jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vulca fra Veii

Vulca fra Veii var en etruskisk kunstner fra byen Veii, og han er den eneste etruskiske kunstneren som er nevnt med navn av antikkens forfattere. Plinius den eldre skriver om Vulca i sitt leksikalske verk Naturalis Historiamed støtte i sitat fra Marcus Terentius Varro.
Han arbeidet for den siste av romerske kongene, Lucius Tarquinius Superbus, som styrte i årene 535 f.Kr. og 510 f.Kr. Vulca var ansvarlig for å lage en statue av Jupiter som sto plassert på innsiden av Jupitertempelet Optimus Maximus på Kapitolhøyden, og muligens også den 1,80 meter høye Apollon fra Veii. Hans statue av Jupiter, som ble lagd i malt terrakotta, hadde et rødt ansikt, og var så berømt at seirende romerske generalene ville male sine egne ansikter røde i løpet av triumfmarsjene gjennom Roma. Plinius den eldre skrev at hans verker var «de fineste bilder av guddommer på denne tiden... mer beundret enn gull»Vulca hadde øyensynlig stor innflytelse på samtiden og han åpnet en skole i skulpturering i leire i nærliggende byer av Roma. Således er det ikke sikkert at alle de arbeider som er tilegnet ham er laget av ham selv. Det var i Veii at han gjorde sine beste arbeider. Foruten Apollon finnes en Hermes hvor bare hodet er igjen av og statue av en kvinne med et barn i armene, kjent som «Kvinne med barn», som antagelig skal skildre Leto (romersk Latona) med den nyfødte Apollon.


== Referanser ==
Hvannasunds kommuna

Hvannasunds kommuna er en kommune på Færøyene. Den omfatter bygdene Hvannasund, Norðdepil, Norðtoftir, Múli og Depil langs sundet med samme navn mellom Borðoy og Viðoy. Kommunen har et landareal på 33 km². Den 1. januar 2020 hadde Hvannasunds kommuna 416 innbyggere.Ved innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872 ble bygdene langs Hvannasund en del av Norðoya prestagjalds kommuna. I 1908 ble Viðareiðis sókn utskilt som en egen kommune, og Hvannasund ble en del av denne. I 1949/1950 ble Hvannasund opprettet som eget sogn og egen kommune, og således utskilt fra Viðareiði.


== Politikk ==

I september 2008 ble det avholdt folkeavstemning i Hvannasunds kommuna om en sammenslåing med Klaksvíkar kommuna. 75 % i Hvannasund stemte imot en sammenslåing.I mai 2012 ble det avholdt folkeavstemning i alle kommuner på Færøyene om syv foreslåtte storkommuner på Færøyene. Det ble foreslått å slå sammen alle kommunene på Norðoyar til én. På Norðoyar var valgdeltagelsen på bare 26 % av de stemmeberettigede, og 52 % stemte imot forslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kimære

Kimære kan vise til:

Kimære (uhyre) – et ildsprutende uhyre som var en tredjedel løve, en tredjedel drage og en tredjedel geit
Kimære (medisin) – et individ, som består av celler som stammer fra forskjellige zygoter


== Se også ==
Kimæren fra Arezzo – en bronsefigur og et av de mest kjente eksempler på etruskisk kunst
Chimaera – en slekt av bruskfisk
Chimera – et musikkalbum fra Mayhem
Podningskimære
Brynhild Petersen

Brynhild H. Petersen (født 19. april 1917 i Korgen, død 27. november 2012) var en lærer og vever fra Mo i Rana. Hun var særlig kjent som ekspert på veving av såkalte Nordlandsåklær og båtryer. Hun var også en av dem som tok ansvaret for å videreføre tradisjonen med tægerbinding.I 1983 mottok hun Rana kommunes kulturpris, og i 2005 ble hun tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv «for en mangeårig innsats som tradisjonsbærer og formidler av forskjellige husflidsteknikker».I 1987 gav hun og kunsthåndverkeren Lillian Erlandsen ut boken Fell-åklær fra Rana-distriktet på Landsbruksforlaget.Hun var i mange år formann i Ranen husflidslag, og var sentral i arbeidet for å bevare nordlandske husflidstradisjoner. I tillegg til å holde kurs i ulike veveteknikker og tægerbinding, underviste hun blant annet i kontstrikk, pjoning, gimping og en sjelden broderiteknikk som kalles kanuttasøm.


== Referanser ==
Roque del Este

Roque del Este er en øy i den spanske autonome enheten Kanariøyene som ligger i Atlanterhavet, utenfor Afrikas nordvestkyst.  Øya tilhører provinsen Las Palmas og kommunen Teguise på Lanzarote. Øyas areal er på 0,06 km². Øya er ubebodd.
Øya er en del av Chinijoøyene nasjonalpark.
Fríðrikur Petersen

Fríðrikur Petersen (født 22. april 1853 på Saltnes på Færøyene, død 26. april 1917 på Frederiksberg i Danmark) var en færøysk prost, salmedikter og konservativ politiker (Sb.). 
Han var sønn av lærer og lagtings- og folketingsmann Johannes Petersen og hustru Súsanna Óladóttir på Saltnes. Han tok realskolen i Tórshavn, studenteksamen i 1875 i Reykjavík og ble i 1880 cand.theol. i København. Han ble samme år prest på Sandoy, senere på Suðuroy før han i 1900 ble prost på Færøyene med bolig på Nes på Eysturoy.
I 1906 ble han den første formann for det nyopprettede partiet Sambandsflokkurin. Han satt i Løgtinget 1890-91 og 1893-1917. Fra 1894-1902 og 1906-1917 satt han også i det danske Landstinget for Færøyene.
Petersen regnes av mange som en av Færøyenes beste diktere, og hans sang Eg oyggjar veit fra 1877, som ble utgitt i sangboken Føriska vysur i København 1892 var i en periode regnet som øyenes nasjonalsang. 


== Sanger diktet av ham ==
O móðurmál, stórt er títt fall (Føroyska málið) (1877)
Vísa um Føroyar (Eg oyggjar veit) (1877)
Hvat kann røra hjartastreingir (Føroyska málið) (1878)
Gevið Brøður (1878)
Bróður skál (1879)
Gleðilig Jól (Jólasálmur) (1891)
Tíðin rennur sum streymur í á (skrevet nyttårsaften 1891)
Deyði, hvar er nú broddur tín (1900)
Hvørjum man tykjast vakurt hjá sær (1892)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Debes, Hans Jacob (1993). Politiska søga Føroya 1814–1906 (færøysk). Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur. s. 109ff. 
Degn, Anton (1979–1984). «Fríðrikur Petersen». Dansk Biografisk Leksikon (3 utg.). København: Gyldendal. 
Mitens, Edward (1953). Fríðrikur Petersen 1853–1953. Tórshavn.
Roque del Oeste

Roque del Oeste er en øy i den spanske autonome enheten Kanariøyene som ligger i Atlanterhavet, utenfor Afrikas nordvestkyst.  Øya tilhører provinsen Las Palmas og kommunen Teguise på Lanzarote. Øyas areal er på 0,015765 km². Øya er ubebodd.
Øya er en del av Chinijoøyene nasjonalpark.
Slaget ved Isandlwana

Slaget ved Isandlwana var den første store trefningen under zulukrigen mellom Zuluriket og Det britiske imperiet i Zululand i Sør-Afrika. En zulustyrke bestående av rundt 20 000 mann, for det meste utstyrt med spyd og skjold, utslettet en blanda britisk og afrikansk styrke, utstyrt med moderne geværer og artilleri. Omtrent 850 britiske soldater og 450 afrikanere i britisk tjeneste døde. Bare omtrent 50 europeere kom seg unna, sammen med noen hundre afrikanere. 
Isandlawna forblir britenes verste nederlag i en kolonikrig mot innfødte styrker. Nederlaget førte til at britene kom til å føre en mer aggressiv politikk i zulukrigen, og ødela kong Cetshwayo kaMpandes håp om fredsforhandlinger. 


== I populærkultur ==
Slaget har blitt filmatisert to ganger. Første gang i 1964 som Zulu, og andre gang i 1979 som Zulu Dawn. Begge filmene er britiske.
Fugloyar kommuna

Fugloyar kommuna er en kommune på Færøyene. Kommunen omfatter øya Fugloy, med stedene Hattarvík og Kirkja. Kommunen er Færøyenes østligste og minste regnet i innbyggertall, men dens beliggenhet gjør at kommunen består som selvstendig. 1. januar 2009 hadde Fugloyar kommuna 40 innbyggere, mot 140 i 1960. Nåværende borgermester er Amalia í Frammistovu.
Fugloyar kommuna ble opprettet da Fugloyar og Svínoyar kommuna ble delt i 1932.


== Se også ==
Liste over borgermestre i Fugloy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Adult Channel

Adult Channel var en britisk TV-kanal som har spesialisert seg på erotiske filmer. Kanalen hadde sendetid mellom 22.00 og 05.30 hver dag. I Norge kunne kanalen sees via Canal Digital og Get.
Kanalen opphørte i 2015.


== Eksterne lenker ==
Adult Channel
Isla de Lobos

Isla de Lobos er en øy i den spanske autonome enheten Kanariøyene som ligger i Atlanterhavet, utenfor Afrikas nordvestkyst.  Øya tilhører provinsen Las Palmas og har daglig fergeforbindelse med Fuerteventura. Øyas areal er på 4,58 km² og er ubebodd.
Øya fungerte som forsyningsbase for Jean de Béthencourts erobring av Fuerteventura.


== Eksterne lenker ==
(en) Isla de Lobos (Spain) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
North Uist

North Uist (Skotsk-gælisk: Uibhist a Tuath hør ) er en øy i Atlanterhavet. Den ligger i øygruppen Hebridene, sentralt blant de vestligste øyene. Administrativt tilhører den  regionen Ytre Hebridene (Skotsk-gælisk: Na h-Eileanan Siar). 
Den har et areal på 303 km² (117 sq. miles), og er med det den niende største øya i Skottland. Den er bare litt større enn South Uist. North Uist har landforbindelse med øyen Benbecula via Grimsay, til Berneray og til Baleshare. Med unntak av sørøstsida er øya flat, dekket med torvmyrer, lave åser og små sjøer. Noen av disse sjøene har en blanding av ferskvann og salt sjøvann, som gir grunnlag for komplekse og uvanlige biologiske habitater.
I 2001 hadde øya et innbyggertall på 1 217, eller 1 320 om man tar med Baleshare (landfast, men separert ved høyvann).Den største bosettingen på øya er Lochmaddy. Andre større landsbyer er Sollas, Hosta, Tigharry, Hougharry, Paible, Grimsay og Cladach Kirkibost.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) North Uist – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blue Hustler

Blue Hustler er en erotisk TV-kanal som er distribuert over hele Europa og Israel via digital-TV eller parabolantenne.
Blue Hustler tilbyr mykporno rettet mot det mannlige publikum. Kanalen er søsterkanal med Hustler TV, som har spesialisert seg på hardcoreporno.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Slaget ved Sezawa

Slaget ved Sezawa (japansk: 瀬沢の戦い; Sezawa no Tatakai) ble utkjempet 9. mars 1542, og var et av mange slag Takeda Shingen utkjempa for å få kontroll over Shinano-provinsen i Japan. Her møtte han Ogasawara Nagatoki, Suwa Yorishige, Murakami Yoshikiyo, Kiso Yoshiyasu og Tozawa Yorichikas forente styrker. De hadde samlet en hær på rundt 12 000 mann, men ble beseiret av Shingens 3 000 krigere. Shinanostyrken mistet rundt 3 000 mann mens Shingens styrker mistet rundt 500.
Húsa kommuna

Húsa kommuna var en kommune på Færøyene. Kommunen omfattet bygdene Húsar og Syðradalur på den sørlige delen av Kalsoy.
Húsar ble en egen kommune da Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna ble delt i tre i 1931. Den nordlige delen av Kalsoy ble således en del av Mikladalur, som gikk inn i Klaksvík fra nyttår 2005.
I 1960 hadde kommunen 140 innbyggere. I likhet med andre utkantkommuner på Færøyene, opplevde Húsar stor fraflytting i 1960- og 1970-årene. Nedgangen i innbyggertallet i perioden 1960–1995 tilsvarte 61 % av den samlede befolkningen for Húsars vedkommende. Flesteparten av kommunens sysselsatte innbyggere er tilknyttet primærnæringene, med fiske og husdyrhold som dominerende næringsveier.Før kommunestyrevalget i 2008 innledet Húsar samtaler med Klaksvík med sikte på en sammenslåing. Samtalene ble ikke avsluttet i tide til at kommunen kunne innlemmes fra nyttår. Våren 2012 ble det avholdt folkeavstemning om Norðoyar som én kommune, og 12 av velgerne i Húsa kommuna stemte for, mens 17 stemte imot. I 2012 vedtok kommunestyret i Húsar å innlemme kommunen i Klaksvík fra nyttår, men håndteringen ble kritisert og saken utsatt. I 2016 kom kommunene frem til en ny avtale om sammenslåing med virkning fra 1. januar 2017. Húsar hadde på det tidspunktet 39 innbyggere.


== Se også ==
Liste over borgermestre i Húsar


== Referanser ==
Montaña Clara

Montaña Clara er en øy i den spanske autonome enheten Kanariøyene som ligger i Atlanterhavet, utenfor Afrikas nordvestkyst.  Øya tilhører provinsen Las Palmas og kommunen Teguise på Lanzarote. Øyas areal er på 1,48 km². Øya er ubebodd.
Øya er en del av Chinijoøyene nasjonalpark.
Viking Hardhaus

Viking Hardhaus er et kløvermønsteret dekk til militære feltvogner, men var også brukt på sivile terrengbiler. Hardhausdekkene ble levert som standard-dekk på Volvo sin Volvo L-3314, men ble for det meste erstattet av Viking Knobby-dekk på grunn av at Viking Hardhaus ikke egnet seg godt på asfaltert vei.
Det finnes enda noen Hardhaus-dekk å se på norske veier, men disse har vært regummierte flere ganger og har gamle hjulbaner og er derfor trafikkfarlige ved hastigheter over 60 km/t.
Hustler TV

Hustler TV er en erotisk amerikansk TV-kanal, som i tillegg til USA også sendes i Mexico. Kanalen er dedikert til å tilby seksuelt materiale med og uten sensur fra Hustler, et av de mest kjente merkevarer innen voksen underholdning. Kanalen eies av LFP Broadcasting, som drives av Michael H. Klein.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kristnisaga

Kristnisaga er sagaen om hvordan kristendommen ble innført på Island.

Den står ført opp i Hauksbók på sidene som kommer umiddelbart etter Landnåmsboken. På moderne norsk kan denne sagaen kalles for «Kristendomssagaen», idet det islandske eller norrøne ordet «kristni» betyr kristendom. Det antas at det er forfatteren av Hauksbok som også har skrevet eller satt sammen Kristnisaga.
Når sagaen begynner, spiller Torvald, Fredrik, Tangbrand og Olav Tryggvason hovedrollene, men når historien nærmer seg sitt klimaks, er det Hjalte, Gissur og lovesigemannen Torgeir som driver hendelsesforløpet framover, slik at kristendommen blir innført på tinget som ny sed og skikk.
Etter dette nevnes det også mye om biskopene Gissur og Isleif. Sagaen er komplisert, da den inneholder et svært stort personregister og mengder av små detaljer om hva som skjer, uten at leseren alltid kan se en klar linje. Sagaen er heller ikke lang, kun rundt 7000 ord. Ikke desto mindre er den viktig da den forteller i stor detalj om hvordan denne betydningsfulle historiske prosessen fant sted; i sagaen er de opplysningene samlet fra tiden da den kristne forkynnelsen begynte, kort tid før år 1000 og fram til året 1118.
Det vites ikke nøyaktig hvilke kilder skriveren av sagaen har benyttet. Noen av kildene er nok tapte og antagelig bygger Kristnisaga også på muntlig overlevering. Av kjente kilder kan nevnes Olav Tryggvasons saga, Gunnlaug Ormstunges saga og Íslendingabók. Det er uvisst når verket ble skapt, skjønt det er rimelig å anta at den ble skrevet en gang rundt år 1200.
Sagaen ble utgitt på dansk av Frederik Winkel Horn i 1871, og på tysk av Bernhard Kahle i 1905.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kristnisaga vitenskapelig utgave på gammelislandsk med filologiske fotnoter
Kristni saga på norrønt hos heimskringla.no
Kristendomssaga på dansk hos heimskringla.no
JVB Tur

JVB Tur AS er et turbusselskap som ble skilt ut 1. januar 1995 som et datterselskap av Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap (JVB). Turbilvirksomheten var til da drevet som en virksomhet innenfor morselskapet JVB.
Selskapet har kontor på Fagernes, men har busser stasjonert også i Oslo, Hønefoss, Dokka og Gol.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Héctor Scarone

Héctor Pedro Scarone Beretta (1898–1967) var en uruguayansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Scarone ble olympisk mester i fotball to ganger, under OL 1924 i Paris og i 1928 i Antwerpen. Han vant også VM-gull i 1930 for Uruguay, på hjemmebane. Han har også vunnet Copa América fire ganger, 1917, 1923, 1924 og 1926. Han scoret 31 mål på 52 kamper med Uruguays landslag i perioden 1917–1930.


== OL-medaljer ==
1924  Paris -  Gull i fotball  Uruguay
1928  Amsterdam -  Gull i fotball  Uruguay


== VM-medaljer ==
1930  Montevideo -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Héctor Scarone – Olympedia 
(en) Héctor Scarone – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Héctor Scarone – FIFA 
(en) Héctor Scarone – Transfermarkt 
(en) Héctor Scarone – Transfermarkt (manager) 
(en) Héctor Scarone – national-football-teams.com 
(en) Héctor Scarone – WorldFootball.net 
(en) Héctor Scarone – FBref
Alfredo Zibechi

Alfredo J. Zibechi (født 30. oktober 1895 død 19. juni 1958) var en uruguayansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Zibechi ble olympisk mester i fotball under OL 1924 i Paris. Han var med på Uruguays lag som vant turneringen. I finalen beseiret de Sveits med 3-0. Han har også vunnet Copa América fire ganger, 1916, 1917, 1920 og 1924. Han spilte 38 kamper med Uruguays landslag i perioden 1915–1924.
Ziebechi spilte for Montevideo Wanderers FC frem til 1919, hvoretter han byttet klubb til Nacional.


== OL-medaljer ==
1924  Paris -  Gull i fotball  Uruguay


== Eksterne lenker ==
(en) Alfredo Zibechi – Olympedia 
(en) Alfredo Zibechi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alfredo Zibechi – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Alfredo Zibechi – FIFA 
(en) Alfredo Zibechi – Transfermarkt 
(en) Alfredo Zibechi – national-football-teams.com 
(en) Alfredo Zibechi – WorldFootball.net
Marilyn Quayle

Marilyn Tucker Quayle (født 29. juli 1949 i Indianapolis) er en amerikansk advokat, forfatter og republikansk politiker.
Hun er gift med tidligere visepresident Dan Quayle, og hadde dermed den uoffisielle tittelen som «USAs andredame» (visepresidentens ektefelle) 1989–1993. Da Dan Quayle ble valgt til visepresident i 1988, ble Marilyn tilbudt mannens plass i Senatet av Indianas guvernør, Robert Orr, men hun takket nei. Marilyn har engasjert seg i veldedighetssaker relatert til blant annet brystkreft, hvilket hennes mor døde av i en alder av 56.
Marilyn Quayle har vært med på å skrive tre bøker. De to første er krimromaner skrevet sammen med søsteren Nancy Tucker Northcott, mens den siste, Moments that Matter, er skrevet sammen med ektemannen.
I dag jobber hun som advokat i Phoenix, Arizona.


== Bibliografi ==
1992 – Embrace The Serpent. ISBN 0-517-58822-6.
1996 – The Campaign: A Novel. ISBN 0-310-20231-0.
1999 – Moments that Matter. ISBN 0-8499-5529-7.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marilyn Quayle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marilyn Quayle på Internet Movie Database
Birch Bayh

Birch Evans Bayh II (IPA: [ˈbaɪ], født 22. januar 1928 i Terre Haute i Indiana i USA, død 14. mars 2019) var en amerikansk demokratisk politiker. Han vant senatsvalget i hjemstaten Indiana i 1962, og var senator i 18 år fra 1963 til 1981, før han til slutt tapte gjenvalg for republikaneren Dan Quayle i 1980. Bayh forsøkte å bli demokratenes presidentkandidat ved presidentvalget i 1976, men trakk seg etter nedslående resultater i Massachusetts.
I de siste årene av sitt yrkesaktive liv gjenopptok han advokatpraksisen. Bayh var jordbrukskandidat fra Purdue University School of Agriculture fra 1951 og kandidat i rettsvitenskap fra Indiana University School of Law fra 1960, og fikk advokatbevilling i 1961.
Birch Bayh var far til tidligere guvernør og senator Evan Bayh.

		
		


== Bibliografi ==
1966 – The Making of an Amendment
1968 – One Heartbeat Away: President Disability and Succession
1971 – Drug Abuse in the Military. Report, Based on Hearings and Investigations
1971 – Legislative Oversight Hearings on Federal Juvenile Delinquency Programs
1973 – Barbiturate Abuse in the United States
1973 – Selected Materials on the Twenty—Fifth Amendment
1975 – Our Nation's Schools—a Report Card "A" In School Violence and Vandalism
1977 – Challenge for the Third Century: Education in a Safe Environment


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Birch Bayh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Birch Bayh hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Birch Bayh hos American National Biography
Léon Huybrechts

Léon Huybrechts (født 11. februar 1876, død 9. februar 1956) var en belgisk seiler som deltok i flere olympiske leker, 1908 i London, 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Huybrechts ble olympiske mester i seiling under OL 1924 i Paris. Han vant klassen 12-fots jolle. Seksten år tidligere var han med på den belgiske båten «Zut» som kom på andreplass i 6-metersklassen bak den britiske «Dormy». Han var også med under sommer-OL 1920 i Antwerpen, og fikk sølv med båten «Tan-Fe-Pah» som kom på andre og siste plass bak den norske båten «Jo» i 6-metersklassen, type 1919. Det var kun to båter i denne klassen.


== OL-medaljer ==
1924  Paris –  Gull i seiling, 12-fots jolle  Belgia
1908  London –  Sølv i seiling, 6-metersklassen  Belgia
1920  Antwerpen –  Sølv i seiling, 6-meter-klassen, type 1919  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) Léon Huybrechts – Olympedia 
(en) Léon Huybrechts – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Tonebokstaver

Tonebokstaver er tegn i det skriftlige språket som brukes for å markere et språks toner, spesielt konturtoner. De ble utviklet av Yuen Ren Chao, og har siden blitt adaptert for bruk med det internasjonale fonetiske alfabetet. Tonebokstaver består av en loddrett strek (|) med et merke på seg, som markerer hvilket tonelag en stavelse skal ha. 
Chao delte tonespekteret inn i fem felter (som på bildet), og en merke på den loddrette streken, viser hvilken tone det er snakk om, f.eks. ˥ for den høyeste tonen, eller ˨ for den nest laveste tonen. Fordelen med dette systemet, sammenlignet med f.eks. å markere toner med diakritiske tegn er at man kan kombinere flere tonebokstaver, og visuelt konturtoner. Den tredje tonen, som vi i bildet ser synker fra andre til første toneleie, og så stiger fra første til fjerde toneleie, kan med tonebokstaver skrives slik: ˨‌˩‌˦. En flat tone, som den første tonen i kinesisk (rød linje i bildet), vil skrives med to tonebokstaver: ˥˥. En enkelt tonebokstav brukes for å markere en glottal plosiv, som gjerne inngår i et tonem på flere språk. 
Ettersom man ikke alltid har hatt mulighet til å skrive tonebokstaver i trykt tekst, har de noen ganger blitt erstattet av tall. Man kan da erstatte ˨ med 2 og ˥ med 5, osv. ˥˥ vil da skrives 55, og ˨‌˩‌˦ som 214. Den eneste ulempen ved å endre tonebokstaver om til tall er at en del språk allerede har en fastsatt transkripsjon, som inneholder tall, som avviker fra dette systemet. Dersom et språk ikke bruker fem toneleier, men bare tre, har man ikke behov for det fulle tonespekteret, men har i stedet valgt å bruker bare tre. Til svarende er det heller ikke selv-sagt at alle slike systemer for å skrive ned tonespråk, vil ha valgt 5 til å være det høyeste toneleiet, det kunne like godt vært det laveste. Sånn sett, er fordelen med tonebokstaver at man slipper å forvirring når man fra å være vant til å bruke et transkripsjonssystem for et språk, skal begynne å lese et annet.
Pierre Coquelin de Lisle

Henri Pierre Coquelin de Lisle (født 19. juli 1900, død 22. juli 1980) var en fransk skytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Coquelin de Lisle ble olympisk mester i skyting under OL 1924 i Paris. Han vant 50 meter rifle liggende med 398 poeng, to mer enn sølvvinneren Marcus Dinwiddie fra USA. Det var 66 deltakere fra nitten nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 23. juni 1924.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris –  Sølv i skyting, 50 meter rifle liggende  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pierre Coquelin de Lisle – Olympedia 
(en) Pierre Coquelin de Lisle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pierre Coquelin de Lisle – databaseOlympics.com (arkivert)