jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Polarsmyger

Polarsmyger (Pyrgus andromedae) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). I Norge forekommer den bare fra Hattfjelldal i Nordland og nordover. Den hører til slekten Pyrgus, der alle artene er mørke med hvite flekker.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 24 – 28 mm) sommerfugl, forvingens overside brunsvart med markerte, hvite flekker, bakvingens overside med "utvisket" mønster, slik skiller den seg fra den lignende moltesmygeren (P. centaureae), som har markerte flekker også på bakvingen. På underisden er grunnfargen grønnlig og flekkene er markerte på begge vingepar. Den hvite flekken midt på bakvingens underside er noe forlenget mot vingeroten.


== Levevis ==
Polarsmygeren flyr over lune, solrike fjellskråninger, gjerne med framstikkende steiner som den liker å sitte på, i juni – juli. Man vet ikke sikkert hva larvenes næringsplante i Nord-Skandinavia er, men reinrose (Dryas octopetala) har vært foreslått.


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) polarsmyger i Encyclopedia of Life 
(en) polarsmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) polarsmyger hos Artsdatabanken 
(sv) polarsmyger hos Dyntaxa 
(en) polarsmyger hos Fauna Europaea 
(en) polarsmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Pyrgus andromedae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyrgus andromedae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]
Moltesmyger

Moltesmyger (Pyrgus centaureae) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den flyr i fjellet, på myrer og fuktige heier der næringsplanten molte (Rubus chaemamorus) vokser. Den tilhører slekten Pyrgus der alle artene er mørke med hvite flekker.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 26 – 31 mm) sommerfugl, den største av de norske Pyrgus-artene. På vingenes overside er grunnfargen brunsvart, men de er nokså tett kledt med lyse hår slik at de ser gråaktige ut. I motsetning til de lignende artene polarsmyger og alvesmyger er de hvite flekkene tydelige også på bakvingens overside. På vingens underside er grunnfargen grønnlig.


== Utbredelse og levevis ==
Moltesmygeren fly på myrer der det vokser molte i juni – juli. I Norge er den vanligst i de østligste områdene, men den forkommer så langt vest som på Hardangervidda. I Nord-Norge finnes den i indre Troms og Finnmark. Larven lever trolig bare på molte (Rubus chaemamorus).


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) moltesmyger i Encyclopedia of Life 
(en) moltesmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) moltesmyger hos Artsdatabanken 
(sv) moltesmyger hos Dyntaxa 
(en) moltesmyger hos Fauna Europaea 
(en) moltesmyger hos ITIS 
(en) moltesmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Pyrgus centaureae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyrgus centaureae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Nettsiden Norges sommerfugler
Bakkesmyger

Bakkesmyger (Pyrgus malvae) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er den minste og vanligste av de hvitflekkete smygerne (slekten Pyrgus) i Norge. Den ble tidligere kalt kattostsmyger, som er en oversettelse av det latinske artsepitetet malvae (kattost-slekten heter Malva). Dette navnet er misvisende da kattost neppe betyr noe som vertsplante i Norge.


== Utseende ==

En liten (vingespenn 22 – 25 mm) sommerfugl, den minste av de norske Pyrgus-artene. Oversiden har brunsvart grunnfarge og tydelige, hvite flekker på begge vingespar, i likhet med den mye større moltesmygeren, men ulike polarsmyger og alvesmyger. Ellers kan de vanligvis bestemmes på størrelsen alene, og den forekommer sjelden sammen med de andre Pyrgus-artene.


== Levevis ==
Bakkesmygeren har en meget rask flukt lavt over bakken og sitter stille det meste av tiden. Da den også er svært liten er den lett å overse. Den flyr over bakker, lysninger i skogen, veikanter og blomsterenger i mai – juni. Larven kan leve på forskjellige planter, de viktigste næringsplantene i Norge er trolig markjordbær (Fragaria vesca) og forskjellige murer (Potentilla spp.). Den er vanlig på Østlandet og Sørlandet og finnes også i Rogaland.


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) bakkesmyger i Encyclopedia of Life 
(en) bakkesmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bakkesmyger hos Artsdatabanken 
(sv) bakkesmyger hos Dyntaxa 
(en) bakkesmyger hos Fauna Europaea 
(en) bakkesmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Pyrgus malvae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pyrgus malvae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyrgus malvae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Norges sommerfugler'
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Jarmann M/1884

Jarmann M/1884, (Jarmanngeværet) er et norsk repetergevær innført i 1884.
Riflen var en av de første sylinderlåsriflene med rørmagasin som ble tatt i bruk som armégevær i den vestlige verden. Våpenet var konstruert av den norske ingeniøren Jacob Smith Jarmann og ble produsert på Kongsberg Våpenfabrikk i et antall på nesten 30 000. Riflen var i bruk i den norske hæren og marinen på slutten av 1800-tallet. Jarmanngeværets rørmagasin rommer åtte patroner. Etter at våpenet ble faset ut fra militært bruk ble en del av våpnene bygd om til harpungevær.
Jarmanns gevær ble også brukt i begrenset antall i det svenske forsvaret.


== Eksterne lenker ==
10,15 x 61 Jarmann repeterrifle - historien bak
10,15 x 61 Jarmann repeterrifle - skyting og lading
Jarmanns gevær M1884
Framhaldsskole

Framhaldsskole (etter 1946, av nynorsk «halde fram», dvs. fortsette) eller fortsettelsesskole (før 1946) var i Norge tidligere en skole som bygget på avsluttet sjuårig folkeskole, og som var et mindre teoretisk og mer praktisk rettet alternativ til realskolen (middelskolen). I motsetning til realskolen kvalifiserte framhaldsskolen ikke for gymnaset. Framhaldsskolen kunne være ett-, to- eller treårig. Fra 1947 ble framhaldsskolen regulert gjennom en egen lov. Både realskolen og framhaldsskolen ble en del av den nye niårige grunnskolen fra 1969.
Selv om den offisielt ble nedlagt i 1969 var den fremdeles i drift enkelte steder på begynnelsen av 1970-årene. Noen skoler var ikke godt nok utbygd for ungdomsskole på det tidspunktet.


== Eksterne lenker ==
«Framhaldskole», fra Store norske leksikon
Alvesmyger

Alvesmyger (Pyrgus alveus) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er en av de hvitflekkete artene i slekten Pyrgus. Arten har gått tilbake i Norge og er i dag ganske sjelden.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 23 – 28 mm) sommerfugl. Oversidens grunnfarge er gråbrun, den er den lyseste av de norske Pyrgus-artene. Forvingen har små, men markerte, hvite flekker, bakvingens flekker er "utviskede" som hos polarsmygeren, men utbredelsen til disse to artene overlapper ikke.


== Levevis ==
Alvesmygeren flyr over solrike, steinete skråninger og urer opptil 1200 moh. i juli – august. Næringsplanten i Norge er ukjent, men sannsynlige kandidater er blåfjær (Polygala spp.) og murer (Potentilla spp.). I andre land er solrose (Helianthemum spp.) viktig.


== Utbredelse ==
Alvesmygeren fantes tidligere over store deler av Østlandet, men ser nå ut til å være forsvunnet fullstendig fra lavlandet. Levekraftige bestander finnes i fjellområdene i Gudbrandsdalen, Valdres og Indre Sogn.


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) alvesmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) alvesmyger hos Artsdatabanken 
(sv) alvesmyger hos Dyntaxa 
(en) alvesmyger hos Fauna Europaea 
(en) alvesmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Pyrgus alveus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pyrgus alveus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyrgus alveus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Nettsiden Norges sommerfugler
Émile Lahoud

Émile Jamil Lahoud (født 12. januar 1936) er en libanesisk offiser og politiker. 
Han ble med i de væpnede styrkene i 1956, og ble utnevnt som general i 1989. I 1989 ble han også forsvarssjef i Libanon.
Lahoud var Libanons president fra 24. november 1998 til 23. november 2007. Han skulle egentlig gå av som president da presidentperioden hans utløp i 2004, men etter en endring i loven ble det vedtatt at han skulle sitte i 3 år til. 
Da Lahoud skulle gå av i 2007 klarte ikke nasjonalforsamlingen å finne en ny presidentkandidat så presidentvalget ble utsatt gjentatte ganger.


== Referanser ==
Godwulf-manuskriptet

Godwulf-manuskriptet er en amerikansk detektivroman skrevet av Robert B. Parker. Boken ble første gang utgitt i USA i 1973 og ble oversatt til norsk i 1988.


== Sammendrag ==
Dette er den første romanen i serien om Spenser, en privatetterforsker i Boston. Spenser får i oppdrag å lete etter et gammelt manuskript, som har gitt romanen sin tittel. Det er stjålet fra et universitet i Boston. En av hans ledetråder fører ham til Terry Orchard, en rik kvinne med problemer som nå er medlem av venstreradikal universitetsgruppe. Han antar at hun har informasjon om det stjålne manuskriptet. Senere om natten får han en telefon fra henne hvor hun ber om hjelp, og når han finner henne står hun over sin døde venns lik og er øyensynlig høy på noe. Oppgaven blir da å bevise at hun er blitt lokket i en felle.
Hovedpersonen Spenser er en typisk detektiv med vittige replikker som drikker en god del, dreper to muskelmenn, går til sengs med en mor og en datter innenfor 24 timer.


== Karakterer i Godwulf-manuskriptet ==
 Spenser: Privatetterforsker i Boston
Terry Orchard: Mistenkt som morder
Lt. Martin Quirk: Boston politidepartement
Sgt Belson: Boston politidepartement
Vince Haller: Advokat
Joe Broz: Mafia-sjef
Brenda Loring: Kjæreste


== Utgivelsesdetaljer ==
1973, USA,The Godwulf Manuscript, Houghton Mifflin Company Boston, ISBN ukjent, Hardback «Book Club Edition»
1988, Norge, Godwulf-manuskriptet,  Pocketbok, ISBN 8205121133
Brennetunnelen

Brennetunnelen er en motorveitunnel i Bærum kommune i Akershus. Den er en del av europavei 16, har to løp og er 1100 meter lang. Veien kalles lokalt Ringeriksveien og har to kjørefelt i hver retning. 30. januar 2007 ble det markert gjennomslag. Åpning var planlagt til høsten 2008, men på grunn av problemer med Skuitunnelen ble den først åpnet 26. mai 2009.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brennetunnelen på Google StreetView: nordvestre tunnelmunning, søndre tunnelmunning
Skuitunnelen

Skuitunnelen er en motorveitunnel i Bærum kommune i Akershus. Den er en del av europavei 16, har to løp og er 1440 meter lang. Veien kalles lokalt Ringeriksveien og har to kjørefelt i hver retning. 23. august 2007 ble det markert gjennomslag. Åpning var planlagt til høsten 2008, men på grunn av problemer i nordre del av tunnelen ble den først åpnet 26. mai 2009.


== Se også ==
Brennetunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skuitunnelen på Google StreetView: sørøstre tunnelmunning, nordvestre tunnelmunning
Robert Parker

Robert Parker er et navn som kan vise til flere personer:

Robert Leroy Parker (1866-c1908), bedre kjent som Butch Cassidy, amerikansk fredløs tog- og bankraner
Robert B. Parker (1932-2010), prisbelønt amerikansk forfatter av kriminallitteratur
Robert Parker (trener) (1960-2021), amerikansk friidrettstrener for kastøvelsene
Robert Parker (vannpolospiller) (f. 1987), britisk vannpolospiller
Stjertsmyger

Stjertsmyger (Urbanus proteus) er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er vidt utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika og kan kjennes på at bakvingene er trukket ut til lange stjerter.


== Eksterne lenker ==
(en) stjertsmyger i Encyclopedia of Life 
(en) stjertsmyger i Global Biodiversity Information Facility 
(en) stjertsmyger hos ITIS 
(en) stjertsmyger hos NCBI 
(en) Kategori:Urbanus proteus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Urbanus proteus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Urbanus proteus – detaljert informasjon på Wikispecies
Odd Langholm

Odd Langholm (født 8. november 1928) er professor emeritus ved Norges Handelshøyskole.  Han er særlig kjent for sine arbeider om tidlig økonomisk idehistorie.
Langholms studier viser at økonomifaget oppstod i skjæringsflaten mellom jus og moralfilosofi. Skolastikerne måtte på bakgrunn av blant annet Aristoteles' etikk, Bibelen og kirkefedrenes skrifter ta stilling til konflinkter om privat eiendomsrent, rente, åger-begrepet, og hvor høy pris varene kunne selges for. Langholm har vist at de la vekt både på hva som førte til effektiv bruk av ressursene i samfunnet, og på moralnormer om begreper som «rettferdig pris». Økonomisk makt ble ifølge Langholm vurdert på samme måte som fysisk makt.


== Utvalt bibliografi ==
Scholastic Economics, avsnitt i: S. Todd Lowry (red): Pre-Classical Economic Thought, Kluwer Academic Publishers, Boston, 1986.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sjøtrø, Geir Helge (1993-10-16), «Flyttet økonomisk tenkning 400 år», Dagens Næringsliv
Artabazos

Artabazos I av Frygia
Artabazos II av Frygia
Radionuklide

En radionuklide er et atom med en ustabil kjerne som er karakterisert ved at overflødig energi enten kan gå til en nylig dannet partikkel i atomkjernen eller til et atomært elektron (intern konversjon). I prosessen omdannes radionukliden ved å sende ut fotoner, elektroner, nøytroner eller andre subatomære partikler. Disse partiklene danner det som kalles ioniserende stråling. Radionuklider finnes naturlig og lages kunstig.
Strålingen fra en radionuklide under omdanning er som et fingeravtrykk for den spesielle radionukliden. Det er mulig å måle strålingen og karakterisere den ved partikkeltype og energi. Det er slik en kan skille radionuklider i fra hverandre. Ved gammaspektroskopi sorteres gammapartikler med samme energi slik at de opptrer som en topp i spekteret. Cesium 137 har for eksempel gammastråling (fotoner) med energi 662 keV. Ved denne energien bygger det seg opp en topp etter hvert som tellingen skrider frem.
Radionuklider ender etter omdanning som stabile atomer. 
Omdanning av radionuklider kalles radioaktiv omdanning, på engelsk: radioactive decay, svensk radioaktivt sønderfall og dansk: radioaktvivt henfall. Radionuklider og radioaktiv omdanning blir feilaktig omtalt som radioaktivitet.
Det finnes kart over alle radionuklider, radionuklidekart eller isotoptabell.


== Aktivitet og becquerel (enhet) ==
Aktiviteten til en radionuklide er et mål på hvor mange omdanninger som skjer per sekund. Enheten for aktivitet til en radionuklide er becquerel (forkortet Bq). Den er oppkalt etter fysikeren Henri Becquerel. Definisjonen på aktivitet til en radionuklide er
1 Bq = 1 s-1Aktiviteten i 1 gram Ra-226 er 1 Ci = 37 GBq = 37 • 109 Bq. Det arbeides med å redefinere enheten for aktivitet, men inntil videre gjelder avledingen fra den gamle enheten curie (Ci) enheten.
Aktivitet til en radionuklide blir feilaktig beskrevet som radioaktivitet. Se ekstern lenke. En samling av radionuklider kalles en radioaktiv kilde. Dette er en strålekilde der radionuklidene i den omdannes ved utsending av ioniserende stråling.
Aktivitet måles i et aktivitetsmeter. Dette er et ionisasjonskammer formet som en liten brønn. Derav navnet brønnkammer. Den radioaktive kilden som inneholder en ukjent aktivitet settes i brønnen. Strømmen fra ionseringen i kammeret måles. Hver radionuklide som skal bestemmes må ha en kalibreringskoeffisient. Aktiviteten til nukliden beregnes fra målt strømmen og kalibreringskoeffisient. Aktivitetsmeter kalles også dosekalibrator i nukleærmedisin. Aktiviteten til en radionuklide må beregnes ved et bestemt tidspunkt.


== Eksterne lenker ==
Det internasjonale kontoret for vekt og mål (BIPM)[1]
Sofie Gråbøl

Sofie Gråbøl (født 30. juli 1968) er en dansk skuespiller.
Hun har ikke noen formell skuespillerutdannelse, men har ikke desto mindre imponert gjennom en rekke spillefilmer, særlig hovedrollen i filmatiseringen av Tove Ditlevsens roman Barndommens gade fra 1986.
Fra fjernsyn huskes hun særlig for noen avsnitt av Taxa og senere for rollene som Julie i serien Nikolaj og Julie. Hun er også kjent internasjonalt som kriminalkommisær Sarah Lund i serien Forbrytelsen, i hvis skikkelse hun også har en gjesteopptreden i den britiske serie Absolutt fabelaktig.


== Filmografi ==
Oviri – 1986
Barndommens gade – 1986
Pelle Erobreren – 1987
De skrigende halse – 1993
Sort høst – 1993
Nattevagten – 1994
Pan – 1995
Fede tider – 1996
Sekten – 1997
Mørkets øy – 1997
Den eneste ene – 1999
Mifunes siste sang – 1999
Blinkende Lygter – 2000
Grev Axel – 2001
Nikolaj og Julie (TV-serie) – 2002–2003
Lad de små børn – 2004
Anklaget – 2005
Direktøren for det hele – 2006
Forbrydelsen (TV-serie) – 2007–2012
Vikaren – 2007
Daisy Diamond – 2007
Den 25. timen – 2013
Det andet liv – 2014
Fortitude (TV-serie) – 2015–2018
Det kommer en dag – 2016
Vår tid er nå (TV-serie) – 2017
The House That Jack Built – 2018
Den tid på året – 2018
Venuseffekten – 2021
Rose – 2022


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sofie Gråbøl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sofie Gråbøl på Internet Movie Database 
(sv) Sofie Gråbøl i Svensk Filmdatabas 
(da) Sofie Gråbøl på Filmdatabasen 
(da) Sofie Gråbøl på danskefilm.dk 
(da) Sofie Gråbøl på danskfilmogtv.dk 
(da) Sofie Gråbøl på Scope 
(fr) Sofie Gråbøl på Allociné 
(en) Sofie Gråbøl på AllMovie 
(en) Sofie Gråbøl hos The Movie Database 
(da) Sofie Gråbøl hos danskefilmstemmer.dk
Stockholms tingsrätt

Stockholms tingsrätt er en tingrett i Sverige  med kanselli i Stockholms rådhus i Scheelegatan 7, samt virksomhet også i Tingshuset Klamparen i Fleminggatan 14. Begge ligger på Kungsholmen i Stockholm. Domstolen ligger under Svea hovrätt, hvor dens domfellinger kan overklages.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Stockholms tingsrätt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Svea hovrätt

Svea hovrätt (Svea lagmannsrett) er den største av de seks ankerettene i Sverige. Den ble innført i 1614. Ankerettspresidenten er siden 2008 Fredrik Wersäll. 
Svea hovrätt har sitt sete i Wrangelska palatset på Riddarholmen i Stockholm. Domstolen disponerer også det nærliggende Hessensteinska palatset.


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
Om Svea hovrätts fra Riksarkivet
Gibraltartunnelen

Gibraltartunnelen er et planlagt byggeprosjekt som skal forene Europa og Afrika med en jernbanetunnel under Gibraltarstredet. Ideen om en tunnel eller en bro over Gibraltarstredet har eksistert siden 1980-tallet. Det er usikkerhet hvorvidt når tunnelen skal stå ferdig, men 2025 er et mulig årstall. Det regnes med at lengden på tunnelen skal bli omkring 40 kilometer, selv om stredet bare er cirka 14 km bredt. Stredet er dog så dypt at tunnelen må være så lang. Kostnaden av tunnelen beregnes til cirka 5-10 milliarder euro.
Det har også vært diskutert å bygge en bro over sundet, men det virker som om det er mindre trolig etter politiske diskusjoner.
Högsta domstolen (Sverige)

Högsta domstolen (HD) er i Sverige den ene av de to parallelle høyeste instansene i det allmenne domstolsvesenet. Högsta domstolen er siste instans i tvistemål, kriminalsaker og spørsmål som har blitt avgjort av ankeretten (hovrätten). Høyeste instans i forvaltningssaker er derimot Högsta förvaltningsdomstolen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Supreme Court of Sweden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
James Couttet

James Couttet (født 18. juli 1921 i Bossons, Haute-Savoie, død 13. november 1997 i Chamonix) var en fransk alpinist. I årene før og etter andre verdenskrig ble han regnet blant verdens fremste alpinister.
Bare 17 år gammel ble Couttet verdensmester i utfor i Engelberg. På grunn av krigen ble karrieren avbrutt, men etter krigens slutt deltok han i OL 1948 i St. Moritz. Her tok han sølv i slalåm etter sveitseren Edy Reinalter, og i tillegg kom han på tredjeplass i kombinasjonen. To år senere, i VM 1950 i Aspen, Colorado, tok han ytterligere to medaljer, sølv i utfor og bronse i storslalåm.
Couttet ble fransk mester 17 ganger i løpet av karrieren. Han var gift med den franske alpinisten Lucienne Schmith, som ble verdensmester i storslalåm i 1954.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Sølv i alpint, slalåm
1948  St. Moritz -  Bronse i alpint, alpin kombinasjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Couttet – Olympics.com 
(en) James Couttet – Olympedia 
(en) James Couttet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) James Couttet – FIS (alpint) 
(en) James Couttet – ski-db.com
Viktor Mamatov

Viktor Fjodorovitsj Mamatov (russisk Виктор Фёдорович Маматов, født 21. juli 1937 i Belovo, Kemerovo oblast) er en tidligere russisk skiskytter.
Under OL 1968  i Grenoble og OL 1972 i Sapporo var han med på å vinne gull med det sovjetiske stafettlaget. 
Under VM 1967 i Altenberg vant han gull på 20 km.


== Eksterne lenker ==
(en) Viktor Mamatov – Olympedia 
(en) Viktor Mamatov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Viktor Mamatov – databaseOlympics.com (arkivert)