jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Terranuova Bracciolini

Terranuova Bracciolini er en kommune i Provinsen Arezzo i den italienske regionen Toscana.
Nabokommunene er Castelfranco di Sopra, Castiglion Fibocchi, Laterina, Loro Ciuffenna, Montevarchi, Pergine Valdarno og San Giovanni Valdarno.


== Frazioni ==
Kommunen omfatter følgende frazioni:
Campogialli, Castiglione Ubertini, Cicogna, Doccio, Malva, Montalto, Montemarciano, Penna, Persignano, Piantravigne, Tasso, Traiana, Treggiaia, Ville


== Severdigheter ==
Oratorio di Santa Maria in Campo Arsiccio
Convento di Ganghereto
Chiesa di San Bartolomeo al Pozzo
Chiesa di San Biagio ai Mori
Chiesa di San Donato in Ganghereta
Chiesa di Santa Maria Bambina
Chiesa di Santa Maria a Pernina
Oratorio di San Benedetto
Chiesa di Santa Maria Nuova


== Vennskapsbyer ==
Hausa, Vest-Sahara


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Terranuova Bracciolini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nytteforventningsteoremet

Nytteforventningsteoremet ble formulert av John von Neumann og Oskar Morgenstern i 1944. Det sier at preferanserelasjoner mellom et endelig antall utfall kan uttrykkes gjennom forventet nytte.
Teorien beskriver at en person som er stilt i en valgsituasjon med ukjent utfall, vil vurdere valgalternativene på bakgrunn to faktorer: sannsynlighet for det respektive utfallet, og dette utfallets forventede nytte.
Metaxya

Metaxya er en slekt av trebregner. Den inneholder bare 2 nålevende arter, og regnes som en egen familie: Metaxyaceae. Artene vokser i Latin-Amerika i skogsområder med sandbunn eller sandstein.
Bladene er fingerflikete med lange, utstrålende blad som stråler ut fra en felles bladstilk, og gir inntrykk av et 9-fliket blad. Sporene sitter under bladene som hos så mange bregnegrupper. Kromosomtallet (x) er 95 eller 96.
For en mer omfattende taksonomi, se: Bregner


== Arter ==
Metaxyaceae
Metaxya
Metaxya lanosa (Peru, Venezuela)
Metaxya rostrata (Costa Rica)


== Eksterne lenker ==
(en) Metaxya i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metaxya hos NCBI 
(en) Metaxya hos The International Plant Names Index 
(en) Metaxya hos Tropicos 
(en) Kategori:Metaxya – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Metaxya – detaljert informasjon på Wikispecies 
A.R. Smith, K. M. Pryer, E. Schuettpelz, P. Korall, H. Schneider, P.G. Wolf: A classification for extant ferns. i Taxon, 55 (3), 2006, side 705–731. PDF; 424 KB
Metaxya beskrivelser fra PryerLab.net
Leoparden (film)

Leoparden  (orig. Il Gattopardo) er en fransk-italiensk dramafilm fra 1963 regissert av Luchino Visconti. Manus er basert på Giuseppe Tomasi di Lampedusas roman Leoparden. Filmen følger en sicilianske adelsfamile i 1800-tallets Italia og de endringer de gjennomgår under Italias samling. 
Filmen mottok Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes.


== Handling ==
Filmen skildrer hvordan det gamle adelsamfunnet viker plassen for et nytt, idet borgerskapet vokser frem i tiden rundt Italias samling. Fyrsten av Salina, «Leoparden» (etter slektsvåpenet), må erkjenne at denne utviklingen ikke lar seg stanse. Hans nevø Tancredi, som er av gammel adel, men uten formue, gifter seg med den vakre datteren av en nyrik borgermester. Tancredi sier at alt må endres for at alt skal forbli som det er. Fyrsten tar denne idéen til seg, uten å fremme den gjennom aktivisme, men heller med en viss melankoli og innsikt i det menneskelige samfunnets uforanderlighet. Han tror ikke på muligheten for fremskritt i Sicilia.


== Om filmen ==


=== Forskjeller mellom boka og filmen ===
Visconti har utelatt det 5. kapittelet, der pater Pirrone besøker hjembyen, samt de to siste kapitlene, der fyrsten dør og med epilogen om hans ugifte døtre i mai 1910.
Derimot blir borgerkrigssituasjonen i Palermo, i motsetning til i boken, skildret i detalj. Scenen med ballforlystelser kontrasteres med henrettelsen av opprørere.


== Medvirkende ==
Burt Lancaster - Don Fabrizio Corbera, prins av Salina (Leoparden)
Claudia Cardinale - Angelica Sedara / Bertiana
Alain Delon - Tancredi Falconeri, Don Fabrizios nevø
Paolo Stoppa - Don Calogero Sedara, borgermester i Donnafugata
Rina Morelli - Prinsesse Maria Stella av Salina, Don Fabrizios kone
Romolo Valli - Fader Pirrone
Terence Hill (kreditert som Mario Girotti) - grev Cavriaghi
Pierre Clémenti - Francesco Paolo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leoparden på Internet Movie Database 
(sv) Leoparden i Svensk Filmdatabas 
(da) Leoparden i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Leoparden på Allociné 
(nl) Leoparden på MovieMeter 
(en) Leoparden på AllMovie 
(en) Leoparden på Turner Classic Movies 
(en) Leoparden på Rotten Tomatoes 
(en) Leoparden på Metacritic
Helminthostachysslekten

Helminthostachys er en planteslekt av urter som tilhører ormetungefamilien. Denne familien har lenge blitt regnet inn under bregneplantene. 
Slekten har bare én kjent art.
De regnes fortsatt oftest til ordenen Ophioglossales, kanskje hjemhørende innenfor bregneplanter eller som en søstergruppe av karsporeplanter direkte under karplantene. Nye forskning har imidlertid vist at de ser ut til å være i nærmere slekt med familien Psilotaceae enn med bregner. 
Helminthostachys vokser i sørøstre Asia og Australia. I Asia går den under navnet Kamraj, i Australia kalles den Tukod-langit.
Røttene høstes midtsommers og brukes i Kina som naturmedisin, under navnet "Di wu gong". Også i malaysiaer den en noe brukt naturmedisin.


== Arter ==
Slekten Helminthostachys har hittil bare én kjent art:

Helminthostachys zeylanica (Helminthostachys) (Asia, Australia)En annet, noe brukt navn for den samme arten er Helminthostachys dulcis.


== Eksterne lenker ==
(en) Helminthostachys i Encyclopedia of Life 
(en) Helminthostachys i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Helminthostachys hos ITIS 
(en) Helminthostachys hos NCBI 
(en) Helminthostachys hos The International Plant Names Index 
(en) Helminthostachys hos Tropicos 
(en) Kategori:Helminthostachys – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Helminthostachys – detaljert informasjon på Wikispecies 
Helminthostachys zeylanica - bilder og info
Stan Wawrinka

Stanislas «Stan» Wawrinka (født 28. mars 1985 i Lausanne) er en sveitsisk tennisspiller. Han har vunnet tre Grand Slam-titler i single i karrieren. Sammen med Roger Federer vant han gull i herredobbel for Sveits under OL 2008 i Beijing. Wawrinka har vunnet 16 ATP-turneringer i karrieren. Hans høyeste ATP-ranking er nummer 3, som han oppnådde første gang 26. januar 2014.Wawrinka er høyrehendt og spiller enhånds backhand. Han holder grus for å være sitt favorittunderlag.
Han bar sitt lands flagg under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.


== Grand Slam-titler ==
 Australian Open:
Single menn: 2014 (han beseiret Rafael Nadal med 6–3, 6–2, 3–6, 6-3 i finalen)
 French Open:
Single menn: 2015 (han beseiret Novak Đoković med 4-6, 6-4, 6-3, 6-4 i finalen)
 US Open:
Single menn: 2016 (han beseiret Novak Đoković med 6-7, 6-4, 7-5, 6-3 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Stanislas Wawrinka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Stanislas Wawrinka – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Stanislas Wawrinka – Olympics.com 
(en) Stanislas Wawrinka – Olympic.org 
(en) Stanislas Wawrinka – Olympedia 
(en) Stanislas Wawrinka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Stanislas Wawrinka – ATP-touren 
(en) Stanislas Wawrinka – ITF Tennis 
(en) Stanislas Wawrinka – Davis-cupen 
(es) Stanislas Wawrinka – as.com
Frankrikes riksvåpen

Frankrikes nasjonalsymbol har ikke status som offisielt riksvåpen, men ble innført i 1953 etter forslag fra en kommisjon nedsatt av det franske utenriksdepartementet og representerer Frankrike i hovedforsamlingens sal i FN-bygningen i New York. Det består av:

et blått ovalt skjold med opprett gull fasces, (et knippe rundt en øks), et symbol på autoritet som stammer fra antikkens Roma. Det står på en bakgrunn av
krysslagte gylne grener av eik (visdom) og oliven (fred),
og tvers over det hele ligger et gyllent bånd med innskriften «LIBERTÉ, ÉGALITE, FRATERNITÉ» (frihet, likhet, broderskap), republikkens motto.I mange sammenhenger var det behov for å ha et nasjonalsymbol som også kunne vises i én farge. På skilt for diplomatiske representasjoner, og på forsiden av franske pass, brukes en variant av det samme symbolet, avbildet her. Det har de samme elementene som nasjonalsymbolet, men mottoet er erstattet av et bredt, lavt skjold (pelta) med en bord som ender i et løvehode og et ørnehode, og midt på bokstavene «RF», som står for République Française (Den franske republikk).


== Den franske republikkens symboler ==
Ved den franske revolusjon ble heraldiske våpen ansett for å tilhøre aristokratiet og kongedømmet. Republikanske symboler som ble mye brukt, var enten hentet fra antikken og særlig Romerriket, eller fra nasjonal mytologi. De viktigste har vært fasces, den frygiske lue (frihetsluen eller jakobinerluen), Marianne eller den kvinnelige personifikasjon av republikken, og den galliske hane.
Mange av elementene som inngår i republikkens nåværende offisielle emblem har vært brukt som symboler for tidligere franske republikker, og fasces ble innført i det offisielle segl under Den andre franske republikk, som i hovedtrekkene fremdeles er i bruk. De samme symbolene inngikk også i emblemer som ble brukt av Den tredje franske republikk. I vinduer og på balkonger på offentlige bygninger er det blitt vanlig å montere flagg med en oppsats av flaggets tre farger rødt, hvitt og blått, og med bokstavene «RF» for Den franske republikken.
I september 1999 innførte den franske regjering som offisiell logo en sammenstilling av republikkens motto, flaggfargene og «Marianne».

		
		
		


== Historiske franske riksvåpen ==


== Referanser ==
Relativ styrke

Relativ styrke innen sport viser til en utøvers maksimale muskelstyrke målt i en bestemt øvelse (ofte kalt 1RM) dividert med utøverens kroppsvekt. Ved å måle utøveres styrke etter kroppsvekt vil man ha et bede sammenligningsgrunnlag mellom utøvere av ulik kroppslig størrelse. Knebøy og benkpress er to styrkeøvelser som er gunstige å sammeligne gjennom relativ styrke.

  
    
      
        R
        e
        l
        a
        t
        i
        v
        s
        t
        y
        r
        k
        e
        =
        1
        R
        M
        
          /
        
        K
        r
        o
        p
        p
        s
        v
        e
        k
        t
      
    
    {\displaystyle Relativstyrke=1RM/Kroppsvekt}
  
Relativ styrke gjør seg mest gjeldende i idretter som setter krav til utøverens akselerasjon av egen kroppsmasse. En sprinter innen friidrett eller en skihopper er eksempler på utøvere fra idretter med store krav til relativ styrke.
Eiendomsmegler 1

EiendomsMegler 1 er en norsk kjede av eiendomsmeglere med over 100 kontorer. EiendomsMegler 1 formidler i tillegg til bolig og eiendommer, næringsoppdrag, leie/utleieoppdrag samt fritidseiendom. 
EiendomsMegler 1 består av 13 EiendomsMegler 1-selskap, som alle er datterselskap av sin(e) lokale SpareBank 1-bank.
EiendomsMegler 1 ble kåret til Norges beste eiendomsmegler av Forbrukerrådet i 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Selskapets nettside
Per Otnes

Per Jacob Otnes (født 21. mars 1941) er en norsk sosiolog.


== Bibliografi ==
Den samiske nasjon. Interresseorganisasjoner i samenes politiske historie, Pax, Oslo 1970
Slutten på etterkrigstida, Pax, Oslo 1973
Social Change and Social Science in Norway. Scandinavian Sociology, vol. 25, 1977, tom. 1, p. 57-100
Power, powerlessness, overpowering, Sosiologisk Arbok, Univ. of Oslo, Oslo 1986
Exorbitant exchange. The defective empirical foundations of sociological models of social exchange, ISO rapport, Oslo 1987, ISBN 82-570-0862-1
Can we support ourselves by driving to each other? A chreseological suite in eight movements, ISO rapport, Oslo 1994
OtherWise. Alterity, materiality, mediation, Scandinavian Universities Press, Oslo 1997
Society and economy. Models of social man, Solum 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Per Otnes i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Per Otnes i BIBSYS
Sund i Lofoten

Sund er et fiskevær som ligger i Flakstad kommune i Nordland. Tettstedet med omkring 100 fastboende ligger sydvest på Flakstadøya, og fiskeværet regnes som et av Lofotens eldste. Ved havnen ligger det privateide Sund Fiskerimuseum, og et mekanisk verksted og slip.


== Eksterne lenker ==
Sund Fiskerimuseum Besøkt 22. august 2008
COBRA (kunst)

COBRA var en europeisk avantgarde kunstnergruppe, aktiv fra 1949 til 1952. 
Christian Dotremont satt sammen navnet i 1948 av bokstaver fra hjembyene til kunstnerne: Copenhagen (Co), Brussels (Br), Amsterdam (A). Gruppen ble dannet ved å slå sammen danske gruppe Høst, den hollandske gruppe Reflex og den Belgiske Revolusjonære surrealistiske gruppe.
COBRA hadde en markant politisk og sosial dimensjon, som var basert på kritikk av den kalde krigs-samfunn. Der er et COBRA-museum i Amstelveen, Nederland. De fleste større kunstsamlinger og -museer med verker fra denne tiden har arbeider av ett eller flere medlemmer av gruppen.
Asger Jorn er forøvrig representert i Silkeborg Kunstmuseum, Danmark.


== Medlemmer ==
Noen av medlemmene i COBRA var:

Pierre Alechinsky (født 1927)
Else Alfelt (1910-1974)
Karel Appel (1921-2006)
Jean-Michel Atlan (1913–1960)
Mogens Balle (1921-1988)
Ejler Bille (1910-2004)
Eugene Brands (1913–2002)
Pol Bury (1922-2005)
Jacques Calonne (født 1930)
Hugo Claus (1929–2008)
Constant (1920–2005)
Corneille (født 1922)
Christian Dotremont (1922-1979)
Jacques Doucet (født 1924)
Lotti van der Gaag (1923–1999)
William Gear (1915–1997)
Stephen Gilbert (1910-2007)
Svavar Guðnason (1909–1988)
Reinhoud d'Haese (1928–2007)
Henry Heerup (1907–1993)
Egill Jacobsen (1910-1998)
Edouard Jaguer (1924–2006)
Asger Jorn (1914–1973)
Aart Kemink (1914–2006)
Lucebert (1924–1994)
Jørgen Nash (1920–2004)
Joseph Noiret (født 1927)
Jan Nieuwenhuys (1922-1986)
Erik Ortvad (1917-2008)
Pieter Ouborg (1893–1956)
Carl-Henning Pedersen (1913–2007)
Anton Rooskens (1906–1976)
Erik Thommesen (1916–2008)
Raoul Ubac (1910-1985)
Serge Vandercam (1924–2005)
Theo Wolvecamp (1925–1992)
Transceiver

Transceiver er en enhet med både sender og mottaker, og som deler en felles (elektronisk) krets eller boks. Dersom ingen deler av kretsen er felles for sender- og mottakerfunksjonene, vil enheten ikke være en transceiver. 


== Radioteknologi ==
Før var det ganske vanlig å ha radiosendere og radiomottakere som separate enheter. Radioamatører kan bygge sitt eget utstyr og det er enklere å bygge en enkel enhet som bare utfører én av funksjonene; sende eller motta. Omtrent alle moderne radioamatørstasjoner er nå transceivere, men det er også et marked for rene radiomottakere, hovedsakelig for kortbølgelytting. Eksempler på transceiverer privatradioer og maritime VHF-radioer.


== Telefoni ==
På en kablet telefon (fasttelefon) vil selve telefonapparatet inneholde en sender og en mottaker for lyd. En mobiltelefon er en rransceiver i ordets rette forstand, både for lyd og radiosignaler.
En trådløs telefon har en transceiver for både lyd og radiosignaler i selve håndsettet. Lyd registreres i mikrofonen og blir sendt videre som radiosignaler til basestasjonen. Håndsettet tar også imot radiosignaler fra basestasjonen og gjør disse om til lydsignaler som blir sendt ut gjennom høyttaleren. Basestasjonen har normalt bare en transceiver for radiosignaler.
Et modem er også en transceiver, men vanligvis bruker man det mer spesifikke begrepet «modem».
Josh Brolin

Josh James Brolin (født 12. februar 1968 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller. Han er sønn av skuespilleren James Brolin. Han skilte seg fra Diane Lane i 2013, og har siden 2014 vært gift med Kathryn Boyd.
Brolin slo for alvor gjennom med i filmen The Goonies skrevet av Steven Spielberg.Brolin har hatt roller i mange storfilmer og blitt en av Hollywoods store stjerner. Storfilmer han har medvirket i er: Grindhouse, No Country for Old Men, In the Valley of Elah, American Gangster, W., Milk og Wall Street: Money Never Sleeps.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Josh-Brolin.com
(en) Josh Brolin på Internet Movie Database 
(sv) Josh Brolin i Svensk Filmdatabas 
(da) Josh Brolin på Filmdatabasen 
(da) Josh Brolin på Scope 
(fr) Josh Brolin på Allociné 
(en) Josh Brolin på AllMovie 
(en) Josh Brolin hos Rotten Tomatoes 
(en) Josh Brolin hos The Movie Database 
(en) Josh Brolin hos Internet Broadway Database 
(en) Josh Brolin hos Behind The Voice Actors
PhpGedView

PhpGedView er et web-basert slektsforskningsprogram, utviklet i PHP. Programmet er oversatt til en rekke språk, deriblant norsk. Programmet er utviklet fra første versjon som ble brukt til å se slektsdata, og er nå et fullgodt slektsprogram. GEDCOM er støttet for import og eksport av slektsdata fra phpGedView. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
PhpGedView på SourceForge.net
Colin Firth

Colin Andrew Firth (født 10. september 1960) er en britisk film-, TV- og teaterskuespiller. Firth ble først verdenskjent for sin rolle som mr. Darcy i TV-serien Stolthet og fordom.
Firth vant Golden Globe for beste mannlige skuespiller i en dramafilm for innsatsen i Kongens tale. Han vant også Oscar for beste mannlige hovedrolle under Oscar-utdelingen 2011 for den samme rollen. Filmen ble nominert til Oscar i tolv kategorier.
Firth ble i 2011 utnevnt til kommandør av Den britiske imperieordenen for sin innsats for skuespillerkunsten. Han søkte og fikk innvilget italiensk statsborgerskap i 2017 etter sin misnøye med brexit.


== Filmografi ==
Another Country (1984)
Tumbledown (1989)
Valmont (1989)
Stolthet og fordom (1995)
Den engelske pasienten (1996)
Shakespeare in Love (1998)
Bridget Jones' dagbok (2001)
The Importance of Being Earnest (2002)
What A Girl Wants (2003)
Hope Springs (2003)
Pike med perleøredobb (2003)
Love Actually (2003)
Bridget Jones – På randen (2004)
Nanny McPhee (2005)
London (2006)
The Last Legion (2007)
And When Did You Last See Your Father? (2007)
Toyer (2007)
Mamma Mia! (2008)
A Single Man (2009)
Kongens tale (2010)
Kingsman: The Secret Service (2015)
Bridget Jones’ Baby: Alle gode ting er tre (2016)
Kingsman: Golden Circle (2017)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Colin Firth på Internet Movie Database 
(sv) Colin Firth i Svensk Filmdatabas 
(da) Colin Firth på Filmdatabasen 
(da) Colin Firth på Scope 
(fr) Colin Firth på Allociné 
(en) Colin Firth på AllMovie 
(en) Colin Firth hos Turner Classic Movies 
(en) Colin Firth hos Rotten Tomatoes 
(en) Colin Firth hos The Movie Database 
(en) Colin Firth hos Behind The Voice Actors 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Inkvisisjonsprinsippet

Inkvisisjonsprinsippet er et av hovedprinsippene for hvordan straffesaker gjennomføres. 
Straffeprosessteorien har to hovedtyper rettergangsordninger. En prosess hvor to parter strides og dommeren er den upartiske oppmann som tar vare på prosessens spilleregler og tilslutt treffer en avgjørelse, kalles en anklageprosess eller akkusatorisk prosess. Vanligvis er den ene parten da en offentlig aktor, men kan også være en privatperson. Dette kalles i strafferetten for anklageprinsippet eller det akkusatoriske prinsipp. Hovedprinsippet er da at det er partene som sørger for bevisene i saken og deres representanter (aktor og forsvarer) som under hovedforhandlingene eksaminerer tiltalte, vitner og sakkyndige. Domstolen nøyer seg stort sett med å ta standpunkt til det som partene legger frem.
Den andre hovedtypen er en prosess der dommeren har til oppgave å oppklare saken. Den mistenkte er da ikke part i saken men undersøkelsesgjenstand. Dette kalles en inkvisisjonsprosess eller undersøkelsesprosess. I strafferetten kalles dette inkvisisjonsprinsippet og domstolen har da et ansvar for sakens opplysning, og det er dommeren som eksaminerer tiltalte, vitner og sakkyndige. Domstolen kan også på eget initiativ undersøke om det skal reises en sak.


== Norge ==
Norsk straffeprosess er i hovedsak en anklageprosess og kan karakteriseres som en anklageprosess med visse inkvisitoriske innslag. I angelsaksiske land har man en nokså rendyrket anklageprosess. På kontinentet, for eksempel i Tyskland og Frankrike har prosessen bevart langt mer av inkvisisjonsprinsippet. I forarbeidene til straffeprosessloven av 1887 ble motsetningen mellom anklageprosess og inkvisisjonsprosess diskutert og distinksjonen er fortsatt tema i straffeprosessretten.


== Kilder ==
Johs. Andenæs: Norsk straffeprosess Bind I 3 utgave 2000, Universitetsforlaget, ISBN 82-00-45413-4
Svein Slettan  og Toril Marie Øie: Forbrytelse og straff, bind 1: Innføring i strafferett, 2001, Universitetsforlaget, ISBN 82-518-4025-2


== Eksterne lenker ==
Anklageprinsipp eller inkvisisjonsprinsipp, fra NOU 2003: 15, Fra bot til bedring – Et mer nyansert og effektivt sanksjonssystem med mindre bruk av straff
Lapplandskrigen

Lapplandskrigen (svensk: Lapplandskriget; finsk: Lapin sota) er navnet på Finlands tredje krig under andre verdenskrig. Krigen ble utkjempet mot tyske styrker i Lappland nord i Finland mellom september 1944 og april 1945.


== Se også ==
Vinterkrigen – den første finske vinterkrigen
Den finske fortsettelseskrigen – den andre finske vinterkrigen
Murmanskfronten
Finlands historie
Andre verdenskrig
Frigjøringen av Øst-Finnmark
Tvangsevakueringen og nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms
Sturmbock-Stellung


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Finska krigsbilder - kart, bilder, sanger og radiotaler.
Anklageprinsippet

Straffeprosessteorien har to hovedtyper rettergangsordninger. En prosess hvor to parter strides og dommeren er den upartiske oppmann som tar vare på prosessens spilleregler og tilslutt treffer en avgjørelse kalles en anklageprosess eller en akkusatorisk prosess. Vanligvis er den ene parten da en offentlig aktor, men kan også være en privatperson. Dette kalles i strafferetten for anklageprinsippet, eller det akkusatoriske prinsipp. Hovedprinsippet er da at det er partene som sørger for bevisene i saken og deres representanter (aktor og forsvarer) som under hovedforhandlingene eksaminerer tiltalte, vitner og sakkyndige. Domstolen nøyer seg stort sett med å ta standpunkt til det som partene legger frem. 
Den andre hovedtypen er en prosess der dommeren har til oppgave å oppklare saken. Den mistenkte er da ikke part i saken men undersøkelsesgjenstand. Dette kalles en inkvisisjonsprosess eller en undersøkelsesprosess. I strafferetten kalles dette inkvisisjonsprinsippet og domstolen har da et ansvar for sakens opplysning, og det er dommeren som eksaminerer tiltalte, vitner og sakkyndige. Domstolen kan også på eget initiativ undersøke om det skal reises en sak. 
Norsk straffeprosess er i hovedsak en anklageprosess og kan karakteriseres som en anklageprosess med visse inkvisitoriske innslag. I angelsaksiske land har man en nokså rendyrket anklageprosess. På kontinentet, f. eks. i Tyskland og Frankrike har prosessen bevart langt mer av inkvisisjonsprinsippet. I forarbeidene til straffeprosessloven av 1887 ble motsetningen mellom anklageprosess og inkvisisjonsprosess diskutert og distinksjonen er fortsatt tema i straffeprosessretten. 
I norsk rett er det viktigste uttrykket for anklageprinsippet å finne i straffeprosessloven § 63: «Domstolene trer bare i virksomhet etter begjæring av en påtaleberettiget, og deres virksomhet opphører når begjæringen blir tatt tilbake». Domstolen kan ikke reise en straffesak uten at enten en politiadvokat, statsadvokat eller riksadvokaten ber om det eller en privatperson begjærer privat straffesak. 


== Kilder ==
Johs. Andenæs: Norsk straffeprosess Bind I 3 utgave 2000, Universitetsforlaget, ISBN 82-00-45413-4
Svein Slettan  og Toril Marie Øie: Forbrytelse og straff, bind 1: Innføring i strafferett, 2001, Universitetsforlaget, ISBN 82-518-4025-2


== Eksterne lenker ==
Anklageprinsipp eller inkvisisjonsprinsipp, fra NOU 2003: 15, Fra bot til bedring – Et mer nyansert og effektivt sanksjonssystem med mindre bruk av straff