jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
From the Cradle to Enslave

From the Cradle to Enslave er en EP av det britiske metal-bandet Cradle of Filth. Det kan endog ses på som en singel, ettersom den bare inneholde to nye spor; tittelsporet og b-siden «Of Dark Blood and Fucking». Resten av platen er støttet opp med to coverversjoner, en nyinnspilling av et spor fra Dusk... and Her Embrace og en danse-remix.
From the Cradle to Enslave var den første singelen fra Cradle of Filth, med en medfølgende video. Videoen ble regissert av Alex Chandon, som også laget den Filth-relaterte filmen Cradle of Fear. Den inneholdt eksplisitte bilder av nakenhet og blodighet og ble utgitt i to versjoner, redigert og uredigert. Begge versjonene finnes på DVD-en PanDaemonAeon. Dette var den første offisielle Cradle-utgivelsen som fikk en «råd til foreldre» (Parental Advisory)-advarsel. 
Denne EP-en er ikke særlig populær blant Cradle of Filths fans, men tittelsporet er et av bandets mest kjente låter og er fortsatt praktisk talt fast inventar på spillelistene på konsertene deres. Dani Filth viste imidlertid sin antipati mot sangen i et intervju i Kerrang! nr. 1130: «Vi må spille den på hver eneste konsert... Jeg skulle likt å viske den ut, så jeg slapp å spille den igjen. Etter en stund vil du bare spille noe annet. Det er noe med hook'en som bare sender frysninger av skrekk nedover ryggraden min.»


== Sporliste ==
«From the Cradle to Enslave» – 6:37
«Of Dark Blood and Fucking» – 6:02
«Death Comes Ripping» (Misfits-cover) – 1:57
«Sleepless» (Anathema-cover) – 4:19
«Perverts Church (From the Cradle to Deprave)» (Remix av «From the Cradle to Enslave», kun på den Europeiske utgaven) – 4:58
«Funeral in Carpathia (Be Quick or Be Dead-versjon)» – 8:08Den amerikanske utgaven har «Dawn of Eternity» (Massacre-cover) i stedet for «Perverts Church».


== Musikere ==
Dani Filth – Vokal
Robin Eaglestone – Bass
Stuart Anstis – Gitar
Gian Pyres – Gitar
Les Smith – Keyboards
Nicholas Barker – Trommer (på spor 6)
Was Sarginson – Trommer (på sporene 1, 3 og 4)
Adrian Erlandsson – Trommer (på spor 2)
Sarah Jezebel Deva – Vokal


== Eksterne lenker ==
(en) From the Cradle to Enslave på Discogs 
(en) From the Cradle to Enslave på MusicBrainz 
(en) From the Cradle to Enslave på Encyclopaedia Metallum 
(en) From the Cradle to Enslave på AllMusic
Limegrønt

Limegrønt er en farge mellom grønn og gul. For å lage limegrønt blander man vanligvis 75 % gult med 25 % grønt.
Midian (album)

Midian er det fjerde fullengde-albumet av det britiske metal-bandet Cradle of Filth, utgitt på halloween i 2000. Det ble da sett på som det mest kommersielle og tilgjengelige albumet deres til da. Det er et konseptalbum inspirert av Clive Barkers roman Cabal og hans etterfølgende filmversjon Nightbreed, og Doug Bradley - som hadde en mindre rolle i filmen, men som er bedre kjent som Pinhead fra Barkers Hellraiser og dens oppfølgere - bidrar som forteller på enkelte spor. Selv om keyboards fortsatt er fremtredende så er Midian mere gitar-orientert enn forgjengerne. Coverbildet ble laget av JK Potter.
I Bibelen er midianittene en arabisk stamme som nedstammer fra Abraham, og Midian er hvor Moses befant seg i sitt førtiårige eksil fra Egypt. Midianittene i Bibelen tar sitt navn fra Midian, en sønn av Abraham og en av hans konkubiner. I dag befinner området som var Midian, seg i deler av det vestre Saudi-Arabia, det sørlige Jordan, det sørlige Israel og Sinaihalvøya. Folket i Midian nevnes også utførlig i Koranen, hvor navnet på arabisk er Madyan. Midian er i Cabal og Nightbreed en bortgjemt by hvor monstere kan skjule seg for menneskeheten.
Sangen «Cthulhu Dawn» påkaller vesenet fra horror-forfatteren H. P. Lovecrafts Cthulhu-mythos. Mange andre heavy metal-band – som for eksempel Metallica, Morbid Angel og Bal-Sagoth – har benyttet seg av navnet Cthulhu.
Åpningslinjen på «Lord Abortion» («care for a little necrophilia, hm?») er et sitat fra Terry Gilliams film Brazil (i filmen sagt av Kim Greist, men her fremført av Toni King, Dani Filth's kone).
Tittelen på sangen «Amor E Morte» er portugisisk for «kjærlighet og død».«Her Ghost in the Fog» ga opphav til både en video, regissert av Alex Chandon (som fikk tung rotasjon på MTV2 og andre rock-kanaler), og en oppfølger i «Swansong for a Raven» på albumet Nymphetamine.


== Sporliste ==
«At the Gates of Midian» – 2:21
«Cthulhu Dawn» – 4:17
«Saffron's Curse» – 6:32
«Death Magick for Adepts» – 5:53
«Lord Abortion» – 6:51
«Amor E Morte» – 6:44
«Creatures that Kissed in Cold Mirrors» – 3:00
«Her Ghost in the Fog» – 6:24
«Satanic Mantra» – 0:51
«Tearing the Veil from Grace» – 8:13
«Tortured Soul Asylum» – 7:46
«For Those Who Died» – 6:16 (Sabbat-cover med Martin Walkyier som gjestevokalist) (Bonusspor på den japanske utgaven)All musikk av Cradle of Filth, alle tekster av Dani Filth, unntatt «For Those Who Died»


== Musikere ==
Dani Filth – Vokal
Gian Pyres – Gitar
Robin Graves – Bass
Martin Powell – Keyboards
Paul Allender – Gitar
Adrian Erlandsson – Trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Midian på Discogs 
(en) Midian på MusicBrainz 
(en) Midian på Encyclopaedia Metallum 
(en) Midian på AllMusic
Gattsjina

Gattsjina (russisk: Га́тчина, finsk: Hatsina, polsk: Gatczyna) er en by i Leningrad oblast, Russland, ca. 45 km sør for St. Petersburg ved veien som leder til Pskov. Byen har 88 420 innbyggere (2002).  Stedet er en del av Verdensarvlisten som heter «St. Petersburg og relaterte grupper av monumenter».


== Historiske navn ==
Den var tidligere kjent i tur og orden som Khottsjino, Gattsjina (til 4. februar 1923), Trotsk (til 2. august 1929), og Krasnogvardejsk (til 39. januar 1944).


== Tidlig historie ==
Khottsjino (det eldste navn for Gattsjina) ble først dokumentert i 1499 som en landsby av Velikij Novgorod eller Stornovgorod i Russland. I løpet av en rekke kriger på 1600-tallet ble byen først gitt til Livland (et historisk område som i dag er delt mellom Estland og Latvia), deretter til Sverige før det igjen ble en del av Russland i løpet av den store nordiske krig. På denne tiden var Gattsjina en sørlig grannelag til Russlands nye hovedstad, St. Petersburg.
I 1708 ga tsar Peter den store Gattsjina til sin søster Natalia Aleksejevna, og da hun døde grunnla han et keiserlig hospital og apotek her. I 1765 kjøpte Katarina den store Gattsjina med dets omegn med tyve landsbyer som hun deretter skjenket til hennes favoritt, general og greve Orlov. Mellom 1766 og 1788 bygde greven et melankolsk slott på 600 rom og anla en omfattende engelsk landskapspark på over 700 hektar med et tilstøtende dyrehage og en gård for hester. En triumfbue ble reist, formgitt av Gattsjinas arkitekt, Antonio Rinaldi, i årene 1777–1782, for å danne en monumental inngang.
Gattsjinapalasset ble utvidet flere ganger av ulike keiserlige eiere. Rokokkointeriøret ble formgitt av Rinaldi og Vincenzo Brenna og utført av italienske stukkaturarbeidere og russiske håndverkere. Interiøret ble fremhevet med parkettgulv, malte vegger og karakteristiske italiensk møbler.Gattsjina betjenes av den baltiske jernbane.


== Vennskapsbyer ==
 Eskilstuna, Sverige
 Esbo, Finland
 Ettlingen, Tyskland
 Coatbridge, Skottland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Gatchina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Га́тчина – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Abracadaver

Abracadaver er et plateselskap dannet av det britiske metal-bandet Cradle of Filth i 2001. Til nå har alle utgivelsene til Abracadaver vært fra Cradle of Filth.


== Utgivelseshistorie ==
Bitter Suites to Succubi – Cradle of Filth (2001)
Live Bait for the Dead – Cradle of Filth (2002)
Heavy, Left-Handed and Candid – Cradle of Filth (2002)
Damnation and a Day – Cradle of Filth (2003, via Sony)
Nymphetamine – Cradle of Filth (2004, via Roadrunner)
Thornography – Cradle of Filth (2006, via Roadrunner)
Terskelfjord

En terskelfjord er en fjordarm med trangt eller grunt innløp fra sjøen og dermed begrenset utskiftning av vann. Terskelen er vanligvis laget av en endemorene fra isbreen som gravde ut fjordarmen.
Flere lengre fjorder har et antall terskler, med relativt dype partier imellom.
På grunn av lite utskifting av vann har terskelfjorder lavt oksygeninnhold på dypet. Ved varme temperaturer kan dette føre til oksygenmangel og fiskedød, som i Mariager Fjord i Danmark.


== Se også ==
Poll
Terskel (geologi)


== Referanser ==
Sveavägen

Sveavägen er en gate i bydelene Vasastaden og Norrmalm i Stockholm. Navnet ble offisielt etter navnerevisjonen 1885.
Gata begynner ved Sergels torg og går nordover forbi Sveaplan og slutter ved Norrtull.


== Historie ==
Gata har hatt mange ulike navn, lengder og bredder. Det eldste kjente navnet Roslagsgatan fra midten på 1600-tallet, men det ble senere byttet ut med Badstugatan. Navnet ble enda mer kjent som Stora Badstugatan. Lilla Badstugatan lå vest for Stora Badstugatan mellom  Rådmansgatan og Markvardsgatan, men den forsvant da Sveavägen ble bygd ut.
Krutbrännargatan er ett annet navn som av og til forekommer på 1600- og 1700-tallet.
Kong Gustav III hadde visjoner om en stor og bred gate fra Stockholms slott helt til Brunnsviken, for visuelt å slutte i Haga slott.
Fram til begynnelsen av 1900-tallet gikk Odengatan på en bro, kalt Sveabron, over Sveavägen. Broen finnes fremdeles under dagens kryss.
Bysten av Karl Staaf, som i dag står i parken ved spissen av Regeringsgatan/Birger Jarlsgatan, sto før i en liten allé på Sveavägen i høyde med Kammakargatan. Den ble flyttet i forbindelse med byggingen av tunnelbanen.
Lenge ville byens samferdselspolitikere forlenge Sveavägen sørover til Strömmen. Etter en lang og hard debatt ble en til slutt enige om å i stedet la Sveavägen slutte nord for Brunkebergstorg ved et helt nytt torg som ble til Sergels torg. Fortsettelsen av veien mot Strömmen kom til ved byggingen av Klaratunneln som har en gren fra Sveavägen. Sør for Hötorget er hele gata modernisert.
Langs gata finnes manga storbanker som for eksempel Nordea og SEB. Socialdemokraternas hovedkontor ligger i Sveavägen 68.
Det finnes mange restauranter langs gata, blant annet kinarestauranter og restauranter med preg fra Orienten og Mongolia.
På Sveavägen finner en også Handelshögskolan og Stockholms stadsbibliotek. Man kan også se Adolf Fredriks kyrka på Sveavägens vestre side.
Tunnelbanestasjonene Hötorget og Rådmansgatan har oppganger mot Sveavägen.


== Hendelser ==

28. februar 1986 ble den svenske statsminister Olof Palme skutt i (daværende) kryss Sveavägen/Tunnelgatan. I dag finnes et minnesmerke ved plassen der han ble skutt. Tunnelgatan vest for Sveavägen fikk nytt navn etter drapet og heter i dag Olof Palmes gata.


== Eksterne lenker ==
Fotogalleri med informasjon
FC Vaslui

FC Vaslui er en rumensk fotballklubb i Vaslui. 


== Managere ==


== Spillere med flest opptredener for FC Vaslui ==


== Toppscorere for FC Vaslui ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) FC Vaslui – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Supporterside
Elodina

Elodina  er en slekt av sommerfugler i gruppen hvitvinger.  De lever i Australia og helt sørøst i Asia.


== Utseende ==
Middelsstore, hvite sommerfugler. Oversiden er hvit med svarte vingespisser på forvingene.


== Levevis ==
Larvene lever på planter i kapersfamilien (Capparidaceae).


== Utbredelse ==
Slekten finnes i det østlige og nordlige Australia, Ny-Caledonia, Ny-Guinea og på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==
Slektskapsforholdene mellom hvitvingenes delgrupper og slekter kan være avklart i ulik grad.  Derfor kan endringer skje. 

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie hvitvinger (Pieridae)
delgruppe Pierinae
delgruppe / stamme Pierini
slekt Elodina  C. & R. Felder, 1865
Elodina padusa (Hewitson, 1853)
Elodina parthia (Hewitson, 1853)
Elodina walkeri Butler, 1898
Elodina angulipennis (Lucas, 1852)
Elodina queenslandica De Baar & Hancock, 1993
Elodina tongura Tindale, 1923
Elodina claudia De Baar & Hancock, 1993
Elodina perdita Miskin, 1889
Elodina egnatia Godart
Elodina andropis Butler, 1876
Elodina anticyra (Fruhstorfer, 1910)
Elodina argypheus Grose-Smith, 1890
Elodina biaka Joicey & Noakes, 1915
Elodina dispar Röber, 1887
Elodina effeminata (Fruhstorfer, 1910)
Elodina hypatia C. & R. Felder, 1865
Elodina invisiblis Fruhstorfer
Elodina namatia Fruhstorfer
Elodina primularis Butler
Elodina pseudanops Butler
Elodina signata Wallace, 1867
Elodina sota Eliot, 1956
Elodina therasia C. & R. Felder, 1865
Elodina umbratica Grose-Smith
Elodina aruensis Joicey & Talbot, 1922
Elodina denita Joicey & Talbot, 1916
Elodina leefmansi Kalis, 1933
Elodina pura Grose-Smith, 1895
Elodina velleda Felder


== Kilder ==
Elodina på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Elodina i Encyclopedia of Life 
(en) Elodina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Elodina hos NCBI 
(en) Kategori:Elodina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Elodina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Elodina  – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Sharkys elite

Sharkys elite (originaltittel: Sharky's Machine) er en amerikansk actionthriller fra 1981 regissert av Burt Reynolds (også hovedrolle). Filmen handler om en tøff storby-purk som blir degradert til sedelighetsavdelingen. Der bygger han opp en elitegruppe bestående av annenrangs politifolk. Sentrale biroller spilles av Vittorio Gassman, Brian Keith, Charles Durning, Earl Holliman, Bernie Casey, Henry Silva, Darryl Hickman, Richard Libertini, Rachel Ward og Joseph Mascolo. Manus er basert på ei bok fra 1978 skrevet av William Diehl.


== Handling ==
Tom Sharkey er en tøff narkotikapurk i Atlanta. Han er kjent for å gå hardhendt til verks overfor kriminelle, men dette faller ikke i like god jord hos alle i etaten. Etter å ha skutt ned en narkolanger i en buss, blir han sparket nedover i etaten og havner hos sedelighetsavdelingen. Han nekter å gi opp og starter med å bygge opp en elitegruppe av "andreklasses" politifolk med siktemål å få has på en mafiaboss kalt «The Ace».


== Om filmen ==
Sharkys elite innbrakte $35,6 millioner i USA og havnet på 17-plass over de mest innbringende kinofilmene i USA i 1981.Filmen ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 86 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2 av 4.


== I rollene ==
Burt Reynolds ....  Sgt. Tom Sharky
Rachel Ward ....  Dominoe
Vittorio Gassman ....  Victor
Brian Keith ....  Papa
Charles Durning ....  Friscoe
Earl Holliman ....  Hotchkins
Bernie Casey ....  Arch
Henry Silva ....  Billy Score
Richard Libertini ....  Nosh
Darryl Hickman ....  Smiley
Joseph Mascolo ....  Joe Tipps
Carol Locatell ....  Mabel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sharkys elite på Internet Movie Database 
(no) Sharkys elite hos Filmfront 
(sv) Sharkys elite i Svensk Filmdatabas 
(da) Sharkys elite i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sharkys elite på Allociné 
(nl) Sharkys elite på MovieMeter 
(en) Sharkys elite på AllMovie 
(en) Sharkys elite på Turner Classic Movies 
(en) Sharkys elite på Rotten Tomatoes 
(en) Sharkys elite på Metacritic
Mittelland

Mittelland, på tysk også Schweizer Mittelland («Det sveitsiske mellomlandet») er det lavestliggende landskapet i Sveits. Det består av flatere partier samt en del åser, slik at høyden over havet i hovedsak ligger mellom 400 og 600 m. Det utgjør et av de tre hovedlandskapene i Sveits og ligger mellom de to andre; De sveitsiske Alpene i sør og Jurafjellene i nord. I tillegg er det avgrenset av de to innsjøene Genèvesjøen i vest og Bodensjøen i øst.
Mittelland utgjør bare 30 % av arealet i Sveits, men har mer enn 2/3 av befolkningen, altså rundt 5 millioner mennesker. Dette betyr at Mittelland er tett befolket, med ca. 380 innbyggere per km².
Landskapet omfatter alle sveitsiske byer med mer enn 50 000 innbyggere med unntak av Basel og Lugano, hvorav de viktigste er Zürich, Genève, Bern og Lausanne.


== Eksterne lenker ==
(de)EDA Präsenz Schweiz – PRS – Mittelland
Laskerprisen

Albert Lasker Medical Research Awards er en pris som har vært tildelt årlig siden 1946 til nålevende personer som har gitt betydelige bidrag til medisinsk forskning. Prisen er administrert av Lasker Foundation som ble grunnlagt av Albert Lasker og hans kone Mary Woodward Lasker, som senere ble en innflytelsesrik medisinsk forskningsaktivist. Prisene blir noen ganger omtalt som «America's Nobels». James W. Fordyce er fungerende president i Lasker Foundation.
De fire hovedprisene:

Albert Lasker Award for Basic Medical Research
Albert Lasker Award for Clinical Medical Research
Mary Woodard Lasker Award for Public Service (inntil 2010 Albert Lasker Public Service Award)
Albert Lasker Special Achievement Award (1994–)


== Eksterne lenker ==
The Lasker Foundation – Hjemmeside
Eheim

EHEIM GmbH & Co. KG er et tysk selskap som produserer akvarieutstyr. De produserer forskjellige typer pumper og filtre med tilhørende filtermedia. De lager også fôrautomater, slamklokker og annet tilbehør. 
Moderne vannkjøling av datamaskiner har åpnet et nytt marked for pålitelige, små og stillegående vannpumper for kontinuerlig drift, og Eheims pumper er ettertraktet også i dette markedet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eheim (company) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bitter Suites to Succubi

Bitter Suites to Succubi er en EP fra Cradle of Filth, utgitt for å fylle hullet mellom Midian og Damnation and a Day, mens bandet forhandlet om skifte av plateselskap fra Music For Nations til Sony. Det har bare seks nye spor (to av dem er instrumentalspor), men fylles opp til album-lengde med tre omarbeidede sanger fra The Principle of Evil Made Flesh og en coverversjon. Det var bandets første utgivelse på deres eget plateselskap, Abracadaver. Det har også nøyaktig samme bandmedlemmer som på foregående album, noe som er uvanlig for gruppen.
«Dinner at Deviant's Palace» er egentlig «Fader vår» spilt baklengs.


== Sporliste ==
«Sin Deep My Wicked Angel» – 2:23
«All Hope in Eclipse» – 6:39
«Born in a Burial Gown» – 4:46
«Summer Dying Fast» – 5:21
«No Time to Cry» (Sisters of Mercy-cover) – 3:22
«The Principle of Evil Made Flesh» – 4:49
«Suicide and Other Comforts» – 6:57
«Dinner at Deviant's Palace» – 2:59
«The Black Goddess Rises II» – 7:22
«Scorched Earth Erotica» – 4:56


== Musikere ==
Dani Filth – Vokal
Paul Allender – Gitar
Robin Eaglestone – Bass
Martin Powell – Keyboards
Gian Pyres – Gitar
Adrian Erlandsson – Trommer
Jareteigen

Jareteigen er et sted nord i Tønsberg kommune i Vestfold. På Jareteigen ligger Tønsberg Montessoriskole og barnehage, en liten montessoriskole som før var barneskole i tidligere Sem kommune. Skolebygningen ble reist i 1937 med et tilbygg i 1958. Den gamle Jareteigen skole ble bygd i 1862, mens Jareteigen småskole ble innkjøpt i 1918. Dagens Montesorriskole ligger ved «Hortensveien», riksvei 19, som går på raet(geologi) mellom byene Tønsberg og Horten. Stedet skolen ligger på, kalles også Skibrekk. Jareteigen ligger i et jordbruksområde mellom tettstedet Barkåker der Vestfoldbanen tidligere hadde stasjon, og badebyen Åsgårdstrand. Jareteigen har navn etter en av bondegårdene i området, som allerede omkring 1600 var delt i to gårder, nordre og søndre Jareteigen.


== Eksterne lenker ==
Jareteigen Montesorriskole
Zoombart kart og luftfoto over gården Jareteigen
Oppslagsordet «Jareteigen» i bygdeboka for Sem og Slagen
Johs. Rian

Johannes Rian (født 17. mai 1891 i Overhalla, død 10. desember 1981 i Oslo), kjent som Johs. Rian, var en norsk maler.
Johs Rian studerte ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i 1927 og ved Statens kunstakademi under Axel Revold fra 1928 til 1930. Han foretok siden flere studiereiser i blant annet Sør-Europa. Han hadde en rekke separatutstillinger og er representert i blant annet Nasjonalgalleriet og Museet for Samtidskunst i Oslo, Bergen Billedgalleri, Riksgalleriet, Statens Museum for Kunst i København og Nasjonalmuséet i Stockholm.
Johs. Rian ble tidlig påvirka av franske kunstnere som Cézanne og Matisse, og bildene hans inneholder oftest forenkla figurer og flatekomposisjoner i kraftige farger. På 1960- og 70-tallet malte Johs. Rian mest nonfigurativ kunst.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verk av Johs Rian på nasjonalmuseet.no
Johs. Rian i Norsk biografisk leksikon
Bildeeksempler og CV hos Galleri Haaken
Haaken A. Christensen om Johs. Rian 2001
Johs Rian på Samtidskunstmuseet 2002 Arkivert 11. juni 2007 hos Wayback Machine.
78violet

Aly & AJ (også kort kjent som 78violet) er en tenårings-popduo med søstrene Alyson Renae «Aly» Michalka og Amanda Joy «AJ» Michalka. De er født i Torrance i California, men har tilbrakt en del av barndommen i Seattle i Washington. De er begge skuespillere, sangskrivere og gitarister.
De signerte en platekontrakt med Disneys plateselskap Hollywood Records i 2004. De slapp debutalbumet Into the Rush 16. august 2005. Albumet debuterte på nummer trettiseks i USA, solgte over 24 000 eksemplarer den første uka, og det fikk senere platina av RIAA. Into the Rush ga dem «Contemporary Inspirerende Artists of the Year»-nominasjonen i 2006, og American Music Awards. Deres andre studioalbum Insomniatic debuterte som nummer femten i USA, solgte over 39 000 eksemplarer den første uka på Billboard 200, dette er deres høyeste debut til dags dato.
Duoen endret navn i juli 2009 fra Aly og AJ til 78violet.Duoen har sagt at når de er ferdige å filme sine egne filmer, planlegger de å komme tilbake til arbeidet med deres tredje studioalbum for en utgivelse i 2009. 30. september annonserte 78violet deres tredje studioalbum 78violet, og de presenterte den nye utgivelsesdatoen, som er tidlig i 2010. 
Deres største hit, «Potential Break Up Song», kom på 9.-plass over 2007s beste sanger i bladet Time.
Den ble platina av RIAA, og det ble solgt i over 1 000 000 eksemplarer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Aly & AJ – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 78violet på Apple Music 
(en) 78violet på Discogs 
(en) 78violet på MusicBrainz 
(en) 78violet på Spotify 
(en) 78violet på Spotify 
(en) 78violet på Songkick 
(en) 78violet på Last.fm 
(en) 78violet på Genius — sangtekster 
(en) 78violet på AllMusic 
78violet på Twitter 
78violet på Facebook 
78violet på Instagram 
78violet på YouTube 
78violet på Myspace 
78violet på TikTok 
Offisiell MySpace