Ludwig Senfl

Ludwig Senfl (etter 1486 – 1542/1543) var en sveitsisk renessansekomponist aktiv i Tyskland.


== Liv og virke ==
Senfl begynte som korsanger i hoffkapellet til den senere keiser Maximilian I av Det tysk-romerske rike  i 1496, med korte avbrudd var han ved keiserens kapell i mer enn 20 år.
I 1497 fulgte Senfl med hoffkapellet til Wien. Når korguttene ved keiserhoffet kom i stemmeskiftet var det vanlig at de fikk finansiert et studium ved universitetet i Wien, og en regner med at Senfl studerte her mellom 1500 og 1504. I henhold til utsagn i den selvbiografiske sangen Lust hab ich g'habt zur Musica fikk han sin utdanning som sanger, skriver og komponist av hoffkomponisten Heinrich Isaac. Blant annet kopierte han mye av Isaacs Choralis Constantinus, et enormt arbeid han fullførte først etter komponistens død.
Senfl gjennomførte en reise til Italia mellom 1508 and 1510, og returnerte deretter til hoffkapellet. Etter Isaacs død i 1517 utnevnte keiser Maxmimilian Senfl til hoffkomponist, men Maxmimilian døde allerede i 1519 og den nye keiseren, Karl V, avskjediget størstedelen av Maximilians musikere. Karl nektet å utbetale stipendet Senfl var blitt lovet når keiseren døde, og han sto nå uten arbeid og inntekt.
De neste årene reiste og komponerte Senfl mye. Han skal ha vært ved Riksdagen i Worms i 1521, og selv om han aldri konverterte til protestantismen er det sannsynlig at han var tilhenger av Luthers lære. Han ble senere forhørt av inkvisisjonen og gav da frivillig opp tittelen som katolsk prest. Fra og med 1530 korresponderte Senfl aktivt med den kjente lutheraneren hertug Albrecht av Preussen og med Martin Luther selv.
Til slutt fikk Senfl en post i München, en by med høye musikalske standarder og behov for ny musikk, og som samtidig var relativt tolerant overfor personer med protestantiske sympatier. Etter korrespondansen med Albrecht å dømme var Senfl syk i 1540, og han døde sannsynligvis tidlig på året 1543.


== Virke ==
Senfls skrev i samtlige av tidens musikalske former: messer, motetter, flerstemmige proprium-tonesettinger, en magnificatsyklus med 8 verk, sanger, oder og noe instrumentalmusikk. Verkene er bevart i rundt 360 kilder, manuskripter og trykte publikasjoner.


== Verk ==
250 flerstemmige tyske lieder
240 geistlige latinske motetter
Syv Messer og Cantus firmus.


== Musikkeksempler ==
mp3-filer på magnatune.com Farallon Recorder Quartet
Gratis lydspor Umeå Akademiska Kör.


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Robert Eitner: «Senfl, Ludwig». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 34, Duncker & Humblot, Leipzig 1892, s. 27–30.
(de) Stefan Gasch: «Senfl, Ludwig.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 24, Duncker & Humblot, Berlin 2010, ISBN 978-3-428-11205-0, s. 254–256 (digitalisering).


== Litteratur ==
Christoph Ballmer: Senfl, Ludwig i Historisches Lexikon der Schweiz
Martin Bente, «Ludwig Senfl», The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. Stanley Sadie.  20 bind.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2
Ulrich Michels (red) dtv-Atlas der Musik, München 2005 (2. reviderte og korrigerte opplag)
Gustave Reese, Music in the Renaissance.  New York, W.W. Norton & Co., 1954.  ISBN 0-393-09530-4


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Ludwig Senfl i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Christoph Ballmer: «Senfl, Ludwig» i Historisches Lexikon der Schweiz
Verkfortegnelse
Ludwig Senfl Chor
Gratis noter på Kantoreiarchiv (tysk)
Senfl i Werner Icking Music Archive
«The Swiss Orpheus» – Ludwig Sennfl