jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mariann Youmans

Mariann Youmans (født 19. mai 1971) er en norsk ungdomsrettsarbeider, manusforfatter, dramatiker, regissør og skuespiller. 
Mariann Youmans har en bachelorgrad i humaniora og samfunnsfag fra Universitetet i Oslo og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU), mastergrad som manusforfatter fra University of California, Los Angeles og er utdannet gruppeveileder.
Youmans har arbeidet med ungdom som gruppeveileder, dramapedagog og tilrettelegger. Hun har skrevet skuespill, hørespill og TV-drama, samt arbeidet som regissør og skuespiller. I perioden 1999–200] var hun prosjektleder for «Barn i fokus! – unge premisser», et prosjekt administrert av Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner (LNU) som et ledd i oppfølgingen av Norges ratifisering av FNs konvensjon om barns rettigheter (Barnekonvensjonen). Hun var medlem av Norges delegasjon til FN ved Barnetoppmøtet i 2001 og medlem av interimsstyret i Forum for barnekonvensjonen.
I 2006 utga hun Rett og slett – Rettighetsboka for deg under 18 år, en veiledning for barn og unge om deres rettigheter. I 2008 ga hun ut boka Helt hyper – ADHD ADD ABC, en bok om ungdom og diagnosen ADHD.
Som manusforfatter har hun blant annet skrevet for TV 2s såpeserie Hotel Cæsar. 


== Bibliografi ==
Rett og slett – Rettighetsboka for deg under 18 år – sakprosa (2006)
Toto vil vinne – billedbok (2007) illustrert av Tora Marie Norberg
Toto tisser på dronningen – billedbok, Schibsted (2008)
Helt hyper – ADHD ADD ABC (2008)
TESSY og TANKRED- tøffere enn toget (2009)
NORSK! Multikultur på sitt beste –  fagbok for barn og ungdom, Gyldendal (2009)
Toto tar fyr – billedbok, Schibsted (2009)
Fjortis –  fagbok for barn og ungdom, Gyldendal (2011)
How to – redde verden –  fagbok for barn og ungdom, Gyldendal (2013
Følelser. Til å bli sprø av – ungdomsbok, Gyldendal  (2017)


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av Mariann Youmans i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
VG Nett: Tett på Mariann Youmans (15. mai 2006)
Carlos Alberto Torres

Carlos Alberto «Capita» Torres (født 17. juli 1944 i Rio de Janeiro, død 25. oktober 2016 samme sted) var en brasiliansk fotballspiller. Han spilte som oftest forsvar og var kaptein for Brasil i VM 1970. Albertos mål i finalen  mot Italia i VM 1970 regnes som et av de beste mål i historien. Med kallenavnet «O Capitão do Tri» fikk han 53 landskamper og scoret åtte mål.


== Biografi ==
Alberto begynte karrieren sin i Fluminense i en alder av 19. I 1966 flytta han til Santos. Der ble han lagkamerat med Pele. I 1974 returnerte han til Fluminense. I 1977 begynte han på Flamengo, Fluminenses erkerival før han reiste til New York. Der spilte han for New York Cosmos. Han vant NASL-tittelen i 1977 og i 1978. Etter å ha vært ett år med California Surf, returnerte han til Cosmos og vant tittelen i 1982.
4. mars 2004 kåret Pelé han til en av de hundre fremste levende fotballspillere.I januar 2013, ble han utnevnt som én av seks ambassadører for VM i fotball 2014 i Brasil, sammen med Ronaldo, Bebeto, Mário Zagallo, Amarildo and Marta.
Alberto døde i Rio de Janeiro den 25. oktober 2016 av et hjerteinfarkt. Han var sportskommentator for den brasilianske TV-kanalen SporTV, og var på direkten i studio kun to dager før hans død, nøyaktig én måned etter tvillingbrorens dødsfall.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Carlos Alberto Torres – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Carlos Alberto Torres – FIFA 
(en) Carlos Alberto Torres – Transfermarkt 
(en) Carlos Alberto Torres – Transfermarkt (manager) 
(en) Carlos Alberto Torres – national-football-teams.com 
(en) Carlos Alberto Torres – FootballDatabase.eu
Ringshaug skole

Ringshaug skole er den største skolen i Tønsberg kommune, og sto klar til innflytning høsten 1968. Skolen har 1. - 7. trinn og en skolefritidsordning med ca. 220 barn.

		
		
		
		


== Lenker ==
Ringshaug skole - Skolens hjemmeside

Ringshaug skole (Tønsberg kommune) - Informasjon om skolen gjennom kommunens nettside
Scott Sundquist

Scott Sundquist var trommeslager i Soundgarden fra 1984 til 1986. Det eneste albumet han var med på var Deep Six.
Bathymasteridae

Bathymasteridae er en gruppe piggfinnefisker som finnes i nordlige deler av Stillehavet og deler av Nordishavet.


== Beskrivelse ==
Artene i gruppen kjennestegnes blant annet ved en sammenhengende ryggfinne med 41-48 finnestråler. Gattfinnen har vanligvis 30-36 finnestråler. Maksimum lengde er omtrent 38 cm.


== Litteratur ==
Nelson, Joseph S. (2006). Fishes of the World (4 utg.). Edmonton. ISBN 0-471-25031-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Bathymasteridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Bathymasteridae i Encyclopedia of Life 
(en) Bathymasteridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bathymasteridae hos Fossilworks 
(en) Bathymasteridae hos ITIS 
(en) Bathymasteridae hos NCBI 
(en) Kategori:Bathymasteridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bathymasteridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Station to Station

Station to Station er et David Bowie-album fra 1976. Albumet regnes som et av hans viktigste og var albumet bak han siste rollefigur The Thin White Duke (den tynne hvite hertugen).  Albumet representerer en overgang fra det soul-inspirerte albumet Young Americans til en mer tyskinspirert musikk som vi kjenner fra de senere albumene "Heroes" og Low.
Singelen «Golden Years» fra albumet kom inn blant top 5-singlene på listene i Storbritannia og USA. Albumet Station to Station lå åtte uker på VG-lista i 1976 med en 8.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av David Bowie, borsett fra der annet er angitt.

«Station to Station» – 10:14
«Golden Years»– 4:00
«Word on a Wing» – 6:03
«TVC 15» – 5:33
«Stay» – 6:15
«Wild Is the Wind» (Ned Washington, Dimitri Tiompkin) – 6:02


== Plasseringer ==
AlbumSingel


== Musikere ==
David Bowie – vokal, gitar, tenor og altsaksofon, synthesizer, mellotron
Carlos Alomar – gitar
Roy Bittan – piano
Dennis Davis – trommer
George Murray – bass
Warren Peace – bakgrunnsvokal
Earl Slick – gitar


== Andre utgivelser ==
Albumet har blitt utgitt fire ganger på CD.

1985 RCA – original sporliste
1991 Rycodisk med live-versjoner av «Word on a Wing» og «Stay»
1999 EMI 24-bit remastered. Original sporliste.
2007 EMI Japan med originalt artwork


== Eksterne lenker ==
(en) Station to Station på Discogs 
(en) Station to Station på MusicBrainz 
(en) Station to Station på AllMusic
Tragikomedie

Tragikomedie refererer til et dramatisk verk som har noe til felles med både tragedien og komedien. Tragikomedien er et fiktivt verk som bevisst har en blanding av to sjangre, og således skaper en beslektet sjanger.
Den opprinnelige betydningen ble etablert av renessansens poetikk-forfattere og i fransk klassisisme, og innebar at dramaets helt overlever en dramatisk konflikt, og det blir en lykkelig utgang. I engelsk litteratur fra William Shakespeares tid (se Engelsk renessanseteater) og fram til 1800-tallet beskrives også tragikomedien som et seriøst teaterstykke som har en lykkelig slutt. 
Det finnes ingen fullstendig formell definisjon av tragikomedien i antikken. Det synes som om Aristoteles hadde et begrep tilsvarende renessansens mening av begrepet: seriøst eller alvorlig handling med lykkelig, forsonende slutt. I sin Poetikken diskuterer han tragedien med en dualistisk avslutning. I denne forståelsen kan en rekke greske og romerske teaterstykker, eksempelvis Alkestis, bli betraktet som tragikomedier, selv uten en endelig bestemt egenskap utenfor handlingen. Begrepet i seg selv har sin opprinnelse fra romerske Plautus (død 184 f.Kr.): i prologen til sitt burleske stykke Amfitryon (navnet er tatt fra en mytologisk gud, og betyr faktisk «trakasserer begge sider») bruker han begrepet tragikomedie for å rettferdiggjøre at stykket bringer inn gudene til et ellers overveiende borgerlig skuespill.
Tragikomedie har også vært benyttet om dramatiske verk hvor alvor og munterhet, det opphøyde og det burleske er vevd inn i hverandre som i det romerske drama, spanske Lope de Vega, og engelske Shakespeare. Den franske tragedie-forfatteren Pierre Corneilles stykke Le Cid (Herren, 1637) ble merket som tragikomedie på den trykte utgaven, som en indikasjon på at det bevisst trosset den klassiske sondringen mellom tragedie og komedie. Handlingen er holdt på et høyere, «tragisk» plan, men stykkets helter går ikke til grunne.


== Se også ==
Litterære sjangre


== Eksterne lenker ==
Tragicomedy from Ancient Greece to Shakespeare – Tragikomedier fra antikkens Hellas til Shakespeare
Post-war British drama- Britisk førkrigsdrama
Karlsvika naturskole

Karlsvika naturskole var en uteskole hvor elever fra mange skoler og barnehager fikk lære om sjø, landbruk og skogbruk. Hovedsakelig kom elevene på dagsbesøk fra skoler i Tønsberg kommune.
De første 20 årene av skolens eksistens var «skolebygget» en buss som hentet elevene fra skolene sine, og kjørte dem til Karlsvikodden.
Den første skolebygningen til skolen ble påbegynt 27. februar 2001 og er et økologisk bygg. Byggematrialer inkluderer halm og furu.
Skoledriften ble nedlagt i 2008,  og bygget ligger nå administrativt under Tønsberg Kommunale Eiendom (TKE).
Kuurne–Brussel–Kuurne

Kuurne–Brussel–Kuurne er et viktig årlig endagsritt i Belgia. Det går mellom Brussel og Kuurne i Flandern og kjøres siste søndag i februar eller første i mars, dagen etter Omloop Het Nieuwsblad. Rittet ble første gang arrangert i 1945, siden 2005 har det vært rangert som 1.1 på UCI Europe Tour.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Kuurne-Brussel-Kuurne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bakkatunnelen

Bakkatunnelen er en veitunnel på fylkesvei 5623 i Aurland kommune i Vestland. Tunnelen er 1 754 meter lang og går mellom Gudvangen og Høyskreda. Byggingen startet 23. mai 2000, og tunnelen ble åpnet 28. september 2001. Bakkatunnelen ble bygd som rassikringstiltak, forbi et svært rasfarlig veiparti, dette veipartiet er åpent for gående og syklende. Den har ett kjørefelt og ni møteplasser. Den har kuldeporter i hver ende.


== Se også ==
GudvangatunnelenVeitunneler i Norge


== Kilder ==
Kristin Ese: På god veg – Veghistorie i Sogn og Fjordane. Selja Forlag, Førde 2007. ISBN 978-82-91722-70-2, s. 59


== Eksterne lenker ==
Aurland.com: Bakkatunnelen
Åslia Skisenter

Åslia Skisenter, også kalt Nannestad Skisenter, ligger i Maura i Nannestad kommune i Akershus fylke, ikke langt fra Gardermoen.  Anlegget består av en grønn/blå løype og en park. I vintersesongen 2006/2007 satset Åslia mer på park og hadde også et arrangement for twintip og snowboard, Åslia Open.


== Eksterne lenker ==
Søk på stedsnavnet «Åslia» i karttjenesten på gulesider.no
Brunkeberg

Brunkeberg er et tettsted i Kviteseid kommune i Telemark fylke. E134 som går fra Drammen til Haugesund går gjennom bygda. I Brunkeberg starter også Telemarksvegen, riksvei 41, som går fra Brunkeberg til Kristiansand. Det meste av handelsvirksomhet i Brunkeberg er i dag lagt ned. tidligere var det kafe i Brunkeberg, den hadde den første TV-en i kommunen. I dag finner man kun en brukthandel igjen.
Norges første lærerskole lå på Kosi i Brunkeberg. Her gikk blant andre Aasmund Olavsson Vinje. I dag er skolebygget flytta fra grunnmuren og blir brukt som privat hytte. Brunkeberg kirke er ei hvit korskirke fra 1790. Den ligger rett ved riksvei 41. Andre ting man finner i Brunkeberg er Sterke-Nils' fødested og Olavskjelda ved Vigdesjå.
Brunkeberg oppvekstsenter er en viktig nerve Brunkeberg. Det er barnehage og skole fra 1.-4. klasse. Der går elever fra grendene Brunkeberg, Morgedal, Ordal og Åsgrend. I dag har Brunkeberg et moderne avfallsanlegg, Renovest litt utenfor sentrum. Nær Renovest finner man Scania, en bedrift som driver med salg og reparasjon av lastebiler og busser.


== Referanser ==
Utdanning.no

Utdanning.no er et statlig nettsted for informasjon om norske utdanningstilbud, yrkesvalg og det norske utdanningssystemet. Formålet med nettstedet er å tilby informasjon unge trenger for å ta mer informerte yrkes- utdanningsvalg. Utdanning.no gir oversikt over godkjente studietilbud i Norge på flere nivåer: Videregående skole, folkehøyskole, fagskole, universitet og høgskole. 
Nettstedet er Kunnskapsdepartementets nasjonale portal for yrkes- og utdanningsinformasjon og drives av Direktoratet for høyere utdanning og kompetanse. Nettstedet besøkes over 10 millioner ganger årlig. 70% av nettstedets besøkende er under 30 år. Blant nettstedets mest aktive brukere er skolerådgivere som benytter utdanning.no som veiledningsverktøy.Nettsider med yrkes- og utdanningsbeskrivelser, informasjon om utdanningssystemet og intervjuer av yrkesutøvere skrives av redaksjonen i Tromsø og kvalitetssikres i samarbeid med fag- og bransjeorganisasjoner. Informasjon om studietilbud i Norge er innhentet og kvalitetssikret i samarbeid med lærestedene. Nettstedets mest besøkte tjeneste er en studievelger og karakterkalkulator som viser hvilke studier som kan søkes gjennom Samordna opptak som er mulig å komme inn basert på karakterer og videregåendefag.Utdanning.no driver også nettjenesten finnlarebedrift.no som gir oversikt over hvilke av alle bedrifter i Norge som kan  egne seg for å ta inn lærlinger, basert på hvilke offentlige godkjenninger de har og hvilke yrkesgrupper de har ansatt. 


== Organisering ==
Nettstedet ble opprettet i 2003 av Utdannings- og forskningsdepartementet (som nå tilsvarer Kunnskapsdepartementet). Fra 2005 har det vært utviklet og  redigert fra Tromsø. Fra 2010 til 2017 var det en del av Senter for IKT i utdanningen, og 2018-2019 var det underlagt Utdanningsdirektoratet. Fra 2020 til sommeren 2021 er det eid av direktoratet Kompetanse Norge men ble fra sommeren 2021 en del av Direktoratet for høyere utdanning og kompetanse.   
Drift av nettstedet utdanning.no er samlokalisert med den nasjonale tjenesten for karriereveiledning på nett, karriereveiledning.no.


== Tilsvarende nettjenester i andre land ==
I Danmark driver Ministeriet for Børn og Undervisning nettstedet Uddannelsesguidensom har samme formål og målgruppe som utdanning.no. Finlands utdanningsmyndigheter har nettstedet Opintoluotsi.fi som henvender seg primært til unge som skal velge videregående og høyere utdanning, veiledere og rådgivere som ønsker å benytte nettstedet i sitt arbeid. I Sverige driver Skolverket gymnasieinfo.se. 


== Teknologi ==
Nettstedet er laget med åpen kildekodeløsning med publiseringssystemet Drupal og med søkemotoren Apache Solr. I perioden 2007 til 2009 hadde utdanning.no ansvar for teknisk utvikling av prosjektet for digitale lærebøker i videregående skole, Nasjonal digital læringsarena, som også ble laget i Drupal. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
Stortinget.no Spørretimespørsmål om utdanning.no til kunnskapsministeren 26.05.2011
Reinsvoll stasjon

Reinsvoll stasjon er en ubetjent stasjon på Gjøvikbanen i tettstedet Reinsvoll i Vestre Toten i Innlandet fylke. Stasjonen er et godt bevart bygningsmiljø med stasjonsbygning, privathus og uthus. Fra stasjonen gikk Skreiabanen, et sidespor til Skreia fra 1902. 
Stasjonen ble bygget som et stoppested i 1901 etter tegninger av arkitekten Paul Armin Due og gikk under navneformen Reinsvolden, men skiftet til dagens navn i 1921. I 1962 ble passasjertrafikken lagt ned, mens godstrafikken fortsatte frem til 1987. Etter dette ble sporet lagt ned. Traseen til Skreiebanen er nå gjort om til gang- og sykkelsti. 
I 1990 ble stasjonen nedgradert til en ubetjent tidligere ekspedisjonssted, og året etter ble den ytterligere nedgradert til en holdeplass med lastespor, noe den fortsatt er. Reinsvoll ligger for øvrig 356,1 moh og 106,65 km fra Oslo S.


== Litteratur ==
Nils Carl Aspenberg, Trond Børrehaug Hansen, Øyvind Reisegg (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 99–101. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 148–149. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 17–24. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Reinsvoll stasjon
(no) Reinsvoll stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gjøvikbanen
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Skreiabanen
Hugh Grosvenor, 1. hertug av Westminster

Hugh Grosvenor (født 13. oktober 1825 i Eaton Hall i Cheshire i England, død 22. desember 1899) var den første hertugen av Westminster. Før han fikk tittelen hertug i 1874 var han marki av Westminster. Han var sønn av Richard Grosvenor, 2. marki av Westminster og Lady Elizabeth Mary Leveson-Gower.
Hans første kone var Lady Constance Gertrude Leveson-Gower, datter av George Sutherland-Leveson-Gower, 2. hertug av Sutherland og Lady Harriet Elizabeth Georgiana Howard; de giftet seg 28. april 1852. Hans andre kone var Hon. Katherine Caroline Cavendish, datter av William George Cavendish, 2. Baron Chesham og Henrietta Frances Lascelles; de giftet seg 29. juni 1882. 
Han fikk hertugtittelen i 1874 og er med det den siste personen som har blitt gitt den høyeste tittelen i den britiske adelen uten å ha hatt nær tilknytning til kongefamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hugh Grosvenor, 1st Duke of Westminster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hugh Grosvenor, 1. hertug av Westminster hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Hugh Grosvenor, 1. hertug av Westminster hos The Peerage
Chad’s Gap

Chad's Gap er et av verdens mest kjente «gap-hopp». Hoppet ligger i Utah.
Hoppet er kalt opp etter Chad Zurinskas, som ble den første til å hoppe på dette kollosale hoppet i 1999.
Rione Ludovisi

Ludovisi er en bydel ( rione ) i Roma. Ludovisi er området mellom Quirinalhøyden og den aurelianske mur.


== Eksterne lenker ==
(en) Rione XVI - Ludovisi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ludovisi (rione di Roma) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
 Severdigheter
 Interaktivt kart
Norge under Sommer-OL 2000

Norge under Sommer-OL 2000. Nittifem sportsutøvere fra Norge deltok i 15 sporter under Sommer-OL 2000 i Sydney. Norge kom på 19.-plass med fire gull-, tre sølv- og tre bronsemedaljer. Friidrettsutøveren Vebjørn Rodal var Norges flaggbærer under åpningsseremonien. Dette var også første gang taekwondo og triatlon stod på OL-programmet.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Bryting ==


=== Gresk-romersk stil ===


== Bueskyting ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Fekting ==


=== Damer ===


== Fotball ==


=== Damer ===
Gruppespill

Semifinale

Finale


== Friidrett ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Håndball ==


=== Damer ===


== Padling ==


=== Herrer ===


== Roing ==


=== Herrer ===


== Sandvolleyball ==


=== Herrer ===


== Seiling ==


=== Mixed ===


=== Damer ===


== Skyting ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Sykling ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Taekwondo ==

Norge kvalifiserte en kvinnelig utøver til Sydney-lekene; Trude Gundersen fra Bergen. Gundersen ble tildelt seier ved walkover i første kamp og startet turneringen i OL-kvartfinalen, hvor hun vant 7–4 over japanske Yoriko Okamoto. I semifinalen ble det seier ved dommeravgjørelse på stillinga 2–2 over den britiske 17-åringen Sarah Stevenson. I finalen gikk Gundersen på et 3–6-tap mot sydkoreanske Lee Sun-Hee.Gundersens OL-sølv, ble Norges første OL-medalje i taekwondo.


== Tennis ==


== Turn ==


=== Herrer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 21. februar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Rione Sallustiano

Sallustiano er en bydel (rione) i Roma. Bydelen ligger nord for jernbanestasjonen og avgrenses av gatene Via XX Settembre, Via Leonida Bissolati, Via Boncompagni og bymuren.


== Historie ==
Navnet Sallustiano sikter til Sallustius som på 40-tallet f.Kr. lot oppføre Horti Sallustiani, det vil Sallustius' hager. Både Gaius Maecenas og Lucullus hadde begge to hager i denne delen av Roma. 


== Kirker ==
San Camillo de Lellis
Sacro Cuore di Gesù
Santa Maria della Vittoria


== Annet ==
Villino Boncompagni Ludovisi
Villino Casati
Villino Levi
Villino Pignatelli
Villino Rasponi
Villino Rattazzi
Villino Rudinì


== Litteratur ==
Maddalena Cima (utg.): Horti Romani. L'Erma di Bretschneider, Roma 1998.
Monika Frass: Antike römische Gärten. Soziale und wirtschaftliche Funktionen der Horti Romani. Berger & Söhne, Horn. 2006.
Matthias Grawehr: Eine homerische Gruppe in den Horti Sallustiani? I: Antike Kunst. Bd. 53, 2010, a. 88–94.
Kim J. Hartswick: The gardens of Sallust. A changing landscape. University of Texas Press, Austin 2004, ISBN 0-292-70547-6.
Samuel Ball Platner, Thomas Ashby: A Topographical Dictionary of Ancient Rome. Oxford University Press, London 1929, a. 271–272 (online).


== Eksterne lenker ==
(en) Rione XVII - Sallustiano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sallustiano (rione di Roma) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
 Severdigheter
Seiling under Sommer-OL 2004 – Laser

Laser i seiling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:    DNF – Fullførte ikke;    DSQ – Diskvalifisert;  OCS – Tjuvstart (regel 30.1);      RDG – Godtgjørelse innvilget;          Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  Kjønn:  – mann;  – kvinne;  


== Referanser ==
Turn under Sommer-OL 1956

Turn under Sommer-OL 1956. Turn var med på det olympiske programmet for trettende gang under OL-1956 i Melbourne. Det ble konkurrert om 15 olympiske titler, åtte for menn og sju for kvinner. Sovjetunionen ble mestvinnende nasjon med ni gullmedaljer foran Ungarn med fire.


== Medaljer ==


== Herrer ==


=== Individuell mangekamp ===


=== Lagkonkurranse ===


=== Skranke ===


=== Frittstående ===


=== Hopp ===


=== Svingstang ===


=== Ringer ===


=== Bøylehest ===


== Kvinner ==


=== Individuell mangekamp ===


=== Lagkonkurranse ===


=== Frittstående ===


=== Hopp ===


=== Bom ===


=== Skranke ===


=== Troppsturn ===
Turn under Sommer-OL 1964

Turn under Sommer-OL 1964. Turn var med på det olympiske programmet for femtende gang under OL-1964 i Tokyo. Det ble konkurrert om fjorten olympiske titler, åtte for menn og seks for kvinner. Japan ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Sovjetunionen med fire.


== Medaljer ==


== Menn ==


=== Mangekamp ===


=== Mangekamp, lag ===


=== Skranke ===


=== Frittstående ===


=== Sprang ===


=== Svingstang ===


=== Ringer ===


=== Bøylehest ===


== Kvinner ==


=== Mangekamp ===


=== Mangekamp, lag ===


=== Frittstående ===


=== Sprang ===


=== Bom ===


=== Skranke ===