jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Selvantennelse

Selvantennelse eller selv(an)tenning er et teknisk uttrykk for antennelse av et stoff uten vesentlig tilførsel av varme eller gnister utenfra. I norsk brannstatistikk oppgis dette som årsak til nærmere 50 branner årlig. Medregnes branntilløp og uoppklarte branner, blir antallet betydelig høyere. De fleste slike branner kan forebygges..
Selvantennelse oppstår særlig i porøst brennbart materiale, svakt fuktig høy, kullstøv og tørrende oljer. Et kjent eksempel på det siste er filler eller stålull som har blitt brukt til påføring av kokt linolje. Langsom oksidasjon i materialet utvikler varme, og lettantennelige stoffer kan bli frigjort. Varmeutviklingen kan skyldes én eller flere av følgende faktorer:

bakterielle prosesser, som i fuktig høy
kjemiske reaksjoner, som i tørrende oljer
fysiske reaksjonerOfte skjer selvantennelsen ved at reaksjonen skjer inne i materialet, der varmen ikke så lett unnslipper til omgivelsene. Dermed stiger temperaturen, og dette øker i sin tur hastigheten av oksidasjonen og derved varmeutviklingen. Temperaturen kan da komme opp i selvantennelsestemperaturen for materialet, og det tar fyr.
Selvantennelsestemperaturen for et materiale avhenger av forhold som trykk, blandingsforhold med oksygen og – for faste stoffer – materialets form. For eksempel er pulver av metaller som aluminium og magnesium langt mer lettantennelig enn plater av det samme metallet.


== Eksempler ==
Tvistdotter, pussegarn, filler, stålull osv. med treoljeprodukter tilsatt tørrende oljer, f.eks. teakolje og linolje, er en vanlig årsak til selvantennelse. Oljen tørker ved at den opptar oksygen fra luften, under varmeutvikling. Dette kan skje i løpet av noen timer, men brannen kan også bryte ut etter flere uker.
I fuktig høy og halm foregår bakteriell nedbrytning som fører til varmeutvikling. Høy og halm isolerer godt mot varmetap, så varmeutviklingen kan føre til at temperaturen når tennpunktet. En rekke låvebranner har oppstått på den måten. Brannen i Chicago 1871 oppstod trolig i en låve og ble aldri oppklart. Også i søppeldeponier forekommer branner på grunn av selvantennelse.
Fra myrer eller tørrlagte myrer utvikles av og til metanholdige gasser. Disse kan eksplodere eller ta fyr. Dette bidrog til f.eks. den uvanlig voldsomme Peshtigo-brannen i 1871.
Nitratfilm er en fotografisk film med cellulosenitrat som base og er ekstremt brennbar. På samme vis som krutt, bærer nitratfilmen med seg sitt eget oksygen til forbrenningen, og lar seg derfor ikke slukke med vann eller annen kvelning. Dette har en visst så lenge slik film har vært i produksjon. Selv om tennpunktet er lavt (ca. 150 °C), er den likevel ikke selvantennende i ugangspunktet. Men i årenes løp brytes den ned, og ødelagt nitratfilm kan selvantennes ved temperaturer ned til ca. 40 °C. Dette viste seg i 1949, da en uvanlig varm sommer i New York førte til en rekke branner hvor en hadde lagret nitratfilm.


== Se også ==
Selvantennende mennesker
Selvpåtenning


== Referanser ==
Helene Husvik

Helene Husvik (født 1989) er en norsk journalist og programleder som jobber for VG.


== Biografi ==
Husvik startet i sportsredaksjonen til TV 2 i 2010, og ledet programmene FotballXtra og Fotballkveld da kanalen hadde rettighetene til Eliteserien. Etter at kanalen mistet rettighetene, og senere gikk gjennom en stor nedbemanningsrunde, var Husvik en av 177 ansatte som høsten 2016 fikk beskjed om at de var overtallig. I mai 2017 ble det kjent at Husvik hadde saksøkt TV 2 for usaklig oppsigelse. I august samme år ble det kjent at Husvik og TV 2 var enige om forlik, en avtale som innebar at hun var ferdig i kanalen.Hun startet i september 2017 i Radio Norge, hvor hun jobbet som nyhetsanker og programleder for Morgenklubben.I februar 2019 ble Husvik ansatt som medieansvarlig for Toppfotball Kvinner. I desember 2020 startet hun også som programleder for programmet Ball Watching på Fotball.TV.I september 2021 ble det kjent at Husvik var ansatt i VG.Husvik er sammen med journalist og sportskommentator Asbjørn Myhre.


== Referanser ==
Vestfjordtunnelen

Vestfjordtunnelen (lokalt: Vestfjarðagöng) er en veitunnel norvest på Island. Den er 9 113 meter lang om man slår sammen lengdene i t-en og med det den lengste på Island. Tunnelen går under fjellene Breiðadalsheiði og Botnsheiði mellom fjordene Ísafjörður, Önundarfjörður og Súgandafjörður. Byggingen av tunnelen begynte i 1991, tunnelen ble tatt i bruk i desember 1995 og offisielt åpnet 14. september 1996.
Tunnelen har tre armer, med et T-kryss midt inne i tunnelen. 2 km av nordøst tunnelen har to kjørefelt, mens resten av tunnelen har ett kjørefelt med møteplasser. Tunnelen er en del av riksvei 60 og 65. Høyeste punkt i tunnelen er 199 moh.


== Se også ==
Liste over veitunneler på Island


== Kilder ==
The World's Longest Tunnel Page: Road Tunnels in Iceland
Vegagerðin: Jarðgöng á vegakerfinu (islandsk)
Vegagerðin: Hæð nokkurra vega yfir sjó (islandsk)
Flaggciklider

Flaggciklider er en gruppe ciklider.
Det er fisk som lever i bløtt, surt ferskvann i Sør-Amerika. 
Noen arter, spesielt flaggciklide, er populære akvariefisk.
Gruppen inneholdt kun flaggcikliden frem til 1991, da arten ble revidert. Resultatet var at gruppen ble delt i fem: Flaggciklide (Mesonauta festivus) fra sideelvene som strømmer inn i Amazonas i Bolivia og Paraguay, Mesonauta acora fra Tocantins og Xingu, Mesonauta egregius fra Orinoco i Colombia, Mesonauta insignis fra øvre Rio Negro og Orinoco, i nærheten av Casiquiare, og Mesonauta mirificus fra delstaten Amazonas i Peru.
Mesonauta guyanae ble beskrevet i 1998.


== Eksterne lenker ==
(en) flaggciklider – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) flaggciklider i Encyclopedia of Life 
(en) flaggciklider i Global Biodiversity Information Facility 
(en) flaggciklider hos ITIS 
(en) flaggciklider hos NCBI 
(en) Kategori:Mesonauta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mesonauta – detaljert informasjon på Wikispecies
WRC mesterskapsvinnere – førere


== I henhold til førere (1977–2020) ==


== I henhold til nasjonalitet (1977–2020) ==
Flaggciklide

Flaggciklide er en art i gruppen ciklider. 
Det er en fisk som lever i ferskvann i Brasil, Peru og Bolivia.
Den blir 12-15 cm lang, 
I 1991 ble Mesonauta festivus revidert. Resultatet var at gruppen Mesonauta ble delt i fem: Mesonauta festivus fra sideelvene som strømmer inn i Amazonas i Bolivia og Paraguay, Mesonauta acora fra Tocantins og Xingu, Mesonauta egregius fra Orinoco i Colombia, Mesonauta insignis fra øvre Rio Negro og Orinoco, i nærheten av Casiquiare, og Mesonauta mirificus fra delstaten Amazonas i Peru.


== Eksterne lenker ==
(en) flaggciklide – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) flaggciklide i Encyclopedia of Life 
(en) flaggciklide i Global Biodiversity Information Facility 
(en) flaggciklide hos FishBase 
(en) flaggciklide hos ITIS 
(en) flaggciklide hos NCBI 
(en) Kategori:Mesonauta festivus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mesonauta festivus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mesonauta festivus (Heckel, 1840) Flag cichlid - FishBase
(en) Festivum, Festive Cichlid, Flag Cichlid - fish.mongabay.com
Riksvei 1

Riksvei 1 var opprinnelig hovedveien mellom Svinesund og Oslo fram til 12. juni 1965, da strekningen ble omskiltet til E6. I perioden 1992–2000 var Riksvei 1 navnet på veistrekningen Stavanger–Kristiansund, inntil den ble en del av E39. I dag er ikke veinummeret i bruk, men riksvei 1 brukes ofte uformelt om skipsleia langs norskekysten.


== Bakgrunn ==
Nummerering av riksveier og standardisering av veiskilt kom på plass i Østfold allerede i 1928 av veisjef Jens Munch. Resten av landet fulgte etter først i 1932. Riksvei 1 gikk opprinnelig fra Oslo til Sverige gjennom Halden og til Kornsjø. Først rundt 1950 ble den flyttet til Svinesund, fire år etter åpningen av Svinesundsbrua.Fra 1992 til 2000 var Riksvei 1 navnet på strekningen Stavanger–Kristiansund før E39 på Vestlandet ble opprettet.
Riksvei 1 er også en populær betegnelse på Hurtigruten, med tanke på Hurtigrutens rolle for kysten og kystbefolkningen. Betegnelsen riksvei 1 har også vært brukt om skipsleia og all innenriks sjøfart i Norge.


== Referanser ==
Dvergtannkarpe

Dvergtannkarpe er en art i gruppen levendefødende tannkarper.
Det er en av de minste tannkarpene, og blir ikke lenger enn ca. 35 mm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dvergtannkarpe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Dvergtannkarpe i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dvergtannkarpe hos FishBase 
(en) Dvergtannkarpe hos ITIS 
(en) Dvergtannkarpe hos NCBI 
(en) Kategori:Heterandria formosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heterandria formosa – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Heterandria formosa - FishBase
(en) Heterandria formosa - aquarticles.com
Tommi Mäkinen

Tommi Mäkinen (født 26. juni 1964 i Jyväskylä landkommune i Finland) er en finsk rallyfører. Han kjørte for Mitsubishi i årene 1995-2001 med Mitsubishi Lancer Evolution og for Subaru 2002-2003 med Subaru Impreza. Han vant verdensmesterskapet i rally fire år på rad 1996–1999. Han vant i 24 av de tilsammen 139 VM-deltagelsene han kjørte i løpet av sin karriere som han avsluttet i 2003.


== Seiere i WRC ==


== Eksterne lenker ==
(de) Tommi Mäkinen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tommi Mäkinen – Rallye-info.com 
(en) Tommi Mäkinen – eWRC-results.com
Heterandria

Heterandria er en slekt levendefødende tannkarper. 
Av artene i slekten er dvergtannkarpe den eneste som jevnlig holdes i akvarier. 


== Eksterne lenker ==
(en) Heterandria – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Heterandria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Heterandria hos ITIS 
(en) Heterandria hos NCBI 
(en) Kategori:Heterandria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heterandria – detaljert informasjon på Wikispecies
Godthul

Godthul er en bukt på nordkysten av øya Sør-Georgia i Sør-Atlanteren. Bukta er 1,6 km lang og ligger mellom Cape George og Long Point. I 1908 etablerte Bryde & Dahls Hvalfangerselskap et flytende hvalkokeri i bukta, og Godthul var det eneste stedet på Sør-Georgia i hvalfangsttiden hvor det ikke var slakting og koking av hval på land. Det ble anlagt kai, et par skur og et vannverk på land.I perioden 1917-22 var den ingen virksomhet i Godthul, da det flytende kokeriet ble flyttet til Sør-Shetlandsøyene. I løpet av 1920-årene gikk fangsten ned og selskapets eget utstyr var i ferd med å bli foreldet og selskapets lisens til å drive hvalfangstvirksomhet på Sør-Georgia i ferd med å utløpe. Driften i Godthul ble avviklet i 1929. 
Godthul fikk sitt navn etter en bukt på øya Veierland i Vestfold. 


== Referanser ==
Jihlava

Jihlava (tysk: Iglau) er en by i regionen Vysočina i Tsjekkia. Den ligger ved elven med samme navn, som tidligere var delt mellom provinsene Böhmen og Mähren i det tidligere tyske keiserriket.
Viktigste næringsveier er produksjon av biler og tekstiler, samt en del turisme. Folk kommer for å se alle de gamle bygningene som fortsatt er intakte til tross for at de er flere hundre år gamle. På 1200-tallet var den viktigste næringen sølv.
Komponisten Gustav Mahler stammer fra distriktet.


== Vennskapsbyer ==
 Purmerend, Nederland
 Heidenheim, Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(cs) Offisielt nettsted 
(en) Jihlava – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Juha Kankkunen

Juha Kankkunen (født 21. april 1959 i Laukas i Finland) er en finsk rallyfører.
Kankkunen har vunnet verdensmesterskapstittelen i rally fire ganger: 1986, 1987, 1991 og 1993 samt Rally Dakar i 1988. 


== Seiere i WRC ==


== Eksterne lenker ==
(de) Juha Kankkunen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Juha Kankkunen – Rallye-info.com 
(en) Juha Kankkunen – eWRC-results.com
Walter Röhrl

Walter Röhrl (født  7. mars 1947 i Regensburg) er en tysk rally- og racingfører.
Röhrl arbeidet som ung som sjåfør for biskopen i Regensburg. Hans første egne bil var en Porsche 356.
Röhrl ble verdensmester i rally to ganger: 1980 i en Fiat 131 og 1982 i en Opel Ascona 400. Seieren i 1982 vakte oppmerksomhet da Röhrl vant mot Audis nye Quattro-modeller i sin tilalderskomne Ascona. Han vant Rally Monte Carlo fire ganger 1980, 1982, 1983, 1984.
I sin karriere kjørte Röhrl for Audi, BMW, Fiat, Ford, Lancia, Opel og Porsche.
I dag arbeider Röhrl for Porsche.


== Meritter ==
Rallyeuropamester i 1974
WRC-mester i 1980 med Fiat
WRC-mester i 1982 med Opel


== Eksterne lenker ==
(de) Walter Röhrl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Walter Röhrl – Rallye-info.com 
(en) Walter Röhrl – eWRC-results.com 
http://www.roehrl-walter.de/
Kroppstemperatur

Kroppstemperaturen hos mennesket er normalt rundt 37 ℃. Mennesket kan holde den temmelig stabil til tross for betydelige endringer i temperaturen i omgivelsene. Det er nødvendig for at kroppen skal fungere normalt. Altfor høy eller altfor lav temperatur kan likevel være direkte skadelig for kroppen. Når vi blir syke øker temperaturen.


== Regulering ==
Kroppstemperaturen styres av et senter i hjernen som fungerer som en fininnstilt termostat. Det viktigste den gjør for at kroppen skal holde temperaturen normal, er kanskje å få mennesket til å føle at det fryser når det er kaldt, slik at mennesket kler på seg, og føle varmen når det er varmt, slik at mennesket kler av seg. Men kroppen har også andre måter å regulere varmetapet og varmeproduksjonen på. Dette styres også av «termostaten» i hjernen. 
Huden spiller en viktig rolle i temperaturreguleringen, sammen med blodet. Når blodet strømmer gjennom muskler og de indre organer, varmes det opp. Når blodet strømmer gjennom huden, kjøles det ned igjen. Huden kan nemlig tape varme til omgivelsene på mange forskjellige måter. Jo mer blod som strømmer gjennom huden, desto større er varmetapet. 
Når det er kaldt, må varmetapet begrenses. Da bør lite blod strømme gjennom huden. Derfor trekker ringformede snøremuskler i blodårene i huden seg sammen og reduserer blodtilførselen til huden. Fettet i underhuden virker som isolasjon. I tillegg strammes små muskler som er festet til dunhårene, slik at de reiser seg. Dette kalles gjerne gåsehud. Håret reiser seg når det er kaldt, for å lage et stabilt, isolerende luftlag rundt kroppen. Dette er viktig hos dyr med pels. Menneskene har så lite hår på kroppen at det bare er på hodet at håret har betydning som beskyttelse mot kulde.
Hvis kroppen taper mer varme enn den produserer, må den øke varmeproduksjonen. Kroppen har liten mulighet til å øke forbrenningen, og dermed varmeproduksjonen, i hvile. Derimot kan den øke aktiviteten. Da øker også varmeproduksjonen. Mennesket kan for eksempel bevege seg, slå floke eller bruke musklene på annen måte. Dessuten kan «termostaten» i hjernen sette i gang raske, små bevegelser i skjelettmusklene. Dette kalles skjelving. Skjelvingen øker kroppens varmeproduksjon mange ganger i løpet av kort tid. Den er ikke viljestyrt. 
Når det er varmt rundt kroppen, må den sørge for at kroppstemperaturen holdes i balanse, ved å tape nok varme til omgivelsene. Da slappes musklene rundt blodårene i huden av, slik at blodtilførselen øker. Dermed kan mye varme passere fra blodet ut gjennom huden. Dunhårene ligger inntil huden, slik at det ikke skal bli noe isolerende luftlag. Når luft som varmes opp av huden, raskt skiftes ut (for eksempel når det blåser), kan varmetapet bli stort. Svetteproduksjonen øker i varmen. Når vannet i svetten fordamper, avkjøles huden mer effektivt, og mennesket taper mer varme. 
Kroppen klarer å holde kroppstemperaturen i balanse hos en person uten klær, selv om lufttemperaturen varierer fra 15 til 55 grader, så lenge luften er tørr.
Webapplikasjon

En webapplikasjon er et program som  kan kjøres i en nettleser. Det er programmert i et språk som nettlesere støtter, som for eksempel HTML, JavaScript eller CSS.
En webapplikasjons store fordel er at brukerne slipper å installere programvaren. Utviklerne kan gjøre oppdateringer når som helst, uten å distribuere dette til den enkelte bruker.
The Master Genealogist

The Master Genealogist (TMG) er et slektsforskningsprogram for Windows som ble utgitt av Wholly Genes Software i Maryland i USA. Programmet er oversatt til norsk og flere andre språk.
TMG ble først utgitt i 1993. Siste versjon som ble lansert var 9.05. Den ble utgitt i desember 2014.
I juli 2014 annonserte Wholly Genes Software at det ikke ville bli noen ytterligere oppdateringer/oppgraderinger av TMG.
The Master Genealogist var et avansert slektsforskningsprogram, og hadde en høyere startterskel enn mange andre program. TMG støttet GEDCOM import og eksport, men kunne ikke eksportere alle data som kan legges inn på grunn av begrensninger i GEDCOM-formatet.
TMG er et Windows-program, men kan med hjelp av hjelpeprogram som Parallels eller Virtual PC brukes på Apple Macintosh. TMG kan også brukes under Wine på Linux.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk distributør
(en) Produsentens hjemmeside
Ole Petter Lossius

Ole Petter Lossius (født 8. april 1925 i Oslo, død 30. august 2007 i Sarpsborg) var en norsk psykiater. Han var med i motstandsbevegelsen under andre verdenskrig og ble av tyskerne i 1944 sendt til konsentrasjonsleiren Stutthof i Polen. Han ble reddet av Den røde hær og kom tilbake til Norge via Murmansk i 1945. Han begynte så å studere medisin og tok embetseksamen i 1952.


== Lossius-utvalget ==
Lossius var distriktslege på Rødøy, jobbet i Oslo Helseråd og Helsedirektoratet og fikk sin spesialistutdanning på Gaustad sykehus og Sentralsykehuset i Fredrikstad før han ble utnevnt til fylkespsykiater i Østfold i 1964. Som leder for «Lossius-utvalget» og «Lossius II-utvalget» utredet han «NOU 1985:34 Levekår for psykisk utviklingshemmede», som la grunnlaget for HVPU-reformen.I 1988 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Bibliografi ==
NOU 1973:25 Omsorg for psykisk utviklingshemmede : Målsetting og retningslinjer ISBN 82-00-70075-5
Utdanning av vernepleiere – forslag til rammeplan for 3-årig høgskolestudium i vernepleie 1978
NOU 1985:34 Levekår for psykisk utviklingshemmede ISBN 82-00-71020-3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NOU 1985:34 (pdf-fil)
Samfunnshus Vest

Samfunnshus Vest er et samfunnshus med bibliotek på Røa i Oslo. Det fungerer som samfunnshus for bydelene Vestre Aker og Ullern.
Samfunnshus Vest var tidligere administrasjons- og primærtjenestelokale for Røa bydel og Vestre Aker bydel, inntil sistnevnte overtok bygningen til Forsvarets Overkommando på Huseby. Samfunnshus Vest har derimot opprettholdt bydelens bibliotek, og huser også en kommunal barnehage.


== Eksterne lenker ==
Samfunnshus Vest
Armégruppe Kurland

Armégruppe Kurland (tysk: Heeresgruppe Kurland) var en tysk armégruppe på østfronten under andre verdenskrig.
Den besto av de restene av armégruppe nord som hadde blitt avskåret og isolert på Kurland av Den røde armé under deres offensiv mot Østersjøen høsten 1944. Sammensetningen av styrken ble gitt da Den røde armé nådde Østersjøen ved Memel 10. oktober 1944, og slik avskar denne delen av armégruppen plassert i Latvia fra resten av de tyske styrkene.
Armégruppen ble formelt opprettet 25. januar 1945, da Adolf Hitler, på grunn av de endrede forholdene i felten, omdøpte tre armégrupper.
Armégruppen fortsatte å eksistere som en isolert enhet helt fram til krigens avslutning i Europa.
Alle enheter ble beordret til å overgi seg da Wehrmacht kapitulerte 8. mai 1945. Kl 23:00 den 8. mai overga general Carl Hilpert en styrke på 189 000 mann, herav 42 generaler.


== Kommandanter ==
15. januar til 27. januar 1945 – Lothar Rendulic
27. januar til 10. mars 1945 – Heinrich von Vietinghoff
10. mars til 25. mars 1945 – Lothar Rendulic tilbake.
25. mars til 8. mai 1945 – Carl Hilpert
Astronotinae

Astronotinae er en gruppe ciklider. 
Det er fisk som lever i ferskvann i Sør-Amerika.


== Eksterne lenker ==
(en) Astronotinae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Astronotinae hos NCBI 
(en) Kategori:Astronotinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Astronotinae – detaljert informasjon på Wikispecies
San Nicolás de los Garza

San Nicolás de los Garza er en by i delstaten Nuevo León nordøst i Mexico. Byen inngår i Monterreys storbyområde. Den ble grunnlagt den 5. februar 1597 og de siste folketellinger fra 2005 viser at det bor 476 761 innbyggere i byen.
Dele

Dele kan referere til flere ting: 

Å dele, et verb som kan bety å gi en del av noe til noen andre, eller å skille noe fra hverandre
Divisjon (matematikk)
Dele er også et eldre norsk uttrykk for skille, delelinje, demarkasjonslinje, grensemerke. Delet var viktig for å skille mellom «mitt» og «ditt», og mellom nabobygder. Der en ikke kunne bruke karakteristiske landemerker, var det vanlig med steinsetting. Det var forbundet med stor skam, og kunne utarte til kamp, dersom noen flyttet på delene (merkesteinene) mellom gårder. Andre feider og rettsstridigheter kunne oppstå ved at naturen ved et lune begynte å «ommøblere» delene ved å flytte på elveløp, djupål eller sandøyrer eller ved ras og lignende
Djupål

Djupål (også kortformen ål) betegner det dypeste løpet i en bekk eller elv. I vanlig eiendomsforståelse fra gammelt av var eierforholdet slik at en eide til djupålen, mens naboen på hin side gjorde det samme. I Norge er dette siden 1940 nedfelt som et bærende prinsipp i Vassdragslovens §2. Flere enn én nabofeide er oppstått ved at flomstore elver har skiftet løp eller gravd seg ny djupål, og dermed utvidet eller forminsket noens eiendom. I geomorfologisk og i hydrologisk fagspråk blir ofte det tyske ordet thalweg («dalvei») benyttet i samme betydning. 
Flere internasjonale grensedragninger følger thalwegprinsippet i en grenseelv og i noen tilfeller også i havet et stykke utenfor elvemunningen. Ett eksempel er Alger-avtalen av 1975 som definerer grensen mellom Irak og Iran ved Arvandrud/Shatt al-Arab, og prinsippet gjelder også der Donau er grenseelv mellom land i Europa. Grensen mellom Norge og Finland følger djupålen i Tana, som blir kontrollert hvert 25. år,. Også grensen mellom Sverige og Finland følger det samme prinsippet etter en avtale av 1809 og blir justert hvert 25. år, sist i 2006. Grensen mellom Norge og Russland defineres etter thalwegprinsippet der den i lange strekk følger Pasvikelva eller Jakobselva. Dette ble første gang fastsatt i Grensekonvensjonen av 1826. Regelen ble anvendt ved en grensejustering i 1946. Gjennom innsjøene i grensevassdraget er grenselinjen trukket etter midtlinjeprinsippet. 


== Referanser ==
Franz Steindachner

Franz Steindachner (født 11. november 1834, død 10. desember 1919) var en østerriksk zoolog.
Han var interessert i naturhistorie, og tok opp studiet av fossile fisk etter anbefaling av sin venn Eduard Suess. I 1860 ble han utnevnt til intendent for fiskesamlingen ved Naturhistorisches Museum, en stilling som hadde vært ledig siden Johann Jakob Heckel døde.
Steindachners ry som iktyolog vokste, og i 1868 ble han invitert av Louis Agassiz til å ta en stilling ved Museum of Comparative Zoology ved Harvard University. Steindachner tok  del i en ekspedisjon i 1871-1872. I 1874 kom han tilbake til Wien og i 1887 ble han utnevnt til direktør av det zoologiske departementet i Naturhistorisches Museum. I 1898 ble han forfremmet til museumsdirektør.
Steindachneridion er en gruppe fisk fra Sør-Amerika som ble oppdaget av Steindachner og oppkalt etter ham.


== Verker i utvalg ==
Die Süßwasserfische des südöstlichen Brasilien, Wien 1877
Über drei neue Characinen und drei Siluroiden aus dem Stromgebiete des Amazonas innerhalb Brasilien, Wien 1908.
Beiträge zur Kenntnis der Flussfische Südamerikas, Wien 1915


== Referanser ==


== Litteratur ==
Paul Kähsbauer: Intendant Dr. Franz Steindachner, sein Leben und Werk. In: Annalen des Naturhistorischen Museums Wien Bd. 63, 1959.
V. Stagl: «Steindachner Franz». I Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Bind 13, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1957–2005, s. 164.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Franz Steindachner i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Pyongan

Pyongan var en av de åtte regionene i Korea i Kongedømmet Joseon. I dag utgjør området de to nordkoreanske regionene Nord-Pyongan og Sør-Pyongan.