jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kronhuset

Kronhuset (opprinnelig Giötheborgz Tyghuhs) er en rød tegelbygning i Vestre Nordstaden i Göteborg i Sverige. Huset ble oppført i åren 1643-1655 med nederlandsk preg, og er Göteborgs eldste profane bygning som ikke er bolig. Kronhuset ble opprinnelig brukt som «tyghus» (tyg betyr her krigsmateriel), det vil si som lager for garnisonens materiel som kanoner og uniformer.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted om Kronhuset (svensk)
Liste over sentrale politikere i Skedsmo 2007–2011

Liste over sentrale politikere i Skedsmo 2007-2011 er en liste som gir en samlet oversikt over politiske ledere i Skedsmo kommune, som har over 46 000 innbyggere.

Boye Bjerkholt‎ (Venstre) Varaordfører fra 2009/gruppeleder
Kjartan Berland‎ (Høyre) Gruppeleder/formannskapsmedlem
Helge Eide (KrF)‎ Varaordfører 2007-2009
Kjell Arne Hagen‎ (Ap) Gruppeleder/formannskapsmedlem
Karoline Therese Koller‎ (Sp) Gruppeleder/formannskapsmedlem
Tone Irén Liljeroth (Frp) Gruppeleder/formannskapsmedlem
Øyvind Lensnes (Frp) Leder for Skedsmo Fremskrittsparti/formannskapsmrdlem
Kåre Henry Mæland‎ (SV) Gruppeleder/formannskapsmedlem
Anita Orlund (Ap) Ordfører
Lise Hagen Rebbestad (Høyre) Partiets ordførerkandidat 2003 og 2007/formannskapsmedlem
Martin Bjerke-Os Vattøy‎ (KrF) Tidligere leder for SKedsmo KrF
Dirty Harry og dødsspillet

Dirty Harry og dødsspillet (originaltittel: The Dead Pool) er en amerikansk krim- og actionfilm fra 1988 med Clint Eastwood i hovedrollen. Regi er ved Buddy Van Horn. Dette er den femte og siste filmen om Dirty Harry. Denne gangen etterforsker Callahan drapet på en kjendis og oppdager at vedkommendes navn befinner på en makaber dødsliste over kjente personer. Han finner også ut at han selv står på lista.


== Handling ==
Harry Callahan blir denne gangen satt på en tilsynelatende enkel sak rundt drapet på rockemusikeren Johnny Squares. Squares var avhengig av heroin og skyldte mye penger, noe som tilsynelatende gjør saken enkel å oppklare. Inntil det viser seg at Peter Swan, som regisserer en film som Squares medvirket i, innehar en såkalt «dødsliste», et spill bestående av en makaber liste over kjendiser som man tipper vil dø i nærmeste fremtid. Johnny Squares var på listen. Og Harry finner også seg selv på listen. Og snart blir kjendiser på listen drept i tur og orden, av en morder som ser ut til å være inspirert av Swan og hans skrekkfilmer.


== Om filmen ==
Dirty Harry og dødsspillet er den siste filmen om Dirty Harry. Den er den minst populære og den minst likte i denne filmserien. Den innbrakte 38 millioner dollar på kino i USA, mot et produksjonsbudsjett på ca 31 millioner.Den har fått 54 % på Rotten Tomatoes. Både anmelderne i VG, Dagbladet og Dagsavisen gav den terningkast to.Filmen huskes blant annet for en halvkomisk biljakt som involverte en radiostyrt lekebil.


== I rollene ==
(utvalgt)

Clint Eastwood ....  Insp. 'Dirty' Harry Callahan
Patricia Clarkson ....  Samantha Walker
Liam Neeson ....  Peter Swan
Evan C. Kim ....  Insp. Al Quan
David Hunt ....  Harlan Rook/Ed Butler
Michael Currie ....  Capt. Donnelly
Michael Goodwin ....  Lt. Ackerman
Jim Carrey .... Johnny Squares


== Se også ==
Dirty Harry (1971)
Magnum '44 (1973)
Dirty Harry tar hevn (1976)
Sudden Impact (1983)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dirty Harry og dødsspillet på Internet Movie Database 
(no) Dirty Harry og dødsspillet hos Filmfront 
(sv) Dirty Harry og dødsspillet i Svensk Filmdatabas 
(da) Dirty Harry og dødsspillet i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dirty Harry og dødsspillet på Allociné 
(nl) Dirty Harry og dødsspillet på MovieMeter 
(en) Dirty Harry og dødsspillet på AllMovie 
(en) Dirty Harry og dødsspillet på Turner Classic Movies 
(en) Dirty Harry og dødsspillet på Rotten Tomatoes 
(en) Dirty Harry og dødsspillet på Metacritic
Hypermnestra helios

Hypermnestra helios er en sommerfugl i gruppen svalestjerter. Den er den eneste arten i slekten Hypermnestra og er utbredt i det sydvestlige Asia, fra Midtøsten til den indiske grense.


== Utseende ==
En hvit sommerfugl med avrundede vinger. Vingespissene er svarte og det er noen små, røde flekker i forvingen.
Undersiden av bakvingen har tre uregelmessige, mørke tverrbånd.


== Levevis ==
Larven lever på planteslektene Zygophyllum og Halimiphyllum i leddbladfamilien, Zygophyllaceae.


== Utbredelse ==
Det er en sentralasiatisk art som er utbredt fra Iran i vest til Turkestan i øst.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Parnassiinae
slekt Hypermnestra Ménétries, 1848 – 1 art i verden
Hypermnestra helios (Nickerl, 1846)


== Kilder ==
Hypermnestra helios – www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Hypermnestra helios i Encyclopedia of Life 
(en) Hypermnestra helios i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hypermnestra helios hos NCBI 
(en) Kategori:Hypermnestra helios – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hypermnestra helios – detaljert informasjon på Wikispecies
Limón y Sal (sang)

«Limón y Sal» (norsk: Sitron og salt) er den andre singlen fra albumet Limón y Sal av Julieta Venegas. Den ble lansert mot slutten av 2006. Sangen er skrevet av Julieta Venegas og er produsert av Cachorro López og er albumets tittellåt. I korte trekk handler den om å akseptere å være elsket, på godt og på vondt.


== Listeplasseringer ==
One of These Nights

One of These Nights er det fjerde studioalbumet til Eagles, utgitt i juni 1975. Dette er det siste Eagles-albumet der Bernie Leadon medvirker, da han forlot bandet i desember 1975.
Albumet var bandets første som nådde førsteplass på Billboardlisten, sommeren 1975. Samtidig skriver Rolling Stone i sin anmeldelse: 
One of These Nights er langt fra feilfri. Bernie Leadons «Journey of the Sorcerer», en bombastisk instrumental, burde vært utelatt, og hans avsluttende ballade «I Wish You Peace», kommer som en banal ettertanke, dårlig sunget.
Dette er Eagles' første album uten coverlåter selv om «Hollywood Waltz» opprinnelig var skrevet av Bernie Leadons bror Tom.
Singlene fra albumet, «One of These Nights», «Lyin' Eyes» og «Take It to the Limit», var alle topp 10 slagere på Billboard-lista, men i Europa var folk fremdeles skeptiske. One of These Nights gikk inn og ut av VG-lista før det nådde 9.-plass i slutten av november 1975


== Sporliste ==
Side én«One of These Nights» (Don Henley, Glenn Frey) – 4:51
«Too Many Hands» (Randy Meisner, Don Felder) – 4:43
«Hollywood Waltz» (Bernie Leadon, Tom Leadon, Henley, Frey) – 4:04
«Journey of the Sorcerer» (Bernie Leadon) – 6:40Side to«Lyin' Eyes» (Henley, Frey) – 6:22
«Take It to the Limit» (Meisner, Henley, Frey) – 4:49
«Visions» (Felder, Henley) – 4:00
«After the Thrill Is Gone» (Henley, Frey) – 3:58
«I Wish You Peace» (Patti Davis, Leadon) – 3:45


== Personell ==
EaglesGlenn Frey – gitar, solo på 2, keyboard, harmonium, sang på 5 og 8
Don Henley – trommer, perkusjon, tabla, sang på 1, 3, 8
Bernie Leadon – gitar, banjo, mandolin, pedal steel, sang på 9
Randy Meisner – bass, gitar, sang på 2 og 6
Don Felder – gitar, solo på 1, 2, 8 og 9, slidegitar, orgel, sang på 7Andre medvirkendeAlbhy Galuten – synthesizer på «Hollywood Waltz»
Jim Ed Norman – piano på «Lyin' Eyes» og «Take It to the Limit», orkestreringPå instrumentalen «Journey of the Sorcerer»
David Bromberg – fele
The Royal Martian Orchestra – strykere
Dirigent: Jim Ed Norman
Arrangement: Jim Ed Norman og Eagles


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) One of These Nights på Discogs 
(en) One of These Nights på MusicBrainz 
(en) One of These Nights på AllMusic
Jan Toorop

Jean Theodoor «Jan» Toorop (født 20. desember 1858, Purworejo, Java, død 3. mars 1928, Den Haag) var en nederlandsk maler som befant seg i overgangen mellom symbolisme og art nouveau.  


== Liv og virke ==
Familien flyttet fra Java til Nederland i 1872, og han studerte i Delft og Amsterdam, hvor han kom inn på det statlige akademiet i 1880. Han flyttet til Brussel i 1882 og bodde der til 1886. Han var da med i gruppen Les Vingts (de tyve) som hadde James Ensor som hovedperson. Toorop eksperimenterte da med flere stilarter, som realisme, impresjonisme og postimpresjonisme.
Han ble gift med engelske Annie Hall i 1886, og flyttet stadig mellom Haag, England og Belgia – og fra 1890 også Katwijk aan Zee.
I løpet av denne perioden utviklet han sin egen unike symbolistiske stil med linjeføring og motiver som han hadde med seg fra Java.
Etterhvert gled stilen over mot mer art nouveau med lik linjeføring, men mer dekorativt enn med symbolikk. Etter å ha konvertert til katolisismen i 1905, ble Toorop mer opptatt med å lage religiøse arbeider. Han laget også plakater og glassmalerier samt illustrerte bøker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jan Toorop – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jan Toorop – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Jan Toorop Research Center
Jan Toorop at ArtMagick
Mannspanelet

Mannspanelet var et utvalg nedsatt av Barne- og likestillingsdepartementet den 6. august 2007 for å se på og diskutere menns levekår i Norge. Ved lanseringen uttalte daværende barne- og likestillingsminister Karita Bekkemellem at:

Målsettingen med panelet er at de skal diskutere menn og likestilling, med hverandre og med andre. Målet er ikke minst å trekke debatten inn på arenaer der man kanskje ikke har diskutert likestilling
Arve Juritzen og Jan Kjærstad trakk seg uten å ha deltatt i panelets arbeid. Som ny barne- og likestillingsminister, oppnevnte Manuela Ramin-Osmundsen 2. november 2007 to nye medlemmer til panelet: Tor Stafsnes og Roar Pedersen.
Utvalget la frem sitt sluttdokument 3. mars 2008. Firedeling av svangerskapspermisjon, regelmessig kontroll av menns helse og landsdekkende kampanje for å endre mannsidealer var blant de 50 forslagene mannspanelet overleverte barne- og likestillingsminister Anniken Huitfeldt.


== Medlemmer ==
Arild Stokkan-Grande, stortingsrepresentant (A), leder
Heikki Holmås, stortingsrepresentant (SV), nestleder
Akhtar Chaudhry, stortingsrepresentant (SV)
Audun Lysbakken, stortingsrepresentant (SV)
Erling Sande, stortingsrepresentant(SP)
André Oktay Dahl, stortingsrepresentant (H)
Martin Henriksen, leder Arbeidernes ungdomsfylking
Torbjørn Røe Isaksen, leder Unge Høyre
Øyvind Rongevær, Landsorganisasjonen i Norge
Knut Haavik, redaktør Se og Hør, medlem Norsk kulturråd
Jørgen Lorentzen, mannsforsker, UiO
Per Østvold, leder Transportarbeiderforbundet
David Hansen, tidligere politisk rådgiver, KrF, nå Strømmestiftelsen
Roger Sollied Johansen, leder i F2F
Marco Elsafadi,  leder, New Page
Levi Henriksen, forfatter
Magne Raundalen, psykolog
Robert Hermansen, direktør, Store Norske Kullkompani
Jan S. Asker, administrerende direktør, Finansnæringens Arbeidsgiverforening
Fahrid Bouras, leder, Ungdom mot Vold
Runar Døving, forsker, SIFO
Knut Faldbakken, forfatter
Gunnar Holmen, leder for prosjektet «Adam, hvor går du», Egersund, Sandnes
Anders Hegna Hærland, rådgiver, Statoil
Aslak Mikal Mienna, leder Mannsforeningen Dievddut
Marius Råkil, direktør, Alternativ til Vold
Ulf Rikter-Svendsen, seniorrådgiver, REFORM
Marvin Wiseth, direktør Sparebank1 Midt-Norge
Sandro Parmeggiani, generalsekretær Plan Norway
Håkon Haugli, leder for Arbeiderpartiets homonettverk
Tor Stafsnes, assisterende fylkesmann i Finnmark
Roar Pedersen, stillasmontør Aker Kværner


== Eksterne lenker ==
Karita Bekkemellem presenterer mannsutvalget
Kjell Stahl

Kjell Stahl (født 16. september 1937) er en norsk sivilingeniør fra Stavanger. Kjell Stahl er pensjonert konsernrådgiver i Telenor. Stahl har tjent som konsernrådgiver under konsernsjefene Tormod Hermansen og Jon Fredrik Baksaas. Han var statssekretær i Kommunal- og arbeidsdepartementet under statsråd Arne Rettedal 1983-86. Før dette arbeidet Stahl blant annet i Norges Industriforbund. 
Kjell Stahl var elev ved Kongsgård skole i Stavanger og er utdannet sivilingeniør fra Norges tekniske høgskole og doktor ingeniør i 1975. Han var styreformann i TV2 i kanalens innledende år.I perioden 1988-90 var Stahl universitetsdirektør ved Universitetet i Oslo. Som universitetsdirektør var Stahl kontroversiell. Sammen med professor Inge Lønning forsøkte han å innføre virksomhetsplanlegging og målstyring i institusjonen, hva som vakte motstand i Det akademiske kollegium. Konflikten endte med at Stahl fratrådte stillingen sin frivillig.Stahl har hatt en rekke styre- og tillitsverv, deriblant ved Høgskolen i Oslo (HiO) fra 1994 til 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kjell Stahl hos Norsk senter for forskningsdata
Hawa Mahal

Hawa Mahal (Hindi: हवा महल, oversatt: Vindenes palass) er et særpreget palass i Jaipur i India. Det ble bygget i 1799 av maharaja Sawai Pratap Singh, og tegnet av Lal Chand Usta. Det er en del av haremet i bypalasset. 
Det fem etasjer høye palasset er konstruert av rød og rosa sandsten med hvite markeringer.  Fasaden mot gaten har 953 små vinduer hvor kvinnene skulle kunne se ut på bylivet nedenfor. Vinduene sørger for at luften holdes i sirkulasjon. Denne vinden har gitt palasset sitt navn. Hawa betyr vind. Vinden gjør at rommene bak holder seg kjølig også i de varme månedene.


== Galleri ==
Wilhelm Röpke

Wilhelm Röpke (født 10. oktober 1899 i Schwarmstedt, død 12. februar 1966 i Genève) var en av de viktigste åndelige fedre for den tyske sosiale markedsøkonomi. Inntil sent på 1950-tallet fungerte Wilhelm Röpke som rådgiver for den første tyske kansleren Konrad Adenauer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dag Ekelberg: «Wilhelm Röpke – bortenfor tilbud og etterspørsel».  Minerva tirsdag 20. mai 2008.
Fredericia–Padborg-banen

Fredericia–Padborg-banen er en dansk jernbanestrekning mellom Fredericia og grensen ved Padborg. Den ble åpnet i 1866 etter at noen delstrekninger allerede var satt i drift.
Linjen er den sydlige del av den Østjyske Længdebane, som går mellom Padborg og Fredrikshavn. Strekningen blir betjent av lokal- og regiontrafikk, og av de internasjonale forbindelsene EC Aarhus – Hamburg.


== Linjekart ==


== Eksterne lenker ==
Banedanmarks prosjektsider
Banedanmark Netredegørelsen 2014 Bilag 3.1A Baner i Danmark
Fyrbøter

Fyrbøter er en person som har som yrke å passe varmen under en ovn eller dampkjele i en fabrikk, på et damplokomotiv eller et dampskip. Arbeidet går ut på å sørge for tilstrekkelig brensel, typisk kull, men også koks eller tre benyttes.
Det er fyrbøterens oppgave å få den maksimale energien ut av brenselet, og således skal han kunne lese belastningen som vil komme på maskinen så det kan opprettholdes et høyt damptrykk når denne skal passes.
Fyrbøterens storhetstid falt naturlig nok sammen med dampmaskinens storhetstid, og da de siste damplokomotiver i 1970-årene ble utfaset forsvant også fyrbøteren fra den vestlige verden. Det har undertiden vært nødvendig å erstatte fyrbøteren med mekaniske anordninger (såkalte stokere til fast brensel eller oljefyr), da dampmaskinene nådde størrelser hvor muskelkraft ikke strakk til. Best kjent er nok de store havgående dampbåtene, men også det amerikanske damplokomotivet «Bigboy» var forsynt med en slik stoker.
Fran Mérida

Francisco Mérida Pérez (født 4. mars 1990) er en spansk fotballspiller som spiller for den kinesiske klubben Tianjin Jinmen Tiger FC.
Han har en fortid i både Barcelona og Arsenal FC. Han har også spilt på utlån i den spanske klubben Real Sociedad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fran Mérida – FIFA 
(en) Fran Mérida – UEFA 
(en) Fran Mérida – UEFA 
(en) Fran Mérida – Transfermarkt 
(en) Fran Mérida – WorldFootball.net 
(en) Fran Mérida – Soccerbase.com 
(en) Fran Mérida – FootballDatabase.eu 
(en) Fran Mérida – Soccerway 
(en) Fran Mérida – FBref 
(es) Fran Mérida – as.com
Gavin Hoyte

Gavin Hoyte (født 6. juni 1990 i London) er en engelsk fotballspiller som spiller for Maidstone United FC. Han kan spille både på venstre- og høyreback.
Hoyte har tidligere spilt for Arsenal FC, og på utlån til Watford FC, Brighton & Hove Albion FC, Lincoln City FC og AFC Wimbledon. Gavin Hoyte er bror til Justin Hoyte, som spilte for Arsenal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gavin Hoyte – FIFA 
(en) Gavin Hoyte – Transfermarkt 
(en) Gavin Hoyte – national-football-teams.com 
(en) Gavin Hoyte – Soccerbase.com 
(en) Gavin Hoyte – Soccerway 
(en) Gavin Hoyte – FBref
Kongeveien

Kongeveien finnes flere steder:

Kongeveien (Oslo)
Kongeveien (Horten)
Kongeveien (Ringerike) – Hønefoss
Kongeveien (Råde)
Kongeveien (Marker) – Ørje
Kongeveien (Ås)
Kongeveien (Vestby) – Hølen
Kongeveien (Oppegård)
Kongeveien (Skedsmo)
Gamle Kongeveien (Tønsberg) – Sem
Kongevegen over Filefjell
Kongevegen (Lunner)
Kongevegen (Kongsvinger)
Kongevegen (Gran) – Jaren
Gamle Kongevei (Trondheim)
Gamle Kongevei (Drammen)
Gamle Kongevei (Sarpsborg) – Greåker
Gamle Kongevei (Larvik)
Gamle Kongeveg (Eidskog) – Skotterud
Gamle Kongeveg (Nes) – Oppaker
Gamle Kongevegen (Verdal)
Gamle Kongevegen (Steinkjer)
Gamle Kongevegen (Levanger)
Gamle Kongevei (Ås) – Ski
Gamle Kongevei (Stor-Elvdal) – Koppang
Gamle Kongevei (Rennebu)
Gamle Kongevei (Sande)
Gamle Kongevei (Stokke)
Gamle Kongevei (Stjørdal)
Gamle Kongevei (Oppdal)Se også Kongsveien (pekerside) og artikkelen om begrepet kongevei.
Baronia brevicornis

Baronia brevicornis er en dagaktiv sommerfugl i gruppen av svalestjerter, og eneste art i delgruppen Baroniinae. Arten er regnet som den mest primitive nålevende representanten for familien svalestjerter, og har noen fellestrekk med grupper som bare er kjent fra fossiler.
Baronia brevicornis har ganske skjøre vinger. Innsiden av bakvingene, mot kroppen, er innoverbøyd fordi vingeribben 3A mangler. Hunnene har en uvanlig type duftkjertler i bakkroppen.


== Utseende ==
En nokså stor sommerfugl (vingespenn ca. 50 millimeter) med avrundede vinger og ganske korte antenner, disse er betydelig mindre enn halvparten så lange som forvingen. Den mangler utskudd på bakvingene slik mange andre svalestjerter har. Vingene er mørkt brunlige med hvite flekker, to store flekker ved roten av bakvingen er gulaktige.


== Levevis ==
Larven lever på akasie-artene Acacia cochliacantha.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i et lite område i Mexico.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
Baroniinae Bryk, 1913
slekt Baronia Salvin, 1893
Baronia brevicornis Salvin, 1893


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baronia brevicornis i Encyclopedia of Life 
(en) Baronia brevicornis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Baronia brevicornis hos NCBI 
(en) Kategori:Baronia brevicornis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Baronia brevicornis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Baronia brevicornis – detaljert informasjon på Wikispecies
Godeset skole

Godeset skole er en 1-7 skole med SFO-avdeling. Skolen ligger i Stavanger og startet opp i oktober 1988. Ragnvald Nilsen er rektor, Ingrid Ueland Wister og Inger Lise Tønnesen er avdelingsledere.
Godeset skole ligger på et område som før var et fritidsområde hvor søndagskolen hadde sine utflukter.


== Eksterne lenker ==
Godeset skoles hjemmeside
Trogonoptera

Trogonoptera er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.


== Utseende ==
Disse svalestjertene er blant de største av alle dagsommerfugler, bare noen av Ornithoptera-artene blir større.
Forvingene er lange og smale. Grunnfargen er silkeaktig svart, forvingen har en rad av metallisk grønne, trekantede flekker som har grodd sammen til et sagblad-lignende bånd. Raja Brookes fuglevinge (Trogonoptera brookiana) kjennes lett på at den har en skarpt rød krage og rødt hode.


== Levevis ==
Slekten Trogonoptera hører til fuglevingene, en gruppe sommerfugler hvor framvingene er store og trekantet. Flukten ligner fugler og herav kommer navnet.
Larvene utvikler seg på planter i holurtfamilien (Aristolochiaceae). Disse er gjerne giftige, og larven utnytter plantens giftstoffer til å beskytte seg selv. Disse sommerfuglene lever i tropisk skog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i fastlandsdelen av Malaysia, på Sumatra og Borneo og på Filippinene.


== Systematisk inndeling ==
Slektskapsforholdene mellom fuglevingenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Papilioninae
slekt Trogonoptera Rippon, 1890
Raja Brookes fuglevinge, Trogonoptera brookiana (Wallace, 1855)
Trogonoptera trojana (Honrath, 1886)


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Trogonoptera i Encyclopedia of Life 
(en) Trogonoptera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trogonoptera hos NCBI 
Trogonoptera – detaljert informasjon på Wikispecies 
Papilionidae Moths and Butterflies of Europe and North Africa - flott bildesamling.
Sohn Kee-chung

Sohn Kee-chung (født 29. august 1912 i Sinŭiju, Korea, nåværende Nord-Pyongan i Nord-Korea, død 15. november 2002 i Seoul) var i 1936, sammen med lagkameraten Nam Sung-yong de første koreanske medaljevinnerne i OL. Sohn ble første gullvinner, mens Nam tok den første koreanske bronsemedaljen.I 1935 satte Sohn Kee-chung verdensrekord på maraton i Tokyo med tiden 2.26.42, og deltok året etter i OL i Berlin. Korea var under japansk herredømme, og etter påtrykk fra Japan måtte Sohn Kee-chung delta med det japanske navnet Son Kitei. Han vant løpet på ny olympisk rekord, over to minutter foran briten Ernest Harper på sølvplass.
Sohn Kee-chung fornektet imidlertid ikke sin koreanske herkomst, og nektet å skrive under med sitt japanske navn i lekene i Berlin.
Etter OL-seieren arbeidet han som trener, blant annet for Hwang Young-cho, som vant OL-gull i maraton i sommer-OL 1992.
Da sommer-OL 1988 ble arrangert i Sohns hjemland, brakte han fakkelen med den olympiske ild inn på stadion. Han skrev sine erindringer i boken Mitt fedreland og maraton (나의 조국 나의 마라톤).
Sohn Kee-chung døde 15. november 2002 i en alder av 90 år, og ble bisatt på den nasjonale æresgravlunden Daejeon.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i friidrett, maraton  Japan


== Se også ==
Liste over personer som har tent den olympiske ild


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Sohn Kee-chung – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sohn Kee-chung – Olympics.com 
(en) Sohn Kee-chung – Olympic.org 
(en) Sohn Kee-chung – Olympedia 
(en) Sohn Kee-chung – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sohn Kee-chung – databaseOlympics.com (arkivert) 
The forgotten story of Sohn Kee-chung, Korea's Olympic hero The Guardian 27. august 2011
Loren Murchison

Loren Murchison (født 17. desember 1898 i Farmersville i Texas i USA, død 11. juni 1979 i Lakewood i New Jersey) var en amerikansk friidrettsutøver.
Under OL 1920 i Antwerpen kom Murchison på 6.-plass på 100 meter og 4.-plass på 200 meter. På 4 x 100 m stafett vant han gull på ny verdensrekord sammen med lagkameratene Charlie Paddock, Jackson Scholz og Morris Kirksey. 
Han deltok også under OL 1924 i Paris. Som sist kom han på 6.-plass på 200 meter, og gikk igjen til topps med stafettlaget, denne gang sammen med Louis Clarke, Frank Hussey og Alfred LeConey, igjen på ny verdensrekordtid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Loren Murchison – Olympedia 
(en) Loren Murchison – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Loren Murchison – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Loren Murchison – Track and Field Statistics