Edward M. House

Edward Mandell House, opprinnelig Edward Mandell Huis (født 26. juli 1858 i Houston i Texas, død 28. mars 1938 i New York City), var en amerikansk diplomat og politiker. Han er vanligvis kjent under navnet Colonel House («oberst House»), selv om han ikke hadde militær erfaring, og hadde stor innflytelse over den amerikanske presidenten Woodrow Wilson som hans rådgiver i utenrikssaker inntil Wilson fjernet ham i 1919.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Edward M. House var det syvende og yngste barn av en rik plantasjeeier og handelsmann i Galveston i Texas. Faren, Thomas William, hadde innvandret fra England via New Orleans; han ble etterhvert borgermester i Houston.
Edward gikk på skole i New England og begynte å studere ved Cornell University i Ithaca i 1877, men måtte slutte da faren døde. Tilbake i Texas drev han familiebedriften; siden solgte han plantasjene, investerte i bankvirksomhet, og flyttet til New York omkring 1902.


=== Politisk engasjement ===
Da han bodde i Texas ble han involvert i politikken, og var med på å få valgt fire guvernører i Texas: James S. Hogg (1892), Charles A. Culberson (1894), Joseph D. Sayers (1898) og S. W. T. Lanham (1902). Mellom valgene fungerte han som en uoffisiell rådgiver for guvernørene, uten å tiltrekke seg videre oppmerksomhet. Det var Hogg som ga House tilnavnet «obersten» (Colonel) da han opptok ham i staben sin, et tilnavn House selv ikke kunne fordra. Etterhvert ble han en maktfaktor i Det demokratiske partiet.
I 1911 ble House en nær venn og tilhenger av New Jerseys guvernør Woodrow Wilson, og hjalp ham med å vinne Demokratenes kandidatnominasjon til presidentvalget i 1912. Etter at Wilson var valgt til president, hjalp han ham med å velge en regjering. Han ble selv tilbudt en hvilken som helst stilling i regjeringen, men avslo, ettersom han mente at hans forhold til presidenten ville bli ødelagt dersom han fikk en offisiell stilling. I stedet fortsette han som Wilsons rådgiver.
House spilte en viktig rolle under første verdenskrig og på Paris-konferansen. Men da Wilson dro tilbake til USA fra Paris i februar 1919, overtok House hans plass i timannsrådet, hvor han gjorde kompromisser Wilson ikke ville akseptere. Ved midten av mars kom Wilson tilbake til Paris. Han hadde da mistet tiltroen til House.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bailey, Thomas.  Woodrow Wilson and the Lost Peace (1963) on Paris, 1919
Bruce, Scot David, Woodrow Wilson's Colonial Emissary: Edward M. House and the Origins of the Mandate System, 1917-1919 (University of Nebraska Press, 2013).
Cooper,  John Milton, Jr. Woodrow Wilson: A Biography (2011) the major scholarly biography
Floto, Inga. Colonel House in Paris: A Study of American Policy at the Paris Peace Conference 1919 (Princeton U. Press, 1980)
Esposito, David M. "Imagined Power: The Secret Life of Colonel House." Historian  (1998) 60#4 pp 741–755.online
George, Alexander L. and Juliette George. Woodrow Wilson and Colonel House: A Personality Study. New York: Dover Publications, 1964.
Hodgson, Godfrey.  Woodrow Wilson's Right Hand: The Life of Colonel Edward M. House. 2006.
Lasch, Christopher. The New Radicalism in America, 1889–1963: The Intellectual as a Social Type. 1965.
Neu, Charles E.  "Edward Mandell House," American National Biography, 2000.
Neu, Charles E. Colonel House: A Biography of Woodrow Wilson's Silent Partner (2014)
Neu, Charles E. "In Search of Colonel Edward M. House: The Texas Years, 1858-1912." Southwestern Historical Quarterly (1989) 93#1 pp: 25-44. in JSTOR
Richardson, Rupert N., Colonel Edward M. House: The Texas Years. 1964 .
Startt, James D. "Colonel Edward M. House and the Journalists," American Journalism (2010) 27#3 pp 27–58.
Viereck, George Sylvester (1932). The Strangest Friendship in History. 
Walworth, Arthur (1986). Wilson and His Peacemakers: American Diplomacy at the Paris Peace Conference, 1919. 
Williams, Joyce G. Colonel House and Sir Edward Grey: A Study in Anglo-American Diplomacy (University Press of America, 1984)