jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dalhousie

Dalhousie kan bety:

AdelJarlen av Dalhousie, en skotsk adelig tittel opprettet i 1633.
En gren av den skotske klanen Ramsay.PersonerJames Broun-Ramsay, første marki av Dalhousie, generalguvernør i India.BygningerDalhousie Castle, et slott i nærheten av Bonnyrigg i Skottland.
Dalhousieobelisken, et monument i Empress Place i Singapore.StederAustraliaDalhousie Springs, South AustraliaCanadaDalhousie, New Brunswick
Dalhousie, Calgary
Dalhousie, QuébecIndiaDalhousie, India
Dalhousie CantonmentSri LankaDalhousie, Sri LankaInstitusjonerDalhousie University
VM i kunstløp 1912

VM i kunstløp 1912 single for kvinner ble arrangert i Davos i Sveits 27. og 28. januar 1912. Singlekonkurransen for menn ble arrangert i Manchester i Storbritannia 16. og 17. februar og parløpet samme sted 27. februar. 
Fritz Kachler fra Østerrike ble verdensmester i kunstløp for menn og Opika von Méray Horváth fra Ungarn for kvinner. Britiske Phyllis Johnson & James H. Johnson ble verdensmesterne i parløp.


== Medaljer ==


== Resultat ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Par ===
Olympiske rekorder på skøyter

Olympiske rekorder på skøyter er rekorder satt under de olympiske vinterleker, og som er godkjent av Den internasjonale olympiske komité, (IOK) og det internasjonale skøyteforbundet (ISU). Rekordene kan kun settes under olympiske løp, og kan derfor bare settes hvert fjerde år i motsetning til verdensrekorder som kan settes når som helst.


== Olympiske rekorder ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Eksterne lenker ==
(en) Olympic Records (minus lagtempo) på SpeedskatingResults.com
Olympiske rekorder for (en) Champion records Olympic Games Men og (en) Champion records Olympic Games Women på SpeedSkatingStats.com
Josef Rieder

Josef Rieder (født 3. desember 1932 i Lermoos, død 15. juni 2019) var en østerriksk alpinist. Han tok gullmedaljen i slalåm under VM i 1958 i Bad Gastein, og forhindret dermed Toni Sailer i å ta en ny storeslem, to år etter OL i 1956 i Cortina d'Ampezzo.Josef Rieder tente den olympiske flammen under åpningen av OL i 1964 i Innsbruck.


== VM-resultater ==
VM 1958 i Bad Gastein (Østerrike): **Gull i slalåm, sølv i storslalåm og i kombinasjonen.


== Se også ==
Liste over personer som har tent den olympiske ild


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Josef Rieder – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Josef Rieder – Olympedia 
(en) Josef Rieder – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Josef Rieder – FIS (alpint) 
(en) Josef Rieder – ski-db.com
Aligarh muslimske universitet

Aligarh Muslim University  er et statlig universitet i India med campus i Aligarh i delstaten Uttar Pradesh 130 km sørvest for Delhi. 
Det ble opprettet i 1875 som Mohammadan Anglo-Oriental College av den muslimske reformatoren Syed Ahmed Khan. Den senere presidenten i Folkeforbundet, Aga Khan III, bidro til lærestedets utvikling i første halvdel av 1900-tallet. Ingeniørstudier ble startet opp på 1930-tallet.
Det tilbys mer enn 280 kurs til studenter av alle religioner og kaster. De 12 fakultetene er:

Faculty of Agricultural Sciences
Faculty of Arts
Faculty of Commerce
Faculty of Engineering & Technology
Faculty of Law
Faculty of Life Sciences
Faculty of Management Studies & Research
Faculty of Medicine
Faculty of Science
Faculty of Theology
Faculty of Unani Medicine
Faculty of Social ScienceVed universitetet var det ca. 30 000 studenter og 2 000 vitenskapelig ansatte i 2005. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Aligarh Muslim University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Louis McLane

Louis McLane (født 28. mai 1786 i Smyrna i Delaware, død 7. oktober 1857 i Baltimore i Maryland) var en amerikansk advokat og diplomat samt føderalistisk og senere demokratisk politiker, kjent som landets landets 10. finansminister i perioden mellom 8. august 1831 til 29. mai 1833 og som landets 12. utenriksminister i perioden mellom 29. mai 1833 til 30. juni 1834, med begge embeter under president Andrew Jackson.


== Biografi ==
McLane sluttet seg til United States Navy i 1798 og tjenestegjorde i ett år på USS Philadelphia før han i 1799 begynte å studere ved Newark College, som senere ble til University of Delaware. Han innledet sin karriere som advokat i Wilmington i 1807, og giftet seg i 1812 med Catherine Mary Milligan. I samme periode var han også frivillig med i den britisk-amerikanske krig hvor han tjenestegjorde i Wilmington Artillery Company. I perioden fra 1817 til 1827 var han medlem av representantenes hus og i perioden mellom 1827 til 1829 var han medlem av USAs senat fra Delaware. McLane innledet sin politiske karriere i føderalistpartiet, men ble senere en del av Det demokratiske partiet.
Da Andrew Jackson ble valgt til USAs president i 1829 ble McLane utnevnt som USAs minister til Storbritannia med kontor i London. Hans arbeidsoppgaver som minister var å gi tilbakemelding på hvordan Jacksons utenrikspolitikk skilte seg ut fra forgjengeren John Quincy Adams' politikk, og åpne handelsforbindelser med Britisk Vestindia. I 1831 ble McLane kalt tilbake til USA og utnevnt til landets neste finansminister, et embete han hadde til 1833 da han ble utnevnt til utenriksminister. McLane omorganiserte utenriksdepartementet til en form som varte i flere tiår frem til Ulysses S. Grants utenriksminister Hamilton Fish reorganiserte departementet.
Etter at McLane forlot Jacksons regjering ble han president i selskapene Morris Canal & Banking Company i New York og Baltimore and Ohio Railroad. McLane tjenestegjorde igjen som USAs minister i London i perioden 1845 til 1846, hvor han deltok i forhandlinger som ledet til Oregonavtalen for å fastslå grensedisputten mellom USA og Storbritannia. Louis McLane døde den 7. oktober 1857 i Baltimore hvor han bodde sine siste år. Hans sønn Robert Milligan McLane ble senere guvernør i Maryland.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Martin, Roger A. (2003). Delawareans in Congress. Middletown, DE: Roger A. Martin. ISBN 0-924117-26-5. 
Munroe, John A. (1973). Louis McLane: Federalist and Jacksonian. New Brunswick, New Jersey: Rutgers University. ISBN 0-8135-0757-X. 


== Eksterne lenker ==
(en) Louis McLane – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Louis McLane – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Louis McLane hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Louis McLane hos American National Biography 
(en) USTreas.gov – Louis McLane (1831–1833) – Biografien til McLane hos U.S. Department of the Treasury.
(en) Millercenter.org – Louis McLane (1831–1833) – Biografien til McLane hos Miller Center of Public Affairs.
Jamia Millia Islamia

Jamia Millia Islamia  (norsk: Det nasjonale muslimske universitet) er et statlig, nasjonalt universit i India med campus i New Delhi i delstaten Delhi, India. Det ble opprettet i 1920 av den muslimske teologen Maulana Mehmud Hasan, med støtte fra Indias senere første president, Zakir Husain.
Bevegelsen bak universitetet deltok i en muslimsk motstand mot britisk styre, men da Mahatma Gandhi oppfordret til boikott av læresteder under britisk styre, brøt en gruppe akademikere ved Aligarh muslimske universitet ut og dannet det uregistrerte og ikke-akkrediterte Jamia Millia Islamia i Aligarh. Det flyttet til Delhi i 1925, under ledelse av Zakir Hussain. 
Fakultetene ved lærestedet er:

Faculty of Engineering and Technology
Faculty of Education (1938: Teachers Training College)
Faculty of Humanities and Languages
Faculty of Law
Faculty of Natural Sciences
Faculty of Social Sciences
Faculty of Architecture and Ekistics
Centre for Interdisciplinary Research in Basic Sciences (CIRBAS)I 1988 ble dette lærestedet et såkalt Central university. Ved universitetet var det 10 400 studenter og 614 vitenskapelig ansatte i 2005. Studiene gis opp til mastergradsnivå.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jamia Millia Islamia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pondicherry-universitetet

Pondicherry University  er et statlig universitetssystem i India med campus i Pondicherry (Puducherry) i delstaten av samme navn i India. Det ble opprettet i 1985 og er sentraluniversitet for Pondicherry, Lakkadivene, og Andamanene og Nikobarene.
Ved universitetet var det 1 600 studenter immatrikulert og 27 000 under fjernundervisning, samt ytterligere 25 000 ved de 56 underlagte høyskolene under dette universitetet. Det også 359 vitenskapelig ansatte i 2005. Studiene gis opp til mastergradsnivå.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pondicherry University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sentrale landbruksuniversitet

Central Agricultural University  er et statlig universitet i India med campus like ved byen Imphal i delstaten Manipur i det nordøstre India. Det ble opprettet i 1992 og er sentraluniversitet for landbruks- og skogbruksfag i India.
Det er sju colleger ved universitetet:
College of Veterinary Sciences & Animal Husbandry – Selesih, Aizawl, Mizoram  
College of Agriculture – Imphal, Manipur 
College of Fisheries – Lambuchera, Tripura 
College of Horticulture & Forestry – Pashigat, Arunachal Pradesh 
College of Agricultural Engineering & Post Harvest Technology – Sikkim 
College of Home Science – Tura, Meghalaya 
College of Post-Graduate Studies – Barapani, Meghalaya
Ved universitetet var om lag 40 vitenskapelig ansatte i 2008. Studiene gis opp til mastergradsnivå (Cand. Agril).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
College of Veterinary Sciences & Animal Husbandry – offisiell hjemmeside
Mirja Unge

Mirja Unge (født 1973 i Stockholm) er en svensk forfatter.
Unge debuterte 1998 med romanen Det var ur munnarna orden kom. Var är alla? er et manuskript til et stykke som Riksteatern spilte på sin turné i Sverige i 2005.


== Bibliografi ==
Brorsan är mätt 2007 (novellsamling)
Motsols 2005
Var är alla? 2005 (manus)
Järnnätter 2000
Det var ur munnarna orden kom 1998


== Priser og utmerkelser ==
Aniara-prisen – 2019
Doblougprisen – 2016
Aftonbladets litteraturpris – 2007
Tidningen VIs litteraturpris – 2005
Katapultpriset – 1999


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bokförlagets presentation
Mats Kolmisoppi

Mats Kolmisoppi (født 19. mars 1976 i Uddevalla) er en svensk forfatter. Han debuterte i 2001 med novellesamlingen Jag menar nu og fikk Aftonbladets litteraturpris i 2005. Han er broren til Peter Sunde.
Kolmisoppi har undervist på skrivekurs ved Nordiska folkhögskolan, Bona folkhögskola og Skurups folkhögskola.


== Bibliografi ==
2008 – Bryssel
2005 – Ryttlarna
2001 – Jag menar nu


== Priser og nominasjoner ==
2006 – Fikk stipend fra Albert Bonniers Stipendiefond
2005 – Aftonbladets litteraturpris
2001 – Nominert til Borås Tidnings debutantpris


== Eksterne lenker ==
Aftonbladet: Mats Kolmisoppi får Aftonbladets litteraturpris
Norstedts Förlag - Kolmisoppi, Mats
Dagens Nyheter: Den motvillige författaren
Anna Hallberg

Anna Hallberg (født 1975 i Härnösand, Sverige) er en svensk forfatter og litteraturkritiker.


== Bibliografi ==
På era platser 2004
Friktion 2001


== Priser og utmerkelser ==
Aftonbladets litteraturpris 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forlagets presentasjon
Lars Mikael Raattamaa

Lars Mikael Raattamaa (født 1964 i Rosersberg, Sverige) er en svensk forfatter med slektsbakgrunn fra Tornedalen. 
Raattamaa bor i Årsta, Stockholm og er utdannet som arkitekt. Debuterte som forfatter i 1989 med boken Ur krakars gäld


== Bibliografi ==
Svensk dikt 2006
Politiskt våld 2003
Helgonlegenderna: väv 2000
Ingenting annat (materia) 1996
Glädjens krig i allt och i allt det ljusa 1993
Ur krakars gäld 1989


== Priser og utmerkelser ==


== Eksterne lenker ==
Modernista
Lotta Lotass

Lotta Lotass (født 24. februar 1964 i Borsheden i Dalarna) er en svensk forfatter, kulturskribent og litteraturviter. Hun har doktorgrad i litteraturvitenskap, og disputerte ved Göteborgs universitet i 2002 med en avhandling om Stig Dagerman. 
Lotta Lotass ble i 2009 valgt til medlem av Svenska Akademien, og tok sete på stol nr. 1 i desember 2009. Hun ble medlem av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg samme år.


== Bibliografi ==
Den röda himlen 2008
Dalén 2008
Arkipelag. Hörspel 2007
Den vita jorden 2007
Min röst skall nu komma från en annan plats i rummet 2006
Samlarna 2005
skymning:gryning 2005
Tredje flykthastigheten 2004
Band II Från Gabbro till Löväng 2002
Friheten meddelad. Studier i Stig Dagermans författarskap (doktoravhandling, 2002)
Aerodynamiska tal 2001
Kallkällan 2000


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==


== Nominasjoner ==
Nominert til Nordisk råds litteraturpris 2006 for romanen skymning:gryning.
Nominert til Augustprisen 2005 for romanen skymning:gryning.
Nominert til Augustprisen 2004 for romanen Tredje flykthastigheten.
Nominert til Augustprisen 2002 for romanen Band II Från Gabbro till Löväng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bonniers presentasjon
Marginals presentasjon
Kleophradesmaleren

«Kleophradesmaleren» er det navn som er gitt til en navnløs antikk vasemaler fra Athen som var virksom en gang mellom 505 f.Kr. og 475 f.Kr., og hans arbeid er betraktet som blant det fineste innenfor rødfigurstilen.Betegnelsen, i mangelen av navn, ble gitt til ham i 1910 av klassisisten John Beazley som identifiserte arbeidene til denne kunstneren på en kopp fra keramikeren Kleophrades, nå i Paris. Ingen av vasemalerens verker er signert, men en tid trodde man at hans navn var Epiktetos da en signert pelike ved Berlin Antikenmuseen ble tilskrevet ham. Denne vasen har to inskripsjoner som sier «Epiktetos gjorde meg», og ettersom det var en samtidig vasemaler ved dette navnet med et klart annen stil som var kjent for å ha arbeidet i Athen ble Kleophradesmaleren en periode referert til som «Epiktetos II» i akademisk litteratur. I 1981 kunne John Boardman slå fast at signaturen på vasen var en moderne forfalskning, og Kleophradesmaleren vendte tilbake til anonymiteten.
I tillegg til 113 beholdere i rødfigurstilen, har Beazley også tilskrevet ham 21 svartfigurvaser. Siden da har ytterligere 22 rødfigurvaser blitt tilskrevet ham, både av Beazley og andre forskere, men noen av disse er fortsatt diskutable. De fleste av Kleophradesmalerens verker er store beholdere, pyxis og amfora, men han malte også på en rekke ulike typer keramikk. Hans tidligste verker minner sterk om Euthymides, en av pionerene i rødfigurstilen, i en slik grad at det er opplagt at han må ha vært denne malerens elev.
Kleophradesmalerens stil er priset såvel for sin håndverksmessige kvalitet, som for dens spreke, robuste og velproporsjonerte figurer som han avbildet. Hans innflytelse har blitt sett i verkene til «Støvelmaleren» og «Troilosmaleren». I tilfelle av den sistnevnte har de to kunstnerne dekorert vaser som øyensynlig er produsert fra samme keramikkverksted på grovt sett samme tid, noe som kan bety at de begge arbeidet i det samme verkstedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kleophrades Painter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Beazley Archive, University of Oxford - The Kleophrades Painter
Artcyclopedia – The Kleophrades Painter
The Getty Museum - Biography of the Kleophrades Painter
Berlinmaleren

«Berlinmaleren» (aktiv ca. 490-tallet f.Kr. – ca. 460-tallet f.Kr.) er det navn som er gitt til en attisk vasemaler som er ansett som en rival til «Kleophradesmaleren» blant de mest talentfulle greske vasemalere tidlig på 400-tallet f.Kr..
Berlinmaleren ble navngitt av John Beazley ved en større amfora i Antikensammlung Berlin i mangelen av annet navn.Berlinmaleren begynte å arbeide i senarkaisk stil og bidro til å utvikle den klassiske stilen av attiske rødfigurvaser. Han produserte en rekke av [Panethenisk amfora|panathenske amforaer]. Hans malte figurer er vanligvis isolerte og parstilte uten rammeverker mot en glasert svart bakgrunn, så integrert i formene at deres fortrinnliggjorte kropper på keramikken er antatt å ha blitt produsert i hans verksted. Over en lang karriere trente Berlinmaleren en rekke yngre vasemalere, blant annet sannsynligvis også «Akhilleusmaleren». Mange av hans verdsatte arbeider ble bevart som gravgjenstander hos aristokratiet i nekropolis i Magna Graecia (sørlige Italia), spesielt i Vulci, Nola og Locri.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Robertson, Martin: The Art of Vase-Painting in Classical Athens. Cambridge: Cambridge University Press, 1994. ISBN 9780521338813 (ISBN10: 0521338816).
Clark, Andrew J.; Elston, Maya; & Hart, Mary Louise: Understanding Greek Vases: A Guide to Terms, Styles, and Techniques. Getty Museum Publications, 2002.
Kurtz, Donna Carol (red.): The Berlin Painter: Drawings by Sir John Beazley. Oxford Monographs on Classical Archaeology, 1983.


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin Painter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artcyclopedia – Berlin Painter
The Berlin Painter: Archaeology of the Corpus Nåværende og tidligere beliggenheter av vaser som er tilskrevet Berlinmaleren.
Perseus Project: «Thirty-three Vases whose Painter is 'Berlin Painter'»
Antikenmuseum, Basel: Lidded Amphora
Altes Museum, Berlin: Amphora attributed to the Berlin Painter Arkivert 11. oktober 2006 hos Wayback Machine.
Veisalting

Veisalting er bruk av salt som strøs på veier; grusveier saltes for å dempe støv mens asfalterte veier saltes for å holde dem fri for snø og is for å få bedre framkommelighet og bedre trafikksikkerhet.
Det vanligste veisaltet er natriumklorid (vanlig koksalt). Kalsiumklorid og magnesiumklorid (MgCl2) brukes også, spesielt i kaldt vær, da natriumklorid ikke er så virkningsfull ved temperaturer under -7 °C. Magnesiumklorid har også tradisjonelt vært brukt til salting av grusveier.Vegsalting er kontroversielt, da salt både kan ha en negativ effekt på naturen og fører til korrosjon (rust) på kjøretøyer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sluttrapport for etatsprogrammet Salt SMART Arkivert 19. januar 2014 hos Wayback Machine. vegvesen.no
Anders Petersen

Anders Otto Petersen  (født 16. desember 1899, død 28. april 1966) var en dansk bokser som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Petersen vant en olympisk sølvmedalje i boksing under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass fluevekt, i finalen tapte han til Frankie Genaro fra USA. Det var 16 boksere fra ni nasjoner som stilte i den letteste vektklassen som ble avviklet i perioden 21. til 24. august 1920.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Sølv i boksing, fluevekt  Danmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Petersen – Olympics.com 
(en) Anders Petersen – Olympic.org 
(en) Anders Petersen – Olympedia 
(en) Anders Petersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anders Petersen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Anders Petersen – BoxRec
Anders Pedersen

Anders Pedersen er navnet til flere personer:

Anders Pedersen (seiler) (1992–), norsk seiler
Anders Petersen (1899–1966), dansk bokser
Anders Petersen (skytter) (1876–1968), dansk skytter
Anders Pedersen Bær (1826–1882), deltaker i Kautokeino-opprøret
William Cuthbertson

William Cuthbertson (født 7. mars 1902, død 1963)  var en britisk bokser som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Cuthbertson vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på trdje plass fluevekt, i semifinalen tapte han til danske Anders Petersen som siden tapte finalen til Frankie Genaro fra USA. Det var 16 boksere fra ni nasjoner som stilte i den letteste vektklassen som ble avviklet i perioden 21. til 24. august 1920.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i boksing, fluevekt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Cuthbertson – Olympedia 
(en) William Cuthbertson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Cuthbertson – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) William Cuthbertson – BoxRec
Bazooka

Andre betydninger: Bazooka (musikkinstrument)
Bazooka er kallenavnet på det første i en lang serie bærbare, rekylfrie panservernrakettkastere. Opphavsperson var den amerikanske obersten Leslie Skinner, som ved Aberdeen Proving Ground i 1942, sørget for en så vellykket demonstrasjon at våpenet straks ble satt i produksjon. Med en hulladningsgranat med diameter på 2,36 tommer, hadde våpenet forholdsvis god gjennomslagskraft på kort hold (opptil 200 m), og ble første gang anvendt i felttoget i Nord-Afrika under annen verdenskrig. Det var et av de viktigste antipanservernvåpnene som ble brukt av Den amerikanske hæren under krigen.
Under andre verdenskrig lagde tyskerne en kopi med større sprenglegeme (kaliber 88 mm) og kalte det Raketenpanzerbüchse «Panzerschreck». Dette førte til at også USA videreutviklet våpenet til en versjon med 88 mm kaliber.Rakettkasteren var i tjeneste under koreakrigen, der det forholdsvis lille, rakettdrevne prosjektilet på 4 kg viste seg utilstrekkelig mot nordkoreanernes T34-tanks.Bazookaens etterfølger ble etter annen verdenskrig kjent i Norge under betegnelsen panservernrakettkaster, som ble forkortet til PVRK. Som 88 mm-utgave, var den i bruk i den norske hæren fram til 84 mm rekylfri kanon ble tatt i bruk midt på 1970-tallet.Våpenet ble kalt «bazooka» fordi det liknet en hjemmelaget trombone som den amerikanske radiokomikeren Robin "Bob" Burns (f. 1890) benyttet.


== Varianter ==


=== M1 «Bazooka» ===
Introdusert 14. juni 1942 av Capt. L.A. Skinner.
Bruker M6-rakett
Kan penetrere 10 cm panser


=== M1A1 «Bazooka» ===
Forbedret elektrisk system
Enklere design
Bruker M6A1-rakett
Uten grep foran


=== M9 «Bazooka» ===
Optisk sikte
Forsterket utskytningsrør
Metalloppbygning
Bruker M6A3-rakett
Kan penetrere 12.5 cm panser
Supplerte M1A1 i 1944.


=== M9A1 «Bazooka» ===
Delbar for enklere transport
Batteritenning erstattet av avtrekker


=== M20 «Super Bazooka» ===
Større sprenglegeme (89 mm)
Kan penetrere 20 cm panser
Utvidet rekkevidde til 150 meter
Satt i tjeneste under Koreakrigen


=== M20B1 «Super Bazooka» ===
Lettvektsversjon av aluminium
Brukt i tillegg til M20


=== M20A1/A1B1 «Super Bazooka» ===
Oppdatert forbedret versjon av M20 og M20B1
Satt i produksjon i 1952


=== M25 «Three Shot Bazooka» ===
Eksperimentell modell på tripod med magasin, ca. 1955


== Brukere ==
 Canada
 Frankrike
 Paraguay
 Portugal
 Storbritannia
 USA


== Se også ==
Rakettdrevet granat
Rekylfri kanon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bazooka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bazooka – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tregjøkhumle

Tregjøkhumle er en av humlene som lever som snylter (gjøkhumle).


== Utbredelse ==
Tregjøkhumle finnes i større deler av Europa. Den finnes ikke på Island, i Storbritannia og Hellas, men finnes både i den europeiske og asiatiske delen av Russland. Den er også observert i Kina, Sør-Korea og Japan. I Sverige er den ganske vanlig i hele landet. Den finnes også i Norge.


== Utseende ==
Tregjøkhumle er middels stor, svart med bred, gul krage rundt bystseksjonen og et bredt hvitt bånd rundt bakkroppsspissen. Hunnen mangler hår på det nest siste segmentet av bakkroppen. Hannen har i stedet de to siste segmentene av bakkroppen mørke, i rødbrun fargetone. Hannen har også to gule flekker på hver side av bakkroppens forreste segment. Hannens farger varierer mye og ligner på en stor skoggjøkhumle.


== Etymologi ==
Det latinske navnet Psithyrus [norvegicus] kommer fra det greske adjektivet ψιθυρός (psitʰyrós), «hviskende; raslende».Bombus er på sin side et latinsk substantiv og betyr «brumming, summing i dyp tone».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Løken, Astrid. 1985. Humler, tabeller til norske arter (nøkkel for å bestemme arter). Norsk entomologisk forening. (Norske Insekttabeller; 9). 39 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) Tregjøkhumle i Encyclopedia of Life 
(en) Tregjøkhumle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tregjøkhumle hos Artsdatabanken 
(sv) Tregjøkhumle hos Dyntaxa 
(en) Tregjøkhumle hos Fauna Europaea 
(en) Tregjøkhumle hos ITIS 
(en) Tregjøkhumle hos NCBI 
(en) Kategori:Bombus norvegicus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bombus norvegicus – detaljert informasjon på Wikispecies