jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Neococytius cluentius

Neococytius cluentius er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store, slanke arten ble inntil nylig regnet til slekten Cocytius.


== Utseende ==
En meget stor (vingespenn 140 – 160 mm), slank, brungrå svermer. Hodet og brystet er mørkt brungrå. Bakkroppen har en bred, grå midtstripe, på sidene er den svart med fem par små, runde, gule flekker. Forvingen er mørkt brungrå med to brede, oransjebrune lengdestriper. Bakvingen er mørkbrun med et gult tverrbånd, to store, gule flekker ved roten og en liten, gul flekk utenfor disse.


== Levevis ==
Larven lever på de tropiske plantefamiliene Annonaceae og Piperaceae. De skal også være funnet på søtpotet (Ipomoea batatas).


== Utbredelse ==
N. cluentius er vidt utbredt fra det aller sørligste USA (streifere kan forkomme lengre nord) sørover til Argentina. Den lever i tropiske og subtropiske områder i lavlandet.


== Kilder ==
Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Neococytius cluentus. [1] Arkivert 30. oktober 2006 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Neococytius cluentius i Encyclopedia of Life 
(en) Neococytius cluentius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neococytius cluentius hos ITIS 
(en) Neococytius cluentius hos NCBI 
(en) Kategori:Neococytius cluentius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Neococytius cluentius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neococytius cluentius – detaljert informasjon på Wikispecies
Amphimoea walkeri

Amphimoea walkeri er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne meget store, søramerikanske arten har den lengste sugesnabelen som er målt på noe insekt, over 25 cm lang. Den beslektede, afrikanske arten Xanthopan morgani har en lengre snabel sammenlignet med kroppen, men er noe mindre enn A. walkeri.


== Utseende ==
En meget stor (vingespenn 147 – 164 mm), slank, brunlig svermer med uvanlig lang sugesnabel. Hodet og brystet er brungule med svarte sider. Bakkroppen er brun med flere lyse (gylne) lengdestriper, og en smal, svart stripe langs ryggen. Forvingen er spraglete i grønnlig grått og brunrødt. Bakvingen er mørkebrun, mørkest ytterst. Larven er grønn og piggete, med utydelige, lyse skråstriper på sidene. Hodekapselen er tilspisset på toppen, og hornet bpå bakkroppen er piggete.

		
		
		


== Levevis ==
Larven lever på Anaxagorea crassipetala og trolig også på andre arter i Annonaceae.


== Utbredelse ==
Arten finnes fra Mexico i nord til det nordlige Argentina i sør.


== Kilder ==
Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Amphimoea walkeri. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Amphimoea walkeri i Encyclopedia of Life 
(en) Amphimoea walkeri i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amphimoea walkeri hos NCBI 
(en) Kategori:Amphimoea walkeri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Amphimoea walkeri – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Lasar Segall

Lasar Segall (født 21. juli 1891 i Vilnius, død 2. august 1957 i São Paulo) var en litauisk/brasiliansk kunstner av jødisk herkomst.
Segall ble født i Vilnius, men studerte kunst ved det kongelige prøyssiske akademiet i Berlin fra han var 15 år gammel. Han ble frustrert over retningslinjene for undervisningen der, som han fant for stivbeint og akademisk, så han dro til Dresden og utviklet en egen stil som besto av en blanding av sin jødiske åndsarv med kubistisk anstrøk.
Han dro til São Paulo, Brasil i 1912. Tre av hans søsken var der allerede. Selv om han var bare på kort besøk, hadde både stil og temaer i kunsten tatt farge av oppholdet. Han begynte å male «jungel», og skildret et par der en av partene hadde annen hudfarge. Dette var ikke sjelden i Brasil, men ble opplevd som sosialt komplisert i mange kretser.
Han flyttet til São Paulo i 1923 sammen med sin første ektefelle, Margarete. Året etter arrangerte han en separatutstilling. De følgende årene pendlet han mellom Brasil og Tyskland, men fikk statsborgerskap til Brasil fra 1927. Ett av maleoppdragene han fikk, var å portrettere modernistpoeten Mário de Andrade. Gjennom ham fikk han også innpass i den brasilianske modernistbevegelsen.
Han bodde i Paris mellom 1928 og 1932. Han tok da opp skulptur som uttrykk – med tydelig preg fra sitt nye hjemland. Etter 1928 og livet ut bodde han i en kombinert enebolig og atelier, tegnet av arkitekten Gregori Warchavchik. Huset er nå museum for hans liv og virke. Bygningen regnes som et av São Paulos ikoniske bygg i modernistisk stil.
Verker av ham som befant seg i Tyskland ble erklært entartet i 1937. 38 verk ble beslaglagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Museu Lasar Segall, São Paulo (Engelsk versjon).
Mankedue

Mankedue (Caloenas nicobarica) er en due som hekker på små ubebodde øyer i Indonesia og på Nikobarene.
Det er en stor due, opp mot 40 cm lang. Den er hovedsakelig metallisk grønn med grønn og kopperfargede halsfjær. Hode, øvre del av nakken, flygefjærene og brystet er mørkegrå. Stjerten er veldig kort og hvit. Den har en utvekst ved roten av nebbet. Hunnen er noe mindre enn hannen, og har en mindre utvekst på nebbet, korterte halsfjær og er brunere under. Ungfugler har svart stjert.
Mankeduene streifer rundt i flokker fra øy til øy, inkludert ubebodde øyer, på leting etter mat som frø, frukt og enkelte virvelløse dyr. 
Mankedue hekker i tett skog, og bygger reiret av kvister i et tre. Hunnen legger ett hvitt egg med et svakt blåskjær.


== Underarter ==
Det er beskrevet to underarter av mankeduer:

Caloenas nicobarica nicobarica (Linnaeus, 1758)
Caloenas nicobarica pelewensis (Finsch, 1875)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mankedue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mankedue hos Artsdatabanken 
(en) Mankedue hos Fossilworks 
(en) Mankedue hos ITIS 
(en) Mankedue hos NCBI 
(en) Kategori:Caloenas nicobarica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Caloenas nicobarica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Caloenas nicobarica – detaljert informasjon på Wikispecies 
Caloenas nicobarica (ID F2DD5E07A65F2AF4). Avibase. Hentet ut 7. juli 2013.
Caloenas nicobarica (TSN 177272). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 7. juli 2013.
Birdlife Species Factsheet: Caloenas nicobarica. Hentet ut 7. juli 2013.
Annelene Svingen

Annelene Svingen (født 22. november 1969 i Moss) er en norsk jurist og tidligere politiker for Arbeiderpartiet. Fra 2010 var hun ansatt i konsernstaben i Telenor, men gikk i 2015 over i stilling som kommunikasjonssjef ved Oslo universitetssykehus. I 2022 ble hun kommunikasjonsdirektør i Utdanningsdirektoratet. 
Svingen ble i oktober 2005 ansatt som politisk rådgiver for næringsminister Odd Eriksen, og beholdt denne stillingen gjennom skiftet av statsråd i 2006, da Dag-Terje Andersen overtok statsrådposten. Hun ble 7. januar 2008 utnevnt til statssekretær i Nærings- og handelsdepartementet i permisjonstiden til statssekretær Rikke Lind, med ansvar for blant annet handelspolitikk og regjeringens reiselivsstrategi.
Før Stoltenberg II-regjeringen tiltrådte, var Svingen politisk rådgiver for Arbeiderpartiets medlemmer i Stortingets kommunalkomite (2000-2002) og næringskomite ( 2002–2005). Svingen er innvalgt i Bydelsutvalget i Frogner Bydel for Arbeiderpartiet for perioden 2011-2015, hun er nestleder i Helsekomiteen i bydelen.


== Eksterne lenker ==
(no) Annelene Svingen hos Norsk senter for forskningsdata 
CV hos Nærings- og handelsdepartementet
Ingrid Vad Nilsen

Ingrid Vad Nilsen (født 31. juli 1957) er en norsk teolog (Den norske kirke) og embetskvinne.
Nilsen har teologisk embetseksamen fra 1984 og praktikum fra 1992, begge fra Menighetsfakultetet. Hun har vært kateket i Sør-Varanger fra 1985 til 1988, prestevikar i Finnmark og Oslo), generalsekretær i Norges kristne råd fra 1994 til 2001, og fra 2003 til 2008 leder av Mellomkirkelig råd. Fra 2002 til 2008 var hun prost i Solør, Vinger og Odal prosti i Hamar bispedømme.
Den 27. juni 2008 ble hun i statsråd utnevnt til ekspedisjonssjef i Kirkeavdelingen i Kultur- og kirkedepartementet.I mars 2018 ble hun ansatt som direktør i Kirkerådet i Den norske kirke.


== Referanser ==
Girl, You’ll Be a Woman Soon

«Girl, You'll Be a Woman Soon» er en sang skrevet av Neil Diamond og den nådde en 10.-plass på Billboard Hot 100 listen i 1967. 
Sangen ble første gang gitt ut på albumet Just for You, som også inneholdt «Red Red Wine».
Sangen fikk en ny opptur da rockegruppa Urge Overkill sangen den på filmen Pulp Fiction fra 1994. Ellers har både Gary Puckett and the Union Gap (1969), Biddu (1978) og Cliff Richard laget coverlåt av den.


== Eksterne lenker ==
Neil Diamond framfører sangen i 2001
Sangen brukt i Pulp Fiction
Red River of the North

Red River of the North, på fransk rivière Rouge, tidigere Miscousipi, er en elv i USA og Canada. Den er 877 km lang og renner ut i Winnipegsjøen, derav 635 km i USA og 255 km i Canada. Elven har et fall på 70 m. 
I USA er elven en del av grensen mellom Minnesota og Nord-Dakota før den renner inn i Manitoba i Canada. Navnet Red River of the North brukes for å skille elven fra Red River i sørlige USA. Elvas totale nedbørfelt er på 287 500 km². Øverst kalles den også Sheyenne River, og dominerer hele det østlige Nord-Dakota.
Flommene i Nord-Dakota 2009 var forårsaket av snøsmelting, slik at Red River steg til sitt høyeste nivå på 112 år. Byen Fargo ble hardest rammet av flommen. Det antas at 30 000 mennesker ble husløse.


== Eksterne lenker ==
(en) Red River of the North – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Minnesota Pollution Control Agency – «Red River of the North Basin»
Lady Fantasy

«Lady Fantasy» er en sang fra 1974 som ble skrevet av den britiske progrockgruppen Camel. Med en varighet på rundt 12 minutter er Lady Fantasy den lengste av to episke sanger på albumet Mirage, som ble utgitt av Deram Records den 1. mars 1974. Den andre sangen er den ni minutter lange Nimrodel / The Procession / The White Rider. Lady Fantasy blir regnet som den mest populære sangen fra bandet og er den som har blitt spilt oftest når Camel har turnert.
Sangen er delt inn i tre seksjoner med navnene Encounter / Smiles for You / Lady Fantasy og verket har blitt kreditert til alle bandmedlemmene i Andrew Latimer (gitar og vokal), Peter Bardens (tangenter), Doug Ferguson (bass), og Andy Ward (trommer).


== Oppdelingen ==
Del én: Encounter
Sangen starter med en synthesizer som repeterer en melodi på tre noter, før de andre instrumentene i gitar, bass og trommer kommer inn med et annerledes tempo og skaper en polorytmisk effekt. Deretter stanser synthesizeren helt og sangens tempo senkes ned til en roligere del i A-moll før en akustisk gitar og et elektrisk piano starter. Like etter dette kommer det første vokalverset inn støttet av et mellomspill fra synthesizer, etterfulgt av en elektrisk gitarsolo og en repetisjon av korsangen.
Del to: Smiles for You
Sangen skifter brått til en instrumental seksjon med en gitarsolo fulgt av en saktegående del tilsvarende den fra introen på Encounter (også i A-moll), med en annen gitarsolo. Deretter kommer en synthesizersolo inn hvor nøkkelen skifter til C-moll, før den igjen går tilbake til A-moll etterfulgt av en annen serie med gitarsoloer.
Del tre: Lady Fantasy
På del tre går sangen tilbake til den originale kjenningsmelodien i A-moll med en gitarsolo etterfulgt av to vokalvers til. Deretter går den opp i tempo og inn i en tyngre seksjon med gitar, bass og trommer før den avsluttende soloen av både gitar og synthesizer setter inn. Sangen avsluttes ved å returnere til det samme rolige mellomspillet i starten under Encounter før den fader ut ved hjelp av synthesizeren.


== Studio– og liveutgivelser med Lady Fantasy ==
1974 – Mirage (12.45)
1978 – A Live Record (14.15 live)
1992 – On the Road 1972 (13.45 live)
1993 – Never Let Go (15.28 live)
2000 – Gods of Light (11.35 live)
2001 – The Paris Collection (16.04 live)I tillegg kommer flere samlealbum med sangen i andre tidsangivelser.


== Eksterne lenker ==
YouTube.com – Audio- og videoklipp med Lady Fantasy
Evig Poesi

Evig Poesi er et norsk rapprosjekt der rapperen og beatmakeren Smart 9000 (Jon Petter Etnestad), og André Jensen er faste medlemmer. Musikken skiller seg fra annen norsk rap ved at fokus ligger mindre på humor-rap og mer på hverdagsfilosofering og selvransakelse. Uttalte inspirasjonskilder er amerikanske artister som A Tribe Called Quest, DJ Shadow, Talib Kweli, El-P og Atmosphere. Lydbildet hos Evig Poesi er mer preget av samples og organiske lyder enn det som er vanlig i dagens stadig mer elektroniske hiphoplandskap.
Evig Poesi har gitt ut to EP-er og 3 offisielle album på plateselskapet Aimbeat med distribusjon gjennom Musikkoperatørene. I tillegg har de deltatt på et antall mixtapes/sampleplater i flere land. Gruppas første musikkvideo (outsider-anthemet «Drekka Melk», fra 2003) fikk også tung rotasjon på musikkvideoprogrammer som NRK2s Svisj.
Gruppa ble startet av Smart 9000 og Dyp Tanke (Hans Ivar Stordal, født 1981) i Tønsberg i 1999, men har fra starten involvert flere enn de faste medlemmene. I 2006 trakk rapperen Dyp Tanke seg som fast medlem av Evig Poesi. André Jensen ble fast medlem i 2010. Evig Poesi har også flere løst tilknyttede medlemmer som bidrar etter behov og manglende tidsklemme.
Ved liveopptredener består Evig Poesi som regel av én eller to rappere, samt en DJ. I tillegg til Evig Poesi opptrer Smart 9000 ofte med electronica-bandet Rektor, med Definite, med Tønsberg-gruppa Ville V. Smart 9000 har siden 1999 produsert beats for og jobbet med en rekke artister i Norge så vel som i USA. 
Sommeren 2011 kom gruppa med et samarbeidsalbum sammen med Definite og Conurbia. Musikkvideo til låta «Djevelen i detaljene». 3. august 2012 kom albumet «Ingenting er gratis». Albumet er laget av Evig Poesi, men er gjestet av de samme artistene som samarbeidsalbumet. Albumet er både til salgs og til gratis nedlasting.
I 2015 kom Ravi-samarbeidet Zombiesikker Swag, både i form av en singel og en musikkvideo.


== Diskografi ==
2000: Dreamland EP
2001: Åndelig føde EP
2003: Drekka melk EP
2006: I krig og kjærlighet (Album)
2011: Verdens ende (Minialbum)
2012: Ingenting er gratis (Album)
2015: Zombiesikker Swag (med Ravi) (Singel)


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Facebook Profil
Facebook Gruppe
Live Show
Drekka Melk Music Video
Evig Poesi kommenterer debutalbumet spor for spor
Anmeldelse av I krig og Kjærlighet (Universitas 2006)
Intervju 2006
Intervju 2003
Robert Goldsborough

Robert Goldsborough (født 1937) er en amerikansk journalist og  kriminalforfatter som er mest kjent for å ha skrevet sju romaner om detektiven Nero Wolfe, som forfatteren Rex Stout (1886–1975) skapte i 1934.
Den første av Goldsboroughs krimromaner om Nero Wolfe ble opprinnelig skrevet til forfatterens mor allerede i 1978. For da moren leste Rex Stouts siste bok fra 1975 sa hun klagende: «Nå blir det ingen flere Nero Wolfe-bøker». Da skrev Goldsborough en Wolfe-fortelling som moren fikk som julegave i 1978. På midten av 1980-tallet fikk Goldsborough tillatelse av Stouts dødsbo til å publisere boken. Seks bøker til fulgte i årene 1987–1994. Kritikken var stort sett positiv.
Goldsboroughs bok fra 2005 utspiller seg 1938 i Chicago med reporteren Steve Malek i hovedrollen. Maleks neste eventyr skildres i Shadow of the Bomb fra 2006.


== Bibliografi ==
Murder in E Minor (1986)
Death on Deadline (1987)
Bloodied Ivy (1988)
Last Coincidence (1989)
Fade to Black (1990)
Silver Spire (1992)
The Missing Chapter (1994)
Three Strikes You're Dead (2005)
Shadow of the Bomb (2006)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
The Man Who Sold the World

The Man Who Sold the World er det tredje albumet fra den britiske artisten David Bowie. Albumet kom første gang ut i 1970. Den første utgaven av albumet i Storbritannia viste Bowie ikledd en kjole på omslaget. Dette var en tidlig indikasjon på Bowies interesse for et androgynt utseende. Dette var for sterk kost for det amerikanske markedet, og den amerikanske utgaven hadde en tegneserie på omslaget, laget av vennen Michael J. Weller, mens utgaven fra 1972 hadde et svarthvitt-bilde av Bowie som Ziggy Stardust i stedet for originalomslaget.
Det var opprinnelig planlagt at albumet skulle hete Metrobolist, men tittelen ble endret kort tid før den endelige utgivelsen. På gjenutgivelsen av albumet i 2020 ble tittelen endret tilbake til Metrobolist. 


== Sporliste ==
Alle sanger skrevet av David Bowie.

«The Width of a Circle»
«All the Madmen»
«Black Country Rock»
«After All»
«Running Gun Blues»
«Saviour Machine»
«She Shook Me Cold»
«The Man Who Sold the World»
«The Supermen»


== Musikere ==
David Bowie – vokal, gitar, orgel, Stylophone, saksofon
Mick Ronson – gitar, bakgrunnsvokal
Tony Visconti – bass, piano, blokkfløyte, bakgrunnsvokal
Mick Woodmansey – trommer, perkusjon
Ralph Mace – Moog modular synthesizer


== Singler ==
Det ble ikke gitt ut noen singler i forkant av utgivelsen. I USA ble det imidlertid gitt ut en promosingel av «All the Madmen» i desember 1970 (med samme sang på begge sider) for å promotere hans kommende turné. «All the Madmen» ble senere utgitt på singel i Øst-Europa i juni 1973, med «Soul Love» fra Ziggy Stardust som B-side, og det ble også «The Width of a Circle», med «Cygnet Committee» fra Space Oddity som B-side. «Black Country Rock» ble utgitt som singel januar 1971 sammen med «Holy Holy». 


== Andre utgivelser ==
Utgitt av Rykodisk som CD i 1990 med følgende bonus-spor:

«Lightning Frightening» (innspilt 1970, tidligere uutgitt)
«Holy Holy» (singel fra 1971)
«Moonage Daydream» (Arnold Corns-versjon fra 1971)
«Hang On to Yourself» (Arnold Corns-versjon fra 1971)


== Eksterne lenker ==
(en) The Man Who Sold the World på Discogs 
(en) The Man Who Sold the World på MusicBrainz 
(en) The Man Who Sold the World på AllMusic
Flamingo

Flamingo kan sikte til:

Rosenflamingo (Phoenicopterus roseus), en av artene i flamingofamilien.
Flamingoer (Phoenicopteridae), en familiegruppe med fugler.
Hunky Dory

Hunky Dory er det fjerde albumet av den britiske artisten David Bowie, utgitt i desember 1971. Dette er Bowies første album på plateselskapet RCA Victor. Albumet kom på 108.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste Tidenes 500 beste album.


== Sporliste ==
Alle sanger skrevet av David Bowie, unntatt «Fill Your Heart» (Biff Rose, Paul Williams)

«Changes»
«Oh! You Pretty Things»
«Eight Line Poem»
«Life on Mars?»
«Kooks»
«Quicksand»
«Fill Your Heart»
«Andy Warhol»
«Song for Bob Dylan»
«Queen Bitch»
«The Bewlay Brothers»


== Musikere ==
David Bowie – vokal, gitar, alto og tenorsaksofon, piano
Mick Ronson (som Michael Ronson) – gitar, vokal, mellotron
Rick Wakeman (som Richard Wakeman) – piano
Trevor Bolder – bass, trompet
Mick Woodmansey (som Woody Woodmansey) – trommer


== Andre utgivelser ==
Utgitt som CD på Rykodisc i 1990 med følgende bonusspor:

«Bombers» (tidligere ikke utgitt, innspilt i 1971)
«The Supermen» (alternativ innspilling – 1971)
«Quicksand» (demoversjon innspilt i 1971)
«The Bewlay Brothers» (alternativ mix)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dimery, Robert m.fl. (2006). 1001 album du må høre før du dør. Oslo: Orion Forlag AS. s. 254. ISBN 82-458-0759-1. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hunky Dory på Discogs 
(en) Hunky Dory på MusicBrainz 
(en) Hunky Dory på AllMusic
Hilde Haugsgjerd

Hilde Haugsgjerd (født 1952) er en norsk redaktør, journalist og tidligere politiker (RV). Hun var sjefredaktør i Dagsavisen 2001–2004 og sjefredaktør i Aftenposten 2008–2013. Hun er tidligere partileder for Rød Valgallianse.


== Bakgrunn ==
Hun er barnebarn av biskop Johannes Smemo.
Haugsgjerd var gift med Sigurd Allern 1972–1977, og er nå gift med Jan Wølneberg, produktsjef i Kommuneforlaget.


== Politisk aktivitet ==
Hilde Haugsgjerd var på 1970- og begynnelsen av 1980-tallet aktiv i Arbeidernes Kommunistparti (marxist-leninistene) (AKP(m-l)), Rød Valgallianse (RV) og Rød Ungdom (RU). Hun satt i ledelsen i RU på 1970-tallet, og var fra 1979 – 1980 redaktør for organisasjonens tidsskrift Røde Garde. Hun var leder i RV fra 1979 til 1981. 
Haugsgjerd meldte seg ut av disse organisasjonene i 1982 og har ikke siden vært medlem av noe parti.
I forbindelse med at hun ble ansatt som sjefredaktør i Aftenposten uttalte hun at hun har gjort opp med denne fortiden, og at «mine refleksjoner over tiden jeg tilhørte en totalitær bevegelse har gjort at jeg setter verdiene i Aftenpostens grunnsyn svært høyt: Toleranse og respekt for andres meninger, ytringsfriheten og frihet for individet». Hun sa videre at hun «står fullt og helt på Aftenpostens politisk-ideologiske plattform» og at «jeg skal forvalte avisens grunnsyn, konservativt-liberalt, og er veldig bekvem med det».


== Karriere som journalist ==
Haugsgjerd er utdannet ved Norsk journalisthøgskole, har vært journalist og kommentator i Dagbladet, informasjonsdirektør for Rikshospitalet, og deretter ansvarlig redaktør i Dagsavisen (2001–2004). Som sjef for Dagsavisen ble hun i 2004 konfrontert med at hun valgte å fortsette å utgi redaktørproduserte aviser under en streik blant de ansatte mot ledelsen.I 2004 ble hun ansatt som redaktør for Aftenposten Aften, Aftenpostens lokalavis for Oslo-området. I 2007 ble hun administrativ redaktør i Aftenposten, og i 2008 ble hun konstituert som sjefredaktør etter at Hans Erik Matre tok permisjon. Hun ble ansatt i stillingen i desember 2009. I august 2013 meddelte hun at hun ville trekke seg fra stillingen som sjefredaktør.Fra 2010 til 2014 var Haugsgjerd leder i Pressens Faglige Utvalg. Hun har innehatt en rekke styreverv, bl.a. har hun sittet i styrene for Norsk Redaktørforening, Mediebedriftenes Landsforening og Universitetet i Oslo.


== Bibliografi ==
Hilde Haugsgjerd (red.): Hva skal vi tro? Etter Bjugn-saken, Oslo: Aschehoug, 1994.
Hilde Haugsgjerd: Løvetann. Bak murene på Bredtveit kvinnefengsel, Oslo: Aschehoug, 1992.
Hilde Haugsgjerd: Gammel og glemt, Oslo: Aschehoug, 1986.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hilde Haugsgjerd på Internet Movie Database 
(no) Angriper redaktørs AKP-fortid, Dagbladet, 3.7.2004
(no) Drømmen om det umulige Magasinet Dagbladet, 14.2.2003
Nigel Pearson

Nigel Graham Pearson (født 21. august 1963) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er manager for Bristol City FC
Som spiller var Pearson innom Shrewsbury Town, Sheffield Wednesday og Middlesbrough, hvorav perioden i Sheffield Wednesday blir sett på som den mest vellykkede.
Pearson reddet Carlisle United fra nedrykk i siste serierunde i 1998-99-sesongen, da målvakten, Jimmy Glass, scoret det avgjørende målet på overtid mot Plymouth Argyle. Scarborough rykket ned i stedet.


== Trenerkarriere ==
Senere ble Pearson assisterende manager i West Bromwich Albion under Bryan Robson. Da Robson trakk seg fra managerstillingen i september 2006, tok Pearson over på midlertidig basis. Etter fire kamper, og tre seire,  overlot han ansvaret til Tony Mowbray.
Han forlot deretter West Bromwich Albion, for å bli assisterende manager i Newcastle United under Glenn Roeder. Pearson overtok stillingen etter Kevin Bond, som mistet jobben som følge av korrupsjonsanklager.
Den 1. februar 2007 ble Pearson utnevnt til assistent til det engelske U21-laget. Pga. restriksjoner i U21-sjefens, Stuart Pearce, kontrakt, var det Pearson som ledet laget i 3-3-kampen mot Italia U21 den 24. mars 2007, som for øvrig var den første kampen som ble spilt på Nye Wembley.
Da Glenn Roeder trakk seg fra jobben som manager i Newcastle United 6. mai samme år, tok Pearson over for resten av sesongen, en bortekamp mot Watford. Pearson ble værende i Newcastle også etter at den nye manageren, Sam Allardyce, tok over.
Den 9. januar 2008 mistet Sam Allardyce jobben sin, og Pearson ble på ny utnevnt til manager på midlertidig basis. Han ble ansatt som ny manager i Southampton i februar 2008 og klarte i siste serierunde å redde laget fra nedrykk til League 1. Den 20. juni 2008 ble han manager i Leicester City.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nigel Pearson – Transfermarkt 
(en) Nigel Pearson – Transfermarkt (manager) 
(en) Nigel Pearson – WorldFootball.net 
(en) Nigel Pearson – Soccerbase.com 
(en) Nigel Pearson – Soccerbase.com (manager) 
(en) Nigel Pearson – FootballDatabase.eu 
(en) Nigel Pearson – FBref