jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Marie-José Pérec

Marie-José Pérec (født 9. mai 1968) er en tidligere fransk friidrettsutøver. Hun vant i sin karriere tre OL-gull, på 400 meter i Barcelona 1992 og på 200 og 400 meter i Atlanta 1996. Hun satset også på 400 m hekk.
To ganger ble hun også verdensmester på 400 meter, under VM 1991 i Tokyo og VM 1995 i Göteborg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Marie-José Perec – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marie-José Perec – Olympics.com 
(en) Marie-José Perec – Olympic.org 
(en) Marie-José Perec – Olympedia 
(en) Marie-José Perec – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marie-José Perec – World Athletics 
(fr) Marie-José Perec – Fédération française d athlétisme 
(en) Marie-José Perec – Track and Field Statistics
Izjevsk

Izjevsk er hovedstad i delrepublikken Udmurtia i Russland. Folketall 619 468 (1. januar 2006) og 646 277 (2017). Byen dekker et areal på 315,15 km² og ligger vest for Uralfjellene ved elven Izj.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Izhevsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Izhevsk & Kalashnikov Museum virtual tour Arkivert 7. juli 2011 hos Wayback Machine.
Liv Gjølstad

Liv Gjølstad (født 9. januar 1945 i Tønsberg) er en norsk jurist og tidligere høyesterettsdommer.
Liv Gjølstad er jurist (cand. jur.) fra Universitetet i Oslo (1969). Hun var høyesterettsdommer fra 1988 til 2015. Før det arbeidet hun hos Sivilombudsmannen og som lagdommer ved Eidsivating lagmannsrett. 
Liv Gjølstad er enke etter ekspedisjonssjef i Skattelovavdelingen i Finansdepartementet Thorbjørn Gjølstad (1942-2015).


== Referanser ==
Karen-Anne Gussgard

Karen-Anne Gussgard (født 2. januar 1940 i Sandefjord) er en norsk jurist og høyesterettsdommer.
Hun er cand. jur. fra Universitetet i Oslo. Hun har tidligere vært byrettsdommer i Oslo byrett.
Gussgard tiltrådte som høyesterettsdommer 1. oktober 1990. Hun gikk av som høyesterettsdommer 1. februar 2010. Sammen med høyesterettsdommer Cecilie Østensen Berglund er Gussgard den eneste utrederen i Høyesterett som senere har blitt utnevnt til høyesterettsdommer.
Gussgard var til og med 2017 medlem av Stortingets rettferdsvederlagsutvalg.


== Referanser ==
Kjøttkvern

En kjøttkvern er et kjøkkenredskap som brukes til å kverne kjøtt. Den kan også brukes til å mose frukt og bær, kutte grønnsaker, forme småkaker, rive ost og sjokolade, male mandler og nøtter osv., alt avhengig av hvilket tilbehør som brukes. Vanlig tilbehør er kniv, hullskiver, riveskiver og pølsehorn slik at kvernen kan brukes til maling, snitting, rasping, forming av småkaker og pasta og stopping av pølser.
En lang rekke varianter av redskapen er tilgjengelig, selv om de fleste forestiller seg en hånddreven kvern med sveiv. Kjøttkvernen ble oppfunnet på midten av det 19. århundre av Karl Drais. 
Kjøttstykker (eller andre råvarer) legges på et matebrett og presses vertikalt ned i kjøttkvernen med en stapper, gjerne laget i tre eller plast. I kvernen tar en roterende, spiralformet skrue eller snegle tak i råvaren og presser den horisontalt utover i kvernen samtidig som råvaren stykkes mellom de skarpe kantene på skruen og riller på kvernens innside. Foran skruen sitter en roterende kniv som finkutter råvaren før den presses gjennom en hullskive med hulldiameter som kan tilpasses etter hvilken fin-/eller grovhet som ønskes på det bearbeidede produktet. Til farser og mos brukes hullskiver med mindre diameter f.eks enn til tartar og biffhakk. 
Mange av funksjonene til den opprinnelige, manuelle kjøttkvernen kan i dag dekkes av elektriske kjøkkenmaskiner.


== Eksterne lenker ==
(en) Meat Grinders – Informasjon om hvordan man bruker og vedlikeholder en kjøttkvern.
William Danielsen

William Danielsen (født 9. desember 1915, død 21. august 1989) var en norsk fotballspiller. Han scoret 180 mål på 370 kamper for Viking i perioden 1931–1952.
Han var bare 15 år gammel da han debuterte for Viking i 1931. I 1933 var han med på å spille Viking fram til sin første cupfinale. Han var også med da Viking spilte sin andre cupfinale i 1947. I begge tilfellene ble det tap. 
Han debuterte for det norske A-landslaget i 1933. Han spilte totalt 6 A-landskamper og scoret 1 landslagsmål fram til 1937. Han spilte også 17 kamper for Rogalands kretslag. Sammen med Reidar Kvammen er det rekord.
Han var trener for Vikings A-lag i 1955 og 1958–1959. Som spiller hadde Danielsen vært med på å tape to cupfinaler. Som trener og lagleder opplevde han endelig å vinne en tittel da Viking ble cupmester i 1959, etter å ha slått Sandefjord 2-1 i finalen. Han var også formann for Viking 1958-1962. I 1970 ble han utnevnt til æresmedlem i Viking.


== Kilder ==
Arild I. Olsson og Ole J. Askeland: Drømmen om de mørkeblå, 1999 (ISBN 82-990832-6-5)
Kaare Lindboe (red): Rogaland Fotballkrets 75 år, 1986 (ISBN 82-991390-0-7)
Stavanger Aftenblad : Omtale 8. desember 1970


== Eksterne lenker ==
Kampfakta på viking-fk.no
Landslagsstatistikk på fotball.no
Meteorsverm

En meteorsverm eller meteorstorm er en astronomisk begivenhet der et stort antall meteorer er synlige i løpet av svært kort tid. Disse meteorene er små fragmenter av kosmisk støv som kommer inn i atmosfæren til jorden i svært stor fart. Dette gjør at det vises et lysglimt på himmelen. De fleste meteorene er mindre enn et sandkorn. Det betyr at de aller fleste brenner opp før de når jorda. De som når jorda blir kalla meteoritter.
Når en meteorsverm gir over 1000 meteorer i timen, kalles den en meteorstorm.
Datoene for store meteorsvermer endres ikke mye fra år til år, men toppen (eller maksimum) av en sverm kan variere med en dag eller to.


== Radiant ==
Radianten eller tilsynelatende radiant til en meteorsverm, er punktet på himmelen hvorfra (for en planetobservatør) meteorer synes å stråle ut fra. Perseidene for eksempel, er meteorer som synes å komme fra et punkt i stjernebildet Persevs.


== ZHR ==
Timerate i senit (ZHR) til en meteorsverm; antall meteorer en enkelt observatør ville se i en time under en klar, mørk himmel (tilsynelatende grensemagnitude på 6,5) hvis radianten til svermen var i senit. Raten som reelt kan bli sett er nesten alltid lavere og minsker jo nærmere radianten er til horisonten.


== Meteorsvermer ==


=== Utvalgte periodiske meteorsvermer ===


== Se også ==
Meteor
Meteoroide


== Referanser ==
Steinar Tjomsland

Steinar Tjomsland (født 23. juli 1948 i Tjomsland) er en norsk jurist og tidligere høyesterettsdommer.


== Utdannelse ==
Tjomsland tok examen artium på Kristiansand katedralskole i 1967. Han er cand. jur. fra Universitetet i Oslo fra 1974.


== Karriere ==
Tjomsland arbeidet som konsulent og senere som byråsjef i Justisdepartementets lovavdeling fra 1975 til 1981. Han var dommerfullmektig i Lillestrøm fra 1977 til 1979. Han var advokat ved Regjeringsadvokatembetet fra 1981 til 1989, og fikk møterett for Høyesterett i 1986. I 1989 ble han utnevnt til assisterende direktør i Norges Bank, en stilling han hadde frem til han ble utnevnt til høyesterettsdommer.Han tiltrådte som høyesterettsdommer 1. april 1991, og satt som dommer fram til 31. august 2015.


== Referanser ==
Paralympiske sommerleker 1988

Paralympiske sommerleker 1988. Paralympics ble arrangert for åttende gang i 1988. Lekene ble arrangert i Seoul i Sør-Korea, for første gang på 24 år som de  ble arrangert på samme sted som Sommer-OL. Lekene ble avviklet mellom 15. og 25. oktober med 3 053 utøvere fra 61 nasjoner som konkurrerte i 729 øvelser. 


== Medaljer ==
Rostadskipet

Rostadskipet, som ble funnet i 1751, er sannsynligvis det første vikingskipsfunnet i Norge som er dokumentert. Folkene på Skjeberg prestegård kom over restene av et stort skip, trolig på størrelse med Tuneskipet, som hadde klinkbygget skrog i eik. Knokler av mennesker og dyr i tillegg til noe gravgods ble funnet ombord.
Dette er den første av tre skipsgraver fra vikingtiden på Rolvsøy i Viken. De andre to er Tuneskipet og Valleskipet.
Historien om skipsfunnet i 1751 ble skrevet ned av Søren Thestrup i en liten beretning fra 1755 om Werenskiold-Huitfeldts gravkapell fra 1753 ved Skjeberg kirke. Thestrup var opptatt av fortidsvitenskap. Han har skrevet ned en slags arkeologisk avhandling om begravelsesskikker i eldre tider som fremdeles var folkeminne.
Han nevner at et stort skip uten dekk, bygd av eikeplanker og sammenføyd med «jernbolter» var funnet i Rolvsøy i 1751.
Beliggenheten ble først nærmere angitt av antikvar Klüwer som i 1823 fortalte om en stor «skipshøyde» på Rostad hvor det 80-90 år tidligere var funnet et fartøy «hvor Rester af Bredderne, samt Dragspigerne endnu fandtes». Funnopplysningene om utgravningen er mangelfulle, men arbeidet må ha vært omfattende og tidkrevende. Det tiltrakk seg stor oppmerksomhet, inkludert Thestrup som beskuet skipet. Skipet var trolig blottlagt i full lengde så Thestrup kunne gjøre sine observasjoner som så ble dokumentert for ettertiden.
Allerede på det tidspunktet hadde folk sluttet seg til at det var en grav fra vikingtiden. Det er bare Thestrups beretning om skipsfunnet og utgravningen som fortalte om begivenhetene i 1751. Det fantes rikt gravutstyr om bord på skipet, også gjenstander av edelt metall som er beskrevet som «penger». Men det er ikke foretatt noen dokumentasjon utover Thestrups opplysninger som var i verseform.
Skipshaugen er i dag helt forsvunnet.
I 2012 søkte arkeologer på gården Rostad i forbindelse med en rørledning over jordene, og fant rester etter 79 stolpehus, datert 3000 f.kr (ca. 5000 år gamle), altså yngre steinalder. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Grav, gård og gods i Østfolds vikingtid
Kronologi vikingskip og norske trebåter
Kaunisvaara

Kaunisvaara er et lite tettsted i Pajala kommune i Norrbottens län, Sverige.
Byen ble grunnlagt på slutten av 1700-tallet av Hans Mickelsson Vänkkö. Dagens Kaunisvaara er egentlig to bebyggelser, Sahavaara og Kaunisvaara. Sahavaara er det sørligste av bebyggelsene, benevnt som Södra Kaunisvaara på vegskilt, mens Kaunisvaara er det nordligste. Bebyggelsene er adskilt av ei myr.
Andromeda (stjernebilde)

Andromeda (latin Andromeda) er et stjernebilde på den nordlige himmelhvelving. Navnet kommer fra en kvinnefigur i gresk mytologi, Andromeda.
Junosuando

Junosuando (finsk: Junosuvanto, meänkieli: Junosuanto, nordsamisk: Čunusavvon) er et tettsted i Pajala kommune i Norrbottens län i landskapet Norrbotten i Sverige. Stedet ligger langs Torneälven, omkring ti kilometer nord for Lovikka. I 2010 hadde tettstedet 322 innbyggere.Junosuando ble grunnlagt omkring 1637 av Erik Eriksson.
To av innbyggerne fra tettstedet, Lars Larsson Pesu og Jöns Andersson Mukka, fikk etter sin oppdagelse av jernmalm i Masugnsbyn i 1640, livsvarig skattefritak.


== Referanser ==
Kangos

Kangos (finsk: Kangonen) er et tettsted i Pajala kommune i Norrbottens län i landskapet Norrbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 252 innbyggere.


== Referanser ==
Movatn stasjon

Movatn stasjon er en ubetjent jernbanestasjon på Gjøvikbanen ved Movatn i Maridalen i Oslo, omtrent 19 kilometer nord for Oslo sentrum. Stasjonen ble opprettet i 1900 som et krysningsspor to år før Gjøvikbanens åpning i 1902. 
I 1927 ble Movatn oppgradert med et ekspedisjonsbygg og gjort om til et stoppested betjent kun for reisende og gods. I 1935 fikk Movatn status som stasjon. I 1971 fikk stasjonen fjernstyring, men året etter forsvant betjeningen. I 1975 ble ekspedisjonsbygget revet. 
Stasjonen ligger 278,1 moh. og 19,34 km fra Oslo S, og har et leskur for ventende samt ti parkeringsplasser for biler. Movatn har ofte svært store snømengder.


== Litteratur ==
Nils Carl Aspenberg, Trond Børrehaug Hansen, Øyvind Reisegg (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 53–55. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 146–147. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 73–75. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Movatn stasjon
(no) Movatn stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gjøvikbanen
Ole Bjørn Støle

Ole Bjørn Støle (født 9. april 1950 i Bergen, død 19. november 2010) var en norsk jurist og høyesterettsdommer.
Han tok juridisk embetseksamen ved Universitetet i Bergen i 1976. Han har tidligere jobbet blant annet i Justisdepartementes lovavdeling, som dommerfullmektig Kristiansand byrett, advokat hos Regjeringsadvokaten (møterett for Høyesterett 1982), lagdommer i Gulating lagmannsrett og som privatpraktiserende advokat før han tiltrådte som høyesterettsdommer 1. august 2002. I perioden 2006-2010 hadde Støle permisjon fra Høyesterett for å være dommer ved ICTY (Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia).


== Referanser ==


== Kilder ==
Aftenposten 25. november 2010 side 14, Nekrolog forfattet av Tore Schei.
Korpilombolo

Korpilombolo (finsk: Korpilompolo) er et tettsted i Pajala kommune i Norrbottens län i landskapet Norrbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 529 innbyggere.


== Etymologi ==
Navnet har sannsynligvis samisk eller finsk opprinnelse. Det samiske ordet kuorpa betyr «land herjet av skogbrann», og luobbal utviding eller stille parti i en elv. Korpilombolo blir vanligvis oversatt med «ødemarksby ved et lite tjern».


== Historie ==
Området rundt Korpilombolo er et utpreget skogsbygdområde, og fram til 1500-tallet var det ingen fastboende her. Området hadde imidlertid blitt benyttet tidligere, mest av skogssamer. Bønder fra Övertorneå hadde også benyttet området til jakt og som slåttland. Det var rikelig med fisk i sjøene, og skogene ble brukt til jakt og fangst.
Den eldste gården i området nevnes første gangen i 1680. De første husene ble bygd tett, i nærheten av kirken, men bebyggelsen ble mere spredt etter en stor brann som inntraff 1825.
Bortsett fra natur- og gårdsnavn finnes det ikke mye igjen fra tiden da den første bebyggelsen fant sted. Interessen for skogen økte på 1800-tallet på grunn av industrialiseringen, og mange startet med tjærebrenning. Det ble en viktig binæring til landbruket. I 1820 ble det eksportet cirka 2000 tønner tjære derfra.
Tettstedet hadde også felles vanndrevet kvern, Lahen-mylly, med sine naboer i Lahenpää, og den er i stor grad restaurert idag.
Innbyggerantallet nådde sin topp i 1954 med 4058 personer fast bosatt i sognet. Den 3. juni 1870 ble Korpilombolo en egen borgerlig kommune. Etter drøye 100 år ble den slått sammen med Pajala kommune, hvor også flere av stedets servicenæringer er flyttet.


== Referanser ==
Toril Marie Øie

Toril Marie Øie (født 17. juli 1960 i Oslo) er en norsk jurist og høyesterettsjustitiarius.


== Utdannelse og yrke ==
Øie tok juridisk embetseksamen i 1986. Etter endt utdannelse begynte Øie som førstekonsulent i Justisdepartementets lovavdeling, der hun i 1988 ble fungerende lovrådgiver. Fra høsten 1988 til vinteren 1990 var Øie dommerfullmektig ved Strømmen sorenskriverembede, og hun var da i perioder konstituert som herredsdommer og sorenskriver. Hun gikk i 1990 tilbake til stillingen som lovrådgiver i Justisdepartementet og ble i 2000 avdelingsdirektør. Hun hadde fra 1994 til 2002 en bistilling ved Institutt for offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo som førstelektor II.


== Dommer ==
Øie ble utnevnt som høyesterettsdommer 26. mars 2004 og tiltrådte 1. august 2004. Hun ble den første dommeren i Høyesterett som ble utnevnt etter opprettelsen av Innstillingsrådet for dommere i 2002. Samme år ble Domstoladministrasjonen etablert med sete i Trondheim.
Da embetet som høyesterettsjustitiarius ble lyst ut høsten 2015 for å forberede Justitiarius Tore Scheis avgang i februar 2016, meldte ved utløpet av søknadsfristen 12. november hele åtte søkere seg. Blant søkerne var fire høyesterettsdommere: Jens Edvin A. Skoghøy, Karl Arne Utgård, Arnfinn Bårdsen og Toril Marie Øie. To andre søkere var Anders Ryssdal og Hans Petter Graver.Prosedyren for utnevning av høyesterettsjustitiarius er ikke nærmere regulert hverken i lov eller forarbeider. Ved slik utnevnelse står regjeringen friere enn ved andre dommerutnevnelser. Regjeringen Solberg engasjerte tre rådgivere for å bistå ved utnevnelsen: assisterende departementsråd i Justis- og
beredskapsdepartementet Anne K. Herse, Advokatforeningens leder, advokat Erik Keiserud, og sorenskriver Yngve Svendsen. Rådgiverne gjennomførte intervju og leverte en skriftlig vurdering av søkerne til justisministeren, men uten å foreta noen rangering av søkerne.Toril Marie Øie ble i statsråd 19. februar 2016 utnevnt til høyesterettsjustitiarius med tiltredelse fra 1. mars 2016. Hun er første kvinne utnevnt til denne stillingen.


== Priser og hedersbevisninger ==
Øie ble i 2018 utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden for embetsfortjeneste.


== Bibliografi ==
Øie har skrevet flere bøker, blant annet Lærebok i strafferett og Forbrytelse og straff. Bind 1: Innføring i strafferett med Svein Slettan og Tvisteloven. Kommentarutgave i to bind med Tore Schei.

(no) Publikasjoner av Toril Marie Øie i BIBSYS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toril Marie Øie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Geriatri

Geriatri, av gresk geras (alderdom) og iatreia (helbredelse), er en medisinsk spesialitet som er konsentrert om sykdommer hos eldre, vanligvis avgrenset nedover til 65–70 års alder.
Geriatrien er opptatt av fysiske, psykiske, funksjonelle og sosiale tilstander som inntreffer ved akutt sykdom, kronisk sykdom, rehabilitering, forebygging, sosiale situasjoner og ved livets avslutning hos denne pasientgruppen.
Pasientgruppen anses å ha en høy grad av skrøpelighet og ofte flere lidelser, noe som krever en helhetlig tilnærming. Sykdommer kan framtre forskjellig hos eldre pasienter, og de er ofte svært vanskelige å diagnostisere. Responsen på behandling er ofte sein, og det er ofte et behov for sosial støtte.
Geriatrisk medisin er derfor ofte mer enn organorientert medisin og tilbyr i tillegg behandling i en tverrfaglig sammenheng. Hovedpoenget med dette er å optimalisere den funksjonelle statusen til den gamle, samt forbedre livskvalitet og autonomi.
Geriatrisk medisin er ikke spesifikt aldersdefinert, men de fleste pasientene vil være over 65 år gamle, og problemene som håndteres best av spesialiteten geriatri blir mye vanligere i aldersgruppen 80+.
Organiseringen av geriatrisk medisin varierer mellom europeiske land av historiske og strukturelle grunner.
I Norge er geriatri en grenspesialitet av indremedisin. Dette innebærer at den som skal bli spesialist i geriatri også må være spesialist i indremedisin, og i tillegg ha to års tilleggsutdannelse i geriatri. Som tillegg til generell indremedisin kreves blant annet kunnskaper om aldersbetingete endringer i kroppens fysiologi og omsetning av legemidier, om demens, delirium og andre kognitive forstyrrelser, om hjerneslag, om utredning av fall og falltendens, om rehabilitering og om koordinert tverrfaglig samarbeid.
Blant de vanligste typene medisiner som foreskrives til eldre i Norge er beroligende midler, antidepressiver, sovemidler og urodempende medisiner. I 2017 fikk pasienter på norske sykehjem i gjennomsnitt foreskrevet om lag 7 medikamenter.


== Referanser ==


== Se også ==
Gerontologi, læren om det friske gamle mennesket
Polyfarmasi


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av geriater
Eldre (Helsebibliotekets sider om eldre)
Alderspsykiatri (Helsebibliotekets sider om alderspsykiatri)
Definisjon Definisjon av alderspsykiatri hos European Union of Medical Specialists
Geriatri - akutt funksjonssvikt hos eldre (Prosedyre fra Nettverk for kunnskapsbaserte fagprosedyrer
Metodebok fra Norsk geriatrisk forening Arkivert 28. november 2020 hos Wayback Machine.
Snippen holdeplass

Snippen stasjon er en ubetjent holdeplass med adresse Greveveien på Gjøvikbanen i Maridalen, drøyt 17,5 kilometer nord for Oslo sentrum. Holdeplassen ligger mellom Sandermosen stasjon og Movatn stasjon, og ble offisielt tatt i bruk i 1934. Stasjonen har ikke egen parkeringsplass.
Stasjonen er et godt egnet utgangspunkt for utflukter i både Nordmarka og Lillomarka.


== Litteratur ==
Nils Carl Aspenberg, Trond Børrehaug Hansen, Øyvind Reisegg (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 52–53. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 146–147. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 71. 


== Eksterne lenker ==
NSB.no om Snippen(no) Bane NORs informasjonsside om Snippen holdeplass
(no) Snippen holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gjøvikbanen
Sandermosen stasjon

Sandermosen stasjon er en jernbanestasjon på Gjøvikbanen i Maridalen. Stasjonen hadde egen stasjonsbygning. Den ligger knapt 16 kilometer nord for Oslo sentrum. Holdeplassen ligger mellom Kjelsås stasjon og Snippen holdeplass, og ble offisielt tatt i bruk som stoppested i 1909, året etter ble den oppgradert til stasjon. 13. desember 1971 ble stasjonen fjernstyrt, og persontrafikken ble nedlagt 11. juni 2006. Etter nedleggelsen ble Snippen Sandermosens nærmeste stasjon. Allerede fra 1900 ble området brukt som lasteplass, to år før Gjøvikbanen ble åpnet.
I dag er stasjonen og stasjonsbygningen brukt som er kulturelt knutepunkt i området. Denne kulturarenaen er drevet av kulturPUNKTET Sandermosen stasjon. En egen skulpturpark er utstilt ved sporet.
Aksel Sandemose tok sitt nye etternavn etter Sandermosen i Maridalen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nils Carl Aspenberg, Trond Børrehaug Hansen, Øyvind Reisegg (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 48–52. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 146–147. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 63–70. 


== Eksterne lenker ==
(no) Sandermosen stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gjøvikbanen
«Sandermosen stasjon». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Snippen

Snippen kan vise til

Snippen (Bodø), en rundkjøring i Bodø.
Snippen, en tidligere plass i Maridalen
Snippen holdeplass på Gjøvikbanen nær plassen Snippen
Snippen (Oslo), ei gate på Rodeløkka i Oslo
Snippen boligfelt på Hovseter i Oslo
Lufthavnliste

Etter IATA-kode: A – B – C – D – E – F – G – H – I – J – K – L – M – N – O – P – Q – R – S – T – U – V – W – X – Y – ZEtter ICAO-kode: A – B – C – D – E – F – G – H – I – J – K – L – M – N – O – P – Q – R – S – T – U – V – W – X – Y – ZListe over militære flystasjoner Kategori:FlystasjonerEtter land: se Kategori:Flyplasser etter områdeListe over lufthavner med eponymer (lufthavner oppkalt etter personer)
Torgeir Bruun Wyller

Torgeir Bruun Wyller (født 4. april 1960 i Vancouver, Canada) er norsk lege. 
Han er professor i geriatri ved Universitetet i Oslo og overlege ved Medisinsk klinikk, Oslo universitetssykehus. Han har også vært medisinsk redaktør i Tidsskrift for Den norske legeforening. Hans forskning er særlig konsentrert om hjerneslag og delirium. 
Sønn av Thomas Chr. Wyller og bror til Vegard Bruun Wyller og Trygve Wyller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Torgeir Bruun Wyller i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Torgeir Bruun Wyller i BIBSYS
Hjemmeside ved UiO