jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lori Piestewa

Lori Ann Piestewa (født 14. desember 1979 i Arizona, død 23. mars 2003 i Irak) var den første kvinnelige amerikanske indianer som ble drept i tjeneste i United States Army.


== Bakgrunn ==
Lori Piestewa ble født og vokste opp i Tuba City i Arizona, en by med mer enn 50 % arbeidsledighet. Hun er datter av Terry Piestewa og Priscilla «Percy» Baca Piestewa. Faren er Hopi indianer mens moren av meksikansk avstamning. De møttes i 1964 og giftet seg i 1968. Familien har en lang tradisjon med militærtjeneste, både faren og bestefaren var i US Army, faren tjenestegjorde i Vietnamkrigen fra 1965 til 1967.
Som barn fikk Lori Hopinavnet Köcha-Hon-Mana (norsk: Hvit-Bjørn-Jente). 


== Militærtjeneste ==
Hun vervet seg i militære for å forsørge sine to barn Brandon og Carla Whiterock, og primært få penger til å kjøpe et hjem til dem. Hun var i 507th Army Maintenance Company i Irak, og hun falt i et bakhold i Nasiriyah i Sør-Irak 23. mars 2003 med konvoien hun var med i. Hun var med i en Humvee som ble truffet av en rakettdrevet granat i venstre forhjul. 3 soldater i bilen ble drept, og Lori og venninnen, Jessica Lynch, ble tatt til fange, begge ble skadet i bakholdsangrepet. Lori døde kort tid etter på et lokalt irakisk sykehus av hodeskadene hun fikk. Jessica overlevde og ble befridd av amerikanske soldater mens hun var på sykehuset.


== Hyllest ==
Lori fikk Purple Heart og Prisoner of War Medal, samt forfremmet fra Private First Class til Specialist post mortem. Myndighetene i Arizona offisielt omdøpte fjellet Squaw Peak til Piestewa Peak. Jessica Lynch ga datteren sin navnet Dakota Ann for å hedre venninnen som ble drept. I mai 2005 fikk Loris foreldre og barn et nytt hus av TV-programmet Extreme Makeover: Home Edition, som også bygget et møtelokale for krigsveteraner i Tuba City for å hedre indianske krigsveteraner.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rick Bragg – I Am a Soldier, Too: The Jessica Lynch Story (2003) ISBN 1400042577


== Eksterne lenker ==
A Wrong Turn in the Desert
Lori Piestewa, Prisoner of War Killed
Fallen Heroes of Operation Iraqi Freedom
Semjon Dezjnjov

Semjon Dezjnjov (russisk: Семён Ива́нович Дежнёв – Semjon Ivanovitsj Dezjnjov), født 7. mars 1605 i Velikij Ustjug i Vologda oblast, død 1673 i Moskva, var en russisk kosakk og oppdagelsesreisende. Han utforsket store deler av det østre Sibir og ble i 1648 den første som seilte gjennom stredet mellom Alaska og Sibir, 80 år før Vitus Bering, som senere ga stredet sitt navn Beringstredet.


== Biografi ==


=== Tidlig liv ===
Lite er kjent om Dezjnjovs liv. Han ble født i byen Velikij Ustjug i det nordvestre Russland og begynte rundt 1630 som skatteindriver i statlig tjeneste. Han bega seg til Sibir hvor han arbeidet bl.a. rundt byene Tobolsk og Jenisejsk, før han havnet i Jakutsk rundt 1638. Herfra reiste han rundt i traktene ved elvene Indigirka, Lena og Jana og så langt øst som Kolyma.I juni 1647 foretog han sammen med pelshandleren Fedot Aleksejev en reise fra Kolyma til Anadyr, men isforholdene gjorde at de måtte avbryte ekspedisjonen.


=== Ekspedisjonen 1648 ===

Den 20. juni 1648 startet en ny ekspedisjon mot området. 90 mann i sju små båter (av typen «kotsj») forlot byen Nizjnekolymsk med kurs østover, og de nådde munningen av Kolyma i juli. Herifra fortsatte man mot øst langs Tsjuktsjerhalvøyas kyst og rundet deretter Nordøstkapp og seilte videre mot sydvest til Diomedesøyene.
Deretter ble ekspedisjonen dramatisk. Rundt oktober forsvant Aleksejevs gruppe sporløst til havs under en storm, og Dezjnjovs gruppe forliste ved fastlandskysten og ble tvunget til å overvintre ved Anadyrelva som de nådde frem til i desember.Våren 1649 fortsatte ekspedisjonen oppover elva og grunnla handelsplassen Anadyrsk ostrog nær det nåværende Markovo. Lengre oppover elva støtte de deretter på Mikhail Stadutsjin og Semjon Motoras ekspedisjon, som hadde tatt veien over land fra Jakutsk.Rapporten om de nye oppdagelsene og den 3200 kilometer langa ekspedisjonen havnet imidlertid i et arkiv i Jakutsk og nådde aldri fram til St. Petersburg.


=== Senere liv ===
Dezjnjov og Motora ble værende og fortsatte å utforske området frem til 1659, før de vendte tilbake mot Jakutsk og kom frem dit våren 1661.Deretter foretok Dezjnjov 1662 en reise til Moskva for å levere en last av pelser og kassakister og vende tilbake til Jakutsk 1664. I Moskva ble han utnevnt til kosakkhøvding.
1670 får han på nytt oppdraget å reise til Moskva med en verdifull last og han ankom dit i 1672.
1673 dør den nå sykelige Dezjnjov i Moskva.


== Ettermæle ==
Først i 1736 gjenfant den tyske historikeren Gerhard Müller Dezjnjovs opptegnelser i et arkiv i Jakutsk.I 1898 ble Nordøstkapp omdøpt til Kapp Dezjnjov av tsar Nikolai II i forbindelse med 250-års jubileet for Dezjnjovs reise.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Discoverers web: Semjon Dezjnjov (engelsk)
Semjon Dezjnjov, biografi (russisk)
Hard Rock Café Nashville

Hard Rock Café Nashville er en del av en amerikansk restaurantkjede. Den holder til i den amerikanske byen Nashville, men det finnes lignende restauranter spredt over store deler av verden. Hver restaurant har en unik fremtoning, med musikalske klenodier fra kjente artister, samt mange fra landets egne artister. Kjeden ble etablert i 1971, mens restauranten i Nashville ble åpnet 21. juni 1984. 


== Mest prestisjefylte klenodier ==
«Stars and stripes»-skjorten til Jimi Hendrix som han brukte på turné sommeren 1970, før han tapte den i en bordtenniskamp.
Jimmy Page (Led Zeppelin) sin skreddersydde vest.
En mørkegrønn jakke eid og signert av Eddie Vedder i Pearl Jam.
Cowboyhatten som Garth Brooks brukte på turneen «The Garth Brooks reunion show».
En mikrofon som er brukt og signert av Marilyn Manson.
Lynyrd Skynyrd har brukt og signert en cymbal etter en konsert i Orlando.
Cowboyhatten som Madonna brukte under sin verdensturné «Drowned World Tour» i 2001.
Sko som Roy Orbison brukte på scenen på 1960-tallet.
Bo Diddley sin gitar, som ble brukt i et spesielt program på ABC.
En akustisk gitar som Sugar Ray ødela på scenen på Hard Rock Hotell Las Vegas.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Hard Rock Cafe, Nashville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Miroslav Mišković

Miroslav Mišković (født 5. juli 1945 nær Kruševac) er en serbisk forretningsmann, og landets antatt rikeste person. Han eier kjøpesenterkjeden Delta City via Delta Holding, som er delvis solgt ut til belgiske eiere. Delta Holding er involvert i landbruk, finansiering, eiendomsmekling, media og dagligvaresalg. Delta Banka (1991) ble solgt til italienske Banca Intesa i 2005.
Miskovic grunnla også den underholdningsbaserte TV-stasjonen Pink TV, og er medeier i det nye stadion i Novi Beograd hvor fotballaget Partizan spiller hjemmekamper. 
Miroslav Mišković tok økonomieksamen ved Universitetet i Beograd i 1971, og arbeidet deretter i bank og kjemisk industri. Den store formuen bygde han opp under Balkankrigene 1992–2000, under regimet til Slobodan Milošević. I 1990 var Mišković en kort tid visestatsminister under Milošević. Regjeringen utgått av DS fram til 2012 hadde et akseptabelt forhold til Mišković, mens koalisjonsregjeringen som ble innsatt i 2012 under ledelse av statsminister Ivica Dačić, og spesielt visestatsminister Aleksander Vukčić, har inntatt en klart kritisk holdning til Mišković som ledd i en synlig kampanje mot korrupsjon.


== Referanser ==
Thomas Lance

Thomas «Tommy» Glasson Lance (født 14. juni 1891 i London, død 29. februar 1976 i Brighton) var en britisk syklist som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Lance ble olympisk mester i sykling under OL 1920 i Antwerpen. Han vant konkurransen i tandemsykling sammen med Harry Ryan. I finalen beseiret de et lag fra Sør-Afrika.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i sykling, tandem


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Lance – Olympedia 
(en) Thomas Lance – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Lance – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Thomas Lance – Cycling Archives
Kattegatbroen

Kattegatbroen er en mulig fremtidig bro over havområdet Kattegat. Hvis den blir bygget, vil den gå fra Kalundborg via Samsø til et område mellom Århus og Horsens.  Broplanene har blitt skrinlagt flere ganger, senest av Danmarks transportminister Carina Christensen 28. august 2008.
Daniel Passarella

Daniel Passarella (født 25. mai 1953 i Chacabuco) er en argentinsk tidligere fotballspiller og -trener.
Daniel Passarella var lagkaptein for det argentinske landslaget som på hjemmebane vant VM-gull i 1978 etter finaleseier på River Plate stadion mot Nederland (3–1).
Etter VM-triumfen flyttet Passarella til Italia, der han spilte for ACF Fiorentina og Internazionale.
Han var trener for Argentinas landslag under kvalifiseringen til VM 1998 samt under sluttspillet i Frankrike. Der tapte Argentina i kvartfinalen mot Nederland (1-2).
Senere har Passarella også vært trener for Uruguay.


== Fakta ==
70 A-landskamper/22 mål (1976–1986).
VM-gull 1978.
Sju ligaseire i Argentina som spiller for River Plate, samt tre titler som trener for samme klubb.
Årets trener i Sør-Amerika 1997.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Daniel Passarella – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Daniel Passarella – Olympedia 
(en) Daniel Passarella – FIFA 
(en) Daniel Passarella – Transfermarkt 
(en) Daniel Passarella – national-football-teams.com 
(en) Daniel Passarella – WorldFootball.net 
(en) Daniel Passarella – Soccerbase.com 
(en) Daniel Passarella – FootballDatabase.eu 
(en) Daniel Passarella – FBref
Malaysias Grand Prix 2000

Malaysias Grand Prix 2000 var et Formel 1-løp arrangert den 22. mars 2000 på Sepang International Circuit i Malaysia. Det var det syttende og siste løpet i Formel 1-sesongen 2000.


== Klassifisering ==


=== Løpet ===
Noter til tabellen:

Dette var det siste F1-løpet til Johnny Herbert og Pedro Diniz.


== Referanser ==
Harry Ryan

Harry Edgar Ryan (født 21. november 1893 i London død 14. april 1961) var en britisk syklist som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Ryan ble olympisk mester i sykling under OL 1920 i Antwerpen. Han vant konkurransen i tandemsykling sammen med Thomas Lance. I finalen beseiret de et lag fra Sør-Afrika. Ryan kom på tredjeplass i sprint 1000 meter.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i sykling, tandem
1920  Antwerpen -  Bronse i sykling, sprint 1000 meter bane


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Ryan – Olympedia 
(en) Harry Ryan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Harry Ryan – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Harry Ryan – Cycling Archives
Virovitica-Podravina

Virovitica-Podravina (kroatisk: Virovitičko-podravska županija) er et fylke i Kroatia, beliggende ved elven Drava. Det ligger nordvest i regionen Slavonia og grenser mot nabolandet Ungarn i nordøst. I øst grenser det til fylket Osijek-Baranja, i syd til Požega-Slavonia, i sydvest til Bjelovar-Bilogora og i nordvest til Koprivnica-Križevci. Største by og fylkeshovedstad er Virovitica, nest største by er Slatina.


== Byer og kommuner ==
Fylket er administrativ inndelt i 3 byer og 13 kommuner. Innbyggertall i følgende lister er fra folketellingen i 2001.


=== Byer ===


=== Kommuner ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Virovitica-Podravina County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Barajevo

Barajevo er en forstad og en av de 17 kommunene i hovedstadsregionen Beograd i Serbia. Bydelen har 24,641 innbyggere (2002), og utgjør 213 km² av Beograd storkommune.
Tettstedet Barajevo har 9.231 innbyggere (2005).
Den ligger sør for byen, i området Šumadija som er den sentrale regionen i Serbia. Ibar-motorveien sørover, og Beograd-Bar-banen til Adriaterhavet, går gjennom kommunen. Kommunen vokser raskt i befolkning, uten at investeringene i infrastruktur følger med. Kommunen ble grunnlagt i 1956 og har tatt opp i seg flere andre småkommuner.
Folketallet i etterkrigstiden har vært:

1961: 17,461
1971: 16,552
1981: 18,815
1991: 20,846
2002: 24,641
2005: 26.449Det er lite industri i kommunen utover en kulelagerfabrikk. Økonomien baserer seg på landbruk.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Barajevo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Obrenovac

Obrenovac er en forstad og en av de 17 kommunene i hovedstadsregionen Beograd i Serbia. Obrenovac hadde 72 524 innbyggere i 2011, og utgjør 410 km² av Beograd storkommune.Tettstedet Obrenovac har 25 429 innbyggere (2011). Det er lite industri i kommunen utover et kullkraftverk. Ellers baseres økonomien på landbruk. Den kinesisk eide fabrikken Mei Ta sysselsetter mange av byens innbyggere.


== Referanser ==
Margaret Woodbridge

Margaret Darling Woodbridge (senere Presley født 6. januar 1902 i Detroit, Michigan død 23. februar 1995 i Brooklyn i New York) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Woodbridge ble olympisk mester i svømming under OL 1920 i Antwerpen. Hun var med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter fri. De vant foran Storbritannia med tiden 5.11,6 som var ny verdensrekord og nesten tjue sekunder raskere  enn sølvvinnerne. De andre svømmerne på gull-laget var Ethelda Bleibtrey, Irene Guest og Frances Schroth. Det var kun tre nasjoner som stilte med lag i 4 x 100 meter fri for damer. Finalen ble avviklet 29. august 1920. På 300 meter fri individuelt kom hun på andreplass bak Ethelda Bleibtrey.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i svømming, 4 x 100 meter fri (USA)
1920  Antwerpen -  Sølv i svømming, 300 meter fri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Margaret Woodbridge – Olympedia 
(en) Margaret Woodbridge – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Margaret Woodbridge – Swimming Hall of Fame
Sopot (Serbia)

Sopot er en forstad og en av de 17 kommunene i hovedstadsregionen Beograd i Serbia. Bydelen har 21,390 innbyggere (2002), og utgjør 271 km² av Beograd storkommune.
Tettstedet Sopot har 5,752 innbyggere (2005).
Den ligger sør for byen, i fjellområdet Kosmaj.  Siden 1972 har den serbiske filmfestivalen vært arrangert her.
Det er lite industri i kommunen, men en høyere økonomisk høyskole.
Irene Guest

Irene May Guest (født 22. juli 1900, død 1979) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Guest ble olympisk mester i svømming under OL 1920 i Antwerpen. Hun var med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter fri. De vant foran Storbritannia med tiden 5.11,6 som var ny verdensrekord og nesten tjue sekunder raskere  enn sølvvinnerne. De andre svømmerne på gull-laget var Ethelda Bleibtrey, Frances Schroth og Margaret Woodbridge. Det var kun tre nasjoner som stilte med lag i 4 x 100 meter fri for damer. Finalen ble avviklet 29. august 1920. På 100 meter fri individuelt kom hun på andreplass bak Ethelda Bleibtrey.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i svømming, 4 x 100 meter fri (USA)
1920  Antwerpen -  Sølv i svømming, 100 meter fri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irene Guest – Olympedia 
(en) Irene Guest – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Irene Guest – Swimming Hall of Fame
KV (stridsvogn)

KV eller Kliment Vorosjilov stridsvogn var en serie med sovjetiske tunge stridsvogner, oppkalt etter den sovjetiske politikeren og forsvarskommissæren Kliment Vorosjilov. KV stridsvognen ble blant annet brukt i vinterkrigen mot Finland i 1939-1940 og ved den tyske invasjonen i 1941, Operasjon Barbarossa, hadde Sovjetunionen om lag 500 KV-stridsvogner. De var klart overlegne de stridsvognene tyskerne benyttet i første fase av invasjonen.
Frances Schroth

Frances Cowells Schroth (født 11. april 1893 i Toledo, Ohio, død 6. oktober 1961) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Schroth ble olympisk mester i svømming under OL 1920 i Antwerpen. Hun var med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter fri for damer. De vant foran Storbritannia med tiden 5.11,6 som var ny verdensrekord og nesten tjue sekunder raskere  enn sølvvinnerne. De øvrige svømmerne på gull-laget var Ethelda Bleibtrey, Irene Guest og Margaret Woodbridge. Det var kun tre nasjoner som stilte med lag i 4 x 100 meter fri for damer. Finalen ble avviklet 29. august 1920. På 100 meter fri individuelt kom hun på tredjeplass bak Ethelda Bleibtrey og Irene Guest. Samme plassering fikk hun på 300 meter fri, bak Ethelda Bleibtrey og Margaret Woodbridge.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i svømming, 4 x 100 meter fri (USA)
1920  Antwerpen -  Bronse i svømming, 100 meter fri
1920  Antwerpen -  Bronse i svømming, 300 meter fri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frances Schroth – Olympedia 
(en) Frances Schroth – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frances Schroth – databaseOlympics.com (arkivert)
SMK (stridsvogn)

SMK (Sergius Mironovitch Kirov)) var en prototyp på en stridsvogn utviklet av Sovjetunionen før andre verdenskrig. Stridsvognen SMK var blant de prototypene som konkurrerte om å etterfølge den lite pålitelige T-35 og SMK ble utprøvd av sovjetiske styrker under vinterkrigen mot Finland. Den tunge stridsvognen KV ble valgt og SMK ble ikke satt i serieproduksjon.
Vukovar-Srijem

Vukovar-Srijem (kroatisk: Vukovarsko-srijemska županija) er et fylke i Kroatia, mellom elvene Donau og Sava. Det ligger helt øst i regionen Slavonia i det historiske området Srem (Srijem), og grenser mot nabolandene Serbia i nørdøst og Bosnia-Hercegovina i sør. I nordvest grenser det til fylket Osijek-Baranja og i vest til Brod-Posavina. Fylkeshovedstaden er Vukovar, andre større byer er Vinkovci, Županj, Otok og Ilok.
Fylket er nesten 2 450 km² stort, og består av lavt alluvialt sletteland, ved elvene Donau og Sava.
Historisk er området et meget viktig funnsted for neolittisk kultur, dette var en korridor for folkevandringer og forflytning mellom Sørøst-Europa og Sentral-Europa i årtusener. Mange historiske bygninger fra moderne tid ble ødelagt i Jugoslavia-krigene på 1990-tallet.


== Demografi ==
Vukovar-Srijem hadde i 2001 en serbisk minoritet på 15,5%, resten er overveiende kroater, men også noe ungarere (1%) og mindre grupper.Fylket var åsted for harde kamper under krigene på Balkan, som startet her i 1993 mellom Serbia og Kroatia. Dette førte til flyktningstrømmer under og etter krigen.


== Byer og kommuner ==

Vukovar-Srijem fylke er administrativt inndelt i 5 bykommuner og 25 landkommuner.


=== Byer ===


=== Kommuner ===
Vladimir Arsenjev

Vladimir Klavdijevitsj Arsenjev (russisk: Влади́мир Кла́вдиевич Арсе́ньев) (født 29. augustjul./ 10. september 1872greg., død 4. september 1930) var en russisk utforsker av det Fjerne østen, som fortalte utførlig om sine reiser i en rekke bøker. Her redegjorde han om sine militære reiser til Ussuribekkenet med Dersu Uzala, en innfødt jeger, fra 1902 til 1907. Han var den første til å beskrive en lang rekke arter av Sibirs flora.


== Biografi ==
Arsenjev ble født i St. Petersburg i Russland.  Hans far var en tidligere livegen som hadde steget opp til å bli sjef for Moskvadistriktets jernbaner. Etter en militær utdannelse, begynte Arsenjev sine ekspedisjoner til skogene i Det fjerne østen. Han bodde i Vladivostok under den russiske borgerkrigen, og var endog en Kommissær for etniske minoriteter (Komisar po delam inrodtsjeskim) i den uavhengige Fjernøstlige republikk. Etter at Den fjernøstlige republikk ble absorbert av Sovjetisk Russland i 1922 avslo Arsenjev forslag om å emigrere og ble boende i Vladivostok.Arsenjev døde i 1930, 57 år gammel.
Arsenjevs familiehjem i Vladivostok er blitt omgjort til et museum. Arsenjev, en by i Primorskij kraj, ble oppkalt etter han.  


== Familiens skjebne ==
Hans enke, Margarita Nikolajevna Arsenijeva, ble arrestert i 1934 og igjen i 1937, etter å ha blitt anklaget for å være medlem av en undergrunnsorganisasjon av spioner og sabotører i japansk tjeneste som det ble påstått at hennes avdøde mann hedde ledet. Den militære rettssaken, som fant sted 21. august 1938, tok bare ti minutter og dømte henne til døden. Hun ble henrettet umiddelbart. Aresenjevs datter Natalia ble også arrestert i april 1941, dømt og sendt til GULagene.


== Forfatterskap ==
Han er mest kjent som forfatter av mange bøker om sine utforskninger, herunder rundt seksti arbeider om geografien, plante- og dyrelivet og etnografien i de regionene hvor han reiste.  Arsenjevs mest kjente verk, Dersu Uzala (Jegeren Dersu), er forfatterens memoarer fra tre ekspedisjoner til den ussuriske taiga i Nord-Asia, langs Japanhavet og nord til Vladivostok. Boken er oppkalt etter Arsenjevs guide, en ussurisk innfødt av Nanai/Goldi-stammen.  Boken fanget oppmerksomheten til den japanske regissøren Akira Kurosawa, som utga filmversjonen, Dersu Uzala, i (1975). Den tredje boka i trilogien, I Sikhote-Alinfjellene ble utgitt posthumt først i 1937.


== Bibliografi ==
«По Уссурийскому краю (Дерсу Узала). Путешествие в горную область 'Сихотэ-Алинь'» (Po Ussurijskomu Kraju) (Vladivostok 1921), den første boken i Dersu Uzala-trilogien.
«Дерсу Узала Из воспоминаний о путешествиях по Уссурийскому краю в 1907 г. Владивосток» (Dersu Uzala) (1923).
«В горах Сихотэ-Алиня» (I Sikhote-Alinfjellene), den tredje boken i Dersu-Uzala-trilogien, utgitt posthumt i 1937
«Мифы, легенды, предания и сказки народов Дальнего Востока» (Myter, legender, tradisjoner og fabler hos folkene i Fjerne Østen).  Monograph Series, International Institute of Ethnolinguistic and Oriental Studies (IIEOS), ISSN 1230-3283 ; 10, ISBN 83-902273-4-7)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Vladimir Arsenjev (russisk)
Nettsted om Dersu Uzala (engelsk, russisk)
Per Brandtzæg

Per Brandtzæg (født 9. juni 1936 i Bergen, død 11. september 2016) var en norsk medisinsk forsker med stor internasjonal anerkjennelse. Han var professor i medisin og tilknyttet Institutt for patologi ved Universitetet i Oslo, og Rikshospitalet. Han var en av Norges mest siterte forskere. Han var i september 2016 oppført med over 46 000 siteringer i Google Scholar.Han vokste opp i Ørskog, tok examen artium ved Volda landsgymnas og tok tannlegeeksamen i 1960. Han forsket først på tannkjøttbetennelse, og han avla i 1971 dr.philos.-graden ved Universitetet i Oslo med avhandlingen Human secretory immunoglobulins. 
Han viet seg særlig til forskning på infeksjonsforsvar og immunpatologi. Brandtzæg forsket særlig på immunsystemets funksjon i slimhinnene og hvordan immunsystemet bekjemper sykdommer i luftveier og tarm, og hva svikt i systemet fører til av sykdom. I 1974 oppdaget han nye mekanismer for hvordan antistoffer kunne passere gjennom kroppsvev, og disse oppdagelsene har hatt stor medisinsk betydning i tiårene som fulgte.Han etablerte på 70-tallet laboratorium for immunhistokjemi og immunpatologi (LIIPAT) ved Rikshospitalet, som ble et internasjonal anerkjent laboratorium. Her veiledet han mer enn 40 stipendiater til doktorgrad.Han ble i sine senere år også et aktivt medlem i Torgersen-gruppen. Han mente at det ikke fantes tekniske bevis for at Fredrik Fasting Torgersen var skyldig i drap.


== Utmerkelser og priser ==
Utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 2006 for sin innsats innen medisinsk forskning.
Han ble i 1997 innvalgt som medlem i Deutsche Akademie der Naturforscher Leopoldina.
I 1998 ble han utnevnt til æresmedlem i Den norske patologforening.
Universitetet i Oslos forskningspris 1998
Anders Jahres medisinske pris (hovedprisen) delt med Lars Å. Hanson, Göteborg «for deres banebrytende arbeider innen grunnleggende og klinisk immunologi»
Fernströms nordiske pris 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Per Brandtzæg i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Per Brandtzæg i BIBSYS
Bladet Forskning Mannen med ljåen portrettintervju med Per Brandtzæg skrevet av Susanne Moen Stephansen 2006