jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bjelašnica

Bjelašnica er et fjell som ligger sentralt i Bosnia-Hercegovina. Fjellet ligger like sørvest for Sarajevo, ved siden av fjellet Igman. Den høyeste toppen til Bjelašnica er på 2 067 meter. 
Bjelašnica er et populært turiststed for tur– og skigåing og ligger bare 20 minutter utenfor Sarajevo. Under Vinter-OL 1984 ble det holdt flere øvinger ved Bjelašnica, og det står fortsatt mange bygninger fra denne tiden, inkludert hotell og skiområde. 
Nedre del av Bjelašnica er stort sett skogkledd, men det finnes ingen tre over tregrensen på 1 500 meter. Det finnes for øvrig mange turløyper som går opp mot de høyeste toppene, som blir vedlikeholdt av lokale fjellklubber. Fjellets navn stammer sannsynligvis fra Bijel som betyr hvit.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bjelašnica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Iksa

Iksa (russisk: Икса) er en elv i Tomsk og Novosibirsk oblast i Russland, og er en av sideelvene til Tsjaja fra høyre i nedbørfeltet til Ob. Elven er 430 kilometer lang og har et nedbørfelt på 6 130 km². Den har en middelvannføring på 7,3 m³/s.Iksa renner langs grensen mellom Tomsk og Novosibirsk oblast før den svinger nordover og ut i Tsjaja nær landsbyen Podgornoje. De største sideelvene er Bobrovka, Nedre Jarja, Gavrilovka, Antik, Pikhtovka, Rybnaja, Jelanka, Muza, Pisa, Kvantso og Terson.


== Referanser ==
Ilesja

Ilesja, Bolsjaja Ilesja eller Iljasja (russisk: Йлеша, Большая Илеша, Иляша) er en elv i Arkhangelsk oblast i Russland og er en av sideelvene til Pinega fra venstre i nedbørfeltet til Nordre Dvina. Elven har en lengde på 204 kilometer og har et nedbørfelt på 2 250 km².


== Referanser ==
Ilet

Ilet (russisk: Илеть, marisk: Элнет – Elnet; tatarisk: Илләт – İllät) er en elv i Mari El og Tatarstan i Russland. Den er en av sideelvene til Volga fra venstre, og er 204 kilometer lang, hvorav 34 kilometer ligger i Tatarstan. Den har et nedbørfelt på 6 450 km².Ilets største sideelver er Asjit, Jusjut, Vontsja og Petjalka. Turisme og rafting er populære aktiviteter langs elven.


== Referanser ==
Ingrid Erøy Fagervik

Ingrid Erøy Fagervik (født 12. juli 1977 i Stavanger) er en norsk journalist, redaktør og gründer.Hun er utdannet ved Universitetet i Bergen: administrasjons- og organisasjonsvitenskap og fjernsynsproduksjon. Har tidligere jobbet som nyhetsanker i TVNorge (2001–2008), og i lokal-tv (1997–1999) og avisen Agderposten (1993–1997).
Fra 2008 til 2010 var Fagervik utviklingsredaktør i avisen Vårt Land.Fagervik grunnla designbedriften «Blafre» i 2005. Bedriften produserer småbruksting i retrodesign, og produktene selges per 2015 i 600 forskjellige butikker i ti forskjellige land.Ingrid Erøy Fagervik ble kåret til årets nyskaper av Oslo Redaktørforening i 2010, og fikk prisen «Startknappen» som årets kvinnelige gründer i 2011.


== Referanser ==
Ilfjellet

Ilfjellet er et fjell i Rennebu kommune i Trøndelag. Fjellet har en høyde på 1 218 meter over havet og har en primærfaktor på 790 meter. Toppen er det høyeste punktet mellom Orkdalen og Soknedal/Gauldalen nord for Berkåk.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ilfjellet på Peakbook.org
Ilfjellet på Toppomania.info
https://www.facebook.com/Ilfjelletgrunneiarlag/
Ilim

Ilim (russisk: Илим) er en elv i Irkutsk oblast i Russland og er en av sideelvene til Angara fra høyre. Elven er 589 kilometer lang og har et nedbørfelt på 30 300 km².Elven fryser vanligvis til sent i oktober og er islagt til tidlig i mai. De største sideelvene til Ilim er Kotsjenga, Tuba og Tsjora.


== Referanser ==
Ilistaja

Ilistaja (russisk: Илистая, til 1972: Лефу – Lefu) er en elv i Primorskij kraj i Russland. Den er 220 kilometer lang og har et nedbørfelt på 5 470 km².Elvens kilde er Prezevalskij i Sikhote-Alin-fjellene, hvor den renner nordover og ut i Khankasjøen i sør. 


== Referanser ==
Ilmenjoki

Ilmenjoki (russisk: Ильменйоки, finsk: Ilmeenjoki) er en elv i Finland og Russland og er en av sideelvene til Vuoksa fra venstre. Elven er 45 kilometer lang. 
Ilmenjoki renner ut fra en liten innsjø i Finland nær grensen mot Russland. Elven renner sørover og danner så grensen mellom Karelia og Leningrad oblast. Elven renner blant annet gjennom byen Prototsjnoje.
Changjiang (Jingdezhen)

Changjiang (kinesisk: 昌江区; pinyin: Chāngjiāng Qū) er et bydistrikt i kinesiske provinsen Jiangxi. Det ligger under byprefekturet Jingdezhen. Det har et areal på 391,8 km² og teller ca. 160 000 innbyggere (2006). 


== Kulturminner ==
Den gamle brennovnen i landsbyen Hutian (湖田古瓷窑址, Hutian gu ciyao zhi, Hutian ancient kiln site) ble i 1982 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Den er en av Kinas mest berømte historiske porsellensovner. Den var i drift fra De fem dynastiers tid (907–960), gjennom hele Songdynastiet (960–1279) og  Yuandynastiet (1271–1368) og innstilte sin produksjon rundt mideten av Ming-dynastiet.


== Administrative enheter ==
Subdistrikt:

Xijiao 西郊街道Storkommuner:

Jingcheng 竟成镇, Nianyushan 鲇鱼山镇Kommuner:

Lümeng 吕蒙乡, Liyang 丽阳乡, Hetang 荷塘乡


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Zhushan (Jingdezhen)

Zhushan (kinesisk: 珠山区, pinyin: Zhūshān Qū = Perlefjelldistriktet) er et bydistrikt i kinesiske provinsen Jiangxi. Det ligger under byprefekturet Jingdezhen. Det har et areal på 39,9 km² og teller ca. 277 000 innbyggere. 


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Ilytsj

Ilytsj (russisk: Илыч) er en elv i republikken Komi i Russland og er en av sideelvene til Petsjora fra høyre. Elven har en lengde på 411 kilometer og har et nedbørfelt på 16 000 km². Ilytsj fryser vanligvis til tidlig i november og er islagt til sent i april. De største sideelvene til Ilytsj er Kogel og Palju. 
Naturreservatet Petsjora-Ilytsj ligger på venstresiden av Ilytsj. 


== Referanser ==
Xiangcheng (Suzhou)

Xiangcheng (kinesisk: 相城区; pinyin: Xiàngchéng Qū) er et bydistrikt i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Suzhou i provinsen Jiangsu. 
Det har et areal på 416 km² og teller 340 000 innbyggere (2004).


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Indiga

Indiga (russisk: Индига) er en elv i Nenetsk autonome okrug i Arkhangelsk oblast i Russland. Den har utspring fra myrområdene ved Timanhøydene, mens munningen er i Indigskajabukta i Barentshavet. 
Indiga er 193 kilometer lang og har et nedbørfelt på 3 790 km². Den største sideelva er Belaja. Elva renner gjennom Malozemelskaja Tundra, og i den øvre delen av elven finnes det flere stryk, mens den nedre delen svinger seg sakte over et våtmarksområde med mange innsjøer. 
Indiga fryser vanligvis til sent i oktober og er islagt til mai. Elven fungerer dårlig til skipsfart og ved høy vannføring kan bare de nederste 25 kilometerne benyttes til dette formålet. 


== Referanser ==
Cîteaux de l’Abbaye

Cîteaux de l'Abbaye er en fransk ost produsert av cisterciensermunker siden 1925.  Den ystes av melk fra Montbéliarde-kuen som beiter på markene til munkene i Cîteaux i Frankrike.
Osten tilhører familien til halvfaste oster med vasket skorpe. Den har en diskret aroma og utvikler en balansert smak. Munkenes drøyt 60 kyr produserer nærmere 500 000 liter melk pr. år som igjen sikrer en årlig osteproduksjon på 70 tonn.


== Eksterne lenker ==
http://www.munkeby.net/norsk/abbayecheese.html
Inny

Inny er en elv i Irland. Den renner fra Lough Sheelin i County Cavan og sørover til Lough Derravaragh. Herfra renner elven vestover til den møter elven Shannon ved Lough Ree. 
Den største byen langs Inny er Ballymahon.
Clare Sewell Widerberg

Clare Sewell Widerberg (født 9. september 1868 i Kristiania, død 23. juli 1957) var en norsk militærhistoriker. 
Widerberg begynte sin militære løpebane som kadett i 1868 og avsluttet som oberstløytnant i 1930. Han var som militæringeniør ansvarlig for å planlegge og bygge befestninger i blant annet Fossum, Ørje og Kroksund. Han arbeidet også som lærer ved Militærhøyskolen (1907-1934) og Krigsskolen. Han var medlem av den sakkyndige Akershuskommisjonen, med ansvar for restaureringsplanene for festningen (1913-1921) senere formann. Widerberg skrev flere artikler og var medforfatter i bøker og artikler med både militært og historisk innhold. 
Clare Sewell Widerberg var sønn av oberst Nicolaus Magnus Widerberg og Helga Nathalie Sewell og giftet seg 15. desember 1892 med sin kusine Johanne Berg, datter av oberstløytnant Hans Unger Berg og Catharina Nathalie Sewell. De etterlot seg ingen barn.


== Utmerkelser ==
Kongens fortjenstmedalje i gull, 1930
Norsk Militært Tidsskrifts medalje for besvarelse av prisoppgave i sølv, 1920


== Bibliografi ==
Elementerne af den grafiske Statik : Foredrag ved Den militære Høiskole, 1898.
Norges første militæringeniør Isaac van Geelkerck og hans virke 1644-1656 : et bidrag til de norske befestningers historie, 1924.
Akershus festning: et bidrag til dens bygningshistorie inntil utgangen av Christian IV's regjering, Oslo: Jacob Dybwads forlag, 1932
Norske minnesmerker: Fredrikstad: Gamlebyen og festningen, Riksantikvaren, 1934.
Akershus festning : en redegjørelse, Oslo: Det Norske Videnskaps-Akademi, 1937.
Den Norske fortifikasjonsetat 1940-tallet (Trykket 2001)
Vinger skanse i Fortidsminneforeningens årbok 1942.
Norske minnesmerker: Halden: festningen og byen, Riksantikvaren, 1963.
Blaker skanse.


=== Fra Militært tidsskrift ===
«Enkelte hovedspørgsmål vedrørende en reorganisering af ingeniørvåbnet», 1901.
«Munkholmens festnings bygningshistorie fra anlegget til utgangen av det 17. århundrede», 1936.


=== Fra magasinet St. Hallvard ===
«Bidrag til Akershus og Kristianias befolknings historie»
«Kristianias befæstning 1624–1644»
«Et morsomt fund på Akershus»
«En kontrafeier i Kristiania 1644–1661»
Hovedtangens første befæstninger : hyldningsmedaljerne
«Hovedtangsporten fra 1756»
«Følgene av bybrannen i 1686 for esplanaden og for bybefestningen»
«Litt om tårnuret på Akershus fra de eldste tider og til begyndelsen av det 19de århundre»
«Rotgietere og støpning av metallskyts i Oslo omkring utgangen av det 17. århundret»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Barth, B. J. (red.): Norges militære embedsmenn 1929, Oslo: A. M. Hanches forlag, s. 634–635
Hvem er hvem? 1930, s. 450
Hvem er hvem? 1948, s. 561
Kavli, Guthorm: Norges festninger, fra Fredriksten til Vardøhus, Oslo: Universitetsforlaget, 1987., s. 199
Sollied, Henning (mfl.): Ætt og by, Festskrift til S. H. Finne-Grønn om nordisk slektsforskning og Oslo byhistorie, Oslo: Cammermeyers boghandel, s. 212f
Walter Beck

Walter Beck (født 20. november 1907, dødsår ukjent) var en sveitsisk turner.
Han var med i et OL og et turn-VM for Sveits. Han deltok i OL i 1936, der Sveits fikk sølvmedalje i lagkampen. Han vant ingen individuelle medaljer, men fikk 5.-plass i hopp og 13.-plass i frittstående som beste enkeltresultater for øvrig. Sammenlagt kom han på 22.-plass.
I VM-sammenheng har han tre medaljer fra VM i 1938; sølv i lagkampen, og sølv i hopp og bronse i svingstang individuelt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Beck – Olympedia 
(en) Walter Beck – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Instrutsj

Instrutsj (russisk: Инструч, tysk: Inster, litauisk: Įsrutis) er en elv i Kaliningrad oblast i Russland. Elven er 101 kilometer lang. 
Elven har sin kilde nordøst for Dobrovolsk og sammen med elva Angrapa danner de Pregolja nær Tsjernjakhovsk. Før 1945 hørte elven til tyske Øst-Preussen. Byen Insterburg (i dag Tsjernjakhovsk) ble kalt opp etter det tyske navnet på elven, Inster.


== Referanser ==
Inva

Inva (russisk: Иньва) er en elv i Perm kraj i Russland og er en av sideelvene til Kama fra høyre i nedbørfeltet til Volga. Elven er 257 kilometer lang og har et nedbørfelt på 5 920 km². Den har et fall på 188 meter og en gjennomsnittlig helling på 0,2 meter per kilometer. Middelvannføringen 30 kilometer før munningen er 29 m³/s.Elven har sin kilde ved åsen Verhnekamskoj i nærheten av grensa til Kirov oblast. Den renner gjennom Komi-Permjakia og ut i Kamareservoaret. De største sideelvene til Inva er Kuba, Velva, Ister, Dojeg, Poj og Isyl fra venstre og Jusva fra høyre.


== Referanser ==
Gjervalelva

Gjervalelva er et vassdrag i Rødøy kommune.
Vassdraget renner vestover fra fjellene sørvest for Melfjordbotn og ut i fjordarmen Gjervalen helt sør i Rødøy kommune. Deler av nedslagsfeltet strekker seg sørover inn i Rana kommune, hvor det grenser mot Helgåvassdraget.
Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag.


== Referanser ==
Inzer

Inzer (russisk: Инзер, basjkirsk: Инйәр – Injer) er en elv i Basjkortostan i Russland og er en av sideelvene til Sim. Elven starter der elvene Bolsjojgo og Malogo Inzera renner sammen. Elven er 307 kilometer lang og har et nedbørfelt på 5 380 km². Middelvannføringen er på 67,7 m³/s.
I øvre og midtre deler av nedbørfeltet finnes det karstformasjoner. Her finner man også en del gran- og furuskog, mens furu, bjørk, eik og lind finnes langs nedre deler av elven. Inzer blir blant annet benyttet til tømmerfløting. 
De største sideelvene til Inzer er Tiulmen fra høyre og Siurjunziak, Basu og Askyn fra venstre. 


== Referanser ==
Solheim Cup 1990

Solheim Cup 1990 var første gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert i Orlando, Florida, USA ved Lake Nona Golf & Country Club fra 16. til 18. november 1990. Laget fra USA slo det europeiske laget 11,5 poeng mot 4,5.


== Lagene ==


== Format ==
Det ble totalt delt ut 16 poeng. Fredag hadde fire runder med foursome. Lørdag hadde seks runder med fourball. De siste 8 poengene ble delte ut med singlematcher på søndag. Alle åtte golfspillerne fra hvert lag spilte hver dag.


== Matchene ==


=== Fredag ===
Foursome


=== Lørdag ===
Fourball


=== Søndag ===
Singler


== Se også ==
Solheim Cup


== Eksterne lenker ==
1990 Solheim Cup Match Results
Canglang

Canglang (kinesisk: 沧浪区; pinyin: Cānglàng Qū) er et bydistrikt i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Suzhou i provinsen Jiangsu. 
Det har et areal på 25 km² og teller 330 000 innbyggere (2004). 


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Ipeľ

Ipeľ (på slovakisk) eller Ipoly (på ungarsk) (tysk: Eipel) er en 232 kilometer lang elv i Slovakia og Ungarn samt en av sideelvene til Donau. Den har sin kilde sentralt i Slovakia ved fjellene Slovenské rudohorie. Elven renner sørover til den ungarske grensen, før den renner sørvestover, vestover og så sørover igjen langs grensen før den munner ut i Donau nær Szob. 
Ipeľ renner igjennom eller danner grensen mellom regionene Banská Bystrica og Nitra i Slovakia, samt Nógrád og Pest i Ungarn.


== Byer og tettsteder ==
Poltár (SK)
Kalinovo (SK)
Boľkovce (SK)
Litke (UN)
Szécsény (UN)
Balassagyarmat (UN)
Šahy (SK)
Salka (SK)
Szob (UN)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ipoly – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kuang (Datong)

Kuang (kinesisk: 矿区) er et bydistrikt i byprefekturet Datong i den kinesiske provinsen Shanxi. Det har et areal på 62 km² og teller ca. 440 000 innbyggere (2004).


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Irva

Irva er en elv i republikken Komi og en av sideelvene til Mezen fra venstre. Elven er 174 kilometer lang og har et nedbørfelt på 2 260 km². Irvas største sideelv er Piju. 
Irva har sin kilde i skogsområdene nord for Emva. Den renner først nordøstover og senere nordvestover. Elven renner ut i Mezen ved landsbyen Glotovo.


== Referanser ==
MacPaint

MacPaint var et bitmap-basert tegneprogram utviklet av Apple Computer og lansert sammen med den opprinnelige Macintosh-modellen 24. januar 1984. MacPaint var bemerkelsesverdig da det ble lansert fordi det kunne generere grafikk som kunne brukes av andre programmer. Ved å bruke maskinens mus, utklippsboken og det innebygde grafikkspråket QuickDraw kunne tegninger klippes ut fra MacPaint og limes inn i dokumenter i tekstbehandlingsprogrammet MacWrite. Grafikk fra programmet kunne også klippes ut og via programmet ResEdit kopieres inn ressursdelen av en annen applikasjon i forbindelse med oversettelse av programmet til et annet språk.
MacPaint ble utviklet av Bill Atkinson, som var en av medlemmene i gruppa som utviklet Macintosh hos Apple. Tidlige utviklingsversjoner av MacPaint ble kalt MacSketch, som viste tilbake til programmets røtter i LisaSketch. Programmet ble senere overtatt av Claris, datterselskapet som Apple opprettet i 1987 for å håndtere programvare. Den siste versjonen av MacPaint var versjon 2.0 som ble utgitt i 1988. MacPaint ble nedlagt av Claris i 1998 p.g.a. sviktende salg.


== Referanser ==
Iton

Iton er en elv i Normandie i Frankrike og en av sideelvene til Eure fra venstre. Elven har sitt utspring nær Moulins-la-Marche. I om lag 10 kilometer mellom Orvaux og Glisolles forsvinner den under jordens overflate. 
Elven har en total lengde på 118 kilometer og munner ut i Eure ved Acquigny, sør i Louviers. Den har et nedbørfelt på 1 300 km², som dekker rundt 134 kommuner. 
Iton renner gjennom følgende franske departement og landsbyer: 

Orne: Crulai, Chandai
Eure: Bourth, Damville, La Bonneville-sur-Iton, Évreux


== Eksterne lenker ==
(en) Iton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jacob Peter Meyer

Jacob Peter Meyer (født 1781 i Christiania, død 14. februar 1856 i Christiania) var en norsk forretningsmann.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jacob Peter Meyer var sønn av høker og trelasthandler Peter Petersen Meyer og Louise Lorentzdatter Helmer, og tilhørte slekten Meyer. Han ble gift i 1805 med Ingeborg Marie Barth Muus (datter av forvalter Johan Henrich Muus og Anne Dorph Falch). De fikk 14 barn, blant annet Thorvald Meyer og har mange etterkommere.
Han vokste opp i Lille Strandgate 4 i Christiania, like ved Bernt Ankers Paléet.


=== Forretningsmannen ===
Det var på kontoret til Bernt Anker han begynte sin karriere. Han tok siden over trelastforretningen og høkerbutikken etter sin far. I 1805 tok han handelsborgerskap. Han ble etterhvert også en av byens største skipsreder og trelasthandler. Han hadde litt av et forretningstalent, og da han døde ble han omtalt som en av byens rikeste menn.
Jacob Meyer er det største navn i norsk travsports historie. Han var en av stifterne av landets første hesteavlsforening 1832 og var også en av initiativtakerne til det første offentlige travløp i Norge. Det foregikk på Bjørvika under Christiania-markedet samme år. Det store klassiske travløpet «Jacob Meyers pokalløp» gikk av stabelen første gang 1896 til hans minne, og det var hans sønn Thorvald som bekostet pokalen. Fremdeles er dette løpet en av de store årlige festdager på Bjerke travbane.
1813–32 var Meyer sjef for Den ridende Borgergarde eller Det Gule Kor, og denne stillingen gav ham tittelen rittmester. 1822 ble han utnevnt til ridder av den svenske Vasaorden.


== Verv og utmerkelser ==
1813-1832: Rittmester av Det Gule Kor, og sjef for Den Ridende Borgergarde.
1822 ble han utnevnt til ridder av den svenske Vasaorden.


== Eiendommer han kjøpte ==
Alunverket
Losby bruk
Loengen
Stensbergløkken (Meyerløkka)


== Kilder ==
Arthur Skjelderup: Christianiafamilien Meyer
Losbygods
Liselotte Neumann

Liselotte «Lotta» Neumann (født 20. mai 1966 i Finspång i Östergötland) er en svensk profesjonell golfspiller.
Neumann prøvde seg som liten på mange ulike ballsporter, blant annet fotball, men det ble golfen som skulle bli hennes valg. I 1978 vant hun som 12-åring sin første juniorkonkurranse, Colgate Cup, og da hun var 15 år ble hun svensk seniormester. Hun vant ytterligere svenske mesterskap- og juniorseirer før hun ble profesjonell på Ladies European Tour 1985. 1988 kom hun med på den amerikanske LPGA-touren og ble samme året den første svenske golfspilleren som vant en major, US Women's Open.
Neumann har alltid holdt god kontakt med sin hjemmeklubb, Finspångs GK, og har flere ganger budt inn verdensklassespillere til klubben.
Neumann spilte i Solheim Cup i 1990, 1992, 1994, 1996, 1998 og 2000.


== Meritter ==


=== Majorseire ===
1988 US Women's Open


=== LPGA-seire ===
1991 Mazda Japan Classic
1994 Minnesota LPGA Classic, Weetabix Womens British Open, GHP Heartland Classic
1996 Chrysler-Plymouth Tournament of Champions, PING Welch’s Championship, First Bank Presents the Edina Realty LPGA Classic
1997 Welch’s Championship, Toray Japan Queens Cup
1998 Standard Register PING, Chick-fil-A Charity Championship
2004 Asahi Ryokuken International Championship


=== Seire på Europatouren ===
1991 IBM Ladies Open
1992 Sunrise Cup
1993 Hennessy Ladies' Cup
1994 Hennessy Ladies' Cup, Trygg Hansa Ladies' Open
1995 Trygg Hansa Ladies' Open


=== Øvrige seire ===
1987 Singapore Open
1992 World Team Championship
1995 Australian Open


=== Utmerkelser ===
1988 Golf Digest Rookie of the Year
1994 Årets golfspiller i Sverige, Golf World's Most Improved Golfer


== Eksterne lenker ==
(en) Liselotte Neumann – LPGA-touren 
(en) Liselotte Neumann – Europatouren 
Liselotte Neumann hos Ladies European Tour
Liselotte Neumann hos Finspångs GK
Reidar Aasgaard

Unngå forveksling med ordfører Reidar ÅsgårdReidar Aasgaard (født 7. juli 1955 på Otta i Gudbrandsdalen) er professor i idéhistorie ved Universitetet i Oslo. Han er utdannet teolog, og har jobbet som prest og sogneprest. Deretter jobbet han en periode på Teologisk fakultet ved UiO, før han begynte i stillingen som førsteamanuensis i idéhistorie ved Institutt for filosofi, ide- og kunsthistorie og klassiske språk (IFIKK) i 2008. I serien Verdens hellige skrifter har han redigert antologien Tidligkristne apokryfer.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Reidar Aasgaard i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Reidar Aasgaard i BIBSYS
Ansatteside ved UiO
Presentasjon av Aasgaards disputas
Kvívíkar kommuna

Kvívíkar kommuna er en kommune på Færøyene. Den omfatter bygdene Kvívík, Leynar, Válur, Stykkið og Skælingur. Kommunens administrasjon holder til i Kvívík. Den 1. januar 2016 hadde kommunen 582 innbyggere, hvorav 301 i selve Kvívík. Kommunen ble opprettet ved delingen av Norðstreymoyar prestagjalds kommuna i 1913.


== Referanser ==
Sahachiro Hata

Sahachiro Hata (秦 佐八郎; Hata Sahachiro, født 23. mars 1873 i Tsumo i Japan, død 22. november 1938 i Tokyo) var en japansk vitenskapsmann og bakteriolog. 
Hata forsket som assistent side ved side med Paul Ehrlich ved Institut für experimentelle Therapie i Frankfurt am Main i Tyskland. Han ble kjent ved sitt bidrag til utviklingen av arsphenamin, det første virksomme medikament mot syfilis. Han ble to ganger nominert til Nobelprisen for medisin, men fikk den ikke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Priswebside
Sørvágs kommuna

Sørvágs kommuna er en kommune på Færøyene. Den omfatter den vestre halvdelen av øya Vágar samt øya Mykines, i alt 84 km². Administrasjonssentrum er Sørvágur. Øvrige bygder er Mykines, Bøur og Gásadalur. Kommunen grenser i øst mot Vága kommuna, som omfatter resten av øya. Færøyenes eneste lufthavn, Vágar lufthavn, ligger i kommunen. Den 1. januar 2017 hadde kommunen 1 128 innbyggere, hvorav 1 032 i selve Sørvágur.Ved innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872 ble hele øya en del av Vága prestagjalds kommuna. I 1911 ble kommunen delt mellom Mykines og resten av Vágar. I 1915 ble alle kirkesognene på Vágar utskilt som egne kommuner, så kommunene Sørvágur, Miðvágur, Sandavágur og Bøur ble opprettet. I 2005 ble Mykines og Bøur innlemmet i Sørvágs kommuna, som dermed kom til å omfatte den vestre halvdelen av prestegjeldet.


== Se også ==
Liste over borgermestre i Sørvágur


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jacobsen, Sonni (2015). Sørvágs kommuna 1915–2015. Hundrað ára minnisrit (færøysk). Sørvágur. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted