jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lonely Planet

Lonely Planet Publications (vanligvis benevnt Lonely Planet eller LP) er et forlag som gir ut reisehåndbøker om land og byer i hele verden. Deres reisehåndbøker brukes mye av backpackere. Til og med 2004, hadde forlaget publisert rundt 650 titler om 118 land med et årlig salg på ca. 6 millioner guidebøker. Lonely Planet har sitt hovedkontor i forstaden Footscray i Melbourne, Australia.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lonely Planet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
"The Parachute Artist" – profil av Lonely Planet og the Wheelers fra The New Yorker magazine (april 2005)
King of the Planet, Tony Wheelers intervju med Venkatesan Vembu, Daily News & Analysis
Wheelers' kommentar på salget til BBC Worldwide
Radiointervju med Tony Wheeler av Rick Steves
Madre de Dios

Madre de Dios er ei elv i det sørøstlige Peru og det nordvestlige Bolivia. Den er rundt 1 130 kilometer lang, med et nedbørfelt på rundt 110 000 km². Den har gitt navn til den peruanske provinsen Madre de Dios som den renner gjennom, og renner deretter inn i Bolivia, hvor den munner ut i elva Beni, som igjen munner ut i Madeira, ei sideelv til Amazonas.
Elva er en viktig vannvei i Peru, spesielt ved Puerto Maldonado, regionens største by og hovedstad. Langs elvas bredder er dyrking av mango og utvinning av gull de viktigste næringsveiene, foruten tømmerhogst og jordbruk, som begge er årsak til betydelige miljøproblemer. Langs elva ligger flere nasjonalparker og naturreservater, hvorav de mest kjente er Tambopata-Candamo nasjonalpark, Manu nasjonalpark og Bahuaja-Sonene nasjonalpark.
Madre de Dios' største sideelver er Chivile, Inambari, Tambopata og Colorado.
Jungel.bok

jungel.bok av forfatteren Bjørn Skogmo er en fortelling utgitt i 2003 i  Biblioteket Gasspedal av Gasspedal (forlag), som den første utgivelsen i forlagets skriftserie. Boka ble på kort tid utsolgt fra forlaget, men er tilgjengelig som pdf-fil. Ny, utvidet utgave av jungel.bok utkom høsten 2009.
jungel.bok er lagt opp som et tenkt eller mulig gjennomført besøk hos forfatteren og antropologen José Maria Arguedas i hans hjem i Lima. Den nye utgaven består av originalteksten regelmessig avbrutt av fragmenter av et essay om Arguedas. Formen er utprøvende, men teksten er drivende og feberhet. Gjennomgående spilles det bevisst på å skape usikkerhet om hva som er fakta og hva som er fiksjon, med invitasjon til leseren om å delta.
Da Olaug Nilssen anmeldte jungel.bok i Morgenbladet påpekte hun at: «den unge, «altfor unge», studenten i jungel.bok har som mål å få nærmare forståing for Arguedas, og i arbeidet med dette viser han at han har dei samme problema med å «sette i gang» med Arguedas-forståing som Arguedas sjølv hadde med å skrive romanen Reven der oppe og reven der nede. Tekstane i jungel.bok har ein mørkare og meir høgtideleg tone (...), og dei har ein meir openberr samanheng: den unge studenten si reise inn i Arguedas-land; både inn i Latin-Amerika, utmagra av europeisk ressurstjuveri, inn i biografien, inn i litteraturfilosofien og inn i litteraturen. Ein skulle kanskje tru at tjue sider er litt lite, men det kjem jo altså an på kva for form- og formatformatering ein forventar. Eg synest jungel.bok er ein flott liten sak; ei lita konsentrert oppleving, og gode tekstar.» Også Aftenpostens Mariann Enge tok godt imot jungel.bok da den utkom.


== Eksterne lenker ==
Gasspedal – Nedlastbar utgave av jungel.bok (PDF-fil)
Christian Andreassen

Christian Andreassen (født 1828 i Ullsfjord, død 1879) var en norsk lærer, lensmann, politiker og avismann. 
Andreassen startet sin yrkeskarriere som lærer i Karlsøy, nord i Troms fylke. I 1848 flyttet han til Nesseby i Øst-Finnmark, og var der lærer og kirkesanger fram til 1860. Her var han også ordfører i 1855, 1856 og 1857. Etter dette var han lensmann i en årrekke; først i Polmak (1861–76), deretter i Nesseby fram til 1879.Hvorvidt han var samisk selv er omstridt,  men han lærte seg samisk og viet livet sitt til samesaken. Han oversatte salmer og andre tekster til samisk, og skrev også egne salmer på samisk selv. Sammen med Johan Eriksen Soffa ga han i 1873 ut den første samiske avisen i Norge; Muittalægje. Denne ble utgitt fram til 1875, men måtte da nedlegges pga. lave opplag og dårlig økonomi. 
Han talte også på Stortinget ved flere anledninger, og i 1879 var han den første som foreslo et forbud mot hvalfangst med det som den gang var moderne fangstmedoder som dampbåt og harpun. Hvalfredningsbestemmelsen trådte ikraft i 1881, denne forbød hvalfangst nærmere land enn én nautisk mil, i perioden 1. januar til 31. mai. Bakgrunnen for denne striden var at fiskerne mente at loddefisket var avhengig av en god hvalbestand.Andreassen ble valgt inn på Stortinget for perioden 1880-1882 men døde før han rakk å overta vervet. Han hadde imidlertid rukket å møte som suppleant i årene 1878 og 1879. Ut i fra en oppfatning om at Andreassen var samisk, argumenterer Jernsletten (1986) for at han kan regnes som den første samiske parlamentsrepresentanten – heller enn Isak Saba.Sønnen Anton Matheus Andreassen var ordfører og politimester i Elverum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Christian Andreassen hos Norsk senter for forskningsdata
Pulstekst

Pulstekst er en tekst som ved hjelp av særlige virkemidler optimaliserer et budskap og gjør budskapet pulserende i et system, spesielt brukt om tekstoptimalisering og tekst som funksjon i søkemotoroptimalisering på Internett, hvor overskrift, brødtekst og ordbruk på tag (sidemerking) tilsammen utgjør pulstekst.
Gulstad

Gulstad er et område øst for Melbu i Nordland – mellom Skilleveien i vest og Gulstadelva i øst med en befolkning på 430. Gårdsnummeret er 53 i Hadsel. Antall bruksnummer: 301.


== Navn ==
Stednavnet Gulstad kommer sannsynligvis fra samisk, der gull betyr «fisk» og stahk betyr «områder». Da blir betydningen «fiskeområde» eller «fiskeplass». Det kan også stamme fra norsk språk. Gull kommer da som forkortelse av mannsnavnene Gudleik, Gudleif eller Gullak og stad av ordet stadr («sted»).Det er imidlertid mer sannsynlig at det er det gamle mannsnavnet Gul som er opphav til stednavnet. Gul er ikke lenger i bruk som mannsnavn, men vi finner Gul igjen i et sammensatt navn som Gulbrand, hvor første stavelse Gul- har en annen opprinnelse enn fargen gul. Således kommer Gulskogen i Drammen og Gulsvik i Krødsherad av at det en gang bodde en mann der som het Gul. Det kan tilføyes at også drammenserne uttaler stedsnavnet som Gullskauen, men navnet har ingenting med gull å gjøre, og heller ikke av at skogen var gul av farge.


== Boliger og næringsvirksomhet ==
Området er for det meste brukt til privatboliger.
I tillegg finnes:

En småbåthavn i Gulstadøya.
Et bakeri – Pedersens.
En Statoilstasjon med bilverksted
En ASVO-bedrfit ( Hadsel ASVO).
En fotobedrift i den gamle Gulstadbutikken.
Et hønseri.
En lastebilforretning.
En forretning for kjøp og salg av brukte kjøretøyer.
To gårdbruk i drift.


== Eksterne lenker ==
Nettstedet Gulstad.no – en del av Melbu
1900 (roman)

1900. Morgenrød er en roman av den norske forfatteren Gunnar Staalesen, utgitt i 1997. Romanen var den første i en trilogi som ble videreført i 1950. High noon (1998) og 1999. Aftensang (2000). Trilogien er en bredt anlagt skildring av Norges og Bergens historie gjennom 1900-tallet, skildret fra flere synsvinkler geografisk og sosialt/klassemessig.


== Handling ==
I første bind introduseres flere handlingstråder, blant annet mordet på konsul Carl August Frimann nyttårsnatten ved århundreskiftet. Dertil en ung bondegutt fra Eksingedalen som blir anleggsarbeider på Bergensbanen, bybrannen i 1916 og flere andre personer og familier: Moland, Brandt, Nesbø og Helgesen.
I verkets andre bind skildres annen verdenskrig og de sosiale og kulturelle omskiftingene fra 1930- til 1950-tallet. Tema fra westernfilmen Sheriffen (High Noon) (1952), spenningen mellom engasjement og feighet, blir en ledetråd i romanen.
Det tredje bindet foregår fra 1962 til 1999. Mordet på konsul Frimann er fortsatt en rød tråd, og forfatteren trekker sin privatdetektiv fra andre romaner, Varg Veum, inn i fortellingen.


== Teaterversjoner ==
Verket ble dramatisert av forfatteren og urfremført som to helaftens stykker under Festspillene i Bergen 2002: 1900. Maskespill og 1900. Maskefall. Sceneversjonen bygger på de to første delene av trilogien.
En spinoff-historie fra trilogien ble dramatisert av forfatteren og utgitt i bokform i 2005: 1900. Christian Molands hemmelige liv. Teksten er en monolog med innlagte spillescener; den er skrevet spesielt for Frode Rasmussen og Yvonne Øyen, og ble uroppført på  Altona Teater (Augustin Hotel) 22. februar 2006.


== Referanser ==
Kirsten Taranger

Kirsten Loennechen Taranger (født 7. oktober 1951) er en norsk sanger (sopran) og pedagog,
kjent fra utgivelser og sitt virke ved Norges musikkhøgskole der hun underviser i sang.Hun debuterte i Universitetets Aula med  en urfremføring av Olav Anton Thommessens Overtonen – en sang uten ord  med Jorunn Marie Bratlie ved flygelet (1979). Da hadde hun allerede opptrådt ved  Festspillene i Bergen i 1975 med  Haugtussa, med Geir Henning Braaten.
Taranger studerte ved Norges musikkhøgskole (1971–77) under Kari Frisell og Robert Levin,
deretter ved operahøgskolen i Hannover (1977–79). Hun har undervist ved Buskerud Musikkonservatorium (1981–88), Østlandets Musikkonservatorium (1988–96) og siden ved Norges musikkhøgskole (1996–).  
Hun har konsertert i Norden, Polen, Tyskland og Frankrike.


== Utgivelser ==
Ketil Hvoslef (Phillips, 1981).  Med Marilena Zlatanou og Einar Henning Smebye.
Liten Kirsten (VEPS Forlag, 1989).  Med gitaristene Geir Otto-Nilsson og Sven Lundestad, samt Steinar Ofsdal fløyte og Geir Tore Larsen cello.


== Referanser ==
Ingvar Bøhn

Peter Ingvar Bøhn (født 27. juni 1838 i Ullensaker, død 26. september 1924) var en norsk folkehøgskolelærer, lyriker og komponist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var av bondeslekt, men faren var lensmann og han fikk anledning til å gå på Hartvig Nissens skole der han tok examen artium i 1856. Han begynte å studere, men hadde dårlig helse og var mye syk. Først i 1867 tok han teologisk embetseksamen. 
I 1885 ble han angivelig helbredet ved bønn og håndspåleggelse av snekker Andersen i Kristiania. Han var disippel av den svenske Fredrik August Boltzius, som var en kjent helbreder på den tiden. To år senere gav Bøhn ut boka Om underfulde helbredelser hvor han skriver mye om Boltzius og hans virksomhet.


=== Pedagog ===
I studietida hadde Bøhn blitt kjent med Christopher Bruun og vinteren 1868–69 var han lærer hos Bruun, som på den tiden hadde folkehøgskole på Sel i Gudbrandsdalen. Året etter startet han folkehøgskole i hjembygda Ullensaker og var lærer der i tre år. Fra 1874 til 1877 var han lærer på Hardanger Folkehøgskule hos Johannes Helleland, og fra 1877 var han atter lærer hos Brun på Vonheim i Gausdal.  De tre siste årene skolen ble drevet (1893–1896) var han også skolestyrer. I denne perioden var dessuten Christopher Bruun, Kristofer Janson, Matias Skard og Frits Hansen lærere. Deretter var han sogneprest i Vestnes i Romsdal til 1908. Som pensjonist bodde han på Lillehammer og i Gausdal. 
Han var den første som gav ut en nynorsk sangbok. Det er et lite, nesten ukjent hefte med nynorske sanger som ble utgitt allerede i 1869, men det er den reviderte utgaven, Norske Visor aat Skulom fra 1871 som er best kjent.
I dag huskes han for melodien til folkevisa «Bendik og Årolilja», kanskje også for «Nordmanns-song» («I djupe dalar og grøne lider»).


== Bibliografi ==
Norske songar og visor 1921
Lidt teologi for hvermand 1924
Om kristendomstvilene 1923
Jesu Kristi kristendom 1911
I djupe dalar og grøne lider [musikktrykk] [19-]
Gunnar og Sigri : forteljing i stev 1891
Framgang's Gratisbog 1890
Om underfulde helbredelser 1887
Norske songar 1882
Norske Visor aat Skulom 1871


== Referanser ==


== Kilder ==
Anton Aure, Norske songar og visor utgjevne med ei livsskildring av bokskrivaren ved Anton Aure. Risør 1921
Kristian Tordhol, Menneske eg kjende: Ingvar Bøhn. Årbok for Gudbrandsdalen 1960, s.11 -- 17
Stora Journalistpriset

Stora Journalistpriset er en årlig svensk journalistpris, etablert i 1966 av Bonnier AB, med hensikt å  "fremme gode yrkesmessige prestasjoner i journalistikken".Prisen er pålydende SEK 75 000, og deles ut i fire kategorier:

Årets avslører (Årets Avslöjande)
Årets forteller (Årets Berättare)
Årets fornyer (Årets Förnyare)
Lukas Bonnier Store Journalistpris(Lukas Bonniers Stora Journalistpris)


== Historie ==
Prisen ble opprettet i 1966 etter ønske fra Albert Bonnier, Jr. I starten ble prisen delt ut i to kategorier: "Aviser" og "øvrige periodiske publikasjoner". I 1969 ble en tredje kategori for radio og tv etablert. I 1979 ble kategorien "tidsskrift|øvrige periodiske publikasjoner" delt i to kategorier, en for ukentlige tidsskrifter og en for spesial/organisasjonsmagasiner, samtidig som kategorien "radio og tv" ble delt i to kategorier, en for hver medietype.
I 1992 ble Lukas Bonniers Stora Journalistpris opprettet. Den tildeles for langvarige og fremdragende yrkesmessige bidrag innenfor journalistikken.
I 1998 ble kategorien for tidsskrifter igjen samlet og omdøpt til Nya medier.
I 2001 ble en tilsvarende pris etablert i Finland, under navnet Suuri Journalistipalkinto.
I 2002 ble priskategoriene totalt endret, da forskjellige kategorier for de ulike media, ble erstattet med helt nye kategorier:Årets Avslöjande, Årets Berättare, Årets Förnyare og Lukas Bonniers Stora Journalistpris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Stora Journalistpriset – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Suuri Journalistipalkinto/Stora Journalistpriset, den finske prisens offisielle hjemmeside
Ernæringsterapi

Ernæringsterapi er en alternativ terapiform som gir råd om kosthold og kosttilskudd. Ernæringsterapeut er i motsetning til klinisk ernæringsfysiolog ingen beskyttet tittel, så hvem som helst kan kalle seg ernæringsterapeut.
Den doble nobelprisvinneren Linus Pauling regnes som opphavsmann til den varianten av ernæringsterapi som kalles ortomolekylær medisin og som særlig konsentrerer seg om høye doser av vitamin C. Dette er en terapiform som ikke har vitenskapelig støtte, og i enkelte fagmiljøer regnes dette som kvakksalveri som også medfører betydelig helserisiko. Men sammenligner man ernæringsterapi med helserisikoen som er forbundet med medikamenter, så kan man slå fast er ernæringsterapi er ufarlig. Ti prosent av innleggelsene ved medisinske avdelinger i norske sykehus skyldes legemiddelfeil. Ernæringsterapi har stort fokus på mat, matkvalitet, bearbeiding og tilberedning av mat.


== Utdanning ==
I Norge har Tunsberg Medisinske Skole en utdannelse til ernæringsterapeut. Blant lærerne er Jens Veiersted, Dag Viljen Poleszynski, Kenn Halstensen og Fedon Lindberg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om ernæringsterapi fra Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (NIFAB)
Tunsberg Medisinske Skole
Jack Collison

Jack David Collison (født 2. oktober 1988) er en walisisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Peterborough United. Han har tidligere spilt for West Ham og Ipswich Town.
Collison spiller også for Wales' landslag, og har hittil 17 A-lagskamper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Collison – Transfermarkt 
(en) Jack Collison – national-football-teams.com 
(en) Jack Collison – Soccerbase.com 
(en) Jack Collison – FootballDatabase.eu 
(en) Jack Collison – EU-Football.info 
(en) Jack Collison – FBref 
(es) Jack Collison – as.com
Svenskt Diplomatarium

Svenskt Diplomatarium er både en samling dokumenter fra middelalderen i Sverige og en trykt utgave av denne. Samlingen er også tilgjengelig på Internett. Det er både originaldokumenter og avskrifter i samlingen, de fleste dokumentene oppbevares i det svenske Riksarkivet, mens andre finnes i Uppsala universitetsbibliotek eller i utenlandske samlinger. Arbeidet med samlingen begynte i 1820, og til nå er rundt 40 000 dokumenter tilgjengelig.
Språket i dokumentene er oftest på latin eller gammelsvensk, men iblant forekommer også lavtysk fra middelalderen. Dokumentene gjennomgåes og oversettes av eksperter så informasjonen kan gjøres tilgjengelig for et videre publikum. Svenskt Diplomatarium er den viktigste kildesamling for kunnskap om middelalderen i Sverige. Tilsvarende samlinger finnes i flere europeiske land, blant annet i Norge med Diplomatarium Norvegicum.


== Eksterne lenker ==
Statens arkiv om Svenskt Diplomatarium (svensk)
Sigrid Magnusdotters testament fra 20. februar 1370, eksempel på dokument (svensk)
Amy Mathews

Amy Mathews (født 29. mars 1980) er en australsk skuespiller. 
Mathews er oppvokst i Sydney. Hun studerte ved Universitetet i Arts i Philadelphia, Pennsylvania, USA. Hun fullførte deretter et to-årig skuespillerutdannelse i Surrey Hills, Sydney. 
I 2006 ble hun med i Home and Away som Rachel Armstrong, en psykiater. Mathews mottok en Logie Award for Most Popular New Female Talent i 2007. Hun har kontrakt med Home and Away til 2010. 


== Eksterne lenker ==
(en) Amy Mathews på Internet Movie Database 
(en) Amy Mathews hos The Movie Database
Hossein Nasr

Hossein Nasr (persisk: سيد حسين نصر, født 7. april 1933 i Teheran) er en persisk-amerikansk religionsviter, filosof og forfatter av en rekke bøker om islam. Nasr er formann for den religionsfilosofiske skolen Sophia Perennis. 


== Bibliografi ==
Three Muslim Sages, 1964
An Introduction to Islamic Cosmological Doctrines, 1964
Ideals and Realities of Islam, 1966
Science and Civilization in Islam, 1968
The Encounter of Man and Nature: The Spiritual Crisis of Modern Man, 1968. Ny utgave kom i 1987 med tittelen Man and Nature: The Spiritual Crisis of Modern Man.
Sufi Essays, 1972 (nyutgiven som Living Sufism, 1980)
Islam and the Plight of Modern Man, 1976
Islamic Science: An Illustrated Study, 1976
Knowledge and the Sacred, 1981
Islamic Life and Thought, 1981
Islamic Art and Spirituality, 1987
The Islamic Intellectual Tradition in Persia, 1996
Religion and the Order of Nature, 1996
History of Islamic Philosophy, 1996.
An Anthology of Philosophy in Persia, 1999-2000 (2 vol)
The Heart of Islam: Enduring Values for Humanity, 2002
The Garden of Truth: The Vision and Promise of Sufism, Islam's Mystical Tradition, 2007På svensk:

Hela naturen talar om Gud: Världsreligionernas syn på naturen och miljökrisen som spegling av människans inre kris, övers. Björn Sahlin, Djursholm: Stiftelsen Abrahams barn, 2001.
Vid det klara morgonljuset: Essäer om islamisk andlighet, övers. Ashk Dahlén, förord av Jan Hjärpe, Stockholm: Proprius förlag, 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bok- og forfatterpresentasjon Proprius förlag, Stockholm
Glukonsyre

Glukonsyre er en organisk syre med molekylformel C6H12O7. Strukturformelen er HOCH2(CHOH)4COOH. Ved nøytral pH danner glukonsyre glukonat-ionet. Glukonsyre og glukonatsalter forekommer vanlig i naturen fordi det dannes ved oksidasjon av glukose.


== Andvendelser ==
Som matvareadditiv kalles den E574 og anvendes som surhetsregulator.
Glukonationet er et komplekseringsmiddel og anvendes i alkaliske rengjøringsmidler for å løse opp mineralske avleiringer, som Ca2+, Fe2+, Al3+ og andre tungmetaller. 
Kalsiumglukonat i gelform anvendes til å behandle etseskader av saltsyre.


== Referanser ==
João Bernardo Vieira

João Bernardo «Nino» Vieira (født 27. april 1939, død 2. mars 2009) var president i Guinea-Bissau fra 1. oktober 2005 til han ble drept i et attentat i mars 2009. Vieira hadde tidligere hatt makten fra 1980 til 1999, da han ble tvunget fra makten etter en borgerkrig. 
Han gjorde politisk comeback i 2005, da han vant presidentvalget. Han ble drept av opprørssoldater 2. mars 2009, bare timer etter at Guinea-Bissaus militærsjef, general Batista Tagme Na Wai, ble drept i en bombeeksplosjon.


== Referanser ==
Utlendingsloven

Utlendingsloven regulerer utlendingers adgang og opphold i Norge. Loven gir blant annet bestemmelser om visum (innreisetillatelse), bortvisning (utreisepålegg), utvisning (innreiseforbud), oppholdsgrunnlag (studier, arbeid, vern mot forfølgelse, med videre), arbeidstillatelse og bosettingstitllaelse.
Utlendingsloven av 1988 ble avløst av en ny utlendingslov fra 2008, i kraft fra 1. januar 2010. Loven har bestemmelser om utlendingers adgang til riket så vel som for opphold. Loven definerer enhver som ikke er norsk statsborger som utlending.


== Lovens formål ==
Loven har et tredelt formål:

Den skal gi grunnlag for regulering og kontroll med inn- og utreise, samt opphold i samsvar med innvandringspolitikk og internasjonale forpliktelser.
Den skal legge til rett for lovlig bevegelse over landegrenser og ivareta rettssikkerheten til utlendingers inn- og utreise, opphold og som søkere av tillatelser.
Den skal gi grunnlag for vern av utlendinger som har krav på beskyttelse etter folkerett eller internasjonale avtaler.


== Viktige begrepsendringer i gjeldende lov (i kraft fra 1. januar 2010) ==


=== Oppholdstillatelse ===
Begrepet oppholdstillatelse erstatter oppholds- og arbeidstillatelse. I utgangspunktet skal oppholdstillatelse gi rett til å arbeide i Norge, men i noen tilfeller vil det bli presisert at oppholdstillatelsen ikke gir rett til arbeid eller inneholde visse begrensninger i forhold til arbeid. Begrepet arbeidstillatelse faller bort.


=== Permanent oppholdstillatelse ===
Permanent oppholdstillatelse gir rett til varig opphold og arbeid i Norge og er et begrep som erstatter det tidligere bosettingstillatelse. Slik tillatelse kan gis etter minst tre års sammenhengende, tillatt opphold i Norge.


=== Fra asyl til beskyttelse ===
I dagens lov er begrepet asyl erstattet med beskyttelse for å gjenspeile det internasjonale begrepet i flyktningretten; protection. Etter den nye loven vil flere av dem som for første gang får innvilget beskyttelse få status som flyktninger. Både personer som etter loven får asyl og personer som får vern mot retur, får beskyttelse når UDI har fattet vedtak etter 1. januar 2010. Gruppene som tidligere fikk ulik status vil begge få status som flyktninger, og dermed får de også de rettighetene dette innebærer.


== Se også ==
Norsk innvandringspolitikk
Forskrift om bortvisning og utvisning av personer fra Svalbard


== Eksterne lenker ==
Utlendingsloven 1988
Utlendingsloven 2008
Innst.O.nr. 42 (2007–2008) om utlendingsloven 2008, Stortinget.
Hansadagene

Hansadagene var opprinnelig det øverste organet for Hansaforbundet. Det var en nokså løs organisasjon, uten faste møter og uten egentlig juridisk makt. Men den som ikke fulgte opp vedtak kunne bli ekskludert fra forbundet. Hansaforbundet ble administrert fra Lübeck. Den første Hansadagen ble trolig holdt i 1356, og den siste i 1669. Da var allerede forbundet sterkt svekket. Forbundet ble fra da av administrert av Lübeck, Hamburg og Bremen i fellesskap.
I moderne tid er Hansadagene tatt opp igjen som et fellesarrangement mellom ca 100 tidligere hansabyer. Arrangementet består av seminarer og konferanser, markeder og kulturinnslag. De første moderne hansadagene ble holdt i 1980. Arrangementet er i ferd med å få en fastere form med utgangspunkt i et moderne Hansaforbund med Lübeck igjen som førende by. Bergen har jevnlig deltatt på arrangementene for å fremme byens næringsinteresser og å promotere Bergen som reisemål, og sto som arrangør i 1996. I et par dager var byen preget av et stort marked, seminarer, og kulturinnslag, der spesielt Bergen Byspills fire forestillinger ble lagt merke til. 
Byen arrangerer Hansadager igjen i 2016.
Informasjon om Hansadagene i 1996 finnes først og fremst i arrangementskomiteens arkiv, oppbevaret ved Bergen Byarkiv.


== Se også ==
Hansaforbundet


== Eksterne lenker ==
Hansadagene - oppslagsverket oVe, artikkel av  Arne Skivenes, Bergen Byarkiv.