jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jacques Mouvet

Jacques Mouvet (født 16. desember 1912) var en belgisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Mouvet vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det belgiske laget som kom på andreplass i firerbob, bak USA. De andre på laget var Max Houben, Freddy Mansveld og Louis-Georges Niels.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Sølv i bobsleigh, firerbob  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) Jacques Mouvet – Olympics.com 
(en) Jacques Mouvet – Olympic.org 
(en) Jacques Mouvet – Olympedia 
(en) Jacques Mouvet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jacques Mouvet – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Jacques Mouvet – TheSports.org
Max Houben

Max Houben (født 5. mai 1898, død 10. februar 1949) var en belgisk sportsutøver som deltok i flere olympiske leker, et sommer- og fire vinter-OL; 1920 i Antwerpen, 1928 i St. Moritz, 1932 i Lake Placid, 1936 i Garmisch-Partenkirchen og 1948 i St. Moritz,
Houben vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det belgiske laget som kom på andreplass i firerbob, bak USA. De andre på laget var Freddy Mansveld, Louis-Georges Niels og Jacques Mouvet.
Houben var lenge, med sine 49 år og 278 dager, den eldste medaljevinnerne i et vinter-OL, inntil canadiske Russ Howard vant gull i curling under Vinter-OL 2006 i Torino.
Houben omkom i en ulykke under VM i bobsleigh i Lake Placid i 1949.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Sølv i bobsleigh, firerbob  Belgia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Max Houben – Olympics.com 
(en) Max Houben – Olympic.org 
(en) Max Houben – Olympedia 
(en) Max Houben – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Max Houben – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Max Houben – TheSports.org
Thomas Hicks

Thomas A. «Tom» Hicks (født 1. juni 1918, død 14. juli 1992) var en amerikansk bobkjører som deltok i de olympiske leker 1948 i St. Moritz.
Hicks vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i firerbob bak et annet amerikansk lag og Belgia. De andre på laget var James Bickford, Donald Dupree og William Dupree.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Bronse i bobsleigh, firerbob  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Hicks – Olympedia 
(en) Thomas Hicks – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Hicks – databaseOlympics.com (arkivert)
Donald Dupree

Donald Victor «Don» Dupree sr. (født 10. februar 1919, død 1. mai 1993) var en amerikansk bobkjører som deltok i de olympiske leker 1948 i St. Moritz.
Dupree vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i firerbob bak et annet amerikansk lag og Belgia. De andre på laget var James Bickford, Thomas Hicks og William Dupree.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Bronse i bobsleigh, firerbob  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Donald Dupree – Olympics.com 
(en) Donald Dupree – Olympic.org 
(en) Donald Dupree – Olympedia 
(en) Donald Dupree – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Donald Dupree – databaseOlympics.com (arkivert)
William Dupree

William Francis «Bill» Dupree (født 7. juni 1909, død 25. februar 1955) var en amerikansk bobkjører som deltok i de olympiske leker 1948 i St. Moritz.
Dupree vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i firerbob bak et annet amerikansk lag og Belgia. De andre på laget var James Bickford, Thomas Hicks og hans bror Donald Dupree.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Bronse i bobsleigh, firerbob  USA


== Eksterne lenker ==
(en) William Dupree – Olympics.com 
(en) William Dupree – Olympic.org 
(en) William Dupree – Olympedia 
(en) William Dupree – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Dupree – databaseOlympics.com (arkivert)
Þú og þeir (Sókrates)

«Þú og þeir (Sókrates)» (norsk oversettelse: du og dere (Sokrates)) er en islandsk sang skrevet av Sverrir Stormsker. Sangen tar for seg sangerens idoler, flere av dem europeiske komponister som Debussy og Tsjajkovskij, men også islendinger som Gunnar Thoroddsen and Einar Benediktsson. Sokrates sammenlignes i refrenget med Herkules, derav tittelen.
Sangen var Islands bidrag i Eurovision Song Contest 1988 og ble for anledningen fremført av duoen Beathoven, bestående av Stormsker på piano og Stefán Hilmarsson med hovedvokalen. Derfor har sangen ofte i ettertiden blitt kreditert Stefán Hilmarsson. Bidraget var kveldens første og ble etterfulgt av Sveriges Tommy Körberg med «Stad i ljus». Etter at avstemningen var avsluttet, hadde sangen fått 20 poeng og ble nummer 16 av 21.
På engelsk heter sangen «Socrates», et navn som ofte også blir (feilaktig) brukt for den islandske versjonen.
Refreng:

Syngjum öll um Sókrates, sálarinnar HerkúlesUm alla þá sem allir þráOg allir dýrka og dá
James Bickford

James John «Jim» Bickford jr. (født 2. november 1912, død 3. oktober 1989) var en amerikansk bobkjører som deltok i de olympiske leker 1936 i Garmisch-Partenkirchen,  1948 i St. Moritz, 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Bickford vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i firerbob bak et annet amerikansk lag og Belgia. De andre på laget var Thomas Hicks, Donald Dupree og William Dupree.
Bickford var USAs flaggbærer under åpningsseremonien i både 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Bronse i bobsleigh, firerbob  USA


== Eksterne lenker ==
(en) James Bickford – Olympedia 
(en) James Bickford – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) James Bickford – databaseOlympics.com (arkivert)
«Hovvarpner»

«Hovvarpner» var en brigg som ble bygget på Tangen i Tvedestrand i 1856, og var på 135 kommerselester. Skuta var typisk for norsk skipsfart i årene 1850 – 1900.
Hun ble bygget med lokale materialer og seilt av et mannskap som var rekruttert lokalt.
Navnet Hovvarpner kommer fra norrønt Hofvarpnir, navnet på hesten til Frigg, kona til Odin.
For å reise kapital og spre risiko var hun, som så mange andre skip fra sin tid,  finansiert som et partrederi, Hovedreder var Peder Bjørn Hansen fra Eidbo.
«Hovvarpner» seilte i over 30 år. Hun seilte blant annet på USA, Middelhavet, Sør-Amerika, Australia og India.
«Hovvarpner» var i aktiv tjeneste fram til 1887, hvor hun går ut av Veritasregisteret. Hun endte sine dager ved Gullholmen ved Eidbostranda i Tvedestrandfjorden. I dag ligger fremdeles en stor bunnseksjon igjen og rester av akterstavnen kan ennå sees. Skuta er registrert av Norsk forlishistorisk forening.


== Referanser ==
Ryan Chappelle

Ryan Chappelle var en fiktiv person i TV-serien 24 som ble spilt av Paul Schulze. Han var med i serien fra sesong 1 som Regional Division Director for det fiktive forvaltningsorganet Counter Terrorist Unit (CTU). 
I sesong 3 av serien får USAs president et krav fra terrorister om at Chappelle måtte drepes ellers ville sivile amerikanere dø. Derfor ble Chappelle bedt om å ta sitt eget liv, men han klarte ikke å gjøre det. Ryan Chappelle ble drept av ett skudd i bakhodet klokken 06:59:53 i sesong 3. 
Til tross for at Chappelle ikke var en av de mest prominente og best likte figurene, anses hans død av mange seere for å være en av de mektigste og mest dramatiske scenene i 24. At presidenten i USA ga ordre til gjennomføringen av drap på en amerikansk borger etter krav fra en terroristgruppe utløste en omfattende debatt blant fans og kritikere. Selv om Chappelle ikke var en elsket figur blant seerne var det mange som plutselig ble mer sympatisk innstilt til ham da han ble ofret til beste for nasjonen.
Kommunismen – draumen om eit paradis

Kommunismen - draumen om eit paradis (orig. The Lost World of Communism) er en britisk fjernsynsdokumentar i tre deler som gikk på BBC i 2009. Serien handlet om situasjonen i Øst-Europa før kommunismens og Berlinmurens fall. I serien fokuseres det på flere enkeltmenneskers dagligliv bak jernteppet fra 1945 til 1989. De tre episodene var knyttet til situasjonen i tre land i den tidligere østblokken, henholdsvis DDR, Tsjekkoslovakia og Romania.I seriens opprinnelsesland, Storbritannia, ble TV-serien sendt lørdagene fra 14. til 28. mars 2009, mens serien i Norge ble sendt på mandagene 26. oktober, 2. og 16. november. I Storbritannia ble det sammen med serien utgitt en bok.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kommunismen – draumen om eit paradis på Internet Movie Database 
(en)  The Lost World of Communism at bbc.co.uk
Pilar Lorengar

Pilar Lorengar (født Lorenza Pilar García Seta 16. januar 1928, død av kreft 2. juni 1996 i Berlin) var en spansk sopran som brukte det profesjonelle navnet Pilar Lorengar.
Hennes internasjonale operakarriere startet i 1955 på Festival International d'Art Lyrique i Aix-en-Provence. Hun fortsatte med å spille både i London, Glyndebourne og Buenos Aires. I 1958 signerte hun en kontrakt med en opera i Tyskland. Dette var et forhold som skulle komme til å vare i tretti år. I 1963 fikk hun tittelen Kammersänger fra Senatet i Berlin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pilar Lorengar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pilar Lorengar på Internet Movie Database 
(en) Pilar Lorengar på Discogs 
(en) Pilar Lorengar på MusicBrainz 
(en) Pilar Lorengar på AllMusic
Victoria de los Ángeles

Victoria de los Ángeles (katalansk døpenavn Victòria dels Àngels López García; født 1. november 1923 i Barcelona, død 15. januar 2005 samme sted) var en spansk opera- og konsertsanger (sopran).


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
De los Ángeles ble født inn i en musikalsk familie. Hun studerte piano, sang og gitar hjemme og fortsatte studiene ved konservatoriet i Barcelona. På konservatoriet fullførte hun et seks års studieprogram på tre år og ble som attenåring uteksaminert med utmerkelse.


=== Karriere ===
Etter avsluttet utdannelse sang hun i Ars Musicae, et ensemble som spesialiserte seg på franske, spanske og tyske sanger fra renessansen til moderne tid. Hun konsertdebuterte i 1944 i Barcelona. Året etter debuterte hun på hjembyens operascene Liceu som grevinne Almaviva i Le nozze di Figaro, en av hennes favorittroller. Etter at hun vant en internasjonal sangkonkurranse i Genève i 1947, ble verdens ledende operaselskaper oppmerksom på henne, og hun debuterte snart ved Covent Garden i London, La Scala i Milano og andre steder.
De los Ángeles debuterte på Metropolitan Opera i 1951 og sang ved operaen i et knapt tiår. Repertoaret hennes var uvanlig bredt: Verdi, Wagner, Puccini, Rossini, Gounod og Debussy.Etter 1961 konsentrerte hun seg hovedsakelig om å gi konserter og spille inn musikk. En grunn var at hun ville ha mer tid til familien. Hun var gift med advokaten Enrique Magriña som hun fikk to sønner med. Den siste offentlige opptredenen skal ha vært i 1998, under begravelsen av den førstefødte. Hun hadde da allerede mistet ektemannen og den andre sønnen.De los Ángeles var en av de første sangerne som mestret musikk fra hele den klassiske kanon: fra de første Monteverdi-operaene til spanske og franske samtidssanger. Stemmen hennes var lyrisk og uttrykksfull, men ikke voluminøs, likevel sang hun lettere Wagner-roller som Elisabeth i Tannhäuser og Eva i Die Meistersinger von Nürnberg. I 2007 plasserte BBC Music Magazine henne som nummer tre på ei liste over tidenes tjue største sopraner som det finnes innspillinger av. Maria Callas og Joan Sutherland var nummer én og to på lista.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Vincenzo Ramón Bisogni: Victoria de los Ángeles. Nella Musica per Vivere (e Sopravvivere), Zecchini Editore, 2008.


== Kilder ==
Frank Granville Barker og Alan Blyth: «Victoria de los Angeles », nekrolog i The Guardian 17. januar 2005
Anthony Tommasini: Victoria de los Angeles, Soprano, Dies at 81, nekrolog i The New York Times 16. januar 2005
Aryeh Oron: Victoria de Los Angeles (Soprano), bach-cantatas.com


== Eksterne lenker ==
(en) Victoria de los Ángeles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Victoria de los Ángeles på Internet Movie Database 
(en) Victoria de los Ángeles hos The Movie Database 
(en) Victoria de los Ángeles på Apple Music 
(en) Victoria de los Ángeles på Discogs 
(en) Victoria de los Ángeles på MusicBrainz 
(en) Victoria de los Ángeles på Spotify 
(en) Victoria de los Ángeles på AllMusic 
La Fundació Victòria dels Àngels
Lorenz Nieberl

Lorenz «Lenz» Nieberl (født 7. juli 1919, død 12. april 1968) var en tysk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Nieberl ble olympisk mester i bobsleigh to ganger under Vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på de tyske lagene som vant både toer- og firerbob.
Nieberl ble verdensmester i bobsleigh i både toer- og firerbob i 1951.


== OL-medaljer ==
1952  Oslo -  Gull i bobsleigh, toerbob  Tyskland
1952  Oslo -  Gull i bobsleigh, firerbob  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Lorenz Nieberl – Olympics.com 
(en) Lorenz Nieberl – Olympic.org 
(en) Lorenz Nieberl – Olympedia 
(en) Lorenz Nieberl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lorenz Nieberl – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Lorenz Nieberl – TheSports.org
Tromsøstudentenes Idrettslag

Tromsøstudentenes Idrettslag (TSI) er et idrettslag i tilknytning til Universitetet i Tromsø. TSI er i dag Nord-Norges største idrettslag, og et av Norges største studentidrettslag med over 2000 medlemmer, hvorav rundt 900 er direkte tilknyttet en undergruppe.


== Historie ==
TSI ble grunnlagt 2. februar 1977, og etter et halvt år hadde det 100 medlemmer fordelt på volleyball, fotball og innetrim. Hovedstyret så tidlig for seg at det skulle bygges en egen idrettshall, men det skulle ta noen år. Først i 2001 ble Studentidrettshallen Kraft bygget, men er i dag svært viktig for studentidretten i Tromsø. I 1983 var klubbens totale budsjett på 33 000,- det i sterk kontrast til dagens samlede budsjett på 1 650 000,- kr.


== Mestvinnende undergrupper ==


== Undergrupper ==
SUT (Studentenes Undervannsklubb Tromsø) var den første undergruppen i TSI, men etter de har det fulgt mange.


=== Kampsportgrupper ===
Aikido
Basketak
Boksing
Judo
Shorin Ryu (karate)


=== Lagidretter ===
Amerikansk Fotball: TSI Amerikansk Fotball er en undergruppe i TSI og har kallenavnet Trailblazers. Gruppen ble tatt opp under årsmøtet i 2018, og kom fra idrettslaget Tromsø Trailblazers.
Basketball
Fotball
Futsal
Handball
Innebandy
Ishockey
Kajakkpolo
Surk (Undervannsrugby)
Volleyball


=== Turgrupper ===
Fjellgruppa
TULL


=== Diverse ===
Badminton
Biljard
Dansademika
Langrenn
Styrkeløft
Surf
SUT (dykking)
Trimsvømming
Trulle (kajakk)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Studentidrett
The Power

The Power er en amerikansk science fiction-thriller fra 1968 regissert av Byron Haskin. Filmen handler om en professor ved et universitet som forsøker å stansen en maktsyk person med paranormale evner. Men først må han identifisere hvem denne personen er. Hovedrollene spilles av George Hamilton, mens andre sentrale roller spilles av Suzanne Pleshette og Michael Rennie. Filmen er basert på en roman med samme tittel skrevet av Frank M. Robinson.


== Handling ==
Professor Henry Hallson, en antropolog, oppdager bevis på en person med psykiske evner blant sine medarbeidere i et laboratorium. Hans kollegaer inkluderer biolog Dr. Jim Tanner, genetiker Dr. Margery Lansing, en fysiker Dr. Carl Melnicker, biolog Dr. Talbot Scott, og styreleder Norman Van Zandt, som alle arbeider for Arthur Nordlund fra myndighetene. Etter en advarsel fra Hallson om at en av dem har et super-intellekt utover menneskelig måling, og som er i stand til å kontrollere andre menneskelige sinn, utfører de en test med telekinese.
Men senere den kvelden blir Hallson funnet drept i laboratoriet, med navnet "Adam Hart" skrevet på et papir funnet på kontoret hans. Hallsons enke Sally Hallson forteller at "Adam Hart" var navnet på ektemannens gamle barndomsvenn. Politiet kontroller bakgrunnene til medlemmene av komiteen som Hallson var medlem av, og Tanner blir umiddelbart mistenkt i drapet når han tilsynelatende har løyet om hans fremtredende akademiske prestasjoner. Faktisk har alle poster som dokumenterer fortiden hans blitt slettet på uforklarlige måter.
Tanner besøker Hallsons hjemby, og de oppdager at Adam Hart er overmenneskelig, og forskjellige mennesker som gir forskjellige beskrivelser av utseendet hans, og andre følger fremdeles kommandoer som Hart skal ha gitt dem flere år tidligere. Samtidig som Tanner forsøker å avdekke det overmenneskelige, blir Melnicker og Van Zandt myrdet. Talbot Scott, i panikk over det som skjer, blir til slutt skutt av politiet. I et siste oppgjør skal Tanner forsøke å konfrontere den tilsynelatende ubeseirelige Adam Hart.


== Om filmen ==
The Power fikk 3 av 4 stjerner av den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin.


=== I Norge ===
Den ble satt opp på norske kinoer under tittelen Makten.


== I rollene ==
George Hamilton .... Professor Jim Tanner
Suzanne Pleshette .... Professor Margery Lansing
Michael Rennie .... Arthur Nordlund
Arthur O'Connell .... Professor Henry Hallson
Earl Holliman .... Professor Talbot Scott
Nehemiah Persoff .... Professor Carl Melnicker
Richard Carlson .... Professor Norman E. Van Zandt
Gary Merrill .... Policeman Mark Corlane
Yvonne De Carlo .... Mrs. Sally Hallson
Barbara Nichols .... Flora
Aldo Ray .... Bruce
Celia Lovsky .... Mrs. Hallson (Henrys mor)
Vaughn Taylor .... Mr. Hallson (Henrys far)
Ken Murray .... Fred Grover (man at party)
Beverly Powers .... Sylvia
Miiko Taka .... Mrs. Van Zandt
Lawrence Montaigne .... Briggs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Power på Internet Movie Database 
(sv) The Power i Svensk Filmdatabas 
(fr) The Power på Allociné 
(en) The Power på Rotten Tomatoes 
Filmtrailer (YouTube)
Mimi Bjerkestrand

Mimi Bjerkestrand (født 18. desember 1964 og oppvokst på Os) er rektor på Slettebakken skole i Bergen. Hun var leder for Utdanningsforbundet fra 1. januar 2010 til 31. desember 2012. Hun er utdannet førskolelærer og har utdannet seg som allmennlærer og har utdanning i spesialpedagogikk. Hun har arbeidet i Hammerfest, Bergen og Oslo.
Bjerkestrand er utdannet førskolelærer i 1987 og har tatt videreutdanning i spesialpedagogikk og påbygging til allmennlærer. Senere har hun arbeidet som pedagogisk leder, støttepedagog og styrer i Hammerfest, Bergen og Oslo. Hun ledet seksjon barnehage i Utdanningsforbundet fra januar 2004. Før dette var hun tillitsvalgt i Norsk Lærerlag og i Utdanningsforbundet i Hordaland. 
Hun inngikk partnerskap i 1995.


== Referanser ==
Kjell Kristiansen

Kjell Kristiansen (født 19. mars 1925 i Asker, død 19. september 1999) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte 26 landskamper for Norge og skåret 10 mål. Kristiansen spilte samtidig ishockey på landslagsnivå for Frisk Asker og fikk fire barn. Trine kom først, så kom sønnene Terje, Truls og Thomas «Pinnen» Kristiansen som ble kjente ishockey-stjerner på 70/80-tallet. Kristiansen var for øvrig også halvbror av den tidligere fotballspilleren i Asker Skiklubb, Willy Fossli, toppskårer i 1955-/56-sesongens eliteserie.
Kristiansen spilte hele karrieren for Asker SK. Hans beste sesong kom i hovedserien 1953–54 da han skåret 9 mål, og kom på delt syvendeplass på toppskårerlisten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjell Kristiansen – Olympedia 
(en) Kjell Kristiansen – FIFA 
(en) Kjell Kristiansen – Transfermarkt 
(en) Kjell Kristiansen – national-football-teams.com 
(en) Kjell Kristiansen – WorldFootball.net 
(en) Kjell Kristiansen – EU-Football.info 
(no) Kjell Kristiansen – Norges Fotballforbund 
aftenposten.no: Eliteserien 1954 - Mål
[1] Frisk - Fra da til nå
(en) Kjell Kristiansen på Eu-Football.info
(en) Kjell Kristiansen på worldfootball.net
Sugarcane Hanover

Sugercane Hanover (født 1983 i USA, død 2. november 2009 i Sverige) var en varmblods travhingst og senere avlshingst. I sin karriere vant Sugarcane Hanover 29 løp på 56 starter, deriblant Oslo Grand Prix og «March of Dimes Trot» i USA, til et premiebeløp på til sammen over sju millioner kroner.Sugarcane Hanover startet karrieren i USA, og kom til Norge da den ble kjøpt av Helmer Strømbo og plassert hos Gunnar Eggens stall som femåring i 1988. Med Gunnar Eggen i sulkyen vant hesten Oslo Grand Prix i 1988 med kilometertiden 1,12,5a over 2100 meter som var verdensrekord på den tiden. Hesten kom på andreplass i Elitloppet samme år. Hesten ble kjøpt av  Erikssunds säteri i Sverige før den deltok i sitt siste og mest kjente løp, «March of Dimes Trot» på Garden State Park i Camden County, New Jersey også i 1988. De beste hestene fra USA og Europa deltok i løpet som var hausset stort opp. Gunnar Eggen tøylet Sugarcane Hanover inn til førsteplass med  et hestehodes margin, og eierne kunne innkassere 270 000 dollar. Hesten ble deretter satt i avl i Sverige og Italia. Blant avkommet er Good As Gold som igjen er far til Steinlager. Sugarcane falt plutselig død om på Erikssunds säteri ved Mälaren 2. november 2009, og hadde på det tidspunkt flere hundre avkom, 63 av dem hadde hver travet inn mer enn én million svenske kroner.


== Referanser ==
Ferjesambandet Valevåg–Skjersholmane

Valevåg–Skjersholmane var et ferjesamband mellom Valevåg i Sveio og Skjersholmane på Stord som ble erstattet i år 2000 da Bømlafjordtunnelen åpnet.
De siste ferjene som trafikkerte ruten Valevåg-Skjersholmane var MF «Bjørnefjord» (1995–2000) (140 Pbe) og MF «Hordaland» (85 Pbe). I 1999, som var det siste fulle året med ferjetrafikk på strekningen, ble det i gjennomsnitt fraktet 1568 ÅDT.I 2007 gikk det gratis ferjer på strekningen i tre uker på grunn av vedlikeholdsarbeid i Bømlafjordtunnelen. Sambandet ble da betjent av de tre ferjene MF «Bjørnefjord» (140 Pbe), MF «Masfjord» (140 Pbe) Og MF «Sunnhordland» (104 Pbe). Ferjene gikk to ganger i timen om formiddagen og tre ganger i timen på ettermiddagene, da den siste ferjen ble satt inn. Selv med tre ferjer var det til tider lange køer grunnet stor trafikk.


== Se også ==
Ferjesambandet Ranavik–Skjersholmane
Trekantsambandet


== Referanser ==