jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Friedrichshof-kollektivet

Friedrichshof-kollektivet, eller «Aktionsanalytische Organisation», var en venstreradikal  kollektivbevegelse med hovedsete i Friedrichshof i Østerrike og  avdelinger over hele Europa. Organisasjonen   ble grunnlagt i Wien i 1972  av en krets  rundt kunstneren Otto Muehl og ble oppløst i 1990.  
På det  meste bodde over 200 mennesker i senteret  i Friedrichshof og flere hundre andre i tilknyttede kollektiver først og fremst i tysktalende land. Et AA-kollektiv eksisterte kortvarig i Asker utenfor Oslo. Kollektivene ble i stor grad finansiert gjennom salg av dongeriklær i egne  utsalg og gjennom brukerbetaling på kurs i bevegelsens filosofi og praksis. 
AAOs ideologi omfattet skarp sivilisasjonskritikk med økologiske elementer, men vendte seg mot sekstiåtternes svermeri for autoritær kommunisme. Kollektivet praktiserte fri seksualitet innad og anså det monogame parforholdet som et hinder for individets selvrealisering. Man praktiserte en kollektivistisk barneoppdragelse der barna ikke skulle ha noe spesielt forhold til sine biologiske foreldre.
AAO forutsatte at individets frigjøring måtte omfatte gjenopplevelse  av traumer fra fødsel og oppvekst gjennom såkalt "Selbstdarstellung". Organisasjonens psykologiske teorier  var i stor  grad basert  på tankene til Wilhelm Reich og Arthur Janov. 
Otto Muehl var den ubestridte og sterkt autoritære lederen. Han ble i 1991 dømt til en lengre fengselsstraff for sexovergrep mot mindreårige, maktmisbruk og narkotikaforbrytelser. Otto Muehl tilstod de fleste forholdene, og har senere uttalt til Bayerischer Rundfunk at en rekke medlemmer av Friedrichshof-kollektivet deltok i seksuelt misbruk. Enkelte tidligere medlemmer har beskrevet kollektivet  som et fengsel, og gruppen blir også beskrevet som en «psychosekt».Et av de norske medlemmene  av kollektivet var Wencke Mühleisen.


== Litteratur ==
FRIEDRICHSHOF from the happening to the commune.
Wencke Mühleisen: Kanskje det ennå finnes en åpen plass i verden.  (Gyldenal Norsk Forlag, 2015 


== Referanser ==
Otto Muehl

Otto Muehl (født 16. juni 1925 i Grodnau (Mariasdorf) i Burgenland, død 26. mai 2013 i Portugal) var en østerriksk kunstner som er mest kjent som grunnlegger av og ubestridt leder for det autoritære Friedrichshof-kollektivet. I 1991 ble han dømt til syv års fengsel for seksuelt misbruk av mindreårige, maktmisbruk og narkotikaforbrytelser. Han uttalte siden at en rekke medlemmer av Friedrichshof-kollektivet deltok i seksuelle overgrep. Han ble løslatt i 1997 og flyttet deretter til Portugal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otto Muehl på Internet Movie Database 
(sv) Otto Muehl i Svensk Filmdatabas 
(fr) Otto Muehl på Allociné 
(en) Otto Muehl på AllMovie 
(en) Otto Muehl på Discogs 
(en) Otto Muehl på MusicBrainz
Radioimmunoterapi

Radioimmunoterapi (RIT) er en relativt ny behandlingsform. Ved å bruke antistoffer mot et spesielt antigen kan radioaktiv stråling gis spesifikt til celler man vil drepe. Dette kan f.eks. være kreftceller eller bakterier.


== Referanser ==
Larry James

George Lawrence «Larry» James (født 6. november 1947 i Mount Pleasant i New York i USA, død 6. november 2008 i Galloway Township i New Jersey) var en amerikansk friidrettsutøver og -trener.
James vant sølv på 400m under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Han var også med på USAs gullag som vant 4x400m stafett under samme OL.


== OL-medaljer ==
 1968  Mexico by - Gull i friidrett, 4 x 400 m stafett, menn  USA
 1968  Mexico by - Sølv i friidrett, 400 meter, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Larry James – Olympedia 
(en) Larry James – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Larry James – World Athletics 
(en) Larry James – National Track & Field Hall of Fame 
MSN.FOX Sports.com 6. november 2008 kunngjøring av Larry James' bortgang.
Heaven (sang)

«Heaven» er en sang av den kanadiske sangeren Bryan Adams.
Den er en av de best kjente sangene til Bryan Adams, utgitt i 1984 på musikkalbumet Reckless, også utgitt som egen single. «Heaven» toppet den amerikanske US Billboard Hot 100 singlelista i 1984 og holdte posisjonen i tre uker.
Summer of ’69

«Summer of '69» er en av de mest kjente sangene til Bryan Adams utgitt i 1984 som en singel til hans album Reckless. «Summer of '69» ble en hit da den ble utgitt og er husket som en av de beste sangene fra 80-tallet.
Petar Tale

Petar Tale (eg. Petar Pavicevic, født 15. august 1947 i Montenegro) er bildende kunstner, bosatt i Norge fra 1977. Tales arbeider består av tegninger, akvareller og malerier. Motivene er figurative - landskap, personer - og abstrakte. Han har atelier i Lillestrøm og har drevet Lillestrøm kunstmuseum - Tale Art Museum i over 25 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tale Art Museum
Run to You

«Run to You» er en av de best kjente sangene til Bryan Adams utgitt i 1984 som en singel til hans album Reckless. «Heaven» toppet den amerikanske singel lista Mainstream Rock Tracks i 1984 og holdte posisjonen i to uker.
Somebody

«Somebody» er en av de best kjente sangene til Bryan Adams utgitt i 1984 som en singel til hans album Reckless. «Somebody» toppet den amerikanske singel lista Mainstream Rock Tracks i 1984 og holdte posisjonen i en uke.
Muck (Skottland)

Muck (skotsk gælisk: Eilean nam Muc) er en øyer i Indre Hebridene på vestkysten av Skottland. Muck er den minste av de fire større øyene i øygruppa Small Isles, med et areal på 5,59 km². Øya ligger sørvest for Eigg, nordvest for halvøya Ardnamurchan og nordøst for Coll. Det høyeste punktet på øya er Beinn Airein sørvest på øya, 137 meter over havet.
Ved folketellingen i 2011 var det registrert 27 fastboende på øya. De aller fleste av disse bodde i havna Port Mòr sørøst på øya. Det er også et bebodd gård ved Gallanach nord på øya. Muck har daglig fergeforbindelse på Mallaig på fastlandet og de andre bebodde øyene i Small Isles: Eigg, Rùm og Canna/Sanday. I sommersesongen er det også båtforbindelse med Arisaig på fastlandet.
I dag brukes mye av øya til beite for sauer. Beboere bruker ull til å lage tepper og klær. Det er flere fornminner og noen fasiliteter for besøkende. De få innbyggerne betjenes av en enkelt skole, Muck Primary School & Nursery. Øya eies av MacEwen-familien. Muck er kjent for sin store bestand av sel. I farvannene rundt Muck er det mange niser.


== Etymologi ==
Navnet på øya kan stamme fra det gæliske ordet Mouach, som betyr svin. I 1785 tok James Boswell, skotsk forfatter, advokat og Samuel Johnsons biograf, dette for til at navnet på øya betydde Sow's Island, på norsk «Purkeøya». Det er idag antatt å referere til det høye antallet niser rundt øya, et dyr som historisk ble kalt for mereswine. Lairden i Boswells område mislikte dette, særlig ettersom det betydde at han ville bli referert til Muck, noe som også kan bety møkk og gjødsel på engelsk. Han forsøkte deretter å overtale Samuel Johnson og Boswell til at det autentiske navnet var «Isle of Munk» («Munkeøya»).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Boswell, James; Johnson, Samuel; Carruthers, Robert (1852): The journal of a tour to the Hebrides with Samuel Johnson, LL.D. Office of the national illustrated Library.
Haswell-Smith, Hamish (2004): The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7.
Johnson, Samuel (1792): A Journey to the Western Islands of Scotland. Edinburgh: Lawrie & Symington. s. 97.


== Eksterne lenker ==
 Muck (Skottland) hos Wikivoyage
(en) Muck, Scotland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Isle of Muck website
Isle of Muck History
Chrome Division

Chrome Division er et Doomsday Rocke band fra Norge dannet i 2004 av Shagrath fra Dimmu Borgir
Bandet startet som et sideprosjekt av Shagrath (Stian Thoresen). Forøvrig består Chrome Division av Tony White fra Minas Tirith (erstattet Lex Icon i 2005), Ricky Black fra Hot Muffins og Pål Mathiesen fra Susperia (erstattet Eddie Guz sommeren 2009). Musikalsk og stilmessig er dette bandet langt mer rock and roll-preget enn Shagraths hovedband Dimmu Borgir. Det har gitt ut 4 album via tyske Nuclear Blast som har verdensdistribusjon, alle album har nådd 25 000 solgte.


== Medlemmer ==
Shady Blue  –  Vokal
Mr.Damaged  –  Gitar
Shagrath –  Gitar
Tony White  –  Trommer


== Tidligere medlemmer ==
Eddie Guz – Vokal
Ricky Black –  Gitar
Bjørn Luna  –  Bassgitar


== Diskografi ==
Doomsday Rock 'n Roll (2006)
Booze, Broads and Beelzebub (2008)
3rd Round Knockout (2011)
Infernal Rock Eternal (2014)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Chrome Division – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yaciretá-demningen

Yaciretá-demningen eller Jasyretâ-Apipé er en dam og vannkraftstasjon i elva Paraná i det nordlige Argentina, på grensen til Paraguay. Anlegget ble ferdigstilt i 1998, etter 11 års arbeid. 
Reservoaret er på 1 600 km², og dammen har 20 turbiner med installert vannkraftproduksjon på maksimalt 3 200 MW ved full vannmengde. Årsproduksjonen er inntil cirka 19 000 GWh. Noen kilder oppgir 4 050 MW ytelse på kraftverket. Inntil videre er dette et av verdens 15 sterkeste vannkraftverk. Gjennomstrømmingskapasiteten er inntil 95 000 m³/sek., hvorav 1/10 normalt slippes igjennom for kraftproduksjon.
Det har vært protester mot utbyggingen, som ga oversvømmelser som førte til flytting av 30 000–80 000 personer, mens 4 000 berørte familier fikk gjennomslag for en gransking i 2004.


== Se også ==
Esteros del Iberá, verdens nest største våtmarkssystem


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yacyreta Dam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tumen (elv)

Tumen er en 521 km lang elv som renner ved deler av grensa mellom Kina, Nord-Korea og Russland. Elvas kilde er Paektufjellet og elva renner ut i Japanhavet ved den koreansk-russiske grensa.


== Geografi ==
Elva ligger nordøst i Asia. Den øvre delen av elva renner langs grensa mellom Kina og Nord-Korea, mens de siste 17 km av den renner mellom Nord-Korea og Russland før elva munner ut i Japanhavet. Elva skaper mye av den sørlige grensa av Jilin i Mandsjuria og den nordlige grensa til provinsene Nord-Hamgyong og Ryanggang i Nord-Korea. Paektufjellet på grensa mellom Kina og Nord-Korea er kilden til elva, i tillegg til elva Yalu.
Navnet på elva kommer fra det mongolske ordet tümen, som betyr «ti tusen». Elva er kraftig forurenset av fabrikker i Nord-Korea og Kina, men er likevel en stor turistattraksjon i området. I Tumen i Jilin ligger det restauranter langs elva med utsikt til Nord-Korea på andre siden. Det russiske navnet Tumannaja som betyr «tåkete».
Viktige byer langs elva er Hoeryong, Namyang og Onsong i Nord-Korea, Tumen og Nanping i Kina. 
På kinesisk side er elva bygget ut med Songyue-demningen og Helong-demningen i fylket Helong.


== Flyktninger ==
Tumen har i mange år blitt benyttet av flyktninger fra Nord-Korea til Kina. De fleste flyktningene under sultkatastrofen på 1990-tallet i Nord-Korea krysset Tumen. 
Selv om elva er overvåket av militære patruljer fra Nord-Korea, blir den foretrukket fremfor Yalu som er dypere og mye bredere.


== Navneformer ==


== Se også ==
Liste over elver i Korea


== Referanser ==

Kilde: Atlas of Korea, Sung Ji Mun Hwa Co. Ltd, Gyeonggi, 2008 ISBN 978-89-390-0060-5, 93980
Namyang

Namyang (Namyang-rodongjagu) er et «rodongjagu» (arbeiderdistrikt) i fylket Onsong i provinsen Nord-Hamgyong i Nord-Korea. Distriktet ligger ved elva Tumen, og på motsatt side av elva ligger den kinesiske byen Tumen. Antatt folketall inntil 5 km fra byens sentrum er 66 000.
Tumen

Tumen kan vise til:

Tumen (elv) – ei elv som danner grense mellom Folkerepublikken Kina og Nord-Korea
Tumen (Yanbian) – et byfylke i det autonome prefekturet Yanbian i Kina
Schärding

Schärding er en by i Østerrike. Byen ligger ved elven Inn, 318 moh, 16 km sør for Passau. Schärding, som også er egen kommune, har et areal på kun 4,1 km². Den består av følgende bydeler: Allerheiligen, Brunnwies, Kreuzberg, Schärding Innere Stadt og Schärding Vorstadt.
Byen er administrativt sentrum for forvaltningskretsen (Bezirk) Schärding. 
Sammen med distriktene Ried og Braunau danner Schärding landsdelen Innviertel. Innviertel er en av fire landsdelene i distriktet Oberösterreich, de andre er Traunviertel, Hausruckviertel og Mühlviertel.
Odd Geiran

Odd Ragnar Geiran (født 29. november 1943) er en norsk lege og professor i medisin. 
Geiran er dr. med. og har vært tilknyttet Rikshospitalet. Han har vært en ledende skikkelse innen hjertetransplantasjoner i Norge. Geiran utførte, sammen med Tor Frøysaker, Harald Lindberg og Svein Simonsen, i 1983 den første hjertetransplantasjonen i Norden.Kongen utnevnte 5. november 2008 Geiran til kommandør av St. Olavs Orden «for hans innsats for hjerte- og lungetransplanterte».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Odd Geiran i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Odd Geiran i BIBSYS
Privatsykehuset Haugesund

Privatsykehuset Haugesund er et offentlig godkjent sykehus som ble etablert i 1997. Privatsykehuset Haugesund holder til i sentrum av Haugesund.
Det har avdelinger innen ortopedi, urologi,overvektskirurgi, øre nese hals kirurgi ,generell kirurgi, og plastisk kirurgi. Sykehuset har konsesjon på 20 senger og opererer både dagkirurgiske og inneliggende pasienter.Privatsykehuset Haugesund har anbudsavtale med Helse Vest fritt sykehusvalg innen utredning og behandling innen ortopedi og urologi . Operasjon dagkirurgi ortopedi og operasjon godartet forstørret prostata TurP. Avtale med Helfo innen fritt behandlingsvalg av hofte og kne protese og avtale med alle forsikringsselskap som tilbyr helseforsikring / behandlingsforsikring .
Privatsykehuset haugesund er en av 3 partenere som er med i scanhealth scandinavia  (http://www.scan-health.co.uk)


== Eksterne lenker ==
Privatsykehuset Haugesund
Joël Chenal

Joël Chenal (født 10. oktober 1973 i Moûtiers) er en fransk alpinist med storslalåm som spesialdisiplin. Han deltar også i slalåm.
Han oppnådde sin største triumf under OL 2006, der han tok sølv i storslalåm, sju hundredels sekunder bak gullvinneren.
I verdenscupen har Chenal hittil vunnet en konkurranse, storslalåmrennet i Alta Badia 19. desember 1999. I tillegg har han en andreplass (Yongpyong 26. februar 2000) og to tredjeplasser (Kranjska Gora 8. mars 2000 og Sölden 26. oktober 2003).


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joël Chenal – Olympedia 
(en) Joël Chenal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joël Chenal – FIS (alpint) 
(en) Joël Chenal – FIS (langrenn) 
(en) Joël Chenal – ski-db.com
Trostefaret (Oslo)

Trostefaret (1-51, 2-8) er en kort og bratt vei i Vestre Aker (tidl. Vindern) bydel i Oslo. Veien starter i Måltrostveien og ender i Lillevannsveien. 
Veien er som mange andre veier i området oppkalt etter en fugl (vedtatt i 1927).


== Se også ==
Liste over Oslos gater


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Trostefaret». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 445. ISBN 82-573-0815-3. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Tina Maze

Tina Maze (født 2. mai 1983 i Slovenj Gradec) er en slovensk tidligere alpinist. Hun har fire VM-gull og to OL-gull, og hun vant verdenscupen sammenlagt sesongen 2012/13.


== Karriere ==
I januar 1999 debuterte 15-årige Maze i verdenscupen i Maribor. På samme sted oppnådde hun to år senere sin første plassering blant de ti beste. Og under storslalåmrennet i Maribor i januar 2002 kunne hun for første gang stige opp på seierspallen. Mellom oktober 2002 og oktober 2005 vant Maze fem storslalåmrenn i verdenscupen.
Under VM 2003 i St. Moritz ble hun nummer fem i storslalåm, og to år senere, under VM 2005 i Santa Caterina, kom hun på sjetteplass i Super-G og på tiende i kombinasjonsøvelsen.
Etter at hun i 2006 og 2007 oppnådde svake resultater, vant hun 2. februar 2008 i St. Moritz svært overraskende utforrennet fra startnummer 47.
Under OL 2010 i Vancouver var Maze flaggbærer for den slovenske OL-troppen under åpningsseremonien. Hun vant sølv i storslalåm og super-G.
Under VM 2011 i Garmisch-Partenkirchen tok hun sølv i superkombinasjonen, bak Anna Fenninger, og gull i storslalåm.
Under VM 2013 i Schladming ble det gull i super-G og sølv i både superkombinasjon og storslalåm, bak henholdsvis Maria Höfl-Riesch og Tessa Worley.

Maze ble olymisk mester i utfor i OL 2014 i Sotsji. Førsteplassen ble delt med Dominique Gisin, mens Lara Gut kom på tredjeplass. Maze tok også gull i storslalåm.
I VM 2015 vant hun utfor og superkombinasjonen og tok sølv i super-G. Maze kjørte et siste renn på hjemmebane i Maribor 7. januar 2017, og la opp etter det. Etter at hun la opp, ble hun ekspertkommentator for Eurosport.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Enkeltseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tina Maze – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tina Maze – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Tina Maze – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tina Maze – Olympics.com 
(en) Tina Maze – Olympic.org 
(en) Tina Maze – Olympedia 
(en) Tina Maze – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tina Maze – FIS (alpint) 
(en) Tina Maze – ski-db.com
Flannan Isles

Flannan Isles (skotsk gælisk: Na h-Eileanan Flannach hør  er en liten øygruppe i Atlanterhavet, på vestkysten av Skottland. De er også kjent på engelsk som Seven Hunter Islands. Øyene ligger 34 km nordvest for Gallan Head på Lewis og Harris i Hebridene.

Øyene er fordelt i tre grupper av mindre øyer. Lengst vest ligger Eilean a' Ghobha, Roairearn og Bròna Cleit. I øst ligger Eilean Mòr, Eilean Tighe, Hamasgeir, Làmh an Sgeire Mòire, Làmh a' Sgeire Bheag, Dearc na Sgeir og Gealtaire Beag. Sør for Eilean Mòr gruppen ligger Soraigh, Sgeir Toman og Sgeir Righinn. Alle disse holmene er omgitt av mindre navnløse klippeskjær.
På den største øya, Eilean Mòr, ligger et fyr. Siden dette ble automatisert i 1971 har det ikke bodd mennesker på øyene.
Flannan Isles og fyret på Eilean Mòr er kjente som åstedet for en mystisk forsvinning i 1900. Dampskipet Archtor passerte øyene 15. desember, og oppdaget at fyret ikke var tent. Dette ble rapportert, og da en båt med avløsningsmannskap ankom 26. desember fant de fyret tomt. Det var ikke spor av de tre fyrvokterne som hadde vært på øya, og det var tegn til at fyrbygnigen hadde blitt forlatt i all hast. Dette ga opphav til flere spekulasjoner og teorier, blant de mer fantasifulle at fyrvokterne hadde blitt tatt av et sjøuhyre eller bortført av utenlandske spioner. Den offisielle granskningen konkluderte med at de hadde blitt skylt på havet av en stor bølge.


== Referanser ==
Forføreren

Forføreren er en roman av den norske forfatteren Jan Kjærstad, utgitt i 1993. Boken er den første i trilogien om Jonas Wergeland, en moderne norsk helt, og ble fulgt av Erobreren (1996) og Oppdageren (1999).
Romanen begynner med at rikskjendisen og tv-programlederen Jonas Wergeland kommer hjem, og finner sin kone skutt og liggende på stuegulvet. Herfra gir romanen en retrospektiv opprulling av alle deler av hans liv frem til denne situasjonen.
Jonas er fremfor alt opptatt av ikke å være alminnelig. Har oppsøker steder, miljøer og situasjoner som skal hjelpe ham med dette. Av spesielle ting kan nevnes deltakelsen i gruppen Nomade som består av halvstuderte unge mennesker som gjennomfører hyppige nattlige vandringer i Oslos gater, noen ganger også i København med innlagt bokjakt, der de diskuterer vanskelige temaer med stor selvtillit.
Etter å ha studert både arkitektur og astronomi finner han ut etterhvert ut at TV-mediet er hans arena. Det fortelles mye om en serie han lager med tittelen «Å tenke stort» hvor han portretterer kjente nordmenn, blant andre Fridtjof Nansen, Trygve Lie og Knut Hamsun. Han vinkler portrettene på en uvanlig måte ved å trekke frem mindre kjente deler av livene deres og setter det i et spesielt perspektiv. Spesielt Hamsun blir beskrevet som meget sammensatt og annerledes enn de fleste kjenner han.
Et annet tema som går igjen i romanen er forholdet til en kusine som tilsynelatende prøver å ta livet av ham: Puffer han utenfor kaien nær en ferge i fart, stenger ham inne i en frosset snøhule. I voksen alder kommer hun med «drepende» kritikk av TV-serien hans på direkte sending.
Forfatteren har selv karakterisert sin skrivestil som «kombinasjonsestetikk», og gjennom romanen skildres fra ulike innfallsvinkler hovedpersonens liv, det norske samfunnet gjennom etterkrigstida og en rekke tilsynelatende tilfeldige faktiske opplysninger fra ulike fagfelt. Romanen låner trekk fra kriminalromanen, og har en maksimalistisk grunntone. Forfatteren Johan Harstad sier om romanen at den «er en storslått fortelling som på nokså revolusjonerende vis knytter sammen over seksti fortellinger om én og samme mann, på en måte som tvinger leseren til å revurdere sitt forhold til kausalitet»Forføreren ble i en Dagbladet-serie sommeren 2006 kåret til en 
av de 25 beste romanene fra de 
siste 25 år. For den tredje av bøkene i trilogen ble Kjærstad tildelt Nordisk råds litteraturpris.


== Referanser ==
Galvanometer

Et galvanometer er et måleinstrument for elektrisk likestrøm.

I moderne utgaver fører strømmen til et utslag på en viser som dreier om en akse. Galvanometret baserer seg på den fysiske egenskapen at en strøm gjennom en leder fører til et magnetfelt rundt lederen. I tidligere galvanometre var det magneten som bevegde seg relativt til en tråd (svære gamle typer) eller en spole (nyere typer). I moderne galvanometre er det en spole som beveger seg i et fast magnetfelt. Spoler brukes for å øke magnetfeltet, og derigjennom galvanometrets følsomhet, ved at hvert enkelt tørn bidrar med sitt magnetfelt.


== Historie ==

I 1820 beskrev Hans Oersted at en strøm i en leder fikk et kompass til å gjøre utslag. Dette var interessant i seg selv og innebar en mulig måte å måle mengden av strøm på. Den tyske kjemikeren, fysikeren og matematikkprofessoren Johan(n) Salomo Christoph Schweigger fra Nürnberg (6. april 1779 til 6. september 1857) beskrev ved universitetet i Halle det første galvanometret den 16. september 1820. André-Marie Ampère bidro til den videre utviklingen. Spolen ble kalt multiplikator på grunn av den økte følsomheten. Navnet galvanometer ble gitt til ære for den italienske anatom og professor Luigi Galvani (9. september 1737 til 4. desember 1798), som oppfant batteriet som igjen gjorde produksjon av likestrøm mulig for første gang.
Tidlige galvanometre var påvirket av jordas magnetfelt. For noen typer var jordfeltet kraften som stilte nåla til null uten strøm (tangentgalvanometre), for andre typer virket jordfeltet forstyrrende. Følsomheten var svært viktig. For å forstørre utslaget ble det sett et speil på viserens akse og en lysstråle ble brukt for avlesning (Thompson- eller speil-galvanometer).
Muligheten for presise målinger førte til at Georg Simon Ohm (16. mars 1789 til 6. juli 1854) kunne utvikle Ohm's lov, som sier at strøm gjennom og spenning over en metallisk leder er proporsjonale størrelser, gitt en konstant temperatur.
Jordfeltet og andre magneter førte til forstyrrelser i presisjonen. I 1882 konstruerte Jacques-Arsène d'Arsonval et dreiespoleinstrument som hadde en nesten sluttet magnetisk krets med et konsentrert felt fra permanentmagneter. I tillegg til at ytre felt fikk mindre virkning, ble dreiespolen hengt opp i spiralfjærer som trengte ytterst liten kraft for dreiebevegelse. Den kommersialiserte utgaven (1888, Edward Weston) har i prinsippet ikke endret seg siden.


== Bruk ==
Galvanometret kan brukes til likespenningsmåling ved at det kobles i serie med en motstand. Se Voltmeter. Det ble gjennomgående brukt i såkalte universalinstrumenter, som i dag heller heter multimetre. For å måle vekselstrøm eller -spenning ble det brukt likerettere. For å måle motstand blir det brukt et batteri og noen få motstander i tillegg.
Følsomme galvanometre blir brukt som indikatorer i målebroer som Wheatstone-broa.
Et dreiespoleinstrument er et apparat for måling av elektriske størrelser (spenning og/eller strøm og/eller motstand) og som har et galvanometer som indikator.