er en norsk musiker, lege og professor i medisin ved Universitetet i Oslo (UiO). Han er spesialist i generell kirurgi og thoraxkirurgi, og er avdelingsoverlege ved Intervensjonssenteret på Rikshospitalet. Han ble ansatt som professor i annenstilling ved UiO i 1999.
Fosse tok doktorgraden i 1987 ved UiO med avhandlingen Complement activation and alterations in white blood cell populations following major surgery and trauma.
Han ble landskjent i 2008–9 da han sammen med Mads Gilbert tok seg inn i Gaza under konflikten mellom Israel og Hamas, og hjalp til med skadebehandling av ofrene etter bombingen av Gazastripen. Innsatsen innbrakte ham og Gilbert Fritt Ords honnør med begrunnelsen «enestående øyevitneskildringer av sivilbefolkningens lidelser under bombingen av Gaza».Kongen utnevnte i 2013 Fosse til kommandør av St. Olavs Orden for medisinsk og samfunnsnyttig innsats.


== Annet ==
Han er også gitarist og vokalist i bandet Sagene Ring, som stort sett synger sanger om området rundt Sagene og Grünerløkka. Noen  av CD-utgivelsene: Nattas fløyel blir til stål, Sporskift, Rett opp fra elva.
Erik Fosse er president i hjelpeorganisasjonen NORWAC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Erik Fosse i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Erik Fosse i BIBSYSPortrettintervju med Erik Fosse, studentavisen Universitas 26.5.2010 Tittel: "Action Man", journalist Axel M.K. Hærland (besøkt 17. juli 2014)
Haukelifjell

Haukelifjell  er en skidestinasjon og en gammel fjellovergang i Sør-Norge. Området ligger i Vinje kommune i Vestfold og Telemark og Ullensvang kommune i Vestland. Fjellovergangen er dele mellom Hardangervidda og Setesdal  Vesthei Ryfylkeheiane, og avgrenses av tettstedene Røldal i vest og Haukeligrend i øst.
Europavei  E134 over Haukelifjell er den viktigste transportåren mellom Haugesund og Oslo, og er det eldste vinteråpne veisambandet mellom Øst- og Vestlandet. Fjellovergangen ble åpnet i 1886, og går gjennom Haukelitunnelen, som var Norges lengste veitunnel fra den åpnet i 1968 frem til 1982. På gamleveien over Dyrskar ligger en av Norges eldste veitunneler, åpnet i 1900.

Overnattingsstedet Haukeliseter ligger ved veien. Det drives av Stavanger Turistforening, og er landets mest besøkte turisthytte. Haukelifjell Skisenter ligger på østsiden av fjellet.


== Klima ==
Meteorologisk institutt har siden 1994 drevet målestasjon på Vågsli, 
Klimaet er preget av nokså kalde vintre, hvor nattemperaturen på klarværsdager vinterstid ofte går under -20 °C, og med månedsmiddeltemperatur lavest i januar på -9 °C. Sommerværet er relativt kjølig hvor juli har varmeste månedsmiddeltemperatur med +11 °C, dette grunnet områdets høye beliggenhet over havet. Kaldeste målt er -35,9 °C i februar 2001. Varmeste målt er +26,8 °C i juli 2018. Haukelifjell er kjent for sine snørike vintre og blir ansett som en "snøsikker" destinasjon, klimaet har som ellers i Norge tendert til å være 1-2 grader varmere både sommer og vinter  de senere årene sammenliknet med månedsmiddeltemperaturene nevnt her.


== Se også ==
Gamle Dyrskartunnel
Veiruter mellom Bergen og Oslo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Haukeliseter
Haukelifjell Skisenter Arkivert 7. januar 2009 hos Wayback Machine.
Øystein Sylta

Øystein Sylta (født 3. mars 1978) er en norsk friidrettsutøver og terrengløper som representerer Sportsklubben Vidar. Han er opprinnelig fra Holsnøy i Hordaland.
Han utmerket seg først i militær femkamp hvor han etter ha blitt norsk mester både i 2001 og 2002 ble europamester i 2003. For den innsatsen ble han belønnet med utmerkelsen Beste militære idrettsutøver 2003.
Senere har han spesialisert seg på 3000 meter hinder hvor han tok NM-gullet i 2008.
I 2008 ble Sylta nordisk mester i terrengløp. Han har også vunnet mange mosjonsløp som Knarvikmila, Stoltzekleiven opp, Svalandsgubben og Tryvann Opp.
I 2009 klarte han B-kravet til VM i 3000 meter hinder, men siden Norge bare kunne sende én løper på B-kravet, og en annen hinderløper (Bjørnar Ustad Kristensen) hadde løpt raskere, kom han ikke med.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Øystein Sylta vant Tryvann Opp skvidar.no
Sylta tok 1. plassen hegnar.no Arkivert 26. mai 2012 hos Wayback Machine.
Algeries kvinnelandslag i fotball

Algeries kvinnelandslag i fotball representerer Algerie i internasjonal fotball. 
Algerie debuterte i 1998, samme år som nabo og rival Marokko. Algerie var imidlertid ikke med i kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 1998. Algerie møtte imidlertid Marokko til kvalifisering til Afrikamesterskapet i 2000, et oppgjør Algerie tapte klart. Det ble ingen kvalifisering i 2002, men i 2004 kvalifiserte Algerie seg til Afrikamesterskapet ved å slå ut Mali med ett mål sammenlagt. I gruppespillet kom Algerie i gruppe med nettopp Mali, i tillegg til Nigeria og Kamerun. Algerie greide nok en gang å slå Mali, men tapte for de to favorittene.
Denne hederlige innsatsen satte spor, og Algerie vant det første (riktignok ble det arrangert et i 2001, men det regnes ikke av alle) arabiske mesterskapeti 2006 gjennom å slå Marokko i finalen. Algerie kvalifiserte seg også til Afrikamesterskapet det året, men kom sist i sin gruppe i gruppespillet. Algerie kom også andre runde av kvalifiseringen til mesterskapet i 2008 på bekostning av Marokko, men tapte noe overraskende for Tunisia. Algerie er rangert som et av Afrikas beste kvinnelandslag i fotball, per september 2009 på 5.-plass på FIFAs CAF-rangering.
William Morgan

William Morgan (født 7. august 1774 i Culpeper i Virginia, død  10. september 1826) var en innbygger i den lille byen Batavia i New York som sporløst forsvant etter å ha blitt arrestert i 1826. Etter å ha offentliggjort sin intensjon om å publisere en bok om frimureriets «hemmeligheter», ble han arrestert, kidnappet og trolig myrdet. Hans forsvinning utløste opptøyer og demonstrasjoner og førte i 1828 til grunnleggelsen av Anti-Masonic Party.


== Referanser ==
Polykrystallinsk

Polykrystallinsk eller multikrystallinsk er en betegnelse for et krystallinsk materiale med flere krystallkorn som gror inn i hverandre, slik at de danner et fast stykke. I motsetning til monokrystallinsk materiale, som bare består av en enkel krystall, er et polykrystallinsk materiale sammensatt av mange monokrystaller (krystallitter). 


== Metallurgi ==
Vanligvis er mesteparten av alt metall som blir brukt polykrystallinsk. Når metallene er monokrystallinske eller inneholder få og store mineralkorn blir de mer formbare (duktilitet) og mister litt styrke, mens når krystallkornene blir mindre øker hardheten og styrken. I tidligere tider når smedene brukte å varme opp metaller over ilden for å gjøre de mer formbare, vokste også krystallkornene i metallet sammen til større korn. Dette gjorde i tillegg til oppvarmingen metallet enda mer formbart, men når smeden bearbeidet metallet gjorde hammerslagene at krystallene delte seg i mindre korn og metallet ble sterkere igjen.


== Solcelleindustri ==

I solcelleindustrien har polykrystallinske silisiumwafere  vært det mest anvendte materialet til produksjon av solceller. Polykrystallinske silisiumwafere gir ikke like god effekt som monokrystallinske silisiumwafere, men er billigere å produsere.


== Se også ==
Monokrystallinsk
Krystall
Krystallisering
amorf


== Referanser ==
Patrick Flanagan

Patrick Flanagan var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis i Missouri i USA.
Flanagan ble olympisk mester i tautrekking under OL 1904 i St. Louis. Han var med på laget Milwaukee Athletic Club som beseiret Southwest Turnverein of St. Louis 1 i finalen. De andre tautrekkerne på det vinnende laget var Oscar Olson, Conrad Magnusson, Sidney Johnson og Henry Seiling.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i tautrekking


== Eksterne lenker ==
(en) Patrick Flanagan – Olympedia 
(en) Patrick Flanagan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Patrick Flanagan – databaseOlympics.com (arkivert)