jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liu Yunshan

Liu Yunshan (kinesisk: 刘云山, pinyin: Liú Yúnshān; født juli 1947 i Xinzhou i provinsen Shanxi i Kina) er en kinesisk  kommunistisk politiker. Siden 2012 har han vært medlem i det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komite. Han betraktes som medlem av «tuanpai»-fraksjonen.
Liu Yunshan er lærerutdannet, og arbeidet i mange år med lærerutdanning i Jining i Indre Mongolia. Han var i nær 30 år i Indre Mongolia, for det meste i propagandaapparatet og til slutt, fra 1992 til 1993, som stedfortredende partisekretær. 
Han har også studert ved Den sentrale partiskole i Beijing.
I 1993 ble han kalt til Beijing der han ble nestleder for det kinesiske kommunistpartis sentralkomites propagandadepartement. Fra 2002 til 2007 var han departementets leder.


== Litteratur ==
Anne-Marie Brady: Marketing Dictatorship: Propaganda and Thought Work in Contemporary China, Lanham, Md.: Rowman & Littlefield, 2007


== Eksterne lenker ==
(en) Liu Yunshan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Liu Yunshan hos China Vitae
Nathaniel Palmer

Nathaniel Brown Palmer (født 8. august 1799 i Stonington, Connecticut, USA, død 21. juni 1877) var en amerikansk selfanger, oppdager og kaptein.
Under en selfangstekspedisjon til Sør-Shetlandsøyene i 1820 ble han sannsynligvis den første til å benytte den naturlige havna på Deceptionøya med selskuta «Hero». Den 16. november 1820 fikk han fra en utkikkspost på øya syne på Trinity Island og muligens Antarktishalvøya i sørøst. Neste dag krysset han Bransfieldstredet for å rekognosere, men på grunn av pakkis var han forhindret fra å nå land.
Året etter, den 6. desember 1821, oppdaget han Sør-Orknøyene da han var på jakt etter sel.
Den innerste halvdelen av Den antarktiske halvøy har fått navnet Palmer Land etter Nathaniel Palmer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jeff Rubin (2008). Antarctica (engelsk). Lonely Planet. ISBN 1741045495. 
John R. Spears (1922). Captain Nathaniel Brown Palmer, an Old-Time Sailor of the Sea (engelsk). Macmillan.
Missile Defense Agency

Missile Defense Agency (MDA) er en amerikansk føderal etat under Forsvarsdepartementet med ansvar for å utvikle et forsvar mot ballistiske missiler. Etaten har sin opprinnelse i Strategic Defense Initiative, et forsvarsprogram etablert av president Ronald Reagan i 1983.


== Eksterne lenker ==
(en) Missile Defense Agency – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Missile Defense Agency
Fatlatunnelen

Fatlatunnelen er en 2 250 meter lang tunnel gjennom Fatlaberget på riksvei 13 i Sogndal kommune. Tunnelen ble åpnet 19. desember 2008 av samferdselsminister Liv Signe Navarsete. Tunnelen avløste en svært rasutsatt strekning på riksveien. Strekningen ble delvis finansiert med bompenger (30/60 kr i 2013). Etter framlegging av statsbudsjettet for 2014 ble bompengene fjernet fra 1. februar 2014.


== Se også ==
Stedjebergtunnelen
Rubbeskallen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fatlatunnelen på Statens vegvesens nettsider.
Modula

Modula er et programmeringsspråk som ble utviklet i Sveits på slutten av 1970-tallet av informatikeren Niklaus Wirth. Modula er en etterfølger til programmeringsspråket Pascal, som også ble utviklet av Wirth. 
Syntaksen gjør det mulig å dele opp programmer i oversiktlige moduler, der et modul inneholder en samling beslektede operasjoner kalt «program-enheter» (program units), herav navnet Modula. 
Modula var inspirert av Mesa, som var begynnelsen på modulær programmering.
Selv om en Modula-kompilator ble utviklet av University of York, ble språket aldri realisert av opphavsmannen selv. Etter å ha publisert sine idéer i 1977, valgte Wirth å fokusere sine bestrebelser på språkets etterfølger, Modula-2.


== Litteratur ==
Niklaus Wirth: Modula: A Language for Modular Multiprogramming, Software –  Practice and Experience, 7, 1977, sidene 3–35
Niklaus Wirth: Modula: The Use of Modula, Software – Practice and Experience, 7, 1977, sidene 37–65
Niklaus Wirth: Design and Implementaion of Modula. Software – Practice and Experience, 7, 1977, sidene 67–84
Ingrid Z. Aanestad

Ingrid Zachariassen Aanestad (født 3. juni 1983) er en norsk forfatter.
Aanestad vokste opp på Klepp kommune i Rogaland. Hun studerte ved Forfatterstudiet i Bø og senere ved Litterär gestaltning i Göteborg. Hun debuterte med romanen I dag er ein fin dag. Hun har også gjendiktet boka Woolgathering av Patti Smith til norsk, den kom ut under namnet Sanka ull. I 2012 mottok Aanestad Rogaland fylkeskommunes litteraturstipend. Hun er idag bosatt i Oslo. 


== Bibliografi ==
2006: I dag er ein fin dag – roman, Oktober
2008: Eg kjem med toget – roman, Oktober
2010: Stormkyss – roman, Oktober
2013: Sol, seier ho – roman, Oktober
2016: Sibylle – roman, Oktober
2018: Kva hender i romanen?	 – sakprosa, Oktober


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av Ingrid Z. Aanestad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Forlaget Oktober Arkivert 1. februar 2014 hos Wayback Machine.
International Handball Federation

International Handball Federation, forkortet IHF, er en internasjonal sportsorganisasjon, godkjent av Den internasjonale olympiske komité som den eneste godkjente representant for håndball.
IHFs formål er å lede og utvikle håndballspillet og arbeide for utbredelse av håndballspillet. 159 nasjonale håndballforbund er medlem av IHF (per 2007). IHF ble stiftet 11. juli 1946 og har sitt sete i Basel i Sveits.
IHF arrangerer håndball-VM og utroper hvert år årets håndballspiller for både kvinner og menn. 


== Litteratur ==
Norges Håndballforbund (1997). Norsk håndball gjennom 60 år. Oslo: Norges Håndballforbund. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
U.S. News & World Report

U.S. News & World Report er et amerikansk nyhetsorientert tidsskrift som gis ut i Washington, DC. Tidsskriftet var lenge et av de mer innflytelsesrike nyhetsmagasinene i USA, sammen med Time Magazine og Newsweek. Det er blant annet kjent for sin rangering av amerikanske universiteter.
Tidsskriftet ble utgitt hver uke fram til juni 2008, da utgivningstakten ble redusert til annenhver uke. I november 2008 ble det kunngjort at tidsskriftet bare skulle gis ut en gang i måneden, og at man i stedet skulle fokusere på internett.
I 1933 startet David Lawrence innenriksnyhetstidsskriftet United States News. 1946 startet Lawrence også tidsskriftet World Report som innrettet seg mot utenrikshendelser. De to tidsskriftene ble i 1948 slått sammen til U.S.News & World Report, og Lawrence solgte senere tidsskriftet til redaksjonen. I 1984 ble tidsskriftet kjøpt av Mortimer Zuckerman, som også eier New York Daily News.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) U.S. News & World Report – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Charta 08

Charta 08 (kinesisk: 零八宪章; pinyin: Língbā Xiànzhāng) er et politisk manifest for politisk reform i Folkerepublikken Kina som er blitt undertegnet av  303 kinesiske tjenestemenn, jurister og intellektuelle. Det ble offentliggjort den 10. desember 2008, som er  den internasjonale dagen for menneskerettighetene. Manifestet var inspirert av den tsjekkoslovakiske politiske manifestet Charta 77. Innen en måned etter den dato hadde antallet underskrivende kinesiske aktivister økt til omkring 7 000. De kinesiske myndigheter har gått hardt frem mot flere av undertegnerne, som for eksempel Liu Xiaobo, som i 2009 ble ilagt en fengselsstraff på elleve år.


== Kravene fremsatt i  Charta 08 ==
En ny statsforfatning.
Maktdeling.
Demokratisk lovgivning.
Uavhengig rettsvesen.
Kontroll med embedsverket fra offentligheten.
Respekt for menneskerettighetene.
Valg av regjeringsmedlemmene.
Likestilling mellom by og land.
Foreningsfrihet.
Forsamlingsfrihet.
Ytringsfrihet.
Religionsfrihet.
Statsborgerlig undervisning.
Beskyttelse av privat eiendom.
Finans- og skattereform.
Sosialforsikring.
Miljøvern.
En føderativ republikk.
En sannhetskommisjon.


== Eksterne lenker ==
Charta 08 – norsk oversettelse (Vox Publica 8. desember 2010)
Charta 08 – upprop för frihet (SvD 22. desember 2008)
Working on a Dream

Working on a Dream er det 16. studioalbumet til Bruce Springsteen, utgitt 26. januar 2009 (27. januar i USA). Albumet inneholder tretten spor. Albumet ble produsert og mixet av Springsteens venn, Brendan O'Brien, og ble spilt inn ved Southern Tracks i Atlanta. Tilleggsinnspillinger ble gjort i New York, Los Angeles og New Jersey.
Innspillingen av albumet startet på slutten av mixingen av Springsteens forrige album Magic. Bandet spilte inn sangen «What Love Can Do», men følte at den ikke passet inn på det albumet. Brendan O'Brien foreslo da at de skulle lage et helt nytt album. Springsteen fortsatte å skrive sanger, og flere av sangene på Working on a Dream ble skrevet den følgende uken.Albumet er dedikert til Danny Federici, orgelspiller i E Street Band, som døde i april, 2008. Innspillingen startet før Federici døde, og han spiller selv orgel på platen.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Bruce Springsteen.

«Outlaw Pete» – 8:00
«My Lucky Day» – 4:01
«Working on a Dream» – 3:30
«Queen of the Supermarket» – 4:40
«What Love Can Do» – 2:57
«This Life» – 4:30
«Good Eye» – 3:01
«Tomorrow Never Knows» – 2:14
«Life Itself» – 4:00
«Kingdom of Days» – 4:02
«Surprise, Surprise» – 3:24
«The Last Carnival» – 3:11
«The Wrestler» – 3:50 (bonusspor)


== Musikere ==
E Street Band

Bruce Springsteen – gitar, munnspill, klokkespill perkusjon, vokal
Garry Tallent – bassgitar
Max Weinberg – trommer
Nils Lofgren – gitar, vokal
Steven van Zandt – gitar, vokal
Roy Bittan – orgel, piano, trekkspill
Danny Federici – orgel
Patti Scialfa – vokal
Clarence Clemons – saksofon, vokalAndre musikere

Soozie Tyrell – fiolin, vokal
Patrick Warren – piano, keyboards (spor 1, 6 og 8)
Jason Federici – trekkspill (spor 12)
Eddie Horst – stryke- og blåsearrangementer (spor 1, 8, 10 og 11)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Working on a Dream på Discogs 
(en) Working on a Dream på MusicBrainz 
Albumet omtalt på Springsteens offisielle nettside
allmusic  (((  Working on a Dream > Credits  )))
Liu Xiaobo

Liu Xiaobo (kinesisk: 刘晓波, pinyin: Liú Xiǎobō; IPA: [ljǒʊ ɕjɑ̀ʊpɔ́], uttales omtrent Ljo Kjaopå; født 28. desember 1955 i Changchun i Jilin, død 13. juli 2017 i Shenyang) var en kinesisk litteraturviter, regimekritiker og nobelprisvinner.


== Liv og virke ==
Han tok bachelorgrad i litteratur ved Jilinuniversitetet i 1982 og en mastergrad i litteratur ved Beijings pedagogiske universitet. Ved samme universitet tok Liu deretter doktorgraden i litteratur i 1988. Han var gjesteforsker ved flere utenlandske institusjoner, blant annet ved Østasiatisk Institutt ved Universitetet i Oslo (tre måneder), University of Hawaii og Columbia University.
Liu var lenge kjent som en frittalende kritiker av Kinas kommunistiske parti og han var aktiv i protestene på Den himmelske freds plass i 1989, noe som førte til at han ble fengslet for to år samt til at han mistet sin stilling ved Beijing pedagogiske universitet. I 1990-årene viet han seg til politisk aktivisme i demokratibevegelsen, og ble flere ganger arrestert av politiet for sine aktiviteter.
I desember 2008 undertegnet han et politisk manifest for økt demokrati i Kina, Charta 08 sammen med et hundretall andre intellektuelle. Kort tid etter ble han arrestert. Den 25. desember 2009 ble han dømt til 11 års fengsel for «oppfordring til undergraving av statsmakten», og fengslet i Jinzhou-fengselet i Liaoning-provinsen nordøst i Kina.I 2010 ble han tildelt Nobels fredspris. Blant dem som nominerte ham til fredsprisen var Václav Havel, den amerikanske PEN-klubben, en gruppe amerikanske kongressmedlemmer og stortingsrepresentant Jan Tore Sanner. Tildelingen ble kritisert av kinesiske myndigheter, og det kom umiddelbart enkelte sanksjoner og kraftige markeringer mot Norge og norske interesser i Kina. I Norge kritiserte bl.a. Johan Galtung  og professor Arnulf Kolstad tildelingen som misforstått. Det samme ble hevdet av kinesiske akademikere da de holdt forelesning på NTNU i 2011 om temaet.Liu Xiaobo var gift med maleren, dikteren og fotografen Liu Xia (født 1961), som han møtte i 1980-årene. De var gift fra 1996 til hans død.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobels fredspris 2010 hos Nobelprize.org
(en) Liu Xiaobo hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobels fredspris 2010
Den norske Facebook-siden: "Frigi Liu Xiaobo"
That Holy Word "Revolution", artikkel av Liu Xiaobo (på engelsk).
Liu Xiaobos skrifter (på kinesisk)
Fri Liu Xiaobo Nå
Wang Lequan

Wang Lequan (kinesisk: 王乐泉, pinyin: Wáng Lèquán, født i desember 1944 i Shouguang i Shandong i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker.
Wang ble medlem av Kinas kommunistiske parti i 1963. I 1994 ble han partisekretær i Xinjiang og i  2002 medlem av Politbyrået for Kinas kommunistiske parti.


== Kilder ==
Biografi fra China Vitae (på engelsk)
Shouguang

Shouguang (kinesisk: 寿光; pinyin: Shòuguāng) er et byfylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina, i byprefekturet Weifang.
Befolkningen var på 1 051 059 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 308 løper gjennom området. Den begynner i Qingdao i Shandong og fører via Jinan til  Shijiazhuang i Hebei.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens sider Arkivert 17. juni 2019 hos Wayback Machine.
Bjarte Tjøstheim

Bjarte Paul Tjøstheim (født 26. juli 1967 i Kristiansand) er en norsk radioprogramleder, komiker og skuespiller, mest kjent fra radioprogrammet Radioresepsjonen. Han er oppvokst på Randaberg i Rogaland.
I 2014 mottok han Randabergs kulturpris.
Tjøstheim begynte sin radiokarrière i Radio Vest som 17-åring. Han arbeidet deretter i NRK P3 i radioprogram som NRQ og Holger Nielsens Metode. Fra 2006 var han sammen med de to brødrene Steinar og Tore Sagen programleder i Radioresepsjonen på NRK P3. I 2021 forlot han NRK sammen med Sagenbrødrene for å starte podcasten Papaya. 
Som skuespiller har han hatt roller i TV-seriene Buzz Aldrin, hvor ble det av deg i alt mylderet? og Julekongen og en mindre rolle i TV-serien Lilyhammer. Våren 2013 og 2014 var han en av syv komikere i humorprogrammet Underholdningsavdelingen på NRK1. Han vant prisen som årets morsomste (publikumsprisen) under Komiprisen 2014 og var nominert i klassen årets mannlige TV-komiker. Tjøstheim ble i 2014 rammet av en blodpropp som førte til blindhet på den ene øyet..
Han fikk sin første elektriske gitar som 12-åring. Tjøstheim debuterte på TV som 13-åring i programmet Kirkenytt som gikk på NRK. Han spilte da gitar i gospelgruppa Septim. Han spilte senere trommer i det lokale tensingkoret Credimus, samt to rockegrupper kalt Candles og Mack and the Boys, og er nå frontmann og trommeslager i bandet Bjarte Tjøstheim Experience (tidligere Knut Henrik's InExperience).
Tjøstheim ble født i Kristiansand, og bodde fram til 1974 på Onøy i Nordland. Familien flyttet så til Randaberg, utenfor Stavanger. Han flyttet deretter til Sagene i Oslo. 


== TV og film ==
2005: Singelklubben (TV-serie) – Bjarte
2006: Jul i Svingen (TV-serie) – servitør
2007: Switch (spillefilm) – lærer
2007: Torsdag kveld med Steinar Sagen – Bjarte
2008: Jubalong (TV-serie) – sjefen for fjernsynet
2010: Radioresepsjonen på TV
2011: Buzz Aldrin, hvor ble det av deg i alt mylderet? (TV-serie) – Karsten
2012: Julekongen (TV-serie) – Anton, Kevins far
2012: Lilyhammer (TV-serie) – Teddy
2013: Underholdningsavdelingen
2014: Død snø 2 (spillefilm) – prest
2014: Doktor Proktors prompepulver (spillefilm) – politimann
2017: Presten (TV-serie) – NRK1, Bjarte Tjøstheim spiller seg selv som prest
2018: KuToppen (spillefilm) – fugleskremselet Fobetron (stemme)
2019: Hellums kro (TV-serie) – NRK


== Radio ==
1984 – ?? Radio Vest
NRQ
1999–2003  Holger Nielsens Metode
2006–2020 Radioresepsjonen


== Podkast ==
2021–: Papaya


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjarte Tjøstheim på Internet Movie Database 
(en) Bjarte Tjøstheim hos The Movie Database 
(no) Bjarte Tjøstheim hos Filmweb
Shoot the Breeze

Shoot the Breeze er et norsk rockeband fra Hokksund som ble startet høsten 2004. Bandets første besetning bestod av Mats Nedberg på gitar og vokal, Andreas Baklid på trommer og Steffen Kjølstad på bass. Kort tid etter ble gitarist Tor Erik Fredheim med, skiftet de navn fra «Bobby Sucks» til «Smashing Stable Kids». Rundt årsskiftet hadde bandet spilt inn sin første demo, og i låta «Shoot the Breeze» fant bandet sitt nye navn. I 2006 ble bassist Steffen Kjølstad erstattet med Mats Faugli. Med sin nye besetning ga de ut EP-en With Some Attitude. Senere samme året ga de ut albumet Ministers of Mind. Denne utgivelsen var viktig for bandet, fordi den havnet i hendene på TNT-gitarist Ronni Le Tekrø. Høsten 2008 spilte de inn en EP med Tekrø som produsent. Etter at singelen «Feel As A Victim» fra EP-en ble gitt ut i februar 2009, slapp de hele EP-en i september samme år. I februar 2010 ble låta «Indefinable Quality» spilt på radioshowet til Bruce Dickinson (Iron Maiden) på BBC i England. Bandet gikk i mai i studio for å spille inn sitt andre album.
Albumet fikk navnet "Nomadism - the Sonny Terrence Brentwood Story - Final Chapters", et konseptalbum gitt betegnelsen hybridkunst, da det forenet visuell kunst, poesi og musikk. Utgitt i bokform med medfølgende CD fortalte bandet gjennom musikk, poesi og bilder historien om den falmende rockeren Sonny Terrence Brentwood, en musiker med et stort rusmisbruk og tendenser mot psykiske problemer. Albumet fikk gode kritikker og en god del radiospilling på undergrunnsradioer i Europa, men albumet ble ikke det store gjennombruddet for bandet som mange hadde ventet. 
I 2012 trakk trommeslager Andreas Baklid seg fra bandet, og inn kom Dan Wiliam Jensen, tidligere trommeslager i Mindgrinder. Etter en periode med låtskriving gikk StB i studio i mai 2013. 


== Medlemmer ==
Nåværende

Mats Nedberg – Vokal og gitar (2004–)
Tor Erik Fredheim – Gitar (2005–)
Dan William Jensen - Trommer (2012-)
Mats Faugli – Bass (2006–)Tidligere medlemmer

Steffen Kjølstad – Bass (2004–2006)
Andreas Baklid – Trommer (2004–2012)


== Diskografi ==
With Some Attitude (EP, 2007)
Ministers of Mind (2007)
Feel As A Victim (Singel, 2009)
Angels Avenue (EP, 2009)
Nomadism - The Sonny Terrence Brentwood Story, Final Chapters (Album, 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Shoot the Breeze på MusicBrainz
Lola Pagnani

Lola Pagnani (født 3. april 1972) født Anna Lola Pagnani Stavros er en italiensk skuespillerinne som har spilt i flere filmer og tv-serier. Datter av manusforfatteren Enzo Pagnani. Hun er utdannet innen moderne dans og har også hatt roller på teater og som tv-vertinne.
Pagnani snakker italiensk, fransk, spansk og engelsk.


== Filmografi ==


=== Kino ===
1995: Trafitti da un raggio di sole – Fabiola
1996: Polvere di Napoli – Rosita
1996: Ninfa plebea – Lucia
1999: Ferdinando e Carolina – Sara Goudar
1999: La bomba – Daisy
2002: Il pranzo della domenica
2003: Gente di Roma


=== Fjernsyn ===
1996: Pazza famiglia 2
1998: Commissario Raimondi – Esmeralda
1998: Anni 50
2001: Francesca e Nunziata
2005: Un ciclone in famiglia sesong 1-4
2006: Donne sbagliate
2006: Capri – Maria Rosaria


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Lola Pagnani på Internet Movie Database 
(fr) Lola Pagnani på Allociné 
(en) Lola Pagnani på AllMovie 
(en) Lola Pagnani hos The Movie Database 
Studio Morea-Lo Cascio, Lola Pagnani's Press in Rome
Anne Nymark Andersen

Anne Nymark Andersen (født 1972) er en norsk tidligere fotballspiller. Hun ble europamester i 1993 og verdensmester i 1995.
Andersen spilte sin første kamp i den øverste divisjonen for kvinner med Sandviken i 1991, og scoret sitt første mål hjemme mot Klepp på straffe. Hun scoret et spillermål senere samme år borte mot Skedsmo. Andersen var med på oppturen med Sandviken, som resulterte i en andreplass og en tredjeplass i serien og cupgull. Hun scoret i samtlige sesonger for klubben med unntak av den siste. Anne Nymark Andersen er tvillingsøster av Nina Nymark Andersen, og i en stund spilte de to sammen både på Sandviken og på landslaget.
Andersen debuterte på landslaget 17 år gammel, som innbytter, den 13. juni 1990 i en kvalifiserigskamp mot Finland. Deretter var hun ikke på landslaget igjen før i 1992. Andersen scoret det eneste målet i semifinalen mot Danmark, og var på banen da Norge slo Italia og ble europamestre. Andersen ble etter hvert fast på landslaget, og spilte samtlige kamper da Norge ble verdensmestre i 1995. Andersen vant også bronse med landslaget under OL.


== Meritter ==
Med landslaget

VM-gull 1995
EM-gull 1993
OL-bronse 1996Med Sandviken:

Cupgull 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Nymark Andersen – Olympedia 
(en) Anne Nymark Andersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anne Nymark Andersen – FIFA 
(en) Anne Nymark Andersen – WorldFootball.net 
(no) Anne Nymark Andersen – Norges Fotballforbund 
(de) Anne Nymark Andersen – Soccerdonna 
(en) Anne Nymark Andersen – FBref
MGS

MGS kan være en forkortelse for blant annet:


== Forskning ==
Mars Global Surveyor, en amerikansk romsonde utviklet av Jet Propulsion Laboratory ved NASA.
Ministry of Defence Guard Service, en gren av Defence Infrastructure Organisation som tilbyr vektertjenester til det britiske forsvarets eiendommer.


== Underholdning ==
Metal Gear Solid (spill), et action-eventyrspill og snikespill utviklet av Hideo Kojima.


== Se også ==
MG
Booker T. & the M.G.'s
Hovs kommuna

Hovs kommuna er en kommune på Færøyene. Den omfatter bygda Hov på Suðuroy, den sørligste av øyene. Den 1. januar 2020 hadde kommunen 99 innbyggere. Kommunen har et flateinnhold på 10 km². Hov ble utskilt fra Porkeris kommuna som egen kommune i 1920.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Puerto Ricos kvinnelandslag i fotball

Puerto Ricos kvinnelandslag i fotball representerer Puerto Rico i internasjonal fotball.
Puerto Rico kom automatisk med til CONCACAF-mesterskapet i 1998, men kom klart sist etter å ha tapt stygt i samtlige kamper. Etter dette mesterskapet ble det kvalifisering, og Puerto Rico tapte sin kvalifisering mot Jamaica med god margin. Deretter stilte ikke Puerto Rico til kvalifisering verken til neste mesterskap eller kvalifiseringen til OL i Athen i 2004. Puerto Rico stilte imidlertid opp i kvalifiseringen til OL i Beijing i 2008, og overrasket alle ved å slå ut langt bedre rangerte Haiti. I neste runde møtte de Trinidad og Tobago i to kamper hjemme, der den ene var definert som bortekamp. Puerto Rico vant «bortekampen» 1-0, men tapte hjemmekampen 1-2, og dermed gikk Trinidad og Tobago videre til neste kvalifiseringspulje. Puerto Ricos U17-lag var ett av åtte lag som CONCACAF-mesterskapet, så det er mulig at Puerto Rico er blitt bedre enn de tidligere kampene viser.
I kvalifiseringen til Gold Cup 2010 vant Puerto Rico tre av fem kamper, mot Saint Kitts og Nevis, Dominica og Antigua og Barbuda, men ble slått ut etter tap for Haiti og Cuba i den andre av tre innledende runder. Puerto Rico kan på basis av dette rangeres som ett av de åtte beste lagene i Karibia, og dermed blant de 15 beste i CONCACAF.