Zadie Smith

Zadie Smith (født 25. oktober 1975) er en britisk romanforfatter som har skrevet en rekke betydningsfulle romaner; særlig i hennes debut, Hvite tenner (2000). I 2003 ble hun inkludert i det britiske litterære tidsskriftet Grantas liste over de tyve beste unge forfattere.


== Bibliografi ==


=== Tidlig liv ===
Zadie Smith ble født som Sadie Smith i nordvestlige London i bydelen Brent, hovedsakelig et arbeiderklassestrøk, av en mor, Yvonne McLean, fra Jamaica, og en engelsk far, Harvey Smith. Hennes mor hadde vokst opp på Jamaica og utvandret til England i 1969. Ekteskapet var farens andre, og hun har en halvsøster, en halvbror, og to yngre brødre hvorav den ene er rapperen og stand-up komikeren Doc Brown og den andre er rapperen Luc Skyz. Som barn var hun begeistret for steppedans og som tenåring ønsket hun en karrire som skuespiller i musikaler, og som student på universitetet tjente hun penger som jazzsanger og ønsket å bli journalist.
Hennes foreldre ble skilt da hun var i tenårene. Da hun var 14 år endret hun stavemåten på fornavnet til «Zadie». Til tross for tidligere ambisjoner utviklet litteratur som hennes viktigste interesse og ble en modell for en hennes framtidige karriere.


=== Utdannelse og karriere ===
Smith gikk på King's College ved University of Cambridge hvor hun studerte engelsk litteratur. I et intervju med avisen The Guardian i 2000 var Smith ivrig etter å rette en tidligere påstand i en avis at hun hadde forlatt universitetet med en dobbel First. «Faktisk fikk jeg en Third i mine Part Ones,» sa hun. Ved Cambridge utga hun en rekke noveller i en samling av studentskrifter kalt May Anthologies. Disse tiltrakk seg oppmerksomhet fra en utgiver som tilbød henne kontrakt for hennes første roman. Smith besluttet å kontakte en litterær agent og ble opptatt hos Wylie Agency på lite annet grunnlag enn ett kapittel.
Zadie Smith synes å ha blitt avvist for en posisjon i Cambridge Footlights av den populære britiske komiske dobbeltvirkende Mitchell & Webb mens de alle tre var studenter ved Cambridge på 1990-tallet.Hvite tenner (White Teeth) ble introdusert for forlagene i 1997, lenge før den var fullført. På grunnlag av et delvis manuskript startet en auksjon for rettighetene blant ulike utgivere, og Hamish Hamilton vant i Storbritannia. Smith fullførte Hvite tenner i løpet av hennes siste år ved Cambridge, og boken ble utgitt i 2000. Den ble øyeblikkelig en bestselger. Den ble rost internasjonalt og vant en rekke priser. Romanen ble tilpasset for fjernsyn i 2002 av Channel 4. Hun hadde også posisjonen som «forfatter i residens» ved ICA i London og deretter utga som redaktør en antologi av tekster om sex, Piece of Flesh, som var kulminasjonen av denne rollen.
I intervjuer har hun rapportert at den intensiv publisiteten som omga hennes første roman hadde gitt henne en tid med skrivesperre. Uansett, hennes andre roman, The Autograph Man, ble utgitt i 2002, og ble også en kommersiell suksess, skjønt anmelderne var langt fra like positivt enige som de hadde vært med Hvite tenner.
Etter utgivelsen av hennes andre roman besøkte Smith USA som medlem (fellow) i 2002-2003 på Radcliffe Institute for Advanced Study Fellow ved Harvard University. Hun begynte arbeidet på en fortsatt upublisert bok med essay, Romanens moral (The Morality of the Novel), også kjent som «Mislykkes bedre» («Fail Better») hvor hun betrakter et utvalg av 1900-tallets forfattere gjennom brennglass av moralfilosofi.
Hennes andre roman ble fulgt av hennes tredje, On Beauty, utgitt i september 2002 og som har handling hovedsakelig i og rundt den amerikanske byen Boston og som fikk større anerkjennelse. Denne romanen ble kortlistet for Bookerprisen, og hun fikk i 2006 Orangeprisen for den.
Mens hun for tiden underviser i fiksjon ved Columbia University School of the Arts vil hun gå til New York University som fast ansatt professor i skjønnlitteratur fra 1. september 2010.


=== Privatliv ===
Zadie Smith møtte Nick Laird, poet og romanforfatter, ved Universitetet i Cambridge. De giftet seg i 2004 i Cambridge, og hun dedikerte On Beauty til «min kjære Laird». Paret levde i Monti i Roma fra november 2006 til 2007 og har nå base både i New York (hvor de begge underviser kreativ skriving ved Columbia University) og Kilburn, London


== Bibliografi ==


=== Noveller ===
«Mirrored Box» i The May Anthology of Oxford and Cambridge Short Stories (1995)
«The Newspaper Man» i The May Anthology of Oxford and Cambridge Short Stories (1996)
«Mrs. Begum's Son and the Private Tutor» i The May Anthology of Oxford and Cambridge Short Stories (1997)
«Picnic, Lightning» i The May Anthology of Oxford and Cambridge Short Stories (1997)
«Stuart» i The New Yorker Winter Fiction Issue 1999.
«The Girl with Bangs» i Timothy McSweeney's Quarterly Concern, Issue 6, 2001.
«The Trials of Finch» i The New Yorker Winter Fiction Issue 2002.
«Martha, Martha» i Granta 81: Best of Young British Novelists (2003)
«Hanwell in Hell» i The New Yorker 27. september 2004.
«Hanwell Snr» i The New Yorker 14. mai 2007; samlet i The Book of Other People (2007)


=== Romaner ===
White Teeth (2000). – Utgitt på norsk som Hvite tenner. Oversatt av Torleif Sjøgren-Erichsen. (Aschehoug, 2001)
The Autograph Man (2002). – Utgitt på norsk som Autografmannen. Oversatt av Kari og Kjell og Risvik. (Aschehoug, 2003)
On Beauty (2005). – Utgitt på norsk som Om skjønnhet. Oversatt av Kari og Kjell og Risvik. (Aschehoug, 2006)
NW (2012). – Utgitt på norsk som NW. Oversatt av Kari og Kjell og Risvik. (Aschehoug, 2013)


=== Redaktør av antologier ===
Piece of Flesh (2001), en antologi av erotiske noveller med Daren King, Toby Litt og Matt Thorne.
The Book of Other People (2007), 23 noveller av 23 ulike forfattere, blant dem Nick Hornby, Colm Tóibín, og andre.


=== Essay og andre skrifter ===
«On the Road: American Writers and Their Hair», essay skrevet for å bli lest høyt ved Neal Pollacks Timothy McSweeney's Festival of Literature, Theater, and Music, 2001.
«We proceed in Iraq as hypocrites and cowards – and the world knows it» i The Guardian, 27. februar 2003.
«The divine Ms H» i The Guardian, 1. juli 2003, et essay om Katharine Hepburn.
«The Limited Circle is Pure» i The New Republic, 3. november 2003, et essay om Franz Kafka for en nyutgivelse i 2005 Prosessen hvor hun skrev forordet til.
«Love, Actually» i The Guardian, 1. november 2003, et essay om E. M. Forster, basert på hennes forelesning ved Gielgud Theatre i London den 22. oktober 2003.
«You Are In Paradise» i The New Yorker, 14. juni 2004, essay om ferie.
«Shades of Greene» i The Guardian, 18. september 2004, introduksjon til hundreårsutgaven av The Quiet American av Graham Greene.
«The Zen of Eminem» i VIBE 2005, et essay om rapperen Eminem.
«We are family» i The Guardian, 4. mars 2005, et intervju av Zadie Smith med hennes bror Doc Brown.
«Nature's Work of Art» i The Guardian, 15. september 2005, et essay om Greta Garbo.
«Fail better» i The Guardian, 13. januar 2007, et essay om skriving.
«What does soulful mean?» i The Guardian, 1. september 2007, et essay om Hurstons Their Eyes Were Watching God.
«F. Kafka, Everyman» i The New York Review of Books, 17. juli 2008, en anmeldelse av The Tremendous World I Have Inside My Head: Franz Kafka: A Biographical Essay, av Louis Begley.
«Dead man laughing» i The New Yorker, 22. & 29. desember 2008, en personlig historie om hennes families forhold til humor.
Changing My Mind (2009), en samling essayer om skriving.
On optimism and despair (2016), tale holdt under mottakelsen av Welt Litteraturpris


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tew, Philip (2009): Zadie Smith. London and New York: Palgrave Macmillan.
Walters, Tracey (red.) (2008): Zadie Smith: Critical Essays. New York: Peter Lang Publications.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Zadie Smith – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zadie Smith på Internet Movie Database 
(en) Zadie Smith hos The Movie Database 
(en) Zadie Smith på Twitter 
(en) Zadie Smith på Facebook 
Zadie Smith på Ameblo 
(en) «Only Connect», et intervju med Zadie Smith v Joy Press for Village Voice.
(en) «She's young, black, British – and the first publishing sensation of the millennium», et intervju med The Guardian.
(en) «White Knees» (PDF), et essay om Smiths utgivelser av Wyatt Mason i oktoberutgivelsen av Harper's Magazine.
(en) A doodle by Smith from The Guardian Hay festival 2004
(en) Smith article archive fra The New York Review of Books