jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cappella Palatina

Cappella Palatina (palatina er adjektiv av palatium – palass) er slottskapellet i Palazzo dei Normanni i Palermo og befinner seg i første etasje i midten av slottsanlegget. Kapellet ble bygget at den normanniske kong Roger II av Sicilia i årene 1132–1140. Kapellet ble bygget oppå et tidligere kapell fra rundt 1080, og dette befinner seg under dagens kapell som en krypt. Det tok åtte år å bygge selve kapellet, og langt flere år å få gjennomført mosaikkdekorasjonene. Ifølge en inskripsjon i kuppelen ble selve innvielsen av kapellet foretatt i 1143.
Kapellet er tilegnet St. Peter og minner om en basilika med kuppel. Kirken har tre apsider, som var vanlig i bysantinsk arkitektur, og seks buer, tre på hver side av midtskipet, hvilende på søyler i klassisk stil.
Kapellet er en enestående blanding av islamsk, bysantinsk og normannisk kunst og arkitektur, og viser den kulturelle sammensmeltningen som var i Kongedømmet Sicilia under normannisk styre.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Palatine chapel (Palermo) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cappella Palatina (Palermo) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Amundsenodden

Amundsenodden er en odde på Nordaustlandet, Svalbard. Amundsenodden ligger nord for Dietrichsonbukta, på østsiden av Brennevinsfjorden.
Det var her Roald Amundsens flyekspedisjon til Nordpolen nødlandet på tilbakeveien til Ny-Ålesund med flyet «N 25». Stedet fikk navnet Amundsenodden og området ble navngitt Dornier-Walflya. Amundsen og de fem andre ekspedisjonsmedlemmene ble reddet av selfangstskuta «Sjøliv» fra Balsfjord.


== Referanser ==
Margot Glockshuber

Margot Glockshuber (født 26. juni 1949 i Frankfurt am Main), vesttysk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble.
Glockshuber vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under Vinter-OL 1968 i Grenoble. Sammen med Wolfgang Danne kom hun på tredjeplass i parløp, bak Ludmila Belousova / Oleg Protopopov og Tatjana Sjuk / Aleksander Gorelik, begge parene fra Sovjetunionen.


== OL-medaljer ==
1968  Grenoble -  Bronse i kunstløp, parløp  Vest-Tyskland


== VM-medaljer ==
VM 1967 –  Sølv i kunstløp, parløp


== Eksterne lenker ==
(en) Margot Glockshuber – Olympics.com 
(en) Margot Glockshuber – Olympic.org 
(en) Margot Glockshuber – Olympedia 
(en) Margot Glockshuber – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Margot Glockshuber – databaseOlympics.com (arkivert)
Anna Monlarini

Anna Monlarini, noen ganger skrevet Anna Molnarini (født 1930) er en tidligere italiensk turner.  
I 1950 deltok hun i VM i turn. Individuelt fikk ingen medaljer, men Italia fikk bronse i lagkonkurransen. Individuelt kom hun på 34.-plass sammenlagt.Hun deltok som reserve i OL i 1952, men vant ingen OL-medaljer. Kvinner konkurrerte individuelt for første gang i OL-sammenheng i 1952, og Italia fikk 6.-plass i lagkonkurransen. Instruktør var Giulio Lay.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos Ginnastica Pavese (italiensk)
Dornier-Walflya

Dornier-Walflya er et området på Laponiahalvøya på Nordaustlandet, Svalbard.
Det var her Roald Amundsens flyekspedisjon til Nordpolen nødlandet på tilbakeveien til Ny-Ålesund med flyet «N 25». Stedet hvor de landet fikk navnet Amundsenodden og området ble navngitt Dornier-Walflya, etter flymodellen Dornier-Wal som ble brukt under ekspedisjonen. Amundsen og de fem andre ekspedisjonsmedlemmene ble reddet av selfangstskuta «Sjøliv» fra Balsfjord.


== Referanser ==
Wolfgang Danne

Wolfgang Danne (født 9. desember 1941 i Hildesheim, død 16. juni 2019 i Garmisch-Partenkirchen) var en vesttysk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble.
Danne vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under Vinter-OL 1968 i Grenoble. Sammen med Margot Glockshuber kom han på tredjeplass i parløp, bak Ludmila Belousova / Oleg Protopopov og Tatjana Sjuk / Aleksander Gorelik, begge parene fra Sovjetunionen.


== OL-medaljer ==
1968  Grenoble -  Bronse i kunstløp, parløp  Vest-Tyskland


== VM-medaljer ==
VM 1967 –  Sølv i kunstløp, parløp


== Eksterne lenker ==
(en) Wolfgang Danne – Olympics.com 
(en) Wolfgang Danne – Olympic.org 
(en) Wolfgang Danne – Olympedia 
(en) Wolfgang Danne – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wolfgang Danne – databaseOlympics.com (arkivert)
Ondrej Nepela

Ondrej Nepela (født 22. januar 1951 i Bratislava, død 2. februar 1989 i Mannheim i Tyskland) var en tsjekkoslovakisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck, 1968 i Grenoble og 1972 i Sapporo.
Nepela ble olympisk mester i kunstløp under 1972 i Sapporo. Han vant konkurransen single for menn, foran Sergej Tsjetverukhin fra Sovjetunionen og Patrick Péra fra Frankrike.
Nepela ble verdensmester i kunstløp tre ganger, 1971–1973, alle  i single for menn.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Gull i kunstløp, single menn  Tsjekkoslovakia


== VM-medaljer ==
VM 1971 –  Gull i kunstløp, single menn
VM 1972 –  Gull i kunstløp, single menn
VM 1973 –  Gull i kunstløp, single menn
VM 1969 –  Sølv i kunstløp, single menn
VM 1970 –  Sølv i kunstløp, single menn


== Eksterne lenker ==
(de) Ondrej Nepela – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ondrej Nepela – Olympics.com 
(en) Ondrej Nepela – Olympic.org 
(en) Ondrej Nepela – Olympedia 
(en) Ondrej Nepela – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sk) Ondrej Nepela – Slovakias olympiske komité 
(cz) Ondrej Nepela – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Ondrej Nepela – TheSports.org
Beatrix Schuba

Beatrix «Trixi» Schuba (født 15. april 1951 i Wien), østerriksk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo.
Schuba ble olympisk mester i kunstløp i vinter-OL 1972 i Sapporo. Hun vant konkurransen i single for damer, foran Karen Magnussen fra Canada og Janet Lynn fra USA.
Schuba ble verdensmester i kunstløp to ganger, 1971 og 1972, begge i single for damer.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Gull i kunstløp, single damer  Østerrike


== VM-medaljer ==
VM 1971 –  Gull i kunstløp, single damer
VM 1972 –  Gull i kunstløp, single damer
VM 1969 –  Sølv i kunstløp, single damer
VM 1970 –  Sølv i kunstløp, single damer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Beatrix Schuba – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Beatrix Schuba – Olympedia 
(en) Beatrix Schuba – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Beatrix Schuba – TheSports.org
Kapp Rubin

Kapp Rubin er en odde på østsiden av Brennevinsfjorden på Nordaustlandet, Svalbard. 
En historisk hendelse er knyttet til dette stedet, det var at luftskipet «Italia» som under ledelse av Umberto Nobile havarerte på vei tilbake til Ny-Ålesund, hvor seks omkom og 10 var strandet med gondolen på den drivende pakkisen. En av de største internasjonale redningsaksjonen i polare strøk noensinne ble iverksatt, hvor over 1500 mennesker fra syv ulike nasjoner deltok. Kapp Rubin ble brukt som base for redningsaksjonen. Kartene over Nordaustlandet var på den tiden dårlige og upresise, og de som deltok i redningsaksjonen hadde ikke kommunikasjonsutstyr, ingen riktige kart og ingen hjelp utenfra. Under redningsaksjonen omkom blant annet Roald Amundsen sammen med mannskapet i det franske Latham 47-flyet et sted utenfor Bjørnøya. Det skulle gå 48 dager før alle de overlevende fra Luftskipet «Italia» hadde blitt hentet ut fra den drivende pakkisen. 
Kapp Rubin har sitt navn etter den svenske landmåler Sven Tryggve Salomon Rubin.


== Eksterne lenker ==
Kapp Rubin Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
NM i motbakkeløp

Norgesmesterskapet i motbakkeløp er en del av NM i friidrett. Løpet blir holdt som en egen konkurranse utenfor hovedmesterskapet. 
Motbakkeløp som NM-øvelse ble første gang arrangert i 2005, med løpet Skåla 1848 meter rett opp i Loen i Stryn.


== Kilder ==
friidrett.no: Arrangører Motbakkeløp
friidrett.no: NM Motbakkeløp menn
friidrett.no: NM Motbakkeløp kvinner
Dog Almighty

Dog Almighty er et norsk rockeband bestående av Fridtjof Nilsen, Kim Nordbæk og Fredrik Wallumrød, startet i januar 2006. De har sitt utspring fra bandene Span og Farout Fishing.


== Diskografi ==
2007 Dog Almighty (album)


== Eksterne lenker ==
(en) Dog Almighty på Apple Music 
(en) Dog Almighty på Discogs 
(en) Dog Almighty på Spotify 
(no) «Dog Almighty : Norges neste rockemakt?», anmeldelse på musikknyheter.no 9. september 2007
Endre Skjervø

Endre Skjervø (født 24. juli 1973 i Steinkjer) er en norsk politiker (FrP).
Han meldte seg inn i Fremskrittspartiet i 1995. Han var formann i Steinkjer Fremskrittsparti i periodene 1997–1998, 2002–2003, 2008–2009 og 2010–2012, og har vært medlem og gruppeleder i Steinkjer kommunestyre siden 1999. Skjervø var vararepresentant til Stortinget 2001–2013, medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 2003–2011 og gruppeleder 2005–2011. I 2010 tapte han renominasjon til førsteplassen på Fremskrittspartiets fylkestingsliste med knappest mulig margin.Skjervø er rørlegger av utdannelse, og arbeidet som selger i Tuwi Wiggen AS 1991–1994, daglig leder i Shervis AS 1996–1998, daglig leder i Norsk Industriservice AS 1998–1999, fylkessekretær i Nord-Trøndelag Fremskrittsparti 1999–2002, rådgiver i Fremskrittspartiets politiske avdeling 2002–2004, rådgiver i Fremskrittspartiets kommunikasjonsavdeling 2004–2006 og daglig leder i attføringsbedriften Jekta AS i Malm 2012–2014. Fra 2014 til 2016 var han rådmann i Namsskogan kommune. Fra 2016 til 2018 var han avdelingsdirektør i NAV Trøndelag. Han var fra 2018–2020 banksjef i Grong Sparebank, og ble i 2020 ansatt som kommunedirektør i Frosta kommune.
Han er samboer med Sara Kveli, tidligere medlem av Nord-Trøndelag fylkesting for Arbeiderpartiet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Endre Skjervø – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Endre Skjervø hos Stortinget 
(no) Endre Skjervø hos Norsk senter for forskningsdata  Wikiquote: Endre Skjervø – sitater
Luo Yixiu

Luo Yixiu (kinesisk: 罗一秀, pinyin: Luó Yīxiù; født 1889 i Shaoshan, død 1910 samme sted) var Mao Zedongs første kone, fra 1907 til hun døde i 1910. Hun var fra byen Shaoshan i Hunan-provinsen i Kina.
Ekteskapet var arrangert, men Mao (da 14 år) var for ambisiøs til å slå seg ned med et normalt liv som en gårdsbruker og familiemann. Han insisterte på å forlate området for å videreføre sine studier. Ekteskapet ble brutt, og i flere tiår ble brudens identitet holdt hemmelig for å spare hennes familie for skammen. Mao godkjente aldri dette ekteskapet formelt.
Pere Borrell del Caso

Pere Borrell del Caso (født 1835 i Puigcerdà, død 1910 i Barcelona) var en spansk katalansk maler, illustratør og engravør, som er best kjent for maleriet Escapando de la crítica (Flukten fra kritikken) (1874), et eksempel på trompe-l'œil. Det utydeliggjør grensen mellom virkeligheten og et fiktivt univers.Kunstneren Romà Ribera studerte sammen med ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pere Borrell del Caso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Elena Santoni

Elena Santoni er en tidligere italiensk turner.  
I 1950 deltok hun i VM i turn. Individuelt fikk hun ingen medaljer, men Italia fikk bronse i lagkonkurransen. Individuelt kom hun på 28.-plass sammenlagt.Hun deltok i OL i 1948, men vant ingen OL-medaljer. Kvinner konkurrerte kun som lag i 1948, og Italia fikk 8.-plass i lagkonkurransen. Individuelt fikk hun 46. beste poengsum sammenlagt. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elena Santoni – Olympedia 
(en) Elena Santoni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Liliana Scaricabarozzi

Liliana Scaricabarozzi (født 25. oktober 1934) er en tidligere italiensk turner.  
I 1950 deltok hun i VM i turn. Individuelt fikk hun ingen medaljer, men Italia fikk bronse i lagkonkurransen. Individuelt kom hun på 16.-plass sammenlagt. I neste VM, i 1954, kom hun på 41.-plass, og i 1958 fikk hun 68.-plass.Hun deltok i OL i 1952, 17 år gammel, men vant ingen OL-medaljer. Dette var første gang kvinner ikke konkurrerte kun som lag i OL-sammenheng, og Italia fikk 6.-plass i lagkonkurransen. Individuelt fikk hun på 41.-plass sammenlagt, med 35.-plass i hopp som beste resultat individuelt. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liliana Scaricabarozzi – Olympedia 
(en) Liliana Scaricabarozzi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Aucanquilcha

Aucanquilcha er en stratovulkan i Antofagasta-regionen nord i Chile, vest for grensen til Bolivia. Den består av flere overlappende kjegler langs en lang rygg som danner toppen. Vulkanen har svak episodisk fumarole-aktivitet og store svovelavsetninger i toppområdet. I istidene i pleistocen var vulkanen dekket av en over 45 km² stor iskappe som nådde ned til 4 600 m og skapte store morener. Vulkanens siste utbrudd skjedde for omtrent 170 000 år siden.
Fram til 1990-tallet ble det drevet en svovelgruve nær toppen av Aucanquilcha. Da den var i drift var den verdens høyestliggende gruve, tilknyttet det som muligens var verdens høyestliggende kjørbare vei. I dag er veien ikke lenger kjørbar. En arbeiderbrakke ved ca. 5 500 meters høyde var den høyeste permanente menneskelige bosetning. Gruvedriften på vulkanen startet i 1913, og svovelen ble opprinnelig fraktet ned ved hjelp av lamaer. En 22 km lang taubane hvor svovelen kunne fraktes ned i bøtter ble fullført i 1935. Etterhvert ble denne erstattet av en vei som slynger seg mot toppen gjennom flere hårnålssvinger og var i stand til å bære 20-tonns dumpere.


== Se også ==
Liste over vulkaner i Chile
Liste over fjell i Chile


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aucanquilcha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bjørn Haug

Bjørn Haug (født 16. desember 1928 i Oslo, død 8. april 2020 i Oslo) var en norsk jurist som var regjeringsadvokat i 21 år og deretter dommer i EFTA-domstolen fra den ble opprettet i 1994. Fra 1995 til han gikk av i 2000, var han domstolens president.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bjørn Haug vokste opp i Oslo og tok examen artium i 1947. Året etter tok han studentfagkurs ved Oslo handelsgymnasium. Så studerte han jus ved Universitetet i Oslo og ble cand.jur. i 1954. 


=== Karriere ===
Deretter var han sekretær i Finansdepartementet og dommerfullmektig i Tønsberg. Fra 1956 til 1959 var han førstesekretær i Justisdepartementets lovavdeling. I denne tiden hadde han permisjon for å ta Master of Laws-graden ved University of California, Berkeley i 1958, Han var fullmektig hos Regjeringsadvokaten fra 1959 til 1961 og ble høyesterettsadvokat 1961. 
Erfaring fra næringslivet skaffet han seg som jurist i Christiania Spigerverk fra 1962 til 1972. Fra 1967 var han juridisk direktør og medlem av konsernledelsen. 
I 1972 ble han utnevnt til regjeringsadvokat, en jobb han hadde til han i 1994 ble utnevnt til dommer i EFTA-domstolen. I denne tiden hadde han ansvaret for å omorganisere embetet og bygge det ut. Han førte også selv et stort antall saker, blant andre saken om utbyggingen av Alta-vassdraget i 1981 og avskjedssaken mot Børre Knudsen i 1983. For den internasjonale domstolen i Haag prosederte han grensetvisten mot Danmark om havområdet mellom Grønland og Jan Mayen i 1993.
Fra 1982 til 1988 var han også riksmeglingsmann. Han var gift med dommer Agnes Nygaard Haug. Legen Charlotte Haug, tidligere redaktør av Tidsskrift for Den norske legeforening, er deres datter. Professor og tidligere statsråd Gudmund Hernes er deres svigersønn.
Haug døde 8. april 2020 i Oslo.


== Verv ==
Leder av Bedriftsdemokratinemnda 1973–93
Leder av Petroleumsinntektsutvalget 1974–76,
Den Norske Nobelkomites representant som revisor i Nobelstiftelsen i Stockholm 1973–2000
Styreformann i Den Norske Opera 1975–81.
Formann i panelet som utmålte erstatninger Irak skulle betale etter invasjonen og okkupasjonen av Kuwait 1996–2001


== Heder ==
Kommandør av St. Olavs Orden 1982.
Kommandør av den svenske Nordstjärneorden.
Storkorset av den luxembourgske Ordre de Mérite.


== Bibliografi ==
Torstein Eckhoff: Sivilprosess, redaktør av 2. utgave fra 1971
Skattlegging av undersjøiske petroleumsforekomster m.v. Foreløpig utredning fra Petroleumsinntektsutvalget, 1975
Mange jern i ilden: Tilbakeblikk på et aktivt yrkesliv 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Bjørn Haug i Norsk biografisk leksikon
Conoesucidae

Conoesucidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 10–25 mm) vårfluer, svartbrune til svarte på farge. Antennene er kraftige og så lange som forvingen eller litt kortere. Punktøyne (ocelli) mangler. Hannens maksillarpalper består av ett til tre ledd, og er gjerne mer eller mindre membranøse (myke). De holdes bøyd oppover foran hodet. For- og mellombeina har to sporer, bakbeina to til fire sporer.


== Levevis ==
Larvene lever i små til middelsstore, rasktrennende bekker. De lager et sylindrisk hus av småstein, sandkorn og planterester. Larvene lever av alger, moser og døde plantedeler. De voksne finnes helst sittende i vegetasjonen rundt bekkene de klekkes fra.


== Utbredelse ==
Familien har en ganske begrenset utbredelse i det østlige Australia, Tasmania og på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Integripalpia
Overfamilie Sericostomatoidea
Familie Conoesucidae Ross, 1967
Slekten Beraeoptera Mosely, 1953 – New Zealand
Slekten Coenoria Mosely, 1953 – Australia
Slekten Confluens Wise, 1962 – New Zealand
Slekten Conoesucus Mosely, 1936 – Australia
Slekten Costora Mosely, 1936 – Australia
Slekten Hampa Mosely, 1953 – Australia
Slekten Lingora Mosely, 1936 – Australia
Slekten Matasia Mosely, 1936 – Australia
Slekten Olinga McLachlan, 1894 – New Zealand
Slekten Periwinkla McFarlane, 1973 – New Zealand
Slekten Pycnocentria McLachlan, 1866 – New Zealand
Slekten Pycnocentrodes Tillyard, 1924 – New Zealand


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Conoesucidae
Johanson, K.A., Kjer, K. og Malm, T. (2009) Testing the monophyly of the New Zealand and Australian endemic family Conoesucidae Ross (Insecta, Trichoptera, Sericostomatoidea). Zoologica Scripta 38: 563-573.[1]


== Eksterne lenker ==
(en) Conoesucidae i Encyclopedia of Life 
(en) Conoesucidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Conoesucidae hos ITIS 
(en) Conoesucidae hos NCBI 
Conoesucidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Sjekkliste over verdens vårfluer
Helicophidae

Helicophidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 8–15 mm), gråspraglete vårfluer. Antennene er høyst så lange som forvingen. Hodet mangler punktøyne (ocelli), maksillarpalpene er fem-leddete hos begge kjønn. Forvingen er avlangt-oval, årenettet er ofte noe ulikt hos hannen og hunnen, begge har et ganske stort område uten årer ved vingespissen. For- og mellombeina har to sporer, bakbeina fire.


== Levevis ==
Larvene lever i klare, rasktstrømmende bekker i skog. De lager litt krumme larvehus av sandkorn og planterester.


== Utbredelse ==
Familien er bare kjent fra Australia, Ny-Caledonia, New Zealand og Chile. 18 av de 42 til nå kjente artene lever bare på Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Integripalpia
Overfamilie Sericostomatoidea
Familie Helicophidae
Slekten Alloecella Banks, 1939 – Australia
Alloecella grisea Banks, 1939
Alloecella longispina Jacquemart, 1965
Alloecella pilosa Neboiss, 1977
Slekten Alloecentrellodes Flint, 1979
Slekten Austrocentrus Schmid, 1964 – Chile
Slekten Eosericostoma Schmid, 1957
Slekten Helicopha Mosely, 1953 – Australia, tallrike arter på Ny-Caledonia
Helicopha astia Mosely, 1953
Helicopha delamarei Jacquemart, 1965
Helicopha hortena Mosely, 1953
Slekten Heloccabus Neboiss, 2002 – Australia
Heloccabus buccinatus Neboiss, 2002
Slekten Micrathremma Schmid, 1955
Slekten Pseudosericostoma Schmid, 1957
Slekten Zelolessica McFarlane, 1956


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Helicophidae
Johanson, K.A. & Keijsner, M. (2008) Phylogeny of the Helicophidae (Trichoptera), with emphasis on the New Caledonian species of Helicopha. Systematic Entomology 33: 451-483. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Helicophidae i Encyclopedia of Life 
(en) Helicophidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Helicophidae hos Fossilworks 
(en) Helicophidae hos ITIS 
(en) Helicophidae hos NCBI 
Helicophidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Sjekkliste over verdens vårfluer
Liliana Torriani

Liliana Torriani (født 30. november 1920, død 2003) er en tidligere italiensk turner. Hun representerte klubben l'Unione Sportiva Sestri Ponente.  
I 1950 deltok hun i VM i turn. Individuelt fikk hun ingen medaljer, men Italia fikk bronse i lagkonkurransen. Individuelt kom hun på 37.-plass sammenlagt. Torriani var den ene fra l'Unione Sportiva Sestri Ponente som deltok i dette OL, Renata Bianchi var den andre.Hun deltok i OL i 1948, 27 år gammel, men vant ingen OL-medaljer. Dette var første gang kvinner ikke konkurrerte kun som lag i OL-sammenheng, og Italia fikk 6.-plass i lagkonkurransen. Individuelt fikk hun på 63.-plass sammenlagt, med 48.-plass i ringer som beste resultat individuelt. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liliana Torriani – Olympedia 
(en) Liliana Torriani – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Sergej Tsjetverukhin

Sergej Tsjetverukhin (russisk: Сергей Четверухин; født 12. januar 1946) sovjetisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker i 1968 i Grenoble og 1972 i Sapporo.
Tsjetverukhin vant en olympisk sølvmedalje i kunstløp under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han kom på andreplass i single for menn, bak Ondrej Nepela fra Tsjekkoslovakia.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Sølv i kunstløp, parløp  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
VM 1972 –  Sølv i kunstløp, single menn
VM 1973 –  Sølv i kunstløp, single menn
VM 1971 –  Bronse i kunstløp, single menn


== Eksterne lenker ==
(en) Sergej Tsjetverukhin – Olympedia 
(en) Sergej Tsjetverukhin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sergej Tsjetverukhin – databaseOlympics.com (arkivert)
Hydrosalpingidae

Hydrosalpingidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i. Familien omfatter bare én kjent art fra det sørlige Afrika.


== Utseende ==


== Levevis ==
Larven lever i fjellbekker. Den bygger et krumt, hornformet, glatt larvehus.


== Utbredelse ==
Familiens ene art er bare kjent fra Sør-Afrika, der den bare finnes i området Western Cape.


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Integripalpia
Overfamilie Sericostomatoidea
Familie Hydrosalpingidae Scott, 1985
Slekten Hydrosalpinx Barnard, 1934
Hydrosalpinx sericea Barnard, 1934


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hydrosalpingidae i Encyclopedia of Life 
(en) Hydrosalpingidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hydrosalpingidae hos ITIS 
(en) Hydrosalpingidae hos NCBI 
Hydrosalpingidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Sjekkliste over verdens vårfluer
Bilde av larvehus