jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Falcatifoliumslekten

Falcatifolium-slekten (latin: Falcatifolium) er en slekt i gultrefamilien, en gruppe sørlige bartrær. Slekten ble beskrevet i 1969 og har fem arter, spredd fra Filippinene, til Indonesia, Borneo, Ny-Guinea, Ny-Caledonia og Kepulauan Riau. 
Artene vokser spredt på enkeltøyer, herunder Sulawesi og Mindanao, og er truet av tap av habitat og tømmerhogst. 
Falcatifolium taxoides  på Ny-Caledonia er vertsplante for verdens eneste parasittiske bartre, nemlig arten Parasitaxus usta som også er medlem av gultrefamilien.


== Arter ==
Falcatifolium, fem arter
Falcatifolium angustum (Malaysia)
Falcatifolium falciforme (Borneo)
Falcatifolium gruezoi
Falcatifolium papuanum (Ny-Guinea)
Falcatifolium sleumeri (Indonesia)
Falcatifolium taxoides (Ny-Caledonia)


== Eksterne lenker ==
(en) Falcatifoliumslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Falcatifoliumslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Falcatifoliumslekten hos Fossilworks 
(en) Falcatifoliumslekten hos NCBI 
(en) Falcatifoliumslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Falcatifoliumslekten hos Tropicos 
Falcatifolium – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database – Podocarpaceae oversikt fra Conifers.org
Arne Sejersted

Arne Sejersted (født 18. juli 1877 i Trondheim, død 17. desember 1960 i Lillesand) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Sejersted ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med Willy Gilbert, Trygve Schjøtt, Charles Arentz, Robert Giertsen, Halfdan Schjøtt og Otto Falkenberg olympisk gull i klassen 10 meter type 1919 med den norske båten «Mosk II». Det var kun én båt i denne klassen.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i seiling, 10-metersklassen type 1919


== Eksterne lenker ==
(en) Arne Sejersted – Olympedia 
(en) Arne Sejersted – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arne Sejersted – databaseOlympics.com (arkivert)
Trygve Schjøtt

Trygve Schjøtt (født 5. september 1882 i Bergen, død 18. desember 1960 i Kvinnherad) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Schjøtt ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med Willy Gilbert, Arne Sejerstad, Charles Arentz, Robert Giertsen, Halfdan Schjøtt og Otto Falkenberg olympisk gull i klassen 10 meter type 1919 med den norske båten «Mosk II». Det var kun én båt i denne klassen. Han var søskenbarn til Halfdan Schjøtt, som også var mannskap på «Mosk II».


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i seiling, 10-metersklassen type 1919


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trygve Schjøtt – Olympics.com 
(en) Trygve Schjøtt – Olympic.org 
(en) Trygve Schjøtt – Olympedia 
(en) Trygve Schjøtt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Trygve Schjøtt – databaseOlympics.com (arkivert)
Halfdan Schjøtt

Halfdan Schjøtt (født 26. desember 1893 i Bergen, død 14. februar 1974 samme sted) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Schjøtt ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med Willy Gilbert, Arne Sejerstad, Trygve Schjøtt, Charles Arentz, Robert Giertsen og Otto Falkenberg olympisk gull i klassen 10 meter type 1919 med den norske båten «Mosk II». Det var kun én båt i denne klassen. Han er søskenbarn til Trygve Schjøtt, som også var mannskap på «Mosk II»


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i seiling, 10-metersklassen type 1919


== Eksterne lenker ==
(en) Halfdan Schjøtt – Olympics.com 
(en) Halfdan Schjøtt – Olympic.org 
(en) Halfdan Schjøtt – Olympedia 
(en) Halfdan Schjøtt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Halfdan Schjøtt – databaseOlympics.com (arkivert)
Otto Falkenberg (1885–1977)

For Otto Falkenberg fra Oslo, se Otto Falkenberg (1885–1969)Otto Gabriel Grubbe Dietrichson Falkenberg (født 9. januar 1885 i Stjørdal, død 21. juli 1977 i Oslo) var en norsk forretningsmann og seiler.
Han var sønn av distriktslege Johannes Emil Falkenberg fra Fredrikstad og Hanna Berntine Rise fra Stjørdal. Otto Falkenberg vokste opp i Alversund og Bergen, der faren hadde sitt virke. Han seilte i utenriksfart i tenårene. Senere gikk han inn i merkantile stillinger som blant annet kontorist ved et handelshus i Dunkerque i Frankrike og regnskapsfører ved Ingeniør M.O. Schøyens Bilcentraler AS i Oslo. Han ble etterhånden eiendomsmegler i hovedstaden.
I 1947 ble Falkenberg dømt til straffarbeid, bøter og tap av bevillingen som eiendomsmegler i tre år under landssvikoppgjøret.Falkenberg var medlem av Kongelig Norsk Seilforening i Oslo. Falkenberg ble olympisk mester i seiling under sommer-OL i 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med Willy Gilbert, Arne Sejersted, Trygve Schjøtt, Charles Arentz, Robert Giertsen og Halfdan Schjøtt olympisk gull i klassen 10 meter type 1919 med den norske båten «Mosk II». Det var kun én båt i denne klassen.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i seiling, 10-metersklassen type 1919


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otto Falkenberg – Olympedia 
(en) Otto Falkenberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Otto Falkenberg – databaseOlympics.com (arkivert)
Halocarpusslekten

Halocarpus-slekten (latin: Halocarpus) er en slekt i gultrefamilien, en gruppe sørlige bartrær. Slekten har 3 eviggrønne arter av busker og trær, endemisk på New Zealand. Tidligere ble artene tilskrevet slekten Dacrydium.
Halocarpus bidwillii eller «Bog Pine», «Mountain Pine», vokser fra nesten helt nord på North Island, og ned hele South Island. Treet trives i lavlandet, og blir sjelden mer enn 3-4 meter høyt. De spiralsatte bladene er skjellaktige, og inntil 2 mm lange, men inntil 5 mm når de er unge skudd. Konglene er bæraktige, hvite og kjøttfulle.
Halocarpus biformis eller «yellow pine», «pink pine», kan bli inntil 10 meter høyt, men i åpent lende er den normalt en buskplante. Den finnes i høylandet på det vulkanske høyplatået på North Island, og i lavlandet på South Island og Stewart Island.
Halocarpus kirkii eller «Monoao» vokser i skogsområdene opp til 700 moh. på North Island. Arten er sjelden, og et buskaktig eller mellomstort tre, inntil 25 m høyt. De unge skuddene bæres inntil treet er ca. 10 meter høyt. Bladene er læraktige og inntil 40 mm lange. Den må ikke forveksles med navnebroren Manoao colensoi eller «Silver pine», som også vokser på new Zealand.


== Arter ==
Halocarpus, 3 arter
Halocarpus bidwillii (New Zealand)
Halocarpus biformis (New Zealand)
Halocarpus kirkii (New Zealand)


== Eksterne lenker ==
(en) Halocarpusslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Halocarpusslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Halocarpusslekten hos Fossilworks 
(en) Halocarpusslekten hos NCBI 
(en) Halocarpusslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Halocarpusslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Halocarpus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Halocarpus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database – Podocarpaceae oversikt fra Conifers.org
Charles Arentz

Charles Acher Arentz (født 8. november 1878 i Kabelvåg, død 25. september 1968 i Stavern) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Arentz ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med, Willy Gilbert, Arne Sejerstad, Trygve Schjøtt, Robert Giertsen, Halfdan Schjøtt og Otto Falkenberg olympisk gull i klassen 10 meter type 1919 med den norske båten «Mosk II». Det var kun en båt i denne klassen.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i seiling, 10-metersklassen type 1919


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Arentz – Olympedia 
(en) Charles Arentz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charles Arentz – databaseOlympics.com (arkivert)
Lagarostrobos franklinii

Lagarostrobos er en monotypisk slekt i gultrefamilien, en gruppe sørlige bartrær. Slekten har bare én kjent art, Lagarostrobos franklinii på Tasmania i Australia. På engelsk kalles den «Huon Pine». 
En annen art, Lagarostrobos colensoi på New Zealand, er nå overført til slekten Manao.
Lagarostrobos franklinii er et langsomt-voksende, buskaktig gultre, inntil 20 meter høyt, i sjeldne tilfeller 30 meter. Det har ofte hengende grener, og kan bli inntil 2 000 år gammelt. Bladene er spiralsatt, små og skjellaktige, inntil 3 mm lange. Bladverket dekker stilkene nesten helt. Det er hann- og hunn-kongler på ulike trær. Hannkonmglene er gule og inntil 8 mm lange. Modne frøkongler er kjøttfulle og bæraktige. hanntrær kan trolig reprodusere (klone) seg selv vegetativt. 
Naturlig kvae hindrer forråtnelse av trevirket. Substansen metyleugenol gir treet sin lukt og konserverende egenskaper.  
Trevirket er gyllenbrunt og svært ettertraktet, og trues av tømmerhogst. De gjenværende habitatene er alle vernet.


== Arter ==
Lagarostrobos, 1 art
Lagarostrobos franklinii (Tasmania)
Lagarostrobos colensoi = syn. Manoao colensoi


== Eksterne lenker ==
(en) Lagarostrobos franklinii i Encyclopedia of Life 
(en) Lagarostrobos franklinii i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lagarostrobos franklinii hos Fossilworks 
(en) Lagarostrobos franklinii hos ITIS 
(en) Lagarostrobos franklinii hos NCBI 
(en) Lagarostrobos franklinii hos The International Plant Names Index 
(en) Lagarostrobos franklinii hos Tropicos 
(en) Kategori:Lagarostrobos franklinii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lagarostrobos franklinii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lagarostrobos franklinii – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database – Podocarpaceae oversikt fra Conifers.org
Tasmanian Wilderness World Heritage Area Arkivert 8. september 2008 hos Wayback Machine.
Tasmanian parks guide
Molloy, B. P. J. 1995. «Manoao (Podocarpaceae), a new monotypic conifer genus endemic to New Zealand». New Zealand Journal of Botany 33: 183-201. Available online PDF
Gatúnsjøen

Gatúnsjøen (spansk Lago Gatún) er en kunstig innsjø, som ble laget i gjennom å demme opp elven Rio Chagres, som utgjør en del av Panamakanalen.
Sjøen ble bygget mellom 1907 og 1913, da Gatúndammen ble reist i Chagreselva. Den gangen var dette verdens største innsjø av jord, og sjøen var verdens største innsjø skapt av menneske. Innsjøen har er areal på 425 km² ved en normal vannstand på 26 m over havflaten, da er det 5,2 kubikkilometer vann i sjøen.
Siden nedbørsmengden i Panama er veldig variabel gjennom året og skipstrafikken gjennom slusene gjør at mye vann blir sluppet ut i havet fra sjøen, er vannet i sjøen en viktig del av driften av Panamakanalen.
Manoao

Manoao er en monotypisk slekt i gultrefamilien, en gruppe sørlige bartrær. Slekten har bare én kjent art, Manao colensoi på New Zealand. På engelsk kalles den «Silver pine», eller lokalt med maorinavnet «manoao». 
En annen art, Lagarostrobos franklinii på Tasmania, er systematisert under den monotypiske søsterslekten Lagarostrobos.
Manoao colensoi er et langsomt-voksende gultre, inntil 15 meter høyt. Det foretrekker skyggefulle og fuktige vekstområder på New Zealand, og trues av tidligere tiders hogst. Treet gir fine ,rette planker som er ettertraktede bruksmaterialer. Den må ikke forveksles med navnebroren «Manoao» (Halocarpus kirkii) som også vokser på New Zealand.


== Arter ==
Manoao, 1 art
Manoao colensoi = syn. Lagarostrobos colensoi eller «Silver pine»


== Eksterne lenker ==
(en) Manoao i Encyclopedia of Life 
(en) Manoao i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Manoao hos NCBI 
(en) Manoao hos The International Plant Names Index 
(en) Manoao hos Tropicos 
(en) Kategori:Manoao colensoi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Manoao colensoi – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database – Podocarpaceae oversikt fra Conifers.org
Molloy, B. P. J. 1995. «Manoao (Podocarpaceae), a new monotypic conifer genus endemic to New Zealand». New Zealand Journal of Botany 33: 183-201. Available online PDF
Parasitaxus

Parasitaxus er en monotypisk slekt i gultrefamilien, en gruppe sørlige bartrær. Slekten har bare én kjent art, Parasitaxus usta på Ny-Caledonia. Den ble beskrevet av Viellard i 1861, som Podocarpus ustus.
Parasitaxus usta er unik som verdens eneste parasittiske bartre, den er parasittisk på et annet medlem av Podocarpaceaefamilien, nemlig Falcatifolium taxoides på Ny-Caledonia. Parasitaxus usta mangler røtter, den trekker vann fra vertsplantens røtter. 
Antakelig er arten svært nært beslektet med slekten Lepidothamnus, og da særlig med arten Lepidothamnus fonkii som vokser i Sør-Amerika.


== Arter ==
Parasitaxus, 1 art
Parasitaxus usta (Ny-Caledonia)


== Eksterne lenker ==
(en) Parasitaxus i Encyclopedia of Life 
(en) Parasitaxus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parasitaxus hos NCBI 
(en) Parasitaxus hos The International Plant Names Index 
(en) Parasitaxus hos Tropicos 
(en) Kategori:Parasitaxus usta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Parasitaxus usta – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database – Podocarpaceae oversikt fra Conifers.org
Gymnosperm Database: Parasitaxus ustus
Nickrent, D. (2006). Parasitic Plants: «Is Parasitaxus Parasitic?»
Lepidothamnusslekten

Lepidothamnus-slekten (latin: Lepidothamnus) er en slekt i gultrefamilien, en gruppe sørlige bartrær. Slekten har 3 eviggrønne arter av busker og trær, to arter endemiske på New Zealand og en i Chile og Argentina. 
Lepidothamnus fonkii i Chile og noen habitater i Argentina, er en krypende, lav buskaktig og eviggrønn vekst, som trives i myrlandskap og våtmark.
Lepidothamnus intermedius eller «Yellow Silver Pine», vokser kun på New Zealand. Den er en lav, krypende busk.
Lepidothamnus laxifolius vokser også utelukkende på New Zealand.


== Arter ==
Lepidothamnus, 3 arter
Lepidothamnus fonkii (Chile, Argentina)
Lepidothamnus intermedius (New Zealand)
Lepidothamnus laxifolius (New Zealand)


== Eksterne lenker ==
(en) Lepidothamnusslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Lepidothamnusslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lepidothamnusslekten hos Fossilworks 
(en) Lepidothamnusslekten hos NCBI 
(en) Lepidothamnusslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Lepidothamnusslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Lepidothamnus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lepidothamnus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database – Podocarpaceae oversikt fra Conifers.org
Microcachrys

Microcachrys-slekten (latin: Microcachrys) er en monotypisk slekt i gultrefamilien, en gruppe sørlige bartrær. Slekten har bare én kjent art, Microcachrys tetragona på Tasmania. 
Microcachrys tetragona er lav og hardfør, og vokser meget langsomt. Den blir inntil 1 meter høy, og trives best i høyfjellet på næringsfattig mark. Bladene er skjelløaktige, og ofte parallellstilt. 
Den kan minne om arten Diselma archeri innenfor sypressfamilien, men er ikke beslektet med denne.


== Arter ==
Microcachrys, 1 art
Microcachrys tetragona (Tasmania)


== Eksterne lenker ==
(en) Microcachrys i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Microcachrys hos NCBI 
(en) Microcachrys hos The International Plant Names Index 
(en) Microcachrys hos Tropicos 
(en) Kategori:Microcachrys tetragona – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Microcachrys tetragona – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Microcachrys tetragona – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database – Podocarpaceae oversikt fra Conifers.org
Den store Norske Humorfestivalen

Den store Norske Humorfestivalen er en årlig humorfestival med stand-up og underholdning på ulike arenaer i Stavanger og Sandnes som ble etablert 1. april 1992. De fem personene som stiftet festivalen var Terje Vallestad, Rolf Norås, Steinar Lyse, Svein Erik Reienes og Per Inge Torkelsen.
Humorfestivalen er den største humorfestivalen i Norge og den eneste festivalen for scenekunst i Stavanger. Festivalen arrangeres hvert år rundt månedsskiftet september/oktober. Den Store Norske Humorfestivalen er organisert som en stiftelse med et eget styre.
Den Store Norske Humorfestivalen har som målsetting å arrangere en årlig internasjonal humorfestival på høyt kunstnerisk nivå i Stavanger [1]. Hvert år deltar store og små artister fra inn og utland på Humorfestivalen og det har blant annet vært internasjonale storheter som Jo Brand, Craig Charles, Harry Hill,Bill Bailey, The Umbilical Brothers, Tim Minchin og Gamarjobat på festivalen.


== Eksterne lenker ==
Humorfestivalen.no: Hjemmeside
Diselma

Diselmaslekten (latin: Diselma) er en slekt av nåletrær i sypressfamilien. Den har bare én art – Diselma archeri – som vokser på Tasmania i Australia.
Diselma archeri er et lite, inntil 6 meter høyt bartre. Det vokser på vestkysten av øya samt rundt innsjøen Lake St. Clair. Bladen er skjellaktige og 2–3 mm korte, og er plassert i fire rekker. Konglene er bare 2–3 mm lange, og går fra grønt til brunt under modningen gjennom den 7-8 måneders lange vekstsesongen. Konglen har to skjell og bærer bare to frø.


== Arter ==
Diselma, 1 art
Diselma archeri (Tasmania)


== Eksterne lenker ==
(en) Diselma i Encyclopedia of Life 
(en) Diselma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Diselma hos NCBI 
(en) Diselma hos The International Plant Names Index 
(en) Diselma hos Tropicos 
(en) Kategori:Diselma archeri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Diselma archeri – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diselma archeri – detaljert informasjon på Wikispecies
Hanan al-Shaykh

Hanan al-Shaykh (født 1945 i Beirut) er en forfatter fra Libanon. Hun arbeidet for avisen Al-Nahar frem til 1975 da hun emigrerte på grunn av borgerkrigen som hadde brutt ut i Libanon.


== Utgivelser på norsk ==
Jeg feier solen av hustakene (2000), oversatt fra engelsk av Bente Klinge
Bare i London (2002),  oversatt fra engelsk av Bente Klinge
Gresshoppen og fuglen. Min mors historie (2010), oversatt fra engelsk av Bente Klinge


== Utgivelser oversatt til engelsk ==
Women of Sand and Myrrh (1992)
The Story of Zahra
Beirut Blues (1992)
Only in London  (2001)
I Sweep the Sun Off Rooftops (2002)
The Persian Carpet


== Utgivelser på arabisk ==
Selvmordet til en død mann, fritt oversatt, 1970 (انتحار رجل ميت)
Djevelens hest, fritt oversatt, 1975
Fortellingen om Zahra, fritt oversatt, 1980 (حكاية زهراء)
Det persiske teppet i arabiske fortellinger (eng. "short stories"), fritt oversatt, 1983
Lukten av en gaselle, fritt oversatt, 1988 (مسك الغزال)
Post fra Beirut, fritt oversatt, 1992 (بريد من بيروت)


== Se også ==
Arabiske forfattere


== Referanser ==
Kremmertorget

Kremmertorget er et kjøpesenter i Leiret i Elverum. Senteret ligger i Elverum sentrum, i nærheten av sykehuset og Elverum kirke. Senteret er 25 700 kvm stort og rommer 45 butikker, blant annet flere av de vanlige kjedebutikkene: Hennes & Mauritz, Cubus, Lindex, Dressmann, Torshov Birekvisita, Meny og tidligere også Clas Ohlson fram til 2021 da denne butikken flyttet inn på konkurrentsenteret Amfi Elverum.Omsetningen i 2009 var på 429 millioner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Millionær

En millionær er en person med en formue på en million valutaenheter eller mer. Begrepets betydning varierer altså kraftig avhengig av hvilken valuta det gjelder.


== 2004 ==


=== USA ===
Ifølge TNS Financial Services hadde 8,2 millioner amerikanske husholdninger en nettoformue på minst 1 million USD ved utgangen av 2004


=== Sverige ===
Ifølge SCB var 14 % av Sveriges befolkning millionærer i år 2005.


== Referanser ==
Rødtopplundmåler

Rødtopplundmåler (Perizoma bifaciata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er bare funnet noen få ganger langs Oslofjorden i Norge og blir vurdert som sårbar (VU) på Norsk rødliste for arter.


== Utseende ==
En nokså liten (vingespenn 18 – 21 mm), slank, mer eller mindre brunlig måler. Forvingen kan variere i grunnfarge fra lyst gulbrun til mørkt rødbrun, som oftest med et bredt, mørkere tverrbånd i midten, men dette kan være utydelig. Båndet er kantet på begge sider med brede, doble, uregelmessig buktede hvite bånd. Vingespissen har en hvit, trekantet flekk. Bakvingen er gråhvit. Larven er kraftig, lyst grågrønn med korte, hvite børster.


== Levevis ==
Arten har larver som lever i frøkapslene til rødtopp (Odontites spp.) og store arter av øyentrøst (Euphrasia spp.), begge i snylterotfamilien (Orobanchaceae). Denne arten overvintrer som puppe, noen ganger kan den ligge over ett eller flere år, noe som er uvanlig for målere. De voksne sommerfuglene flyr i juli–august.


== Utbredelse ==
Arten finnes i den palearktiske sone. I Norge er den sjelden og bare funnet i Østfold, Akershus, Vestfold og Aust-Agder.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) rødtopplundmåler i Encyclopedia of Life 
(en) rødtopplundmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rødtopplundmåler hos Artsdatabanken 
(sv) rødtopplundmåler hos Dyntaxa 
(en) rødtopplundmåler hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Perizoma bifaciata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Perizoma bifaciata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Ketnet

Ketnet er en offentlig TV-kanal i Flandern som utelukkende viser programmer for barn. Kanalen er eiet av VRT, Flanderns offentlige kringkasting, som også er ansvarlig for innholdsproduksjonen. Stasjonen ønsker å tilby barn en trygg kanal som viser barneprogrammer. Ketnet er den mest populære barnekanal i Flandern.Ketnet sender fra klokken 07.00 til 20.00. Resten av døgnet sender VRTs intellektuelle stasjon, Canvas, programmer på den samme sendeflaten.


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Ketnet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fusui

Fusui (kinesisk: 扶绥县; pinyin:  Fúsuí Xiàn) er et fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Chongzuo.
Befolkningen var på 406 332 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Informasjonsside Arkivert 11. desember 2008 hos Wayback Machine. -
Longzhou

Longzhou (kinesisk: 龙州县; pinyin:  Lóngzhōu Xiàn) er et fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Chongzuo.
Befolkningen var på 267 364 innbyggere i 1999.Fylket ligger inntil grensen mot Vietnam.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside Arkivert 7. desember 2008 hos Wayback Machine.
Daxin

Daxin (kinesisk: 大新县; pinyin:  Dàxīn Xiàn) er et fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Chongzuo.
Befolkningen var på 352 045 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside Arkivert 9. juli 2008 hos Wayback Machine.
Tiandeng

Tiandeng (kinesisk: 天等县; pinyin:  Tiānděng Xiàn) er et fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Chongzuo.
Befolkningen var på 399 526 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Tiandeng (天等镇), Longming (龙茗镇), Jinjie (进结镇), Xiangdu (向都镇)Kommuner:

Dukang (都康乡), Ninggan (宁干乡), Tuokan (驮堪乡), Fuxin (福新乡), Dongping (东平乡), Jinyuan (进远乡), Shangying (上映乡), Bahe (把荷乡), Xiaoshan (小山乡)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Informasjonsside Arkivert 9. juli 2008 hos Wayback Machine.