jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Røkholt

Røkholt er ei grend med matrikkelnummer 22 i  delområde Østsida på østsida av Vorma i Eidsvoll kommune som kan føres tilbake til gammelnorsk tid. Røkholt var en fullgard i 1577 og i gammelnorsk tid.


== Nordgarn Røkholt ==
Paal Jensen Røkholt f. 1787 gm Else Oldtr. fra N. Sandholt brukte gården 1811 til 1835. De fikk barna Ola, Jens, Kristian og Gurine. Det vites ikke hvem som drev gården fra 1835 til 1848 da eldste sønn Ole overtok.
Ole Paulsen Røkholt f. 1823 var eldste sønn av Paal og Else. Han overtok gården for 900 dlr. Han var gift med Karen Oldtr. fra Taralstun Jøndal. De fikk barna Olaf Peder, Jens Henrik og Martin. Karen døde i 1855. Ole var bruker fra 1848 til 1894 da han kjøpte til Hagan. Yngste sønn Martin Olsen f. 1854 overtok gården for 7000 kr.


== Opstun Røkholt ==
Jens Jakobsen fra Trandum på Toten var bruker fra 1805 til 1819. Han var stamfar for Røkholt - Venger ætten. Barn: Lars, Paal, Erik, Jens, Amund og Mari. Tredje sønn Erik overtok i 1819 og giftet seg også inn i Elstad-bruket.
Erik Jensen Røkholt (1794–1835) var gift med Else Jonsdtr. fra NA Elstad. De fikk barna Berthe Marie (1821–1885), Jens (1822–1903), Karen Olea (1822–1891), Marthea (1829–1912) og Elise Gurine f. 1830. Else drev både Opstun og Nordgarn Elstad alene da Erik døde i 1835. I begynnelsen av 1840-årene giftet hun seg med Ola Olsen. Eldste sønn Jens Eriksen Røkholt overtok Opstun i 1846 og kjøpte til Arstun Røkholt i 1872. Han gav hver av sine sønner et bruk.
Edvard Jensen Røkholt f. 1846 brukte Opstun Røkholt fra 1887 til 1929.
Einar Edvardsen Røkholt f. 1901 brukte Opstun Røkholt fra 1929 til 1938 da han solgte til broren Jens Edvardsen Røkholt f. 1906.


== Arstun Røkholt ==
Jens Eriksen Røkholt (1822–1903) på Opstun Røkholt kjøpte til Arstun Røkholt i 1872. Yngste sønn Ola Jensen Røkholt f. 1861 overtok Arstun Røkholt og brukte gården til 1904 da den ble skiftet. Ola var gift med Gunhild Anine Solem som var datter til lærer Ole Pedersen Solem fra Nordfjord.


== Høgstun Røkholt ==
Løa i Arstun ble flyttet til Høgstun i 1904 og hovedbygningen i 1905 da det også ble bygget nytt fjøs. Ola Jensen Røkholt brukte Høgstun til sin død i 1937 og enka drev den videre alene.


== Nystun Røkholt ==
Jens Paulsen Røkholt (født 1826 på Nordgarn Røkholt, død 1914) var bruker fra 1849 til 1890. Han var gift med Gurine Marie Larsdtr. De fikk barna Paul, Lars, Ole, Jens, Laura og Maren. Gurine døde i 1864.
Eldste sønn Paul Jensen Røkholt f. 1854 drev gården fra 1890 til 1893 da han ble syk og solgte gården til broren Ole Jensen Røkholt (1861-1950). Ole drev gården fra 1894 til 1896. Dessuten kjøpte han Søstun Sanner og brukte den fra 1891 til 1921 da han tok føderåd på gården.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Holmsen: Eidsvoll Bygds Historie. Gårdshistorie Bind I.
James H. Johnson

James Henry Johnson (født 1874, død 15. november 1921) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Johnson vant en olympisk sølvmedalje i kunstløp i sommer-OL 1908 i London. Han kom sammen med Phyllis Johnson på andreplass i parløpkonkurransen bak det tyske paret Anna Hübler og Heinrich Burger.
Han ble verdensmester i kunstløp to ganger, han vant parløp sammen med Phyllis Johnson i 1909 og 1912.


== Olympiske medaljer ==
OL 1908  London -  Sølv i kunstløp, parløp
OL 1920  Antwerpen -  Bronse i kunstløp, parløp


== VM-medaljer ==
VM 1909  Stockholm -  Gull i  kunstløp, parløp (sammen med Phyllis Johnson)
VM 1912  Manchester -  Gull i kunstløp, parløp (sammen med Phyllis Johnson)
VM 1910  Berlin -  Bronse i kunstløp, parløp (sammen med Phyllis Johnson)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James H. Johnson – Olympedia 
(en) James H. Johnson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Székesfehérvár

Székesfehérvár er den niende største byen i Ungarn. Székesfehérvár er hovedsete i fylket Fejér. Innbyggertallet er på 99.060 per 1. januar 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Székesfehérvár – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Székesfehérvár – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Louis Salica

Louis «Lou» Salica (født 16. november 1912 i Brooklyn i New York, død 30. januar 2002) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Salica vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass i den letteste klassen, fluevekt (50,8 kg), i semifinalen tapte han til ungarske István Énekes som siden vant finalen over Francisco Cabanas fra Mexico. Salica vant de to innledende kampene før han tapte i semifinalen, kampen om bronesmedaljen vant han på w.o.. Det var tolv boksere fra tolv nasjoner som stilte i den letteste vektklassen som ble avviklet i perioden 9. til 13. august 1932.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Bronse i boksing, fluevekt


== Eksterne lenker ==
(en) Louis Salica – Olympedia 
(en) Louis Salica – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Louis Salica – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Louis Salica – BoxRec
Khagaria (distrikt)

Khagaria (bihari: खगडिया जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Bihar. Distriktets hovedstad er Khagaria. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 1 657 599 innbyggere i distriktet, mot 1 280 354 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 5,26 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 20,94 % i 2011 mot 21,77 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 912 i 2011 mot 932 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Khagaria district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bhagalpur (distrikt)

Bhagalpur (bihari: भागलपुर जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Bihar. Distriktets hovedstad er Bhagalpur. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 3 032 226 innbyggere i distriktet, mot 2 423 172 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 19,79 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 17,55 % i 2011 mot 19,48 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 934 i 2011 mot 966 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bhagalpur district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
José Villanueva

José Luis Villanueva (født 19. mars 1913 i Manila, død 1983) var en filippinsk bokser som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Villanueva vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass i den nest letteste klassen, bantamvekt (54,0 kg), i semifinalen tapte han til canadiske Horace Gwynne, som siden vant finalen mot Hans Ziglarski fra Tyskland. Villanueva vant bronsefinalen mot en amerikansk bokser. Det var ti boksere fra ti nasjoner som stilte i den nest letteste vektklassen som ble avviklet i perioden 9. til 13. august 1932.
Hans sønn Anthony Villanueva vant en olympisk sølvmedalje i boksing under OL 1964 i Tokyo.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Bronse i boksing, bantamvekt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José Villanueva – Olympedia 
(en) José Villanueva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) José Villanueva – databaseOlympics.com (arkivert)
Det hvite hus (Bergen)

Det hvite hus i Bergen ligger i Foreningsgaten 1 og er tegnet av arkitekt Jens Zetlitz Monrad Kielland. Bygården fra 1902 er en av landets flotteste kontinentalpregede jugendstilhus. Bygårdens ornamentikk preges av plantemotiver, girlandere og dekorative lisener.


== Referanser ==
Elsfjorden

Elsfjorden er en fjordarm av Ranfjorden i Vefsn kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Hattneset i sørøst og Skarpsundet på vestsiden av Hemneshalvøya i nordvest og strekker seg 8 kilometer sørover til Elsfjord i bunnen av fjorden. Østover fra Hattneset går Sørfjorden.Nordlandsbanen går langs østsiden av fjorden. På vestsiden av fjorden ligger Fuglstranda med Elsfjord naturreservat, et skogområde som er fredet gjennom verneplanen for barskog.


== Referanser ==
Øverstraumen

Øverstraumen er en fjordarm av Ranfjorden i Rana kommune i Nordland. Fjorden har innløp ved sundet Straumkjeften i sør og strekker seg 5,5 kilometer nordover til Straumsbotn. Den ytterste delen av fjorden er trang, men nord for Nordgården, som ligger på vestsiden, åpner den seg opp. Denne delen av fjorden blir kalt Sveet. Fra Sveet går sundet Auran østover, før fjorden svinger nordover igjen. Lengst nord på østsiden ligger grenda Jamtjorda. Fra her går Straumbotnet inn til grenda med samme navn.


== Referanser ==
Finneidfjorden

Finneidfjorden er en fjordarm av Ranfjorden i Hemnes kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Nesodden i nordvest og Forneset i sørøst og strekker seg 5,5 kilometer sørvestover til Finneidfjord i bunnen av fjorden.Halvveis inn i fjorden ligger grenda Svalsenget på nordvestsiden. Tettstedet Finneidfjord ligger på et eid som er cirka 550-650 meter bredt. På den andre siden ligger Sørfjorden. Eidet går vestover til Hemneshalvøya. 
E6 går langs østsiden av fjorden. 


== Referanser ==
Predazzo

Predazzo (italiensk), Pardatsch (tysk)  er en kommune med 4439 innbyggere i provinsen Trentino i Dolomittene, beliggende 1014 moh i dalen Val di Fiemme.
Stedet grenser til kommunene Deutschnofen, Welschnofen, Moena, Tesero, Panchià, Ziano di Fiemme, Siror, Canal San Bovo, Tonadico.


== Severdigheter ==
Trampolino dal Ben, hvor hoppøvelsene i ski-VM i 1991, 2003 og 2013 ble avviklet.
Et geologisk museum som rommer et stort antall bergarter og godt bevarte fossiler.


== Historie ==
Fram til 1919 hørte Predazzo under fyrstedømmet Tirol i Østerrike-Ungarn. Inntil utbruddet av første verdenskrig var  Predazzo garnisonsby for Østerrike-Ungarns keiserlige armé.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Predazzo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ildledningssystem

Ildledningssystem  (ILS) benyttes i det norske artilleriet for å beskyte mål ved hjelp av digitale midler som den norske MRR-radioen og klassifiserte dataprogrammer. Systemet blir bemannet av en ILS-offiser og et visst antall ILS-assistenter, uoffisielt kjent som KO-jegere. Disse regnes som noen av det norske forsvarets mest verdifulle soldater, og er kjent for å bringe en uvurderlig kompetanse til slagmarken.
Søråsværfjorden

Søråsværfjorden er en fjord i Dønna kommune i Nordland. Fjorden ligger på sørsiden av øygruppen Åsvær og nord for Vandve og øya Dønna. Den strekker seg 25 kilometer nordøstover fra Skipbåtsvær og fortsetter som Tomfjorden videre nordøstover. I overgangen mellom Sørårsværfjorden og Tomfjorden kommer Nordåsværfjorden, mens Stigfjorden går sørover på østsiden av Dønna.Fylkesvei 186 går langs fjorden på nordsiden av Dønna. 


== Referanser ==
Girlander

Girlander, fra fransk, guirlande (blomsterkrans), er et klassisk motiv som består av blader, blomster eller frukter bundet sammen i en hengende lenke. Til høytider utsmykket man i antikken templenes alter og triumfbuer med slike blomsterlenker. Motivet ble siden tatt opp i billedkunsten. Siden renessansen har motivet blitt anvendt som et dekorelemement. Man finner bruk av girlandere i arkitekturens ornamentikk og motivet var spesielt mye brukt i Louis-seize-stilen.
Fra sent 1700-tall, men særlig fra 1800-tallet, finnes det i mange våpenskjold en girlander på hver side av hjelmen i stedet for et hjelmklede som ellers er vanlig. Hver girlander kommer da ut eller ned fra hjelmen, den går ut til et punkt eller en ring på hver side av hjelmen, med girlanderne hengende ned så langt som til skjoldets nederste del. Dette kan vi se i mange segl for privatpersoner og i andre våpenavbildninger, bl.a. i seglene på den norske Grunnloven 17. mai 1814 for Lars Johannes Irgens og Gregers Winther Wulfsberg.


== Litteratur ==
Hans Cappelen: «Våpensegl og slektspapirer fra Skiens-distriktet». Norsk Slektshistorisk Tidsskrift bind 35, Oslo 1996. [1]
Hans Cappelen: «Hva seglene på Grunnloven kan vise oss» i Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014
Skipbåtsværsfjorden

Skipbåtsværsfjorden er en fjord i Herøy kommune i Nordland. Fjorden ligger på østsiden av Skipbåtsvær og vest for Bukallholman og Vandve. Fjorden strekker seg 10 kilometer nordover fra Gåsvær til Søråsværfjorden.


== Referanser ==
Vikafjorden (Dønna)

Vikafjorden er en fjord på nordsiden av Skagalandet på Dønna i Nordland. Fjorden har innløp mellom Revskjeran i nord og Lyngøya i sør og strekker seg 9 kilometer nordøstover til Solfjellsjøen. På nordsiden av fjorden ligger en rekke øyer og holmer, der Gjesøya og Ramnøya er de største. På sørsiden av Skagalandet ligger Skagafjorden.Riksvei 809 går langs de indre delene av fjorden. 


== Referanser ==
Presidentvalget i USA 1924

Presidentvalget i USA 1924 var det 35. presidentvalget i USAs historie. Valget fant sted den 6. november 1928, og valgte Calvin Coolidge og Charles G. Dawes som henholdsvis president og visepresident, for perioden 1925–1929. Coolidge hadde vært president siden Warren G. Hardings død i 1923, og på den tid hadde Coolidge rukket å bli svært populær. Demokratene nominerte John W. Davis og Charles W. Bryan, og på tross av at Robert M. La Follette sr. gjenopplivet det gamle Progressive Party fra 1912 (som tok mange republikanske stemmer den gangen), var Coolidge overlegen i sin seier. At Davis var konservativ førte dessuten til at mange demokrater stemte på sentrumsorienterte La Follette, slik at partisplittelsen ble noe annerledes enn forventet.
Regnet i stemmer er Coolidges seier fra 1924 den nest største i USAs historie, bare forbigått av Warren G. Hardings seier over James M. Cox i 1920, da Coolidge dessuten var visepresidentkandidat.


== Eksterne lenker ==
Stemmer fordelt på stater
Stemmer fordelt på stater (med grafer)
Stemmer fordelt på fylker (counties)
Skagafjorden

Skagafjorden er en fjord på Dønna i Nordland. Fjorden strekker seg 7,5 kilometer nordøstover til grenda Hølen i bunnen av fjorden.
Fjorden starter mellom Staulen i sør og Grytøya i nord og er en fortsettelse av Sildøyfjorden som ligger lenger sørvest. Fjorden ligger på sørsiden av Skagalandet, der finnes grenda Skaga, som fjorden er kalt opp etter. Grenda Sandstrak ligger på sørsiden av fjorden. Innerst i fjorden deler den seg i to smale og dype våger. Øyvågen er den nordligste og Hølvågen ligger på sørsiden.Fjellet Dønnamannen på 858 meter over havet ligger på sørsiden av fjorden. 
Fv828 går langs sørsiden av fjorden. 


== Referanser ==
Fruen av Auxerre

Fruen av Auxerre eller Kore av Auxerre (fransk Dame d'Auxerre) er en liten statue på 65 cm av kalkstein fra Kreta som i dag står i Louvre i Paris. Den forestiller en arkaisk gresk gudinne fra rundt 650 f.Kr. – 625 f.Kr. 

Det er en kore («piken», «jomfruen») som er en kunsthistorisk betegnelse på greske skulpturer av unge kvinner, men også et navn på en gudinne i gresk mytologi: Kore, Demeters datter, opprinnelig en gammel khthonisk guddom, identisk med Persefone. At det er en avbildning av en gudinne kan avleses i blant annet at hennes seksuelle attributter er framhevet og sammenhengen med de mange terrakottaskulpturer av antikkens gudinner i østlige Middelhavet, spesielt Astarte. Denne avbildningen er kanskje en kvinnelig tilbeder av en fruktbarhetskult heller enn gudinnen Persefone selv da hennes høyre hånd berører mellom brystene og hennes høyre hånd forblir stiv langs siden, en håndbevegelse knyttet til bønn.Maxime Collignon, en kurator fra Louvre, fant skulpturen i en lagringshvelv i museet i Auxerre, en by øst for Paris, i 1907. Statuen ble kjøpt i 1895 av direktøren av et teater som brukte den som dekorasjon for en operette og deretter gitt til byens museum. Ingen opptegnelser forklarer hvorfor statuen havnet i Auxerre og dens mystiske ankomst i et provinsielt fransk museum skapte i sin tid journalistisk omtale.Den arkaiske skulpturen er datert fra 600-tallet f.Kr. da antikkens Hellas bevegede seg ut av sin mørke tidsalder. Hun har en smal midje tilsvarende en minoisk-mykensk gudinne, og hennes stive hår antyder egyptisk innflytelse. Den tidlige arkaiske stilen har blitt fantasifullt døpt «dædalisk», et konsept oppfunnet tidlig på 1900-tallet for å beskrive statuer fra 600-tallet f.Kr. Det hemmelighetsfulle, vitende og høyverdige antydningen av et smil er blitt karakterisert som et arkaisk smil. Verket er blitt tilskrevet til Kreta på grunn av denne formen for kalkstein foruten også likheter i den unge kvinnens drakt, positur og ansikt som er funnet i andre verker av bronse, kalkstein og leire på øya. Sammenlignet med gravmateriale fra Eleutherna i nordlige Kreta antyder at statuen opprinnelig kom fra nekropolis her.Utgravninger på 1990-tallet av Nikolaos Stampolidis i Eleutherna har bidratt til å etablere en mer presis datering og opprinnelse for Fruen av Auxerre ved avdekkelsen av meget lignende utskårende ansikter i elfenben og falliske symboler, noe som knytter henne til en fruktbarhetskult.
Statuen var som mange greske antikke statuer ikke ment å bli sett og opplevd uten farger, men var opprinnelig malt i sterke farger, som vist i rekonstruksjonen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Martinez, Jean-Luc (2000): La Dame d'Auxerre (Réunion des Musées Nationaux)


== Eksterne lenker ==
Encyclopaedia Britannica: «Daedalic sculpture»
(Skulpturhalle, Basel) Ute W. Gottschall, «La Dame d'Auxerre» (tysk)
Folgaria

Folgaria, Vielgereut (zimbrisk) er en italiensk kommune med 3 137 innbyggere i provinsen Trentino.
Nabokommuenne er Caldonazzo, Centa San Nicolò, Besenello, Calliano, Lavarone, Lastebasse (VI), Rovereto, Terragnolo, Laghi (VI).


== Geografi ==
Folgaria ligger på en høyslette på 900 – 1 000 moh ved Monte Cornettos sydheng og omfatter området fra den brede dalbunnen ved Rio Cavallo til grensen mot provinsen Vicenza.


== Språk og historie ==
Den første zimbriske bebyggelsen i Folgaria går tilbake til 1100-tallet. I dag har italiensk fullstendig fortrengt den gamle tyske dialekten zimbrisk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Folgaria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Staulen

Staulen er en øy i Herøy kommune på Helgeland.
Åkviksundet skiller Staulen fra Åkvika i Dønna. Navnet tyder på at øyen har vært en melkeseter for storgården Åkvika, som øyen tidligere tilhørte. Åkviksundet bru knytter nå Staulen til Dønna.
William Gilmore

William Evans Garrett Gilmore (født 16. februar 1895, død 5. desember  1969) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1932 i Los Angeles.
Gilmore ble olympisk mester i roing i OL 1932 i Los Angeles. Han vant dobbeltsculler sammen med Kenneth Myers. Åtte år tidligere, i OL 1924 i Paris kom han på andreplass i singelsculler bak Jack Beresford fra Storbritannia.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Gull i roing, dobbeltsculler
1924  Paris -  Sølv i roing, singelsculler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Gilmore – Olympics.com 
(en) William Gilmore – Olympic.org 
(en) William Gilmore – Olympedia 
(en) William Gilmore – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Gilmore – FISA
Kenneth Myers

Kenneth Holston Myers (født 10. august 1896, død 22. september 1974) var en amerikansk roer som deltok i flere olympiske leker, 1920 i Antwerpen, 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.
Myers ble olympisk mester i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han vant dobbeltsculler sammen med William Gilmore. Åtte år tidligere, under OL 1924 i Paris kom han på andreplass i singelsculler bak Jack Beresford fra Storbritannia.
Fire år tidligere, under OL 1928 i Amsterdam, kom han på andreplass i singelsculler bak Henry Pearce fra Australia.


== OL-medaljer ==
 1932  Los Angeles - Gull i roing, dobbeltsculler  USA
 1920  Antwerpen -  Sølv i roing, firer med styrmann  USA
 1928  Amsterdam - Sølv i roing, singelsculler  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenneth Myers – Olympics.com 
(en) Kenneth Myers – Olympic.org 
(en) Kenneth Myers – Olympedia 
(en) Kenneth Myers – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kenneth Myers – FISA
Kleobis og Biton

Kleobis og Biton er navnene på to menneskelige brødre i gresk mytologi. Det er også navnene som konvensjonelt er gitt til et par arkaiske statuer i legemesstørrelse, eller kouroi, som i dag er i Delfis arkeologiske museum i Delfi, Hellas. Statuene er datert til en gang rundt 580 f.Kr. og kom fra Argos på Peloponnes, skjønt de ble i sin tid funnet i Delfi.


== I mytologien ==

I gresk mytologi var Kleobis og Biton argivere, sønner av Kydippe, en prestinne av Hera. Kydippe reiste fra Argos til en festival til ære for Argive Hera. Oksen som trakk hennes vogn falt sammen og hennes to sønner, Kleobis og Biton, trakk da vognen hele vegen (45 stadia, eller 8.3 km). Kydippe ble imponert av deres hengivelse for henne og hennes gudinne, og hun ba til Hera for at hun skulle belønne sønnene med den beste gaven en gudinne kunne gi til dødelige. Hera bestemte da at brødrene skulle dø i deres søvn, og etter festivalen la ungdommene seg ned i Heras tempel og våknet aldri opp igjen. Herodot som forteller historien sier at borgerne i Argos donerte et par statuer til Apollons helligdom i Delfi


== Statuene ==
I Bok I av Herodots Historier forteller Solon fortellingen om Kleobis og Biton til kong Krøsus som et eksempel på et lykkelig, levd liv, og vurderer deres lykke til kun under Tellos atheneren, mye til Krøsus' irritasjon. Herodot nedtegner at «argivene hadde fått gjort statuer av dem og satt dem opp i Delfi da de hadde vært slike eksemplariske menn». Det moderne museet i Delfi utstiller to identiske arkaiske kouroi under navnene Kleobis og Biton, skjønt det er ingen bevis som direkte knytter disse statuene til de som er nevnt av Herodot.
Inskripsjonen på statuens fundament identifiserer dem som Kleobis og Biton, og identifiserer også Polymides av Argos som skulptøren, noe som er meget uvanlig for en slik tidlig dato. Statuene er hva som karakteriseres som en typisk peloponnesisk stil: massiv og muskuløs, men de er ikke tilsiktet å være faktiske representasjoner av Kleobis og Biton, om antatt at brødrene er historiske og faktiske heller enn mytologiske figurer. Statuene er isteden idealistiske representasjoner av de maskuline dydene styrke og fromhet.


== Se også ==
Gresk kunst i antikken


== Eksterne lenker ==
Herodot om Kleobis og Biton (engelsk)
William Garfield Miller

William Garfield Miller (født 16. mars 1905, død mai 1985) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.
Miller vant en olympisk sølvmedallje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den amerikanske båte som kom på andreplass i firer uten styrmann bak Storbritannia.
Fire år sennere, under OL 1932 i Los Angeles kom han på andreplass i singelsculler bak Henry Pearce fra Australia.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Sølv i roing, firer uten styrmann  USA
 1932  Los Angeles - Sølv i roing, singelsculler  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Garfield Miller – Olympics.com 
(en) William Garfield Miller – Olympic.org 
(en) William Garfield Miller – Olympedia 
(en) William Garfield Miller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Garfield Miller – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) William Garfield Miller – FISA
Sildøyfjorden

Sildøyfjorden er en fjord i Herøy kommune på Helgeland i Nordland. 
Fjorden ligger mellom Måsvær i nord og Vardøya, Seløya og Staulen i sør. Fjorden har en lengde på 7,5 kilometer fra sørvest til nordøst. I øst fortsetter fjorden østover som Skagafjorden, mens Oddfjorden og Gåsværfjorden ligger i vest.


== Referanser ==