Fortellinger fra myrlandet

Fortellinger fra myrlandet (forenklet kinesisk: 水浒传, tradisjonell kinesisk: 水滸傳; pinyin: Shuǐhǔ Zhuàn) er en kinesisk folkloristisk preget røverroman med muntlig opprinnelse som første gang ble nedtegnet på 1300-tallet. Den er ikke kanskje blitt så meget forandret siden utgivelsen da. Den fant sin endelige form ca. 1573 eller noe senere, under Wanli-keiserens tid. 
Romanen regnes som en av de fire klassiske romaner i den kinesiske litterære kanon. 


== Innholdsbeskrivelse ==

Romanen forteller om alskens folk med varierende bakgrunn i det gamle Kina (mange er riktignok tidligere militære offiserer, og de aller fattigste er dårlig representert), og deres forskjellige skjebner og eventyr. Veldig ofte kommer de i kontakt med røvere og slutter seg til de glade røverbandene. Disse røverne er alltid ytterst hyggelige og omgjengelige. Etterhvert slår bandene seg sammen for å danne en gjeng på 108 lovløse menn (disse 108 er kun lederne for gjengen – selve opprørshæren består av nærmere 30.000 mann). Disse 108 (105 menn og 3 kvinner) tilsvarer 108 "skjebnestjerner" som har blitt gjenfødt som helter, og det finnes derfor en spesiell forbindelse mellom heltene. 
Et gjennomgående trekk hos hovedpersonene er hvor generøse og gode de er. Røverne stjeler ikke fra fattige, og er ridderlige til tross for at de er forbrytere. De virkelig skurkaktige er lovens voktere som praktiserer sitt yrke alt for nidkjært, uten hensyn eller nåde (keiseren er et viktig unntak – røverne anerkjenner hele tiden hans autoritet, og det er heller ikke hans skyld at landet er korrupt). Ofte blir offiserer og embedsmenn imponert over deres høviske opptreden, mens de korrupte myndighetene fremstiller dem som banditter. Røverne kan derimot tilgi nærmest hva det enn måtte være, til og med mord dersom det ble begått i fylla eller i sinnesutbrudd snarere enn ut av ondskap.
I den siste delen av boka får opprørerne amnesti av keiseren (Song Jiangs høyeste ønske), og kjemper for ham mot Liao og mot opprørere i andre deler av Kina, fram til gruppen blir oppløst.


=== De forskjellige kapitlene ===
Følgende oppsett baserer seg på en utgave med 100 kapitler. Yang Dingjians 120-kapitlersutgave har med stoff om andre røvertokter på oppdrag av Song-dynastiet, mens Jin Shengtans 70 kapilter utelater røvernes amnesti og etterfølgende tokter.


== Forfatterspørsmålet ==
Det er stor uenighet om forfatterskapet. De fleste antar at de første 70 kapitler ble skrevet av Shi Nai'an, og de siste 30 av Luo Guanzhong, som også har skrevet Beretningen om de tre riker. Luo kan ha vært Shi Nai'ans disippel. 
Det er også blitt foreslått at Shi Nai'an ikke eksisterte, men at det var kunstpseudonym for Luo Guanzhong selv. Teksten gir holdepunkter for å anta at forfatteren stammet fra provinsen Zhejiang (som både Luo og Shi gjorde) og hadde dårlig greie på Nord-Kina, der handlingen utspiller seg.  På en konferanse i 2006 mente flere eksperter at Shi og Luo antagelig er den samme, ettersom navnet Shi Nai'an, når tegnene leses i motsatt rekkefølge, blir an nai shi, som betyr «Det er jeg igjen».


== Historisk inspirasjon ==

Fortellinger fra myrlandet er løselig inspirert av den historiske røverhøvding Song Jiang og hans 36 røvere. Gruppen var aktiv i områdene rundt elven Huai, og overgav seg til slutt til Songkeiseren Huizongs styrker i 1121. 
Det tilkom en rekke fortellinger om denne banden, og de plasserer den på varierende steder. En tradisjon plasserer dem i Taihangfjellene, en annen i fjellene i Liangshan i Shandong.


== Oversettelser ==

Den er blitt oversatt til en rekke språk, deriblant til svensk. Den svenske versjonen er ved sinologen Göran Malmqvist, og er utgitt i fire bind i 1976–79. 

Den törstige munken och hans dryckesbröder, 1976 (ISBN 91-37-06216-6)
Tigerdödaren Wu Song och hans vapenbröder, 1977 (ISBN 91-37-06630-7)
Den svarta virvelvinden och hans kumpaner, 1978 (ISBN 91-37-06952-7)
Hjältarna på berget Liang, 1979 (ISBN 91-37-07171-8)Der er på dansk utgitt en bok Tiger, tiger – Wu Song og tigeren i kinesisk historiefortælling om den del av romanen som heter Wu Song og tigeren.I Japan heter oversettelsene Suikoden, og den eldste er fra 1757. Siden er det kommet mange flere; det ble også laget suikoden-kort for samlere og senere videospill og tegneserier basert på fortellingen. 
Noen andre oversettelser:

Die Räuber vom Liang-Schan-Moor (oversatt til tysk av Franz Kuhn; Leipzig 1934). Nachdruck 2003, ISBN 3-458-31891-7
Die Räuber vom Liangschan. 2 bind. Oversatt til tysk av Johanna Herzfeldt. Med 96 tresnitt fra eldre kinesiske utgaver. Leipzig: Insel 1968, 1. Auflage. 688 + 655 Seiten [1]
All Men Are Brothers (oversatt til engelsk av Pearl S. Buck; 1933)
Outlaws of the Marsh (oversatt til engelsk av Sidney Shapiro; Beijing, Foreign Languages Press, 1980)
The Marshes of Mount Liang (obversatt til engelsk av Alex og John Dent-Young, Chinese University Press, Hongkong 1997-2002)
Die Räuber vom Liang-Schan-Moor (Pankok, fullstendig utgave fra DDR)Når Pearl S. Bucks oversettelse har en såpass avvikende tittel, skyldes det at hun henspiller på et kjent sitat fra verket:

「四海之内皆兄弟。」
Sìhǎi zhī nèi jiē xiōngdì.
«Innenfor de fire hav er alle brødre.»
(Dette sitatet har blitt kjent gjennom denne romanen, men kommer opprinnelig fra Analektene.)


== Referanser ==