jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bye Bye Bluebird

Bye Bye Bluebird er en danskspråklig og færøysk filmkomedie fra 1999 regissert av Katrin Ottarsdóttir med Hildigunn Eyðfinsdóttir og Sigri Mitra Gaïni i hovedrollene. 


== Handling ==
Filmen beveger seg satirisk rundt et eventyr om to eksentriske unge kvinner som, etter to år hver for seg, kommer hjem til Færøyene. På Færøyene drar de ut på en noe annerledes biltur.


== Priser og nominasjoner ==
Filmen har mottatt fem priser, blant annet mottok Katrin Ottarsdóttir Tiger Award for filmen på Lübecks nordiske filmfestival i 2000. Filmen ble også nominert til tre andre priser, som for eksempel Amandaprisen i Norge i 1999. Den har blitt vist på flere festivaler, blant annet: Lübecks nordiske filmfestival, Rouens nordiske filmfestival og Internasjonale filmfestivalen i Rotterdam.


== Medvirkende ==
Hildigunn Eyðfinsdóttir som Rannvá
Sigri Mitra Gaïni som Barba
Johan Dalsgaard som Rúni
Elin K. Mouritsen som Barbas mor
Peter Hesse Overgaard som Rannvás stefar
Nora Bærentsen som Rannvás mor
Egi Dam som Rannvás far
Lovisa Køtlum Petersen som Rannvás datter
Adelborg Linklett som Rannvás bestemor
Sverri Egholm som Rannvás bestefar
Birita Mohr som servitør  / sanger
Sjúrður Sólstein som Smukke
Høgni Johansen som Helmsman
Kári Øster som Hærget Mand
Anna Kristin Bæk som Blafferpige


== Eksterne lenker ==
(en) Bye Bye Bluebird på Internet Movie Database 
(da) Bye Bye Bluebird i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Bye Bye Bluebird på Allociné 
(nl) Bye Bye Bluebird på MovieMeter 
(en) Bye Bye Bluebird på AllMovie 
(en) Bye Bye Bluebird på Turner Classic Movies 
(en) Bye Bye Bluebird på Rotten Tomatoes
Erwin Resch

Erwin Resch (født 4. mars 1961 i Mariapfarr) er en tidligere østerriksk alpinist.
Under VM 1982 i Schladming kjørte han inn til bronse i utfor. I dette rennet mistet han den ene skistaven etter mellomtidpasseringen. Det samme skjedde med ham to ganger i verdenscuprenn, derfor ble han fra tid til annen omtalt som ”Den enarmede banditten”.
I verdenscupen vant Resch tre renn og oppnådde ytterligere ti pallplasseringer. I sesongen 1983/84 gikk han glipp av sammenlagtseieren i utforcupen da han falt i årets siste renn.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Erwin Resch – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Erwin Resch – Olympedia 
(en) Erwin Resch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Erwin Resch – FIS (alpint) 
(en) Erwin Resch – ski-db.com 
Offisielt nettsted
Pogonistes

Pogonistes  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. Slekten er representert sør for Alpene i Europa, i Asia og Nord-Afrika. 


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Pogonini Laporte, 1834
slekten Pogonistes Chaudoir, 1871
Pogonistes angustus Gebler, 1829
Pogonistes chinensis Habu, 1986 – ikke i Europa
Pogonistes convexicollis Chaudoir, 1871
Pogonistes depressus Motschulsky, 1844
Pogonistes gracilis Dejean, 1828
Pogonistes grinevi Lutshnik, 1935  – ikke i Europa
Pogonistes liliputanus Apfelbeck, 1904
Pogonistes rufoaeneus Dejean, 1828
Pogonistes testaceus Dejean, 1828


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pogonistes i Encyclopedia of Life 
(en) Pogonistes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pogonistes hos Fauna Europaea 
(en) Pogonistes hos ITIS 
(en) Pogonistes hos NCBI 
Pogonistes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Pogonistes – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Pogonistes - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk Entomologisk forening
Pogonopsis pallida

Pogonopsis pallida  er en bille og den eneste i slekten Pogonopsis, i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the WorldDen finnes i Tunisia. Den er ikke registrert i Norge. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pogonopsis pallida i Encyclopedia of Life 
(en) Pogonopsis pallida i Global Biodiversity Information Facility 
Pogonopsis pallida – detaljert informasjon på Wikispecies 
Pogonopsis pallida – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Norsk Entomologisk forening
Pogonus

Pogonus   er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. Tre arter er registret fra Norge. 


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Pogonini Laporte, 1834
slekten Pogonus Dejean, 1821
delgruppe Pogonoidius
Pogonus approximans Fairmaire, 1888
Pogonus cumanus Lutshnik, 1916 – finnes i Europa
Pogonus meridionalis Dejean, 1828 – finnes i Europa
Pogonus pueli Lutshnik, 1935
Pogonus punctulatus Dejean, 1828 – finnes i Europa
Pogonus turkestanicus Lutshnik, 1935
delgruppe Pogonus
Pogonus ndrewesi Lutshnik, 1934
Pogonus biroi Csiki, 1907
Pogonus bulgani Jedlicka, 1968
Pogonus castaneipes Fairmaire, 1889
Pogonus chalceus (Marsham, 1802) – finnes i Norge
Pogonus fasciatopunctatus A. Morawitz, 1862
Pogonus formosanus Jedlicka, 1956
Pogonus gilvipes Dejean, 1828 – finnes i Europa
Pogonus iridipennis Nicolai, 1822 – finnes i Europa
Pogonus itoshimaensis Habu, 1954
Pogonus japonicus Putzeys, 1875
Pogonus littoralis (Duftschmid, 1812) – finnes i Norge
mudderløpebille Pogonus luridipennis (Germar, 1822) – finnes i Norge
Pogonus lutshniki Kryzhanovskij, 1990
Pogonus micans Chaudoir, 1842
Pogonus olivaceus Carret, 1903 – finnes i Europa
Pogonus ordossicus Semenov, 1889
Pogonus orientalis Dejean, 1828 – finnes i Europa
Pogonus pallidipennis Dejean, 1828 – finnes i Europa
Pogonus peisonis Ganglbauer, 1891 – finnes i Europa
Pogonus punctifrons Reitter, 1908 – finnes i Europa
Pogonus reticulatus Schaum, 1857 – finnes i Europa
Pogonus riparius Dejean, 1828 – finnes i Europa
Pogonus sauteri Jedlicka, 1956
Pogonus smaragdinus Waltl, 1835 – finnes i Europa
Pogonus submarginatus Reitter, 1908 – finnes i Europa
Pogonus syriacus Chaudoir, 1871 – finnes i Europa
Pogonus transfuga Chaudoir, 1871 – finnes i Europa
Pogonus virens Menetries, 1849


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pogonus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pogonus i Encyclopedia of Life 
(en) Pogonus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pogonus hos Artsdatabanken 
(sv) Pogonus hos Dyntaxa 
(en) Pogonus hos Fossilworks 
(en) Pogonus hos ITIS 
(en) Pogonus hos NCBI 
(en) Kategori:Pogonus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pogonus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Pogonus  – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Pogonus  - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk Entomologisk forening
Sirdenus

Sirdenus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. De to  artene i Europa finnes helt i sørvest, i Spania og Portugal. De andre artene lever i Afrika og Asia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Pogonini Laporte, 1834
Slekten Sirdenus Dejean, 1828
delgruppe Sirdenus
Sirdenus debilis Kryzhanovskij et Mikhailov, 1971
Sirdenus filiformis Dejean, 1828 – finnes i Europa
Sirdenus pallens Andrewes, 1935
Sirdenus persianus Morvan, 1973
delgruppe Syrdenopsis
Sirdenus extensus Chaudoir, 1871
Sirdenus grayii Wollaston, 1862 – finnes i Europa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sirdenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sirdenus hos Fauna Europaea 
(en) Sirdenus hos NCBI 
Sirdenus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Sirdenus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Sirdenus - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Syrdenoidius spinipes

Syrdenoidius spinipes er en bille og den eneste i slekten Syrdenoidius, i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the WorldSyrdenoidius spinipes finnes bare i Australia. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Syrdenoidius spinipes i Encyclopedia of Life 
(en) Syrdenoidius spinipes i Global Biodiversity Information Facility 
Syrdenoidius spinipes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Syrdenoidius spinipes – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Arna Vågen

Arna Vågen (født Espeland 12. mai 1905, død 24. september 2005) var en norsk kinamisjonær utsendt av Norsk Luthersk Misjonssamband. Hun var senere politiker for Kristelig Folkeparti. Hun ble over hundre år gammel.
Hun var vararepresentant for Oslo til Stortinget i perioden 1961–1965.
Hennes tid i Kina var fra 1929 til 1932, på misjonsfeltet Laohokow.
Hennes ektemann Tormod Vågen var i mange år leder for Misjonssambandet.


== Litteratur ==
Kristine Skjeslien: I samtale med Arna Vågen, 1985.


== Referanser ==


== Kilder ==
Stortinget.no – Biografi
Lena Skattum: Arna Vågen er død (Utsyn.no, 26. september 2005)


== Eksterne lenker ==
(no) Arna Vågen hos Stortinget 
(no) Arna Vågen hos Norsk senter for forskningsdata
Tees-Exelinjen

Tees-Exelinjen er en imaginær linje som kan trekkes over Storbritannia som grovt skiller lavland- og høylandsregionene i landet.
Linjen går fra munningen til elven Tees mellom Redcar og Hartlepool nordøst i England til munningen av elven Exe i Devon i sørvest. Lavlandet dominerer øst for linjen, og høyland i vest. Områdene vest for linjen tenderer også til å ha et våtere klima enn de i sør og øst. 


== Se også ==
Storbritannias geografi
Logen Teater

Logen Teater er et fest- og konserthus på Ole Bulls plass i Bergen, i strøket Engen i bydelen Bergenhus,  oppført i 1883 og restaurert i 1997. Lokalet ble oppført for og eies fortsatt av Selskabet Den Gode Hensigt, og drives siden januar 2000 som et ikke-kommersielt aksjeselskap med navnet Logen Teater AS, der eventuelt overskudd benyttes til selve driften av huset.
De siste åtte årene har det blitt gjennomført 2 100 arrangementer med til sammen over 500 000 utøvende og besøkende. Virksomheten legger vekt på å være tilgjengelig ikke bare for etablerte og kommersielle aktører, men like mye for frie teatergrupper, nyetablerte band, kor, korps og kammermusikkforeninger.
Teateret har to hovedscenener og en mindre scene med 60 sitteplasser i tilstøtende Logen Bar, som benyttes mye som debutscene for nye talenter og intimscene for mer etablerte kunstnere.
Logen fungerte i mange år som byens storstue, der besøkende fyrster og statsoverhoder ble behørig feiret, og mange store og kjente kunstnere har opptrådt der, blant disse Edvard Grieg og Sergej Rachmaninow. Huset har i årenes løp også vært benyttet til andre formål, deriblant som kino.


== Eksterne lenker ==
Logen Teaters hjemmeside
Bergen byleksikon på nett, om Logen
Bergen byleksikon på nett, om Logen Teater AS
Det Vestnorske Teateret

Det Vestnorske Teateret (tidligere Hordaland Teater) er et teater for alle som bor i Vestlandsregionen. Teateret har fast scene i Bergen sentrum, men er også et turnerende teater. 
Det Vestnorske Teateret er et regionteater som ble etablert som Hordaland Teater i 1988, Hordaland Fylkeskommune var da hovedeier. Teateret har nynorsk som administrasjonsspråk og spiller på nynorsk og dialekt. Det Vestnorske Teateret satser sterkt på ny dramatikk og forankring i vestnorsk kultur. Driften er hovedsakelig statsfinansiert, og med Vestland fylkeskommune er hovedeier. Det Vestnorske Teateret har fast scene i Logen i Bergen sentrum, med adresse Ole Bulls gate 6.
Teatersjef per 2020 er Solrun Toft Iversen. Administrasjonen har (per oktober  2020) kontorlokale i Teatergaten 35 i Bergen sentrum.


== Figurteater ==
Det Vestnorske Teateret (Hordaland Teater) hadde også en egen avdeling for figurteater. Det var Anne Gullestad som tok initiativet til å inkludere figurteater i teatrets repertoar, og Karel Hlavatý ble en viktig støttespiller for Hordaland Teater i oppbygningen av dukketeaterensemblet. Det ble også innledet et samarbeid med Riksteatret om utdanning av dukkespillere ved Hordaland Teater. I desember 1996 var innslag fra teaterets verksted mellomstikk i et program i NRKs serie Norge Rundt.Ljudmil Nikolov var i 25 år fast ansatt som dukkespiller og skuespiller ved teatret. til han gikk av med pensjon i 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Det Vestnorske Teaterets hjemmeside
Bergen byleksikon på nett, om Hordaland Teater
Komunistická strana Čech a Moravy

Komunistická strana Čech a Moravy (norsk: Kommunistpartiet i Böhmen og Mähren, KSČM) er et kommunistisk politisk parti i Tsjekkia med røtter tilbake til Det tsjekkoslovakiske kommunistpartiet, det statsbærende partiet i Tsjekkoslovakia fra 1948 til 1989. Dette partiet delte seg i 1990 i en tsjekkisk og en slovakisk del som fram til 1992 samarbeidet videre i en føderasjon. I motsetning til det slovakiske partiet, som ble sosialdemokratisk, har det tsjekkiske kommunistpartiet beholdt både navnet og den marxistiske ideologien. KSČM er fortsatt et ortodokst kommunistparti som ikke har tatt avstand fra sin egen fortid.
I det tsjekkiske valget til Europaparlamentet i 2004 ble det som det nest største partiet tildelt totalt 6 av 24 mandater. I det tsjekkiske parlamentsvalget i 2006 fikk partiet sammenlagt 12,8% av stemmene, en nedgang fra 2002 da partiet fikk 18,5%.
Den 17. oktober 2006 ble partiets ungdomsforbund forbudt av det tsjekkiske innenriksministeriet med den begrunnelse at det i sitt politiske program krever at den private eiendomsretten over samfunnets produksjon skal erstattes med et kollektivt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(cs) Offisielt nettsted 
(en) Komunistická strana Čech a Moravy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karolinska Universitetssjukhuset

Karolinska Universitetssjukhuset er et svensk sykehus med virksomhet i Huddinge og Solna. Sykehuset, opprettet i 2004 gjennom en sammenslåing av Huddinge Universitetssjukhus og Karolinska Sjukhuset, fungerer både som akuttsykehus for Stockholms län og som universitetssykehus for Karolinska Institutet.
Karolinska Universitetssjukhuset har omkring 15 000 ansatte og en omsetning på 12,2 milliarder kroner (2008).


== Eksterne lenker ==
Karolinska Universitetssjukhuset
Rødstuveien (Oslo)

Rødstuveien (15–23, 2–14) er en vei på Sinsen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Sinsenveien til Olaf Schous vei, parallelt med Gjøvikbanen. Bebyggelsen består av to lange lamellblokker (bygd 1939), ei på hver side av veien, men forskjøvet i forhold til hverandre.
Navnet er etter et rødmalt hus, som inntil ca. 1950 lå nord for veien. Den var i si tid kuskebolig for Sinsen gård.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Rødstuveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 478. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (R)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Karolinska Institutet

Karolinska Institutet (KI, opprinnelig Kongl. Carolinska medico-chirurgiska institutet) er et svensk medisinsk universitet med sin største campus i Solna. Universitetet ble grunnlagt i 1810 og er Sveriges største senter for medisinsk utdannelse og forskning, med 30 prosent av den medisinske utdannelsen og 40 prosent av den medisinske forskningen i landet.
KI er et statlig universitet og er organisert i 22 relativt selvstendige institusjoner som bedriver forskning og utdannelse. Siden 1901 har Nobelforsamlingen ved KI utpekt mottakeren av nobelprisen i fysiologi eller medisin.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Karolinska Institutet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katja Koren

Katja Koren (født 6. august 1975 i Maribor) er en tidligere slovensk alpinist.
22. desember 1993 vant Katja Koren svært overraskende Super-G-rennet i Flachau fra startnummer 66. Få uker senere sørget hun for nok en sensasjon i OL 1994 i Lillehammer, da hun fra startnummer 33 tok ledelsen etter første omgang av slalåmrennet. I andre omgang ble hun riktignok passert av Vreni Schneider og Elfi Eder, men bronsemedaljen må likevel sies å være det ubestridte høydepunktet i Korens karriere.
I verdenscupen oppnådde hun flere pallplasseringer i slalåm og topp 10-plasseringer i storslalåm og Super-G. Hun kunngjorde at hun la opp fra aktiv skisport i 1998.


== Pallplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katja Koren – Olympics.com 
(en) Katja Koren – Olympic.org 
(en) Katja Koren – Olympedia 
(en) Katja Koren – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Katja Koren – FIS (alpint) 
(en) Katja Koren – ski-db.com
Nadia Fanchini

Nadia Fanchini (født 25. juni 1986 i Lovere) er en italiensk alpinist.


== Karriere ==
Fanchini debuterte i verdenscupen 13. desember 2003 i Alta Badia. Hennes første pallplassering kom med tredjeplass i utfor i Lake Louise 1. desember 2006. Hun fulgte opp med tredjeplasser i Sestriere 9. februar 2008, tredjeplass i Crans-Montana 8. mars 2008 og andreplass i Lake Louise 5. desember 2008, alle i utfor. Hennes første seier i verdenscupen kom i super-G i Lake Louise 7. desember 2008.
Som junior ble Fanchini tre ganger verdensmester: I super-G i 2004 i Maribor, og i utfor og storslalåm i 2005 i Bardonecchia.
Et første høydepunkt i karrieren var fjerdeplassen i super-G under VM 2005 i Bormio. Hun deltok også i OL 2006 i Torino, der hun ble nr. 10 i utfor og nr. 8 i storslalåm. I VM i alpint 2009 ble hun nummer tre i utfor, og i VM i alpint 2013 ble hun nummer to.
Fanchinis søster Elena er også en fremgangsrik alpinist.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Pallplasseringer ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Nadia Fanchini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nadia Fanchini – Olympics.com 
(en) Nadia Fanchini – Olympic.org 
(en) Nadia Fanchini – Olympedia 
(en) Nadia Fanchini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nadia Fanchini – FIS (alpint) 
(en) Nadia Fanchini – ski-db.com
Sukkertoppveien (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Sukkertoppveien.Sukkertoppveien (1–5) er en vei på Frydenberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går opprinnelig fra  Hasleveien til Hekkveien, men er nå en blindvei fra Hasleveien. Bebyggelsen består av tre 4–5-etasjers blokker i kjede (fra 2005).
Ved innkjøringa til området ligger Hasleveien 15, som er et kombinert nærings- og boligbygg. På østsida av veien ligger tre blokker med adresse Hekkveien 10.
Veien ligger på en kolle ovafor Carl Berners plass, Sukkertoppen, derav navnet. Her var tidligere leikeområde.
Tolv meter under kjellergolvet i blokkene går Grorudbanen i tunnel. Under arbeidet med T-baneringen i 2004 (før blokkene var bygd) raste her 400 kubikkmeter fjell og masse ned i tunnelen og forårsaka store forsinkelser i arbeidet. 


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sukkertoppveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 547. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Sukkertoppveien

Sukkertoppveien finnes flere steder:

Sukkertoppveien (Oslo)
Sukkertoppvegen (Ålesund)
Central Belt

Central Belt (det sentrale beltet) er et geografisk uttrykk som brukes om området i Skottland med størst befolkningstetthet. Trass i navnet ligger ikke området senrtalt i Skottland, men beskriver en stripe fra vestkysten til østkysten i den sørlige delen av Skottland.
Central Belt brukes i strengeste forstand om området der Skottland er smalest mellom Firth of Clyde og Firth of Forth. Det er da avgrenset til området langs motorveiene M8 og M9 mellom Greenock og Glasgow i vest og Edinburgh i øst. Området inkluderer da  byer som Paisley, Cambuslang, Hamilton, Stirling, Falkirk, Livingston og Linlithgow.
Central Belt kan også beskrive det større området som ligger mellom byene Ayr og Dumbarton sør- og nordvest, og Dunbar og Dundee i sør- og nordøst. Dette tilsvarer regionene Inverclyde, Renfrewshire, West Dunbartonshire, East Dunbartonshire, Glasgow, East Renfrewshire, North Lanarkshire, Falkirk, West Lothian, Edinburgh, Midlothian, East Lothian, Clackmannanshire, Fife, Dundee og de nordlige delene av East Ayrshire og South Lanarkshire. Dette området inkluderer da alle de større byen i Skottland med unntak av Aberdeen og Inverness lenger nord i landet.
Central Lowland og Midland Valley er uttrykk som brukes om et lignende område, det geologisk definerte sentrale lavlandet.
Seljeveien (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Seljeveien.Seljeveien (1–17, 2a–8) er en blindvei på Frydenberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går inn fra Hasleveien ved nummer 29. 
På nordsida av veien ligger Seljeveien omsorgsboliger (nr 2), noe villabebyggelse og videre Fjellhaug utdanningssenter. Sørsida er et industriområde, som (2008) er under omdanning til boligfeltet Frydenberg. Innerst i veien er det næringsbygg.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Seljeveien». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 383. ISBN 82-573-0815-3. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Křesťanská a demokratická unie – Československá strana lidová

Křesťanská a demokratická unie – Československá strana lidová (norsk: Kristeligdemokratisk union – det tsjekkoslovakiske folkepartiet, KDU–ČSL) er et tsjekkisk kristeligdemokratisk politisk parti og er en delvis videreføring av et tidligere parti, Det tsjekkoslovakiske folkepartiet (Československá strana lidová, ČSL). Sistnevnte parti ble grunnlagt i 1919 og sprang ut av de katolske partiene fra Østerrike-Ungarn-tida. Partiet har alltid stått sterkt i Mähren og det gjelder til en viss grad også etterfølgeren KDU–ČSL. Ved valget i 1990 gikk ČSL sammen med to andre kristeligdemokratiske partier, begge oppstått etter 1989, og dannet en valgallianse. Året etter gikk ČSL sammen med et av disse partiene og danna KDU–ČSL.  


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) KDU-ČSL – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
North Channel

North Channel (skotsk gælisk og irsk Sruth na Maoile, på engelsk også Straits of Moyle) er et sund mellom Nord-Irland og Skottland.
Den dypeste delen av sundet blir kalt Beaufort's Dyke. Sundet går mellom Irskesjøen i sør og Atlanterhavet i nord. Mange fergesamband krysser sundet. I 1953 var sundet åsted for et alvorlig skipsforlis da ferga «Princess Victoria» sank her.
Planer har vært utarbeidet for å bygge en tunnel under sundet som kan gi Nord-Irland forbindelse til resten av Storbritannia. I august 2007 la Centre for Cross Border Studies fram forslag om en 34 km lang jernbanetunnel under eller bro over sundet med en kostnadsramme på £3.5 milliarder (om lag 33 milliarder kroner).


== Referanser ==