jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fylkesvei 3810

Fylkesvei 3810 går mellom Valle bru og Harstadberget i Valle kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 331 (Aust-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 ValleStrondevegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3810
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Angrepet mot Qana

Angrepet mot Qana kan vise til:

Angrepet mot Qana 18. april 1996
Angrepet mot Qana 30. juli 2006
Sjöberg

Sjöberg er et tettsted i Sollentuna kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 4 310 innbyggere, hvorav 4 306 i Sollentuna kommune og 4 i Danderyd kommune.


== Referanser ==
Fylkesvei 3808

Fylkesvei 3808 går mellom Kallefoss og Juvenes i Valle kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 330 (Aust-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 ValleDalevegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3808
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Nina (andre betydninger)

Nina har flere betydninger:

Nina – Personnavnet
Norsk institutt for naturforskning – Forkortet NINA
Skank (dans)

Skanking er en form for dans som blir praktisert innen reggae, ska, ska punk, ska-core, hardcore punk etch.
Selv om det er flere variasjoner av dansen, kan den hovedsakelig beskrives ved at danseren setter det ene benet frem mens han løfter kneet, for så å gjenta bevegelsen med det andre benet for deretter å bevege begge føttene tilbake. Danseren holder albuene bøyd og knyter nevene. Den høyre hånden kommer fremover når det venstre benet er fremme og omvendt. Når hånden ikke er bøyd fremover beveges den tilbake til hoften. Armer og hender brukes naturligvis, men fokuset er først og fremst på benene. Dette tillater musikere å danse mens de bruker hendene til å holde instrumenter.
Dansen har sin opprinnelse på 1950- og 1960tallet i jamaicanske dansehaller der ska ble spilt. Britiske mods og skinheads på 60-tallet adopterte denne typen dansen og tilpasset dem. Denne dansen fikk et oppsving igjen på 70- og 80-tallet i 2 Tone-tiden og har blitt overtatt av enkelte innen hardcore punk subkulturen. Punkeversjonen av dansen innebærer å stikke armene ut til siden og slik dytte inn i andre som gjør det samme. Disse utslagene med armene mens man danser i sirkel er også vanlig i det som kalles "wreckin" innen psychobilly.
Two tone

Two tone (eller 2 tone) er en musikksjanger skapt i England på slutten av 1970-tallet og er en blanding av ska, punk rock, rocksteady, reggae og pop.
Sjangeren ble utviklet av engelske musikere som vokste opp med 1960-tallsmusikk fra Jamaica, og som kombinerte denne typen musikk med elementer fra punk og pop. Typiske instrumenter brukt i 2 Tone er gitar, bassgitar, keyboard, trompet, trombone, saksofon, trommer.
Band som anses å være en del av sjangeren omfatter: The Specials, The Selecter, The Beat, Madness, Bad Manners og The Bodysnatchers. Sjangeren ble kjent som 2 Tone siden mange av bandene hadde kontrakt med plateselskapet 2 Tone Records. Andre plateselskap som forbindes med 2 Tone er Stiff Records og Go Feet Records. 


== Eksterne lenker ==
2 Tone info, historie og diskografi for 2 Tone
Den Danske Scenekunstskole

Den Danske Scenekunstskole tidligere Statens Scenekunstskole og Statens Teaterskole, er en dansk utdannelsesinstitusjon innen teaterfag. Den ligger på Holmen i København og er en skole under Kulturdepartementet. Her utdannes skuespillere, instruktører, teaterteknikere og scenografer.
Skolen for Moderne Dans, som utdanner dansere, koreografer og dansepedagoger, er tilknyttet skolen.


== Historie ==
Den Danske Scenekunstskole ble opprettet i 1968 som avløser for Det kongelige Teaters elevskole og Privatteatrenes elevskole. Opprinnelig var det utelukkende en skuespillerutdannelse, men i 1972 ble det opprettet en linje for allmenn teaterpraktikk, som etterfølgende utviklede seg til utdannelser for henholdsvis instruktører og scenografer. I 1992 ble det opprettet en teaterteknisk utdannelse med fire spesialiseringer (lysdesign, lyddesign, regi og produksjon), først som en forsøksordning, senere som permanent utdannelse. I [1992 ble forløperen for Skolen for Moderne Dans, Danseprojektet likeledes opprettet på forsøksbasis, og etter at den ble permanent, ble den slått sammen med Statens Teaterskole i 1998.
Skolen har alltid vært forum for kunstfaglige og ideologiske diskusjoner. I utgangspunktet ønsket man å opprette en utdannelse som kunne gi den studentene faglighet og ferdigheter – i høyere grad enn mesterlæren, som den gang var den normale profil for en teaterutdannelse som var tilknyttet et teater. Diskusjonen har blant annet handlet om hvorvidt man skulle utdanne kunstnere til en nåtidig bransje, eller til en visjon om en fremtidig scenekunst. I de senere år har fokus i høy grad vært på å gi den studerende mulighet for å tilegne seg konkrete redskaper og metoder.


== Ledelse ==
Sverre Rødahl, rektor
Inger Eilersen, utdannelsesleder for instruksjon
Louise Beck, utdannelsesleder for scenografi
Joen Bille, utdannelsesleder for skuespill
Anette R. Nissen, utdannelsesleder for teaterteknikk
Hlíf Svavarsdóttir, skoleleder for Skolen for Moderne Dans
Christine Meldal, utdannelsesleder for koreografi
Sheila de Val, utdannelsesleder for dansepedagogutdannelsen


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Leo Baeck College

Leo Baeck College er et reformjødisk rabbinerseminar og senter for jødisk utdannelse i London. Det er både Englands minste college, og den største reformjødiske utdannelsesinstitusjonen i Europa.
Det ble grunnlagt i 1956 og er oppkalt etter den tyske rabbineren Leo Baeck, en av de viktigste skikkelser innen liberal jødedom i det 20. århundre.
Leo Baeck College utdanner både rabbinere og lærere, og er aktivt innen interreligiøst arbeid.
Colleget holder til i Sternberg Centre i Nord-London. 


== Eksterne lenker ==
Leo Baeck College
Besoar

En besoar eller enterolitt (også skrevet bezoar og enterolith) er steindannelse (calculus eller konkresjon) i form av en kuleformet og glatt hårball, som finnes i ulike slag og oppstår i magen hos visse drøvtyggere som slikker i seg pels og ikke har fordøyelsesenzymer som kan bryte ned slike proteinstrukturer. Besoargeit er for eksempel navngitt etter dette fenomenet. Besoarer ble i tidligere tider tillagt magiske egenskaper. De ble regnet som motgift mot alle gifter og var ettertraktede gjenstander til wunderkammere.Besoar kan også forekomme hos mennesker. En tidligere kjent variant fantes hos de som i mangel på annen alkohol, drakk kvistlakk. Harpiksen kunne da legge seg rundt noe av innholdet i magesekken. Dersom denne «kalaskulen» ikke fulgte med ut fordøyelseskanalen, ville senere drinker gi avleiringer, og besoaret ville vokse.


== I populærkultur ==
Det finnes besoarer i bøkene om Harry Potter. I den 6. boka brukte Harry Potter en slik for å redde sin venn, Ronny Wiltersen. I boka er den framstilt som den beste form for motgift, slik som i de gamle forestillingene om besoarenes egenskaper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bezoar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hanky Panky

Hanky Panky er en amerikansk actionkomedie fra 1982  med Gene Wilder og Gilda Radner i hovedrollene. Regi er ved Sidney Poitier.


== Handling ==
Michael Jordan (Gene Wilder) er en tilfeldig forbipasserende som først ender opp som offer og siden helt. Det hele begynner da en han deler taxi sammen med en kvinner med en mystisk pakke. Når hun senere blir myrdet blir han hovedmistenkt. På flukt fra sine forfølgere treffer han og slår seg sammen med kvinnen Kate  (Gilda Radner), som er på jakt etter sin brors morder. Sammen blir de fanget i et nett av internasjonale intriger. Ransom (Richard Widemark), den grusomme motstanderen, er fast besluttet på å eliminere Michael. Da de blir forfulgt av Ransom, kaster Michael og Kate seg ut på et modig oppdrag som fører dem fra en heseblesende flytur høyt over Grand Canyon, til en skult militær kommandosentral.


== Om filmen ==
Hanky Panky er ikke blant de mest kjente komediene med Gene Wilder. Filmen gjorde det kommersielt beskjedent og spilte kun inn $9,8 millioner på amerikanske kinoer.
Filmen har fått dårlig kritikker på filmsidene eFilmCritic og DVD Verdict. På Rotten Tomatoes har den bare fått 38% oppslutning.


== I rollene ==
(utvalg)

Gene Wilder – Michael Jordon
Gilda Radner – Kate Hellman
Richard Widmark – Ransom
Kathleen Quinlan – Janet Dunn
Robert Prosky – Hiram Calder
Josef Sommer ....  Adrian Pruitt
Johnny Sekka ....  Lacey
Jay O. Sanders ....  Katz
Sam Gray ....  Dr. John Wolff


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hanky Panky på Internet Movie Database 
(sv) Hanky Panky i Svensk Filmdatabas 
(da) Hanky Panky i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hanky Panky på Allociné 
(nl) Hanky Panky på MovieMeter 
(en) Hanky Panky på AllMovie 
(en) Hanky Panky på Turner Classic Movies 
(en) Hanky Panky på Rotten Tomatoes 
(en) Hanky Panky på Box Office Mojo
GDDR5

GDDR5 (forkortelse for Graphics Double Data Rate, version 5) er minnetype som anvendes i grafikkort, spillkonsoll og høyytelsesberegninger. Liksom forgjengeren GDDR4, er GDRR5 basert på DDR3 SDRAM. 25 Juni, 2008 ble AMD den første produsenten til å slippe produkter med GDDR5 minne i sitt Radeon HD 4870 grafikkort. 
Både nVIDIA og AMD benytter GDDR5 minne i sine nye dyreste produkter. 
Qimonda, en spin-off av Infineon, har demonstrert GDDR5, og gitt ut et hvitt papir om teknologiene bak GDDR5. Den 10. mai 2008 annonserte Qimonda at de kan masseprodusere 512 MB GDDR5 moduler på 3,6 GHz, 4,0 GHz og 4,5 GHz klokkehastighet. Samsung har annonsert planer for overgang til GDDR5 ved begynnelsen av 2008.Hynix Semiconductor har introdusert bransjens første 1 GiB GDDR5 minne. Det støtter en båndbredde på 20 GB/s på en 32-bits buss, som gjør at minne-konfigurasjoner på 1 GiB på 160 GB/s med bare 8 kretser på en 256-bits bus.Samarbeided mellom Qimonda med AMD og ATI har blitt bekreftet, og ATIs 4870- og 4870 X2-kort har henholdsvis 512MB og 2048MB GDDR 5- minne som minstekrav. 


== Referanser ==
Jon Toset

Jon Toset (født 1. oktober 1962) er en norsk radiomann, sist som side-kick og produsent for Espen Thoresen i Kanal 24 og radioprogrammet XL på NRK P1.
Jon Toset jobbet først med radio i nærradioen Radio Oslo (1985). Siden ble det 15 år i NRK,  der også som vaktsjef og produsent i XL på Petre.  I tillegg hadde han også i en årrekke ansvaret for Roxrevyen, også på Petre. Han var også med som prosjektleder i de første årene av NRK.no. Toset jobbet med Thoresen i NRK P1 med innringningsprogrammet Thoresen Værsågod.
Fra 2008 var han å finne i Radio Norge som redaksjonssjef, produsent for Morgenklubben med Loven & co og programleder for En ny dag i Jons liv.
Jon Toset har også skrevet boken Skilt Mann – en brukerguide for et vellykket samlivsbrudd sammen med Erlend Eskeland
Lønnsnemnd

Lønnsnemnd kan være både frivillig og tvungen. 


== Frivillig lønnsnemnd ==
Frivillig lønnsnemnd betyr at tariffpartene fraskriver seg retten til selv å avslutte forhandlinger. For eksempel fordi de ser at de ikke kommer til noen løsning selv etter mekling. Resultatet blir da overlatt til en tredje part for avgjørelse.


== Tvungen lønnsnemnd ==
Tvungen lønnsnemnd er i norsk arbeidsliv et tvangstiltak som myndighetene kan iverksette for å stoppe en pågående arbeidskonflikt. Nemnden iverksettes ved særlover etter forslag fra regjeringen til Stortinget. Dette betyr at myndighetene griper inn og beslutter at tvisten skal avgjøres ved lønnsnemnd, normalt Rikslønnsnemnda. Internasjonale konvensjoner som verner organisasjonsfriheten og streikeretten setter klare grenser for bruk av tvungen lønnsnemnd. Slik disse tolkes, er det bare adgang til å gripe inn i arbeidskonflikten dersom konflikten setter liv, helse og personlig sikkerhet i fare for hele eller deler av befolkningen («vitale samfunnsinteresser»).
Samtidig oppfordres partene til å avslutte aksjonene (streik eller lockout) umiddelbart, selv om det kan ta litt tid før Stortinget får behandlet loven. Dersom Stortinget ikke er samlet, kan regjeringen vedta tvungen lønnsnemnd gjennom en provisorisk anordning.
Ved tvungen lønnsnemnd innsettes Rikslønnsnemnda. Lønnsnemnda er oppnevnt av Regjeringa, og begge partene er med. Det vedtaket lønnsnemnda gir, er bindende for begge parter. Saken kan ikke bringes inn for andre organer etter at den har vært behandlet av tvungen lønnsnemnd.
Norge er blitt kritisert for å ha ofte benyttet seg av brede og lite restriktive kriterier for å iverksette tvungen lønnsnemnd, blant annet av Den internasjonale arbeidsorganisasjonen.


== Referanser ==
Lisbet

Lisbet og Lisbeth er kortoformer av kvinnenavnet Elisabet, den greske formen av det hebraiske navnet Elischeba, som er dannet av eli, «min Gud», og scheba, «syv».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Lisbet og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
På 1700-tallet var både Lisbet og Lisbeth populære navn på norske jentebarn. Formen Lisbeth var også populær i 1950- og 1960-årene.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Lisbeth Korsmo (f. 1948), norsk skøyteløper
Lisbeth Zwerger (f. 1954), østerriksk illustratør
Lisbeth Iversen (f. 1961), norsk politiker
Lisbet Rugtvedt (f. 1967), norsk politiker
Lisbeth Trickett (f. 1985), australsk svømmer
Lisbet Rønningsbakk, norsk høyskolelektor i pedagogikk
Lisbeth Scott, amerikansk sanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Lisbet
(en) Think Baby Names: Lisbet
HMS «Orion»

Åtte skip i Royal Navy har båret navnet HMS «Orion» etter jegeren Orion i gresk mytologi.

Den første «Orion» var et linjeskip sjøsatt i 1787 som deltok i fem slag under den franske revolusjonen, inkludert slaget ved Nilen og slaget ved Trafalgar.
Den andre «Orion» var et 80-kanoners propelldrevet skip i tjeneste fra 1854 til 1867.
Den tredje «Orion» var en pansret korvett bygget for Det osmanske rike, men kjøpt av Royal Navy før sjøsettingen i 1879.
Den fjerde «Orion» var en 14 600 tonns panserkrysser, planlagt i 1904 men aldri bygget.
Den femte «Orion» var navneskipet i «Orion»-klassen slagskip, sjøsatt i 1910 og i tjeneste fra 1912 til 1922.
Den sjette «Orion» var en lett krysser i «Leander»-klassen.
Den syvende «Orion» var en fransk ubåt erobret i 1940.
Den åttende «Orion» var en ubåt i Oberon-klassen i tjeneste fra 1974 til 1996.


== Kilder ==
A.E. Weightman : Crests and Badges of H.M. Ships (1957) ISBN (none)
Buemålere

Buemålere (Macaria spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). De er en nordlig gruppe som omfatter åtte arter som forekommer i Norge. Buemålerne er middelsstore, mer eller mindre lysegrå målere som kan kjennes på at forvingens fremkant har fire mørke flekker, der den ytterste er mye større enn de tre innerste. Fra hver flekk går det ut et mer eller mindre tydelig tverrbånd. Noen arter har forvingens ytterkant tydelig innbuktet bak spissen, og noen har et markert, brunrødt tverrbånd langs forvingens ytterkant. Hos enkelte arter er hunnene kortvingede og kan ikke fly. Buemålernes larver lever på busker, løvtrær eller bartrær. Det finnes både dag- og nattflygende arter.
Disse artene ble tidligere regnet til slekten Semiothisa, noen arter har også blitt ført til en egen slekt, Itame.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen Heteroneura
gruppen storsommerfugler
gruppen / overfamilie målere  (Geometroidea)
familien egentlige målere  (Geometridae)
underfamilien Ennominae, – 561 europeiske arter, 76 er funnet i Norge.
Slekten buemålere, Macaria Curtis, 1826
Grå buemåler, Macaria alternata (Denis & Schiffermüller, 1775)
Macaria artesiara (Denis & Schiffermüller, 1775)
Brun buemåler, Macaria brunneata (Thunberg, 1784)
Myrbuemåler, Macaria carbonaria (Clerck, 1759)
Furubuemåler, Macaria liturata (Clerck, 1759)
Krattbuemåler, Macaria loricaria (Eversmann, 1837)
Gul buemåler, Macaria notata (Linnaeus, 1758)
Granbuemåler, Macaria signaria (Hübner, 1809)
Ripsbuemåler, Macaria wauaria (Linnaeus, 1758)


== Litteratur ==
Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) php
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) Buemålere i Encyclopedia of Life 
(en) Buemålere i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Buemålere hos Artsdatabanken 
(sv) Buemålere hos Dyntaxa 
(en) Buemålere hos Fauna Europaea 
(en) Buemålere hos ITIS 
(en) Buemålere hos NCBI 
(en) Kategori:Macaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Macaria (Macariini) – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr. [1]
André Lhote

André Lhote (født 5. juli 1885 i Bordeaux, død 24. januar 1962  i Paris) var en fransk maler og teoretiker. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han lærte seg treskjæring fra han var tolv år gammel, da faren sendte ham i lære hos en møbelsnekker. Tanken var at han skulle blitt trekunstner. Han begynte på École des Beaux-Arts i Bordeaux i 1898 og studerte dekorativ skulptur til 1904.Mens han var der, begynte han å male på fritiden. Han dro hjemmefra i 1905, flyttet inn i sitt eget studio for å vie seg helt til maling. 


=== Kunstnerisk karriere ===
Han var influert av Paul Gauguin og Cézanne og holdt sin første enmannsutstilling i Galerie Druet i 1910, fire år etter at han hadde flyttet til Paris.Han startet karrieren som autodidakt og innen den fauvistiske retning, men ble raskt opptatt av kubismen. Den utviklet han på sin egen måte, uten å helt abstrahere figurer og andre elementer i bildene sine. Han var kunstkritiker for Nouvelle revue française og ga ut flere avhandlinger om sider ved kunsten.
Ved første verdenskrigs utbrudd ble Lhote innkalt, men ble dimittert i 1917 innen krigsslutt. Han ble deretter delaktig i en kunstnergruppe bestående av kubister med støtte fra Léonce Rosenberg. 
Han startet et eget akademi i 1922, og en rekke norske malere var hans elever. Han fikk dermed innflytelse på også den norske malestilen i mellomkrigstiden. Blant elevene var Henrik Finne, Ridley Borchgrevink, Leon Aurdal, Bernt Clüver, Sigurd Danifer, Trygve Torkildsen, Charlotte Wankel, Georg Backer Berg, Nils Krantz, Inger Sitter, Aage Storstein, Alf Krogh Holt og Olaf Willums. Fra andre land hadde han elever som  Else Hertzer, Tamara de Lempicka, Henri Cartier-Bresson, Alf Bayrle, Fred Klein og William Klein, Gerhild Diesner, Oswald Petersen og Wilfried Kirschl. 
Lhote er representert også i Nasjonalgalleriet.
Han var gift med Marguerite Hayet (1898–1978).Han ble begravet på Cimetière Montparnasse i Paris.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anatole Jakovsky: André Lhote. Denoël, Paris 1947.
F. Claverie-Garcia: Catalogue des œuvres d'André Lhote, Habilitationsschrift (Kunstgeschichte), 1980, Aufbewahrungsort: Bordeaux, Musée des Beaux-arts
Utstillingskatalog: André Lhote, til Musée de Valence, 2003, Paris, Réunion des Musées Nationaux (RMN), ISBN 2-7118-4684-9
Jetset

Jetset er et journalistisk og sosiologisk uttrykk som oppstod på 1950-tallet for å beskrive en internasjonal gruppe av meget velstående trend- og moteskapende mennesker som omgås hverandre. Begrepet hadde sammenheng med at jetfly ble introdusert på denne tiden og at det opprinnelig bare var de rikeste som hadde råd til å benytte denne formen for transport fra det ene eksotiske reisemålet eller evenementet til det neste.
Jetsetterne var de første som dro på en hastig helgetur fra USA til Paris eller fløy til Roma bare for å være med på en fest. Federico Fellini fanget fenomenet i sin film La dolce vita (1960).
Begrepets eksklusivitet bleknet på 1960-tallet, og ytterligere med oljekrisen på 1970-tallet. Det fikk en viss renessanse ved introduksjonen av Concorde i transatlantisk trafikk i 1977.
I den grad begrepet fortsatt rommer eksklusivitet, har det i dag sammenheng med personer som disponerer sitt eget, private jetfly.
Georg Jacobsen

Se også Ap-politikeren Georg Johan JacobsenGeorg Jacobsen (født 17. september 1887, død 14. februar 1976) var en dansk maler og teoretiker. Han hadde stor innflytelse på en rekke norske malere.


== Kunstnerisk virke ==
Jacobsen var i utgangspunktet ferdig utlært som murer før han i 1906 begynte utdannelsen ved Kunstakademiet i København. Han utdannet seg til arkitekt og billedkunstner, og ble uteksaminert i 1911. I 1919 dro han til Paris, hvor han bodde og arbeidet frem til 1935. I denne tiden ble han kjent med mange norske freskomalere som også oppholdt seg i den franske hovedstaden.


=== Jacobsen og norsk kunstliv ===
Jacobsen var nært knyttet til norsk kunstliv og hadde mye kontakt med norske kunstnere etter å ha innledet vennskap med den norske kunstneren Jean Heiberg, som i 1928 malte et portrett av Jacobsen som i dag befinner seg i Nasjonalmuseets faste samling. Jacobsens portrett av Heiberg stod ferdig i 1929, og tilhører Moderna Museet i Stockholm.Som utslag av Jacobsens innflytelse på norsk samtidskunst ble det i 1964 holdt en stor, retrospektiv utstilling over Jacobsens verker i Kunstnernes Hus i Oslo.Den norske maleren Håkon Bleken opplyste i et intervju i 2016 at et av hans favorittmalerier var Georg Jacobsens Haren, som er i Trondheim Kunstforenings eie.


== Verker ==


=== Billedkunst ===
Ca. 1912 Portrett av Sigrid (Statens Museum for Kunst)
1920 Stilleben med hvit kanne og et fat epler (Bergen Billedgalleri)
1921 Klosterskolepiken
1921 Selvportrett med bowlerhatt
1921 Nature morte (Ribe Kunstmuseum)
1921 Kubistisk nature morte med terpentinflaske
1922 Spansk bilde
1922 Haren (Trondheim Kunstforening)
1924 Stilleben med apelsiner (Moderna Museet, Stockholm)
1928 Turtelduene
1930 Nature morte med fasan (Nasjonalgalleriet, Oslo)
1933 Mor og datter (Nordjylland Kunstmuseum)
1929 Portrett av Jean Heiberg (Moderna Museet, Stockholm)
1929-1930 Grønn krukke på et bord, kubistisk studie (Louisiana)
1951-1953 Danmarks Frihedsråd (gruppeportrett, Fr.borgmus.)


=== Utsmykkingsoppgaver ===
1935-1938 Fresker, Søndermarks krematorium, København
1942-1949 Fresker, Lyngby rådhus
1955 Fresker, vestibylen i kirurgisk avdeling på Rikshospitalet i Oslo
1967-1969 Temperamalerier, Byrådssalen i Slagelse


=== Arkitektur ===
1915-1918 Røde Hus, Mørdrupv. 77, Espergærde
1917-1918 Jesper Ewalds sommerhus, Søren Skomagersv. 3, Skagen
1925-1926 Højene, Bolbrov. 2, Rungsted
1925-1927 Eget hus, 33, avenue Aristide Briand, Arcueil utenfor Paris
1934 Adam Fischers hus, Femvejen 2, Charll


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1936 Eckersbergmedaljen
1964 Thorvaldsenmedaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Georg Jacobsen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Bergen helse- og sosialhøgskole

Bergen helse- og sosialhøgskole var en høgskole for flere helsefaglige utdanninger, etablert i
Bergen i 1991 som en mellomfase-fusjon mellom fem høgskoleutdanninger for jordmor, vernepleier, psykiatrisk sykepleier, sosionom og helsesøster. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Bergen.
De infusjonerte skolene var Bergen jordmorhøgskole, Bergen vernepleierhøgskole, Høgskolen i psykiatrisk sykepleie, Bergen, sosionomutdanning og helsesøsterutdanning.


== Referanser ==