jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aberdeen (film)

Aberdeen er en norsk-svensk-britisk dramafilm fra 2000 regissert av Hans Petter Moland. De ledende rollene spilles av Stellan Skarsgård, Lena Headey og Charlotte Rampling.


== Handlingen ==
Kaisa arbeider som advokat i London og feirer at hun har blitt forfremmet i firmaet hun jobber i. Alt er på topp og fremtiden synes lys. Neste morgen kommer nedturen når hun blir vekket av moren Helen som ringer og forteller at hun er alvorlig syk. Hun ber Kaisa reise til Norge for å hente sin alkoholiserte far Tomas hjem til Aberdeen. Den motvillige Kaisa går med på opplegget, men oppdraget om å hente faren blir ikke enkelt.


== Om filmen ==


=== Anmelderne ===
Aberdeen ble godt mottatt av anmlederne, noe som gjenspeiles i at den har fått 87 % på Rotten Tomatoes.Den ble også godt mottatt av de norske anmelderne. Blant annet så gav VG og Aftenposten den terningkast fem, mens Dagbladet og Dagsavisen gav den fire.


=== Musikk ===
Sangen som Skarsgård nynner på igjennom filmen og som til slutt blir spilt i sluttscenen er den svenske sangen Balladen om herr Fredrik Åkare och den söta fröken Cecilia Lind av Cornelis Vreeswijk.


== Rolleliste ==
Stellan Skarsgård – Tomas Heller
Jean Anderson – Young Kaisa
Lena Headey – Kairo 'Kaisa' Heller
Charlotte Rampling – Helen
Louise Goodall – Sara
Jason Hetherington – Perkins
Kate Lynn Evans – Emily
John Killoran – Blake
John Harwood – Huddleson
Fergis McLarnon – Eric
Anders T. Andersen – Toller
Henriette Steenstrup – Leiebil ekspeditør
Kari Simonsen – Servitrise
Jan Grønli – Granbakken
Gard B. Eidsvold – Ubehagelig mann Man (som Gard Eidsvold)
Frøydis Armand – Alkoholisert kvinne
Nina Andresen Borud – Fly Stewardess
Jon Erling Wevling – Flyvert
Justine Midda – Mor
Richard Laing – Far
Nikolai Moland – barn #1 (som Nicolai Moland)
Ann Moland – barn #2
Max Moland – barn #3
Ian Hart – Clive
Stacey Gough – Politioffiser
Lorraine McIntosh – Sykesøster Cita
Matthew Wynn – Full mann på bar
Garrett Pennery – Tufsing
Marshall Lancaster – Elg
John Webber – Etterretningsoffiser
Leo Gregory – Ung mann #1
Tony Bluto – Ung mann #2
Angela Chadfield – Billettselger
Sion Tudor Owen – Gambler
Lewis Howden – Politimann i sivile klær 1
Sandy West – Politimann i sivile klær 2
Sara-Marie Maltha – Resepsjonist (som Sarah Marie Maltha)
J.J. Mckeown – Gutt ved dør
Lise Roestad – Gjest i selskap (som Lisa Rostad)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aberdeen på Internet Movie Database 
(no) Aberdeen i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Aberdeen hos Filmfront 
(no) Aberdeen på NRK TV 
(sv) Aberdeen i Svensk Filmdatabas 
(fr) Aberdeen på Allociné 
(nl) Aberdeen på MovieMeter 
(en) Aberdeen på AllMovie 
(en) Aberdeen på Turner Classic Movies 
(en) Aberdeen på Rotten Tomatoes
Buttelvesnegl

Buttelvesnegl (Viviparus viviparus)  er et bløtdyr og tilhører gruppen Caenogastropoda. Buttelvesnegl har en nordlig utbredelse i Europa.  Den har blitt satt ut i vann i det sentrale østlandsområdet.


== Utseende ==
Skallhøyde er 30-33 millimeter  og det har 5-6 vridninger. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger. Skallet er kjegleformet og har fin tverrstruktur på tvers av vindingene. 
Buttelvesnegl har et «lokk» på bakkroppen som de kan bruke for å lukke eller åpne et hull i skallet. 


== Levevis ==
Buttelvesnegl lever i ferskvann, ofte i sakterennende elver. Den føder levende unger som er omtrent 5 millimeter lange. 


== Systematisk inndeling ==
Buttelvesnegl er i tradisjonell systematikk  plassert i gruppen  forgjellesnegler (Prosobranchia), Forgjellesnegler er en parafyletisk gruppe og er i nyere systematikk gjerne splittet opp i andre grupperinger.
Denne inndelingen følger den europeiske faunadatabasen.

bløtdyr (Mollusca)
snegler (Gastropoda)
Orthogastropoda
delgruppe Caenogastropoda
orden  Architaenioglossa
overfamilie Ampullarioidea
familie  Viviparidae (? sumpsnegler)
delgruppe Viviparinae
slekt Viviparus
buttelvesnegl  Viviparus viviparus (Linnaeus 1758)
underart Viviparus viviparus penthicus (Servain 1884)
underart Viviparus viviparus viviparus (Linnaeus 1758)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) buttelvesnegl – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) buttelvesnegl i Encyclopedia of Life 
(en) buttelvesnegl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) buttelvesnegl hos Artsdatabanken 
(sv) buttelvesnegl hos Dyntaxa 
(en) buttelvesnegl hos Fauna Europaea 
(en) buttelvesnegl hos NCBI 
(en) Kategori:Viviparus viviparus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Viviparus viviparus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Viviparus viviparus – detaljert informasjon på Wikispecies
Lapprose

Lapprose (Rhododendron lapponicum) er den mest kjente av de to Rhododendronartene som vokser i Norge. Den andre heter finnmarkspors (Rhododendron tomentosum).
Forekomsten i de skandinaviske fjellene er svært isolert fra den øvrige utbredelsen. Arten finnes i Øst-Sibir, i Korea, i det nordlige Japan, i Alaska og Canada, på Grønland og i noen fjellområder i USA. I Norge har lapprosa en todelt utbredelse. Den vokser i små områder i Jotunheimen, i Gudbrandsdalen, i Romsdal og i Tafjord. Det andre området er i Nord-Norge fra Saltdal til Porsanger og strekker også inn i Sverige og Finland. I Sør-Norge vokser den svært høyt til fjells, men i nord går den lavere ned. En hypotese er at lapprosa har overlevd istida på nunataklignende fjelltopper og siden spredt seg utover i større områder. Dette kan ha skjedd på flere kontinent.
Den norske lapprosa regnes for umulig å dyrke i hager i lavlandet. Det blir rett og slett for varmt. Derimot kan varianter av Rhododendron lapponicum fra Japan, Sibir og Canada godt plantes i hagene. Disse er oftest en god del større enn den norske varianten, men blomstene er ganske like.
Rhododendron lapponicum er godt kjent blant botanikere og andre planteinteresserte, men overraskende få har sett den i naturen. Dette skyldes både at den vokser på få steder og at den er så liten at de fleste overser den. Blomstringa kommer kort etter at snøen går og er over på 1–2 uker, altså før de fleste har begynt å gå i fjellet om sommeren. For mange plantearter er kalk en absolutt forutsetning for å trives, og de blir regnet som såkalte kalkindikatorer, planter som viser at fjellet er kalkholdig. For Lapprosa gjelder dette i stor grad. Ulikt andre rhododendron, som er typiske surjordsplanter, må den ha kalkholdig grunn for å kunne etablere seg og vokse. Den skal også ha full sol og helt åpent lende, men samtidig fuktighet rundt røttene. Dette er en vanskelig kombinasjon som igjen begrenser utbredelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lapprose i Encyclopedia of Life 
(en) Lapprose i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lapprose hos Artsdatabanken 
(sv) Lapprose hos Dyntaxa 
(en) Lapprose hos ITIS 
(en) Lapprose hos NCBI 
(en) Lapprose hos The International Plant Names Index 
(en) Lapprose hos Tropicos 
(en) Kategori:Rhododendron lapponicum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rhododendron lapponicum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhododendron lapponicum – detaljert informasjon på Wikispecies 
(sv) Lapsk alpros i Den virtuella floran
Thomas Thomassen

Thomas Christian Thomassen (født 19. november 1878 i Tønsberg, død 7. januar 1962) var en norsk skuespiller. Han var teatersjef ved Den Nationale Scene i Bergen 1925–1931 og A/S Det Nye Teater 1931–1932.
Han ble 16. august 1904 gift i Kristiania med skuespiller Ingebjørg Klafstad. De var foreldre til skuespiller, teaterregissør og teatersjef Knut Thomassen.


== Filmografi ==

1943 – Vigdis ... Sorenskriveren

1942 – Trysil-Knut ... Auden Løkja

1941 – Kjærlighet og vennskap ... G. O. Hansen, sakfører

1940 – Tørres Snørtevold ... Herr Krøger, konsul

1939 – Familien på Borgan ... Borgan, grosserer

1933 – Jeppe på bjerget ... Jacob skomaker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Thomassen på Internet Movie Database 
(no) Thomas Thomassen hos Nationaltheatret 
(no) Thomas Thomassen hos Sceneweb 
(en) Thomas Thomassen hos The Movie Database
Marikollen idrettspark

Se også Marikollen i Viggja.Marikollen idrettspark ligger ved Fjerdingby i Rælingen kommune i Akershus. Anlegget består av alpin- og hoppanlegget Marikollen skisenter samt fotballbaner (også kalt Rælingen stadion). Marikollen ungdomsskole ligger like ved idrettsparken.
Området Marikollen idrettspark ligger på ble kjøpt av Rælingen kommune i 1948, og byggingen av anlegget startet året etter. Den første gressbanen ble sådd i 1955, og i det samme tidsrommet ble også hoppbakken bygd. Anlegget har i dag 2 stk 11'er kunstgress hvorav den ene er med undervarme, en 7'er kunstgress med undervarme, halv 11'er naturgress og et treningsfelt på størrelse med en 9'er-bane med naturgress. Fotballbanen er hjemmebane for Rælingen Fotballklubb.
I tillegg er det skatepark, basketballbane, utendørs fasiliteter for fysisk trening og strandvolleybane. 
Marikollen skisenter ligger i nordøsthellingen av Marikollen. Det ble etablert i 1969, og består av hoppbakken, alpinanlegg (hovedbakken samt en mindre barnebakke), skilek- og akeområde, terrengpark, lysløyper og en liten skøytebane. Anlegget er eid av Trevo Ledrick.
Skianlegget var tidligere mest kjent for hoppbakken. Den har K-punkt 88 meter (bakkestørrelse 95 meter), og bakkerekorden er 100 meter, satt av Fredrik Bjerkeengen under norgescupen 30. august 2009. Marikollen hadde renn i den norske hoppuka i 1965 og 1974. Bakken fikk plastmatter i 1986, slik at den også kan brukes sommerstid. Marikollen har hatt renn i kontinentalcupen (sommer) for menn i årene 1997-2002. NM (vinter) har blitt arrangert i Marikollen seks ganger: 1961, 1963, 1971, 1975, 1981 og 1995. (Til og med 1964 ble NM bare arrangert i én bakke; de fire siste mesterskapene var normalbakke-NM.) Alle normalbakke-NM på plast i årene 2002-2010 ble arrangert i Marikollen.
Hovedaktiviteten i skisenteret er i dag i alpinbakken, som er ca. 600 meter lang og har høydeforskjell 140 meter.
Rælingen kommune ønsker å utvide og modernisere skisenteret, men Fylkesmannen i Akershus mener utvidelsen kan stride mot Markalovens formål.


== Viktige renn (vinter) ==


=== Den norske hoppuka ===


=== NM, spesielt hopp ===


== Kilder/eksterne lenker ==
Marikollen skisenter
Rælingen Fotballklubb
Skisprungschanzen-Archiv: Rælingen (Marikollen)
Skisprungschanzen-Archiv: All time results (15. april 2012)
Arne Thoresen: Lengst gjennom lufta. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6 (s. 334-339)
«Utsikt fra tårnet». Markadatabasen. 14. april 2016. Besøkt 13. juni 2016.
Svalbard Science Forum

Svalbard Science Forum (SSF) er et forum for informasjon og koordinering av all forskning på Svalbard. Forumet har sete i Svalbard forskningspark i Longyearbyen og ble etablert 23. mars 1998.
Styret består av representanter fra Norges forskningsråd, Norsk Polarinstitutt, Universitetssenteret på Svalbard (UNIS), Kings Bay, Ny-Ålesund Science Managers Committee (NySMAC) (representert i styret med Kinas nasjonale polarforskningsinstitutt), og Longyearbyen Science and Education Forum (LySEF). I tillegg har Sysselmesteren på Svalbard, Den polske forskningsstasjonen i Hornsund og Barentsburg forskningsbase observatørstatus. 
SSF deler ut «Arktisstipend» for feltarbeid på Svalbard til mastergradsstudenter, doktorgradstudenter og forskere fra norske utdanningsinstitusjoner.


== Eksterne lenker ==
Svalbard Science Forums hjemmeside
Love Island (Norge)

Love Island først ble sendt på den britiske kanalen ITV i 2005 og 2006, deretter gjenopptatt i ny drakt i 2015 på ITV2. Den første norske sesongen ble sendt i 2018 på TV3, mens andre sesong ble i 2020 sendt på TV 2.


== Konsept ==
Konseptet går ut på at deltakerne har gått gjennom en test hvor de ser hvem som passer best sammen. Deltakerne må forsøke å finne som make, og vinner dersom de ender opp sammen med den de har best match med. Programmet som sendes i Norge har nøyaktig samme regler.
Det særegne elementet med serien er at seerne inviteres til å påvirke hendelsene ved å stemme gjennom en mobil-app. Episodene spilles inn dagen før de sendes.Konseptet har blitt videresolgt til en rekke land, deriblant Norge.


== Første sesong ==
Den første norske sesongen av serien ble spilt inn av TV3 på Gran Canaria og hadde premiere 26. august 2018. Programleder var Tone Damli Aaberge. Finalen ble vist 4. oktober 2018, og vinnerne ble Andrea Sveinsdottir og Morten Dalhaug. De valgte å dele pengepremien på 500 000. Av alle parene er det kun Sveinsdottir og Dalhaug som fortsatt er sammen (pr. august 2020). Programmet fikk terningkast 1  hos Dagbladet.Voiceover denne sesongen var komiker Rasmus Wold.


=== Deltagere Love Island Norge Sesong 1 2018 ===


== Andre sesong ==
Den andre norske sesongen av serien ble spilt inn av TV 2 i Buenos Aires, Argentina, og hadde premiere 5. januar 2020. Programleder var Morten Hegseth. Finalen ble vist 27. februar 2020, og vinnerne ble Nora Haukland og Johannes Klemp. De valgte å dele pengepremien på 300 000. Ingen av parene er lenger kjærester, men vinnerne Klemp og Haukland var sammen i nesten to år etter ha vært forlovet siden april 2021.
Voiceover denne sesongen var komiker Egil Skurdal.


=== Deltagere Love Island Norge Sesong 2 2020 ===


== Tredje sesong ==
Den tredje norske sesongen av serien skulle blitt spilt inn av TV 2 på Gran Canaria og ha premiere i 2021 med Morten Hegseth som programleder. Innspillingen av den tredje sesongen ble imidlertid utsatt på ubestemt tid, grunnet den pågående COVID-19-pandemien. I desember 2021 ble det kjent at sesongen ikke kommer til å bli spilt inn likevel, og den norske utgaven virker å være kansellert.


== Se også ==
Paradise Hotel (Norge)
Ex on the Beach (Norge)
Singletown


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Love Island på Internet Movie Database
Berdsk

Berdsk (russisk: Бердск) er en by i Novosibirsk oblast i Russland. Den ligger rundt 30 km sør for Novosibirsk. Innbyggertall: 90 700 (2005 est.), 88 445 (folketelling 2002), 79 252 (folketelling 1989).
Byens opprinnelige territorium ble oversvømt av Novosibirsk-reservoaret (også kjent som Obhavet) i 1957.


== Historie ==
Den første bosetningen ble nevnt i årene 1713–1718, da russerne bygde en festning ved samløpet mellom elvene Ob og Berd. Berdsk er dermed betydelig eldre enn den langt mer kjente nabobyen Novosibirsk. Berdsk fikk innvilget bystatus i 1944.
På 1950-tallet ble byggingen av et stort vannkraftverk igangsatt ved Novosibirsk. Dette medførte at Berdsk, som lå under vannivået på det nye reservoaret, måtte flyttes. Mellom 1954 og 1957 ble bygningene i byen flyttet til et nytt sted, og det er nå bare en liten del av den opprinnelige byen igjen på sin opprinnelige beliggenhet.
I sovjettiden ble Berdsk symbolisert av tre virksomheter: Radiofabrikken, den elektromekaniske fabrikken og den kjemiske fabrikken. De siste to har også overlevd tiden etter Sovjetunionens fall. I tillegg har det kommet til bedrifter innen næringsmiddelindustrien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Berdsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eutelsat

Eutelsat S.A (tidligere European Telecommunications Satellite Organization) er et europeisk satellittkommunikasjonselskap. Eutelsat ble etablert i 1977, privatisert i 2001 og børsnotert på Parisbørsen 2. desember 2005. Eutelsat har hovedkontor i Paris og har 529 ansatte (2008).
Eutelsat dekker over 150 land i Europa, Midtøsten, Afrika, India og store deler av Asia og Nord- og Sør-Amerika. Eutelsat er en av verdens tre største satellittkommunikasjonselskaper og har 24 satellitter, hvor 19 er selveide.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(it) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(de) Offisielt nettsted 
(pl) Offisielt nettsted 
(zh) Offisielt nettsted 
(pt) Offisielt nettsted 
(es) Offisielt nettsted 
(en) Eutelsat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sergo Chakhoyan

Sergo Chakhoyan (født 9. desember 1969) er en tidligere armensk-født australsk vektløfter.
Han har 2 VM-gull, i VM 1994 og VM i 2003, og han konkurrerte i 3 OL (1996, 2000, og 2004). Før OL 2004 i Athen var han rangert som nummer én i verden, men etter at han ikke fikk et eneste godkjent løft i støt, var han ute av konkurransen. Det siste forsøket på 207.5 kg, ville i tilfelle ha gitt Australias første gull i vektløfting siden 1984. I 2001 ble han tatt for bruk av stanozolol under Goodwill Games i Brisbane, og ble suspendert for to år. I april 2007 testet han positivt igjen, og ble utestengt på livstid.


== Meritter ==
OL 1996: Lett tungvekt: 6.-plass (sammenlagt, støt og rykk)
OL 2000: Lett tungvekt: 6.-plass (sammenlagt, støt og rykk)
VM 1994 Istanbul: Støt: 1.-plass, (ny verdensrekord med 175.5 kg)
VM 2003 Vancouver: Støt: 1.-plass, (med 172.5 kg) Rykk: 3.-plass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergo Chakhoyan – Olympedia 
(en) Sergo Chakhoyan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sergo Chakhoyan – Australian Olympic Committee 
(de) Sergo Chakhoyan – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Víctor Castillo

Víctor Castillo (født 8. juni 1981 i San Joaquín, Carabobo) er en venezuelansk lengdehopper.
Castillo sin personlige rekord er 8,34 meter, oppnådd  i mai 2004 i Cochabamba.
I 2007 ble han funnet skyldig i å ha brukt Furosemid, i en test utenfor konkurranse. Han var utestengt fra juni 2006 til juni 2008.


== Karrierens høydepunkter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Víctor Castillo – Olympedia 
(en) Víctor Castillo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Víctor Castillo – World Athletics
3. serierunde i Tippeligaen 2008

3. serierunde i Tippeligaen 2008 startet lørdag 12. april klokken 19:00 med Rosenborg mot Fredrikstad. Runden fortsatte med fem kamper søndag 13. april, fire kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet mandag 14. april klokken 19:00 med Brann mot Strømsgodset.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
Tippeligaen 2008: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Nordens Faglige Samorganisasjon

Nordens Faglige Samorganisasjon (NFS) er et samarbeidsorgan for de faglige hovedorganisasjonene i Norden og ble etablert i 1972.
NFS har 16 medlemsorganisasjoner bestående av Landsorganisasjonene, Tjenestemannsorganisasjonene og Akademikerorganisasjonene i de nordiske landene. Til sammen representerer NFS 9 millioner medlemmer. I Norge er LO, Unio og YS medlemmer av NFS. Styreformann 2018 er leder for LO i Sverige, Karl-Petter Thorwaldsson.NFS' sekretariat ligger i Stockholm og består av 4 personer. Våren 2014 ble Magnus Gissler generalsekretær.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
nfs.net hjemmeside
Heerodden

Heerodden, tidligere kjent også som Kap Heer og Cap Heer, er en odde 3,8 km nord for Barentsburg på Spitsbergen. Den omfatter strengt tatt to utspring, Isbjørnodden og Heerodden.  Odden har en steil kystlinje og flatt platåland, og fyrlykt - Heerodden lykt - ytterst på pynten.
Det russiske gruveselskapet Trust Arktikugol har en helikopterbase på Heerodden, som frakter personell til og fra Svalbard lufthavn, Longyear. Helikopterbasen er en av to helikopterbaser til ikke-allmenn bruk på Svalbard. Den andre helikopterbasen ligger på Finneset sør for Barentsburg. Den 30. mars 2008 styrtet et russisk helikopter på Heerodden under landing.


== Historie ==
Heerodden har sitt navn etter den sveitsiske botanikeren Oswald Heer (1809–83).
I år 1899 ble Kulkompaniet Isefjord Spitsbergen dannet i Kristiania av Tromsø-skipperen Andreas Schrøder, og i juli 1900 satte selskapet opp en bygning for utforskning og skjerping etter kull ute ved Heerodden. Det såkalte Schrøders hus står ved Isbjørnodden like sørvest for kanonstillingen fra andre verdenskrig. Andreas E Schrøder fra Tromsø okkuperte formelt området i 1904.
I 1907 satte det amerikanske selskapet Ayer & Longyear, med deltakelse av John Munro Longyear, opp en hytte for gruveskjerping i sesongen 1907-08, på samme sted.Det er en kirkegård fra før andre verdenskrig på Heerodden, trolig brukt av nederlenderne tidlig i århundret.
Under andre verdenskrig var det i siste fase etablert et norsk kanonbatteri på Heerodden. Kanonen ble demontert fra jageren «Sleipner» og fastmontert på berget her. Det er fortsatt mulig å se restene av dette krigsminnesmerke, og det er planer om å legge stedet til rette for turister.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Heerodden Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Gammetuft ytterst på Heerodden, kulturminnets beskrivelse  i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Isefjords gruveanlegg fra juli 1900, beskrivelse i kulturminnedatabasen.
Gruvefeltets skinnebane og gruve med tipp, kulturminnedatabasen.
Kanonstillingen ved Isbjørnodden, beskrivelse i kulturminnedatabasen.
Schrøders hus fra 1900, beskrivelse i kulturminnedatabasen.
Kirkegården på Heerodden, beskrivelse i kulturminnedatabasen.
Clara Hultgren

Clara Othilie Hultgren (Pikenavn: Mathisen, også Clara Hultgren Falck) (født 1. november 1877 i Tønsberg, død 1956 i Oslo) var en norsk operasanger (lyrisk sopran). 
Clara Hultgren var datter av styrmann og gårdbruker Kristian Mathisen og Justine Claudia Christiansdatter Crøger. Hun var gift med handelsfullmektig Einar Hultgren, men ble tidlig enke. I 1915 ble hun gift med teatersjef og kunstmaler Georg Johan Martens Falck.Hultgren var i tenårene elev av Severine Morgenstierne, før hun studerte hos Raimund von Zur Muhlen i London og Signe Hebbe i Stockholm. Hun debuterte i 1900 på Tivoli Theater, og opptrådte på Nationaltheatret i 1904, 1906 og 1910. Hun holdt dessuten gjesteopptredener i København og i Stockholm. Hultgren var en av våre beste ressurser både ved sin rike fyldige lyriske sopran og for sitt meget fordelaktige utseende. 
Clara Hultgren var blant Norges tidlige grammofonartister, og deltok på den første grammofoninnspillingen her til lands. Den foregikk på Grand Hotel i Kristiania i desember 1904, med fonografpioneren og revyskuespilleren Adolf Østbye i en sentral rolle. Her medvirket trekkspilleren Carl Mathisen, revyartistene Agnes Haglund og Oscar Lerdahl, skuespilleren Henrik Clausen, operasangerinnene Gabrielle Bidenkap, Nathalie Hansen og Clara Hultgren, operasangeren Halfdan Rode og den store sangeren Thorvald Lammers i tillegg til Guldberg-kvartetten. Her var det humoristiske småhistorier, revyviser, folkeviser, operetter og diverse annen klassisk sang.


== Utvalgte roller ==
Violetta i Giuseppe Verdis La traviata
Leonora i Giuseppe Verdis Trubaduren
Nedda i Leoncavallos Bajazzo
Micaela i Bizets Carmen


== Referanser ==


== Kilder ==
Vanberg, Vidar (1982). Norges første grammofonstjerner og grammofoninnspillinger. Oslo: [V. Vanberg]. ISBN 8299087619.
37 og et halvt

37 og et halvt er en norsk spillefilmkomedie fra 2005, regissert av Vibeke Idsøe. Helén Vikstvedt spiller hovedrollen som Selma, og vant prisen for beste hovedrolle under Kanonprisen 2005 for rollen.


== Handlingen ==
Selma (Helén Vikstvedt) er journalist, 37 og et halvt år, aldringsprosessen er i full gang og hun er definitivt ikke der hun vil være i livet… men hun har en drøm, som riktig nok er justert ned fra å bli Norges kronprinsesse til å bli spaltist i Dagbladet. Da venneflokken iversetter en plan for å virkeliggjøre Selmas drøm, setter de i gang noe som absolutt ikke går slik de hadde tenkt seg…


== Rolleliste ==
Helén Vikstvedt – Selma
Marit Andreassen – Irmelin
Bernhard Arnø
Dagny Rieber Borgnes
Anders Baasmo Christiansen – Jarle
Kåre Conradi – Sigurd
Signe Dahl
Ulrikke Hansen Døvigen – Anna
Emilie Falch
Hedda Bjordal Foss
Monica Hjelle
Nora Elisabeth Holte
Svein Roger Karlsen - Erling
Frank Kjosås
Ingvild Lindalen
Kjell Trygve Lunde
Fredrik Melbye
Jon Øigarden - Trygve
Jan Gunnar Røise – Axel
Felix Rose
Bertel Roth
Anne Ryg – Janne
Christin Smith
Erik David Thiis-Evensen
Pia Tjelta – Michelle
Tor Våge
Hosna Arzani – Jente på kafe (ikke kreditert)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 37 og et halvt på Internet Movie Database 
(no) 37 og et halvt hos Filmfront