jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Piasecki Aircraft Corporation

Piasecki Aircraft Corporation er en amerikansk helikopterprodusent med hovedkontor i Essington, Pennsylvania. Selskapet ble grunnlagt i 1955 av helikopterpioneren Frank Piasecki.


== Historie ==
I 1936 dannet Frank Piasecki og en gruppe ingeniør-studenter ved University of Pennsylvania selskapet P-V Engineering Forum for å designe og bygge sitt eget helikopter. Selskapet ble i 1946 omdøpt til Piasecki Helicopter Corporation. I 1955 forlot Frank Piasecki selskapet, og navnet ble endret til Vertol Aircraft Corporation, som senere ble oppkjøpt av Boeing.
Frank Piasecki og flere av hans opprinnelige medarbeidere grunnla i 1955 Piasecki Aircraft Corporation for å arbeide med nye VTOL-konsepter (Vertical Take Off and Landing). Selskapet fokuserte på utvikling av avanserte helikopter-konfigurasjoner, og større løfte-evne og høyere marsj-hastighet var viktige mål. Selskapet er forhandler for det polske PZL Swidnik W-3A Sokol-helikopteret, og produserer også varmeapparater for fly.
I 2008 utfører selskapet flytester med det eksperimentelle helikopteret Piasecki X-49, et Sikorsky SH-60F «Oceanhawk» helikopter ombygd og modifisert av Piasecki Aircraft Corporation.


== Flytyper ==
Piasecki 16H-1 – 1962
PA-59K/VZ-8P – 1958
PA-59N «Seageep» 1961
PA-59H «Airgeep II» – 1962
PA-39 – 1980-tallet
Piasecki PA-97 – 1986
Piasecki X-49 – 2007


== Kilder ==
Piasecki Aircraft Corporation – Heritage of Innovation Besøkt 8. mars 2015


== Eksterne lenker ==
Piasecki Aircraft Corporations hjemmeside Besøkt 8. mars 2015
Rolf Trolle Andersen

Rolf Trolle Andersen (født 14. mars 1945 i Oslo) er en norsk diplomat. Han var hoffsjef ved Det kongelige hoff fra 2004 til 2009. 


== Bakgrunn ==
Rolf Trolle Andersen er sønn av ambassadør Rolf Andersen og barnebarn av den danske utforskeren av Grønland, marinekapteinen Alf Trolle. Han er utdannet cand.jur.


== Diplomatisk virke ==
Etter endt utdannelse som jurist begynte Andersen som aspirant i Utenriksdepartementet i 1971. I 1973 ble han ambassadesekretær i Ottawa. Fra 1979 var han førstesekretær ved Norges ambassade i Athen. I 1990 ble han ambassadør i Romania med sideakkreditering til Moldova. Han var senere ambassadør i Hellas og var fra 1998 til 2004 Norges ambassadør i Paris. Etter en kortere periode som ambassadør til Østerrike ble han utnevnt til hoffsjef.
Andersen har som diplomat hatt oppgaver som knyttet til Norges rolle i fredsforhandlinger i Midtøsten. Han overtok i 1994 ansvaret som Utenriksdepartementets koordinator for fredsprosessen etter Terje Rød-Larsen og satt med dette til 1997. I sitt virke i Utenriksdepartementet har Andersen også vært spesialrådgiver for spørsmål knyttet til Antarktis. Han spilte en sentral rolle i arbeidet med utarbeidelsen av miljøprotokoll for kontinentet.


== Hoffsjef ==
Andersen ble i 2004 utnevnt til hoffsjef. Han var i denne stillingen øverste leder for virksomheten ved hoffet og har fungert som kongens rådgiver. Stillingen som hoffsjef har også medført at Andersen har hatt seremonielle og protokollære oppgaver. Han har vært medlem av ordensrådet og skattmester for St. Olavs orden og har vært ordenens kansler og leder for ordensrådet for Den kongelige norske fortjenstorden.Stillingen som hoffsjef ble 2. februar 2009 overtatt av Åge Bernhard Grutle.


== Tilbake i diplomatiet ==
I statsråd 14. november 2008 ble Andersen utnevnt til ambassadør i Bern i Sveits. Han fikk i 2009 sideakkreditering som ambassadør i Liechtenstein og ved Den hellige stol.


== Utmerkelser ==
Andersen ble i 1991 utnevnt til ridder av første klasse av St. Olavs Orden. Kongen forfremmet i 2006 Andersen til kommandør med stjerne «for fortjenstfullt virke i H.M. Kongens tjeneste».I 2004 ble han utnevnt til storkors av Republikken Italias fortjenstorden. Spanias konge utnevnte 26. mai 2006 Andersen til storkors av Den sivile fortjenstorden.I 2014 mottok han storkorset av den pavelige Sankt Gregor den stores orden.


== Referanser ==
Moon Sun-myung

Moon Sun-myung (født 25. februar 1920 i Nord-Pyongan, død 2. september 2012) var grunnleggeren og lederen av den religiøse bevegelsen Den forente familie. Han vokste opp i en prestbyteriansk familie. Da han var 15 år gammel hevdet han at Jesus Kristus viste seg for ham og spurte Moon om han ville fullføre det arbeidet han selv ikke hadde fått utføre. Etter dette skal Moon ha hatt stadig åndelig kontakt med Moses, Buddha, Abraham og igjen Jesus.
Etter å ha begynt å forkynne, grunnla han sin første kirke «Broad Sea Church» i Nord-Korea i  1946. Kort tid etter ble han sendt til en fangeleir hvor han satt i tre år. Han ble frigjort av FN-soldater under Koreakrigen. Etter løslatelsen dro han til Sør-Korea og i 1954 organiserte han Den forente familie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sun Myung Moon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Greta Sårheim Veien

Greta Sårheim Veien (født 27. januar 1955 på Breim i Gloppen kommune) er en norsk førskolelærer og tidligere friidrettsutøver som kombinerte noe uvanlig spydkast og diskoskast på høyt nasjonalt nivå. Hun ble norsk mester i spyd i 1973 og 1978, og har ytterligere seks NM-medaljer. Sårheim Veien representerte idrettslaget Breim IL.


== Idrettskarriere ==
Sårheim Veien var en av de ledende kvinnelige spydkasterne i Norge på 1970-tallet og hennes personbeste på 53,26 meter, står som det 8. beste resultat i Norge med den gamle spydtypen. Hennes personbeste i diskos på 49,96 meter fra et stevne i Førde, 27. mai 1978 gir henne niendeplass på listene over Norges beste gjennom alle tider.Hun har sju NM-medaljer i spyd, hvorav to gull fra 1973 og 1978.
Under NM i 1977 vant hun to bronsemedaljer, en i spyd og en i diskos.


=== NM-medaljer ===


== Se også ==
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NRKs fylkesleksikon om Greta Sårheim Veien
VM i turn 2003

Det 37. verdensmesterskapet i turn ble arrangert i perioden 16. til 24. august 2003, i Anaheim i USA.


== Resultater ==


=== Herrer ===


==== Lagkonkurranse ====


==== Individuell mangekamp ====


==== Frittstående ====


==== Bøylehest ====


==== Ringer ====


==== Hopp ====


==== Skranke ====


==== Svingstang ====


=== Kvinner ===


==== Lagkonkurranse ====


==== Individuell mangekamp ====


==== Hopp ====


==== Skranke ====


==== Bom ====


==== Frittstående ====


== Medaljeoversikt ==
Knut Andreas Olsen

Knut Andreas Olsen (født 19. januar 1944,  død 13. august 2008) bedre kjent som Knutta, var en profesjonell trubadur fra Arendal, Aust-Agder.


== Bakgrunn ==
Knutta vokste opp på Eydehavn, og begynte allerede med sang og musikk i søndagsskolen. Han kjøpte gitar for konfirmasjonspengene, og spilte 50-talls rock i ungdomstiden. Hans musikalske karriere var mer eller mindre basert rundt Folkets Hus Eydehavn. Han spilte i rockebandet Hot Five, bl.a  som var revyorkester for den tradisjonelle Granerevyen i Arendal i 1962 og 1963. Han debuterte i samme revy som tekstforfatter, komponist og artist i 1967, og var med i 16 revyer. 
Han arbeidet innen industrien før han han startet som profesjonell trubadur i 1982 på heltid, med utgivelse av LP-en Det har raba ifra tåga.... Han ga ut flere musikkalbum, og tok jobber som trubadur for kommuner, lag, foreninger og næringsliv i Vest- og Aust-Agder. 


== Priser ==
Knutta mottok Aust-Agder fylkes kulturpris i 1990 og Folkets Hus hederspris post mortem i 2008.
Han ble begravet i Stokken kirke 20. august 2008. Representanter fra lokalt arbeidsliv, idrettslag, Eydehavnmuseet, Filadelfia, Arbeiderpartiet med flere, møtte i begravelsen. Minnetale ble hold av bl.a fylkesordfører i Aust-Agder, Laila Øygarden, ordfører i Arendal, Torill Rolstad Larsen og arbeiderpartileder i Aust-Agder, May Britt Lunde.


== Utgivelser ==
1982 LP/MC – Det har raba ifra tåga....
1983 MC – Slipp deg løs....
1985 Visebok – Det har raba ifra tåga og andre nye Sørlandsviser ISBN 82-7360-006-8
1988 LP/MC/CD – Fra spøk te’ alvor
1990 MC – Viser fra Arendal
2002 CD – Lett blanding fra Arendal
2004 CD – Det har raba igjen...nye og kjente spor...


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Agderposten – Folket æret alle «Knutta»
NRK – Knutta utfordrer Sørlandstoppen
Lillebæltsbroen (1935)

Lillebæltsbroen eller Den gamle Lillebæltsbro over Lillebælt var den første faste forbindelse mellom Jylland og Fyn. Den kombinerte vei- og jernbanebroen ble dels bygget under den store depresjonen for å holde arbeidsløsheten nede; arbeidet ble startet i 1929 og varte til 1935, og broen ble innviet 14. mai samme år.
Broen er 1 178 meter lang og 20,5 meter bred. Fri seilingshøyde er 33 meter. Broen er utstyrt med 2 jernbanespor og 2 meget smale kjørefelt. Broen erstattet fergeforbindelsen mellom Strib og Fredericia.
Broen ble avlastet i 1970, da den nye Lillebæltsbroen overtok en stor del av veitrafikken.
Det er Banedanmark som står for vedlikehold av broen. De fem brofagene ble malt i perioden 2003–07, sist brofagene hadde blitt malt var i perioden 1966–71.


== Eksterne lenker ==
Broen i highways.dk
Litteraturliste fra Danmarks Vej- og Bromuseum
Jamesoniaslekten

Jamesonia er en liten slekt av bregner innenfor hestesprengfamilien (Adiantaceae), som sammen med den meget nærstående slekten Eriosorus danner en monofyletisk gruppe i Latin-Amerika. I tillegg er slekten Pterozonium relativt nærstående.
Slekten henføres i moderne, internasjonal systematikk til en familie man kaller Pteridaceae, og som omfatter også hestespreng-gruppen.
Antall arter er minst 16, og de vokser i kjølige, fuktige høyland 1 500-5 000 meter over havet i Sør-Amerika fra sørlige Mexico og sørvover til Bolivia og Brasil, med hovedbestanden i Andesfjellene. Slekten er ung, diversifisert og habitatet er økologisk sett ungt. 
Jamesonia pulchra ble beskrevet allerede i 1830.


== Arter ==
Denne slekten omfatter minst 16 kjente arter, og noen av dem er:

Jamesonia pulchra
Jamesonia cuatrecasasii
Jamesonia alstonii (Mexico)
Jamesonia blepharum
Jamesonia robusta
Jamesonia laxa
Jamesonia imbricata
Jamesonia canescens (Colombia)
Jamesonia bogotensis (Colombia)
Jamesonia brasiliensis (Colombia, Brasil)
Jamesonia pulchra
Jamesonia scammanae
Jamesonia rotundifolia
Jamesonia goudotii
Jamesonia peruviana
Jamesonia cinnamomea
Jamesonia verticalis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jamesoniaslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Jamesoniaslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Jamesoniaslekten hos NCBI 
(en) Jamesoniaslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Jamesoniaslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Jamesonia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Jamesonia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Jamesonia i American Journal of Botany
Det har raba igjen…nye og kjente spor…

Det har raba igjen...nye og kjente spor... er et musikkalbum fra Knut Andreas Olsen (Knutta) fra Eydehavn.
Albumet ble utgitt i 2004 og var Knuttas sjette og siste albumutgivelse før han døde i 2008. «Det har raba ifra tåga» er Arendalsuttrykk for at snøen har rast fra taket. Første elleve spor er nyprodusert, hvor syv er ikke publisert tidligere. Sporet «Barnas vår» er om Knuttas oppvekst på Eydehavn.
Albumet er produsert i «Sandfield Studio» på Tromøy med Kenneth Sandåker som lydtekniker, produsent var Knut Andreas Olsen, og Knut Hegland var med-produsent.


== Sporliste ==
«Rev i seil» – 2:57
«Sommer igjen» – 2:48
«Barnas vår» – 3:14
«Vals over Skagerrak» – 3:15 (Tekst: Knut Frognes)
«Kråke søker måke» – 3:09
«Nostalgi (Til ein motfallen, gammal, kamerat)» – 3:56 (Tekst: Harry Hansen)
«Skjærgårdsliv» – 3:16 (Tekst: Finn Tysland Johnsen )
«Trebårverdier» – 3:13
«Det har raba ifra tåga» – 3:04
«I pollen» – 2:22
«Høst i Grunnesund» – 3:23
«Heime i Åmli» – 4:06 (Mel: North to Alaska/Michael Phillips )
«Bi ba ba – Ungkarsvise fra Gjerstad» – 3:12
«Regattavise» – 3:22
«Villkatt» – 2:29 (Tekst: Magnus Buflod )
«Trygt i havn» – 3:20
«Sørlandsvise i januar» – 2:51
«Det er lettere å drive» – 2:36
«Sommernatt ved bålet» – 3:25
«Ho Maren» – 3:11
«Alle har et ansvar» – 3:54
«Som en perle skinner» – 2:51
«Alt er det samme her sør» – 2:44Alle melodier unntatt spor nr. 12 er komponert av Knut Andreas Olsen
Alle tekster unntatt spor nr. 4. 6. 7. 15 er skrevet av Knut Andreas Olsen


== Artister ==
Knut Andreas Olsen – sang og gitar
Knut Gunnar Hegland - piano/keyboard/bass
Ole «Kelly» Kvamme – bassgitar (Inger Marie Gundersen band)
Dag Tynes – slagverk
Ole-Bjørn Gullbring – trekkspill.
Roger Amundsen – gitar på «Barnas vår»
Lars Petter Forberg

Lars Petter Forberg (født 16. april 1947) er norsk tidligere offiser (oberst i Luftforsvaret ) og diplomat. Han var fra 1996 til 2004 hoffsjef ved Det kongelige hoff.

 Forberg har militær bakgrunn fra Luftforsvaret. Han arbeidet i 25 år i ulike stillinger ved hoffet, blant annet som kongens adjutant. Karrieren ved hoffet ble avsluttet som hoffmarskalk og hoffsjef. Etter at han i 2004 gikk av som hoffsjef, begynte Forberg en karriere som diplomat. Forberg har siden 2004 vært Norges ambassadør til Sveits, stasjonert ved Norges ambassade i Bern. Han ble samme år sideakkreditert som ambassadør ved Den hellige stol og fra 2005 til Liechtenstein.  I august 2008 fratrådte han som ambassadør, tok permisjon fra Utenriksdepartementet for å være rådgiver for emiren av Qatar, han  Hamad ibn Khalifa Al Thani (født 1952).  I 2013 var han pensjonist, bosatt i Skjåk der en av emirens elleve sønner var på reinsjakt i 2013.


== Utmerkelser ==
Forberg er siden 2004 innehaver av storkors av St. Olavs orden. Forberg ble i 1997 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. Spanias konge utnevnte 21. april 1995 Forberg til storkors av Den sivile fortjenstorden. Forberg ble i 1998 av Estlands president utnevnt til første klasse (tilsvarende storkors) av Den hvite stjernes orden. Han er også innehaver av 1. klasse av Storfyrst Gediminas av Litauens orden. For sin tjeneste i Forsvaret har han mottatt Forsvarsmedaljen og Luftforsvarets vernedyktighetsmedalje med tre stjerner. Fra Hoffet har han mottatt Kongehusets 100-årsmedalje.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Fra Kong Harald og Sveits til eneveldig emir» av Marianne Løland, HegnarOnline, 5. august 2008
«Paven ønsket Norges nye ambassadør velkommen til Vatikanet», Katolsk Informasjonstjeneste, 16. desember 2004
Europatouren i golf for kvinner 2008


== Eksterne lenker ==
Hovedside, LET
Kerri Walsh

Kerri Lee Walsh (født 15. august 1978 i Santa Clara, California er en profesjonell amerikansk sandvolleyballspiller.
Walsh og lagkamerat Misty May-Treanor er gullmedaljører i sandvolleyball både i sommer-OL 2004 i Athen samt sommer-OL 2008 i Beijing.


== Tidligere år ==
Walsh ble født i Santa Clara, California. Hun vokste opp i Saratoga, California.


== High school ==
Som elev ved high school spilte Walsh innendørs volleyball ved Archbishop Mitty High School i San Jose, California. Hun tok eksamen i 1996.
I high school-konkurranser spilte hun mot sin nåværende partner, Misty May-Treanor.


== College ==
Walsh fortsatte på Stanford University, hvor hun vant nasjonale titler i 1996 samt 1997 og ble medlem av USAs landslag i 1999 og 2000. Hun tok eksamen ved Stanford university i 1999 med bachelorgrad i amerikanske studier.


== Profesjonell karriere ==
Welsh spiller profesjonell sandvolleyball i den amerikanske AVP Tour samt internasjonalt i FMB World Tour.
23. juli 1996 toppet Walsh $ 1 million i fortjeneste.


== De olympiske leker ==


=== Sydney 2000 ===
Welsh spilte i sommer-OL 2000 i Sydney på det amerikanske innendørskvinnelandslag, som fikk en fjerdeplass. Hun misset flere av de første konkurransene på grunn av en falsk positiv dopingtest. Etter å ha avlagt prøve på nytt, ble Walsh frikjent og fikk tillatelse til å fortsette å spille.


=== Athen 2004 ===
Under sommer-OL 2004 i Athen vant Walsh og May-Treanor gullmedalje i kvinnenes sandvolleyball uten å tape en eneste konkurranse.


=== Beijing 2008 ===
21. august 2008 vant Walsh og Treanor gull for USA i sommer-OL i Beijing ved å beseire det førsteseedete kinesiske laget til Wang Jie og Tian Jia. May-Treanor og Walsh har ikke tapt et eneste sett i noen av de seneste olympiske sommerlekene.


== OL-medaljer ==
 2004  Athen – Gull i Sandvolleyball kvinner  USA
 2008  Beijing – Gull i Sandvolleyball kvinner  USA
 2012  London – Gull i Sandvolleyball kvinner  USA


== Øvrige meritter ==
2008: FMB-verdensmester i Gstaad
2005: FMB-verdensmester i Berlin
2003: FMB-verdensmesteri Gstaad
Vinner av førti verdensserieturneringer
2005, 2006 og 2007: Kåret til Det internasjonale volleyballforbundets sportsprofilWalsh har kallenavnet Six Feet of Sunshine og er 1.91 meter høy.
Hun er bosatt i Hermosa Beach, California og er gift med den amerikanske sandvolleyballspilleren Casey Jennings.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kerri Walsh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kerri Walsh på Internet Movie Database 
(de) Kerri Walsh – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kerri Walsh – Olympics.com 
(en) Kerri Walsh – Olympic.org 
(en) Kerri Walsh – Olympedia 
(en) Kerri Walsh – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kerri Walsh – USAs olympiske komité 
(en) Kerri Walsh – FIVB (Beach Volleyball Database) 
(en) Kerri Walsh – Beach Volleyball Database 
(en) Kerri Walsh – World of Volley
Engene

Engene er ei langstrakt øy i Storsjøen i Sør-Odal. Øya er nesten fem kilometer lang. Den ligger mellom Vesleåa på den ene sida og Songnessjøen, Nora, Grunnsjøen og Seimsjøen på den andre sida. Området er viktig både for jordbruk og båtferdsel.


== Topografi ==
Vesleåa kommer fra Songnessjøen i Storsjøen og ender opp i Oppstadåa ved Seimsjøen. En holme der heter Grøntua. På grunn av lite fall i Vesleåa kan den renne begge veier, alt etter hvor stor forskjellen er mellom vannstanden i Glåma og i Storsjøen. Det er dette spesielle fenomenet som danner det unike deltaområdet som har gitt helt særegne egenskaper for jordbruk og gitt meget gode muligheter for et rikt dyre- og planteliv. Engene er en del av et naturlig fuglefotdelta som faktisk er skapt av denne forlengelsen av Oppstadåa når den renner oppover fra Glåma og inn i Storsjøen. Dette er det eneste tilfellet i Norge hvor dette skjer i noe merkbart omfang. Deler av øya inngår i Seimsjøen naturreservat.
Engene er et viktig yngleområde for makrellterne. Sammen med Vesleåa og resten av Oppstadåa er øya også et veldig viktig leveområde for bever.


== Bruk av området ==
Alle gardene i Oppstadbakken hadde enger på denne øya eller på andre sida av Vesleåa. Kvaliteten på høyet som ble slått her var så god at personer som hadde god greie på høy kunne se forskjell på høy som var slått på Engene og det som var slått andre steder i bygda. Grunnen til dette er at vannet flommer opp over jorda her hver vår.
Enga som hørte til Nust heter Likarholtet eller Likhellholtet etter ei steinhelle som ligger ved sjøkanten på østsida. Dette er det eneste stedet på øya hvor fjellet kommer opp i dagen. I den tida da kretsen omkring Austvatn hørte til Oppstad sogn ble alle døde derfra begravet på Oppstad kirke. Ved likferd ble den døde rodd over Storsjøen til Likarhella, og derfra videre til Oppstad kirke.
Skinnbergsenga som lå på andre sida av Vesleåa var ei slåtteng under Auli og er i dag kjent som Ringås. Herfra går det bru over til Ringås båthavn som ligger på vestsida av Engene. Videre fra båthavna går det en vei på fylling over Nora til Veverneset på Øyen. Flere hytter er satt opp på øya.


== Eksterne lenker ==
Elvedeltadatabasen
Furuvednematode

Furuvednematode (Bursaphelenchus xylophilus) er en rundorm tilhørende furuvednematodene. Den millimeterstore rundormen bor i nåletrær. Den eksisterer i levende trær, men helst i tømmer, hugstavfall samt trevirke. Den er et fryktet skadedyr på nåletrær, og finnes lengre sør i Europa. 
Furuvednematode er en såkalt dørstokkart som ennå ikke har spredt seg til norske skoger, men dette kan skje, ved import av trevirke eller at den kan følge med embalasje av trevirke. Derfor er arten oppført i Fremmedartslista 2018 med status svært høy risiko.Furuvednematoder kan bare bevege seg over korte avstander og blir spredt av biller, særskilt furubukker.
Den skaper visning samt død. I varmt klima kan dette foregå raskt. Det er uvisst hvor fort det eventuelt vil hende i Norge.
Den stammer fra Nord-Amerika og er spredd til Kina, Japan, Korea, Taiwan og Mexico.
I 1999 ble furuvednematoden Bursaphelenchus xylophilus, påvist i Portugal. Antageligvis kom den dit i kinesiske trepaller. Der har den per 20. august 2008 ødelagt ni millioner mål med furuskog. Den er ikke påvist andre steder i Europa. Det alvorligste angrepet var i Japan og hadde sin topp i 1979. Da var 25 % av furuskogene infisert. Tilsammen døde det trær tilsvarende 2,4 millioner kubikkmeter trevirke.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bakke, Alf. 1990. Furubukkene og dens samboere. Insekt-Nytt (15) 1, side 3-6.


== Eksterne lenker ==
(en) furuvednematode i Encyclopedia of Life 
(en) furuvednematode i Global Biodiversity Information Facility 
(no) furuvednematode hos Artsdatabanken 
(en) furuvednematode hos Fauna Europaea 
(en) furuvednematode hos NCBI 
(en) Kategori:Bursaphelenchus xylophilus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Svømming under Sommer-OL 2008 – 100 meter brystsvømming kvinner

Øvelsen 100 meter brystsvømming damer ved Sommer-OL 2008 fant sted fra 10. til 12. august i Beijing nasjonale vannsportsenter.
Kvalifikasjonskravene var 1.09,01 (A-krav) og 1.11,43 (B-krav).
Norge var ikke representert i øvelsen.


== Oversikt ==
Alle tider er China Standard Time (UTC+8)


== Resultater ==


=== Heat ===


=== Semifinaler ===


==== Semifinale 1 ====


==== Semifinale 2 ====


=== Finale ===
Argyrochosmaslekten

Argyrochosma er en slekt av bregner innenfor hestesprengfamilien. De tilhører gruppen av flikbladete bregner som lever i halvtørre, varme habitater – Cheliantoides.
Genetisk står de innen samme familie nærmere slekten Pellaea enn Notholaena.
Argyrochosma vokser bare i Amerika, fra nord til sør. Det er om lag 20 arter i slekten, og de kalles ofte for «false cloak ferns» på engelsk.
Bladene er oftest under 40 cm lange og uten hår, de har blågrønne eller grågrønne deler, og er normalt flikete med to rekker av fliker, som hos så mange andre bregnegrupper.


== Arter ==
Av de 20 artene i slekten, er disse ganske utbredte:

Argyrochosma dealbata (Argyrochosma dealbata)
Argyrochosma fendleri (Argyrochosma fendleri)
Argyrochosma incana (Argyrochosma incana)
Argyrochosma jonesii (Argyrochosma jonesii)
Argyrochosma limitanea (Argyrochosma limitanea)
Argyrochosma microphylla (Argyrochosma microphylla)


== Litteratur ==
Windham, M. D. (1987), «Argyrochosma, a new genus of cheilanthoid ferns». American Fern Journal 77, side 37-41.


== Eksterne lenker ==
(en) Argyrochosmaslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Argyrochosmaslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Argyrochosmaslekten hos ITIS 
(en) Argyrochosmaslekten hos NCBI 
(en) Argyrochosmaslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Argyrochosmaslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Argyrochosma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Argyrochosma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Argyrochosma på Jepson Flora Project, Berkeley, California.
Marciano della Chiana

Marciano della Chiana er en kommune i provinsen Arezzo i den italienske regionen Toscana.
Den grenser til kommunene  Arezzo, Castiglion Fiorentino, Foiano della Chiana, Lucignano og Monte San Savino.


== Frazioni ==
Kommunen omfatter følgende frazioni:
Badicorte, Cesa, San Giovanni dei Mori


== Severdigheter ==
Chiesa di Santa Lucia e di San Michele Arcangelo
Chiesa dei Santi Stefano e Andrea (15. årh.)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Marciano della Chiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons