jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Albin Lavén

Albin Lavén (født Isidorus Albin Lavén 16. april 1861 i Klara församling i Stockholm, død 3. september 1917 i Stockholm), var en svensk skuespiller.  


== Biografi ==
Han begynte som skuespiller 19 år gammel og var i ti år knyttet til ulike omreisende teaterselskap. 1890-93 tilhørte han ensemblet til Stora teatern i Göteborg. Deretter var han ansatt av Albert Ranft i ti år. Lavén drev sammen med Axel Engdahl Folkteatern i Göteborg 1903-06. Deretter flyttet han til Dramaten i Stockholm. Han filmdebuterte 1910 i Gustaf Lindens kortfilm Bröllopet på Ulfåsa og medvirket i et 20-talls lang- og kortfilmer.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albin Lavén på Internet Movie Database 
(sv) Albin Lavén i Svensk Filmdatabas 
(en) Albin Lavén hos The Movie Database
John Joseph Anderson

John Joseph Anderson (født 14. desember 1873 i Sarpsborg, død 23. juli 1949 i Worcester i Massachusetts i USA), var en av bare tre nordmenn som har vært profesjonell baseballspiller i Major League Baseball (MLB).
Anderson gikk under tilnavnet «Ærlige John», og spilte i Major League Baseball fra 1894 til 1908. Han ble solgt og byttet mange ganger i karrieren, og spilte for Brooklyn Grooms, Washington Senators, Milwaukee Brewers, St. Louis Browns, New York Highlanders og Chicago White Sox.
I 1903 prøvde Anderson å stjele andrebasen når den allerede var tatt. Denne tabben ble ofte referert til som «John Anderson-spill» videre utover i første del av 1900-tallet.
I løpet av karrieren hadde Anderson en slagprosent på 29, 49 homeruns og 124 tripler, det vil si komme seg til tredjebasen. Gjennom tidende har bare 89 spillere flere tripler enn Anderson.
I 1898-sesongen hadde Anderson flest tripler, ekstrabasetreff og best sluggingprosent i hele ligaen. Anderson er den eneste som ikke er fra Amerika som har hatt flest tripler på en sesong i MLB, bortsett fra engelske Tom Brown i 1891 og skotske Bobby Thomson i 1952.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Joseph Anderson – Baseball-Reference.com (Major League) 
(en) John Joseph Anderson – Baseball-Reference.com (Minor League) 
(en) John Joseph Anderson – Society for American Baseball Research 
(en) John Joseph Anderson – fangraphs.com
De Facto kunnskapssenter for fagorganiserte

Stiftelsen De Facto kunnskapssenter for fagorganiserte er en norsk stiftelse som driver med utrednings- og forskningsarbeid innenfor arbeidsliv for alle deler av norsk fagbevegelse. Stiftelsen har særlig utmerket seg med utredninger og offentlig deltakelse i spørsmål om maktforhold i arbeidsliv, organisering av offentlig sektor, og kraft- og industripolitikk, samt ved å levere kurs og bøker om fagforeningers historie.  


== Formål ==
De Facto beskriver på egen nettside at de "ønsker å bidra til en sterk og kunnskapsrik fagbevegelse" og at de er en "en solid medspiller for aktive og offensive fagforeninger som samarbeider "med fagbevegelsen om å utvikle kritiske analyser, alternative strategier og spennende skolering av tillitsvalgte og medlemmer."


== Finansiering ==
De Facto er helt prosjektfinansiert og har dermed ingen grunnfinansiering. I hovedsak kommer prosjektene og finansieringen fra grunnplanet i fagbevegelsen, og organisasjoner som Industriaksjonen, Manifest og lignende. 


== Ansatte ==
Senteret ble etablert av økonom Roar Eilertsen, som har fungert som daglig leder siden oppstarten, og Tellef Hansen. I dag er professor i mediesosiologi Paul Bjerke, historiker Idar Helle, sosiolog Isak Lekve og fagforeningsmann Boye Ullmann ansatte. Tidligere ansatte inkluderer Stein Stugu og Bitten Nordrik. Styret består i hovedsak av tillitsvalgte. Tidligere styreleder var Lars Johnsen, leder i Transportarbeiderforbundet, men fra 2022 er Gudrun Høverstad fra NTL styreleder. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
De Facto
Vedisk mytologi

Vedisk mytologi, som bygger på det mytologiske innholdene i Vedaene, har direkte bidratt til utviklingen av den senere hinduisme og hinduistisk mytologi. De fire vediske Veda-samlingene er en del av hinduistiske Sjruti. Veda er sanskrit for «kunnskap».
Vedisk lære inneholder tallrike elementer som felles for de indoeuropeiske mytologiske tradisjoner som mytologiene i Persia, Antikkens Hellas og Romerriket, og for de keltiske, germanske og slaviske folkegruppene i oldtiden. Den vediske guden Indra tilsvarer delvis til Dyaus Pitar, himmelfaderen, Zevs og Jupiter, og ikke minst Tor. Guddommen Yama, herre over de døde, er Yima i persisk mytologi og (senere) buddhistiske Yanluo eller Emma i de kinesiske og japanske tradisjonene. Vediske hymner viser til disse og andre guddommer, ofte 33 i tallet, bestående av åtte Vasus, elleve Rudras, tolv Adityas og den senere rigvediske Prajapati. Disse guddommene tilhører de tre dimensjonene av universet bestående av himmelen, jorden og det mellomliggende rom. En del betydelige guddommer i den vediske tradisjonen omfattet Indra, Surya, Agni, Vayu, Varuna, Mitra Aditi, Yama, Soma, Ushas, Sarasvati og Rudra.


== Vedaene i puranask mytologi ==
Se hovedartikkel, PuranaVishnu Purana tillegger det nåværende ordning av de fire vedaene til den mytiske vismannen Vedavyasa. Puranask tradisjon postulerer også en enkeltstående opprinnelig Veda som, i ulike redegjørelser, var delt i tre eller  fire deler. I henhold til Vishnu Purana (3.2.18, 3.3.4 etc) ble den opprinnelige Veda delt i fire deler, og ytterligere fragmentert i tallrike shakhas, av Vishnu i form av Vyasa, i Dvapara Yuga. Vayu Purana (seksjon 60) redegjør for en tilsvarende inndeling av Vyasa på bud av Brahma. Bhagavata Purana (12.6.37) sporer opprinnelsen til den første Veda til stavelsen aum eller om, og sier at den var delt i fire ved begynnelsen av Dvapara Yuga ettersom menneskene hadde forfalt i alder, dyd og forståelse- I en annen redegjørelse tilskriver Bhagavata Purana (9.14.43) deling av den første Veda (aum) i tre deler ved monarken Pururavas i begynnelsen av Treta Yuga.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Macdonell, A. A.: Vedic Mythology. ISBN 81-215-0949-1
Vediske skrifter. Utvalg og innledende essay av Signe Cohen; oversatt av Signe Cohen og Rasmus Reinvang. XXX, 489 sider. Bokklubben, 2003. (Verdens Hellige Skrifter; 19) ISBN 82-525-4120-8
Chiku Ali

Chiku Ali (Ahmed Chiku Mkalu) (født 18. mars 1958) er en lokalpolitiker (Rødt), kulturarbeider og integreringskonsulent i Bergen kommune. Opprinnelig er hun fra Singida i Tanzania, men har bodd i Bergen siden 1986. Hun satt som bystyrerepresentant i Bergen mellom 1995 og 2012, og ble igjen valgt inn i bystyret i 2019. 
Chiku er utdannet innen kultur, teater og dans fra National Institue of Art i Tanzania og fra Universitetet i Bergen. Hun har i flere år arbeid med kulturformidling i Norge, blant annet i regi av Rikskonsertene, og har vært styremedlem i Festspillene i Bergen og Stiftelsen «Bergen som europeisk kulturby år 2000». 
Chiku mottok i 2006 Unni og Jon Dørsjøs minnepris fra Norske Kvinners Sanitetsforening, for sitt engasjement i kultur- og opplysningsarbeid.


== Eksterne lenker ==
www.chiku.no
VG:«Afrikanske Chiku Ali klar for Stortinget:- Jeg er et forbilde» Publisert 1. september 2005 besøkt 2. april 2009
Studvest: Mitt Afrika
Studvest: Chiku Alis CV
Ole Bull Scene: Lørdagsteateret - RYTMISK VERDEN med Chiku Ali - 27.okt. kl.14:00
Barne- og likestillingsdepartementet: Presseinvitasjon: -om arbeid mot kjønnslemlestelse; holdninger, helse og religion
Type 97 skarpskyttergevær

Type 97 skarpskyttergevær (japansk: 九七式狙撃銃 – Kyūnana-shiki sogekijū) er et skarpskyttergeværfra Japan.
Den ble approbert av den japanske hær i 1937 (år 97 i den japanske kalender) og er et repetergevær med sylinderlås. Den er bygget på designet til Type 38 riflen. Forskjellen er en lettere stokk, et lengre bøyd sluttstykke, et kikkertsikte, og feste for enkelfot (senere utgaver hadde fjernet dette). Våpenet ble produsert på fabrikkene Nagoya og Kokura, og flesteparten ble laget på den førstnevnte. Produksjonen stanset i 1945 som alle de andre japanske våpen, på grunn av nederlaget i andre verdenskrig.
6,5 x 50 mm Arisaka patronen som våpenet bruker gir lite munningsflamme og røyk, og er derfor godt egnet til sitt bruk, men mangel på anslagsenergi gjorde at den ikke var dødelig hvis den ikke traff vitale organer.


== Se også ==
Type 38 rifle
Type 99 rifle
Liste over vanlige infanterivåpen fra andre verdenskrig
Liste over skarpskyttergeværer
Reiniery Mayorquín

Reiniery Joel Mayorquín (født 13. juli 1989) er en honduransk fotballspiller. Han er midtbanespiller for C.D. Marathón i Honduras og spilte tidligere for Aalesunds Fotballklubb etter en overgang i mars 2009.


== Klubbfotball ==


=== Aalesund FK ===
Mayorquín signerte for sunnmørsklubben i slutten av mars 2009. Han signerte på en kontrakt som løp til 1. desember 2009. Etter at kontrakten var utløpt returnerte Mayorquín til sin tidligere klubb Marathón.


== Landslagsspill ==
Mayorquín er kaptein på Honduras' U20-landslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reiniery Mayorquín – FIFA 
(en) Reiniery Mayorquín – Transfermarkt 
(en) Reiniery Mayorquín – Soccerway 
(en) Reiniery Mayorquín – FBref
AXXo

aXXo er et alias på Internett som er angivelig forfulgt av Motion Picture Association of America (MPAA) for brudd på opphavsrettigheter og det som karakteriseres som piratkopiering. aXXo ble populær for å konvertere kommersielle DVD-filmer til AVI-filmer (mediafiler) som ble lastet opp på internett for fri nedlasting. Disse mediafilene er enkle å distribuere via internett og enkle å laste ned for å ses på hjemme-PC-er.
Disse mediafilene fra aXXo er populære blant fildelingssamfunn som benytter teknologier som peer-to-peer-protokoller, som eksempelvis BitTorrent. Eric Garland, administrerende direktør for BigChampagne, et selskap som overvåker ulovlig nedlastning på Internett, har funnet ut ved tilfeldig prøver at 33,5 prosent av filmer som blir lastet ned hadde sin opprinnelse hos aXXo. Grunnen til at mediafilene til aXXo er populære er at de er produsert relativt kompakte, små i størrelse og med kvalitet relativ lik originalen. Filstørrelsene er gjennomsnittlig 700 MB, det samme som en CD. Ettersom aXXo har godt omdømme i henhold til rekompilert kvalitet er navnet eller signaturen aXXo stundom forfalsket av en rekke etterlignere.Identiteten til signaturen aXXo er ikke offentlig kjent, noe som gjør det vanskelig for myndighetene å oppspore ham. En rekke individer har hevdet å være, eller har fått sitt navn tilknyttet aXXo. I et intervju hvor en person hevdet å være aXXo beskrev han seg selv som et enkeltindivid som hadde rippet DVD-plater siden han var tenåring. Den 15. desember 2008 lastet aXXo opp sin film nummer 1000, en ulovlig kopi av en skrekkfilm.


== Referanser ==
Njål

Njål er en norsk form av det irske mannsnavnet Niall, som har usikker betydning. Det kan være relatert til gammelirske nél, «sky», niadh, «mester», eller et ord som betyr «lidenskapelig». Neil er en engelsk form av navnet.
Njål har siden 1998 hatt norsk navnedag 5. september. I perioden 1988–1998 var navnedagen 1. juni.


== Utbredelse ==
Navnet Njal ble tatt i bruk som en form av det irske navnet Niall av vikinger som herjet og bosatte seg i Irland i vikingtiden. Vikingene tok med seg navnet til Skottland, England og Skandinavia. Navnet ble også brukt av normannerne. Nigel var et vanlig navn i England i middelalderen og igjen i 1950- og 1960-årene. Formen Neil var vanlig fra 1950-årene til 1980-årene.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Njål og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Njål Sparbo (f. 1964), norsk sanger
Njål Høstmælingen, norsk jurist og forfatter


== Annen bruk av navnet ==
Njåls saga


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Njål
(en) Think Baby Names: Njål
Opostega

Opostega spp. er en slekt av  sommerfugler som hører til familien hvitmøll (Opostegidae). Det finnes bare to arter i Europa, en av dem også i Norge.


== Utseende ==
Små (vingespenn 8–12 mm for den arten som forekommer i Norden), slanke, snøhvite møll. Antennene er trådformede, noe kortere enn forvingen. Det innerste antenneleddet er kraftig utvidet og danner et "øyelokk" over fasettøyet.


== Levevis ==
Artene finnes i åpne områder, larvene utvikler seg trolig inne i stengelen på ulike urter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Palearktis, Afrika, Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Overfamilien Nepticuloidea
Familien hvitmøll, Opostegidae
Underfamilien Oposteginae – ca. 90 beskrevne arter
Slekten Opostega Zeller, 1839 – ca. 60 arter
Opostega salaciella (Treitschke, 1833) – funnet nord til Sogn og Fjordane
Opostega spatulella Herrich-Schäffer, 1855


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 279 – 280. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Opostega i Encyclopedia of Life 
(en) Opostega i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Opostega hos Artsdatabanken 
(sv) Opostega hos Dyntaxa 
(en) Opostega hos Fauna Europaea 
(en) Opostega hos NCBI 
(en) Kategori:Opostega – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Opostega – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudopostega

Pseudopostega spp. er en slekt av  sommerfugler som hører til familien hvitmøll (Opostegidae). Det finnes tre arter i Europa, en av dem også i Norge.


== Utseende ==
Små (vingespenn 8 – 12 mm for de artene som forekommer i Norden), slanke, snøhvite møll, forvingene med brunlige tverrbånd eller flekker. Antennene er trådformede, noe kortere enn forvingen. Det innerste antenneleddet er kraftig utvidet og danner et "øyelokk" over fasettøyet.


== Levevis ==
Artene finnes i åpne områder, larvene utvikler seg trolig inne i stengelen på ulike urter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Palearktis, Afrika, India og Nord- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Overfamilien Nepticuloidea
Familien hvitmøll, Opostegidae
Underfamilien Oposteginae – ca. 90 beskrevne arter
Slekten Pseudopostega Kozlov, 1985 – ca. 30 arter
Pseudopostega auritella (Hübner, 1813) – finnes i Danmark og det sørligste Sverige og Finland, ikke i Norge
Pseudopostega chalcopepla (Walsingham, 1908)
Pseudopostega crepusculella (Zeller, 1839) – Sør-Østlandet vest til Vest-Agder


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 280 – 282. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudopostega i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudopostega i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pseudopostega hos Artsdatabanken 
(sv) Pseudopostega hos Dyntaxa 
(en) Pseudopostega hos Fauna Europaea 
(en) Pseudopostega hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudopostega – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudopostega – detaljert informasjon på Wikispecies
Coptotriche

Coptotriche spp. er en slekt av  sommerfugler som hører til familien luggmøll (Tischeriidae). To arter er funnet i Norge, en til like ved den norske grensen i Sverige. Det er gjort få funn, men disse små og kjedelig fargede møllene blir lett oversett og er trolig vanligere enn tallet på funn skulle tyde på.


== Utseende ==
Små (vingespenn 6 – 10 mm for de artene som forekommer i Norden), slanke, brunlige møll. Antennene er trådformede, noe over halvparten så lange som forvingen. De artene som finnes i Norden er mørkt brunlige eller gråaktige. De har en "lugg" av brede, oppstående skjell i pannen.


== Levevis ==
Hunnene legger egg på ulike busker, som bjørnebær, roser og slåpetorn. Larven lager en flekkmine i bladet.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Overfamilien Tischerioidea  – bare én familie
Familien luggmøll, Tischeriidae
Slekten Coptotriche Walsingham, 1890 (= Emmetia Leraut, 1993)
Coptotriche angusticollella (Duponchel, 1843) – til Møre og Romsdal
Coptotriche berberella (DePrins, 1984)
Coptotriche gaunacella (Duponchel, 1843) – funnet i Sverige ganske nær grensen mot Norge
Coptotriche heinemanni (Wocke, 1871)  – bare kjent fra Vestfold i Norge
Coptotriche longiciliatella (Rebel, 1896)
Coptotriche marginea (Haworth, 1828) – funnet i Danmark, Sverige og Finland
Coptotriche szoecsi (Kasy, 1961)
Coptotriche tantalella (Walsingham, 1907)


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 375 – 379. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1] Arkivert 7. januar 2011 hos Wayback Machine.
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Coptotriche i Encyclopedia of Life 
(en) Coptotriche i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Coptotriche hos Artsdatabanken 
(sv) Coptotriche hos Dyntaxa 
(en) Coptotriche hos Fauna Europaea 
(en) Coptotriche hos NCBI 
(en) Kategori:Coptotriche – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coptotriche – detaljert informasjon på Wikispecies
Tischeria

Tischeria spp. er en slekt av  sommerfugler som hører til familien luggmøll (Tischeriidae). To arter er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små (vingespenn 6 – 11 mm for de artene som forekommer i Norden), slanke, gjerne rustfargede møll. Antennene er trådformede, noe over halvparten så lange som forvingen. De artene som finnes i Norden er rustgule. De har en "lugg" av brede, oppstående skjell i pannen.


== Levevis ==
Hunnene legger egg på ulike busker og løvtrær. Alle fire artene som forekommer i Europa er knyttet til eik (Quercus spp.). Larven lager en flekkmine i bladet.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Overfamilien Tischerioidea  – bare én familie
Familien luggmøll, Tischeriidae
Slekten Tischeria Zeller, 1839
Tischeria decidua Wocke, 1876
Tischeria dodonaea Stainton, 1858 – Øst- og Sørlandet
Eikeminérmøll, Tischeria ekebladella (Bjerkander, 1795) – til Hordaland
Tischeria ekebladoides Puplesis & Diskus, 2003


== Kilder ==
Bengtsson, B. Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 373 – 374. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Tischeria i Encyclopedia of Life 
(en) Tischeria i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tischeria hos Artsdatabanken 
(sv) Tischeria hos Dyntaxa 
(en) Tischeria hos Fauna Europaea 
(en) Tischeria hos NCBI 
(en) Kategori:Tischeria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tischeria – detaljert informasjon på Wikispecies
Dahlica fennicella

Dahlica fennicella er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Denne, ganske nylig oppdagede, arten, er partenogenetisk, og det finnes bare vingeløse, larvelignende hunner. Den er så langt bare kjent fra Finland og Estland.


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 520-521. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3


== Eksterne lenker ==
(en) Dahlica fennicella i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Dahlica fennicella hos Dyntaxa 
(en) Dahlica fennicella hos Fauna Europaea 
(en) Dahlica fennicella hos NCBI 
Dahlica fennicella – detaljert informasjon på Wikispecies
«Brødrene af Sand»

«Brødrene af Sand» er ei restaurert Ryfylke-jekt, og er blant de aller siste Ryfylke-jektene som fremdeles flyter. «Jekt» er det lokale navnet på denne fartøytypen, som vanligvis ville blitt kalt ei «jakt».
Båten ble bygget på Dokkskar i Yrkjesfjorden i 1866, og den gikk deretter på fart fra Østhusvik og Sand. I 1997 ble jekta overtatt av Ryfylkemuseet, som fikk den restaurert ved Hardanger Fartøyvernsenter. Fartøyet har siden 1999 blitt brukt av museet på forskjellige tokt i Boknafjord-området, og den leies også ut for turer.
Jekta er ca. 15 meter lang og litt over 5 meter bred. Masta er 19 meter høy og fører tre forseil; storseil, breifokk og toppseil. Rommet er innredet med køyer og bysse.
Venneforeninga for «Brødrene av Sand» har påtatt seg hovedansvaret for vedlikehold og drift av jekta, og stiller med frivillig skipper og mannskap på turer. I tillegg til mannskapet er det plass til 20 personer om bord.


== Eksterne lenker ==
Om «Brødrene af Sand» på nettsidene til Ryfylkemuseet