jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Progeria

Progeria (også kjent som Hutchinson-Gilford Progeria Syndrome (HGPS)) er en ekstremt sjelden sykdom, der aldring akselereres slik at den begynner i to-årsalderen. Progeria er forårsaket av en genfeil på det første av de 23 kromosomparene.


== Behandling ==
Det er ingen effektive behandlingsmetoder. Det har blitt utprøvd med veksthormon og høy-kalori-dietter som i visse tilfeller har vist seg å kunne ha positiv innvirkning. Forventet levealder er mellom 8 og 21 år.
Sykdommen blir mer hyppig studert etter at genet er blitt lokalisert, og antall publikasjoner om tilstanden har steget fra ca. to hvert år til 35 i 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The progeria research foundation
Dagbladet.no: Meningen med livet er å gjøre det beste ut av den levetida du har fått
Oswald Bühler

Oswald Bühler er en tidligere sveitsisk turner.
Han har én internasjonal medalje; han deltok i VM 1954, der han deltok på det sveitsiske laget som vant bronse i lagkampen, bak Sovjetunionen og Japan.


== Eksterne lenker ==
Sport-komplett.de – Historiske VM-resultater – lagkonkurranse
Anatolijs Gorbunovs

Anatolijs Gorbunovs (født 10. februar 1942 i Ludzas fylke, Latvia) er en latvisk politiker. Han fikk utdanning som bygningsingeniør og gjorde karriere i det sovjetiske kommunistpartiet i Latvia fra 1966 til 1988. Hans høyeste stilling var sekretær for sentralkomiteen i partiet. Ulikt de fleste kommunister støttet han uavhengighetsbevegelsen og ble landets talsmann for språk og kultur. Gorbunovs var formann i Det øverste Sovjets presidium (Latvias statsoverhode) fra 1988. 1989–1990 var han formann for Den latviske sosialistiske sovjetrepublikks øverste sovjet. 1990–1993 var Gorbunovs formann for Republikken Latvias øverste råd (parlamentsformann og statsoverhode). I 1993 tapte han presidentvalget for Guntis Ulmanis. Gorbunovs sluttet seg da til Latvijas Ceļš og beholdt plassen i Saeimaen til 2002. 1993–1995 var han formann i Sejmen. Mellom 1995 og 2002 var Gorbunovs utviklingsminister, samferdselsminister og visestatsminister.
I 1995 ble han tildelt Trestjerneordenen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1992 side 128
18. egyptiske dynasti

18. egyptiske dynasti varte omkring 1550-1290 f.Kr. og er kanskje det mest velkjente av dynastiene. At dette dynastiet er såpass kjent, skyldes ikke bare dets to hundre og seksti års lange maktperiode, men vel så meget de mange kolossale byggverk - festninger, templer - som herskerne etterlot seg. 
Dynastiet regnes til Det nye rikes epoke i oldtidens Egypt. De mest velkjente av det 18. dynastiets faraoer var dronning Hatshepsut, Thutmosis III, Akhenaton og Tutankhamon. Faraoene av den 18. dynastiet regjerende hovedsakelig fra Teben der de også lot oppføre sine klippegraver og gravtempel. Dynastiet kom til sin slutt etter Tutankhamons død, men de to etterfølgende herskerne innordnes også formelt i den 18. dynastiet.
Egypt ble samlet under Ahmose fra Teben i det 18. dynastiet. 
Flere av faraoene i dette dynasti sendte ut felttog og gjorde store erobringer. Blant de mest kjente var Thutmosis III'  ledelse i slaget ved Megiddo 1457 f.Kr. og slaget ved Kadesj i 1274 f.Kr., under Ramses II 183 år senere.
Litteratur, kunst, vitenskap og arkitektur utviklet seg i den framvoksende stormakten Egypt som førte en ekspansiv utenrikspolitikk i Det nære østen og Nubia. Papyrus Ebers, som er en medisinsk tekst, ble skrevet ned på denne tiden. 
Innen arkitekturen ble store begravelsestempler oppført til faraoene i Teben, ved siden av hverandre i utsmykkede klippegraver i Kongenes dal. Her er for eksempel Tutankhamons grav. Nevnes må også Dronningenes dal, og dens ofte helt uskadede herskermumier (DB/TT320) og Amenophis II' grav (KV35).
Guden Amon i Teben fikk igjen sin stilling som riksgud og hans tempel i Karnak og Luxortemplet utvides, ikke minst under Amenhotep III. I en kort periode i Akhenatens regjeringstid ble Amons posisjon utfordret av kulten til solguden Aton. 


== Kilder ==
Björkman, Gun: De gamla egyptierna, Stockholm: Natur och Kultur (1981).


== Se også ==
Liste over faraoer
Erbil internasjonale lufthavn

Erbil internasjonale lufthavn (IATA: EBL, ICAO: ORER) er en flyplass som ligger i den nordvestlige delen av byen Erbil (også skrevet Arbil eller Irbil) ved forstaden Ankawa i irakisk Kurdistan.
Flyplassen er administrert av Kurdistan Regional Government under en egen komité av statsministeren og er en av to internasjonale flyplasser i Kurdistan.


== Historie ==
Flyplassen ble opprinnelig bygget på begynnelsen av 1970-tallet som en irakisk militærbase. Den irakiske regjeringen planla å utvide flyplassen til også å kunne ta sivil lufttrafikk, men etter det kurdiske opprøret i 1991, tok kurdiske styrker over kontrollen i området. Kurdistan Regional Government maktet imidlertid ikke å få til den nødvendige finansiering av utbyggingen før etter invasjonen av Irak. I mars 2003 startet anleggsarbeidene med hjelp fra USA og andre multinasjonale styrker.


== Terminal ==
Flyplassen har fasiliteter for både gods- og passasjerertrafikk, og har daglige avganger. Erbil International Airport har felles terminal for avganger og ankomster. Bygging av en ny terminal startet 14. november 2007 og sto ferdig Mars, 2010.


== Flyselskaper og destinasjoner ==


=== Passasjertrafikk ===


=== Godstrafikk ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Erbil International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Boligbytte

Boligbytte er et feriefenomen som startet i Belgia i 1953. 
Ideen er at familier bytter sin bolig med hverandre i ferien slik at ferien blir rimeligere og mer personlig for begge parter.
Dette startet som en utveksling av ferie mellom lærere i Belgia, siden har det blitt en vanlig ferieform i hele verden.
Boligbytte er særlig utbredt i den industrialiserte verden, Europa, Nord-Amerika, Australia og en del andre land.
Filmen The Holiday fra 2006 inneholdt sentrale rollefigurer som benyttet ferieformen.


== Referanser ==
Blomsterpotteslange

Blomsterpotteslange er en ormeslange. Den har spredt seg med menneskelig hjelp til mange deler av verden, og er den terrestriske slangearten som har størst utbredelse.
Den er liten, og er som regel mellom 6 og 16 cm lang. Hodet har en butt snute, og er ikke bredere enn kroppen. Øynene er reduserte, men er synlige som to svarte flekker. Ryggfargen varierer fra sølvgrå til brun og purpursvart, mens buken er grå eller brun. Halen ender i en liten pigg.
Alle kjente eksemplarer av arten er triploide hunner, som formerer seg partenogenetisk. Den trives blant vissent løv i hager og parker, og individer som har gjemt seg i blomsterpotter og i rotklumpen på hageplanter, har bidratt til at arten har spredd seg.  
Arten ble først beskrevet fra India, og hører hjemme i Sør- og Sørøst-Asia. Utbredelsen omfatter nå India (inkludert Andamanene og Nikobarene), Sri Lanka, Pakistan, Nepal, Burma, Thailand, Laos, Kambodsja, Vietnam, Malaysia, Indonesia, Filippinene, Sør-Kina, Taiwan, Ryukyuøyene, Australia, Ny-Guinea, mange øyer i Stillehavet, Den arabiske halvøy, tropisk Afrika, Seychellene, Komorene, Maskarenene, Madagaskar, Mexico, Iran, Guatemala, øyene i Karibia, USA (Florida og Hawaii), Egypt, Libya og Gran Canaria.


== Litteratur ==
Ulrich Joger, Ismail Bshena og Faussel Essghaier (2008). «First record of the parthenogenetic Brahminy blind Snake, Ramphotyphlops braminus (Daudin, 1803), from Libya (Serpentes: Typhlopidae)» (PDF). Herpetology Notes. 1: 13–16. ISSN 2071-5773. 
A.H. Wynn, C.J. Cole og A.L. Gardner (1987). «Apparent Triploidy in the Unisexual Brahminy Blind Snake, Ramphotyphlops braminus». American Museum Novitates (2868): 1–7. ISSN 0003-0082. 


== Eksterne lenker ==
(en) Blomsterpotteslange i Encyclopedia of Life 
(en) Blomsterpotteslange i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Blomsterpotteslange hos ITIS 
(en) Kategori:Ramphotyphlops braminus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Indotyphlops braminus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Indotyphlops braminus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Snakes of Southeast Asia: Brahminy Blind Snake
J.D.'s Herp Page: Brahminy Blind Snake (Ramphotyphlops braminus)
ARKive: Brahminy blind snake (Ramphotyphlops braminus)
Hans Eugster

Hans Eugster (født 27. februar 1927 i Heiden, død 12. november 1956 i Luzern) var en sveitsisk turner.
Han har vunnet medaljer fra ett OL og to turn-VM for Sveits. Han deltok i OL i 1952, der han fikk tre medaljer. Individuelt fikk han gull i skranke og bronse i ringer, delt med Dmitry Leonkin. Hrant Shahinyan vant ringer, foran Viktor Tsjukarin. Med 19,4 poeng var Eugster 0,15 poeng bak sølvet. I den individuelle mangekampen kom han på femteplass. I tillegg var han med og vant sølv i lagkonkurransen, bak Sovjetunionen.
I VM-sammenheng har han medaljer fra to VM. I 1950 fikk han gull i skranke og bronse i ringer, samt gull i lagkonkurransen. I neste VM, i 1954, fikk han bronse i skranke og i lagkonkurransen.


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Eugster – Olympedia 
(en) Hans Eugster – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics
Historiske VM-resultater i turn
Francis Danby

Francis Danby (født 16. november 1793 nær Wexford, død 9. februar 1861 i Exmouth) var en britisk kunstner av irsk opprinnelse. Han tilhørte og var særs viktig i retningen kjent som Bristol School. Danby malte særlig landskapsmalerier, gjerne svært dramatiske, og mange med bibelske motiv.


== Liv og arbeid ==


=== Bakgrunn ===
Francis Danby og hans tvillingbror ble født nær Wexford sør på Irland. Faren var gårdbruker med et ganske lite jordstykke. Familien hans flyttet til Dublin etter at faren døde i 1807. Francis Danby lærte å male ved Royal Dublin Society og av den unge maleren James Arthur O'Connor. 


=== Karriere ===
Sammen med O'Connor og en annen kunstner, George Petrie, dro han til London i 1813. Etter dette, og fram til 1824, bodde Danby i Bristol, der han giftet seg.
For The Upas Tree (1820) og The Delivery of the Israelites (1825) ble Danby valgt inn i Royal Academy, og slo seg etter dette ned i London. Danby besøkte Norge i 1825, og lagde mange senere malerier med motiv herfra.
Danby hadde økonomiske og ekteskapelige problemer som toppet seg i 1829, da han samtidig ble forbigått som fullverdig medlem av Royal Academy til fordel for John Constable. En skandale som endte med at kona forlot han gjorde at Danby dro utenlands. Han bodde en tid i Paris før han slo seg ned ved Genfersjøen i Sveits. 

Rundt 1840 dro Francis Danby tilbake til England ettersom sønnene James og Thomas, som begge skulle bli kunstnere, hadde vokst opp. Danby slo gjennom på nytt med verk som The Deluge, The Golden Age og The Evening Gun. Han bosatte seg i Exmouth i Devon, der han døde i 1861.
I ettertid er Francis Danby i stor glad blitt glemt av den britiske kunstverdenen, og mange av verkene hans er gått tapt.


== Referanser ==


== Kilder ==
Francis Danby ved visual-arts-cork.com
Concise Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 1992
Allen Staley: Review: Francis Danby, The Burlington Magazine, 1975


== Eksterne lenker ==
(en) Francis Danby – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Den store frimurerlosjen Zur Eintracht

Den store frimurerlosjen Zur Eintracht (tysk: Die Große Freimaurerloge Zur Eintracht) var en storlosje innenfor tysk frimureri med hovedsete i Darmstadt, som ble grunnlagt den 1. desember 1844. Storlosjen ble nedlagt i 1935 under det tyske rike. Etter andre verdenskrig ble den ikke gjenopprettet. Storlosjen hadde sin største utbredelse i 1932 med 900 medlemmer fordelt på 10 losjer. Den var en av de såkalte «humanitære» storlosjer.  Den 19. juni 1949 ble dens losjer tilsluttet Den tyske storlosje av gamle, frie og anerkjente murere.


== Litteratur ==
Ferdinand Runkel: Geschichte der Freimaurerei. Edition Lempertz, Bonn 2006, Reprint von 1932,  ISBN 3-933070-96-1
Eugen Lennhoff/Oskar Posner: Internationales Freimaurer-Lexikon. Almathea-Verlag München 1980, Reprint von 1932, ISBN 3-85002-038-X
Helmut Neuberger: Winkelmaß und Hakenkreuz. Herbig Verlag, München 2001, ISBN 3-7766-2222-9
Jack Günthard

Jakob «Jack» Günthard (født 8. januar 1920 i Hirzel, død 7. august 2016 i Biel/Bienne) var en sveitsisk turner.
Han deltok i OL i 1952, der han fikk to medaljer. Individuelt fikk han gull i svingstang, kun 0,05 poeng foran Alfred Schwarzmann og Josef Stalder som delte sølvet. I den individuelle mangekampen kom han på 17.-plass. I tillegg var han med og vant sølv i lagkonkurransen, bak Sovjetunionen.
I VM-sammenheng har han medaljer fra to VM. I 1950 var han med og vinne gull i lagkonkurransen, mens han var med og vant bronse i lagkonkurransen i 1954.I EM-sammenheng har han vunnet to medaljer, begge i 1957. Her fikk han gull i svingstang og skranke (delt med Joaquim Blume fra Spania).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jack Günthard – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jack Günthard – Olympedia 
(en) Jack Günthard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jack Günthard – FIG 
(en) Jack Günthard – Gymn Forum
Sachsens store landslosje

Sachsens store landslosje (tysk: Die Große Landesloge von Sachsen) var en storlosje innenfor tysk frimureri med hovedsete i Dresden, som ble grunnlagt den 27. september 1811. Storlosjen ble nedlagt i 1935 under det tyske rike. Etter andre verdenskrig ble den ikke gjenopprettet. Storlosjen hadde sin største utbredelse i 1930 med 7 200 medlemmer fordelt på 46 losjer. Den var en av de såkalte «humanitære» storlosjer.  Den 19. juni 1949 ble dens losjer tilsluttet Den tyske storlosje av gamle, frie og anerkjente murere.


== Litteratur ==
Ferdinand Runkel: Geschichte der Freimaurerei. Edition Lempertz, Bonn 2006, Reprint von 1932,  ISBN 3-933070-96-1
Eugen Lennhoff/Oskar Posner: Internationales Freimaurer-Lexikon. Almathea-Verlag München 1980, Reprint von 1932, ISBN 3-85002-038-X
Helmut Neuberger: Winkelmaß und Hakenkreuz. Herbig Verlag, München 2001, ISBN 3-7766-2222-9
Hans Schwarzentruber

Johannes «Hans» Schwarzentruber (født 25. mars 1929 i Luzern, død 23. november 1982) var en sveitsisk turner.
Han har vunnet medaljer i ett OL og ett turn-VM for Sveits. Han deltok i OL i 1952, der han var han med og vant sølv i lagkonkurransen, bak Sovjetunionen. Individuelt fikk han 18.-plass i skranke som beste resultat. Han deltok også ved OL i 1960, der han fikk 31.-plass i skranke som beste resultat individuelt, og Sveits kom bare på 8.-plass i lagkonkurransen.
I VM-sammenheng har han én medalje; bronse i lagkonkurransen i 1954.


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Schwarzentruber – Olympedia 
(en) Hans Schwarzentruber – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics
Historiske VM-resultater i turn
16. århundre f.Kr.


== Hendelser ==
1530 f.Kr. – Amoriterna intar Sumer.
Religiøse tekster på vedisk skrives av indoarierene i India.
Mitanniriket dannes.
Stonehenge bygges i Wiltshire, England.
Første vulkanutbrudd fra Etna dokumentert.


== Fødsler ==
...


== Dødsfall ==
...
Jean Tschabold

Jean Louis Tschabold (født 25. desember 1925, død 29. april 2012) var en sveitsisk turner.
Han vant medaljer i ett OL og to turn-VM for Sveits. Han deltok i OL i 1952, der han fikk én medalje, sølv i lagkonkurransen. Individuelt fikk han ingen medaljer, men fikk femteplass i skranke, sjetteplass i svingstang og åttendeplass i bøylehest, noe som bidra til hans åttendeplass i den individuelle mangekampen.
I VM-sammenheng har han medaljer fra to VM. I 1950 var han med og vinne gull i lagkonkurransen, mens han var med og vant bronse i lagkonkurransen i 1954.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean Tschabold – Olympedia 
(en) Jean Tschabold – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jean Tschabold – databaseOlympics.com (arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics
Historiske VM-resultater i turn
Médaillé d’argent aux JO, le Vaudois Jean Tschabold s’est éteint
Langlitinden

Langlitinden (også skrevet Langelitinden) er et fjell på øya Andørja i Ibestad kommune i Troms og Finnmark fylke. Det har en høyde på 1 276 meter over havet, og er Skandinavias høyeste øytopp. Under toppen på nordøstsiden ligger isbreen Blåisen.
Det er flere ruter å gå for å  komme til toppen. Den mest vanlige er å starte i Straumbotn og følge merket sti opp til Innerholvatnet og så fortsette oppstigningen til toppen. Andre ruter kan være fra Kråkrøhamn og Vasskaret.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Turbeskrivelse med kart og bilder
Marcel Adatte

Marcel Adatte er en tidligere sveitsisk turner.
Han har vunnet tre VM-medaljer for Sveits, alle fra VM 1950 i Basel. Her fikk han sølv i bøylehest (bak landsmannen Josef Stalder) og sølv i den individuelle mangekampen (bak landsmannen Walter Lehmann). I tillegg vant Sveits gull i lagkonkurransen.


== Eksterne lenker ==
Historiske VM-resultater i turn
Den tyske store landslosje

Den tyske store landslosje (tysk: Die Große Landesloge der Freimaurer von Deutschland) er en storlosje innenfor tysk frimureri med hovedsete i Frankfurt am Main, som ble grunnlagt den 27. desember 1770 i Berlin av Johann Wilhelm Kellner von Zinnendorf som var en generalmedikus i den prøyssiske hær. Storlosjen er en av de tre såkalte «gammelprøyssiske storlosjene».
Storlosjen praktiserer høygradgradsystemet det svenske Frimurersystem, som også praktiseres av Den Norske Frimurerorden og av frimurerordener i Sverige, Danmark, Finland og Island. Medlemskap i ordenen krever kristen tro, og ordenen betrakter Jesus Kristus som deres øverste stormester.
Den 19. juni 1949 ble fire av dens St. Johanneslosjer tilsluttet den tyske storlosje av gamle, frie og anerkjente murere. I 1958 inngikk ordenen i et storlosjeforbund sammen med sistnevnte og den store nasjonale moderlosjen Til de tre glober. Dette forbundet har siden 1970 hatt navnet Tysklands forente storlosjer, da det ble utvidet med ytterligere to storlosjer.


== Litteratur ==
Helmut Neuberger: Winkelmaß und Hakenkreuz. Herbig Verlag, München 2001, ISBN 3-7766-2222-9
Ferdinand Runkel: Geschichte der Freimaurerei. Edition Lempertz, Bonn 2006, ISBN 3-933070-96-1
GLLFvD (Hrsg.): Handbuch der GLLFvD 2007, Verlag Rudolf Stade


== Eksterne lenker ==
Storlosjens hjemmeside
Richard Dadd

Richard Dadd (født 1. august 1817 i Kent, død 7. januar 1886 i Crowthorne, Berkshire) var en engelsk maler best kjent for findetaljerte bilder av alver. Det best kjente verket hans er The Fairy Fellers Master-Stroke (1855–64) som henger i Tate Gallery i London.


== Liv og arbeid ==

Dadd var en apotekersønn født i Kent. Han viste tidlig talent for tegning, og ble 20 år gammel tatt inn ved Royal Academy of Arts. I 1842 ble han tatt med av Sir Thomas Phillips, en tidligere borgermester, på en ekspedisjon til Midtøsten. Mens de seilte på Nilen i Egypt endret Dadd helt personlighet, han hallusinerte og var voldelig. De andre i følget trodde først han hadde fått solstikk, mens Dadd selv mente han var besatt av den gamle egyptiske guden Osiris.
Da Dadd kom tilbake til England våren 1843 tok familien ham med til Kent for at han skulle komme seg. I august fikk han for seg at faren var djevelen, og drepte ham med kniv. Richard Dadd flyktet til Frankrike, men da han underveis til Paris prøvde å drepe en medturist med et barberblad, ble han overmannet og arrestert. Han ble sendt til sinnssykehuset Bethlem Royal Hospital, der han ble værende i tjue år. I 1864 ble han flyttet til Broadmoor-asylet, der han døde i 1886. Dadd skapte de fleste mesterverkene sine som pasient på disse sykehusene.


== Referanser ==


== Kilder ==
Dadd, Richard: The Oxford Companion to English Literature. Ed. Margaret Drabble. Oxford University Press, 2000. Oxford Reference Online. Oxford University Press.  Open University.  11. July 2008


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Dadd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Leon Bashir

Leon Israr Bashir (født 13. februar 1979) er en norsk skuespiller, manusforfatter og regissør. 


== Biografi ==
Bashir er som skuespiller best kjent fra filmene Izzat (2005) og Tomme Tønner (2010) samt TV-serien Kodenavn Hunter. I tillegg har han også vært med i TV-seriene Familiesagaen de syv søstre og Fox Grønland og filmen Schpaaa (1998). Han har skrevet manus til filmene Izzat (sammen med regissøren av samme film, Ulrik Imtiaz Rolfsen) og Tomme Tønner. I sistnevnte sto han også for regien. Han har også vært med i kortfilmer av NRK Svart humor og Satiriks. I 2017 spilte Bashir hovedrollen i Gjengangere (2017), en film han selv hadde idé, manus, regi og produsentansvar til. Bashir er pakistansk familiebakgrunn og hevder at Izzat inneholder «visse selvbiografiske trekk».Bashir ble i 2011 ble dømt for to tilfeller av grov vold mot en kvinne og en mann.  Han ble dømt under særdeles skjerpende omstendigheter, og politiet så alvorlig på saken. Han rømte også fra Trøgstad fengsel, men ble hentet inn igjen og satt under streng bevoktning.Under utdelingen av Amandaprisen 2018 stormet Bashir scenen og holdt en tale der han skal ha rettet kritikk mot den norske filmbransjen. Han ble like etter ført ut av salen av vakter. Arrangøren av Amandaprisen, TV 2, klippet bort hendelsen før visning på fjernsyn. Bashir var nominert til prisen for beste mannlige skuespiller for Gjengangere. Prisen gikk til Adil Hussain for Hva vil folk si.


== Filmografi ==


=== Skuespiller ===
Gjengangere (2017)
Tomme Tønner 2 – Det brune gullet (2011)
Kodenavn Hunter (2007)
Tomme Tønner (2010)
Izzat (2005)
Fox Grønland (2001)
Schpaaa (1998)
Familiesagaen De syv søstre (1997–2000)


=== Manusforfatter ===
Gjengangere (2017)
Tomme Tønner 2 – Det brune gullet (2011)
Tomme Tønner (2010)
Izzat (2005)


=== Regissør ===
Gjengangere (2017)
Tomme Tønner (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leon Bashir på Internet Movie Database 
(da) Leon Bashir på Filmdatabasen 
(da) Leon Bashir på Scope 
(fr) Leon Bashir på Allociné 
(en) Leon Bashir på AllMovie 
(en) Leon Bashir hos The Movie Database
Ernst Gebendinger

Ernst Gebendinger (født 10. februar 1926 i Winterthur, død 23. mai 2017 samme sted) var en sveitsisk turner.
Han har vunnet medaljer fra ett OL og ett turn-VM for Sveits. Han deltok i OL i 1952, der han var med og vant sølv i lagkonkurransen. Individuelt fikk han ingen medaljer, og fikk 25.-plass i bøylehest som beste resultat individuelt.
I VM-sammenheng har han tre medaljer VM i 1950. Individuelt fikk han gull i hopp og sølv i frittstående. I tillegg vant Sveits gull i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ernst Gebendinger – Olympics.com 
(en) Ernst Gebendinger – Olympic.org 
(en) Ernst Gebendinger – Olympedia 
(en) Ernst Gebendinger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics
Historiske VM-resultater i turn