jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Neurath kraftverk

Bergkamen kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 100 MW, fordelt på 5 operative blokker. Ytterligere to blokker på 1 094 MW hver er under bygging, slik at totalkapasiteten i 2010 kommer opp i 4 288 MW.
Anlegget ble påbegynt omkring 1972 og stod ferdig i 1976. Brenselkilden er brunkull. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. Utslippene av CO2 var 17,9 millioner tonn årlig i 2007.
Utslippene i 2008 var ca. 17 950 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Scholven kraftverk

Scholven kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 056 MW, fordelt på 5 fortsatt operative blokker levert av Siemens. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1968 og stod ferdig i 1975. I ettertid er 2 blokker hver på 692 MW stengt ned. Brenselkilden er steinkull og fyringsolje. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. Utslippene av CO2 er 10,8 millioner tonn i 2007.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 10 577 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Voerde-West kraftverk

Voerde-West kraftverk  var et anlegg bestående av to sammenføyde varmekraftverk nær storbyen Essen i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det hadde en installert produksjonskapasitet på 2220 MW, fordelt på 2 blokker i hvert av anleggene. Voerde-anlegget bestod av 2 x 761 MW blokker, mens West-anlegget hadde 2 x 350 MW blokker.
Anlegget ble påbegynt omkring 1970, stod ferdig i 1985 og ble nedlagt i 2017. Brenselkilden var steinkull. Operatør var energiselskapet STEAG AG med 75% eierandel, mens RWE Power eide 25%.
CO2-utslippene ved det største anlegget i 2008 var ca. 6 726 000 tonn. Utslippene ved det minste anlegget ble halvert i 2008 og var ca. 1 664 800 tonn, mens det samme årets kvote var 1,78 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Cuba (sjokolade)

Cuba er en sjokolade produsert av Nidar. Den består av nougat og sprøristede mandler, og ble lansert i 1938.


== Næringstabell ==


== Ingredienser ==
Sukker, tørrmelk, mandler (11%), vegetabilsk fett, kakaosmør, kakaomasse, hasselnøtter, kakaopulver, emulgator (soyalecitin), salt og aroma (vanillin)
Kan inneholde spor av andre nøtter.


== Historikk ==
1938: Introduseres på markedet. Fremstilling av Cuba var opprinnelig en solid dose håndarbeid og sjokoladen ble i første rekke solgt som konditorvare.
1984: Lansering av Cuba i pose (minibiter)
1987: Nytt design
1988: Lansering av Cuba rull
1992: Lansering av Cuba Krokan og Cuba Mokka
1998: Relansering av Cuba stang, med nytt design, enda bedre smak og ny reklamefilm.
2018: Nytt design, slutt på de tvistede endene på innpakningen.
2021: Fjernes hos Rema 1000 etter sviktende salg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nidar.no/Cuba
Nidar.no/Cuba Næringstabell
Walsum kraftverk

Walsum kraftverk  er et omfattende varmekraftverk med flere historiske byggetrinn, i Duisburg i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 710 MW, fordelt på 3 fortsatt operative blokker levert av MAN og Siemens. Innen 2010 bygges en ny Hitachi-blokk Walsum-10 på 750 MW, og anlegget når 1 460 MW effekt.
Anlegget ble påbegynt omkring 1959 og stod ferdig i 1988, mens Walsum-ao gjennomførte sin første kokertest for det nye anlegget i 2009. Brenselkilden er kull. Operatør er energiselskapet STEAG AG. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 024 500 tonn, mens det samme årets kvote var 1,543 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Weisweiler kraftverk

Weisweiler kraftverk  er et varmekraftverk nær byen Eschweiler i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 293 MW, fordelt på 6 fortsatt operative blokker, mens 2 blokker er stengt ned. 
Anlegget har historikk tilbake til 1913 under navnet Kraftwerk Zukunft på 12 MW effekt. Dagens anlegg ble påbegynt omkring 1955 og stod ferdig i 1975. Brenselkilden er brunkull. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 
Årsproduksjonen er 15,93 TWh kraft. Utslippene av CO2 er 18,8 millioner tonn årlig i 2007. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 21 441 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Werdol-Elverlingsen kraftverk

Werdol-Elverlingsen kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 750 MW, fordelt på 3 blokker. Én av blokkene er en kogenerasjons-blokk som gjenbruker kraftvarmen.
Anlegget ble påbegynt omkring 1971 og stod ferdig i 1982. Brenselkilden er kull og fyringsolje samt naturgass. Operatør er energiselskapet Mark-E AG. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 934 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,177 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Werne kraftverk

Werne kraftverk, også kjent som Gersteinwerk Block K, er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 770 MW, fordelt på én blokk og 3 turbiner levet av Siemens. Gassfyringsenhetene inngår som blokk K i det enda større Gersteinwerk kraftverk, som også er vekselvis gass- og kulldrevet.
Anlegget ble påbegynt omkring 1975 og stod ferdig i 1984. Brenselkilden er steinkull og naturgass. Operatør er energiselskapet RWE Power AG.
De totale CO2-utslippene i 2008 gikk merkbart ned og var ca. 2 299 000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,186 mill. tonn.
På samme stedet ligger Gersteinwerk kraftverk som er gassfyrt, og på hele 1.680 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Westfalen kraftverk

Westfalen kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 670 MW, fordelt på 3 gjenværende blokker. Anlegget utvides til 2 470 MW når to nye 800 MW-blokker installeres. 
Dette anlegget ligger på stedet hvor det 1 300 MW store Hamm kjernekraftverk lå, men det ble stengt ned etter Tsjernobylulykken i 1986. Anlegget slik det idag ser ut ble påbegynt omkring 1963 og stod ferdig i 1969. Brenselkilden er steinkull og fyringsolje. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 958 000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,061 mill. tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Bexbach kraftverk

Bexbach kraftverk  er et varmekraftverk i byen Bexbach sør i delstaten Saarland i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 773 MW, fordelt på én blokk.
Anlegget ble påbegynt omkring 1975 og stod ferdig i 1983. Brenselkilden er kull. Operatør er et lokalt energiselskap, mens e.ON Energie har en liten eierpost på 8,3%.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 461 000 tonn, mens det samme årets kvote var på 1,966 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Rheinland-Pfalz and Saarland».
Ensdorf kraftverk

Ensdorf kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Saarland i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 310 MW, fordelt på én blokk. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1965 og stod ferdig i 1971. Brenselkilden er kull og fyringsolje. Det kan også brennes litt biomasse ved anlegget. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Rheinland-Pfalz and Saarland».
Völklingen-Fenne kraftverk

Völklingen-Fenne kraftverk er et varmekraftverk i delstaten Saarland i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 407 MW, fordelt på 2 blokker levert av Siemens. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1980 og stod ferdig i 1989. Brenselkilden er kull. Operatør er energiselskapet STEAG AG. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Rheinland-Pfalz and Saarland».
Weiher kraftverk

Weiher (III) kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Saarland i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 707 MW, fordelt på én blokk (Weiher-3). 
Anlegget ble påbegynt omkring 1970 og stod ferdig i 1976. Brenselkilden er kull. Operatør er energiselskapet Saarenergie GmbH. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 949 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,637 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Rheinland-Pfalz and Saarland».
Gersteinwerk kraftverk

Gersteinwerk kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 680 MW, fordelt på 4 x 427 MW blokker med dampturbiner fra Siemens. Gassfyringsenhetene ved Werne kraftverk inngår som blokk K i dette anlegget. Brenselkilden er steinkull og naturgass. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 
De totale CO2-utslippene økte merkbart i 2008 og var ca. 1 044 600 tonn, langt over kvoten det samme året som var 0,255 mill. tonn.
 Utslippet er likevel lavt sammenliknet med anleggets effekt.
På samme stedet ligger Werne kullkraftverk (Gersteinwerk-K).


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gersteinwerk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
HC Leipzig

Handball-Club Leipzig e.V. er en håndballklubb i Leipzig i delstaten Sachsen i Tyskland. Klubben ble stiftet i 1999 og spiller i Bundesliga. De norske spillerne Renate Urne, Mette Ommundsen og Rannveig Haugen spiller i klubben. Else-Marthe Sørlie Lybekk spilte for klubben fra 2003 til 2008.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted
Boxberg kraftverk

Boxberg kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Sachsen i det østre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2570 MW, fordelt på en rekke operative blokker. Blokken Boxberg-Q hr en Siemens-generator og -turbin på 907 MW og ble ferdig i 2000. Anleggets totalkapasitet oppnås gjennom utbygginger innen 2011.
Brenselkilden er brunkull (lignitt). Operatør er energiselskapet Vattenfall. Utslippene av CO2 var 15,5 millioner tonn i 2007.I 2008 var utslippene og -kvotene slik ved de ulike enhetene:

Boxberg III – utslipp ca. 9 307 000 tonn, utslippskvote 4,27 mill. tonn
Boxberg IVI – utslipp ca. 6 135 000 tonn, utslippskvote 4,35 mill. tonn


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kraftwerk Boxberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Sachsen and Sachsen-Anhalt».
Sykkelgir

Sykkelgir er mekanismer benyttet på tråsykler som gjør mulig en endring i utveksling mellom pedaler og hjulet som driver sykkelen fremover.
Sykkelgir muliggjør endring i utveksling mellom inngående og utgående løp av kraftoverføringssystemet på sykkelen. På tradisjonelle sykler er inngående løp som regel plassert rundt krankhuset på sykkelen, ved et kranklager, krankarmer og pedaler. Når syklisten trår på den foroverlente pedalen roterer krankarmene rundt krankhuset med sykkelens retning. På en kjededrevet sykkel er et kjede montert på et kranktannhjul som roterer med krankarmen rundt krankhuset. Kjedet er strukket bakover for å dra et motsvarende tannhjul som roterer rundt navet på sykkelens bakhjul. 


== Typer sykkelgir ==
De to vanlige typer sykkelgir-system er eksterne derailleurgir og interne navgir. Det finnes også andre systemer, og hybrider, for eksempel der derailleurgir eller navgirmekanismer er montert på atypiske steder i rammen.


== Produsenter av sykkelgir ==
Shimano
SRAM Corporation
Campagnolo
Sun Race Sturmey-Archer


== Galleri ==
Pjotr Simonenko

Pjotr Nikolajevitsj Simonenko (russisk: Пётр Никола́евич Симоне́нко; ukrainsk Петро Миколайович Симоненко - Petro Mykolajovytsj Symonenko; født 1. august 1952 i Donetsk) er en ukrainsk politiker for Ukrainas kommunistiske parti. Simonenko har russisk som morsmål.
Simonenko ble valgt som det ukrainske kommunistiske partiets presidentkandidat til det ukrainske presidentvalg i 1999. Han gikk til andre valgomgang, der han tapte for Leonid Kutsjma. Ved presidentvalget i oktober 2004 fikk Simonenko 5 % av stemmene og ble slått ut i første valgomgang. Simonenko var kandidat til presidentvalget i Ukraina i 17. januar 2010, men fikk denne gang bare 3,6 % av stemmene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pjotr Simonenko hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Kromme Rijn

Kromme Rijn («Den krumme Rhinen», av dens mange svinger) er en elv i provinsen Utrecht i Nederland. Elven kommer fra Nederrijn-Lek ved den gamle byen Wijk bij Duurstede (kalt Dorestad før middelalderen), og etter dette svinger den seg gjennom provinsen Utrecht, forbi byene Cothen, Werkhoven, Odijk, Bunnik og Zeist, og ender opp i Stadsbuitengracht (vollgraven) ved byen Utrecht. Elven er ca. 28 km lang og har en maksimal bredde på 15 meter, mens den er 2 meter dyp. Fra Wijk bij Duurstede til Utrecht har den et fall på 2 meter.
Elven ble antagelig til rundt år 1000 f.Kr. og i romertiden var den rikets nordligste grense, Limes Germanicus. På denne tiden var Kromme Rijn 100 meter bred, og dessuten Nederrijns hovedløp frem til middelalderen. Langs elven lot romerne flere castella bygge for å beskytte grensen.

I 1122 lot biskop Godebald av Utrecht en demning bli bygget ved Wijk bij Duurstede, for slik å beskytte de bakenforliggende områdene mot oversvømmelser. Dermed ble Kromme Rijn med årene mindre og mindre dyp. Elven Lek overtok dens funksjon, og byen Utrecht mistet sin direkte tilknytning til en viktig vannvei. I 1440 ble en kanal gravet ved Werkhoven slik at en av buktene ble avskåret, noe som gjentok seg ved Ossenwaard og Odijk i 1870.
Opprinnelig ble byen Utrecht bygd av romerne ved et vadested nær der Kromme Rijn forgreiner seg til elvene Vecht (nordlig løp) og Leidse Rijn (vestlig løp). Innenfor Utrechts bymurer passerer vannet fra Kromme Rijn gjennom kanalene Stadsbuitengracht, Oudegracht, Nieuwegracht, Kromme Nieuwegracht, Drift, Plompetorengracht og slusen Weerdsluis før det går over i Utrechtse Vecht. Fra Stadsbuitengracht fortakker også Vaartse Rijn (mot Nieuwegein) og Leidse Rijn (mot Harmelen) seg, før de går over i Oude Rijn mot Nordsjøen.
Skipsfart er ikke mulig, med unntak av strekningen Beverweerd-Utrecht. De to slusene i elven, en ved Werkhoven og den andre ved Cothen, brukes nå kun til å regulere vanngjennomstrømning og -nivå (nederlandsk: stuw) i elven.
Langs elven ligger flere slott og landsteder / gods, eksempler på dette er Amelisweerd, ridderhofstad Rhijnauwen (adelig gods), Rhijnestein og Beverweerd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kromme Rijn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
www.rivierkrommerijn.nl (nederlandsk)
Michael Ironside

Michael Ironside (født som Fredrik Reginald Ironside den 12. februar 1950 i Ontario, Canada) er en canadisk skuespiller. Han har også jobbet som stemmeskuespiller, filmprodusent, regissør og manusforfatter i flere amerikanske og canadiske filmer og TV-serier. 
En av de første rollene Ironside hadde var som den onde Darryl Revok i filmen Scanners fra 1981 som ble produsert av David Cronenberg. Hans gjennombrudd som skuespiller kom med hans rolle i TV-miniserien V: The Final Battle fra 1984 der han spilte rollen som Ham Tyler. Han er også kjent for sine roller i filmene Top Gun (1986), Extreme Prejudice (1987) og Total Recall (1990). Og han er stemmen til Sam Fisher i Splinter Cell spillene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Ironside på Internet Movie Database 
(sv) Michael Ironside i Svensk Filmdatabas 
(da) Michael Ironside på Filmdatabasen 
(da) Michael Ironside på Scope 
(fr) Michael Ironside på Allociné 
(en) Michael Ironside på AllMovie 
(en) Michael Ironside hos Rotten Tomatoes 
(en) Michael Ironside hos The Movie Database 
(en) Michael Ironside hos Behind The Voice Actors
Lysette Anthony

Lysette Anthony (født 26. september 1963 i London) er en engelsk skuespillerinne som har spilt innen engelsk film, fjernsyn og teater. I 1980 i en alder av 16 år ble Anthony proklamert som Face of the Eighties av fotografen David Bailey. Anthony ble en svært vellykket modell før hun debuterte som skuespiller i en alder av 20 år. Hun er best kjent for sine roller i Woody Allens film Husbands and Wives fra 1992 og situasjonskomedien Three Up, Two Down.
Hun bor sammen med komponist Simon Boswell og har en sønn som heter Jimi og ble født i 2004. I 2008 ble hun diagnostisert med leddgikt, men har kommet til hektene igjen etter en operasjon året etter. Hun bruker mye av sin tid til å samle midler til forskning. Anthony har også dukket opp i en rekke musikkvideoer for forskjellige artister, blant annet Bryan Adams' video Summer of `69.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lysette Anthony på Internet Movie Database 
(sv) Lysette Anthony i Svensk Filmdatabas 
(da) Lysette Anthony på Filmdatabasen 
(fr) Lysette Anthony på Allociné 
(en) Lysette Anthony på AllMovie 
(en) Lysette Anthony hos Rotten Tomatoes 
(en) Lysette Anthony hos The Movie Database
June Allyson

June Allyson (født 7. oktober 1917 i New York City, død 8. juli 2006 i Ojai i California) var en amerikansk skuespiller som var populær på 1940- og 1950-tallet. Allyson vant en Golden Globe for beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle i filmen Too Young to Kiss (1951). 
I april 1918, da Allyson var seks måneder gammel, forlot hennes alkoholiserte far, som hadde jobbet som vaktmester, familien sin. For å få nok penger til at endene kunne møtes måtte moren jobbe både som telefonoperatør og kasserer i en restaurant. 
I 1925, da Allyson var 8 år gammel, falt en gren fra et dødt tre ned på henne mens hun var på sykkeltur. Hun brakk flere ben og legene sa at hun aldri noensinne ville klare å gå igjen. Hun gjennomgikk flere måneder med badeøvelser og klarte etter iherdig trening til slutt å få tilbake sin mulighet til å kunne gå. 
Allyson debuterte som skuespiller i filmen Best Foot Forward (1943). Hennes siste film var A Girl, Three Guys and a Gun (2001). Allyson har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame, ved 1537 Vine Street, for sin innsats i filmindustrien.


== Filmografi (utvalg) ==

1950 – Right Cross

1957 – Forbudt kjærlighet

1952 – Flammen

1972 – Hvem drepte?


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) June Allyson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) June Allyson – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) June Allyson på Internet Movie Database 
(sv) June Allyson i Svensk Filmdatabas 
(da) June Allyson på Filmdatabasen 
(fr) June Allyson på Allociné 
(en) June Allyson på AllMovie 
(en) June Allyson hos Turner Classic Movies 
(en) June Allyson hos Rotten Tomatoes 
(en) June Allyson hos The Movie Database 
(en) June Allyson hos Internet Broadway Database 
(en) June Allyson på Discogs 
(en) June Allyson på MusicBrainz 
(en) June Allyson på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Østafjells

Østafjells, østenfjells eller austafjells, er et begrep som beskriver et landområde som ligger øst for fjellet eller fjellene. Begrepet benyttes oftest som en betegnelse på området øst for fjellkjeden Langfjellene, som starter ved Setesdalsheiene i sør og ender ved Dovrefjell i nord, og deler det sørlige Norge i Vestlandet og Østlandet. Begrepet østafjells benyttes ofte i meteorologi, da det ofte er et værskille langs fjellene. I norske værmeldinger består østafjells av Østlandet pluss Agder og Telemark.Opprinnelig ble begrepene søndensfjeldske (Østlandet) og nordenfjeldske (Vestlandet, Trøndelag og Nordlandene) benyttet for å dele Norge i to hoveddeler, senere kom begrepene vestenfjells og østenfjells for å gi landet en ytterligere inndeling.


== Referanser ==
Samlerobjekt

Samlerobjekt eller samleobjekt er en gjenstand eller noe annet som anses for å ha samlerverdi av samlere. Samlerobjekt kan være kunst, antikviteter eller vanlige produkter av forskjellig type, karakter og økonomisk verdi. Det kan også være sjeldenheter fra naturen eller spesielt fine eksemplarer av noe. Ofte er det gamle, hverdagslige bruksting eller saker fra  populærkulturen som opprinnelig ikke har kostet så mye. Et nytt produkter som blir laget i begrensede mengder eller spesielle varianter, for eksempel bøker eller plater i små opplag eller særlig påkostede spesialutgaver, kan merkes og markedsføres som «samleobjekt», på engelsk ofte kalt collectable eller collector's item. I en privat eller offentlig samling kan slike objekter være valgt ut og ordnet etter for eksempel tematiske, historiske eller geografiske fellestrekk. 


== Se også ==
Samling
Spin-off-produkt, salgsprodukt knyttet til et populært fenomen
Kuriositetskabinetter, eldre tiders samlinger av rariteter
Paul de Vivie

Paul de Vivie (født 29. april 1853, død 27. februar 1930), alias Velocio var en fransk sykkelturist, skribent og sykkelambassadør. Han var en tidlig forkjemper for benyttelse av girsystem på sykkel.


== Referanser ==
Franz Gabl

Franz Gabl (født 29. desember 1921 i St. Anton am Arlberg, død 23. januar 2014 i Bellingham) var en østerriksk alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Gabl vant en olympisk sølvmedalje i alpint under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han kom på andreplass i utfor bak Henri Oreiller fra Frankrike.
Han deltok også i VM 1950 i Aspen. Der kom han på 9.-plass i slalåm, 36.-plass i storslalåm og 11.-plass i utfor.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Sølv i alpint, utfor menn  Østerrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Franz Gabl – Olympedia 
(en) Franz Gabl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Franz Gabl – FIS (alpint) 
(en) Franz Gabl – ski-db.com
Rolf Olinger

Ralph «Rolf» Olinger (født 17. desember 1924 i Engelberg, død 25. juni 2006) var en sveitsisk alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Olinger vant en olympisk bronsemedalje i alpint under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han kom på delt tredjeplass i utfor sammen med sin landsmann Karl Molitor. Henri Oreiller fra Frankrike vant foran Franz Gabl fra Østerrike.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Bronse i alpint, utfor menn  Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Olinger – Olympedia 
(en) Rolf Olinger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rolf Olinger – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Rolf Olinger – FIS (alpint) 
(en) Rolf Olinger – ski-db.com