jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Den dobbelte drageorden

Den dobbelte drageorden (kinesisk: Shuang Lung Pao Hsing) var en keiserlig kinesisk orden innstiftet av keiser Guangxu 7. februar 1882. Den var lenge keiserrikets eneste orden og ble tildelt for fremragende tjenester. Den dobbelte drageorden ble opphevet i 1912, som følge av den republikanske revolusjon i Kina. 


== Inndeling ==
Den dobbelte drageorden var inndelt i fem klasser der de første tre igjen var inndelt i tre grader.

Første klasse
Første grad
Andre grad
Tredje grad
Andre klasse
Første grad
Andre grad
Tredje grad
Tredje klasse
Første grad
Andre grad
Tredje grad
Fjerde klasse
Femte klasse


== Insignier ==
Insigniene for Den dobbelte drageorden gjennomgikk endringer. Fra 1882 til 1900 besto ordenstegnet for første klasse av en rektangulær medaljong i gull med motiv av to blå drager mot en gul bakgrunn. I midten fantes en loddrett innskrift som forklarte ordenens navn og klasse.  Ordenstegnene var utstyrt med forskjellige edelstener, avhengig av grad og klasse. For lavere klasser var ordenstegnene sirkulære, med to drager i midten omkring en edelsten. I 1900 ble ordenstegnene endret og det tilkom en ordensstjerne for første og andre grad, også denne gang med drager i midtmedaljongen. 
Ordensbåndet hadde forskjellige utforminger. I en variant var det rikt ornamentert med drager som det sentrale motiv. I en annen variant var ordensbåndet blått med gule striper.


== Tildeling ==
Fram til 1908 ble Den dobbelte drageorden kun tildelt utlendinger, men fra og med dette året kunne også kinesere tildeles ordenen. Den dobbelte drageorden ble først og fremst brukt i diplomatiske forbindelser mellom Kina og andre land. 
Tildeling av de ulike grader og klasser var regulert slik at første grads første klasse ble tildelt andre lands regjerende monarker, andre klasse ble tildelt arveprinser, prinser og andre medlemmer av fyrstelige familier, mens tredje klasse ble tildelt flåteadmiraler, feltmarskalker, ambassadører og ministre. Andre og tredje grader ble tildelt militære og diplomater, etter et system der rang bestemte utnevnelse til bestemte klasser innen hver grad. 


== Norske innehavere ==
Også nordmenn ble tildelt Den dobbelte drageorden. Blant mottagerne var Christian Michelsen og Johan Wilhelm Normann Munthe. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
(en) Paul Kua: China, i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 999.
(en) «Empire of China» i Robert Werlich: Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974, s. 95–96.


== Eksterne lenker ==
Bilde av ordenstegn, Musée national de la Légion d’honneur et des ordres de chevalerie
Menispermaceae

Menispermaceae er en plantefamilie i ordenen Ranunculales. Den omfatter om lag 520 arter fordelt på om lag 75 slekter, og plantene er tropiske, med unntak av to slekter som når tempererte strøk i Asia og Nord-Amerika. mange av artene er busker, eller klatrende planter. Familien har vært anerkjent taksonomisk i lengre tid. 


== Slekter (genera) og arter ==
I APG II-systemet opereres det med blant annet følgende følgende slekter:


== Eksterne lenker ==
(en) Menispermaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Menispermaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Menispermaceae hos Artsdatabanken 
(sv) Menispermaceae hos Dyntaxa 
(en) Menispermaceae hos Fossilworks 
(en) Menispermaceae hos ITIS 
(en) Menispermaceae hos NCBI 
(en) Menispermaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Menispermaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Menispermaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Menispermaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Menispermaceae in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine.: «descriptions, illustrations, identification, information retrieval». Versjon 3.mai 2006.
Menispermaceae i Flora of North America
NCBI Taxonomy Browser
Lenker hos CSDL Arkivert 5. februar 2007 hos Wayback Machine.: Menispermaceae
Ringstabekktunnelen

Ringstabekktunnelen er en 2-felts tunnel på fylkesvei 609 Jens Rings vei sørøst for Bekkestua sentrum i Bærum. Den er 110 meter lang og blei åpna i 1996 for å lette presset på Gamle Ringeriksvei gjennom Bekkestua sentrum. Tunnelen har ett løp med to motgående felt og er stengt for sykler.


== Referanser ==
Sandviktunnelen

Sandviktunnelen er en veitunnel på europavei 39 i Masfjorden kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom Sandvikefjellet mellom Sandvikedalen og Juvika i Haugsværfjorden. Den er 394 meter lang.
Det er ikke tillatt for fotgjengere og syklister å ferdes i Sandviktunnelen.


== Se også ==
Jernfjelltunnelen
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sandviktunnelen på Scandion.no
Statens vegvesen veikart
Sandviksåstunnelen

Sandviksåstunnelen er en 313 meter lang 2-felts tunnel på fylkesvei 164 øst for Sandvika sentrum i Bærum. Den ble åpnet i 1991. Den går fra Gamle Drammensvei i sør, og kommer ut ved Sandvika stasjon og Engervannet i nord. Tunnelen har ett løp med to motgående felt.


== Se også ==
Løkkeåstunnelen
Vesttunnelen
Veitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
Bilde av tunnelen fra øst. Nederst på bilde kan man se begge rundkjøringene på hver side av tunnelen.
Bilde av nord-innslaget til tunnelen, det kan ses nederst på midten av bildet.
Bilde av sør-innslaget til tunnelen, det kan ses nederst til høyre på bildet.
Mulesel

Mulesel er en krysning mellom eselhoppe og hestehingst. Hybrider mellom eselhingster og hestehopper kalles muldyr. Mulesler har 63 kromosomer.


== Se også ==
Muldyr
Walter Reuther

Walter Philip Reuther (født 1. september 1907, død 9. mai 1970) var en amerikansk fagforeningsleder som var medvirkende til at United Automobile Workers ble en sterk røst innenfor bilindustrien, samt i Det demokratiske parti i midten av det 20. århundre. Han var en sosialist inntil 30-tallet, da han ble en ledende liberal og støttespiller til New Deal-koalisjonen.


== Referanser ==
Rob Hubbard

Rob Hubbard (født 1955 i Kingston upon Hull, England) er en britisk musiker og komponist kjent for sin videospillmusikk, spesielt for 80-tallets hjemmedatamaskiner som Commodore 64 med sin lydchip SID. Han har blant annet jobbet for spillselskaper som Gremlin Graphics og Electronic Arts.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rob Hubbard på Internet Movie Database 
(en) Rob Hubbard på Apple Music 
(en) Rob Hubbard på Discogs 
(en) Rob Hubbard på MusicBrainz 
(en) Rob Hubbard på Spotify
Grand Circus Park

Grand Circus Park er en 20 000 m² stor park i sentrum av Detroit, Michigan som forbinder teaterdistriktet med finansdistriktet i byen.
Iskiler

Iskiler er et geologisk fenomen som kun oppstår i områder hvor det er permafrost. En iskile er en massiv kileformet iskjegle som stikker 2-6 meter loddrett ned i bakken. Kilen kan være opp mot 200 meter lang, men blir sjelden større enn 1-4 meter bred. Iskilene dannes når jorden trekker seg sammen som følge av vinterens kulde. Vannet som kommer ned i sprekken presser jorden fra hverandre, og det oppstår en jordvoll. Når isen er tint, ser man etter mange år en tom sprekk som står igjen.


== Litteratur ==
Ole G. Karlsen(red.), Terra Nostra,  1. opplag – 2008


== Eksterne lenker ==
(en) Ice wedges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rautavaara

Rautavaara er en kommune i landskapet Norra Savolax i Finland. Kommunen har cirka 1 900 innbyggere og et areal på 1 155,11 km². Rautavaara er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Sonkajärvi, Lapinlahti, Kuopio, Juga, Nurmes, Valtimo og Sotkamo.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rautavaara – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rautalampi

Rautalampi er en kommune i landskapet Norra Savolax i Finland. Kommunen har cirka 1 900 innbyggere og et areal på 1 155,11 km². Rautalampi er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Hankasalmi, Konnevesi, Pieksämäki, Suonenjoki, Tervo og Vesanto. Mange etterkommere av de skogfinner som flyttet vestover till de norske og svenske finnskogene på 1600-tallet har forfedre som stammer fra Rautalampi.


== Vennskapsbyer ==
 Aizkraukle, Latvia
 Grue, Norge, 1950
 Torsby, Sverige, 1977
 Prioneschsk, Russland, 1989
 Paistu, Estland 1992
Musette

Musette, tradisjonelle betydninger

Musette (obo), også pikkoloobo: treblåser i obofamilien,
Musette de cour: liten sekkepipe som var populær i barokken, spesielt blant fransk adel
Musette (musikk), også bal-musette: folkelig fransk musikk- og danseform, ofte med trekkspillakkompagnementNyere betydninger av musette

I sykkellingo posen med mat og drikke som rittdeltakere får utdelt i langesonene
Dewey Redmans betegnelse for suona, en kinesisk variant av oboforløperen skalmeie
Vacansoleil-DCM sesongen 2013

Vacansoleil-DCM sesongen 2013 begynte i januar med Tour Down Under og slutter i oktober. Som et ProTeam må de kjøre alle rittene i UCI WorldTour, men har også deltagelser i Kontinentaltour-ritt.


== Ryttere ==


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sonkajärvi

Sonkajärvi er en kommune i landskapet Norra Savolax i Finland. Kommunen har cirka 4 700 innbyggere og et areal på 1 577,19 km². Sonkajärvi er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Idensalmi, Kajana, Lapinlahti, Rautavaara, Sotkamo og Vieremä.
Freddy Koch

Freddy Koch (født 21. mars 1916 i København, død 10. august 1980) var en dansk skuespiller.


== Biografi ==
Han var utdannet ved Det Kongelige Teaters elevskole og seinere engasjert ved diverse privatteatre.
Koch var i mange år tilknyttet Folketeatret, hvor han også arbeidet som sceneinstruktør.
Fra 1971 var han rektor ved Aarhus Teaterskole og siden på Aalborg Teater.


== Filmografi ==


=== Spillefilm ===

1976 – Olsen-banden ser rødt .... nederlandsk oppkjøper

1975 – Olsenbandens siste bedrifter .... Ziegelhofer

1974 – Olsen bandens sidste bedrifter .... Ziegelhofer

1971 – Ballade på Christianshavn .... Dideriksen

1966 – Slapp av, Frede! .... embetsmannen

1965 – En venn i bolignøden

1965 – Slå først, Frede! .... Zinck

1961 – Alt for kvinden - (Greven på Liljenborg)

1961 – Flemming på kostskole .... adjunkt Lange

1961 – Gjøngehøvdingen (film) .... rentemester Gabel

1961 – Sommerlandet .... speaker (stemme)

1960 – Tro, håp og trolldom .... sysselmannen

1960 – Det skete på Møllegården .... tollassistent Petersen

1957 – Ingen tid til kjærtegn .... Malvolio

1953 – Den gamle mølle på Mols .... skolelæreren

1952 – Vi arme syndere .... baron Willy von Ehrenburg

1951 – Gamle synder .... lærer William Schmidt

1949 – Hans im Glück

1949 – For frihet og rett …. Ahlgreen-Ussing

1945 – De røde enge …. Dreyer, sabotør


=== TV ===
1974 – Søndage med Karl og Gudrun TV-serie
1965 – Melodin som kom bort
1965 – I brændingen .... Ask
1965 – De blå undulater


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Freddy Koch på Internet Movie Database 
(sv) Freddy Koch i Svensk Filmdatabas 
(da) Freddy Koch på Filmdatabasen 
(da) Freddy Koch på danskefilm.dk 
(da) Freddy Koch på danskfilmogtv.dk 
(da) Freddy Koch på Scope 
(en) Freddy Koch hos The Movie Database 
Freddy Koch hos Flmdelta
Freddy Koch hos danskefilm.dk
Freddy Koch hos Danmark Nationalfilmografi
Anton Myhra

Anton Myhra (født 11. juli 1947 i Larvik, død 28. februar 2009) var en norsk filosof.
Myhra var født i Larvik, og begynte å studere ved Universitetet i Tromsø i 1972. Han var med på å starte studentavisa der, Utropia, i 1976. Han ble ansatt som universitetslektor ved Universitetet i Tromsø i 1993, og var blant annet kjent fra ex.phil-kurset. Hans spesialfelt var antikke filosofer.Han var også delaktig i samfunnsdebatten ellers, og sto på valgliste for Rød Valgallianse så seint som i 2007. I 1999 uttalte han at «det er mye mer givende å gå på kafé og studere folks latter og humor» enn å studere «Kants transcendentalpragmatikk».Anton Myhra fikk hjerneslag i en alder av 53, men kom delvis tilbake i arbeid. Han døde i februar 2009.


== Referanser ==
Byfornøyelse

Byfornøyelse er et norsk temastyrt talkshow med Karin Westrheim som gikk på NRK-TV sommeren 1991. I tillegg leverte Vetle Lid Larssen humoristiske «Oslo-reportasjer» med filosofiske betraktninger i hvert program. Programmet gikk på fredagskvelder.
Hvert program hadde et spesifikt tema relatert til Oslo, blant annet forskjellene mellom Oslo øst og Oslo vest. Programmet hadde en lett og uhøytidelig stil og hadde også musikalske innslag.


== Om programmet ==
Programmet ble godt mottatt av VGs TV-anmelder. En av anmelderne mente at det på sitt beste var på høyde med Dan Børge Akerøs talkshow SenFredag.


== Gjester ==
(utvalg)

Tove Nilsen
Bendik Hofseth
DeLillos
Ellen Holager Andenæs
Lynni Treekrem
Erling Okkenhaug


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Programmet på NRK Nett-TV
Hanna-Marie Weydahl

Hanna-Marie Apenæs Salvesen Weydahl (født 30. juni 1922 på Tjøme i Vestfold, død 5. januar 2016  i Oslo), var en norsk pianist og pedagog, kjent for sin innsats for å fremme musikk av norske samtidskomponister.Weydal studerte med Reimar Riefling, Elisabeth Onarheim Ringdal og Marcel Naas i Oslo, senere ved musikkonservatoriet i Brussel og Cortots musikkskole (École Normale de Music) i Paris. Hun debuterte i 1940, 18 år gammel.Fra 1973 til 1991 var Weydahl førsteamanuensis ved Norges musikkhøgskole og instruerte flere av landets betydelige pianister. Hun var solist med ledende norske orkestre, hadde radio- og fjernsynsopptredener, holdt kåserier og var virksom som skribent.Weydahl gjorde seg bemerket som tolker av Fartein Valen, en komponist hun kjente personlig. Hun framførte ved flere anledninger Eivind Grovens klaverkonsert fra 1950 og relanserte ungdomsverket hans, Marihand (1928).


== Innspillinger ==
Aleksandr Skrjabin Klaververker, 1999 Hanna-Marie Weydal


== Priser ==
Harriet Cohens internasjonale musikkpris 1966
Nordstrand vels miljøpris to ganger, sist i 1999
Kongens fortjenstmedalje i gull
Fartein Valen-prisen 2006, delt med Einar Henning Smebye.


== Referanser ==
Norheimsund Industrier AS – Norhand

Norheimsund Industrier er en norsk leverandør av arbeidsklær og verneutstyr.  I tillegg driver de med produksjon av stillas, hansker og vernebekledning. Disse produktene markedsføres under merkenavnet Norhand. Norheimsund Industrier holder til i Norheimsund i Hardanger.
De leverer arbeidsklær og verneutstyr fra blant annet Bata, Janus, Jobmaster, Peltor, Jalas , A-Code, Helly Hansen og Aalesund oljeklede.
Bedriften har over 60 ansatte og har en årlig omsetning på over 60 mill. Bedriften har arbeidet innen bransjen i over 20 år.


== Eksterne lenker ==
www.norhand.no
Helge Rønning

Helge Rønning (født 1. september 1943) er professor ved Universitetet i Oslo, Institutt for medier og kommunikasjon. Ved siden av sitt medievitenskapelige forfatterskap har han også skrevet og redigert flere bøker om og fra afrikansk kultur og samfunn.
Rønning var medlem av regjeringens ytringsfrihetskommisjon (1996-1999).


== Bibliografi ==
Dødsdom over et folk. Imperialismen og Biafrakonflikten, sakprosa (1969)
Moderne afrikanske fortellere, sakprosa (1971)
Linjer i nordisk prosa. Norge, sakprosa (1975)
Samtaler i samtiden (red.) sakprosa (1990)
Litteratur og modernitet (medf.) sakprosa (1990)
Verdens Litteraturhistorie bd. 7, sakprosa (1994)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Helge Rønning i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Helge Rønning i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Helge Rønning i BIBSYS
(no) Om Helge Rønning, fra UiO
Peder Anker (forsker)

Peder Johan Anker (født 27. mai 1966) er en norsk historiker og forsker, med bakgrunn fra Universitetet i Oslo. Han er pr 2015 bosatt i USA, tilknyttet  Gallatin School of Individualized Study ved New York University.


== Eksterne lenker ==
Peder Ankers nettsted (engelsk)
Anne-Lise Wang

Anne-Lise Wang (født 3. mars 1920 i Kristiania, nåværende Oslo, død 20. mars 1967) var en norsk skuespiller.Hun var engasjert ved Chat Noir og Det Nye Teater. Wang medvirket også i syv langfilmer 1942-1958.Hun var datter av Fritz Wang (1888–1952) og Hertha Olsen (1891–1959). Anne-Lise Wang var fra 1948 gift med teaterlederen Johan Henrik Wiers-Jenssen i hans andre ekteskap.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne-Lise Wang på Internet Movie Database 
(no) Anne-Lise Wang hos Sceneweb 
(en) Anne-Lise Wang hos The Movie Database
Leirraset på Hokstad

Leirraset på Hokstad skjedde om kvelden 23. april 1870; da gikk et større leirras ved Hokstad på Ytterøy i Nord-Trøndelag. Det var flere beboelseshus som raste ut i sjøen, og disse var i hovedsak bygget i forbindelse med drift av kopper- og kisgruver på 1700- og 1800-tallet.Det var totalt 7 omkomne hvorav 5 barn fra 2 familier. De omkomne var: Iochebed Ann Blewett, 2 mnd, Samuel Joseph Blewett, 3 år, Carstinus Brænne, 7 år, Mary Blewett, 9 år, Carl Oskar Brænne, 12 år, Lars Olsen Brænne, 42 år og Mariane E. Brænne, 46 år.


== Referanser ==
Jørn Eivind Schau

Jørn Eivind Schau (født 28. november 1968) er norsk fløytist  fra Fetsund i Akershus. Han er utdannet fra Norges musikkhøgskole (NMH) i Oslo og Royal Academy of Music (RAM) i London. Studerte med bla. Per Øien, Ørnulf Gulbransen og Sebastian Bell, og deltok ved William Bennetts fløyteklasser ved RAM.
Siden 1987 har Schau spilt med en rekke norske militær- og symfoniorkestre. Han har spilt regelmessig med Kristiansand Symfoniorkester siden 1999, og var tilknyttet Forsvarets Distriktsmusikkorps Sørlandet (FMKS) fra 1999-2003. Schau medvirker ved en rekke klassiske og kommersielle innspillinger, og er aktiv som solo-og kammermusiker.
Siden 2000 er han ansatt som førstelektor i fløytespill ved Universitetet i Agder (UiA) , Fakultet for kunstfag, Institutt for musikk. Han holder jevnlig mesterklasser i Skandinavia og utlandet, og har levert bidrag til utgivelser, artikler og faglitteratur innen fløytespill. Av bidrag til utgivelser kan nevnes "Instructive Studies for the Modern Flute", som ble utgitt på Edition Svitzer i København – 2009. Denne utgivelsen var et resultat av et samarbeid med komponisten Hans Magne Græsvold. I 2010 leverer han bidrag til professor Dr.Ph. Ewa Murawskas bokutgivelse FLUTE IN NORWAY, samtidig som han er gjestelærer ved Musikkakademiet i Poznan, Polen.
Schau har flere ganger vært invitert til internasjonale fløytefestivaler. Senest i 2010 deltok han ved ”3e CONVENTION INTERNATIONAL DE FLÛTE  DE NICE, der han også var jurymedlem med blant andre Maxence Larrieu og Pierre Monty  i den nasjonale franske fløytekonkurransen “ 2d concours national de flute & piano”.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jørn Eivind Schau i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Jørn Eivind Schau i BIBSYS
Staur (geologi)

En staur er en søyle dannet ved bølgeerosjon av kysten. Søylen består vanligvis av sedimentære bergarter og står tilnærmet loddrett.
De tolv apostler ved kysten av Port Campbell Nasjonalpark i staten Victoria i Australia er en rekke staurer av kalkstein.


== Se også ==
Rauk
Tindenål
Vekselretter

En vekselretter er et apparat som omformer likespenning til vekselspenning, og dermed også likestrøm til vekselstrøm. Den kan betraktes som det motsatte av en likeretter.
Alt etter oppkobling kan vekselrettere være konstruert for å produsere énfaset eller trefaset vekselstrøm. Ved å anvende halvledere av silisiumkarbid kan en virkningsgrad på opp til 98% oppnås.Bruksområder for en vekselretter er for eksempel der det er behov for 230V vekselstrøm i bil, båt eller andre steder der man har kun en likespennings-kilde tilgjengelig. Vekselretter er også en viktig del av en UPS som brukes mye til å strømforsyne servere i datasystemer. Et viktig bruksområde er også å lede likestrømsenergi inn i et vekselstrømsnett, for eksempel fra et fotovoltaisk anlegg.
En vekselretter fungerer som oftest ved at likespenningen først økes til høy spenning i et Chopper/boost ledd, hvorpå den "hakkes opp" i en høyfrekvent puls, som transformeres, moduleres, og glattes til å bli gjenkjennelig som en sinusform på utgangen. Det finnes også enkle vekselrettere som leverer firkantpuls, men disse er ikke mye utbredt, og vil ikke fungere på alle apparater.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) DC/AC Inverters (power) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Piggføtter

Piggføtter er en plate til å legge under hjulene ved vinsjing av andre biler eller annet når veigrepet er dårlig. Piggføtter er somregel utstyrt med kraftige pigger under, og en stopper så hjulet kan hvile på oversiden. Piggføtter kan øke veigrepet radikalt så lenge veidekket er fast.
Kolbotnvannet

Kolbotnvannet (eller Kolbotntjernet) er en innsjø som ligger ved tettstedet Kolbotn i Nordre Follo kommune i Viken. Vannet har avløp til Gjersjøen. Lokalt kalles den vanligvis Kolbotntjernet av lokalbefolkningen og Kolbotnvannet av kommunen. Ifølge Statens kartverk er både Kolbotntjernet og Kolbotnvannet offisielle navn, selv om Kolbotnvannet kun  er godkjent, men ikke anbefalt fra Kartverket.Vannet inneholder to øyer: Storøya og Vesleøya. Det har vært mye omtalt i lokalpressen på grunn av den dårlige vannkvaliteten, med både alger og koliforme bakterier, som gjør at man ble frarådet å svømme i vannet.Tidligere år har det blitt arrangert et skøyteløp kalt «Kolbotnvannet rundt» på vannet om vinteren.


== Referanser ==
Den væpnede arms orden

Den væpnede arms orden var en dansk orden innstiftet 2. desember 1616 av kong Christian IV og tildelt i hans regjeringstid.Den væpnede arm var i dette tilfelle et symbol for kampen for protestantismen, et symbol Christian IV også benyttet i andre sammenhenger. Ordenen hadde én grad, ridder. Ordenen ble etablert i forbindelse med Danmarks seier i Kalmarkrigen. Utnevnelser fant sted ved kun ett tilfelle, 2. desember 1616 i riddersalen på slottet Koldinghus, da 12 adelsmenn som hadde utmerket seg i Kalmarkrigen ble slått til riddere. Blant disse var rikets ledende menn, inkludert kansleren, riksmarskalken, riksadmiralen, stattholderen i Schleswig og Holstein og medlemmer av riksrådet. Ordenstegnet kan ha blitt tildelt året etter. Ordenen ble ikke tildelt senere i Christian IVs tid og etterfølgende monarker videreførte heller ikke ordenen. I stedet ble Dannebrogordenen innstiftet i 1671.  Den væpnede arms orden gikk i årene 1633 til 1634 sammen med Elefantordenen på en slik måte at ordenstegnene ble kombinert eller båret i samme kjede.


== Insignier ==

Ordenstegnet for Den væpnede arms orden var av gull og hadde som motiv en blåemaljert harniskkledd arm som holder et sverd i stål. Armen var besatt med diamanter og hadde kongens monogram i rød og hvit emalje. Årstallet 1617 er påført bakerste del av armen. Armen var opphengt i et kjede som igjen var festet i et bånd til å bære om halsen. Elefantordenens blå bånd ble benyttet også for Den væpnede arms orden. I årene Den væpnede arms orden var kombinert med Elefantordenen forekom det ordenstegn der elefantens dekke var dekorert med den væpnede arm.


== Innehavere ==
De som mottok ordenen var:
Christen Friis, kansler
Jørgen Lunge, riksmarsk
Albret Skeel, riksadmiral
Breide Rantzau, riksråd
Gert Rantzau, stattholder
Anders Bille, riksråd og lensherre
Ditlev Rantzau, hoffmarskalk
Anders Sinklar (Andrew Sinclair), lensherre
Jens Sparre, befalingsmann
Marqvardt Pentz, amtmann
Ulrik Sandberg, befalingsmann
Jørgen Skeel, lensherre


== Referanser ==


== Kilder ==
Jørgen Hein: «Den store bedstefader. Christian V og Christian IV-myten», Historisk Tidsskrift, bind 16, rekke 2, nr. 2, 1993
Jørgen Hein: «Christian VIs arm: Symbol og identitet», Heraldisk tidsskrift, nr. 90, 2004, s. 443–452.
Lars Stevnsborg: Kongeriget Danmarks ordener, medaljer og hederstegn. Kongeriget Islands ordener og medaljer, Syddansk Universitetsforlag, 2005, s. 65–71.


== Eksterne lenker ==
«Chr. 4.s elefantorden», Rosenborg Slot, De Danske Kongers Kronologiske Samling.