jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Litteraturåret 1985

Litteraturåret 1985 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1985.


== Prisvinnere ==
Nobelprisen i litteratur: Claude Simon, Frankrike
Astrid Lindgren-priset: Viveca Sundvall
Nils Holgersson-plaketten:Mats Larsson
Carl Emil Englund-priset: Jan Gehlin
Edith Södergran-priset: Merja-Riitta Stenroos
Litteraturfrämjandets stora romanpris : Jan Myrdal


== Hendelser ==
Tommy og Tigern (Calvin and Hobbes) av Bill Watterson kommer for første gang ut i USA


== Nye bøker ==


=== Skjønnlitteratur ===
Der Baader-Meinhof Komplex av Stefan Aust
Berus eder! av Odd Børretzen
Blodets bånd av Lars Saabye Christensen
Breven till Nattens drottning av Inger Edelfeldt
Budbringeren fra Tunsberg av Kåre Holt
Det onde øye av Jonathan Kellerman
Enders spill av Orson Scott Card
Falketårnet av Erik Fosnes Hansen
Gobi: Barndommens måne av Tor Åge Bringsværd
Den gode terroristen (The Good Terrorist) av Doris Lessing
Drottningholm - slottet vid vattnet av Jan Mårtenson
Duell i gryningen av Lars Molin
Honningkrukken av Gert Nygårdshaug
Häxmästaren av Jan Mårtenson
Janne, min venn av Peter Pohl
Nedstörtad ängel av P.O. Enquist
Krigens barn av Per Anders Fogelström
Kjærlighet i koleraens tid (El amor en los tiempos del cólera) av Gabriel García Márquez
Lavendelvisa av Agneta Klingspor
The Man Who Mistook His Wife for a Hat av Oliver Sacks
Mannen på motorsykkelen av Jon Michelet
Mellomlanding av Herbjørg Wassmo
Metoden av Ola Bauer
Passionsspelet av Jonas Gardell
Rädda Joppe - död eller levande av Gunnel Linde
 Return of the Living Dead av John A. Russo
Rikets hemmeligheter av Peter Wessel Zapffe
Siderhusreglene av John Irving
Styrtet engel (Nedstörtad ängel) av Per Olov Enquist
Sune begynner i 2. klasse av Anders Jacobsson og Sören Olsson
Handmaid´s tale, The av Margaret Atwood
Under aftenhimmelen av Finn Carling
Under nullpunktet (Less Than Zero) av Bret Easton Ellis


=== Sakprosa ===
...


=== Religiøse skrifter ===
Norsk Salmebok


== Fødsler ==
3. januar – Carolina Fredriksson, svensk forfatter
24. september - Eleanor Catton, romanforfatter fra New Zealand
30. september - Téa Obreht, serbisk romanforfatter


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Buerstad

Buerstad er et sted og en grunnkrets på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. 
De nærliggende stedene Movik og Brevik hører til grunnkretsen Buerstad, som igjen tilhører det administrative delområdet Torød. Ved folketellingen i 2001 hadde Buerstad 544 innbyggere.Navnet Buerstad kommer trolig av gårdsnavnet Buer. Buerstad-området tilhørte Buer frem til 1700-tallet, det ble da skilt ut egne gårder i området som utgjorde en øvre og nedre del.


== Geografi ==
Buerstad ligger ut mot sjøen helt sørøst på Nøtterøy, ved den sørlige foten av Nøtterøys høyeste punkt, Vetan. Nord for Buerstad ligger Haukemyr, Tømmereik og Torød, i vest ligger Strengsdal. Sørøst for Buerstad ligger Movik og Brevik. Sør for Buerstad ligger Mågerø på Tjøme.


== Referanser ==
Diana Luna

Diana Luna (født 3. september 1982 i Roma, Italia) er en italiensk profesjonell golfspiller som spiller på Ladies European Tour (LET).
Luna ble profesjonell i 2001.  Den første seieren på LET kom i 2004, på Tenerife.  Det tok 5 år før neste seier, men da tok hun til gjengjeld to seire på rad, Irish Open den siste helgen i juni og SAS Masters i Larvik den første helgen i juli.


== Meritter ==


=== Seire på Ladies European Tour ===
2011 UniCredit Ladies German Open, Deutsche Bank Ladies Swiss Open
2009 Ladies Irish Open, SAS Ladies Masters
2004 Tenerife Ladies Open


== Eksterne lenker ==
(en) Diana Luna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Diana Luna – Europatouren 
(en) Profil på LETs nettsted
SG Wattenscheid 09

SG Wattenscheid 09 er en tysk fotballklubb som holder til i Wattenscheid, en bydel i Bochum  i delstaten Nordrhein-Westfalen. 


== Historie ==
Klubben ble etablert 18. september 1909 under navnet Ballspiel-Verein Wattenscheid da de to eldre klubbene BV Sodalität der Wattenscheid og BV Teutonia Wattenscheid fusjonerte. 
Wattenscheid spilte i Bundesliga i tidsrommet 1990-1994. 


== Plasseringer ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) SG Wattenscheid 09 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Litteraturåret 1984

Litteraturåret 1984 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1984.


== Prisvinnere ==
Nobelprisen i litteratur: Jaroslav Seifert, Tsjekkoslovakia
Nordisk råds litteraturpris: Göran Tunström, Juloratoriet
Astrid Lindgren-priset: Astrid Bergman Sucksdorff
Carl Emil Englund-priset: Werner Aspenström
Aniara-priset: Torgny Lindgren
Kritikerprisen: Jan Kjærstad for romanen Homo Falsus eller det perfekte mord.
Det Danske Akademis Store Pris: Jess Ørnsbo


== Hendelser ==
Noen av prisene som ble innstiftet:
Arthur Ellis Awards (Canada)
Betty Trask Award (Storbritannia)
Finlandia-prisen (Finland)
Karen Blixen-medaljen (Danmark)
Lotten von Kræmers pris (Sverige)
Lundequistska bokhandelns litteraturpris (Sverige)
Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris (Sverige)


== Nye bøker ==


=== Skjønnlitteratur ===


==== A - G ====
Beatles av Lars Saabye Christensen
Efter sjömännen ; Elektrisk måne, poesi, av Håkan Sandell
En annen verden (En annan värld) av Jan Myrdal
Den femtionde frälsaren av P C Jersild
Dårfinkar & dönickar av Ulf Stark
Elskeren (L'Amant) av Marguerite Duras
Fabel X av Finn Carling
Gud vet (God Knows) av Joseph Heller
Guldmakaren av Jan Mårtenson
Gutt av Roald Dahl


==== H - N ====
Ha det, og takk for all fisken (So Long, and Thanks for All the Fish) av Douglas Adams
Homo Falsus eller det perfekte mord av Jan Kjærstad
I ett annat land av  Mare Kandre
Jeg, Bakunin av Bergljot Hobæk Haff
Mannen fra havet av Tore Hamsun
Miami blues av Charles Willeford
Nevromantiker (Neuromancer) av William Gibson
Sagan om Sune av Anders Jacobsson og Sören Olsson


==== O - U ====
Sicilianeren (The Sicilian)  av Mario Puzo
Trollkarlen från Galdar, Mars Larsson
Ulven av Jan Arvid Hellström


==== V - Å ====
Vannbæreren av Hans Herbjørnsrud
Veien å gå av Herbjørg Wassmo


=== Sakprosa ===
Dansk biografisk leksikon
Jordens tilstand


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
27. januar – Greatrex Newman, britisk forfatter og manusforfatter
21. februar – Mikhail Sjolokhov, sovjetrussisk romanforfatter (født 1905)
23. februar – Uwe Johnson, tysk forfatter (født 1934)
4. mars – Odd Bang-Hansen, norsk forfatter (født 1908)
16. mai – Irwin Shaw, amerikansk forfatter
19. mai – Henrik Tikkanen, finsksvensk illustratør og forfatter
25. august – Truman Capote, amerikansk forfatter (født 1924)
19. september – Birgit Th Sparre, svensk forfatter
8. oktober – Magnhild Haalke, norsk forfatter  (født 1885)
23. november – Gerd Nyquist, norsk forfatter (født 1913)
14. desember – Vicente Aleixandre, spansk forfatter (født 1898)


== Se også ==
Sæbø

Sæbø er et tettsted i Alver kommune i Nordhordland i Vestland fylke, og var egen herredskommune fra 1924, da Sæbø sogn ble utskilt fra Manger kommune. Kommunen fikk navn etter kirkestedet Sæbø på Radøy. I 1964 gikk Sæbø kommune inn i den nye Radøy kommune sammen med kommunene Hordabø og Manger. Kommunen lå i Nordhordland, og før 1964 grenset Sæbø mot kommunene Meland og Herdla i sør, til Hjelme i vest, til Manger i nord og til Alversund kommune i øst.
På midten av 1900-tallet var det stor aktivitet i Sæbøvågen, her var både korkefabrikk, slipp, samvirkelag og landhandel. Sæbøvågen hadde eget postkontor og telefonsentral. I dag er det industrivirksomhet på Vetås og i Austmarka, der det blant annet er mekanisk verksted og produksjon av brannslukkingsutstyr. I Storsandvik er det blant annet notproduksjon.


== Se også ==
Sæbø kirke


== Eksterne lenker ==
Interkommunalt arkiv i Hordaland om Sæbø kommune
The Extremist

The Extremist er den amerikanske gitaristen Joe Satrianis fjerde studioalbum.
Albumet ble utgitt i 1992, og er et instrumentalalbum. Albumet ble senere utgitt på nytt i 1997. Sporet «Rubina's Blue Sky Happiness» er dedikert til Joes kone, Rubina. Tidligere har han skrevet sporene «Always with Me, Always with You» og «Rubina» til henne.


== Sporliste ==
Alle spor av Joe Satriani.

«Friends» – 3:28
«The Extremist» – 3:43
«War» – 5:47
«Cryin'» – 5:42
«Rubina's Blue Sky Happiness» – 6:10
«Summer Song» – 5:00
«Tears in the Rain» – 1:18
«Why» – 4:44
«Motorcycle Driver» – 4:58
«New Blues» – 6:57


== Musikere ==
Joe Satriani – giitar, banjo, dobro, keyboard, synth, munnspill, bass (spor 8 & 10)
Matt Bissonette – bass
Gregg Bissonette – trommer
Paulinho Da Costa – perkusjon (spor 2, 6, 8, 9)
Andy Johns – orgel (spor 2, 9)
Brett Tugle – orgel (spor 4)
Bongo Bob – elektriske trommer & perkusjonn (spor 8)
Phil Ashley – synth-gitar & squeeze-box (spor 5), keyboard (spor 6), synth-trompet (spor 10)
Simon Phillips – highland trommer& tamburin (spor 5)
Doug Wimbish – bass (spor 5), Buddy Rich intro (spor 10)
Jeff Campitelli – cymbaler (spor 10)


== Eksterne lenker ==
(en) The Extremist på Discogs 
(en) The Extremist på MusicBrainz
Fredrik Haugen

Fredrik Haugen (født 13. juni 1992) er en norsk fotballspiller som spiller for Stabæk.Han har også flere kamper for Norge på aldersbestemte landslag. 
Før han gikk til Brann hadde han spilt hele karrieren i Løv-Ham.
Haugen ble hentet opp i A-lagsstallen til Løv-Ham foran 2009-sesongen sammen med Kevin Durè. Han debuterte som innbytter mot Sogndal den 26. april og skåret sitt første mål i 16. mai-kampen mot Sarpsborg 08, som Løv-Ham vant 4–1. I løpet av sesongen fikk han en rekke kamper for klubben, særlig på grunn av at Erlend Storesund var ute med skade.  Mot slutten av sesongen ble Haugen tildelt Kniksen-stipendet på kroner 10 000. Stipendet er oppkalt etter Roald «Kniksen» Jensen og deles ut hvert år til et lokalt talent.Da Løv-Ham slo Start 14–13 på straffer på bortebane i tredje runde av Norgesmesterskapet var det Haugen som skåret på den siste og avgjørende straffen for Løv-Ham. Han spilte også deler av kampen med armbrudd.I løpet av 2009-sesongen trente Haugen også med Brann som en del av samarbeidet mellom Løv-Ham og Brann. Vinteren 2010 var han med på Brann sin treningsleir på La Manga og spilte der flere treningskamper for klubben.I august 2010 signerte han en kontrakt med Brann som løper ut 2013-sesongen, men han fullførte sesongen i Løv-Ham. Etter 2012-sesongen ble Brann og Haugen enige om å forlenge kontrakten til å gjelde ut juni 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik Haugen – Transfermarkt 
(en) Fredrik Haugen – Soccerway 
(no) Fredrik Haugen – Norges Fotballforbund 
(en) Fredrik Haugen – FBref
Simostranda Idrettslag

Simostranda Idrettslag er et idrettslag på Simostranda i Modum som ble stiftet 8. juli 1945. Laget har om lag 500 medlemmer (2013), og er nok mest kjent for sitt aktive skiskyttermiljø med skiskytterbrødrene Ole Einar og Dag Bjørndalen. Foruten skiskyting står arbeidet med barneidretten sentralt.
Idrettslaget har en har en moderne skiskytterarena og en om lag 4 km lang lysløype. Deler av løypa kan dekkes med kunstsnø så snart det blir kuldegrader om høsten noe som kan gi gode treningsforhold. Lagets klubbhus er «Eikvang».


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Yvonne Mitchell

Yvonne Mitchell (født 7. juli 1915, død 24. mars 1979) var en engelsk skuespiller som opptrådte på fjernsyn, film og teater.
Etter at hun begynte sin karriere i teateret gikk Mitchell videre til filmen på slutten av 1940-tallet. Hennes roller var blant annet BBCs filmatisering av George Orwells roman Nittenåttifire i 1954. Hun trakk seg tilbake som skuespiller i 1977.
Hun var også forfatter av en rekke barnebøker, og en biografi om den franske forfatteren Sidonie Gabrielle Colette, foruten også hennes egen selvbiografi.


== Karriere ==
Hun var allerede en erfaren skuespiller da hun gjorde sin debut i filmen i en alder av 24 år i The Queen of Spades (1949), skjønt hun hadde en ukreditert mindre rolle i Love on the Dole åtte år tidligere. Hun opptrådte deretter i flere betydningsfulle filmroller i løpet av de neste tre tiårene, og vant den britiske filmprisen for The Divided Heart (1954) og Filmfestivalen i Berlins pris for kvinnelige skuespillere for Dressing Gown (1957). Hun opptrådte også i rollen som Mildred i den kontroversielle filmen fra 1959, Sapphire.
På fjernsyn ble Mitchell framstemt som årets fjernsynsskuespillerinne for 1953 av avisen Daily Mail, hovedsakelig for hennes rolle som Cathy i Nigel Kneale og Rudolph Cartiers tilpasning av Emily Brontës roman Stormfulle høyder. Det påfølgende året opptrådte hun i enda en Kneale / Cartiers litterære tilpasning da hun hadde rollen som Julia sammen med Peter Cushing som Winston Smith i filmversjonen av Orwells Nittenåttifire. Hun var Lea i BBCs TV-produksjon av Colettes Cheri (1973). Hun fortsatte å opptre tidvis i fjernsynsproduksjoner fram til slutten av 1970-tallet med gjesteroller i serier som Out of the Unknown (i 1966); fram til hennes siste rolle i BBCs science-fiction-serie 1990 i 1977.


== Personlig liv ==
Foruten å være skuespiller etablerte Mitchell seg også som forfatter og skrev flere bøker for barn og voksne, foruten også skuespill. Hun skrev en godt mottatt biografi om den franske forfatteren Colette, og hennes egen selvbiografi ble utgitt i 1957.
Hun var gift med journalisten, film- og teaterkritikeren, og romanforfatteren Derek Monsey, og hun døde av aneurisme i hjertet i februar 1979, kun 53 år gammel.


== Filmografi ==
The Queen of Spades (1949)
Turn the Key Softly (1953)
The Divided Heart (1954)
Escapade (1955)
Yield to the Night (1956)
Woman in a Dressing Gown (1957)
Passionate Summer (1958)
Tiger Bay (1959)
Sapphire (1959)
Conspiracy of Hearts (1960)
The Trials of Oscar Wilde (1960)
Johnny Nobody (1961)
The Main Attraction (1962)
Genghis Khan (1965)
The Corpse (1971)
The Great Waltz (1972)
Demons of the Mind (1972)
The Incredible Sarah (1976)
Nido de Viudas (1977)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yvonne Mitchell på Internet Movie Database 
(sv) Yvonne Mitchell i Svensk Filmdatabas 
(da) Yvonne Mitchell på Filmdatabasen 
(fr) Yvonne Mitchell på Allociné 
(en) Yvonne Mitchell på AllMovie 
(en) Yvonne Mitchell hos Turner Classic Movies 
(en) Yvonne Mitchell hos The Movie Database 
(en) Yvonne Mitchell hos Internet Broadway Database
Kløverbladkors

Kløverbladkors er et kors utformet slik at korsarmene avslutter med trekløverblad. Det er en av mange korsformer som finnes innen heraldikken. Et trekløver kan symbolisere treenigheten. På engelsk kalles korsformen cross bottony, på tysk Kleeblattkreuz.
I Norge kalles kløverbladkorset i noen sammenhenger Olavskors og blir av noen regnet som et norsk nasjonalsymbol. Det benyttes i Den norske kirkes våpen og i offisielle utmerkelser som i ordenskjedet for St. Olavs Orden, i ordensinsigniene for Den Kongelige Norske Fortjenstorden, i Krigskorset,  og i Militærkorset. Kløverbladkors er benyttet i kommunevåpnene for Gran og Vestby.


== Referanser ==
Sharon Kay Penman

Sharon Kay Penman (født 13. august 1945 i New York City, død 22. januar 2021 i Atlantic City i New Jersey) var en amerikansk forfatter av historiske romaner. Hun er kjent for sin romaner og kriminalromaner om engelske og walisiske kongelige i middelalderen.


== Forfatterkarriere ==
Sharon Kay Penman ble født i New York, men vokste opp i New Jersey. Hun tok bachelor-grad fra Universitetet i Texas i Austin hvor hennes hovedfag var historie. Hun mottok også en juridisk embetsgrad, som Juris Doctor (J.D.), fra Rutgers University School of Law, og arbeidet deretter som en skattejurist for en tid. Hun lever for tiden i New Jersey.I Storbritannia har hun benyttet forfatternavnet Sharon Penman da hun tidlig i sin karriere fikk høre fra sin britiske utgiver at hele hennes navn, Sharon Kay Penman, lød altfor amerikansk ut. Penman har fortalt at hun gjorde en avtale om å utelate mellomnavnet for å kunne beholde tittelen på hennes andre roman, Here Be Dragons, som utgiveren heller ikke var begeistret for.Som student drev hun undersøkelser og skrev manuskriptet på den historiske romanen The Sunne in Splendour som beskrev livet til Rikard III av England. Manuskriptet ble stjålet fra hennes bil og aldri siden gjenfunnet. Hun klarte ikke å gå tilbake til skrivningen på seks år. Hun skrev til slutt romanen for andre gang og den ble utgitt i 1982, og har siden da vært forfatter på fulltid.
Etter at The Sunne in Splenour var utgitt begynte hun arbeide med sin walisiske trilogi som hovedsakelig hadde handling fra Wales. Denne ble etterfulgt av hennes trilogi om Henrik II av England som fokuserte på kongens liv. I 1996 utga Penman den første i en serie på fire kriminalromaner med handling fra middelalderen. Den første, The Queen's Man om Justin de Quincy, ble nominert for en Edgar-pris for beste kriminalroman fra amerikanske kriminalforfattere. Penman har til hensikt å fortsette sine fortellinger om Angevin-rikets kongelige med en roman med denne tidsalderens konger som Rikard Løvehjerte, Johan uten land og Joan av England, dronning av Sicilia, alle barn av kong Henrik II av England og dronning Eleanora av Aquitaine. Romanens tittel vil være Løvehjerte.


== Stedene for handlingen ==
Penmans romaner om Wales i hennes walisiske trilogi har vekket interesse i nordlige Wales i en slik grad at besøksinformasjon og lokaler reiser og turer til stedene hvor handlingen i bøkene utspiller seg har blitt en liten industri. Selv om handlingen foregår på 1100- og 1200-tallet har Penman handling på steder som fortsatt eksisterer og som kan bli besøkt, inkludert festninger, kirker og arkeologiske områder. Slike områder omfatter Aber Falls og Dolwyddelan Castle og som var viktige scener i hennes romaner. Penman innrømmer at Dolwyddelan var et yndet sted for henne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sharon Kay Penman offisielle nettsted
Nåværende nettsted for Aber
Penman, Sharon Kay. «On Reshaping History», «Om å endre historien» – Rikard III-foreningen, den amerikanske avdelingen.
Princes of Gwynedd: Discover the Historical Attractions of North Wales, Oppdage de historiske attraksjoner i nordlige Wales
Llywelyn
Imo (delstat)

Imo er en delstat i Nigerdeltaet i det sørøstre Nigeria. Den ble opprettet i 1976 og omfattet frem til 1991 de områder som da ble til delstatene Abia og Ebonyi.
Imos hovedstad og største by er Owerri.
Imo har ressurser som blant annet olje, sink, leirjord, kalkstein og naturgass. I jordbruket dyrkes blant annet kokosnøtter, kakao, kautsjuk, korn, yams, maniok og mais. Viktige industriprodukter fra Imo er sko, teglstein, motorsykler, sykler, Flieser, næringsmidler, farmasøytiske produkter, stål, polyeten, papir og annet.
Abia

Abia kan være:

den bibelske kong Abia
den nigerianske delstaten Abia
vepseslekten Abia
Drakt

Drakt er en samlebetegnelse for alle klær og annet som en person har på seg på kroppen, også på hodet, hender og føtter. Ordet kommer av det plattyske dragen som betyr «bære», og drakt vil opprinnelig si «bør« eller «så mye som en kan bære på en gang».
Betegnelsen drakt brukes på norsk i en lang rekke sammensatte ord som betegner bestemte kombinasjoner av enkeltplagg, hele antrekk, som følger bestemte klesskikker eller påkledninger som er ment for en viss bruk. Ofte gjelder det ytterklær. Slike drakter kan være arbeidsdrakter, lagdrakter, treningsdrakter, embetsdrakter, prestedrakter, nasjonaldrakter, dykkerdrakter, badedrakter, spaserdrakter, tennisdrakter, romdrakter og så videre. En drakt eller et antrekk kan i tillegg til klesplagg bestå av fottøy og sko, hodeplagg og hatter, hansker og skjerf, smykker og annet tilbehør og utstyr til påkledningen.
Utformingen av klesdraktene er bestemt av en mengde forhold, både praktiske og kulturelle, og klesmotene har variert stort gjennom tidene og mellom ulike geografiske områder. Drakter og draktdetaljer har også vært forskjellige mellom ulike kjønn, aldersgrupper, arbeidsfunksjoner og andre grupper i et samfunn. 
Klesdrakter på teater og liknende kalles gjerne kostymer på norsk. 


== Kvinneantrekk ==
Alene blir ordet drakt i dag mest brukt om todelte kvinneantrekk som består av jakke og tilhørende skjørt eller bukse i samme stoff. Antrekk av matchende jakke og bukse kan også kalles buksedrakt. Drakt kan også brukes om hele antrekk for barn.


== Andre betydninger ==
Ordet drakt kan også brukes om fuglers fjærdrakt og dyrs pels.


== Se også ==
Klær, klesplagg, klesdrakt
Folkedrakt, bunad, tracht, nasjonaldrakt
Dress
Uniform, matrosdress, rustning
Jødedrakt
Juristdrakt
Reformdrakt
Kostyme
Skredder


== Eksterne lenker ==


=== Drakthistorie ===
Søkbar digitalkopi av Kirsten Holtermann Christophersens Drakt-historie (Yrkesopplæring, 1997)
Søkbar digitalkopi av Gertrud Lehnerts Moter (Cappelen, 1997)
Oversikt over historiske klesplagg, særlig europeisk drakt- og motehistorie (på dansk)
Oppslagsordet «Dragt» i Salmonsens konversationsleksikon fra 1915-1930 (grundig artikkel på dansk)
Oppslagsordet «Dräkt» i Nordisk familjebok fra 1907 (grundig leksikonartikkel på svensk)
Vidars gate (Oslo)

Vidars gate (1–20) 
er ei gate på Bolteløkka (nær Adamstuen) i Oslo. Den går fra Johannes Bruns gate til Ullevålsveien. Den fikk sitt navn i 1896 og er oppkalt etter den norrøne guden Vidar.
Vidars gate 2–4 er kjent som stedet hvor motstandsmannen Max Manus hoppet ut av et vindu i leiligheten han disponerte for å unnslippe tysk fangenskap i ca. klokka 22.30 torsdag 16. januar 1941. Ifølge naboer og vitner i Thereses gate lå han tilsynelatende livløs på asfalten på gårdsplassen mellom bygårdene. Folk strømmet til for å se, og ikke før en tysk soldat skjøt et varselskudd i luften forlot de nysgjerrige sin plass bak gjerdene. Max Manus ble så hentet av ambulanse og kjørt til kirurgen på Ullevål sykehus hvor han var sengeliggende frem til han rømte ca. klokka 00.30 natt til fredag 14. februar 1941. Tyske soldater og Statspolitiet trålet oppgangene i Vidars gate og Thereses gate opp og ned (det fantes ikke loftganger på den tiden), og det sto vakter utenfor i dagevis.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Vidars gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 618. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Riksarkivet: Arrestasjonen i Vidars gate 4