jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Neurogenese

Neurogenese er fornyingen av sansereseptorer. En syklus av fødsel, utvikling og død av neuronale celler og hjelper pattedyr, fugler og insekter til å tilpasse seg miljømessige forandringer og påvirker læring og hukommelse hele livet. Denne syklusen tar over 5-7 uker for luktereseptorer, og 1-2 uker for smaksreseptorer (Goldstein, 2010)
Siv Helberg

Siv Helberg (født 9. mai 1970 i Tromsø) er en journalist fra Verdal. Hun har i en årrekke vært ansatt i NRK. Helberg jobbet med TV-programmet Sveip på NRK2 fra mars 2008 til sommeren 2009. Sommeren 2009 var hun en av to programledere for Sommeråpent, noe hun også vil være sommeren 2010 (denne gang som en av tre programledere). Også i 1999 var Helberg programleder for Sommeråpent, den gang som en av fire programledere. Til vanlig er Helberg stasjonert hos NRK Troms og Finnmark.


== Eksterne lenker ==
(en) Siv Helberg på Internet Movie Database
Corpus callosum

Corpus callosum er et tykt bånd av hvitt vev (nervefiber) som ligger nedenfor de to hjernehalvdelene og binder dem sammen med mer enn 200 millioner aksoner. Den viderebringer informasjon som mottas på den ene siden over til den andre. Unntaket er lukt som prosesseres på den siden som det neseboret som oppdager den. Corpus callosum er relativt større hos kvinner enn hos menn.


== Litteratur ==
Per Brodal Sentralnervesystemet Universitetsforlaget 5. utgave, 2013 ISBN 9788215021126
Planum temporale

Planum temporale er det corticale området på baksiden av auditory cortex. Denne delen er blant de viktigste funksjonelle områdene for språk.
Primary motor cortex

Primary Motor Cortex, også kalt M1, er den delen av hjernen som jobber med å planlegge og utføre bevegelser. Den ligger midt i hjernen og strekker seg fra «kjernen» av hjernen og ut til ca. midt oppå hodet.
Gliacelle

Gliaceller er celler som danner gliavevet, også kalt nevroglia, sammen med nervecellene. Dette er et støttevev som bare finnes både i sentralnervesystemet og i det perifere nervesystemet.  Målt i volum fyller gliacellene over halvparten av menneskehjernen, med 9-10 gliaceller for hver nervecelle. Jo mer kompleks en art er, jo flere gliaceller er det for hver nervecelle. Mennesket er den art som har forholdsvis flest.  
Gliacellene kan deles inn i fire typer: 

Astrocyttene er de største, og omgir synapsene (= kontaktpunktene mellom nervecellene).  Astrocyttene regulerer dermed kommunikasjonen mellom nervecellene og sørger for å fjerne overskytende signalstoffer. Erindringer lagres i hukommelsen ved at synapsene styrkes i bestemte nervebaner.  I cellekulturer med både nerveceller og astrocytter, dannes syv ganger flere synapser enn i kulturer med bare nerveceller. Astrocyttene produserer nemlig en gruppe proteiner kalt trombospondiner som stimulerer både dannelse og vekst i synapsene. Forskeren Marian Diamond fant en uvanlig tetthet av gliaceller i hjernebarken hos Albert Einstein. Imidlertid er det ikke kjent om dette kan ha vært grunnen til hans genialitet. Obduksjoner av pasienter som led av dyp depresjon da de døde, har påvist tap av et stort antall astrocytter i deler av pannelappen, som regulerer humøret.Oligodendrocyttene danner myelin, kjeder av fett.  Uten dem oppstår sklerose.  Tap av oligodendrocytter i amygdala har vært påvist ved obduksjon av deprimerte pasienter.Mikrogliaceller er immunceller.  Blir de overaktivisert, oppstår kroniske nervesmerter, slik kreftpasienter kan oppleve etter kjemoterapi. Slike smerter kan ikke engang lindres med morfin, siden morfinen bare påvirker selve nervecellene, mens årsaken sitter i mikrogliacellene.Ependymceller er celler som kler ventrikkelsystemet i hjernen og spinalkanalen.


== Referanser ==
HMS «Neptune» (1909)

HMS «Neptune» var et britisk slagskip.
HMS «Neptune» ble utviklet som et forsøk på å løse problemet med tidligere skip hvor de ikke kunne bruke hele hovedbestykningen i en bredside. «X»-tårnet ble plassert et dekk høyere enn «Y»-tårnet, og «P»- og «Q»-tårnet ble arrangert slik at de kunne skyte over dekket. Løsningen var ikke uten problemer, skyting over dekket var en påkjenning for skroget og «X»-tårnet kunne ikke skyte rett bakover uten å risikere å påføre mannskapene i «Y»-tårnet skader som hjernerystelser, men skipet kunne i prinsippet skyte en bredside med alle ti kanonene i hovedbestykningen.
Hun var ved tidspunktet hun ble operativ det raskeste slagskipet i den britiske marinen. Ved prøvene oppnådde hun en hastighet på 22,7 knop, og hun kunne holde en hastighet på 21,75 knop over åtte timer.
HMS «Neptune» ble operativ i januar 1909, og i mai samme år ble hun flaggskip for øverstkommanderende i hjemmeflåten. Hun tok del i Jyllandsslaget uten skader. Ble satt i reserve i 1919 og solgt for opphugging i september 1922.


== Kilder ==
Robert Gardiner, red. (2006). All the Worlds Fighting Ships 1906-1921. London: Conway Maritime Press. s. 25. ISBN 0-85177-245-5.
Per Egil Swift

Per Egil Swift (født 22. januar 1972) er en tidligere norsk fotballspiller fra Tønsberg, og senere fotballtrener.
I oppveksten drev han også med langrenn for klubben Oseberg skilag, blant annet sammen med landslagsløperen Anders Aukland. Han har spilt midtbane og forsvar for Eik-Tønsberg (frem til 1992), Start (1993, 18 kamper og ingen mål), Tromsø Idrettslag (1994-97, 100 kamper og 16 mål) der han vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1996, Lyn FC (1998-2003, 166 kamper og 32 mål) der han fikk bronse i Tippeligaen 2002, og avsluttet sin eliteseriekarriere i Vålerenga Fotball (2004-05). Han forlot klubben til fordel for FK Tønsberg og fikk dermed ikke være med på å vinne Tippeligaen 2005 med Vålerenga. Han er tidligere trener for Tønsberg i 2. divisjon fotball for herrer (2005-2008).  Av utdanning er han diplommarkedsfører fra Oslo Merkantile Høyskole. 
Han er lærer og trener ved Wang Toppidrett i Tønsberg avd. fotball (sportssjef). 
Per Egil har tre sønner med sin tidligere samboer.


== Referanser ==
BMA

BMA kan sikte til:

Boston-Maine Airways, var et amerikansk flyselskap fra Portsmouth i New Hampshire i USA.
IATA-koden til Bromma lufthavn i Sverige.
Statens institutt for rusmiddelforskning

Statens institutt for rusmiddelforskning (SIRUS) drev forskning, dokumentasjon og formidling omkring rusmiddelspørsmål, med særlig vekt på samfunnsvitenskapelige problemstillinger. Forskningsområdene omfatter alkohol, narkotika, tobakk og pengespill.
SIRUS var et selvstendig forskningsinstitutt under Helse- og omsorgsdepartementet.
Instituttet hadde et nasjonalt kompetansebibliotek for rusmiddelspørsmål og drifter statistikkdatabasen RusStat.
Instituttet var også Norges kontaktpunkt for EUs narkotikaovervåkningssenter i Lisboa, EMCDDA.
SIRUS ble opprettet i 2001 da Statens institutt for alkohol- og narkotikaforskning (SIFA) ble slått sammen med dokumentasjonsseksjonen og biblioteket i Rusmiddeldirektoratet.
SIRUS hadde ca. 45 stillinger, og Elisabet E. Storvoll var instituttets fungerende direktør.
1. januar 2016 ble SIRUS innlemmet i Folkehelseinstituttet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statens institutt for rusmiddelforskning
SIRUS´statistikkdatabase RusStat
Biblioteket til Statens institutt for rusmiddelforskning
EUs senter for narkotikaovervåking, EMCDDA
Xidan

Xidan (kinesisk: 西单, pinyin: Xīdān) er et forretningsstrøk i bydistriktet Xicheng i Beijing i Folkerepublikken Kina. Her ligger blant annet Xidan kulturplaza, Nordlige Xidan-gate, og mange supermarkeder og store spesialiserte forretninger. Beijings største katolske kirke, Nordkirken, ligger også her. Strøket ligger nært Fuxingmen og Chang'an-avenyen.
Den såkalte Demokratimuren, som fikk en viktig betydning ved sine veggaviser i 1976 etter Mao Zedong, ligger langs Xidans hovedgate. Den gang var Xidan ett av de (bare) tre store handleområdene i Beijing, ved siden av Qianmen og Wangfujing.
Guomao

Guomao (kinesisk: 国贸, pinyin: Guómào) er et nabolag i Beijing i nærheten av Dabeiyao og Beijing CBD. China World Trade Center ligger her; navnet Guomao er avledet av det kinesiske ordet for dette.
Bitten Modal

Bitten Modal (født 5. januar 1940, død 29. april 2008 i Flekkefjord) var en norsk journalist, feminist og forfatter. Hun var datter av tidligere ordfører Jakob Modal (KrF).
Hun utdannet seg i 1970-årene ved Norsk Journalistskole.
Sammen med blant andre forfatteren Bjørg Vik var hun med på å starte tidsskriftet Sirene i 1973. Det var en ressurssterk kvinnegruppe, som ytterligere ble styrket ved journalisten IdaLou Larsens inntreden i redaksjonen i 1974. Senere kom Bitten Modal til å trekke seg ut av redaksjonen, fordi hun mente tidsskriftet var blitt for tannløst. Hun ønsket større fokus på tiltak i arbeidslivet som kunne få kvinner flest til å engasjere seg. Kvinners hverdag og deres behov for selvutfoldelse ble viktige faktorer i Bitten Modals forsøk på å skape større bevissthet omkring feministiske standpunkter.
Sammen med SV-politiker og senere professor i sosialpsykologi Berit Ås, reiste Bitten Modal i 1974 til den internasjonale kvinnekonferansen i New York, hvor de også møtte Yoko Ono og John Lennon. Lennon var en av to menn til stede. Han satt midt i salen og gjorde opptak av foredragene, og spesielt Berit Ås' foredrag om ulikheter mellom mannsspråk og kvinnespråk vakte rockeartistens begeistring. Ettersom Lennon ønsket å få skrevet ut de foredragene som han syntes best om, og Bitten Modal kunne skrive på maskin etter touchmetoden, ble de begge invitert til å bo sammen med ekteparet Ono-Lennon i deres leilighet nær Central Park.
Bitten Modal ivret som styremedlem i Oslolaget av Norsk Kvinnesaksforening for å eksperimentere med nye aksjonsformer. For å motvirke at mannsmakt kun ble byttet ut med kvinnemakt, ville hun skape engasjement og aktiviteter som kunne føre til nye erkjennelser på det feministiske plan. Hun ønsket derfor å etablere en bred grasrotbevegelse, ikke en hvor bare noen ganske få kvinner i realiteten bestemte for alle de andre.
Ved siden av sitt eget forfatterskap og journalistiske virke har Bitten Modal også oversatt Dea Trier Mørchs Inn i verden (1978). Hun har dessuten vært styremedlem i Norsk Faglitterær Forfatterforening.


== Bibliografi ==
Bangladesh – kvinner i et u-land. Cappelen. Norsk journalistskole. [Hovedoppgave]. Oslo 1975. ISBN 97-8820-2034-39-9
ABC for abortsøkende. Uglebøkene. Cappelen. Oslo 1976. ISBN 82-02-03635-6
Søstre i skyggen. Uglebøkene. Cappelen. Oslo 1976. ISBN 82-02-03439-6
(red): Nordens Svale: Festskrift til Torborg Nedreaas på 70-årsdagen 13. Nov. 1976. Aschehoug. Oslo 1976. ISBN 82-03-08751-5
Bak sløret – to norske kvinner i Pakistan. Casa. Oslo 1989. ISBN 82-7510-000-3


== Kilder ==
Torild Skard: «Bitten Modal» [Nekrolog] (s. 15). Aftenposten nr. 212. Fredag 9. mai 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bitten Modal på Internet Movie Database
Dea Trier Mørch

Dea Trier Mørch (født 9. desember 1941, død 26. mai 2001) var en dansk forfatter og grafiker.
Dea Trier Mørch begynte på Kunstakademiets malerskole som 16-åring og debuterte i 1961 på Kunstnernes Efterårsudstilling. Hun ble uteksaminert fra Kunstakademiet i 1964 og videreutdannet seg i 1960-årene flere steder i Øst-Europa. Hun startet i en abstrakt tradisjon, men fikk etter hvert et mer realistisk uttrykk, noe som blant annet knyttes til hennes sosialistiske overbevisning. 
På slutten av 1960-årene begynte hun å skrive bøker, som hun ofte illustrerte med egne grafiske arbeider. I den samme perioden var hun med på å stifte det sosialistiske kunstnerkollektivet Røde Mor, blant annet sammen med Troels Trier, som hun bodde sammen med, og noen år var gift med. Han er far til hennes tre barn. Sønnen Tobias Trier er blitt kjent som musiker.
Dea Trier Mørch fikk et stort gjennombrudd med romanen Vinterbarn fra 1976, som senere ble filmatisert av Astrid Henning-Jensen. I denne og mange av de følgende romanene trer Mørchs politiske holdniger frem, i form av solidariteten med andre kvinner og troen på kollektivets rett over individets.


== Bibliografi ==
Sorgmunter socialisme (beretninger fra Sovjetunionen, 1968)
Polen (reiseskildring, 1970)
Vinterbørn (1976)
Kastaniealleen (1978)
Den indre by (1980)
Aftenstjernen (1982)
Morgengaven (1984)
Da jeg opdagede Amerika (rejseskildring, 1986)
Skibet i flasken (1988)
Landskab i to etager (1992)
Hvide løgne (brevroman, skrevet sammen med datteren Sara, 1995)


== Priser (utvalg) ==
1988 – Mottaker av Tagea Brandts Rejselegat
1977 – De Gyldne Laurbær


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dea Trier Mørch på Internet Movie Database 
(da) Dea Trier Mørch på Filmdatabasen 
(da) Dea Trier Mørch på danskefilm.dk 
(da) Biografi i Dansk Kvindebiografisk leksikon
BITS (faggruppen)

BITS, Dataforeningens faggruppe for Brukervennlige IT-systemer, er en møteplass for mennesker med interesse for fagfeltene menneske-maskin interaksjon og brukskvalitet. Stiftet 1993. BITS-medlemmer jobber hovedsakelig med design og evaluering av brukeropplevelsen i interaktive løsninger.


== Målgruppe ==
Grafiske designere, webdesignere, interaksjonsdesignere, informasjonsarkitekter, brukskvalitetseksperter, usability analysts, brukervennlighetsspesialister, ergonomer, prosjektledere, utviklere og alle andre som er opptatt av menneske-maskin interaksjon.


== Aktiviteter ==
Pubmøter: Uhøytydelige medlemsmøter med faglig innhold servert over en halvliter;
Medlemsmøter: Gratis kveldsmøter for medlemmer der tema belyses gjennom foredrag;
Minikurs: Kveldskurs innen et bestemt fagområde;
Konferanser: I tillegg til den årlige Yggdrasil-konferansen, arrangerer faggruppen konferansesesjoner på Dataforeningens Software, Dataforeningens Høsttreff og NordiCHI


== Styremedlemmer ==
BITS første styre besto av:

Laura Arlov, brukergrensesnittspesialist, Andersen Consulting
Svein Arne Arnesen, sjefsingeniør, Televerket
Simon Clatworthy, ergonom, Human Factors Solutions
Tor Endestad, psykolog, Sintef Rehab.
Lars Flikkeid, systemkonsulent, Hewlett Packard Norge
Gautam Ghosh, brukskvalitetskonsulent, Human Factors Solutions
Erik Nilsson, seniorforsker, Sintef SI
Ann Christin Tørnqvist, gründer, IGEL


== Annet ==
Faggruppen fikk Dataforeningens Fagpris under foreningens årlige Fagting på Losby Gods 19. og 20. april 2002.


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til BITS
Grasrotbevegelse

Grasrotbevegelse er en politisk eller kulturell aksjonsform som har sitt utspring i folket. Slike bevegelser kan også ha sine ideologer og talspersoner, og grasrotbevegelser kan gjerne gi støtte til ledere eller selv få en samlende person, men selve organisasjonsformen er likevel flat.
Aksjonsformen med flat struktur har sin styrke i at det ikke er så lett for autoritetene å kneble den, ettersom organisasjonen ikke kan rammes ved at en arresterer eller likviderer ledergruppen, slik myndighetene i enkelte tilfeller har lyktes i å ramme de hierarkisk oppbygde organisasjonene.
For at en grasrotbevegelse skal kunne vokse til en massebevegelse må den klare å samle store tilhengerskarer om gitte strategiske mål. Ofte opptrer slike bevegelser som protestaksjoner mot upopulære direktiver gitt av de styrende autoriteter. Slike bevegelser har eksempelvis vist enorm sprengkraft overfor antidemokratiske og militære juntastyrer og ulike former for totalitære regimer.
Det finnes flere eksempler på at den jevne kvinne og mann gjennom mobiliseringer på grunnplanet har oppnådd tilslutning og oppmerksomhet nok til å erobre reell makt, som igjen har ført til omvetninger innenfor de eksisterende styringssystemene. Det finnes imidlertid også eksempler på at makthaverne har klart å sprenge grasrotbevegelser ved å angripe demonstrasjonstog, -møter og arrangementer, og skape allmenn frykt for deltakelse før disse har rukket å bli en tilstrekkelig sterk samfunnsfaktor. 


== Kjente grasrotbevegelser ==
Foreldreaksjonen mot samnorsk i 1949-54 var den første større folkebevegelse i Norge.
Hippiebevegelsen som oppsto i 1967 og varte til et lite stykke inn på 1970-tallet.
Solidaritetsbevegelsen i Polen i 1980.
Bestemødre mot atomvåpen, som startet sine plakatdemonstrasjoner utenfor Stortinget i 1983.
Folkebevegelsen på Filippinene som førte til at diktator Ferdinand Marcos ble styrtet i 1986.
Oransjerevolusjonen i Ukraina i 2004-05.


== Se også ==
Massebevegelse
Aksjonisme
Flat struktur
Sacrament

Sacrament er det fjerde studioalbumet til Lamb of God, utgitt den 22. august 2006. Albumet kom på 8.-plass på Billboard 200 med over 65 000 solgte plater på en uke.
Singelen «Redneck» ble nominert til en Grammy for Best Metal Performance i 2007, men tapte mot Slayer med «Eyes of the Insane».


== Sporliste ==
«Walk with Me in Hell» – 5:11
«Again We Rise» – 4:30
«Redneck» – 3:41
«Pathetic» – 4:31
«Foot to the Throat» – 3:13
«Descending» – 3:35
«Blacken the Cursed Sun» – 5:28
«Forgotten (Lost Angels)» – 3:05
«Requiem» – 4:10
«More Time to Kill» – 3:36
«Beating on Death's Door» – 5:06


== Eksterne lenker ==
(en) Sacrament på Discogs 
(en) Sacrament på MusicBrainz
Kontraktsproduksjon

En kontraktsprodusent driver med kontraktsproduksjon, produksjon av komponenter eller produkter for et annet, betalende firma. Mange industrier benytter seg av denne metoden, spesielt innenfor grenene  fly, forsvar, datamaskiner, halvleder, energi, medisinsk, and bilindustri. Noen former for kontraktproduksjon inkluderer CNC-arbeid. komplekse sammensetninger, aluminiumstøping, sliping, uthulling, tannhjul eller smiing.
Et firma (vanligvis en OEM) fremviser et design eller en formel til kontrakprodusenten, som returnerer et prisforslag basert på arbeidsbehov, toll, materialkostnader og nødvendige prosesser. Firmaet vil vanligvis motta prisforslag fra flere kontraktsprodusenter i en budrunde.Vinneren vil produsere varen for OEMen til en avtalt pris, og tar på seg ansvaret for produksjon og transport av produkter på vegne av OEM.
Mange velkjente firmaer bruker kontraktsprodusenter som et alternativ til å drifte og vedlikeholde egne fabrikker. Kontraksptodusenter kan brukes til produksjon av alt fra enkle komponenter til ferdige prdukt. Printere, datamaskiner og mobildetelefoner er eksempler på produkter som ofte produseres på denne måten.
I en internasjonal sammenheng kan bruken av kontrakprodusenter gi skattefordeler for hovedfirmaet.
Samuel Påhlsson

Samuel Påhlsson (født 17. desember 1977 i Ånge) er en svensk ishockeyspiller.
Påhlsson er løper, og hans profesjonelle karriere begynte i MoDo Hockey. Han ble draftet til NHL av Colorado Avalanche som nr 176 i draften i 1996. Han har imidlertid ikke spilt for Colorado, da han ble byttet bort til Boston Bruins hvor han spilte 17 kamper før han ble solgt videre til Anaheim Mighty Ducks. Under lockoutsesonegn 2004/2005 spilte han i Frölunda hvor han vant SM-gull. Han var også med i Sveriges herrelandslag i ishockey da de vant OL-gull i Vinter-OL 2006 i Torino i 2006.
I sesongen 2006/2007 ble han nominert til årets beste defensive løper i NHL, Frank J. Selke Trophy.  I 2007 vant han Stanley Cup med Anaheim.


== Meritter ==
SM-gull med Frölunda HC i 2005
Olympisk mester i Ishockey under Vinter-OL 2006
Stanley Cup-mester med Anaheim Ducks i 2007


== Klubber ==
Anaheim Ducks
Frölunda HC
Mighty Ducks of Anaheim
Cincinnati Mighty Ducks
Boston Bruins
MODO Hockey
Ånge IK


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Samuel Påhlsson – Olympedia 
(en) Samuel Påhlsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Samuel Påhlsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Samuel Påhlsson – National Hockey League (NHL) 
(en) Samuel Påhlsson – Eurohockey.com 
(en) Samuel Påhlsson – Hockeydb.com 
(en) Samuel Påhlsson – Hockey-Reference.com 
(en) Samuel Påhlsson – Legends of Hockey 
(en) Samuel Påhlsson – Eliteprospects.com
Once Sent from the Golden Hall

Once Sent from the Golden Hall er debutalbumet til Amon Amarth og ble utgitt den 12. februar 1998.


== Sporliste ==
«Ride for Vengeance» (4:30)
«The Dragons' Flight across the Waves» (4:35)
«Without Fear» (4:42)
«Victorious March» (7:58)
«Friends of the Suncross» (4:43)
«Abandoned» (6:02)
«Amon Amarth» (8:08)
«Once Sent from the Golden Hall» (4:11)


== Eksterne lenker ==
(en) Once Sent from the Golden Hall på Discogs 
(en) Once Sent from the Golden Hall på MusicBrainz 
(en) Once Sent from the Golden Hall på Spotify 
(en) Once Sent from the Golden Hall på AllMusic
Sorrow Throughout the Nine Worlds

Sorrow Throughout the Nine Worlds er Amon Amarths første EP og ble utgitt den i april 1996.


== Sporliste ==
«Sorrow Throughout the Nine Worlds» – 3:51
«The Arrival of the Fimbul Winter» – 4:26
«Burning Creation» – 5:04
«The Mighty Doors of the Speargod's Hall» – 5:43
«Under the Grayclouded Winter Sky» – 5:38


== Eksterne lenker ==
(en) Sorrow Throughout the Nine Worlds på Discogs 
(en) Sorrow Throughout the Nine Worlds på MusicBrainz 
(en) Sorrow Throughout the Nine Worlds på Encyclopaedia Metallum 
(en) Sorrow Throughout the Nine Worlds på AllMusic
Beijing metro

Beijings metro, Beijing subway (北京地铁), går gjennom det sentrale Beijing og forstedene rundt. Metroen består av åtte linjer, men en samlet lengde på 199,3 km med skinner. En niende linje, linje 4, vil bli åpnet i 2009. Den har 123 stasjoner og 3,51 millioner daglige reisende. Det er det nest lengste metro-systemet i Fastlands-Kina, etter Shanghai Metro og har flest daglige reisende. Det finnes planer om å utvide metroen til 19 linjer og 561 km med skinner fram mot 2015, men allerede til sommer-OL i 2008 ble metroen utvidet med flere linjer.


== Airport Express ==
Airport Express-linjen (28,5 km) forbinder de sentrale delene av Beijing med den internasjonale flyplassen nordøst for Beijing. Airport Express-linjen er helautomatisk og har førerløse tog. Fra denne linjen kan man bytte til tunnelbanens linje 2, 10 og 13. Airport Express har en spesiell billett.


== Rutenett ==

Batonglinjen er en forlengning av Linje 1 som overlapper på to stasjoner før den fortsetter ut i de østre delene av Beijing.


== Kilder ==
ABB Group om Beijings metro.


== Eksterne lenker ==
(zh) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Beijing Subway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Beijing Subway – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Framstegspartiet (Finland)

Framstegspartiet (Kansallinen Edistyspuolue, bokstavelig «Nasjonalt Fremskrittsparti») var et finsk liberalistisk parti mellom 1918 og 1951. Partiet stod for omfattende sosiale reformer og en moderat linje i språkspørsmålet mellom finsk og svensk. Kjente medlemmer av partiet var Kaarlo Juho Ståhlberg og Risto Ryti, den første og femte presidenten i Finland, og Sakari Tuomioja, A. K. Cajander og Eero Erkko.
Partiet opphørte i våren 1951, etter at de fleste av partiets medlemmer hadde hoppet over til partier som Suomen Kansanpuolue. Andre medlemmer under ledelse av Sakari Tuomioja opprettet partiet Vapaamielisten Liitto.
Sverre Narve Ludvigsen

Sverre Narve Ludvigsen (født 27. november 1904, død 1. januar 1971) var en norsk arkitekt fra Larvik. Han ble uteksaminert ved NTH i Trondheim i 1929. Ludvigsen arbeidet i Oslo-firmaet Blakstad-Munthe Kaas i sytten år. I 1934 tegnet han funkishuset Felumbgården (Torvet 6) i Larvik. Paviljongen i Bøkeskogen ble oppført i 1936 etter Ludvigsens tegninger.
I 1947 begynte Ludvigsen med egen praksis og var ansvarlig for flere bygg og store bygningsprosjekter i Norge på 1930-, 1940- og 1950-tallet, slik som Kongsvinger rådhus og kino samt en rekke nye boligfelt i Oslo, blant annet Lille Ekeberg. Han var særskilt interessert i å tegne boliger til bevegelseshemmede.


== Referanser ==
Lauren Conrad

Lauren Katherine Conrad (født 1. februar 1986 i Laguna Beach i California) er en amerikansk TV-kjendis, moteskaper og forfatter. Conrad ble kjent i 2004 igjennom realityserien Laguna Beach: The Real Orange County. Serien fulgte henne og vennene i hverdagen.
I 2006 hadde spin-off-serien The Hills premiere. Den handler om Conrads liv etter at hun flyttet til Los Angeles. 


== Bibliografi ==
2009: L.A. Candy
2010: Sweet Little Lies
2010: Sugar and Spice
2010: Lauren Conrad Style
2012: The Fame Game
2012: Lauren Conrad Beauty
2012: Starstruck
2013: Infamous


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lauren Conrad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lauren Conrad på Internet Movie Database 
(fr) Lauren Conrad på Allociné 
(en) Lauren Conrad på AllMovie 
(en) Lauren Conrad hos Rotten Tomatoes 
(en) Lauren Conrad hos The Movie Database