jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sa’di

Abū Muṣliḥ bin Abdallāh Shīrāzī , Sheikh Musharrif ud-din Sadi,
bedre kjent som Saʿdī (persisk: سعدی) (født 1200/1210?, død 1283/1290?), var en av de største persiske dikterne i middelalderen. Han er ikke bare anerkjent for kvaliteten i det han skriver, men også for dybden i sine sosiale tanker.
Sa'di regnes som en av de største persiske dikterne noensinne. Rosenhagen (persisk: گلستان) og Frukthagen (persisk: بوستان , Bustân) er hovedverk både i den persiske litteraturen og i verdenslitteraturen. Verkene har vært skolebøker i hele det persiske kulturområdet gjennom mer enn 500 år, fra India i øst til Balkan i vest. Og de har stor betydning for forståelse av muslimsk tenkemåte.
Tradisjonelt deles hans livsløp inn i tre deler: tretti år for å tilegne seg kunnskap, blant annet i Nezamiyeskolen i Bagdad. Deretter 30 år på reise i land fra Egypt til India; til sist tretti år for å nedtegne sine tanker og opplevelser.
Frukthagen av Sa'di inngår i Verdensbiblioteket. 

«Tekstene hans er usedvanlig rike på bilder, vakre, blomstrende og treffende bilder. Noen er opplagt hans egne, originale, men mye kan se ut til å være fellesgods, faste uttrykk som er tilegnet gjennom lange studier i skaldskap. […]Sa'di fremstå[r] for meg som en konvensjonell moralist, en pragmatiker, som sagt, en måteholdsmann, en 'middelmann' som ikke er egnet til å provosere eller utfordre noen, ettersom doktrinene så skråksikkert faller innenfor vedtatte normer og konvensjoner, riktignok fremført med suveren eleganse.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rosenhagen. Norsk oversettelse ved Nina Zandjani. Solum forlag, 2006. ISBN 82-560-1532-2
Frukthagen. Norsk oversettelse ved Nina Zandjani. Solum forlag, 2010. ISBN 978-82-560-1658-7
Ny utgave: Frukthagen. Innledende essay av Arne Ruste. Bokklubben, 2013. (Verdens Hellige Skrifter; 78) ISBN 978-82-525-8229-1W.M. Thackston. The Gulistan of Sa'di. (Bilingual. English translation, Persian text on facing page). 2008. ISBN 978-1-58814058-6
Homa Katouzian, Sa'di, the Poet of Life, Love and Compassion (A comprehensive study of Sa'di and his works). 2006. ISBN 1851684735
G.M Wikens, The Bustan of Sheikh Moslehedin Saadi Shirarzi (English translation and the Persian original). 1985. Iranian National Commission for Unesco, No. 46
E.G. Browne. Literary History of Persia. (Four volumes, 2,256 pages, and twenty-five years in the writing). 1998. ISBN 0-7007-0406-X
Jan Rypka, History of Iranian Literature. Reidel Publishing Company. 1968. ISBN 90-277-0143-1
Persian Language & Literature: Saadi Shirazi
Russlands herrelandslag i ishockey

Russlands herrelandslag i ishockey representerer Russland i ishockey på herresiden. På merittlisten har man fire verdensmesterskapstitler, det siste fra 2012. Den beste innsatsen i OL kom i 1998 da de tapte finalen og fikk sølv.


== Historie ==
Russlands herrelandslag i ishockey erstattet i 1992-1993 Sovjetunionens herrelandslag i ishockey etter en overgangsperiode under navnet OSS. OSS' ishockeylandslag deltok blant annet i OL-turneringen 1992, som laget vant. Russland spilte sin første offisielle kamp den 12. april 1992, og den kampen endte 2-2 mot Sverige i Moskva.Russlands ishockeylandslag klarte ikke de første årene å dominere den internasjonale ishockeyen som Sovjetunionen, noe som hadde med at de beste spillerne hadde reist til NHL, og dermed ikke alltid var klar for landslagsspill.


=== Russland i OL ===
Russland har gjort sitt besta resultat hittil under Nagano-OL 1998, med en andreplass etter finaletap mot Tsjekkia, 0-1. 
Under Vinter-OL 2002 tok laget en bronsemedalje etter seier i bronsefinalen mot Hviterussland med hele 7-2. I semifinalen mot USA tapte laget 2-3. "Lagleder" da var den gamle storspilleren Vjatjeslav Fetisov. I laget fant man også storstjerner som Aleksej Jasjin, Pavel Bure, Pavel Datsiuk og veteranen Igor Larionov. Kaptein var Sergej Fjodorov.
2006 tapte laget semifinalen mot Finland med 0-4, efter att ha slått ut Canada i kvartfinalen. Bronsefinalen mot Tsjekkia ble siden tapt med 0-3. Under turneringen viste Russland bra spill. De hadde en av turneringens mest bemerkede spillere i Aleksandr Ovetjkin.


=== Russland i verdensmesterskapet i ishockey ===
Russland vant verdensmesterskapet 1993. Dem tok sølv under  Ishockey-VM 2002 i Sverige. Etter 2002, ble de ikke verdensmestere før de tok gull i Ishockey-Vm 2008 i Canada, da de vant etter en storslagen finale 5-4 etter sudden death, og matchvinneren ble Ilya Kovalchuk. Det etterfølgende året i Ishockey-VM i Sveits slo de Canada igjen etter nok en rysare. Denne gangen ble matchvinneren Alexander Radulov som med et av det flotteste målet i turneringen slo inn 2-1 målet, som siden ble seiersmålet. Ilya Kovalchuk vant senere Most Valuable Player-prisen. 


== Drakter ==


== Noen profiler ==

Pavel Bure
Pavel Datsiuk
Sergej Fjodorov
Sergej Gontsjar
Nikolaj Chabibulin
Ilja Kovaltsjuk
Aleksej Kovaljov
Jevgenij Malkin
Aleksandr Ovetsjkin
Aleksej Jasjin
Sergej Zubov


== Troppen under Vinter-OL 2014 ==


== Meritter ==


=== World Cup i ishockey gjennom tidene ===
1996 – Taper semifinale
2004 – Taper kvartfinale


=== VM i ishockey gjennom tidene ===
1993 – Gull
1994 – Nr. 5
1995 – Nr. 5
1996 – Nr. 4
1997 – Nr. 4
1998 – Nr. 5
1999 – Nr. 5
2000 – Nr. 11
2001 – Nr. 6
2002 – Sølv
2003 – Nr. 6
2004 – Nr. 10
2005 – Bronse
2006 – Nr. 5
2007 – Bronse
2008 – Gull
2009 – Gull


=== Øvrige meritter ===
Sluttseier i Euro Hockey Tour sesongene 2004/2005 og 2005/2006


== Se også ==
Sovjetunionens herrelandslag i ishockey


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Pyhämaa

Pyhämaa er en tidligere kommune i det finske landskapet Egentliga Finland. Kommunen hadde 848 innbyggere i 1973. Pyhämaa var en finskspråklig kommune.
I 1974 ble Pyhämaa slått sammen med Nystad.
Louis-Jean-Marie Daubenton

Louis-Jean-Marie Daubenton (født 29. mai 1716 i Montbard i departementet Côte-d'Or i regionen Bourgogne øst i Frankrike, død 31. desember 1799 i Paris) var en fransk lege, naturforsker og professor.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Louis-Jean-Marie Daubentons far, Jean Daubenton, var rettsnotar. Han planla en kirkelig levevei for sønnen og sendte ham til Paris for å studere teologi. Sønnen var imidlertid mer interessert i medisin.


=== Karriere ===
Etter at faren døde i 1736 ble Louis fri til å velge medisinen som studieretning. Daubenton studerte så medisin og tok eksamen i Reims i 1741. Han dro så for å bli praktiserende lege på sitt fødested.
På Georges-Louis Leclerc de Buffons initiativ vendte han imidlertid i 1742 tilbake til den franske hovedstaden, der han ble ansatt som konservator ved Muséum d’histoire naturelle i Jardin des plantes og i 1744 medlem av Académie des sciences og direktør for det tidligere nevnte museum, som fikk høy anseende under hans ledelse. I 1778 fikk han professortittelen i zoologi ved Collège de France, ble i 1783 professor i Alfort, 1793 ved mineralogiske museet og i 1795 ved universitetet i Paris.
Han var i lang tid Buffons assistent ved utgivelsen av dennes Histoire naturelle générale et particuliére, avec la description du cabinet du roi, et samarbeid som viser seg i de tallrike anatomiske iakttakelser, som finnes i de bindene som behandler pattedyrene. For øvrig var han allsidig og interesserte seg for blant annet mineralogi, plantefysiologi og landbruksøkonomi. Det var hans fortjeneste at merinosauene med sin fine ull ble innført til Frankrike.I desember 1799 ble han medlem av senatet (sénat conservateur). Han døde av slag første gangen han deltok på et møte der.
I 1864 ble en statue reist over ham i Jardin d’acclimatation i Paris og en metrostasjon i Paris: Censier – Daubenton er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Denne artikkelen er helt eller delvis basert på material fra Nordisk familjebok, Daubenton, Louis Jean Marie, 1904–1926
Denne artikkelen er helt eller delvis basert på material fra Salmonsens konversationsleksikon, Daubenton, Louis Jean Marie, 1915–1930
Hilde Fredriksen

Hilde Fredriksen (født 31. mars 1960) er en norsk tidligere friidrettsutøver.
Fredriksen har tilsammen 18 NM-titler fordelt på 100 meter hekk, 400 meter hekk, lengde og 5-kamp. Per 2012 er hun fortsatt innehaver av den norske rekorden på 400 meter hekk satt i august 1983. I 1983 mottok hun kongepokalen under norgesmesterskapet etter mesterskapsrekord på 56,92 sek, en rekord som er gjeldende per 2012. Hun er en av tidenes mestvinnende friidrettsutøvere i NM-sammenheng og satte i løpet av sin karriere 28 norske rekorder i hekkeløp.Hennes beste øvelse 400 meter hekk sto ikke på OL-programmet i 1980, og det ble derfor avholdt et separat verdensmesterskap i denne øvelsen i Sittard i Nederland. Her oppnådde hun sin beste internasjonale plassering med en sjetteplass. Hun deltok i VM i friidrett 1983 i Helsingfors.


== Personlige rekorder ==


== Se også ==
Norske rekorder i friidrett
Mestvinnende utøvere i NM i friidrett


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hilde Fredriksen – World Athletics 

(en) Hilde Fredriksen – Track and Field Statistics
Langhus Allianseidrettslag

Langhus Allianseidrettslag (stiftet 5. desember 1953) er et norsk idrettslag fra Langhus. Klubben har seksjoner for fotball, basketball, bordtennis, golf, håndball og turn. A-laget i fotball spiller for tiden i 5. divisjon, og har hjemmebane på Langhus Stadion i Langhus Idrettspark. Deres draktfarger er burgunder. 


== Tabell ==


== Historikk ==
Idrettslaget ble stiftet 5. desember 1953 etter initiativ fra Kåre Olavsen, han ble også lagets første leder. Aktiviteten var først basert på vinteraktivitetene: langrenn og hopp. Fotball og håndball kom først 2-3 år senere. Fra 2010 har laget også damefotball-lag på seniornivå. Sommeren 2010 ble idrettslaget omdannet til allianseidrettslag; Langhus AIL. Og i løpet av høsten 2010 dannet Fotballgruppa og Håndballgruppa egne idrettslag under allianseidrettslaget. Idrettslagene i alliansen samarbeider gjennom en samarbeidsavtale.
Den første verdensmesteren fikk laget i 1987, da Anne Marie Halvorsen ble verdensmester i bryting for kvinner.


== Kjente spillere ==
Noen tidligere spillere har nådd toppnivåer i idretten: Anders Michelsen, Thomas Michelsen, Glenn Arne Hansen, Kjetil Nilsen, Ronny Løvlien, Kenneth Løvlien og tidligere Manchester Unitedspiller Etzaz Hussain, som nå spiller i Molde Fotballklubb.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Æcerbot

Æcerbot («Åker-kur») er en angelsaksisk trolldom eller forhekselse eller magisk beskyttelse som er nedtegnet på 1000-tallet. Forhekselsen besto delvis av kristen bønn for å be om god avling og grøderikdom. Den inneholdt referanser til både kristne som eldre angelsaksiske hedenske elementer foruten benevnelsen av «Erce», beskrevet som «mor av jorden», noe som har vært et emne for akademiske kommentarer og spekulasjoner.
Forskeren Kathleen Herbert opplyser at forhekselsen først ble nevnt av den romerske forfatteren Tacitus i hans verk Germania som brukt av anglerne, noe som medførte at «den mest bemerkelsesverdige karakteristikk av engelskmennene (= anglerne) for utenlandske øyne var at de var gudinnedyrkere; de så på jorden som sin mor». Herbert knytter Tacitus’ omtale til anglerne til den senere angelsaksiske Æcerbot. Herbert kommenterer at mens Æcerbot er referert til som en forhekselse, er den faktisk et «ritual i full skala» som vil ta hele dagen å utføre, foruten ekstra tid for å samle og forbedrede det nødvendige materiale.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grigsby, John (2005): Beowulf & Grendel: The Truth Behind England's Oldest Legend. Sterling Publishing Company, Inc. ISBN 1842931539
Gordon, R.K. (1962): Anglo-Saxon Poetry. Everyman's Library #794. M. Dent & Sons, LTD.
Herbert, Kathleen (2007): Looking for the Lost Gods of England. Anglo-Saxon Books. ISBN 1-898281-04-1


== Eksterne lenker ==
wyrtig.com
Alvevatnet naturreservat

Alvevatnet naturreservat er et naturreservat i Klepp kommune på Jæren, Rogaland. Området ble vernet i 1996 for å bevare en viktig hekke-, trekk- og overvintringslokalitet.
Alvevatnets viktigste funksjon vernemessig er som hekkeområde for ulike våtmarksfugler, blant annet en større hettemåkekoloni.
Området er ett av 22 verneområder som inngår i ramsarområdet Jæren våtmarksystem, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Jæren våtmarkssystem ble etablert i 1985, og antall delområder ble utvidet til 22 i 2002.


== Eksterne lenker ==
(no) Alvevatnet naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Orrevatnet naturreservat

Orrevatnet naturreservat er et naturreservat i Klepp kommune på Jæren, Rogaland. Området ble vernet i 1996 for å bevare et internasjonalt viktig våtmarksområde.
Orrevatnet er en stor, grunn og værutsatt innsjø som ligger nær havet, for en stor del på flygesand. Få steder i landet har registrert så mange fuglearter. 65 arter er registrert, og det er talt opptil 3000 ender i området, stokkand, toppand, knekkand, snadderand og lappfiskand.
Området er ett av 22 verneområder som inngår i ramsarområdet Jæren våtmarksystem, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Jæren våtmarkssystem ble etablert i 1985, og antall delområder ble utvidet til 22 i 2002.


== Eksterne lenker ==
(no) Orrevatnet naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Lonavatnet naturreservat

Lonavatnet naturreservat er et naturreservat i Sandnes og Klepp kommuner på Jæren, Rogaland. Området ble vernet i 1996 for å bevare et viktig overvintringsområde for ender og sangsvaner.
Lonavatnet er også et viktig hekkeområde med tett bestand av sivsanger, fleire par knoppsvaner, sothøner og ender
Området er ett av 22 verneområder som inngår i ramsarområdet Jæren våtmarksystem, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Jæren våtmarkssystem ble etablert i 1985, og antall delområder ble utvidet til 22 i 2002.


== Eksterne lenker ==
(no) Lonavatnet naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Grudevatn naturreservat

Grudevatn naturreservat er et naturreservat i Klepp kommune på Jæren, Rogaland. Området ble vernet i 1974 for å bevare en spesiell naturtype og det rike fuglelivet. Verneforskriften ble endret i 1987. Området har også fuglelivsfredning rundt reservatet.
Vatnet er et svært viktig hekkeområde for en rekke fuglearter. Nærmere 200 arter er registrert i området. Reservatet er også svært viktig for trekkfugl og overvintrende fugler.
Grudevatn dyrefredningsområde er et fulldyrket bufferområde rundt naturreservatet. Dyrefredningsområdet ble opprettet i 1974, og utgjør 1,9 km².
Begge de to vernområdene inngår samlet som ett av 22 verneområder i ramsarområdet Jæren våtmarksystem, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Jæren våtmarkssystem ble etablert i 1985, og antall delområder ble utvidet til 22 i 2002.


== Eksterne lenker ==
(no) Grudevatn naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
(no) Grudevatn dyrefredningsområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Øksnevadtjønn naturreservat

Øksnevadtjønn naturreservat er et naturreservat i Klepp kommune på Jæren, Rogaland. Området ble vernet i 1996 som et viktig hekkeområde for våtmarksfugl.
Vatnet og verneområdet inneholder viktige rester av myr og lynghei, men har størst betydning som hekkelokalitet for hettemåke, rugende knoppsvaner, sothøner, sivhøner, flere andearter og tett bestand av sivsanger.
Området er ett av 22 verneområder som inngår i ramsarområdet Jæren våtmarksystem, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Jæren våtmarkssystem ble etablert i 1985, og antall delområder ble utvidet til 22 i 2002.


== Eksterne lenker ==
(no) Øksnevadtjønn naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Bjårvatnet naturreservat

Bjårvatnet naturreservat er et naturreservat i Hå kommune på Jæren, Rogaland. Området ble vernet i 1996 som et viktig trekk- og hekkeområde for våtmarksfugl.
Myr- og takrørområden i den indre delen av vatnet er en viktig hekkelokalitet for småfugl som lever ved våtmark:  sivsanger, rørsanger, grashoppesanger og sivspurv. Området er dessuten hekkeplass for ender og sothøner, og trolig også for toppdykker. Det er også en viktig raste- og overvintringslokalitet for ender.
Området er ett av 22 verneområder som inngår i ramsarområdet Jæren våtmarksystem, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Jæren våtmarkssystem ble etablert i 1985, og antall delområder ble utvidet til 22 i 2002.


== Eksterne lenker ==
(no) Bjårvatnet naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Imatinib

Imatinib (INN) som markedsføres av Novartis med handelsnavnet Gleevec (Canada, Sør-Afrika og USA) eller Glivec (Australia, Europa og Sør-Amerika) og noen ganger med utprøvingsnavnet STI-571, er en tyrosin kinase hemmer som brukes i behandling av flere kreftformer, spesielt Philadelphiakromosom-positivt (Ph+) kronisk myelogen leukemi (KML) og gastrointestinalkreft (GIST), samt andre krefttyper. 


== Virkningsmekanisme ==
For at en celle skal overleve trenger den signaler via proteiner (signalkaskade) slik at den kan holde seg i live. Noen proteiner i denne kaskaden bruker en fosfatgruppe som «på»-bryteren. Denne fosfatgruppen lages ved fosforylering av et tyrosin kinase enzym. Hos friske celler slås disse tyrosin kinase enzymene av og på etter behov. Men i Ph-positive KML celler står et tyrosin kinase enzym, BCR-Abl fast i «på»-posisjonen og fortsetter å lage fosfatgrupper. Imatinib blokkerer dette BCR-Abl enzymet og hindrer det i å lage nye fosfatgrupper. Resultatet blir at disse cellene slutter å vokse og de dør i en celledød-prosess (apoptose). Siden BCR-Abl tyrosin kinase enzymet bare finnes i kreftceller og ikke i friske celler, virker imatinib som målrettet terapi—kun kreftceller drepes med legemidlets virkning. I denne forbindelse var imatinib ett av de første midlene som kunne vise til potensialet for målrettede handlinger i kreft-terapien, og det er ofte sitert som et paradigme for forskning i kreftbehandling.


== Økt median overlevelse ==
Utviklingen av Gleevec og andre relaterte legemidler som har lignende virkningsmekanisme har ført til en fem års overlevelsesrate for personer med kronisk myelogen leukemi (KML) som er nesten doblet fra 31% i 1993 (før Gleevec ble godkjent av FDA i 2001) til 59% for de som ble diagnistisert mellom 2003 og 2009.  Sammenlignet med eldre legemidler har imatinib en relativ godartet bivirkningsprofil,slik at mange pasienter kan leve et tilnærmet normalt liv. Median overlevelse for imatinib-behandlet personer med gastrointestinale stromale tumorer er nesten 5 år, sammenlignet med 9 til 20 måneder i tiden man ikke hadde imatinib til rådighet.


== Referanser ==
Nilotinib

Nilotinib er et legemiddel som brukes til å behandle visse krefttyper. Det markedsføres i dag av det multinasjonale legmiddelkonsernet Novartis under varemerket Tasigna. Nilotinib brukes i behandling av kronisk myelogen leukemi (KML) ved resistens eller intoleranse ved behandling med Glivec. Nilotinib er en videreutvikling av en ny klasse agenter som er skreddersydd for å hemme et spesielt enzym som er karakteristisk for en bestemt kreftcelle. I stedet for å hemme og drepe alle typer celler som deler seg hurtig, er nilotinib en målrettet enzymhemmer. I KML er det enzymet tyrosinkinase som bindes og hemmes av nilotinib, og forhindrer dermed aktivitet og spredning.


== Tasigna ==
Tasigna ble i mars 2008 godkjent for behandling av voksne pasienter med Philadelphia-kromosom positiv kronisk myelogen leukemi (Ph+ KML) med intoleranse eller resistens mot  imatinib (Glivec). 


== Eksterne lenker ==
Oppføring i Felleskatalogen
Offisiell produktside
Embonychidae

Embonychidae er en familie  med insekter innen ordenen spinnfotinger.  Familien omfatter bare én kjent art fra Vietnam.


== Utseende ==
Som alle spinnfotinger er de lange og slanke insekter med korte bein og store spinnkjertler på framføttene. 


== Systematisk inndeling ==

Insekter, Hexapoda
Egentlige insekter, Dicondylia
"Nyvinger", Neoptera
Ordenen spinnfotinger, Embioptera (Embidiina)
Familien Embonychidae Navás, 1917
Embonycha interrupta Navás, 1917


== Kilder ==
Liste over verdens spinnfotinger


== Eksterne lenker ==
(en) Embonychidae i Global Biodiversity Information Facility 
Embonychidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening – Norsk entomologisk forening, En forening for og om Insekter.
Kjerringvatnet

Kjerringvatnet eller Kjerringvatn kan vise til:

Kjerringvatnet (Sør-Varanger) – en innsjø ved Spurvfjord i Sør-Varanger kommune i Finnmark
Kjerringvatn (Gearretjávri) – en innsjø på Gallokvidda i Sør-Varanger kommune i Finnmark
Kjerringvatnet (Grane) – en innsjø i Grane kommune i Nordland
Kjerringvatnet (Hattfjelldal) – en innsjø i Hattfjelldal kommune i Nordland
Kjerringvatnet (Rana) – en innsjø i Rana kommune i Nordland
Kjerringvatnet (Sørfold) – en innsjø i Sørfold kommune i Nordland
Store Kjerringvatnet – en innsjø i Tysfjord kommune i Nordland
Litle Kjerringvatnet – en innsjø i Tysfjord kommune i Nordland
Kjerringvatnet (Kristiansund) – en innsjø i Kristiansund kommune i Møre og Romsdal
Kjerringvatnet naturreservat – i Midsund kommune i Møre og Romsdal
Notoligotomidae

Notoligotomidae er en familie  med insekter innen ordenen spinnfotinger. Familien omfatter bare tre beskrevne arter fordelt på to slekter, men man kjenner ca. 24 arter.


== Utseende ==
Som alle spinnfotinger er de lange og slanke insekter med korte bein og store spinnkjertler på framføttene. Hodet er forholdsvis stort, med bittesmå fasettøyne, nokså store kjever (mandibler) og perlekjede-formede antenner. Beina er forholdsvis korte, lårene noe oppsvulmede. Hannene har vanligvis vinger, hunnene er vingeløse.


== Levevis ==
Denne familien lager sine silke-gallerier på varme, godt drenerte steder, blant annet på trestammer og bergvegger.


== Utbredelse ==
Denne familien forekommer i Australia og i Indonesia vest til Java.


== Systematisk inndeling ==
Man kjenner ca. 24 arter  ([1]), men bare tre av dem er foreløpig beskrevet.

Insekter, Hexapoda
Egentlige insekter, Dicondylia
"Nyvinger", Neoptera
Ordenen spinnfotinger, Embioptera (Embidiina)
Familien Notoligotomidae
Slekten Notoligotoma – 2 arter, Australia
Notoligotoma hardyi (Friedrichs, 1914)
Notoligotoma nitens Davis, 1936
Ptilocerembia roepkei Friedrichs, 1923 – Indonesia


== Kilder ==
Australian Faunal Directory, Notoligotomidae
Liste over verdens spinnfotinger


== Eksterne lenker ==
(en) Notoligotomidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Notoligotomidae hos Fossilworks 
(en) Notoligotomidae hos NCBI 
Notoligotomidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening – Norsk entomologisk forening, En forening for og om Insekter.