jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Morten Hesseldahl

Morten Hesseldahl (født 11. desember 1964 i Odense i Danmark) er dansk forlegger, næringslivsleder, tegneserieskaper og forfatter. 
Morten Hesseldahl er utdannet cand.philol, med studier i filosofi, grafisk teknologi og økonomi. Han startet sin karriere i forlagsbransjen da han var med på å starte tegneseriebutikken Den Blå Bil i Odense. Senere var han med på å grunnlegge forlaget Bogsyndikatet, arbeidet som forlagsredaktør i danske Gyldendal og Høst & Søn, avanserte deretter til administrerende direktør for Bonnier Forlagene i Danmark og er fra 2007 administrerende direktør for Dagbladet Information. Hesseldahl har vært styremedlem i dansk P.E.N., styreformann for Det Danske Filminstitut og medstifter av den konservative tenketanken CEPOS. 
Som tegneserieskaper har Hesseldahl særlig markert seg som manusforfatter til de kritikerroste historiske albumseriene Danmark besat (om Danmark under den tyske okkupasjonen 1940–45) og  Kold krig (om den kalde krigen). Tegner på begge prosjektene var Nils Roland.
I 1992 debuterte Hesseldahl som forfatter med spenningsromanen Arkivaren (1992). Han har senere skrevet flere romaner. I 2007 fikk han et gjennombrudd hos kritikere og lesere med spenningsromanen Drager over Kabul, som ble belønnet med Harald Mogensen-prisen for årets beste danske kriminalroman.


== Bibliografi ==
Erotik og eventyr : om sex i tegneserier – sakprosa (1986)
Et spørgsmål om Wagner – tegneserie (manus) (1986), tegnet av Thomas Hauge
Tågernes dal – tegneserie (manus) (1987, tegnet av Henrik Rehr
Panik! – tegneserie (manus) (1988), tegnet av Peter G. Heydenreichs
Danmark besat – tegneserie (manus), tegnet av Nils Roland
1940 – Opbrud (1990)
1941-42 – Bristepunktet (1991)
1943 – Swingtime (1992)
1944 – Skumring (1993)
1945 – Hjemsøgt (1994)
Den skjulte protokol – tegneserie (manus) (1991), tegnet av Peter Snejbjerg
Vi laver tegneserier – sakprosa (1991)
Sørøver Skummelskræks skat – tegneserie (1991, tegnet av Henrik Rehr
Arkivaren – spenningsroman (1992)
Blændet af mørke – spenningsroman (1993)
En hilsen til Gonzalo – roman (1995)
Svanesang : Danmark befriet – tegneserie (manus) (1995), tegnet av Nils Roland
Kold krig – tegneserie (manus), tegnet av Nils Roland
Næste år i Jerusalem (1996)
Morgenstilhedens land (1997)
Rebellen – roman (1998)
Drager over Kabul – spenningsroman (2007)


=== Oversettelser til norsk ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Morten Hesseldahl hos tegneseriemuseet.dk
Ny direktør for Dagbladet Information, Politiken.dk
Interview med Morten Hesseldahl på Danmarks Radio
Ubaldo Fillol

Ubaldo Matildo Fillol (født 21. juli 1950 i San Miguel del Monte, Buenos Aires), med tilnavnet El Pato (anda), er en tidligere argentinsk fotballspiller (målvakt). Han spilte for Argentinas herrelandslag i fotball|Argentinas landslag under VM 1974, 1978 (der Argentina tok gull og Fillol ble kåret til beste målvakt) og 1982. Han spilte også i kvalifiseringen til VM 1986, men ble ikke tatt ut i troppen som spilte (og vant) i Mexico. 
I 1977 ble Fillol kåret til årets fotballspiller i Argentina av landets sportsjournalister, og ble den første målvakten som ble tildelt denne utmerkelsen.


== Trenerkarriere ==
Fillol har vært keepertrener for Argentinas landslag, og hadde 30 kamper som førstelagstrener for Racing Club


== Eksterne lenker ==
(en) Ubaldo Fillol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ubaldo Fillol – FIFA 
(en) Ubaldo Fillol – Transfermarkt 
(en) Ubaldo Fillol – national-football-teams.com 
(en) Ubaldo Fillol – WorldFootball.net 
(en) Ubaldo Fillol – FootballDatabase.eu 
(en) Ubaldo Fillol – FBref 
Kort biografi
Francisco Sá

For den brasilianske kommunen i delstaten Minas Gerais, se Francisco Sá (Minas Gerais)Francisco Pedro Manuel Sá (født 25. oktober 1945 i  Las Lomitas, Formosa) er en tidligere argentinsk fotballspiller (forsvarsspiller).  
Sá innehar rekorden for flest Copa Libertadores-titler, han vant seks. Først fire år på rad med Club Atlético Independiente (1972–1975), deretter to ganger med Boca Juniors (1977 og 1978).
Sá startet karrieren hos Central Goya i de lavere divisjonene, og spilte deretter en periode for Huracán de Corrientes før han kom til River Plate i 1969.
I 1971 gikk Sá til Independiente med stor suksess, og i 1976 gikk veien videre til Boca Juniors. Etter at han forlot Boca i 1981 spilte han en sesong for Gimnasia de Jujuy før han la opp i 1982.


== Eksterne lenker ==
(en) Francisco Sá – FIFA 
(en) Francisco Sá – UEFA 
(en) Francisco Sá – Transfermarkt 
(en) Francisco Sá – national-football-teams.com 
(en) Francisco Sá – FBref
Bent Sølves-ulykken

Bent Sølves-ulykken var en flyulykke i 1969 der fem av de seks medlemmene i Bent Sølves poporkester omkom.
Flyet var et tidligere Vestfold Frakt-fly av merket Beechcraft Travel Air (LN NPO) Det tok av fra Fornebu klokken 13.31 den 1. mai 1969 og skulle til Linköping. Flygeren snudde klokken 14.18 grunnet dårlig vær. Like før landing gikk det i spinn ved Holmen i Drammen. Det traff bakken og gjorde et hopp på 30 meter før det ble liggende. Siste melding til flytårnet var at en motor hadde stanset. Flyet forsvant fra radarskjermene klokken 14.59.Alle ombord omkom, herunder piloten, sangeren Vigdis Mostad fra Orkanger, de tre Molde-musikerne Bjørn Solstad, Svein Jens Thorsø og Geir Schumann, og Kåre Furuholmen fra Oslo. Dette ble bivånet av blant andre Morten Harket.Mikkel Flagstad skulle også være med på konserten i Linköping, men han hadde flyskrekk og ville kjøre bil til Sverige istedet. Defor var han ikke ombord i flyet da det styrtet.


== Referanser ==
Bakkanal

Bakkanal var en overdådig feiring i Italia, under romerriket til ære for den romerske vinguden Bacchus. Festlighetene var lagt til midten av mars måned, ved vårjevndøgn, når fjorårets druer var blitt til drikkeklar vin. 


== Romersk ==
Romerne overtok (overtatt via Etruria) dette kulturinnslaget fra grekerne, der vinguden var Dionysos, og festivalene ble kalt Dionysia.


== Feiringen ==
Feiringen var opprinnelig reservert kvinner og fungerte som et religiøst mysterium i en hellig lund. Kulten spredte seg imidlertid raskt ifølge historikeren Livius, og utartet til både fyll, drap og annet, som førte til at det romerske senatet innførte forbud mot alle andre enn godkjente bakkanaler i 186 f. Kr. Tross harde straffer (Livius hevder der var flere henrettelser enn fengselsstraffer), overlevde feiringen ennå noen år i Sør-Italia.
Den greske dikteren Evripides skrev dramaet Bakkantinnene litt over 400 år før Kristus, om hvordan Dionysos' fetter kledte seg som kvinne for å infiltrere Bacchus-dyrkelsen, ble oppdaget og drept av kvinnene (bakkantinnene).


== Begrepet ==
Ordet brukes i dag om fyllefester med noenlunde stilig start og orgiastisk avslutning, mens det mystiske innholdet er glemt. Litterært er det sjelden brukt i dag, men Henrik Ibsen bruker det i varianter som «bacchanal», «bacchant» og «bacchantisk». Charles Dickens skriver i en av sine bøker at «juristene ikke sto tilbake for noen når det gjaldt bakkanalske evner og kapasitet» (Fritt sitert fra To byer.) Også i Knut Hamsuns roman "Mysterier" er ordet brukt for å beskrive en fest på hotellrommet til Johan Nagel.  I Donna Tartts bok Den hemmelige historien forsøker en gruppe studenter å gjenskape en bakkanal i moderne tid, noe som får tragiske konsekvenser. I Fjodor Dostojevskijs roman Brødrene Karamasov blir ordet brukt for å beskrive en av Dimitrij Fjodorovitsj’ (Mitjas) fester.


== Se også ==
Menader – kvinnelige tilbedere av Dionysus
Thriambus – en hymne som ble sunget i prosesjoner til ære for Dionysus
Dionysiske mysterier
Det romerske senatet


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.
Evripides Bakkantinnene, en gresk tragedie, gir litt innsikt i de opprinnelige ritene.
Bacchanales. Actes des colloques Dionysos de Montpellier (1996-1998). Textes réunis par Pierre Sauzeau. Montpellier : Publications de l'Université Paul Valéry, 2000, 300 p. (ISBN 2-84269-382-5) ; Cahiers du GITA'' nº 13 (ISSN 0295-9900).


== Eksterne lenker ==
Senatus consultum de Bacchanalibus in Latin at The Latin Library
Senatus Consultum de Bacchaniabus in English and Latin at forumromanum.org
Description of the Bacchanalia and the Senate's ruling from Fordham.
Elektrofil

Elektrofil er en årlig teknologi- og elektronikkmesse avholdt siden 2004. Messen holdes av Expert Norge, og har i 5 år blitt avholdt i Oslo Spektrum. Messen er delt opp i to deler, intern opplæring- og publikumdager. Tilsammen er det rundt 65 utstillere på messen (pr 2008). 


== Intern opplæring ==
Det er avsatt egne dager som er ment som trening og produktopplæring mellom Expert Norges ansatte og konsernets leverandører. Dette skal gi Experts ansatte utdypende informasjon om leverandørenes gjeldende og kommende produkter. Personellet får her mulighet til å se og prøve produkter samt får kursing og opplæring av leverandørenes / produsentenes eget personell.


== Publikumdager ==
De siste dagene av messens varighet, er messen åpen for alle, her vil man kunne teste gjeldende / nye / kommende produkter. Det blir også avholdt kurs. Dette kan eksempelvis være speilrefleks-, datasikkerhet-, fjernsyn-, mobiltelefonkurs etc. Det blir også avholdt konkurranser etc. Det blir også holdt messetilbud og messepriser, hvor en kan kjøpe produkter.


== Aktører ==
Noen av de aktørene som inngår (Samtlige deltar på Elektrofil 2008):

Microsoft
Logitech
Hewlett-Packard
Telenor
Netcom
Tele2
Electronic Arts
Nintendo
Sony Ericsson
Nokia
Pioneer
Samsung
Philips
Sony
Apple
Symantec
Creative
AMD
Hoover Grepa
Garmin
Nilfisk
Miele
Nespresso
Indesit
Canal Digital
Appliance
Canon
Nikon
Olympus


== Eksterne lenker ==
Nettavisen – Nyhetsartikkel 2008
Oslo Spektrum – Elektrofil 2008 Arkivert 20. juni 2008 hos Wayback Machine.
DinSide - Bilder elektrofil 2007
Heidrunfeltet

Heidrunfeltet er et olje- og gassfelt på Haltenbanken i den norske sektoren av Norskehavet, omtrent 175 km nord for Kristiansund. Equinor er feltets operatør. I 2004 var produksjonen på 165 000 fat olje 650 millioner m³ gass per dag, mens i 2006 var den endret til 140 000 oljefat og 3 millioner m³ gass per dag. Råoljen karakteriseres som naftenisk med 25,0 API (0,9043 g/cm³), 0,52 % svovel og høy 2,90 TAN (totalsyretall).
Feltet ble funnet i 1985, men ikke utbygd og åpnet før i oktober 1995 av oljeselskapene Conoco og Statoil. Feltet er bygd ut med den flytende strekkstagplattformen Heidrun TLP. Oljen på Heidrun blir overført til tankskip på feltet og skipet til Mongstad og Tetney i Storbritannia. Naturgassen går i rørledninger til Tjeldbergodden og til Kårstø via rørledningen Åsgard Transport. Havdybden i området er 350 meter. Totale feltinvesteringer beløp seg til 62 milliarder kroner frem til 2004.
Navnet Heidrun kommer av den storproduserende geiten Heidrun i norrøn mytologi.


== Kilder ==
https://web.archive.org/web/20080608084652/http://home.online.no/~bjaholte/andra.htm
The NPD's fact-pages. Field HEIDRUN. Fakta om Heidrun, Oljedirektoratet
Olje- og energidepartementet: Fakta norsk petroleumsverksemd 2005. Nettversjon
Fakta om Heidrun på http://www.statoil.com
Heidrun field development Informasjon om Heidrun- plattformen


== Eksterne lenker ==
(en) Heidrun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jønsrud

Jønsrud er et sted i Løten kommune i Innlandet. Stedet har barneskole og fotballbane. Kjent uttrykk fra Jønsrud om de mange stedsnavn med benevnelsen -bru i seg: «På Ebru er det inga bru, men på Tobru er det ei trebru».
Gullfaksfeltet

Gullfaksfeltet er et gass- og oljefelt som ligger i blokk 34/10 på norsk kontinentalsokkel i Nordsjøen. Feltet ble oppdaget i 1979, med produksjon siden 1986. Feltet er også utvidet med tre Gullfaks Satellitter: Gullfaks Sør, Rimfaks og Gullveig.
Equinor er operatør for feltet, som er bygget ut med tre oljeplattformer i betong av typen condeep: Gullfaks A, Gullfaks B og Gullfaks C.


== Geologi ==
Gullfaksfeltet finnes i Tampenområdet i Nordlige Nordsjøen. Reservoiret av olje og gass tilhører Brentgruppen, Cook-, Statfjord- og Lundeformasjonen.
Lundeformasjonen består av 800-1200 meter tykke kontinentale sand/skifer-avsetninger. Over Lundeformasjonen ligger Statfjordformasjonen med fra 170 m til mer enn 250 m tykke alluviale-, sump- og kanalavsetninger. Deretter følger Cookformasjonen, som er en 150 m tykk sandsteinsavsetning med gradvis grovere kornstørrelse oppover. Øverst ligger Brentgruppen med deltaiske sand- og leiravsetninger.


== Navn ==
I norske folkeeventyr er Gullfaks navnet på et skip som går like fort til lands som til vanns, og i norrøn mytologi er Gullfakse navnet på hesten til jotnekjempen Rungne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Olje- og energidepartementet: Fakta norsk petroleumsverksemd 2005. Nettversjon
Gullfaks på Aftenbladets interaktive sokkelkart Arkivert 6. mars 2013 hos Wayback Machine.
Skallum

Skallum gård er en herregård beliggende på Stabekk i Bærum.
Stedets opprinnelige navn var Skallum-Stabekk, som kommer av skalm eller skolm og betyr «tvedelt» og knyttes til senkningen i terrenget.Skallum var kirkegods fram til reformasjonen og deretter krongods. Anna Krefting kjøpte gården på 1670-tallet og solgte den videre til Anne Kristofersdatter i 1685. Anne giftet seg med Peder Jensen Øverland. Gården har vært i manges eie frem til den ble solgt til Jens Ring på Ringstabekk i 1850. I 1889 kjøpte advokat Nicolai Andersen Eger gården, og den er fortsatt i familien Egers eie.Hovedbygningen har kjerne fra slutten av 1600-tallet, som ble påbygd en etasje og fikk sveitserstilsfasade i 1880, og er dessuten tilbygget på 1960-tallet. Stabburet er tidlig  1900-talls, mens de øvrige tunbygningene er fra slutten av 1800-tallet.
Under andre verdenskrig ble gården rekvirert av de nasjonalsosialistiske makthaverne. Maidagene i 1945 forskanset en liten gruppe frontkjempere og statspolitifolk seg på Skallum. Gården ble da disponert av Egil Reichborn-Kjennerud. Den 11. mai ble Quislings politiminister Jonas Lie og statspolitisjef Henrik Rogstad funnet døde, mens justisminister Sverre Riisnæs overga seg.En oppdemming av Stabekk- eller Skallumbekken på eiendommen, kalt «Egerdammen», ble brukt som et ekstra reservoar til vanning i tørre somre og til skøytebane vinterstid. En lysløype ble anlagt på eiendommen i 1960-årene. 
Februar 1982 ble det åpnet galleri i den gamle stallen. Allerede det første året var Galleri Skallum godt besøkt, og det har det fortsatt å være i alle år siden. Det er et profesjonelt drevet galleri med utstillinger fra en lang rekke anerkjente norske og internasjonale kunstnere. Galleri Skallum har arbeidet for å fremme kvinnelige kunstnere. Galleriet stiller ut ulike typer kunst, så som grafikk, malerier, tekstilkunst og skulpturer. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Beretningen som feier tvilen tilside om de siste døgnene på Skallum: Slik døde Jonas Lie» (PDF). Morgenbladet. 2. desember 1983. s. 6. 
Borgen, Per Otto (2006). Asker og Bærum leksikon. 


== Eksterne lenker ==
«De tre på Skallum gård».  «Lie, Riisnæs, og Rogstad har forskanset seg på Skallum gård». Avisartikkel om aksjonen i mai 1945, og en øyenvitneskildring.
Fritz Wunderlich

Fritz Wunderlich, eg. Friedrich Karl Otto Wunderlich, (født 26. september 1930 i Kusel i Rheinland-Pfalz, død 17. september 1966) var en tysk lyrisk tenor. Han var i sin tid en av Tysklands mest kjente sangere og tolkere av lieder og gjorde en berømt innspilling av Dichterliebe.
Wunderlich døde under tragiske omstendigheter rett før han ville ha fylt 36 år etter en ulykke der han falt ned en trapp i feriehuset til en venn.
I 2008 ble Wunderlich kåret til den fjerde beste tenoren gjennom alle tider av lesere av BBC Music Magazine.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fritz Wunderlich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fritz Wunderlich på Internet Movie Database 
(en) Fritz Wunderlich hos The Movie Database 
(en) Fritz Wunderlich på Discogs 
(en) Fritz Wunderlich på MusicBrainz 
(en) Fritz Wunderlich på AllMusic 
(de) Fritz-Wunderlich-Gesellschaft
Tandberg Audio Products

Tandberg Audio Products var en norsk produsent av konsumentelektronikk, med hovedkontor i Oslo.
Selskapet ble opprettet av blant andre Trond Wikborg (kjent fra Akers MIC) og var et forsøk på videreføring av arven fra tidligere Tandbergs Radiofabrikk, etter at Tandberg Audio A/S hadde gått konkurs i 1988.
Produktene bygde delvis på konstruksjoner fra tidligere Tandberg audioprodukter (forsterkere, radiomottagere, kassettbåndspillere), og delvis på nye konstruksjoner (CD-spillere).
Selskapet gikk konkurs i 2000. Etter dette har det ikke blitt produsert stereoutstyr med navnet Tandberg.


== Eksterne lenker ==
Norsk Radiohistorisk Forening
Expo 2008

Expo 2008 er en verdensutstilling som ble avholdt fra 14. juni til 14. september 2008 og var koordinert av Bureau of International Expositions. Utstillingen  fant sted i Zaragoza, Spania, med temaet Vann og bærekraftig utvikling. Utstillingen ble lagt til en meander til elven Ebro.
Renault Dauphine

Renault Dauphine var en bil som ble produsert av den franske bilfabrikken  Renault mellom 1956 og 1967. Dauphine ble også sammensatt utenfor Frankrike; i Sør-Afrika, Australia, Mexico, Belgia og  Irland. Den ble lisensprodusert i Italia, Brasil, Spania, Argentina, USA og Japan. 
Dauphine ble markedsført i 1956 som erstatning og etterfølger av fabrikkens vellykkede Renault 4CV. I likhet med 4CV, hadde  Dauphine selvbærende karosseri og hekkmotor. Den var tyngre og 30 cm. lengre enn sin forgjenger, men hadde samme motor. Dog ble det bygget en versjon hvor motorens effekt ble økt fra 19 hk til 32 hk. Dauphine var kjent for å være en «treg» bil.
Fabrikken hadde opprinnelig bestemt seg for navnet  «Corvette», men landet på  Dauphine for ikke å forveksles med den nylig lanserte Chevrolet Corvette. 
I alt ble det produsert 2 150 738 Dauphine i de ti årene den var i produksjon.
I England, var den en av de første importerte biler som ble solgt i et større antall. Det var et marked som til da hadde vært dominert av britiskproduserte biler.
Dauphine vil av mange huskes for svak motor og ellers dårlig kjøreegenskaper og for å være en upålitelig bil, spesielt i USA og England hvor den fikk et dårlig ry, ikke minst pga. de mange mekaniske problemene og dårlig rustbeskyttelse. Den ble av motorentusiaster på web-siden «Car Talk» rangert som Tusenårets 9. verste bil karakterisert som «truly unencumbered by the engineering process»


== Produksjon utenlands ==
I Italia ble det produsert en Alfa Romeo Dauphine under lisens mellom 1959 og 1964. Den italienske  Dauphine ble produsert på den samme produksjonslinjen som Alfa Romeo Giulietta.
Den ble også produsert i  Brasil, på lisens hos Willys-Overland do Brasil, mellom 1959 og 1968, i fire ulike versjoner med tilsammen 74 627 eksemplarer.
En IKA Dauphine ble produsert i Argentina hos Kaiser i 97 209 enheter.
I Spania bygget Renualts spanske fabrikk,  F.A.S.A, mellom 1958 og 1967 tilsammen 125 912 biler.
Dauphine ble også lisensbygget i Japan av Hinofabrikken under navnet Hino Dauphine.


== Tekniske data ==

Lengde: 3,95 m
Bredde: 1,52 m
Høyde: 1,44 m
Hjulavstand: 2,27 m
Bakkeklaring: 0,15 m
Vekt: 695 kg
Motorvolum: 845 cm3
Motereffekt: 32 hk
Akselerasjon 0-100 km/t: 32 s


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mer om Renault Dauphine
Toy fox terrier

Toy fox terrier, eller amerikansk toy terrier, er en hunderase fra USA. Den er en terrier som ble utviklet på 1930-tallet. Rasen er nasjonalt anerkjent av American Kennel Club (AKC).


== Kilder ==
Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3
Toy Fox Terrier, Meet the Breeds, American Kennel Club (AKC) (läst 2011-12-26)


== Se også ==
Toy terrier
Aslak Brekke og visune hans

«Aslak Brekke og visune hans» tar for seg stev og viser som ble fremført av Aslak Brekke, kveder og folkesanger.
Stev blir her inndelt i slåttestev og nystev. Blant de av visene som har fellestrekk fra gammelstev, er Eg va liten, hevdes det her. Ståle Storli hører til en annen gruppe viser.
Boka ble utgitt på Aschehoug i 1983. ISBN 82-03-11268-4. Den er skrevet av Jacqueline Pattison Ekgren, i samarbeide med Dagne Groven Myhren, og kom ut i serien Norsk Folkeminnelags skrifter nr 126. Boka er basert på en hovedoppgave av Ekgren fra 1975 om tradisjonsbæreren Aslak Brekke.


== Eksterne lenker ==
Aslak Brekke og visune hans - tilgang for norske IP-adresser
Hvor går grensen?

Hvor går grensen? er en rapport utgitt i 1972 som ut fra datamodeller for befolkningsvekst, forbruk og ressurstilgang forsøkte å beregne hvor lang tid vi har før menneskelig forbruk kom til å overskride jordklodens fysiske begrensninger. Analysene bak rapporten ble gjennomført på oppdrag av Romaklubben. 
Noen av problemstillingene som drøftes ble foregrepet av Thomas Malthus i hans publikasjon An Essay on the Principle of Population (1798). Et hovedspørsmål som er inspirert av biologien er tanken om av ved eksponentiell vekst i økonomien, vil økonomien møte en øvre ressursgrense. Bokens hovedscenario spår globalt sammenbrudd i befolkningen og økonomien omkring år 2010.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hvor går grensen? MITs forskningsrapport om verdens fortsatte vekst 1972 (innskannet i bokhylla.no)


== Eksterne lenker ==
(en) The Limits to Growth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Grenser for vekst» – 30 år etter, kronikk i Aftenposten
Raymond Domenech

Raymond Domenech (født 24. januar 1952 i Lyon) er en fransk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han er tidligere landslagssjef for Frankrike. Han er svært omdiskutert, bl.a. for å ha utelatt Robert Pires for de han er født i stjernetegnet skorpionen. Ifølge Domenech skal skorpioner "være vanskelige å samarbeide med". Han har også kommet på kant med en rekke andre spillere blant annet Sébastien Frey, Philippe Mexes og David Trézéguet.


== Landslagssjef for Frankrike ==


=== VM 2006 ===
12. juli 2004 ble Domenech valgt som etterfølgeren til Jacques Santini etter landets skuffende innsats under EM 2004, der de ble utslått i kvartfinalen av Hellas, som overraskende vant mesterskapet. 


==== Kvalifiseringen ====
Frankrike hadde problemer med å kvalifisere seg, selv om de var satt opp i pulje med vanligvis overkommelige motstander, bl.a. Israel og Sveits. Irland ble den sterkeste konkurrenten, men Frankrike kvalifiserte seg etter at de slo Irland 1-0 på bortebane. 


==== Sluttspillet i Tyskland ====
Lagets åpnet svakt i sluttspillet under VM 2006 (uavgjort mot Sveits og Sør-Korea før de endelig slo Togo). 
I de følgende kampene spilte Frankrike stadig bedre, og de slo flere av favorittnasjonene, bl.a. Spania, Brasil og Portugal. Frankrike tapte finalen mot Italia på straffesparkkonkurranse. 


=== EM 2008 ===


==== Kvalifiseringen ====
Frankrike kom på andreplass i sin pulje, på plassen bak Italia. Raymond Domenech hadde på forhånd uttalt seg kritisk om seedingsystemet som skulle brukes under trekningen av gruppene i EM-sluttspillet, og det viste seg at han hadde grunn til å frykte utfallet. Frankrike ble trukket i samme gruppe som Italia, Nederland og Romania. Frankrike spilte 0-0 mot Romania, tapte 4-1 for Nederland og deretter 2-0 for Italia, og endte på sisteplass i gruppen. Domenech hadde allerede før mesterskapet uttalt at han ville si opp jobben hvis Frankrike ikke gikk videre til kvartfinalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Raymond Domenech – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Raymond Domenech – Olympedia 
(fr) Raymond Domenech – LÉquipe 
(en) Raymond Domenech – Transfermarkt 
(en) Raymond Domenech – Transfermarkt (manager) 
(en) Raymond Domenech – national-football-teams.com 
(en) Raymond Domenech – Soccerbase.com (manager) 
(en) Raymond Domenech – FootballDatabase.eu 
(en) Raymond Domenech – EU-Football.info 
(en) Raymond Domenech – EU-Football.info (manager)