jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hard Promises

Hard Promises er det fjerde albumet til Tom Petty and the Heartbreakers, gitt ut i mai 1981. Den originale arbeidstittelen var Benmont's Revenge.  Albumet har gjestevokal med Stevie Nicks fra Fleetwood Mac på duetren «Insider». De spilte også inn hitlåten «Stop Draggin' My Heart Around» for Nicks' album Bella Donna.
Dette var det andre Tom Petty-albumet gitt ut på selskapet Backstreet Records. Utgivelsen ble utsatt mens Petty og hans distributør MCA Records kranglet om standardprisen. Albumet skulle bli den neste MCA-utgivelsen med den nye prisen på $9,98, etter Steely Dans Gaucho og Olivia Newton-John/Electric Light Orchestras Xanadu lydspor. Denne såkalte «superstjerne-prisen» var $1,00 mer enn den vanlige prisen på $8,98.  Petty sa sin mening om prisforskjellen til pressen og saken ble et populært tema blant musikkfans. Å ikke gi ut albumet eller å kalle det Eight Ninety-Eight ble vurdert, men til slutt bestemte MCA seg for å la være å heve prisen.
Albumets tittel kommer fra refrenget til sangen «Insider».


== Sporliste ==


=== Side en ===
«The Waiting» (Tom Petty) – 3:58
«A Woman in Love (It's Not Me)» (Petty, Mike Campbell) – 4:22
«Nightwatchman» (Petty, Campbell) – 3:59
«Something Big» (Petty) – 4:44
«Kings Road» (Petty) – 3:27


=== Side to ===
«Letting You Go» (Petty) – 3:24
«A Thing About You» (Petty) – 3:33
«Insider» (Petty) – 4:23
«The Criminal Kind» (Petty) – 4:00
«You Can Still Change Your Mind» (Petty, Campbell) – 4:15


== Besetning ==
Tom Petty – vokal, 12 & 6 strengs gitarer, bassgitar & piano på «Something Big»
Mike Campbell – 12 & 6 strengs gitarer, autoharpe, trekkspill, orgel, & bassgitar
Benmont Tench – orgel, piano, & bakgrunnsvokal
Stan Lynch – Trommer & bakgrunnsvokal
Ron Blair – bassgitarAndre medvirkende

Phil Jones – perkusjon på alle sanger
Stevie Nicks – harmonivokal på «Insider», bakgrunnsvokal på «You Can Still Change Your Mind»
Donald «Duck» Dunn – bassgitar på «A Woman in Love»
Sharon Celani – bakgrunnsvokal på «You Can Still Change Your Mind»
Alan «Bugs» Weidel – piano på «Nightwatchman»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hard Promises på Discogs 
(en) Hard Promises på MusicBrainz 
(en) Hard Promises på AllMusic
Absorpsjonsspekter

Et absorpsjonsspekter dannes når lys absorberes av stoffet som lyset går igjennom eller reflekteres fra. Dette stoffet absorberer bestemte bølgelengder av lyset og disse bølgelengdene vises som svarte linjer i et absorpsjonsspekter. Linjene ble først lagt merke til av  den tyske optikeren Joseph von Fraunhofer, slik at linjene fortsatt kalles Fraunhoferske linjer.
Når et materiale gløder, sender det ut lysstråler som kalles emisjonsspekter.
Canada under Sommer-OL 1904

Canada under Sommer-OL 1904. 56 sportsutøvere fra Canada deltok i seks grener, friidrett, fotball, golf, roing, bryting og lacrosse, under Sommer-OL 1904 i St. Louis. Canada kom fjerdeplass med fire gull- en sølv- og en bronsemedalje.  


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Kilder ==
Canada under Sommer-OL 1904: Resultater og profilside Arkivert 29. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Gordon McDonald

Gordon McDonald var en canadisk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene i St. Louis i 1904.
McDonald ble olympisk mester i fotball under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det canadiske laget Galt Football Club som vant fotballturneringen. De vant begge sine kamper komfortabelt med 7-0 og 4-0.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i fotball,  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gordon McDonald – Olympedia 
(en) Gordon McDonald – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Long After Dark

Long After Dark er det femte albumet av Tom Petty and the Heartbreakers, utgitt i november 1982 på selskapet Backstreet Records. Albumet inneholdt den store MTV hiten «You Got Lucky», albumet var også det første som hadde den nå avdøde Howie Epstein på bassgitar og harmonivokal. Epsteins vokaler er tydelige gjennom albumet, men mest merkbart på «Change of Heart». Fra dette punktet ble Epsteins vokaler en integrert del av the Heartbreakers' lyd. Det var en sang spilt inn for dette albumet kalt «Keeping Me Alive», som Petty selv likte godt, men som produsenten Jimmy Iovine mislikte. Petty har uttrykt at han føler at albumeet kunne blitt bedre hvis den sangen hadde blitt tatt med på albumet.


== Sporliste ==


=== Side en ===
«A One Story Town» (Tom Petty) – 3:06
«You Got Lucky» (Petty, Mike Campbell) – 3:37
«Deliver Me»  (Petty) – 3:28
«Change of Heart»  (Petty) – 3:18
«Finding Out» (Petty, Campbell) – 3:36


=== Side to ===
«We Stand a Chance»  (Petty) – 3:38
«Straight into Darkness»  (Petty) – 3:49
«The Same Old You» (Petty, Campbell) – 3:31
«Between Two Worlds»  (Petty, Campbell) – 5:12
«A Wasted Life»  (Petty) – 4:35


== Musikere ==
Tom Petty – Vokal, gitar
Mike Campbell – Gitar, orgel på «We Stand a Chance»
Benmont Tench – Keyboard, orgel, piano og vokal
Stan Lynch – Trommer, vokal
Howie Epstein – Bassgitar, vokal
Phil Jones – Perkusjon
Ron Blair – Bassgitar på «Between Two Worlds»


== Listeplasseringer ==
Long After Dark nådde nummer 9 på Pop Albums i 1983.
«Between Two Worlds» nådde nummer 35 på Mainstream Rock i 1982.
«One Story Town» nådde nummer 15 på Mainstream Rock i 1982.
«We Stand a Chance» nådde nummer 37 på Mainstream Rock i 1982.
«You Got Lucky» nådde nummer 1 på Mainstream Rock i 1982.
«Change of Heart» nådde nummer 10 på Mainstream Rock i 1983.
«Change of Heart» nådde nummer 21 på Pop Singles i 1983.
«You Got Lucky» nådde nummer 20 på Pop Singles i 1983.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Long After Dark på Discogs 
(en) Long After Dark på MusicBrainz 
(en) Long After Dark på AllMusic
Monokrystallinsk

Monokrystallinsk er en betegnelse som brukes på et stoff eller materiale som er blitt krystallisert til en eneste krystall (monokrystall). Et monokrystallinsk materiale har den egenskapen at atomene eller molekylene henger sammen i et gjennomgående repeterende mønster i tre dimensjoner gjennom hele massen. Dette i motsetning til polykrystallinsk som betegner et materiale som består av mange krystaller.
Monokrystaller blir i elektronikkindustrien brukt til å produsere halvledere. En halvleder har den egenskapen at man kan manipulere materialet til å lede strøm i bestemte retninger. Når en halvleder skal manipuleres (dopes), er det viktig at alle molekylene eller atomene står i et systematisk mønster. Prosessorer i datamaskiner er laget på en wafer (skive) av monokrystallinsk silisium. Monokrystaller brukes også av solcelleindustrien for å lage monokrystallinske solceller som har bedre ytelse enn polykrystallinske solceller.
For å produsere monokrystaller bruker man ofte Czochralski prosessen eller Bridgman-Stockbarger metoden.


== Se også ==
Krystallisering
amorf


== Referanser ==
Lystslott

Et lystslott (fransk: maison de plaisance) er en betegnelse på et lite slott som benyttes til innehaverens private fornøyelse og rekreasjon, utenfor hoffets seremoniell og statsplikter.
Ved begynnelsen av renessansen våknet det i Europas aristokrati et ønske om mer representative slott, og gradvis ble de gamle borgene forlatt eller ombygd fra festninger til mer beboelige residenser. I årenes løp vokste mange adelsseter til store slott, og samtidig endret hoffseremoniellet seg. Fyrstene var i økende grad midtpunkt for et overdådig og luksuriøst hoffhold, som nådde sitt høydepunkt under absolutismen. Aristokratiet var omgitt av hoffmenn, utsendinger, supplikanter, kunstnere og tjenere og ofte flommet residensene formelig over av mennesker.
Ønsket om mer intimitet førte til at det ble bygget lystslott, som ofte bare en bestemt krets av personer hadde tilgang til. Hit kunne eieren trekke seg tilbake med sin familie eller sin elskerinne, og her kunne han hengi seg til fritid og fornøyelse. Lystslottet var framfor alt et sted for fester, for dans og musikk, ofte også litteratur og maleri. De dannet derved en motsats til den egentlige residensen, som ofte lå i nærheten, og som var åsted for statens affærer og hvor etikette nøye måtte følges.
Høydepunktet for denne formen for slottsbyggerkunst var barokken og rokokkotiden. Lystslottene lå ofte bortgjemt i en avskjermet del av prektige slottsparker, og var kjennetegnet gjennom en spesielt rikholdig og verdifull innredning, samtidig som rommene og salongene var mer intime og bekvemme. På mange av bygningene arbeidet betydningsfulle kunstnere fra den respektive regionen. Berømte eksempler på lystslott er Grand Trianon og Petit Trianon i parken ved Versailles, det nærliggende Château de Marly, og Amalienburg i parken ved Schloss Nymphenburg i München.
Bruken av begrepet «lystslott» – og også «jaktslott» – til forskjell fra selve «slottet» var flytende og ofte kunne de bety det samme. Ofte ble også formålet med lystslottet endret, og det kunne gjennom årene bli utbygget og forstørret, og kunne senere overta offentlige, representative oppgaver. Et eksempel på dette er Schloss Sanssouci, som opprinnelig ble bygget som lystslott nær Stadtschloss i Potsdam, men som senere ble hovedresidens for Fredrik den store.
Oscarshall på Bygdøy i Oslo er et lystslott som tilhører den norske stat, og som står til disposisjon for H.M. Kongen.
Ringer (klokker)

Ringer er en tittel som ble brukt på den som hadde ansvar for at kirkeklokkene ringte i rett tid.
Å være ringer i et kirketårn med klokkespill før en innførte klaviatur til anslagene, var en krevende jobb, som fordret både musikalitet og fysisk styrke. 
En intellektuell øvelse i klokkeringing utøves fortsatt en og annen gang i enkelte kirker i England: Gitt et bestemt antall klokker, hvor mange tonekombinasjoner (permutasjoner finnes – og kan disse leveres feilfritt?
Tittelen er forøvrig mest kjent fra Victor Hugos roman Ringeren fra Notre Dame som er filmatisert flere ganger.
Indre Nordmør

Indre Nordmør var 6. valgkrets i Romsdals amt ved stortingsvalget 1918. Ved dette stortingsvalget praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Indre Nordmør valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Indre Nordmør bestod av herredene Straumsnes, Tingvoll, Gjemnes, Øre, Øksendal, Ålvundeid, Sunndal, Stangvik, Åsskard, Surndal, Rindal, Valsøyfjord og Halsa med 19 533 innbyggere og 10 304 stemmeberettigede.


== Valgresultat ==


== Stortingsrepresentant ==


== Referanser ==
Europavei 008

Europavei 008 går mellom Dusjanbe og Kulma i Tadsjikistan. Lange strekninger av veien er grusvei.
Trasé fastlagt av UNECE: Dushanbe - Kulab - Kalaikhumb - Khorog - Murgab - Kulma -
border of China.
Veien er identisk med Asiatisk hovedvei 66. Kulmapasset ved grensen mot Kina ligger på 4362 meter over havet, den høyeste punktet på noen europavei.


== Knutepunkter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Pamir Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
Kart over de asiatiske hovedveieneEuropean Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Flukt (musikkgruppe)

Flukt er en norsk folkemusikktrio fra Trøndelag startet i 1998 under navnet Gorrlaus. Medlemmene har bakgrunn fra forskjellige musikksjangere og prøver å blande andre elementer inn i folkmusikken med besetningen fele, trekkspill og trommer.
Trioen har gitt ut tre album og har spilt en rekke konserter i inn- og utland, blant annet på internasjonale festivaler som Førde Internasjonale Folkemusikkfestival, Falun Folkmusikfestival (Sverige), Festiwal Folkowy (Polen) og Nordic Roots (USA). Bandet tredje album, Stille før stormen, ble gitt ut 7. april 2008 og ble nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen folkemusikk/gammaldans. Gjesteartister på albumet er vokalistene Heidi Skjerve og Frode Fjellheim, gitarist Andreas Aase og bassist Jon Krogstad.


== Medlemmer ==
Sturla Eide: fele, hardingfele (1998–)
Øivind Farmen: trekkspill (2002–)
Håvard Sterten:  trommer, perkusjon (2004-)


=== Assosiert medlem ===
Jon Krogstad: bass


=== Tidligere medlemmer ===
Sondre Meisfjord: kontrabass (1998–2004)
Ronny Kjøsen: trekkspill (1998-2000)
Morten Eid: trekkspill (2000-2002)


== Diskografi ==
Spill (2L, 2002)
Drufiacc (2L, 2004)
Stille før stormen (Etnisk musikklubb, 2008)


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Flukt på Discogs 
(en) Flukt på MusicBrainz 
(en) Flukt på Spotify 
(no) Flukt på Rockipedia
Europavei 009

Europavei 009 går mellom Jirgatal i Tadsjikistan og grensen mot Afghanistan ved Lyanga ved elva Pamir. Veiens lengde er rundt 700 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Jirgatal - Khorog - Ishkashim - Lyanga - China. Strekningen gjennom Wakhankorridoren i Afghanistan mellom Lyanga og grensen mot Kina eksisterer ikke, veien ender derfor ved Lyanga der Pamir renner ut i Pjandzj.


== Knutepunkter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Pamir Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
André-Jean Vérineux

André-Jean Vérineux (født 4. november 1897 i Reims i Frankrike, død 10. januar 1983) var katolsk biskop av Yingkou i Mandsjuria i  Kina.
Han ble presteviet i 1922 og kjent til det parisiske misjonsselskaps kinamisjoner. Der ble han den 14. juli 1946 utnevnt til biskop av det helt nye bispedømmet Yingkou, og bispeviet 16. oktober samme år.
Etter noen få års kommunistisk styre var det umulig for ham å forbli i Folkerepublikken Kina. Uten formelt å bli løst fra sitt bispedømme der, ble han apostolisk administrator av Hwalien på Taiwan i 1952. Den oppgaven ble han løst fra i 1973.
Vérineux forfattet en artikkel om Taiwans urinnvånere: den ble offentliggjort i 1958.


== Verker ==
Les aborigènes de Formose. I: Bulletin de la Société des Missions Etrangères de Paris 111, 1958, 2ème série, S. 205–218.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Biskop Gustave-Charles-Marie Mutel (1854-1933) *1890
Biskop Auguste Gaspais (1884-1952) *1921
Biskop André-Jean Vérineux (1897-1983) *1949


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort biografi (MEP)
Katolske biskoper i Kina Arkivert 16. mars 2017 hos Wayback Machine., lest 21. desember 2016
Europavei 010

Europavei 010 går mellom Osj og Bisjkek i Kirgisistan. Veiens lengde er rundt 570 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Renault 15/17

Renault 15 og Renault 17 er to varianter av den samme bilmodellen fra den franske bilprodusenten Renault, som var i produksjon mellom 1971 og 1980. R17 ble solgt under navnet «R177» i Italia, grunnet en lokal overtro.
Modellene var i bunn og grunn coupévarianter av Renault 12. De største forskjellene mellom de to bilene var hovedlyktene (Renault 15 var utstyrt med to rektangulære hovedlykter, mens 17 hadde fire runde lykter), og de bakre sidevinduene. Enkelte markeder utstyrte 17 med rektangulære lykter i de såkalte «TL»-utgavene.
Chassis og det meste av drivverket var hentet fra Renault 12, mens den 1,565 kubikkcentimeter store motoren med en effekt på 108 hestekrefter i de kraftigere R17 TS og R17 Gordini var utviklet fra motoren i Renault 16 TS. R17 Gordini ble den siste modellen som bar Amedee Gordinis navn.
R15 og R17 forble i produksjon frem til 1979, da de ble erstattet av Renault Fuego.


== Motorsport ==
Renault hadde forkastet planene om et comeback i World Rally Championship, som selskapet hadde vunnet med sin Renault Alpine A110 i 1973. I stedet hadde fabrikken utviklet en høyeffektsutgave av 17 Coupé hos Alpine-fabrikken, som var utstyrt med mange av A110s komponenter. Denne modellen skulle delta i utvalgte konkurranser over hele Europa. Den Gordini-utviklede motoren hadde to doble Weber-forgassere, en aggressiv kamaksel, kompresjonsforhold på 11.5, større ventiler og et spesielt eksosanlegg. Karosseriet var svært lett, med dører, panser og bagasjelokk av glassfiber samt plastvinduer og strippet interiør. Fabrikken hevdet at bilens vekt var redusert med mer enn 25 prosent.


== Eksterne lenker ==
(en) Renault 15 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Europavei 015

Europavei 015 går mellom Taskesken og Bachty i Kasakhstan. Veiens lengde er rundt 280 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Europavei 018

Europavei 018 går mellom Dzjezkazgan og Uspenka i Kasakhstan. Veiens lengde er rundt 1130 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Zhezkazgan - Karagandy - Pavlodar - Uspenka.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Carsten Winger

Carsten Winger (født 18. mai 1907 i Kristiania, nåværende Oslo, død 19. august 1992) var en norsk teater- og filmskuespiller.
Han tok juridisk embetseksamen i 1931. Winger debuterte som skuespiller i 1932 på Søilen Teater og ble deretter engasjert ved Chat Noir. Han virket ved Det Nye Teater 1934-1959 med tilfeldige engasjementer ved Det norske teatret 1947–1949, ved Folketeatret 1958–1959 og ved Trøndelag Teater i 1959. Winger var engasjert ved Oslo Nye Teater (tidligere Det Nye Teater) 1960-1985. Han medvirket i 1979 i forestillingen Charleys tante i Riksteatrets regi.Winger virket ved siden av teater som filmskuespiller. Han debuterte 1937 i Fant. Winger medvirket i sammenlagt 32 film- og TV-produksjoner fra 1937 til 1981.


== Filmografi ==

1981 – Olsenbanden gir seg aldri! .... parkometervakt

1976 – Farlig yrke (TV)

1974 – Knutsen & Ludvigsen .... myndihetene

1973 – Barselstuen (TV) .... Mester Bonifacius - en barber

1972 – Lukket avdeling .... Hamlet

1970 – Kjemp for alt hva du har kjært (TV)
1970 - Pim og Laffen (TV)

1969 – Taxi TV mini-serie

1969 – 22. november - Den store leiegården (TV) .... professor

1968 – Hennes meget kongelige høyhet .... Frantz Villier, aviskonge

1966 – Reisen til havet .... verten

1966 – Før frostnettene .... Hagen

1965 – Stompa forelsker seg .... rektor Ulrichsen

1964 – Pappa tar gull .... Herman

1964 – Alle tiders kupp .... direktøren

1963 – Stompa, selvfølgelig! .... rektor C.W. Ulrichsen

1962 – Sønner av Norge kjøper bil .... Arnold Iversen, bruktbilforhandler

1962 – Stompa & Co .... rektor C.W. Ulrichsen

1961 – Et øye på hver finger .... Bredesen

1961 – Hans Nielsen Hauge .... rådmann Ludvig Ingstad

1960 – Millionær for en aften

1959 – 5 loddrett .... Åge Møller, butikksjef i A/S Grammofon

1955 – Arthurs forbrytelse .... en annen mangfoldig herre

1954 – Kasserer Jensen .... Theodor Jensen/Gerhardt Müller

1953 – Peter Pan .... Kaptein Krok

1951 – Alice i Eventyrland .... Den hvite kaninen

1951 – Skadeskutt .... Einar Wang

1949 – Gategutter

1949 – Svendsen går videre .... ekspeditør i bokhandel

1947 – Bongo .... Mikke Mus

1946 – Et spøkelse forelsker seg .... et spøkelse

1941 – Hansen og Hansen .... Odd Hansen, revisor

1937 – Fant .... Halvor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carsten Winger på Internet Movie Database 
(no) Carsten Winger hos Nationaltheatret 
(no) Carsten Winger hos Sceneweb 
(sv) Carsten Winger i Svensk Filmdatabas 
(en) Carsten Winger hos The Movie Database 
(en) Carsten Winger hos Behind The Voice Actors
Paul Ch’eng Shih-kuang

Paul Ch’eng Shih-kuang (født 15. september 1915 i Hsiao-yi, død 23. august 2012 i Taichung) var en katolsk biskop av Tainan.
Han ble presteviet 29. juni 1943. Den 3. mai 1960 ble han utnevnt til hjelpebiskop av Taipei, og bispeviet 25. juli samme år. 
Han ble promovert til biskop av Tainan den 7. juni 1966, og fratrådte 3. desember 1990.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Erkebiskop Thomas Tien-Ken-Sin (1890-1967) *1939
Biskop Paul Ch’eng Shih-kuang (1915-2012) *1960 


== Referanser ==
Europavei 019

Europavei 019 går mellom Petropavlovsk og Zapadnoe i Kasakhstan. Veiens lengde er rundt 290 km.
Veien er identisk med den nordlige delstrekningen av asiatisk hovedvei 62.


== Knutepunkter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Storbritannia under Sommer-OL 1904

Storbritannia under Sommer-OL 1904. Tre sportsutøvere fra Storbritannia, alle menn, deltok i friidrett under Sommer-OL 1904 i St. Louis i Missouri i USA. Storbritannia kom på sjetteplass med en gull- og en sølvmedalje.  


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Thomas Chung An-zu

Thomas Chung An-zu (født 7. august 1952 i Yunlin i Taiwan) er katolsk biskop av Kiayi på Taiwan. Han ble presteviet 1981, og utnevnt til hjelpebiskop i Taiwan i 2006. Han ble bispeviet 30. desember samme år. Den 24. januar 2008 ble han utnevnt til biskop av Kiayi.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Erkebiskop Thomas Tien-Ken-Sin (1890-1967) *1939
Biskop Paul Ch’eng Shih-kuang (1915-2012) *1960
Biskop Joseph Cheng Tsai-fa (1932-2022) *1991
Biskop Thomas Chung An-zu (1952-) *2006 


== Referanser ==