Jon Grepstad

Jon Grepstad (født 2. juli 1944 i Skien) er en norsk fotograf, skribent, fredsarbeider, tidligere informasjonsleder i Norsk språkråd og Språkrådet og nynorskforkjemper. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Grepstad er født i Skien, men vokste opp i Gudbrandsdalen og i Rogaland. Han er sønn av læreren Andreas Grepstad (1903–1990) og Ragna Veitebergsbakke (1909–2000) og broren til Ottar Grepstad. Besteforeldrene var gardbrukere i Jølster, der maleren Nikolai  Astrup kom fra. Møtet med bildene til Astrup i barndommen var de første dype opplevelsene hans av bildekunst og en av hovedgrunnene til interessen for fotografi.


=== Utdanning og virke ===
Som tenåring, før han fikk sin første opplæring i engelsk på framhaldsskolen i Nedre Vats i Rogaland, lærte han seg esperanto. Grepstad tok examen artium ved Rogaland off. landsgymnas i 1963.
Han studerte språk og litteratur ved Wesleyan University i Middletown i Connecticut, Universitetet i Bergen og Université de Tours i Frankrike. Ved Wesleyan University leste han også latin og italiensk. Han har mellomfag i engelsk og fransk og er cand.mag. fra Universitetet i Bergen 1974 med engelsk, fransk og allmenn litteratur som fag. Ved Universitetet i Bergen leste han også filosofi. Han studerte seinere til engelsk hovedfag ved Universitetet i Oslo uten å ta endelig eksamen. Interessen for språk er grunnleggende i livet hans, han har også i forbindelse med studiene studert russisk, nygresk og gammelengelsk. På 1980-tallet leste han en del russisk og nygresk, og i samband med hovedfagsstudium i engelsk leste han gammelengelsk. Som pensjonist arbeider han særlig med italiensk. Interessen for språk er grunnleggende i livet hans, men også spørsmåla i samband med tilhøvet mellom språk og erkjenning.
Grepstad underviste tre år på realskole og gymnas. Han var i 1972–1973 arbeidende styreleder for Folkereisning mot krig, den norske avdelinga av War Resisters' International (WRI), og var 1974–77 vitenskapelig assistent i Forsøksrådet for skoleverket. Fra oktober 1979 til 1986 arbeidde han i Nei til atomvåpen, ei rørsle har sjøl var med å starte høsten 1979. I 1986 blei han informasjonskonsulent i Lærerutdanningsrådet og sekretær for rådet, og fra september 1994 informasjonsleder i Norsk språkråd, seinere Språkrådet. Han tok ut AFP-pensjon høsten 2008. Som pensjonist arbeider han særlig med fremmedspråk, foto, litteratur, filosofi og skribentvirksomhet.


=== Arbeid med foto ===
Siden slutten av 1980-åra har Grepstad arbeidd mye med fotokunst. Hovedinteressen hans ligger i landskap og camera obscura-foto, fotografering med hullkamera («pinhole photography»). Han har skrevet ei bok på engelsk om å bygge storformatskamera, basert på egne røynsler som kamerabygger. Boka er ei av to-tre som fins om dette emnet. På engelsk har han òg skrevet dybdeartikkelen «Pinhole Photography – History, Images, Cameras, Formulas», publisert første gang på nettet i 1996 og seinere oppdatert med jamne mellomrom. Artikkelen er standardartikkelen om dette emnet på Internett, blir brukt i fotoundervisning på ymse college i USA, og er en hovedartikkel på nettstedet til Worldwide Pinhole Photography Day, en dag som finner sted siste søndagen i april hvert år. Artikkelen er oversatt til spansk, portugisisk, russisk og polsk. I tillegg til artikler og bøker om hvordan man kan bygge kameraer og om fototeknikk har han også hatt fotoutstillinger og publisert flere bøker med sine egne kunstneriske fotografier.


=== Arbeid med nynorsk ===
Siden 1990-åra har Grepstad også, uten å være medlem i en språkorganisasjon, arbeidd mye for å styrke stillinga til nynorsk i det norske samfunnet. Dels arbeidde han med dette mens han var informasjonsleder i Norsk språkråd / Språkrådet, dels har han arbeidd med denne saka som privatperson. I Norsk språkråd hadde han blant annet til oppgave å føre tilsyn med om statsorgan etterlevde «lov om målbruk i offentleg teneste» (målloven). I 2002 fikk han Noreg Mållags Målblome for arbeidet med målloven. Etter at han tok ut pensjon i 2008, har han et stykke på veg holdt fram med dette arbeidet som privatperson. I Norsk språkråd la han også ned et stort arbeid for å fremme dataprogram på nynorsk.
I 1996 lanserte han på sitt eget nettsted «Den elektroniske bokhylla», ei samling digitaliserte tekster på landsmål. Samlinga blei i 2002 overtatt av Ivar Aasen-tunet og var en del av grunnlaget for nettbiblioteket der. Ivar Aasen-tunet blei på den tida leda av Ottar Grepstad, som er broren til Jon Grepstad. Etter at Ivar Aasen-tunet overtok samlinga, holdt Grepstad uten vederlag fram med å digitalisere tekster. Til sammen har han digitalisert rundt 800 tekster av ulik lengde. Mange av tekstene er brev og dikt forfattet av Ivar Aasen som før de blei digitalisert ikke var offentlig tilgjengelig.


=== Arbeid i fredsrørsla ===
Grepstad er militærnekter og gjorde siviltjeneste i 1969–70. I 1970-åra var han sterkt involvert i den pasifistiske fredsrørsla i Norge. Han var også styremedlem og medlem av arbeidsutvalget i War Resisters' International (WRI). Hovedprosjekta hans i denne tida var å fremme ei fredsrelevant siviltjeneste, spre informasjon om ikke-militært forsvar eller sivilmotstand og å spre informasjon om ikke-voldelige strategier og kampformer for sosial endring. Den langt på veg gandhistiske grunnholdninga hans var påvirka av filosofen Arne Næss og fredsforskeren Johan Galtung. I 1978 skipa han til et internasjonalt forskningsseminar i Oslo om ikke-militære forsvarsformer. I tida 1974–79 var han medlem av det regjeringsoppnevnte Vernepliktsutvalget, som hadde til oppgave å greie ut verneplikts- og militærnekterlovgivinga i Norge. Bakgrunnen for utvalget var mye striden om godkjenning av situasjonsbestemt militærnekting.
I 1978 var Grepstad en av lederne for Aksjon mot nøytronbomba og i oktober 1979 var han en av de tre som tok initiativet til kampanjen Nei til nye atomvåpen, seinere Nei til atomvåpen. Høsten 1979 var han leder for Nei til nye atomvåpen, seinere blei han informasjonskonsulent og internasjonal sekretær for Nei til atomvåpen, som vokste til å bli ei av de største folkerørslene i etterkrigstida i Norge. Han var også en av de første i Norge som undertegna appellen om et atomvåpenfritt Europa, en appell fra European Nuclear Disarment (END), og han hadde mye kontakt med denne rørsla.


== Bøker og noen artikler ==
Bøker:

Nokre artiklar, bagatellar og ein song. Oslo 2022. ISBN 978-82-691870-4-5
Hydra. Seksti augnekast og nokre ord. Oslo 2021. ISBN 978-82-691870-1-4
Ferdinand Alois Grobs biletalbum – og våre handlingars utkantvegar. Oslo 2021. ISBN 978-82-691870-3-8
Mirabilia Urbis Romae. Stort og smått i Roma. Oslo 2021. ISBN 978-82-691870-2-1
Gente di Roma. Vandringar under Romas himmel. Oslo 2019. ISBN 978-82-691870-0-7
Italiareiser. Oslo 2018. ISBN 978-82-993938-9-8
Roma Stenopeica. Vandringar med camera obscura i Roma. Oslo 2018. ISBN 978-82-993938-8-1
Roma Stenopeica. Pinhole Wanderings in Rome. Oslo 2017. ISBN 978-82-993938-7-4
Iceland.  Black and White Photographs. Oslo 2016. ISBN 978-82-993938-6-7
Oslo Revisited. Fourteen Pinhole Photographs. Oslo 2016. ISBN 978-82-993938-5-0
Föhr, Svolvær, Hydra. Fifteen Pinhole Photographs. Oslo 2015. ISBN 978-82-993938-4-3
Pinhole Images 1992–2014. Oslo 2014. ISBN 978-82-993938-3-6
Camera Obscura. Ten Pinhole Photographs. Oslo 2013. ISBN 978-82-993938-2-9
Building a Large Format Camera. Oslo 1996, (revidert utgave 2000). ISBN 82-993938-1-7
Krig i vår tid? Forsvar og fredspolitikk i 1980-åra. Oslo 1979
Transarmament Strategies and Civilian Defence for Small Nations. Oslo 1978 (Konferanserapport, sammen med Berit G. Holm, deler er publisert i Bulletin of Peace Proposals, 4, 1978)
Bruk av språklaboratorium i vidaregåande skular. Oslo 1975
Mardøla: dokumentasjon og perspektiv. Oslo 1971Noen artikler:

«Pinhole Photography – History, Images, Cameras, Formulas» (nettbasert, første utgave 1996)
«Nynorsk programvare – nokre milesteinar» (nettbasert, 2000, oppdatert 2009)
«Opplæringlova og elektroniske læremiddel – førearbeid, lov og forskrift, rundskriv» (nettbasert, 2000, oppdatert 2008)
«Språkleg jamstilling på datamaskinen». Språknytt, 3, 2000
«Språkteknologi på norsk». Mål og makt, 1, 1999
«Kryssarrakettane i nord og norsk politikk». Samtiden, 1, 1986
«Stjernekrig som myte og røyndom». Syn og Segn, 4, 1985
«Ikkje-militære forsvarsformer». Ikkevold, 3, 1984
«Fredsbevegelsen». PaxLeksikon, bd. 7, Oslo 1983
«Eurorakettane : utplassering i Europa og fredsbevegelsens oppgaver». Kontrast, 5–6, 1983
«The Peace Movement in the Nordic Countries». END Papers 4, Nottingham 1982
«Norway and the Struggle for Nuclear Disarmament». A paper prepared for the '81 World Conference against Atomic and Hydrogen Bombs, Tokyo, Hiroshima and Nagasaki, 3-9 August 1981
«Sivilmotstand». PaxLeksikon, bd. 5, Oslo 1980
Jon Grepstad, Robert Polet, Jean-François Lecocq: Transarmement. Les Monographies de la Défence Civile XI. Liège 1979
«Disarmament, Transarmament and Non-Military Defence». Supplement to WRI Newsletter No 144, May–June 1978
«Verneplikt og militærnekting i nytt lys». Kirke og Kultur, 8, 1977 (sammen med Sigmund Jarle Jacobsen)


== Referanser ==