jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Östermalms Saluhall

Östermalms Saluhall, også kalt Östermalmshallen, ligger på Nybrogatan 29–33 i Stockholm og ble oppført i 1888 av Östermalms Saluhallar AB.
Östermalms Saluhall er en markedsplass hvor en kan kjøpe mat og delikatesser. Den om lag 3 000 kvm store hallen ble innviet den 30. november 1888, i Kong Oscar IIs nærvær, kun  6 måneder etter byggestart. Mellom 300 til 500 mann arbeidet med å bygge hallen. Den 1. desember åpnet Östermalms Saluhall sine porter for publikum og Stockholm hadde fått sitt eget tempel for den gode matens kultur. Hit kom snart alle som satte pris på god mat og fine råvarer. Kjøkkensjefer, hovmestere og vanlige mennesker stilte seg i kø hos sine favoritter blant de mange dyktige torgselgerne og slik er det fremdeles i dag.
Arkitektene bak Östermalms Saluhall var Isak Gustaf Clason (1856–1930) og  Kasper Salin (1856–1919), som også stod bak den kompliserte innre støpejernskonstruksjonen. Før arbeidet med Östermalms Saluhall hadde Clason og Salin fått inspirasjon under en stipendiereise 1883–86, da de studerte mange nye eksempler på teglstensarkitektur i Nordtyskland, Italia og Frankrike. Spesielt i Frankrike var det flere monumentale støpejernskonstruksjoner av denne avanserte typen som skulle bli stammen i Östermalmshallens teglkatedral, en konstruksjon som var ny i Sverige.
Östermalms Saluhall er ikke K-merket, men har i praksis samme beskyttelse som et beskyttet bygg. Den er en av Stockholms fineste bygg fra sent 1800-tall.
Östermalms Saluhall eies og forvaltes av Saluhallsförvaltningen, Stockholm by.


== Bilder ==


== Litteratur ==
Östermalmshallen, mattempel under ett sekel, Consilium Förlag 1988


== Eksterne lenker ==
Östermalmshallen (svensk)
Atuagagdliutit/Grønlandsposten

Atuagagdliutit/Grønlandsposten, vanligvis referert til som bare AG, er en av to riksaviser på Grønland. Avisen utgis to ganger i uka, på tirsdager og torsdager.
Avisa er slått sammen av den grønlandske avisa (Atuagagdliutit) og den  danskspråklige avisen (Grønlandsposten), og alle artiklene blir skrevet på begge språk.
AG meldte 13. november 2009 at AG og konkurrenten Sermitsiaq skal slås sammen fra 1. januar 2010 på grunn av sviktende økonomi i begge avisene. Både AG og Sermitsiaq skal fortsette å komme ut, men AG skal etter fusjonen bare komme ut én gang i uka.


== Atuagagdliutit ==
Atuagagdliutit ble grunnlagt i 1861 av den danske geologen Hinrich Rink, som mente at grønlendingene holdt på å miste den kulturelle identiteten sin, og mente at en avis ville hjelpe den muntlige tradisjonen på Grønland, ved å gi muligheten til å publisere den i hele Grønland. Avisa ble kun utgitt på grønlandsk, og skrev først og fremst om nasjonale tema, som grønlandsk identitet. Første utgave ble utgitt 1. januar 1861. I mange år var avisa også den eneste kilden grønlendingene hadde til informasjon om den øvrige verden. Avisen var den arktiske verdens første avis, og den første redaktøren var Rasmus Berthelsen.  
I løpet av 1930-tallet skiftet avisa gradvis over fra et fokus på tradisjonelle fortellinger til å skrive om sosiale problemer og andre vanlige nyheter.


=== Grønlandsposten ===
I løpet av 2. verdenskrig ble Grønland mer eller mindre isolert fra omverden, og en danskspråklig avis, Grønlandsposten, ble sirkulert i hovedstaden Godthåb (Nuuk). Avisen ble populær nok til å fortsatt bli utgitt etter krigen, og den ble utgitt helt til de to avisene ble slått sammen i 1952.


== Distribusjon ==
Det gamle Atuagagdliutit kom ut en gang i måneden, fram til sammenslåingen med Grønlandsposten. I starten ble avisen distribuert fra hånd til hånd, og i noen grad slått opp på vegger, ikke ulikt en budstikke. 
Fra og med 1960-tallet økte frekvensen, først til annenhver uke, så hver uke, senere to og etter hvert tre ganger i uka. I 1993 ble avisen nok en gang publisert to ganger i uka, først og fremst som et resultat av distribusjonsproblemer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atuagagdliutit/Grønlandsposten hjemmeside (på grønlandsk og dansk)
Engelienga

Engelienga er et mindre byggefelt og et offisielt vegnavn i Nordlia i Østre Toten. Feltet består av 8 hus, som ble bygd mellom 1970 og 1981. Vegnavnet ble vedtatt i 2000. Som navnet antyder, er tomtene solgt fra bruket Engelia. Engelienga grenser til det større byggefeltet Kallrustadskauen og det mindre Engelund/Bekkelundsjordet. Disse tre felta framstår som ett sammenhengende boligområde og er en del av tettstedet Nordlia.
Kävlinge kommune

Kävlinge kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Kävlinge. I denne kommunen ligger Barsebäck kjernekraftverk. Næringsgrunnlaget i kommunen er nesten utelukkende landbruk.


== Tettsteder ==

Kävlinge kommune har elleve tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Noter:

Note a:  - Den delen  av Saxtorpsskogen som ligger i Kävlinge kommune. Hoveddelen av tettstedet ligger i Landskrona kommune.


== Demografi ==


== Vennskapskommuner ==
Vennskapskommunene til Kävlinge omfatter bl.a:

 Alatskivi, Estland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kävlinge Municipality – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunens nettsider
Landskrona kommune

Landskrona kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunen har grenser til nabokommunene Helsingborg, Svalöv og Kävlinge. Kommunens administrasjonssenter ligger i Landskrona. Øya Ven i Øresund ligger også under Landskrona kommune.


== Tettsteder ==
Landskrona kommune har ni tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Noter:

Note a:  - Den delen  av Saxtorpsskogen som ligger i Landskrona kommune. En mindre del ligger i Kävlinge kommune.
Note b:  - Den delen  av Rydebäck som ligger i Landskrona kommune. Hoveddelen av tettstedet ligger i Helsingborg kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Landskrona Municipality – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunens nettsider
Georg Andersen

Georg Arnfinn Andersen (født 7. januar 1963 i Arendal) er en norsk politimann og tidligere kulestøter. Som kulestøter representerte han Idrettsklubben Grane, Idrettsklubben Tjalve og Urædd.
Andersen deltok i flere mesterskap, og har en personlig rekord på 20,86 meter utendørs og 20,98 meter innendørs. Under VM i friidrett 1991 i Tokyo ble han først tildelt sølvmedaljen, men mistet den fordi han testet positivt for doping. Den positive testen kom etter en omdiskutert prøve han avga over en måned før VM i Tokyo. Han gjorde comeback etter at utestengelsen var over, kvalifiserte seg til VM i Göteborg i 1995, men oppnådde ikke tidligere resultater. Han la opp etter sesongen 1996 på grunn av hofteskaden. Han er norgesmester fra 1987, 1988, 1990 og 1995. Andersens personlige rekord i diskoskast er på 62,10 meter.
Andersens sønn, Stian Andersen (f. 1988), deltok i 2005 i juniorverdensmesterskapet i mangekamp, men spesialiserte seg senere på kulestøt. Han er også norgesmester fire ganger på rad fra 2011 til 2014.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Georg Andersen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Georg Andersen – Olympics.com 
(en) Georg Andersen – Olympic.org 
(en) Georg Andersen – Olympedia 
(en) Georg Andersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georg Andersen – World Athletics
Lars Reynert Olsen

Lars Reynert Olsen (født 1969 i Nairobi, Kenya) er en norsk skuespiller, produsent, regissør og dramapedagog. Han debuterte på Oslo Nye Teater i 1989 og har som skuespiller siden medvirket i ulike scene-, TV- og filmproduksjoner, samt turnert med Den kulturelle skolesekken. 
Olsen ble Nominert til "Best Supporting Actor in a Foreign Language Film | Madrid IFF 2020". I 1999 mottok Reynert Aftenpostens revypris for årets beste skolerevy med "Kommunika... hva for noe?" for Ullern Videregående Skole som regissør og tekstforfatter. Han har også mottatt stipend fra Kulturrådet. 
Til daglig er Olsen kunstnerisk ansvarlig i Radix Teater- og Kulturformidling.


== Roller i utvalg ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Reynert Olsen på Internet Movie Database 
(no) Lars Reynert Olsen hos Filmfront 
(en) Lars Reynert Olsen hos The Movie Database 
Lars Reynert Olsen hos Skuespillerkatalogen
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Teater Radix
Lomma (Sverige)

Lomma er et tettsted i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Det er Lomma kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 10 837 innbyggere.


== Referanser ==
Anne Markestad

Anne Markestad (født 27. desember 1955) var leder av  Norges Farmaceutiske Forening fra 2005 til 2009.. Hun er utdannet farmasøyt og er nå rådgiver for forsyningssikkerhet ved Sykehusapotekene HF..
Hun ble utnevnt til "Årets farmasøyt 2018" av Farmasøytisk forening 25.09.2018.


== Referanser ==
Oysterband

Oysterband (opprinnelig The Oyster Band) er ei britisk folkrockgruppe. Gruppa har vært aktiv siden 1970-tallet, og er trolig den mest kjente og meritterte i sin sjanger i hjemlandet. Navnet skriver seg fra gruppas tidlige forbindelse med kystbyen Whitestable i Kent, kjent for sine østers.
Gruppa begynte som et uformelt danseband med skiftende sammensetning og stil, danna av studenter ved University of Kent i Canterbury midt på 1970-tallet. De tre sentrale gruppemedlemmene Ian Telfer, Alan Prosser og John Jones ønsket etter hvert å utforske folkelig engelsk dansemusikk, og Oysterband har gjennom en årrekke lyktes i å fylle dansegolv over hele landet. De har skiftevis framført og utgitt tradisjonelt materiale i egne arrangementer og nyskrevne låter, ofte med politiske tekster.
Debutalbumet Jack's Alive kom i 1978 under gruppenavnet The Oyster Ceilidh Band. Seinere album er utgitt på gruppas eget plateselskap Pukka Music.
På 1990-tallet lagde Oysterband sanger med mer åpent politisk innhold, f.eks. The Shouting End of Life. I seinere år har gruppa vendt tilbake til en mildere og mer melodisk stil, i album som 
Deep Dark Ocean, Here I Stand, Rise Above og Meet You There.


== Medlemmer ==
John Jones – torader, vokal
Alan Prosser – gitar, bratsj, vokal
Ian Telfer – fele, konsertina, vokal
Chopper – bassgitar, cello, vokal
James O'Grady (sekkepipe, fele, fløyte, vokal) har vært et tilnærma fast medlem av gruppa i seinere år, men er ennå ikke proklamert som offisielt medlem


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Som Fiddler's Dram

To See the Play – 1978
Fiddler's Dram (album) – 1980Som Oyster Ceilidh Band

Jack's Alive – 1980Som Oyster Band

English Rock 'n' Roll: The Early Years 1800-1850 – 1982
Lie Back and Think of England – 1983
20 Golden Tie-Slackeners – 1984
Liberty Hall – 1985
Step Outside – 1986
Wide Blue Yonder – 1987
Ride – 1989
Freedom and Rain – 1990 (sammen med June Tabor.)Som Oysterband

Deserters – 1992
Holy Bandits – 1993
The Shouting End of Life – 1995
Deep Dark Ocean – 1997
Here I Stand – 1999
Rise Above – 2002
25 – 2003
Meet You There – 2007
The Oxford Girl and Other Stories - 2008
Ragged Kingdom - 2011 (sammen med June Tabor.)
Diamonds on the Water - 2014


== Livealbum ==
Little Rock to Leipzig – 1990 (delvis live)
Alive and Shouting – 1996
Alive and Acoustic – 1998
25th Anniversary Concert – DVD – 2004


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Oysterband – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Oysterband på Apple Music 
(en) Oysterband på Discogs 
(en) Oysterband på MusicBrainz 
(en) Oysterband på Spotify 
(en) Oysterband på Songkick 
(en) Oysterband på AllMusic 
(en) Big Session Festival Arkivert 28. oktober 2007 hos Wayback Machine.
Øygardenbåten

Øygardenbåten er en båt som ble funnet på bunnen av et vann ved gården Øygarden senhøsten 1935. Gården, som ligger avsideliggende til på Høgjæren i Rogaland, har antakelig ligget øde siden svartedauden på 1300-tallet og båten kan ha vært fra middelalderen.
En nyrydningsmann fant båten da han gikk ut på isen som hadde lagt seg. Den pramlignende båten lå i gjørma på bunnen av vannet. Båten ble tatt opp og sendt til Stavanger Museum der den ble undersøkt, men det har ikke blitt gjort en C-14-datering av den.
Båten er flatbunnet og laget av furu. Den har en lengde på omtrent tre meter og en bredde på omtrent en meter. Øygårdenbåten tilhørte den firkantete flatbotningtypen kjent fra Østfold og Telemark som også ble kalt eike eller pram. Den bestod av seks border, de ytre er hugget i vinkel slik at den ytre kanten med en høyde på 11 centimeter blir side i båten. Den ble holdt sammen av tverrgående labanker, foruten de to endestykkene på innsiden. En labank er også en stokk som støtter sidene på båten. Båten har en meget enkel konstruksjon midtveis til dagens eiken eller flatbunnede pram.


== Litteratur ==
Svein Molaug: Vår Gamle Kystkultur Bind 1 1985 ISBN 82-09-10214-1
Lund kommune (Sverige)

Lund kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Lund.


== Tettsteder ==

Lund kommune har ni tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.


== Befolkningsutvikling ==


== Vennskapsbyer ==
 Greifswald, Tyskland
 Hamar, Norge
 León, Nicaragua
 Borgå, Finland
 Viborg, Danmark
 Nevers, Frankrike
 Dalvík, Island
 Zabrze, Polen


== Kirker ==
Noen av Lunds mange kirker:

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Lund Municipality – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lunds kommunes offisielle hjemmeside
Anderz Eide

Anderz Eide (født Anders Eide 16. juni 1975 i Hålandsdal i Hordaland) er en norsk skuespiller. 
Eide er utdannet ved Bergen Teaterskole og Romerike Folkehøgskole (1994-1995).
Han har arbeidet ved blant annet Det norske teatret, Riksteatret, Trøndelag Teater, Den Nationale Scene og Oslo Nye Teater. 
Han har medvirket i en mengde TV-produksjoner i Norge og Sverige. I 2013 spilte han kunstmaleren Lars Hertervig i filmen Lysets vanvidd. I 2002 spilte han sammen med Jon Eikemo i den prisbelønnede kortfilmen Forfall, som ble regissert og skrevet av Geir Henning Hopland. Han spilte hovedrollen i den norske gangsterfilm Høvdinger fra 2015, en rolle han ble nominert til Kanonprisen 2015 i klassen beste mannlige hovedrolle for.Han er en av landets mest brukte lydbokinnlesere, og har lest inn bøker av blant andre Frode Grytten, Ragnar Hovland, Kjartan Fløgstad og Jon Fosse. Han har også lest inn mange klassikere av Dostojevskij, Hemingway, Orwell, Turgenjev, Boccaccio, Dante, Goethe, Joseph Conrad og F. Scott Fitzgerald. 
Han har også gitt norsk stemme til en mengde animasjonsfilmer og serier. Han er også flittig brukt som stemme på dokumentarfilmer og reklamefilmer.


== Filmografi ==
2005 – Høvdinger
2006 – Noen ganger gjør det vondt (kortfilm), rolle: Christer
2005 – The Chamber (kortfilm)
2003 – En engel (kortfilm), rolle: scenearbeider
2002 – Tyven, tyven (spillefilm), rolle: politimann
2002 – Forfall (kortfilm)


=== TV ===
2020 – Maskineriet
2020 – Åre akutten
2016 – Svartsjøen
2015-2016 – Frikjent
2014-2015 – Kampen for tilværelsen
2014 – Det tredje øyet
2014 – Øyevitne
2011 – Taxi
2011 – Schmokk
2009 – God natt elskede
2007 – Kodenavn Hunter
2005 – Drømmefangeren
2002-2003 – Brigaden


=== Stemmeskuespiller ===
Andy’ Ville eventyr
Andys Dinoeventyr
Galaxeparken
Ghost Rockers
Ville Vilde
Dragetreneren 2
Ein uventa venn
Plass bak på kosten
Blinky Bill
Antboy
Byggmester Bob
Fader Frost
Pjusken
Ernest & Celestine
Elias og Storegaps hemmelighet (spillefilm), rolle: Storeblink


== På scenen ==
Kaptein Sabeltann og grusomme Gabriels skatt (2005–2006)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anderz Eide på Internet Movie Database 
(fr) Anderz Eide på Allociné 
(en) Anderz Eide hos The Movie Database
Osby kommune

Osby kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Osby.


== Tettsteder ==
Osby kommune har tre tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.


== Referanser ==
Hjördis Petterson

Hjördis Olga Maria Pettersson (født 17. oktober 1908 i Visby på Gotland, død 27. mai 1988 i Stockholm) var en svensk filmskuespiller som medvirka i mer enn 140 filmer. Hun er dermed (sammen med Julia Cæsar) den mest benytta kvinnelige skuespilleren i Sverige. 
Petterson gikk på Dramatens elevskole fra 1927 til 1930. Hun scenedebuterte på Folkteatern i Göteborg i farsen Gröna Hissen i 1930. Hun opptrådte også på Göteborgs Stadsteater. Seinere vendte hun tilbake til Dramaten og arbeidde her i flere perioder fram til 1985. Hun hadde større roller blant annet i Gösta Berlings saga i 1936, Tolvskillingsoperaen i 1969 og Spöksonaten i 1973. Hun underviste også ved elevskolen. 
I 1931 spilte hun for første gang revy med Karl Gerhard. I 1943 framstilte hun en av de morderiske gamle damene i Arsenikk og gamle kniplinger på Oscarsteatern. Hjördis Petterson var humoristisk og musikalsk anlagt og passa bra i revysammenheng. I 22 sesonger var hun med i Kar de Mumma-revyene.
Hun filmdebuterte som sigarfrøken i Kanske en diktare i 1933. Hun spilte gjerne kraftfulle fruentimmer og ble kjent som hele Sveriges «satkärring» (hespetre). Den rollen Petterson blei mest kjent for, var nok likevel som Selma Olsson i en populær radioserie, Lilla Fridolf. Radioserien fortsatte med fire filmer om Fridolf og Selma på slutten av 1950-tallet.
I 1974 deltok hun i en stor Karl Gerhard-kavalkade på Vasan, og i 1975 spilte hun inn en lp-plate med revyviser. Samme året avslørte Petterson for tre millioner seere av tv-programmet Gäst hos Hagge at hun i flere år hadde vært alkoholiker, men at hun nå var «helt fri från alkolbegäret». 
Hjördis Petterson var også en framstående tolker av poeten Bo Setterlind. I 1983 gav hun ut sin memoarer Rosor och ruiner. Hun er gravlagt på Tofta kyrkegård på Gotland.


== Filmografi (i utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hjördis Petterson på Internet Movie Database 
(sv) Hjördis Petterson i Svensk Filmdatabas 
(da) Hjördis Petterson på Filmdatabasen 
(en) Hjördis Petterson hos The Movie Database 
(en) Hjördis Petterson hos Behind The Voice Actors
Kjølhalingspram

Kjølhalingspram er et hjelpsfartøy fra seilskutenes tid. Den ble brukt i forbindelse med kjølhaling, en metode som ble brukt for å komme til bunnen og den del av skutesida som var under vannlinjen. Metoden gikk ut på å feste taljer i mastene, og dra skuta over på siden slik at kjølen kommer over vannet. 
Arbeidet gikk ut på å fjerne begroing og å tette natene med nytt drev.
Verftsmannskapet som kom til underskroget der de skiftet tettemassen og påførte ny bek mellom bordgangene på den kjølhalede seilskuten, sto på en flat pram. Denne prammen ble kalt kjølhalingspram. Det er ikke annet enn en enkel konstruksjon av tykke og tynne planker slått sammen med spanter på innsiden.


== Kjølshalingsprammen i Bjørvika ==
På Operatomta i Bjørvika i Oslo ble en farkost på 13 meter i lengde og en størrelse på 60 m2 funnet i januar 2004. Deretter ble den tatt opp og undersøkt av marinarkeologene. Det er datert til å være rundt 250 år gammelt.
Man trodde først at det var en føringslekter som fraktet plank fra sagene ved Akerselva ut til seilskutene i Bjørvika, men undersøkelsene vist spor etter fire gangspill og glovarme bøtter med bek. Det er et spesielt funn, ettersom en nærmest intakt kjølhalingspram bevart i gode forfatning er enestående i Norge.
Ettersom økonomi, tid og nødvendig teknologien for konservering ikke er tilstede er fartøyet senket på nytt på fem meters dybde i ferskvann i en av de kunstige dammene som er blitt anlagt i forbindelse med sølvgruvene på Kongsberg. Siden den 15. oktober 2004 har den ligget beskyttet under en duk i dammen Elsedam.


== Eksterne lenker ==
NRK: Verdt å vite
Töre

Töre er et tettsted i Kalix kommune i Norrbottens län i landskapet Norrbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 099 innbyggere.Töre ligger ved E4 rundt 25 kilometer vest for Kalix. Det er det største tettstedet i kommunen etter Kalix. 


== Referanser ==
Hornkvabber

Hornkvabber er en gruppe piggfinnede fisker.
De er langstrakte med en lang ryggfinne som består av bare piggstråler. Lengden varierer fra 4,5–70 cm. Skjellene er små og cycloide og sitter dypt i huden. Sidelinje mangler ofte og ingen av artene har svømmeblære.
Alle er bunnlevende. Noen arter finnes grunt på hardbunn, mens andre lever dypere på bløt bunn. De fleste artene finnes i Stillehavet.


== Arter i norske farvann ==
hornkvabbe (Chirolophis ascanii)
langhalet langebarn (Lumpenus lampretaeformis)
arktisk langebarn (Lumpenus fabricii)
tverrhalet langebarn (Leptoclinus maculatus)
rundhalet langebarn (Anisarchus medius)


== Litteratur ==
Nelson, Joseph S. (2006). Fishes of the World (4 utg.). Edmonton. ISBN 0-471-25031-7. 
Pethon, P. (1998). Aschehougs store fiskebok (4 rev. utg.). Aschehoug. s. 380–383. ISBN 82-03-22260-9. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hornkvabber – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hornkvabber i Encyclopedia of Life 
(en) Hornkvabber i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hornkvabber hos Artsdatabanken 
(sv) Hornkvabber hos Dyntaxa 
(en) Hornkvabber hos Fossilworks 
(en) Hornkvabber hos ITIS 
(en) Hornkvabber hos NCBI 
(en) Kategori:Stichaeidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stichaeidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hornkvabber - FishBase
Artsdatabanken – Stichaeidae
Peder Rinde

Peder Eilertsen Rinde (født 6. oktober 1844 i Sannidal, død 9. november 1937 i Skåtøy) var en norsk godseier og politiker (V).
Hans far var gårdbruker og skipsreder, og Peder Rinde gikk på fylkeslandbruksskole og på tegneskole i Skien. Han var handelsmann, reder og trelasthandler 1873–1886. Fra 1886 eide han gården Kalstad i Skåtøy. I 1921 flyttet han til Løvdal i samme kommune.Rinde satt på Stortinget 1877–1900 (for Bratsberg amt) og 1906–1918 (for Bamble krets i samme amt), i alt 36 ordentlige og to overordentlige storting. Han identifiserte seg sterkt med den jaabækske bondevennbevegelsen og regnes som Jaabæks arvtaker som «sparemann».Rinde var ordfører i hjemkommunen Sannidal (den gang Sandøkedal ) 1871–1874 og 1879–1882. Senere var han ordfører i den nyopprettede nabokommunen Skåtøy 1886–1902. Han hadde også tallrike andre verv i kommune og amt. Han var direktør for Norges Hypotekbank 1899–1911.Han redigerte flere blad som ledd i sin politiske virksomhet, blant annet Nordmanden, utgav brosjyrer og skrev artikler. Han publiserte kommentarutgaver til flere lover. Videre utgav han biografiske tekster om stortingets medlemmer og egne livserindringer.Rinde eide Austrått fra 1908 til 1912, der ble han kalt en «spekulant». Han bodde aldri på Austrått. 
Som politiker karakteriseres han slik: «I sin politiske kamp var Peder Rinde seig og stri, og motstanderne kunne ofte synes han var småskåren».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Peder Rinde hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Politiske taler av Peder Rinde, virksommeord.uib.no
Winterfeldtplatz

Winterfeldtplatz er en plass nord i bydelen Ortsteil Schöneberg i Berlin. Hver uke er det marked på plassen. Gjennom gaten Maaßenstraße er plassen forbundet med Nollendorfplatz 200 meter lenger nord, samt med u-banelinjene U1, U2, U3 og U4
Plassen ble planlagt i 1862 og anlagt i 1890. Den ble bebygget med bolighus i gründerstil og en katolsk kirke. I 1893 ble den oppkalt etter den prøyssiske generalen Hans Karl von Winterfeldt.
På 1970- og 1980-tallet var det flere husokkupasjoner i nærheten. Tidvis hadde De grønne over 50 prosents velgeroppslutning i området. Etter saneringstiltak på 1980- og 1990-tallet har området blitt et populært boligområde igjen.
Forfatteren og nobelprisvinneren Nelly Sachs ble født i Maaßenstraße 12 i 1891 og dirigenten Wilhelm Furtwängler ble født i Maaßenstraße 1 i 1886.


== Eksterne lenker ==
(en) Winterfeldtplatz (Berlin-Schöneberg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Winterfeldtplatz (Berlin) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
www.winterfeldt-platz.de
Berlinhistorie (tysk)
Turistinfo