jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Grønn tungemåler

Grønn tungemåler (Acasis viretata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet nord til Sør-Trøndelag i Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 21 – 26 mm), slank, grågrønn måler. Den grønne fargen blekner fort og eldre eksemplarer ser gjerne gulaktige ut. Forvingen er gulaktig olivengrønn, i midten med et bredt, grått tverrbånd som har bølgete inner- og ytterkanter. Langs vingens ytterkant går det en hvit bord avbrutt av små, svarte dobbeltflekker, dette er et karakteristisk kjennetegn. Bakvingen er ganske liten med lange hårfrynser, silkeaktig gråhvit. Larven er naken, brungul, langs ryggen med en smal, rødbrun lengdestripe, med forkanten av hvert ledd med en trekantet, mørkbrun flekk og ved bakkanten med to firkantede, mørkbrune flekker. Det er også mørkbrune flekker langs kroppssidene.


== Levevis ==
Arten lever i løvskog, hager og parker. Larvene kan finnes på ulike busker og løvtrær, blant andre kristtorn (Ilex aquifolium), bergflette (Hedera helix), rogn (Sorbus aucuparia) og trollhegg (Frangula alnus). De voksne målerne flyr i april – juni.


== Utbredelse ==
Arten finnes over det meste av Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) grønn tungemåler i Encyclopedia of Life 
(en) grønn tungemåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grønn tungemåler hos Artsdatabanken 
(sv) grønn tungemåler hos Dyntaxa 
(en) grønn tungemåler hos Fauna Europaea 
(en) grønn tungemåler hos NCBI 
(en) Kategori:Acasis viretata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acasis viretata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Acasis viretata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Granmåler

Granmåler (Malacodea regelaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne sjeldne arten, som har kortvingede hunner, er kjent fra 13 lokaliteter i det østlige Norge. Arten er avhengig av gammel granskog og er truet av moderne skogbruk.


== Utseende ==
En middelsstor (hannens vingespenn 25 – 31 mm), slank, lysgrå måler. Hunnen har sterkt reduserte vinger og kan ikke fly. Hannen er ensfarget lysgrå uten slående fargetegninger. Vingene, som er store i forhold til kroppen, er spinkle og ganske tynt skjellkledte, slik at de er delvis gjennomsiktige.  Larven er naken, brun med hvite lengdestriper.


== Levevis ==
Arten er avhengig av gammel granskog, og larvene lever på bar av gran (Picea abies). Biotopen er gammel granskog med lang kontinuitet. Moderne skogbruk kan være en trussel for denne arten ved at gjenværende områder av gammel granskog blir fragmentert slik at denne lite mobile arten (hunnene kan ikke fly) vanskelig kan spre seg mellom dem. Hannene flyr i april.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Skandinavia, det nordlige Russland og Nord-Asia. I Norge er granmåleren funnet på i overkant av 20 lokaliteter fra Iveland i Agder i sør til Rana i Nordland i nord. De fleste funnene er gjort på det sentrale Østlandet.


== Rødlistevurdering ==
Arten trues av moderne skogbruk, fordi flatehogst reduserer og fragmenterer artens levesteder. Hunnen er vingeløs, og det gjør at arten har vanskelig for å spre seg, for eksempel tvers over en hogstflate. Det er konstatert at den er i tilbakegang i Sverige. Arten rødlistes som sårbar VU i 2021.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) granmåler i Encyclopedia of Life 
(en) granmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) granmåler hos Artsdatabanken 
(sv) granmåler hos Dyntaxa 
(en) granmåler hos Fauna Europaea 
(en) granmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Malacodea regelaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Karen Black

Karen Black (født 1.  juli 1939 i Park Ridge i Illinois, død 8. august 2013 i Los Angeles) var en amerikansk film- og teaterskuespiller.
Black studerte ved Northwestern University i Evanston, Illinois i to år før hun flyttet til New York hvor hun deltok i en rekke såkalte Off Broadway-produksjoner.
Blacks første oppsetning på Broadway kom i 1965, og hun fikk gode anmeldelser. Hennes filmdebut fant sted i 1960, men hennes første filmrolle av betydning var i You're a Big Boy Now, regissert av Francis Ford Coppola fra 1966.
Black fikk sitt filmgjennombrudd i filmen Easy Rider fra 1969. Etter dette ble hun nominert til Oscar for beste kvinnelige birolle i 1970 for sin innsats i Five Easy Pieces og medvirket i Alfred Hitchcocks siste film, Arven. Totalt var hun med i mer enn 100 filmer, og en av de som har fått mest oppmerksomhet de siste årene har vært House of 1000 Corpses.
Black fikk Golden Globe for sin innsats i Five Easy Pieces og Den store Gatsby.
Hun døde 8. august 2013 av kreft.


== Filmografi (utvalg) ==
2003 House of 1000 Corpses
1981 Gresset synger
1978 Capricorn One
1976 Arven
1975 Nashville
1974 Airport '75
1974 Den store Gatsby
1974 Rhinoceros
1970 Five Easy Pieces
1969 Easy Rider
1966 You're a Big Boy Now


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karen Black på Internet Movie Database 
(sv) Karen Black i Svensk Filmdatabas 
(da) Karen Black på Filmdatabasen 
(da) Karen Black på Scope 
(fr) Karen Black på Allociné 
(en) Karen Black på AllMovie 
(en) Karen Black hos Turner Classic Movies 
(en) Karen Black hos Rotten Tomatoes 
(en) Karen Black hos The Movie Database 
(en) Karen Black hos Internet Broadway Database
Lena Liepe

Lena Liepe (født 1962) er filosofie doktor i kunstvitenskap ved Lunds universitet, jobber som professor i konst- och bildvetenskap, Linnéuniversitetet, Sverige, og har jobbet som professor i kunsthistorie ved seksjon Kunsthistorie, Institutt for filosofi, ide- og kunsthistorie og klassiske språk på Universitetet i Oslo 2008–2018.
Hun er tidigere førsteamanuensis i kunstvitenskap, Universitetet i Tromsø 1996–2007 (fra 2004 professor). Forskningsområde: Middelalderens billedkunst og arkitektur i Norden og Nord-Europa; Kunstteori og -metode; Genusperspektiv på middelalderens billedkunst; Islandsk middelaldersbokmåleri.
Hun ble i 2016 tildelt Jarl Gallén-priset i Helsinki, og i 2019 tildelt Gad Rausings pris för framstående humanistisk forskargärning. Hun sitter i styret for Vetenskapssocieteten i Lund og Det Norske Videnskapsakademiet, og er medlem i International Centre for Medieval Art (ICMA) og Svenska konstkritikersamfundet (AICA).


== Bibliografi ==
1995 Den medeltida träskulpturen i Skåne. Produktion och förvärv. Skånsk senmedeltid och renässans 14, Lund: Lund University Press (doktorsavhandling).
1995 Den medeltida träskulpturen i Skåne. En bilddokumentation. Skånsk senmedeltid och renässans 15, Lund: Lund University Press (planschverk till doktorsavhandlingen).
2001 Medieval Stone Churches of Northern Norway. The Interpretation of Architecture as a Historical Process, Tromsø: Ravnetrykk 25.
2003 Den medeltida kroppen. Kroppens och könets ikonografi i nordisk medeltid, Lund : Nordic Academic Press.
2003 Tegn, symbol og tolkning: Om forståelse og fortolkning af middelalderens bilder, Köpenhamn: Museum Tusculanums Forlag.
2007 Konst och visuell kultur i Sverige. Före 1809, Stockholm: Bokförlaget Atlantis.
2009 Studies in Icelandic Fourteenth Century Book Painting, Reykholt: Snorrastofa, rit. VI/vol. VI.
2018 A Case for the Middle Ages. The Public Display of Medieval Church Art in Sweden 1847–1943, Stockholm: Kungl. Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Side ved Linnéuniversitetet
(no) Publikasjoner av Lena Liepe i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Lena Liepe i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Seljedvergmåler

Seljedvergmåler (Eupithecia tenuiata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er funnet nord til Nordland i Norge.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 14 – 17 mm), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (Eupithecia spp.) hviler den med vingene bredt spredte. Begge vingepar er nokså mørkt grå, forvingen med to smale, mørke tverrstriper og en liten, svart flekk midt i vingen. Larven er kort og trinn, blek med gråsvarte lengdestriper.


== Levevis ==
Larvene lever i hannblomster (gåsunger) av selje (Salix caprea), der de spiser pollen tidlig på våren. De voksne målerne flyr i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten er funnet over hele Europa. I Norge er seljedvergmåleren funnet nord til det sørlige Nordland.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) seljedvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) seljedvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) seljedvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) seljedvergmåler hos Dyntaxa 
(en) seljedvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) seljedvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia tenuiata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Eupithecia tenuiata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Lønnedvergmåler

Lønnedvergmåler (Eupithecia inturbata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er funnet på Sørlandet og Østlandet i Norge.


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 13 – 17 mm, en av de minste norske målerne), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (slekten Eupithecia) hviler den med vingene vidt spredte. Begge vingepar er lyst grå, forvingen med mer eller mindre tydelige, lysere og mørkere tverrbånd, uten en svart flekk i midten. Larven er grønn med en diffus, rødlilla strek langs ryggen.


== Levevis ==
Larvene lever på blomster og frukter av spisslønn (Acer platanoides) og naverlønn (Acer campestre). De voksne målerne flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Arten finnes i det meste av Europa. I Norge er den funnet langs kysten vetover til Vest-Agder.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) lønnedvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) lønnedvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lønnedvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) lønnedvergmåler hos Dyntaxa 
(en) lønnedvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) lønnedvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia inturbata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Eupithecia inturbata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Naryn (by)

Naryn er en gammel garnisonsby i det sentrale Kirgisistan i Sentral-Asia. Byen ligger på 2050 moh, rundt 100 km (i luftlinje) sør for innsjøen Issyk-Kul. Den strekker seg 15 km langs begge sider av elva Naryn, som renner i en malerisk kløft gjennom byen. Naryn er administrativt senter for provinsen Naryn, og har 52 300 innbyggere (2008). 
I området rundt Naryn ligger foruten dalføret til elva Naryn også mange dype daler gjennom røde fjell. Fra Naryn går hovedveien gjennom det sentralkirgisiske høylandet over Torugartpasset (3752 moh) til Kina. Denne trafikkveien er en av greinene til den gamle Silkeveien, og er i dag den viktigste forbindelsen fra Kirgisistan til Kashgar i Xinjiang og videre til det sentrale Kina.


== Eksterne lenker ==
(en) Naryn (town) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hyperacusis

Hyperacusis (hyperakusis) er en tilstand der øret blir overømfintlig for lyder. Vanlig medisinsk definisjon er en reaksjon overfor lyd i ørets hørselsbaner. Lyd er vibrasjoner overført gjennom luft/vann og treffer øret og trommehinna i det indre øre. Her forsterkes lyden i en faktor på 1:46 før lydbølgene går inn i sneglehuset hvor nervetråder omdanner vibrasjon til elektriske signaler. Disse signalene sendes så opp i hjernens hørselssenter og de-kodes til forståelig lyd. (dvs lyder som er innlært over lang tid). Hørselsnerven består av omtrent 30 000 fibre som frakter lydimpulser til det sentrale nervesystemet. En forandring i overføringene kan forårsake en (plutselig) tilstand der alle lyder føles meget høye. Dette kan skje hos både normalthørende og personer med hørselstap. Hos hørselshemmede er det nerver i sneglehuset som "dør" og ikke greier å omdanne vibrasjon til elektriske signaler. Ved overfølsomhet (hyperacusis) er nervene i høy beredskap og resulterer ofte i et for høyt inn-nivå på lyd. Ofte vil personer med hyperacusis leve i frykt for å bli utsatt for (uønsket) lyd. Dette er en tilstand som omtales som fonofobi (frykt for lyd). Personer med overfølsom hørsel vil naturlignok ikke oppsøke områder hvor lyd oppfattes ubehagelig høyt. Lyd som oppfattes for høy blir forvrengt. Slik forvrenging av lyd vil også inntreffe hos (sterkt) hørselshemmede hvis lydnivået blir for høyt (recruitement). Hyperacusis kan behandles ved terapi samt bærbare lyd-generatorer. Behandling må skje i samråd med ønh-lege, audiograf eller audiopedagog. 


== Eksterne lenker ==
«Misofoni – TinnitusTips.no». tinnitustips.no. Besøkt 24. september 2016.
Trollbærdvergmåler

Trollbærdvergmåler (Eupithecia immundata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er funnet på Sørlandet og Østlandet i Norge. Den er sjelden.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 17 – 20 mm), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (slekten Eupithecia) hviler den med vingene vidt spredte. Den er litt større med litt bredere vinger enn mange lignende arter. Nyklekte individer har en litt gulaktig silkeglans. Vingene er lysgrå uten noen form for markerte tegninger, også uten en mørk flekk i forvingen. Larven er gulhvit. 


== Levevis ==
Arten lever i fuktige skoger der det vokser trollbær (Actaea spicata). Larvene utvikler seg i bærene og arten er avhengig av at planten utvikler bær hvert år, noe som i Norden bare skjer i relativt varme og frostfrie områder. De voksne målerne flyr om natten (i overskyet vær også om ettermiddagen) i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Norden og i høyereliggende områder av Mellom-Europa, og i Øst-Europa østover til den sørlige delen av Uralfjellene. I Norge er den funnet ved Oslofjorden og på Sørlandet. Den er listet som Nær truet (NT) på Norsk rødliste for arter fra 2006. Arten trues av avvirkning av skogene der den holder til, fordi trollbær ved uthogging av skogen blir mer utsatt for frost og dermed ikke klarer å sette bær hvert år ([1]).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) trollbærdvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) trollbærdvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) trollbærdvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) trollbærdvergmåler hos Dyntaxa 
(en) trollbærdvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) trollbærdvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia immundata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Svensk rødliste, faktablad for trollbærdvergmåler
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Gunnar Breivik

Gunnar Breivik er navnet til flere personer:

Gunnar Breivik (professor) (født 1943) – professor ved Norges idrettshøgskole
Gunnar Breivik (næringslivsleder) (født 1958) – direktør i StatoilHydro
Nicolai Dirdal

Nicolai Edland Dirdal (født 21. februar 1896 på Mosterøy, død 26. august 1991 i Oslo) var en norsk pianist og pedagog.Han virket som meget ung fast i Mosterøy kirke (1905–1920), studerte hos
domorganist Karl Svendsen i Stavanger domkirke (1907–18) samt med Dagmar Walle-Hansen.
Derpå studerte han i Leipzig (1920–21), ble engasjert som lærer ved Musikkonservatoriet i Oslo,
der han også tok organisteksamen (1923).  Han virket der inntil 1970 og fortsatte med egen privat praksis.
Dirdal veiledet tjuefem til debutkonsert og 450 elever til bestått lærereksamen.  Blant hans elever
finner man de kjente Kjell Bækkelund, Liv Glaser og Einar Steen-Nøkleberg.
Ellers ledet han Oslo Musikklærerforbund (1946–52) og Norsk Musikklæreres Landsforbund (1952–76), hvor
igjennom han forestod syv musikkpedagogiske kurs ved Romerike Folkehøgskole.
Han etablerte Nordisk Musikkpedagogisk Union (1953) som han ledet (1959–62), og var
redaktør i Norsk Musikktidsskrift (utgitt 1964-1980).


== Utgivelser ==
Fingerøvelser for piano (1939)
Pro piano (tre bind, 1956-59).  I redaksjonen
Musikkleksikon:  ornamentikk (Gurvin og Anker).


== Premier ==
Ridder av 1. klasse St. Olavs Orden 1961
den 1. Lindemanprisen 1978


== Referanser ==
Fylkessete

Fylkessete (engelsk: county seat) er betegnelsen på et administrasjonssenter for et fylke. Begrepet brukes mye for fylker i USA og Canada, men tilsvarende begrep benyttes også på Taiwan og i Romania. I Storbritannia og Irland dekker betegnelsen også en tilsvarende funksjon for county town.
I USA er et fylke (county) den administrative underinndelingen av en delstat. Fylket administrerer delstatslovene på lokalt nivå som en del av desentraliseringen av delstatens autoritet. I mange delstater er myndighetene ytterligere desentralisert innenfor fylkesnivået ved å dele fylkene inn i kommunestyrer eller bystyrer (municipal corporation) for å betjene befolkningens behov. Byen eller et befolket sted som har en fylkesregjering er kjent som setet i det respektive fylket, derav betegnelsen fylkessete (county seat). Generelt er fylkets lovgivning, domstol (tinghus), hovedkvarteret til sheriffen (politiet) og dokumentarkivet lokalisert i fylkessetet, skjønt en del funksjoner kan bli utført i andre steder i fylket, særlig om det geografisk er stort.


== Eksterne lenker ==
National Association of Counties, den amerikanske fylkessammenslutningen
Marimjelledvergmåler

Marimjelledvergmåler (Eupithecia plumbeolata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet nord til Nordland i Norge.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 14 – 17 mm), slank, lysgrå måler. Som andre arter i slekten dvergmålere (Eupithecia spp.) hviler den med vingene vidt spredte. Vingene har ingen tydelige tegninger, heller ikke antydning til noen mørk flekk i forvingen. Larven er grågul med to røde ryggstriper.


== Levevis ==
Denne artens larver lever på blomster og frukter av marimjelle, engkall og då. De voksne målerne flyr i mai – juni.


== Utbredelse ==
Arten finnes i hele Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet over hele landet.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) marimjelledvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) marimjelledvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) marimjelledvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) marimjelledvergmåler hos Dyntaxa 
(en) marimjelledvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) marimjelledvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia plumbeolata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Eupithecia plumbeolata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Aral Karakum

Aral Karakum er en ørken som ligger nordøst for Aralsjøen i Kasakhstan. Den grenser i sør til elva Syr-Darja. Den har et areal på 40 000 km².
Området er relativt flatt og har en høyde som varierer fra 55 til 118 meter over havet. Sanddynene kan bli opp til 25 meter høye. Området er tørt og de uttørkede elveleiene fører som regel bare vann under snøsmeltinga om våren. Midlere årsnedbør ligger rundt 120 mm. 
Vinteren varer fra midten av november til midten av mars, med varierende skydekke og ofte tåke. Middeltemperaturen om ettermiddagen er fra 5 til 10 minusgrader, og om natta ned mot −25 ºC. Den laveste temperaturen som er målt er −42 ºC. Når som helst om vinteren kan en likevel få perioder med mildvær. Nedbøren kommer stort sett i form av snø om vinteren og snødekket varer vanligvis fra midten av desember til slutten av mars. Snølaget blir vanligvis ikke mer enn 15 cm dypt, men i snørike vintre kan det bli opp mot 30 cm. 
Sommeren varer fra mai til midten av september og er varm og ofte overskyet. Temperaturen om ettermiddagen ligger normalt rundt 30-35 ºC, men temperaturer opp til 43 ºC har vært registrert. Om natta faller temperaturen til 15-18 ºC. Om sommeren får en ofte tørre vinder og støvstormer som løfter sand og støv opp i lufta. 
Området har noe vegetasjon, hovedsakelig i form av gress, som blir benyttet til sauedrift.