jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fylkesvei 5898

Fylkesveg 5898 er en kort forbindelsesvei mellom europavei 39 og Ørsta/Volda lufthamn, Hovden. Veien er 322 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv50.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ørsta
Europavei 39 Torvmyrane
Endepunkt  Ørsta/Volda lufthamn, Hovden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5898
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Mezjgorje

Mezjgorje (russisk: Межгорье) er en lukket by i Basjkortostan i Russland. Innbyggertallet var på 17 464 i 2006 (estimat).
Byen ligger i det sørlige Ural nær fjellet Jamantau (russisk: Ямантау), omkring 200 km sørøst for republikkens hovedstad Ufa, ved elva Malyj Inser (i Kamas nedslagsfelt) vest for Beloretsk.
Mezjgorje er administrativt direkte underlagt republikken og er en av Russlands «lukkede byer». Byen består av to bosetninger («bydeler») som ligger 23 kilometer fra hverandre: Tatly (russisk: Татлы) og Solnetsjnyj (russisk: Солнечный), tidligere Kuzjelga (russisk: Кузъелга).


== Historie ==
Byen ble grunnlagt rundt 1979 og deretter kalt ved kodenavnene Ufa-105 eller Beloretsk-16. Byen fikk bystatus i 1995, under navnet Mezjgorje (direkte oversatt: mellom fjellene).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mezhgorye (Bashkortostan) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Igarka

Igarka (russisk: Ига́рка) er en lukket by i Krasnojarsk kraj i Russland. Byen ligger 163 km nord for polarsirkelen. Den er også en havneby ved elva Jenisej, og ligger 673 km fra elvemunningen. Innbyggertall: 8 627 (folketelling 2002), 18 820 (folketelling 1989). Byen betjenes av Igarka lufthavn, som ligger på andre siden av elva, noe som gjør tilgjengeligheten vanskelig når elva er delvis tint. Om vinteren kan man kjøre over, om sommeren er det båtforbindelse, men i mellomsesongene kan kryssing være vanskelig. 
Igarka ble grunnlagt i 1929 som en havn for eksport av sagbrukprodukter og tømmer. Byen fikk bystatus i 1931.  Fra 1949 til 1953 ble det gjennom Salekhard–Igarkabanen gjort et mislykket forsøk på å knytte Igarka til det russiske jernbanenettet ved Salekhard. Tusenvis av Gulag-fanger omkom under arbeidet.
Byens hovedattraksjon er et merkelig permafrost-museum som har vunnet pan-europeiske premier.Igarka er en lukket by, etter at det i 2001 ble innført reiserestriksjoner for utlendinger og for russiske borgere som ikke er bosatt i byen.


== Referanser ==
Brigitte McMahon

Brigitte McMahon Huber (født 25. mars 1967 i Baar, Sveits) er en tidligere idrettsutøver fra Sveits som konkurrerte i triathlon.
Hun vant gullmedalje i OL i 2000 Sydney.
I juni 2005 testet McMahon positivt på EPO, og ble utestengt i to år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Brigitte McMahon – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Brigitte McMahon – Olympedia 
(en) Brigitte McMahon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Brigitte McMahon – ITU 
(en) Brigitte McMahon – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (triatlon)
Talnakh

Talnakh (russisk: Талнах) er en del av byen Norilsk i Krasnojarsk kraj i Russland. Talnakh var tidligere en egen by, men ble i 2005 slått sammen med Norilsk. Den ligger rundt 25 kilometer nord for Norilsk, ved foten av Putoranfjellene på Tajmyrhalvøya. Antall innbyggere var 62 849 ved en folketelling i 1989 og 58 654 i 2002. 
Byen er hjemsted for gruvene som forsyner produksjonen av nikkel og andre metaller i Norilsks metallurgiske industri. Mineralet talnakhitt er oppkalt etter Talnakh.
Fra 2001 ble det innført reiserestriksjoner for utlendinger og russere som ikke var bosatt i området, og Talnakh var dermed en såkalt lukket by. Restriksjonene gjelder også etter sammenslåingen i 2005, da også Norilsk er en lukket by.


== Innbyggertall ==


== Referanser ==
Irreemplazable

Irreemplazable er en spansk/engelsk-språklig EP av R&B-sangerinnen Beyoncé Knowles. Den ble lansert i USA 28. august 2007. På samme tid ble en kombinert CD og DVD lansert på Wal-Mart. DVD-en inneholder blant annet en bak kulissene-dokumentar kalt «La Evolucion Latina de Beyoncé» («The Latin Evolution of Beyoncé») samt musikkvideoen til Beyoncés «Get Me Bodied» (Timbaland-remiks med Voltio).


== Sporliste ==


=== EP ===
«Amor Gitano»  (med  Alejandro Fernández) – 3:48
«Oye» (Spansk versjon av «Listen») – 3:41
«Irreemplazable» (Spansk versjon av «Irreplaceable») – 3:48
«Bello Embustero» (Spansk versjon av «Beautiful Liar») – 3:20
«Beautiful Liar» (Remiks med Shakira) – 3:01
«Beautiful Liar» (Spansk/engelsk versjon med Sasha a.k.a. Beyoncé) – 3:21
«Irreemplazable» (Norteña remiks) – 3:51
«Get Me Bodied» (Timbaland-remiks med Voltio) – 6:14


=== DVD ===
Behind the Scenes Footage
«Beyoncé en Español»
«La Evolución Latina de Beyoncé» (Beyoncé's Latin Evolution)
Musikkvideo
«Get Me Bodied» (Timbaland-remiks) med Voltio


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irreemplazable på Discogs 
(en) Irreemplazable på MusicBrainz 
(en) Irreemplazable på AllMusic
Kajerkan

Kajerkan (russisk: Кайерка́н) er en del av byen Norilsk i Krasnojarsk kraj i Russland. 
Kajerkan var 1982–2005 en egen by under jurisdiksjon av Norilsk, som ligger rundt 20 km unna, men ble i 2005 slått sammen med den større byen. Den ligger i den sørligste delen av Tajmyrhalvøya, 20 km vest for Norilsk. Innbyggertall: 27 116 (folketelling 2002), 27 881 (folketelling 1989).
Bosetningen Kajerkan ble opprettet i 1943 i forbindelse med kullgruver i området. Den fikk status som bymessig bosetning i 1957, og bystatus i 1982.
Fra 2001 ble det innført reiserestriksjoner for utlendinger og russere som ikke var bosatt i området, og Talnakh ble dermed en såkalt lukket by. Restriksjonene gjelder også etter sammenslåingen i 2005, da også Norilsk er en lukket by.


== Referanser ==
Sandnes klarinettkor

Sandnes Klarinettkor ble startet av Halvor Lunde i 1986 som en forlengelse av hans ensembleprosjekter. Lunde har vært korets musikalske leder og inspirator i over tjue år. De aller fleste elevene har vært eller er hans elever. 
Sandnes musikk- og kulturskole er korets base. Gjennom de siste tjue årene har koret utviklet seg til å bli et respektert ensemble og ett av de største av sitt slag i Europa. 
Basis i Lundes arbeid gjennom mange år er at de yngste klarinettistene skal være i en trygg atmosfære. Selve fundamentet i Lundes metodikk er at alle barna blir respektert for den de er uansett hvilket nivå de til enhver tid innehar. Dette resulterer også i at når elevene blir eldre, utøver de den samme trygghetsforståelse overfor de yngste i klarinettkoret. 
Klarinettkorets ambisjon er å utvide repertoaret og samarbeide med anerkjente komponister og solister. Resultatet er en rekke nye bestillingsverk, arrangementer og turnévirksomhet, som igjen har vært med på å øke spennvidden i klarinettkorets repertoar og aktivitet. 
Klarinettkoret har årlig et større konsertprosjekt, og koret har kun tre til fire samlinger i året. Gjennom årenes har det samarbeidet med en rekke anerkjente solister på forskjellige instrumenter. I 2002 hadde klarinettkoret en konsertreise til Kristiansand og Oslo, hvor blant annet NRK gjorde opptak av konserten i Kulturkirken Jakob. 
Klarinettkoret har vært heldig å kunne dra veksler på viktige samarbeidspartnere, deriblant instrumentfabrikken Buffet Crampon, Total, Gaz de France, Sandnes kommune og Ivar Skei musikkhandel. 
Windyvision ble spilt inn og utgitt høsten 2006. Cyrille Mercadier og Laurent Ben Slimane er solister på denne CD-innspillingen. 


== Eksterne lenker ==
Sandnes Klarinettkors offisielle hjemmeside Arkivert 1. august 2010 hos Wayback Machine.
Altaj kraj

Altaj kraj (russisk Алта́йский край, Altajskij kraj) er et territorium (kraj) i Russland og et av de 85 føderasjonssubjektene i Den russiske føderasjon. Hovedstaden er Barnaul, arealet er 169 100 km² og innbyggertallet er 2 607 426 (2002).
Altaj kraj må ikke forveksles med den tilgrensende republikken Altaj, et annet føderalt område i Russland, men som har status som en av landets tolv delrepublikker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Altai Krai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Krasnojarsk kraj

Krasnojarsk kraj (russisk Красноя́рский край, Krasnojarskij kraj) er et territorium (kraj) i Russland og et av de 85 føderasjonssubjektene i Den russiske føderasjon. Hovedstaden er Krasnojarsk, arealet er 2 339 700 km² og innbyggertallet er 2 966 042 (2002).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Krasnoyarsk Krai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stavropol kraj

Stavropol kraj (russisk Ставропо́льский край, Stavropolskij kraj) er et territorium (kraj) i Russland og et av de 85 føderasjonssubjektene i Den russiske føderasjon. Hovedstaden er Stavropol, arealet er 66 500 km² og innbyggertallet er 2 735 139 (2002).
Andre større byer i krajen er Pjatigorsk (russisk: Пятигорск) med 145.836 (2017) innbyggere, Kislovodsk (russisk: Кисловодск) med 128.779 (2020) innbyggere og Nevinnomyssk (russisk: Невинномысск), som har 116.751 (2020) innbyggere.
Stavropol kraj ligger i det kuperte forland til Kaukasus. Den nordlige del af regionen utgjør Manytsj-lavlandet. Regionen grenser opp til flere av de mindre, men og til tider urolige, kaukasusrepublikker, noe som har medført periodevis væpnet inntrengen og adskillige terrorangrep, bemerkelsesværdigt var blant annet terrorangrepet i Budyonnovsk i 1995 (140+ døde) og selvmordsangrepet mot et tog i 2003 (46+ døde).
Økonomien er basert på landbruk (korn, solsikker, dyrehold), industri (matvareforedling, elektronikk, maskindeler) og turisme. Turisme er viktig i og med at regionen har en rekke spa-centre oppført i forbindelse med mineralkilder. Det best kjente av dem heter Kislovodsk. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Stavropol Krai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lov og orden

'Lov og orden er et gammelt uttrykk, men det kan her mere spesifikt vise til:

TV-serien Lov og orden
TV-serien Lov og orden: New York
Det polske Lov og rettferdighetspartiet
Klassisk indisk musikk

Klassisk indisk musikk har sine røtter i meditasjonsmusikk og blir omtalt allerede i de eldste hinduistiske skrifter. 
Av klassiske musikkverker kan nevnes Natyashastra fra en gang mellom 200-tallet f.Kr. og 200-tallet e.Kr., som la grunnlaget for indisk musikk, dans og drama, og Brihaddeshi fra om lag 700-tallet, det eldste verket som definerer ragaer.De forskjellige meloditypene (ragaer) sies å påvirke forskjellige deler av kroppen og sinnet. Klassisk indisk musikk har et av de mest komplekse og komplette musikksystemer i verden. Lik vestlig klassisk musikk blir oktaven delt i tolv halvnoter og syv basale noter, men i klassisk indisk musikk er ikke notene temperert slik de er i vestlig klassisk musikk. Klassisk indisk musikk er monofonisk av natur og består melodisk av en raga, og rytmisk på en tala.


=== Inndelinger ===
Klassisk indisk musikk kan inndeles i:

nordindisk klassisk musikk (hindustanimusikk)
raga som musikkspråk
dhrupad - sang- og instrumentalstil
dhamar - sangstil
holi - sangstil
kheyal - sang- og instrumentalstil
thumri - sang- og instrumentalstil
thapa
sørindisk klassisk musikk (karnatisk musikk)
kriti - sangstil
bhajan - religiøs sangstil


== Kilder ==
«Classical Music», The Oxford Encyclopaedia of the Music of India oxfordreference.com
«Brihaddeśi», The Oxford Encyclopaedia of the Music of India, oxfordreference.com
Koprofili

Koprofili, fra gresk κόπρος, kópros («ekskrement»)  og φιλία, filía  («fasinasjon»), også kalt scat på amerikansk, er en parafili som innebærer seksuell interesse for avføring.
Saliromani  er en parafili der det oppstår seksuell opphisselse av kroppssekreter som spytt, urin og avføring.
Urolagnia er seksuell interesse for urin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Coprophilia; a clinical study. PMID 14389628
Skatologi

Skatologi er innen medisin og biologi studiet av ekskrementer. Skatologiske studier kan avsløre en lang rekke informasjon om et individ, blant annet hva individet har spist, generell helse, og eventuelle sykdommer og parasitter.
I England på slutten av 1800-tallet kunne begrepet også benyttes om uanstendig litteratur. I samme tidsrom ga ordbøker forklaringen vitenskapen om fossile avføringer.


== Etymologi ==
Begrepet er sammensatt av skato-, fra det greske σκῶρ, skōr (genitiv σκατός, skatos) som betyr «møkk, avføring, skitt, lort»; avledet fra indoeuropeiske *sker-, «ekskrement», og -logi. Koprologi stammer fra det greske κόπρος med lignende betydning.


== Psykologi ==
I psykologi er skatologi en besettelse av utskillelse eller ekskrementer, eller studiet av slike besettelser. I seksuell fetisjisme refererer skatologi til koprofili, når et vesen blir seksuelt opphisset av fekal materie, enten det er i bruk av avføring i ulike seksuelle handlinger, ser noen gjøre avføring eller bare ser avføringen. Hele subkulturer innen seksualitet er viet til denne fetisjen.


== Litteratur ==
I litteraturen er «skatologisk» et begrep for å betegne den groteske kroppens litterære (billedlige) uttrykk eller trope. Det brukes til å beskrive verk som særskilt refererer til ekskresjon eller ekskrementer, samt til toaletthumor. Velkjent for sine skatologiske troper er den senmiddelalderske fiktive figuren Till Eulenspiegel og besittelsen av avføring. Et annet vanlig eksempel er John Drydens Mac Flecknoe, et dikt som bruker omfattende skatologiske bilder for å latterliggjøre Drydens samtidige Thomas Shadwell. Dens åpningslinjer, 1 og 2:

All humane things are subject to decay,
And, when Fate summons, Monarchs must obey:Tysk litteratur er spesielt rik på skatologiske tekster og referanser, inkludert bøker som Josef Feinhals’ (Collofino) Non Olet («Det stinker ikke») fra 1939. En sak som har provosert uvanlig mye kommentarer i den akademiske litteraturen er Mozarts skatologiske humor som påvist i en del av hans brev og komposisjoner.Peter J. Smith, i hans gjennomgang av engelsk litteraturs representasjoner av skatologi fra middelalderen til 1700-tallet, bemerker to holdninger til skatologi. En av disse framhever det lystige og det karnevalske. Dette finnes hos Geoffrey Chaucer og William Shakespeare. Den andre holdningen er selvavsky og misantropi. Dette finnes i verkene til jarlen av Rochester og Jonathan Swift.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bakhtin, Mikhail (1984): Rabelais and His World, Indiana University Press
Lewin, Ralph (1999): Merde: Excursions in Scientific, Cultural and Socio-historical Coprology. Random House. ISBN 0-375-50198-3.
Gubar, Susan (vinter 1977): «The Female Monster in Augustan Satire», Signs 3.2 : 380–394.
Lee, Jae Num (1971): Swift and Scatological Satire. University of New Mexico Press. ISBN 0-8263-0196-7.
Henderson, Jeffrey (1991): The Maculate Muse: Obscene Language in Attic Comedy. Oxford University Press. ISBN 0-19-506685-5.
Christopher Judge

Douglas Christopher Judge (født 13. oktober 1964 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller. Han er mest kjent for rollen som Kratos fra God of War (2018) og God of War Ragnarök


== Eksterne lenker ==
(en) Christopher Judge på Internet Movie Database 
(sv) Christopher Judge i Svensk Filmdatabas 
(fr) Christopher Judge på Allociné 
(en) Christopher Judge på AllMovie 
(en) Christopher Judge hos Rotten Tomatoes 
(en) Christopher Judge hos The Movie Database 
(en) Christopher Judge hos Behind The Voice Actors
Cryptoclidus

Cryptoclidus var en slekt av Svaneøgler (Plesiosauria). Cryptoclidus levde i midten av juratiden og deres fossiler er blant de mest hyppige og kjente blant svaneøglene. Cryptoclidus arter er antatt å ha veid 8 tonn.


== Eksterne lenker ==
(en) Cryptoclidus i Encyclopedia of Life 
(en) Cryptoclidus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cryptoclidus hos Fossilworks 
(en) Kategori:Cryptoclidus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cryptoclidus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cryptoclidus – detaljert informasjon på Wikispecies
Diplocaulus

Diplocaulus var en slekt av leponspondyle amfibier. Diplocaulus levde i permtiden og er mest kjent for lange utvekster på begge sider av kraniet som ga hodet en bumerang fasong, dette utviklet seg muligens som en forsvarsmekanisme, i og med at datidens rovdyr ville ha problemer med å svelge et byttedyr med så stort hode.


== Eksterne lenker ==
(en) Diplocaulus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Diplocaulus hos Fossilworks 
(en) Kategori:Diplocaulus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diplocaulus – detaljert informasjon på Wikispecies
Wehrmacht-Untersuchungsstelle für Verletzungen des Völkerrechts

Wehrmacht-Untersuchungsstelle für Verletzungen des Völkerrechts (WuSt) var en del av rettsavdelingen i Oberkommando der Wehrmacht, den tyske militære overkommandoen under andre verdenskrig. WuSt hadde i oppgave å etterforske fiendtlige staters brudd på folkeretten. Lederen for etaten var juristen Johannes Goldsche, som allerede under første verdenskrig hadde vært nestleder i den prøyssiske arméens tilsvarende etat.
WuSt hadde bl.a. i oppgave å etterforske de sovjetiske massakrene på ukrainerne i Lviv i 1941, den sovjetiske Katyn-massakren, drapene på tyske krigsfanger og britenes senkning av hospitalsskip som «Tübingen» i 1944.
Rundt halvparten av WuSts arkiv er bevart. Den amerikanske juristen og historikeren Alfred de Zayas og andre forsket på materialet fra midten av 1970-tallet, og Zayas utgav senere sin anerkjente bok Die Wehrmacht Untersuchungsstelle für Verletzungen des Völkerrechts (1979), utgitt på engelsk som The Wehrmacht War Crimes Bureau, 1939-1945 (1989).


== Litteratur ==
Alfred de Zayas: Die Wehrmachtuntersuchungsstelle. 7. utgave, München 2001. ISBN 3-548-33080-0
A Terrible Revenge

A Terrible Revenge: The Ethnic Cleansing of the East European Germans, 1944-1950 er en bok av den amerikanske juristen og historikeren Alfred de Zayas som tar for seg den etniske rensningen av tyskere fra Øst-Tyskland og andre deler av Øst-Europa fra 1944. Boken er en introduksjon til den etniske rensningen under andre verdenskrig, og beskriver dens historiske og rettslige aspekter. Den er en mer popularisert versjon av den samme forfatterens monografi Nemesis at Potsdam, og ble opprinnelig skrevet som en fjernsynsdokumentar for Bayerischer Rundfunk.
Zayas beskriver den tyske folkegruppens historie i Sentral- og Øst-Europa fra 1100-tallet og følgene traktatene i Versailles og St. Germain fikk for den tyske minoriteten som ble igjen i det som ble Polen og Tsjekkoslovakia etter første verdenskrig.
Videre beskriver Zayas hvordan Folkeforbundets system for minoritetsvern mislyktes, utbruddet av andre verdenskrig og grusomhetene begått av begge sider under krigen. For rundt 15 millioner mennesker endte krigen med flukt eller fordrivelse under forferdelige forhold.

The tragic experience of the German expellees could have served as a warning to spare other nations the traumata of expulsion from their homelands, heritage, and pride. Alas, for decades the facts of the expulsion of the Germans were systematically ignored by the media and even by professional historians, whose function was and remains to do proper research, to chronicle events and to put them in perspective. No wonder that the ethnic cleansing of the 1990’s in the former Yugoslavia was presented by the media as unprecedented.

Boken bygger på vitnesbyrd med tyske sivile og militære, og en rekke intervjuer med britiske og amerikanske politikere og diplomater som deltok på Potsdamkonferansen, bl.a. general Eisenhowers rådgiver Robert Murphy, Geoffrey Harrison og Denis Allen. Boken beskriver overgrep begått av sovjetiske styrker, polakker, tsjekkere og andre. Den trekker også frem samtidige intellektuelles fordømmelse av den etniske rensningen.


== Litteratur ==
Alfred-Maurice de Zayas (1994): A Terrible Revenge: The Ethnic Cleansing of the East European Germans, 1944-1950. New York: St. Martin's Press, London: Macmillan. ISBN 0-312-12159-8.
Ichthyosaurus

Ichthyosaurus var en gruppe fiskeøgler. Ichthyosaurus levde i juratiden og var mindre enn de fleste av sine slektninger. Flere fossiler har blitt funnet med intakte foster, noe som viser at Ichthyosaurus ikke la egg, men fødte levende unger.


== Eksterne lenker ==
(en) Ichthyosaurus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ichthyosaurus hos Fossilworks 
(en) Kategori:Ichthyosaurus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ichthyosaurus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ahmad Shukeiri

Ahmad Shukeiri (født 1. januar 1908 i Tibnin, død 26. februar 1980 i Amman) (arabisk: أحمد الشقيري, andre transkripsjoner: al-Shuqayri, Shuqeiri, Shukeiry m.fl.) var den første lederen for Palestinas frigjøringsorganisasjon (PLO).Shukeiri blei født i Tibnin i Sør-Libanon, men vokste opp i Acre. Faren, sjeik As'ad Shuqeiri (1860–1940), var medlem av Nashashibi-partiet og blei i 1908 og 1912 valgt inn i det ottomanske parlamentet for Acre.Shukeiri studerte jus i Jerusalem og Beirut. Han hadde på 1930- og 1940-tallet flere politiske verv i Palestina. I 1945 leda han det palestinske propagandakontoret i USA. Fra 1949 var han med i den syriske FN-delegasjonen. Han var assisterende generalsekretær for Den arabiske liga 1951–57 med ansvar for palestinske spørsmål og Saudi-Arabias FN-ambassadør fra 1957. Denne siste posten mista han i august 1963, da han nekta å følge ordrer fra den sausiske regjeringa. I september 1963 blei han utnevnt til palestinernes representant i Den arabiske liga.Det var i egenskap av dette at han i januar 1964 – på det første arabiske toppmøtet – fikk i oppdrag å etablere et grunnlag for at det palestinske folket skulle kunne frigjøre hjemlandet sitt og oppnå sjølråderett.Fra 28. mai til 2. juni 1964 blei det så avholdt en stor konferanse i Øst-Jerusalem med undt 400 deltakere fra Jordan, Syria, Libanon, Gazastripa, Qatar, Kuwait og Irak. Dette var det første møtet i Det palestinske nasjonalrådet av frigjøringsorganisasjoner. Symbolet for konferansen var et Palestina-kart med teksten «Vi vil vende tilbake». I sin tale sa Shukeiri at palestinerne nå etter 16 års elendighet måtte stole på seg sjøl og frigjøre Palestina fra israelerne. Denne konferansen erklærte at PLO var det palestinske folkets offisielle representant. Shukeiri blei utnevnt til organisasjonens første leder. På et møte samme høst blei PLOs væpna fløy, Den palestinske frigjøringshæren (PLA), oppretta.
I forkant av seksdagerskrigen i 1967 benytta Shukeiri svært skarp retorikk mot Israel. Dette blei kritisert også i den arabiske verden, særlig etter det arabiske nederlaget, da en del av hans motstandere gav ham noe av skylda for tapet i krigen. Argumentet var at han hadde bidratt til å skape et bilde av palestinerne som hatefulle mot jødene som folk, noe som gav Israel stor sympati i Vesten. Shukeiri hevda på si side at de mest kontroversielle utsagnene var mistolkinger skapt av et sionistisk propagandaapparat.Shukeiri var leder av PLO til 1967, da han blei avløst av Yahya Hammuda. 


== Referanser ==


== Kilder ==
«Arab Move To Free Palestine: "16 Years Of Misery"» (From Our Correspondent), The Times 30. mai 1964, side 7.
Connell, Dan (2001): Rethinking Revolution: New Strategies for Democracy & Social Justice. The Red Sea Press. ISBN 1-56902-145-7.
Nekrolog over Ahmed Shukeiri, The Times, 27. februar 1980, side 16.
Arieh Avneri (2002): The Claim of Dispossession: Jewish Land-Settlement and the Arabs 1878-1948. London: Transaction Books, side 233.


== Eksterne lenker ==
Ahmad Shukeiris biografi