jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Little Malvern

Little Malvern er en engelsk landsby og sammen med Welland et verdslig sogn sør for Malvern Wells i distriktet Malvern Hills i Worcestershire. Little Malvern og Welland er det trettende største sognet i Malvern Wells, og som mellom 2001 og 2011 hadde en befolkningsvekst på 4 prosent, kun litt mer enn den totale veksten i distriktet på 3,4 prosent. I henhold til folketellingen i 2011 var det 274 innbyggere i landsbyen (og 278 i Welland).Stedet har en liten kirke i romansk arkitektur som heter Little Malvern Priory ettersom det gang var et priorinnekloster (engelsk priory) tilknyttet benediktinerordenen. Rett ved siden av kirken er det et historisk hus, Little Malvern Court, som var hjemmet til Berington-familien i mer enn fire århundrer. Haven til huset er stundom åpent for offentligheten. Komponisten Edward Elgar er gravlagt i kirken St. Wulstan's, oppkalt etter Wulfstan, biskop av Worcester (død 1095).
I 1847 ble det funnet en rekke romerske mynter under en stein ved Little Malvern, rundt 200 til sammen, som i henhold til pregingen dekker årene 286-311 e.Kr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Little Malvern – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
SO770403 National Grid reference
Little Malvern Court, historisk herskapshus
Malvern Gazette Little Malvern ukentlige avis
Neja

Neja (russisk: Не́я) er ei elv i Kostroma oblast i Russland. Den er ei sideelv til Unzja (i Volgas nedbørfelt). Elva er 253 kilometer lang, med et nedbørfelt på 6 060 km².
Langs elva ligger byen Neja.


== Referanser ==
Cumaceer

Cumaceer (Cumacea) er en gruppe (orden) storkreps. Det er 8 familier, 151 slekter, og omkring 1 530 kjente arter i denne gruppen. Gruppen ble definert av den danske forskeren Henrik Nikolai Krøyer. Mange av gruppene ble oppdaget eller beskrevet første gang  av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.


== Taksonomi ==
Taksonomien til storkreps er komplisert og flere av gruppen er utdødd. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, og følgende oversikt følger i større detalj den reviderte systematikken i WoRMS-databasen.. Utdødde grupper er markert med †.

Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +30.000 arter Latreille, 1802
Underklasse «ekte storkreps» Eumalacostraca Grobben, 1892
Usikker overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden posereker (Peracarida) - +13.000 arter Calman, 1904
Orden cumaceer (Cumacea) - 8 familier, 141 slekter, 1.523 arter Krøyer, 1846
Familie Bodotriidae  T. scott, 1901
Familie Ceratocumatidae  Calman, 1905 ?
Familie Diastylidae  Bate, 1856 ?
Familie Gynodiastylidae  Stebbing, 1912 ?
Familie Lampropidae  Sars, 1878 ?
Familie Leuconidae  Sars, 1878
Familie Nannastacidae  Bate, 1866 ?
Familie Platyaspidae
Familie Pseudocumatidae  Sars, 1878 = Pseudocumidae


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) halekrepser – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) halekrepser i Encyclopedia of Life 
(en) halekrepser i Global Biodiversity Information Facility 
(no) halekrepser hos Artsdatabanken 
(sv) halekrepser hos Dyntaxa 
(en) halekrepser hos Fossilworks 
(en) halekrepser hos ITIS 
(en) halekrepser hos NCBI 
(en) Kategori:Cumacea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cumacea – detaljert informasjon på Wikispecies
Douglas X-3

Douglas X-3 «Stiletto» var et jetdrevet amerikansk eksperimentfly bygd av Douglas Aircraft Company for USAs flyvåpen USAF og NACA (forløperen til NASA). Det var aktivt i perioden 1952 til 1956 og gjennomførte totalt 51 flyvninger. 2 eksemplarer ble bestilt, men bare ett fly ble ferdigstilt. 


== Historie ==

X-3 var svært forskjellig fra X-1 og X-2. Det var utstyrt med jetmotor, og tok av og landet på konvensjonell måte i stedet for å bli sluppet i stor høyde fra et moderfly. Hensikten med flyet var å utføre aerodynamiske tester ved hastigheter på Mach 2 i store høyder. Et annet mål var å forske på bruken av nye materialer som titan og bruk av nye konstruksjonsmetoder. 
Motorleverandøren Westinghouse hadde imidlertid store problemer med utviklingen av motorene. Dette medførte at mindre og svakere motorer måtte benyttes, noe som resulterte i at flyet aldri nådde overlydsfart i plan flukt. Som høyhastighets eksperimentfly var X-3 derfor en fiasko. Motorproblemene, dårlig ytelse og pengemangel var grunnen til at bare ett av de to prosjekterte flyene ble ferdigstilt til flygedyktig stand. Det andre ble brukt til reservedeler.
Det eneste flyvedyktige eksemplaret av X-3 er bevart, og er for tiden utstilt i USA ved National Museum of the United States Air Force i Dayton, Ohio.


== Resultater ==
X-3 ga flere viktige forskningsdata selv om de ønskede høyhastighets-flyvningene uteble. Det banet veien for senere fly med korte, tynne vinger, som Lockheed F-104 Starfighter, North American X-15 og Lockheed SR-71 Blackbird. 
Under stup ble overlydsfart oppnådd, og da piloten skulle foreta en roll, begynte flyet helt umotivert å dreie om de andre aksene. Han gjenvant kontrollen og gjentok manøveren – med samme resultat. Dataene som ble samlet inn fra denne flyvningen var meget viktige for forståelsen av aerodynamikken i overlydsfart. 
Det viktigste bidraget var imidlertid i utviklingen av dekk til landingshjulene. Siden X-3 trengte over 400 km/t for å ta av, og hadde omkring 320 km/t i landingshastighet, var revnede dekk et tilbakevendende problem. Mange fabrikanter av fly-dekk brukte data fra X-3s flyvninger under utviklingen av høyhastighets fly-dekk.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Spesifikasjoner ==

Dimensjoner

Mannskap: 1
Lengde: 20,3 m
Vingespenn: 6,9 m
Høyde: 3,8 m
Vingeareal: 15,47 m²
Vekt tom: 7 310 kg
Maksimal startvekt: 10 810 kgYtelse

Motor: 2stk Westinghouse J34 turbojet med etterbrennere
Skyvekraft: 15,0 kN, 21,6 kN med etterbrenner (pr. motor)
Toppfart i plan flukt: 0,95 Mach, 1 040 km/t
Rekkevidde: 800 km
Maksimal flyhøyde: 11 600 m


== Kilder ==
NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (Side 9 - Utgitt 2003) (pdf) Besøkt 17. mars 2015
National Museum of the USAF - Douglas X-3 Stiletto Besøkt 17. mars 2015
Galitsjsjøen

Galitsjsjøen (russisk: Га́личское озеро) er en innsjø i Kostroma oblast i Russland. Den har et areal på 75,4 km². 
Innsjøen, som ligger 100 moh, har en oval form, med den lengste siden øst-vest. Den er 17 km lang og 6,4 km bred, med en dybde på 5 meter. Breddene er flate og sumpete, og bunnen er hovedsakelig silt og mudder. Den har avløp via elva Vjoksa. Innsjøen er islagt fra oktober til april. Galitsjsjøen er meget rik på fisk. 
På sørbredden ligger den gamle byen Galitsj, som innsjøen er oppkalt etter.


== Eksterne lenker ==
Fotogalleri fra Galitsjsjøen (russisk)
N.V.Sotnikov: Historien om fiske og fiskebosetninger i Galitsj fra slutten av 1700-tallet til midten av 1900-tallet (russisk)
Hattisk

Hattisk var  et språk som ble talt i Lilleasia på et tidlig tidspunkt i oldtiden. Det ble avløst av hettittisk. 
Man har ikke kunnet bevise noe slektskap mellom hattisk og noe annet kjent språk, og det regnes derfor som et isolert språk. Flere ord fra språket ble tatt opp i hettittisk.
Puy de Sancy

Puy de Sancy er det høyeste fjellet i Sentralmassivet. Det måler 1886 moh. og er en del av en tidligere stratovulkan som har vært inaktiv i omtrent 220 000 år.  
Dalen i nord er også kilden til to bekker kalt Dore og Dogne, som renner sammen å danne Dordogne, som renner gjennom den nærliggende spabyen Mont-Dore og videre til Gironde-elvemunningen.  
I de nordlige og sørlige skråningene er det en rekke taubaner, skilifter og alpin løyper. Ski har det vært drevet med siden tidlig på 1900-tallet. To lokale prester krysset Puy de Sancy på ski i 1905.I 1936 ble det bygget en taubaneforbindelse fra Mont-Dore til en av nålene rett under toppen. I desember 1965 var det en taubaneulykke hvor syv passasjerer ble drept og ti skadet.

		
		
		


== Referanser ==
Ulvekors

Ulvekors, også omtalt som islandsk kors og torskors,  er et symbol og en amulett fra norrøn tid formet som et likearmet kors med et hult kors inni og den ene korsarmen forlenget i et ulve- eller dragehode. Det kan tolkes som en sen utgave av torshammeren («Mjølner»), og blir knyttet til tidlig norrøn kristendom. Det første ulvekorset ble funnet i 1910 på Foss i Hrunamannahreppur kommune i Suðurland på Island, og er nå utstilt i Nasjonalmuseet i Reykjavik. Det er datert til vikingtid omkring år 1000.


== Annen betydning ==
«Ulvekors» kan også betegne en vernefomel mot ulver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av originalen
Drømmere & Drankere

Drømmere & Drankere er en norskspråklig countryrockgruppe som ble etablert i 1989 i Eidsfoss rundt Dag Tuftes tekster. Etter skiftende besetninger utga kvintetten i 2007 Drømmere & Drankere. Bandet, som nå er Oslo/Drammens-basert, turnerer fortsatt. Drømmere & Drankere utga høsten 2009 en CD-singel med låtene Håper du ikke treffes av lynet/Gammel'n, gutten & spøkelset
Høsten 2012 utga Drømmere & Drankere sin andre skive (CD og LP) med 14 egenkomponerte låter, Båten blir til mens du ror, denne gangen med Christian Skaugen på trommer og dobro og Erlend Aasland på steelgitar og banjo. Plata ble spilt inn på Kamarina Kulturverksted i Hovin i Telemark.


== Medlemmer ==
Dag Tufte
Knut Andreas Nygaard
Morten Haugen
Hans-Martin Fisknæs
Snorre Kopperud


== Diskografi ==
Drømmere & Drankere – 2007
Drømmere & Drankere synger jula ut og inn (EP)
«Håper du ikke treffes av lynet»/«Gammel'n, gutten & spøkelset» (singel)
Båten blir til mens du ror (album) – 2012


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Youtube-video
Thomas Boberg

Thomas Boberg (født 5. juli 1960 i Roskilde) er en dansk lyriker og forfatter av reiseskildringer.
Boberg debuterte i 1984 med diktsamlingen Hvæsende på mit øjekast og har siden utgitt et tosifret antall bøker. Reiseskildringen Americas er som eneste bok oversatt til norsk. Den tar for seg forfatternes reiser på det amerikanske kontinent, nord som sør. 
Boberg har mottatt Statens Kunstfonds hædersydelse siden 2001.Han er tildelt en rekke legater og priser og i 2012 fikk han Det Danske Akademis Store Pris.


== Bibliografi ==
Hvæsende på mit øjekast  (1984) – dikt
Ud af mit liv  (1985) – dikt
Hvid Glød  (1986) – dikt
Slaggerdyret  (1987) – dikt
Vor tids historie  (1989) – dikt
Marionetdrømme  (1991) – dikt
Vandbærere  (1993) – dikt
Pelikanens Flugt  (1994) – dikt
Sølvtråden  (1996) – reiseminner
Under Hundestjernen  (1997) – dikt
Marokkansk Motiv  (1998) – sammen med fotograf Simon Lautrop
Americas  (1999) – reiseminner
En stående aftale  (2002) – dikt
Invitation til at rejse  (2003) – reiseminner
Livsstil  (2005) – dikt
Under Uret  (2006)
Gæstebogen  (2007) – dikt
Flakker  (2008) – roman
Hæsteæderne (2010) – dikt
I den næste by : rejseminder (2012)
Fantombillede (2014) - dikt


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Boberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
– tekster fra Bobergs forfatterskap
(da) Thomas Boberg på bibliografi.dk
(no) Publikasjoner av Thomas Boberg i BIBSYS
Trowse

Trowse er en landsby i distriktet South Norfolk i grevskapet Norfolk, England. Trowse ligger omtrent 2 km sørøst for byen Norwich ved elvebredden av elven Yare. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 862 innbyggere.


== Historie ==
Den er en «modell-landsby» (eller mønstersamfunn) som ble bygget på 1800-tallet av familien Colman for å gi boliger til bedriften Colman's sennepsfabrikk slik at arbeiderne kunne bo i nærheten av arbeidsplassen. Familien Colman eier fortsatt mye av landet rundt. Landsbyen er også lokaliseringen av en annen gammel familieforretning i Norfolk, May Gurney, et betydelig ingeniørselskap som ble overtatt av Kier Group i 2013.
Navnet Trowse kan komme fra det angelsaksiske ordet trouse, som betyr en port av tre eller jern som kan reises eller senkes for å slippe ut vann fra en demning ned til en vannmølle. Og dette kan passe godt, for landsbyen ble til rundt den lokale vannmøllen Trowse Mill. 
Ved Trowse er det anlagt en kunstig alpinbakke som eies av Norfolk Ski Club. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trowse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

The Trowse Community Arkivert 5. januar 2009 hos Wayback Machine., offisiell nettsted
Norfolk Ski Club
Anders Bjørgaard

Anders Bjørgaard (1891–1967) var en norsk tegner og billedhugger.
Bjørgaard arbeidet først ved Røros Kobberverk, før han kom inn ved Statens kunstakademi i 1920. Der ble han utdannet billedhugger, men vanskelige økonomiske tider gjorde at han måtte satse på tegning for å tjene til livets opphold. Bjørgaard illustrerte fortellinger i aviser og blader, og tegnet også karakaturer i Hvepsen.Bjørgaard er imidlertid først og fremst kjent som illustratør i Sigurd Lybecks folkekjære og humoristiske tegneserie om Jens von Bustenskjold og de andre bygdefigurene i Oladalen. Serien ble utgitt i Arbeidermagasinet (seinere Magasinet for Alle) fra 1935. Med en kort pause i 1937 skapte Lybeck og Bjørgaard et serieunivers som spenner over mer enn tusen episoder fram til 1962. Serien fortsatte i repriser til 1970 da magasinet gikk inn, men har siden gått som striper i flere norske aviser, utkommet i julehefter og blitt utgitt samlet i 20 bind av Thule forlag mellom 1995 og 2005. Serien var i sin tid svært populær og er det fortsatt for den eldre generasjon født rundt 1940 eller senere. Sigurd Lybecks tekster er fulltreffere og Bjørgaards illustrasjoner geniale, der hver tegning er et kunstverk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lybeck, Sigurd (1991). Det våres i Oladalen. Oslo: Bladkompaniet. 
Lybeck, Sigurd (1995). Jens von Bustenskjold - en adelsmann. Hamar: Thule forl. ISBN 02-993565-1-2. CS1-vedlikehold: Ignorerte ISBN-feil (link)
Kilometertid

Kilometertid er tiden en hest bruker over en distanse (i et travløp) omregnet til tid per kilometer.
Kilometertid regnes ut slik: Totaltid i sekunder × 1000 / distanse i meter.
Dersom det sies at en hest har en rekord på for eksempel 16,8am, betyr det at den i et løp har hatt en kilometertid på 1 minutt og 16,8 sekunder. Minuttet sløyfes for enkelhetens skyld, ettersom dette alltid er 1. Den etterfølgende bokstaven a betyr at løpet hadde autostart og m at løpet gikk over mellomdistanse.
Bokstaver etter kilometertid:

Uttrykket kilometertid brukes kun i Europa. I USA og Australia brukes i stedet uttrykket mile rate.
Thule Forlag

Thule Forlag er et lite norsk forlag som særlig utgir tegneserier. Forlaget ble etablert i 1992 og har postadresse på Hamar i Hedmark. Thule forlag har blant annet utgitt gamle serier som kan vekke nostalgiske minner hos et voksent publikum, for eksempel Prins Valiant, Mandrake, Kaptein Miki og Davy Crockett. Fra 1995 til 2005 utgav forlaget de folkekjære tegneseriene med Jens von Bustenskjold i en komplett samling på 20 bind.


== Eksterne lenker ==
Thule forlags hjemmesider
Omvendt grønn

Omvendt grønn er et musikkalbum utgitt av rockegruppa Moys i 1998. 
Bandet gikk i studio med mål for øyet å lage et produkt som var mindre mørkt, dystert og kompakt enn debuten. Lydbildet domineres av akustiske instrumenter og generelt større variasjon i arrangementene enn på Virvel. Produsent er Peter Lundell og han sørget for at Omvendt Grønn ble som den faktisk ble; Variert og melodiøs. 


== Sporliste ==
«Våken» (3.16)
«Underlig stille» (3.23)
«Skygger» (5.18)
«Verden forsvinner» (3.38)
«Sveve» (3.13)
«Gjennom drømmen» (4.22)
«Stjernestøv» (4.53)
«Omvendt grønn» (6.32)
«Kilden» (7.54)
«Lys over lys» (5.20)Omvendt grønn er innspilt og mikset i Pete's Place Recording studio Sandefjord, sommeren 1998 og mastret av Espen Berg, Masterhuset A/S, Oslo.
Omslag: Synne Børresdatter Engh.
Foto: Wayne Stanley.
Musikk av Bergersen, unntatt
«Sveve» av Bergersen/Brevig
«Gjennom drømmen», «Stjernestøv», «Kilden» og «Lys over lys» av Moys.
Tekster av Bergersen, unntatt
«Våken» av Bergersen/Engh.
Arrangert av Moys.


== Medvirkende ==
Henning Bergersen: Sang, synthesizer, orgel og radio.
Petter Brevig: Gitar, bass, kor, piano, orgel og perkusjon.
Gard Sveen: Bass.
Robert Cohn: Trommer.Gjester

Ragne Brevig: Piano på «Stjernestøv».
Peter Lundell: Diverse effekter, stemmer & perkusjon på «Våken», «Skygger», «Verden forsvinner», «Sveve», «Stjernestøv» og «Omvendt grønn».
Freezerburn (Bernt Haglund og Lars Westerberg) medvirker på «Verden forsvinner», «Gjennom drømmen» og «Lys over lys».


== Eksterne lenker ==
(en) Omvendt grønn på Discogs
Replika (album)

Replika er et musikkalbum utgitt av rockegruppa Moys i 2001. 
Siden forrige album var bandet gjennom utskiftninger, samt byttet både plateselskap og distributør. På Replika gjenopptar Moys samarbeidet med produsent Bernt Mikkel Haglund og resultatet er et stemningsfullt og lavmælt album. Annerledes, men allikevel en slags videreføring av ideen bak Omvendt grønn. Akustiske instrumenter og stemninger dominerer fortsatt lydbildet, men samtidig tør bandet eksperimentere mer med nye, teknologiske hjelpemidler. 


== Sporliste ==
«Skog» (2.41)
«Ingen Gud» (4.43)
«Eventyr» (3.22)
«Naken» (3.33)
«Speil» (3.24)
«Natt uten stjerner» (4.52)
«Skyggedans» (5.47)
«Hav» (3.37)
«Engel» (5.03)
«Falbes vise» (2.48)
«Drømmen faller» (7.54)
«Trøst» (2.53)Innspilt og mikset i Principal Treehouse Studios, Manger, juni - juli 2000.
Mikset av Bernt Mikkel Haglund, assistert av Henning Bergersen og Synne Børresdatter Engh.
Mastret av Espen Berg, Livingroom Mastering, Oslo.
Omslag: Synne Børresdatter Engh.
Foto: Tom Henriksen.«Ingen Gud», «Eventyr», «Naken», «Natt uten stjerner» og «Drømmen faller» er arrangert av Moys.
«Hav», «Speil», «Engel» og «Skyggedans» er arrangert av Haglund & Moys.
«Skog», «Falbes vise» og «Trøst» er arrangert av Bergersen/Henriksen.
«Falbes vise» er hentet fra Ragnhild Jølsens roman Fernanda Mona, utgitt på Aschehoug forlag 1905.


== Medvirkende ==
Japster: Akustisk/elektrisk gitar, orgel og synthesizer.
Henning Bergersen: Sang, synthesizer og radio.
Robert Cohn: Trommer, perkusjon og kor.
Jørn Gundersen: Bass.
Øyvind Henriksen: Akustisk/elektrisk gitar og kor.Gjester:

Bernt Haglund: Kor på «Speil», «Hav» og «Engel». Shampoo-Gitar på «Ingen Gud», synthesizer, gitar og fele på «Skyggedans» og munnspill på «Speil».
Freezerburn (Bernt Haglund og Lars Westerberg) medvirker på «Natt uten stjerner», «Skyggedans» og «Drømmen faller».
Terranoidz medvirker på «Natt uten stjerner» og «Drømmen faller».
Moystribe medvirker på «Skyggedans».
Take Cover

Take Cover er et musikkalbum fra det amerikanske progressiv metal bandet Queensrÿche hvor de spiller coverlåter.
Albumet ble utgitt 13. november, 2007 og ble produsert blant annet av Mike Stone i Queensrÿche. Etter en uke lå albumet på plass #173 på Billboard Top 200 albums i USA.


== Sporliste ==
«Welcome to the Machine» (Pink Floyd)
«Heaven on Their Minds» (Andrew Lloyd Webber & Tim Rice)
«Almost Cut My Hair»  (Crosby, Stills & Nash & Young)
«For What It's Worth»  (Buffalo Springfield)
«For the Love of Money»  (The O'Jays)
«Innuendo» (Queen)
«Neon Knights»  (Black Sabbath)
«Synchronicity» (The Police)
«Red Rain»  (Peter Gabriel)
«Odissea»  (Carlo Marrale & Cheope)
«Bullet the Blue Sky» (Live)  (U2)


== Personell ==
Geoff Tate – Vokal
Michael Wilton – Gitar
Mike Stone – Gitar
Eddie Jackson – Bassgitar
Scott Rockenfield – Trommer


== Kilder ==
Billboard.com - Take Cover Arkivert 4. mai 2008 hos Wayback Machine.
Queensryche.com – Take Cover


== Eksterne lenker ==
(en) Take Cover på Discogs 
(en) Take Cover på MusicBrainz 
(en) Take Cover på Spotify 
(en) Take Cover på AllMusic
Konvensjonalbot

Konvensjonalbot er en bot som skal betales ved mislighold av inngått kontrakt, for eksempel dersom hele eller deler av et vareparti leveres forsinket. Boten blir enten forhåndsavtalt partene i mellom, eller er en del av standard avtalevilkår. Noen ganger henvises til sedvanerett, noe som ikke alltid fører fram dersom partene har forskjellig hjemland.
Konvensjonalbot er vanlig å fastsette som en prosent- eller promillesats av total kontrakssum pr. dag eller måned.


== Se også ==
Dagmulkt
Pål Arne Aam

Pål Arne Aam (født 23. februar 1983) er en norsk fotballspiller som spiller for Nest-Sotra i 2. divisjon. Han var i flere år i stallen til Løv-Ham før han sesongen 2007 ble leid ut til Askøy Fotballklubb. Men etter at Marius Solberg midlertidig ga seg med fotball, ble han hentet tilbake og fikk åtte kamper i Adeccoligaen i 2007. Han signerte for Nest-Sotra etter sesongen.
Ved siden av fotballen, er Aam knyttet til Christian Michelsens Institutt, der han arbeider med en masteroppgave om norsk nødhjelp til Zambia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pål Arne Aam – Transfermarkt 
Profil hos Christian Michelsens Institutt
Profil hos Nest-Sotra
Whitlingham

Whitlingham er en grend og et sogn uten noen kirke i regionen Øst-England i grevskapet Norfolk i England. Den ligger omtrent 5 km øst for den nærmeste byen Norwich. Whitlingham ligger på den sørlige elvebredden av elven Yare om kan nås fra Trowse ved Whitlingham Lane. Den tidligere kirken som var på stedet, Church St Andrew, var en rundtårnkirke, men ble forsømt på 1600-tallet og raste sammen i 1940. Den er nå en ruin.I Withlingham Park finnes The Great Broad, et gammelt steinbrudd hvor man tok ut grus. Det begynte i 1990 da de lagde Little Broad. I 1995 startet arbeidet med Great Broad hvor de hentet rundt 220 000 tonn grus hvert år. Grusen har blitt brukt til blant annet byggeprosjekter i Norwich, slik som Castle Mall og The Forum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Whitlingham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Om kirken Church St Andrew
(en) Whitlingham Nature Walk Arkivert 7. februar 2007 hos Wayback Machine.
(en) Whitlingham History Walk
(en) Videoreise
(en) 360°-graders video av The Great Broads
Jenny Wilson

Jenny Wilson (født 20. oktober 1975 i Istaby i Blekinge, Sverige) er en svensk musiker, låtskriver og illustratør.
Wilson hoppet som 17-åring av gymnaset, flyttet til Malmö og begynte på forfatterlinjen på Skurups folkehøyskole med store ambisjoner om å bli forfatter. Hun skrev noveller, manus og romanutkast som hun sendte inn til ulike forlag, men ble refusert gang på gang. På denne tiden fikk hun tak i PJ Harveys plate Rid of me, en plate som gjorde sterkt inntrykk på henne. Fascinert av PJ Harveys utstråling, musikk og tekster bestemte hun seg for å satse på musikken i stedet for forfatterskapet.
I 1997 startet hun og Karl-Jonas Winquist opp bandet First Floor Power, og de fikk ganske snart fikk følge av Wilsons lillesøster Sara Wilson og Per Lager. I 1998 ga bandet ut en vinylsingel i et meget begrenset opplag. I 1999 flyttet Wilson til Stockholm for å studere grafisk design og illustrasjon på Konstfack, men hun tok et opphold i studiene i 2000 for å spille med First Floor Power. Dette resulterte i debutalbumet There Is Hope. Wilson har også bidratt på bandet The Knifes plate Deep Cuts, hvor hun skrev sangen You Take My Breath Away og fremførte denne i duett med Karin Dreijer. I 2005 ga hun ut soloplaten Love and Youth.
Hun har vært nominert til Nordic Music Prize tre ganger; i 2013 for Demand The Impossible!, i 2018 for Exorcism og i 2019 for Trauma.
Begge Jenny Wilsons søstre, Sara og Anna, er også musikere. Anna er vokalist i bandet Dub Sweden


== Diskografi ==
Exorcism, 2018
Demand the Impossible, 2013
Hardships, 2009
Love and Youth, 2005
Summertime – the roughest time (singel), 2005
Let my shoes lead me forward (singel), 2005


=== The First Floor ===
Nerves, 2003
Happy Endings (EP), 2003
The Covers (singel), 2002
There Is Hope, 2001
Time time (EP), 2001
Love will come knocking (singel), 2001
We are the people (EP), 2000
The harbour/Things I'm not afraid of (singel), 1998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jenny Wilson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jenny Wilson på Internet Movie Database 
(sv) Jenny Wilson i Svensk Filmdatabas 
(da) Jenny Wilson på Filmdatabasen 
(en) Jenny Wilson hos The Movie Database 
(en) Jenny Wilson på Discogs 
(en) Jenny Wilson på MusicBrainz 
(en) Jenny Wilson på Songkick 
(en) Jenny Wilson på Last.fm 
Jenny Wilson på Facebook 
Intervju i nettavisen Revolver