Maurice Barrès

Maurice Barrès (født 22. september 1862 i Charmes-sur Moselle i Lorraine i Frankrike, død 4. desember 1923 i Neuilly-sur-Seine) var en fransk romanforfatter, journalist, antisemittisk nasjonalistisk politiker og agitator. I sin ungdom var han langt ute på venstresiden som boulangistisk representant, men utviklet etterhvert sin teori om romantisk nasjonalisme og beveget seg ut på den ekstreme høyresiden i løpet av Dreyfus-saken og ble således en anti-dreyfusard sammen med blant annet Charles Maurras. I 1906, ble han valgt inn i både Académie française og folkevalgt representant for Seine-distriktet. Inntil sin død satt han for det konservative Entente républicaine démocratique. Han var en sterk tilhenger av Union sacrée under den første verdenskrig og ble en sterk inspirasjonskilde for generasjoner av franske forfatter, også for monarkister, selv om han ikke var monarkist selv.


== Liv og virke ==

Maurice Barrès begynte sin litterære karriere som publisist i Paris, men sadlet senere om og ble forfatter. 
Han debuterte som forfatter på 1880-tallet og slo definitivt igjennom med Sous l'œil des Barbares (1888), som ble fulgt av Un homme libre (1889) og Le jardin de Bérénice (1892) og Du sang, de la volupté et de la mort (1894). Romanene var til å begynne med filosofiske, og handlet om den såkalte «jeg-kulten». Men de ble setterhvert preget først og fremst av nasjonalisme og et sterkt tyskerhat, noet som begynner å fremtre i romanene L'ennemi des lois (1892), og sterkere i trilogien Les déracinés (1897), L'appel au soldat (1900) og Leus figures (1903). 
Barrès ble i 1889 medlem av deputertkammeret, og støttet som sådan den reaksjonære høyremannen Georges Boulanger. Men han ble ikke gjenvalgt i og med boulangistbevegelsens sammenbrudd i 1893. 
Hans Scènes et doctrines du nationalisme (1902), som behandler Dreyfus-krisen 1894-1899, har et mer påtagelig politisk innhold, der Barrès fremholder nasjonalismen og en autoritetsstyrt samfunnsform. Han utgav deretter reiseskildringene Amori et dolori sacrum (1903) og Le voyage de Sparte (1906) fra reiser til Venezia og Grekenland. 
I Les amitiés françaises (1903) dukker for første gangen opp tanker om en revansjekrig mot Tyskland, noe som senere gjenkommer i Au service de l'Allemagne (1905) og Colette Baudoche (1909). I de nest påfølgende romanene La colline inspirée (1913) og La grande pitié des églises de France (1914) utviklet han sin dype religiøse interesse. 
Under første verdenskrig var Barrès febrilt aktiv som journalist, fremst i Ècho de Paris, der han fremst skrev hyldester til den franske hæren. Etter fredsslutningen agiterte han i ord og skrift for en forfranskning av landene rundt Rhinen. 
Hans siste skjønnlitterære arbeider hentet motiver fra Orienten. Kort før sin død utgav han sin farfars, en soldat i Napoleons armés memoarer, men han rakk aldri med den planlagte utgivelse av sine egne memoarer. 
Barrès ble medlem av det franske akademi i 1906, og ble samme år innvalgt som Paris' representant i deputertkammeret, en plass han innehadde frem til sin død.
Hans forfatterkollega Marcel Proust skrev i 1911 til ham: «De er blitt hva ingen annen har vært: en stor forfatter og en stor folkeleder».


== Verker ==


=== Romaner ===
Le Culte du moi. Examen des trois idéologies (autobiographische Romantrilogie)
Sous l'oeil des barbares. – Paris: Lemerre, 1888 Gallica
Un homme libre. – Paris: Perrin, 1889 Gallica
Le Jardin de Bérénice. – Paris: Perrin, 1891 Gallica
L'Ennemi des Lois. – Paris: Perrin, 1893 Gallica
Le Roman de l'énergie nationale (Romantrilogie)
Les Déracinés. – Paris: Fasquelle, 1897 Gallica
L'Appel au soldat. – Paris: Fasquelle, 1897
Leurs figures. – Paris: Juven, 1902
Les Bastions de l'Est (Romantrilogi)
 Au service de l'Allemagne. – Paris: A. Fayard, 1905
Colette Baudoche. – Paris: Juven, 1909
La Colline inspirée. – Paris: Émile Paul, 1913 Archive.org
Un jardin sur l'Oronte. – Paris: Plon, 1922


==== Norsk oversettelse ====
Colette Baudoche - Fortælling om en ung pike fra Metz - Kristiania, H. Aschehoug & Co, 1916, oversatt av Lorentz Eckhoff


=== Fortellinger ===
La vierge assassinée, avec une lettre-préface de l'Auteur. Paris: E. Sansot & Cie, 1904 (deutsch unter dem Titel Der Mord an der Jungfrau, Berlin: Kurt Wolff, 1904)


=== Teaterstykker ===
Une journée parlementaire, comédie de moeurs en 3 actes. – Paris: Charpentier et Fasquelle, 1894 Gallica


=== Reiseskildringer ===
Du sang, de la volupté, de la mort: Un amateur d'âmes. Voyage en Espagne, Voyage en Italie, etc.. – Paris: Charpentier et Fasquelle, 1894 ) (Gallica)
Amori et Dolori sacrum. La mort de Venise. – Paris: Juven, 1903 Gallica
Le Voyage de Sparte. – Paris: Juven, 1906 Archive.org
Le Gréco ou le Secret de Tolède. – Paris: Émile-Paul, 1911
Une enquête aux pays du Levant. – Paris: Plon, 1923.


=== Politiske skrifter ===
Étude pour la protection des ouvriers français. – Paris: Grande impr. parisienne, 1893 Gallica
Scènes et doctrines du nationalisme – Paris: Juven, 1902 Gallica
Les amitiés françaises. – Paris: Juven, 1903
La grande pitié des Eglises de France. – Paris: Émile-Paul, 1914
Une visite à l'armée anglaise. – Paris: Berger-Levrault, 1915 Gallica
Les Diverses Familles spirituelles de la France. – Paris: Émile-Paul, 1917 Gallica
L'Ame française et la Guerre (chroniques). – Paris: Émile-Paul, 1915–1920
Le Génie du Rhin. – Paris: Plon, 1921
Faut-il autoriser les congrégations? Les Frères des écoles chrétiennes. – Paris: Plon-Nourrit, 1923 Gallica
Souvenirs d'un officier de la Grande armée, par [Jean-Baptiste-Auguste Barrès]; publiés par Maurice Barrès, son petit-fils. – Paris: Plon-Nourrit, 1923


=== Anhologier ===
Quelques cadences. – Paris: Sansot, 1904 Gallica


=== Posthume verker ===
Le Mystère en pleine lumière. – Paris: Plon, 1926
Les Maîtres. – Paris: Plon, 1927
Mes cahiers. – Paris: Plon, 1929–1957 (14 bind, samlede notiser, utgitt av sønnen Philippe)


=== Nyere utgaver ===
Scènes et doctrines du nationalisme. – Paris: Editions du Trident, 1987
Mes cahiers: 1896–1923. – Paris: Plon, 1994; herausgegeben von Guy Dupré
Journal de ma vie extérieure. – Paris: Julliard, 1994; ISBN 2-260-01111-X (de viktigste avisartikler, utgitt av François Broche og Éric Roussel)
Romans et voyages. – Paris: Editions Robert Laffont, 1999 (de viktigste romaner i to bind, utgitt av Vital Rambaud)
Un jardin sur l'Oronte. – Transbordeurs, 2005; ISBN 2-84957-006-0
La Colline inspirée. – Paris: Rocher, 2005; ISBN 2-268-05249-4
Sparte: Paysage d'un mythe. – Magellan & Cie, 2004; ISBN 2-914330-63-4


== Referanser ==


== Litteratur ==
Albert Thibaudet: La vie de Maurice Barrès, Nouvelle Revue Française, Paris, 1924
René Benjamin: Le Soliloque de Maurice Barrès, Arthème Fayard, 1924
Paul Bourget: La leçon de Barrès, À la cité des livres, Paris, 1924
François Mauriac: La rencontre avec Barrès, 1945, Paris ; nouvelle édition : La Table ronde, 1993 ISBN 978-2-7103-0609-2
Joseph Desaymard, Bourget, Barrès et l'Auvergne. Notes et souvenirs, L'Auvergne Littéraire, s. 11-19, nr 115, 1946
Henri Mondor: Maurice Barres avant le Quartier Latin, éditions Ventadour, Paris, 1956
Jean Godfrin: Barrès Mystique, Éditions La Baconière, Neuchâtel, 1962, 290p.
Jean-Marie Domenach: Barrès par lui-même, Éditions du Seuil, Paris, 1962
Marcel Laurent:  Pascal et Barrès, L'Auvergne Littéraire, p. }1-21, numéro  187, 1965
Bernard-Henri Lévy: L'Idéologie française, Grasset, 1981
Zeev Sternhell: Maurice Barrès et le nationalisme français, Éditions Complexe, Bruxelles, 1985
François Broche: Maurice Barrès, Lattès, 1987
Yves Chiron: Barrès et la terre, Sang de la Terre, 1987
Emmanuel Godo: La Légende de Venise, Maurice Barrès et la tentation de l'écriture, Presses universitaires du Septentrion, 1996.
Emmanuel Godo (red.): Ego scriptor, Maurice Barrès et l'écriture de soi, Kimé, 1997.
Maurice Barrès: Blaise Pascal et l'Auvergne, préface d'Emmanuel Godo, Au Signe de la Licorne, 1999, 240 p.
Jean-Michel Wittmann: Maurice Barrès romancier. Une nosographie de la décadence, Champion, 2000
Sarah Vajda: Maurice Barrès, Flammarion, Grandes biographies, Paris, 2000, ISBN 978-2-08-067770-9
Philippe Bedouret:  Barrès, Maurras et Péguy face au germanisme (1870-1914), (thèse de doctorat en Histoire des idées politiques de l'École Pratique des Hautes Études), ANRT, Lille, 2007, 2 vol, 748 p., ISBN 978-2-7295-6533-6
Jean Pierre Colin:  Maurice Barrès, le prince oublié, Infolio, 2008, 249 p.
François Broche:  Vie de Maurice Barrès, Bartillat, 2012, 352 p.
Antoine Billot: Barrès ou la volupté des larmes, Gallimard, 2013, 209 p. (L'un et l'autre) (ISBN 978-2-07-014346-7)


== Eksterne lenker ==
(en) Maurice Barrès – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maurice Barrès på Internet Movie Database 
(sv) Maurice Barrès i Svensk Filmdatabas 
(fr) Maurice Barrès på Allociné 
(en) Maurice Barrès hos The Movie Database 
(en) Maurice Barrès – Olympedia