jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Berberidopsidales

Berberidopsidales er en orden som inneholder 2 familier, 3 slekter, og i alt 4 eller 5 arter. 
Familiene Berberidopsidaceae og Aextoxicaceae er begge sørlige, og består av forvedete, middelsstore klatrebusker eller trær, med utbredelse i Australia og stillehavskysten av Chile.
Slekten Berberidopsis  består av to sørlige fjellplanter, én i Australia, og en truet art i Chile. Begge er forvedete og kan brukes i flettverk og kurvproduksjon (Chile). Slekten Streptothamnus ble oppdaget av Hermann Beckler i 1862, og vokser i Australia. 
Slekten Aextoxicon har én art i Chile, hvor Aextoxicon punctatum er et høyt, eviggrønt regnskogstre som danner terrassekroner høyt i regnskogsprofilen. Det kan bli 15 meter langt.


== Taksonomi ==
Den taksonomiske inndelingen av gruppen er fremdeles ikke helt klar, men det er etter hvert vanlig å inkludere følgende familier, slekter og arter i gruppen:

Orden: Berberidopsidales
Familie: Berberidopsidaceae
Slekt: Berberidopsis
Berberidopsis beckleri – Australia
Berberidopsis corallina – Chile
Slekt: Streptothamnus
Streptothamnus beckleri – Australia
Streptothamnus moorei – Australia
Familie: Aextoxicaceae
Slekt: Aextoxicon
Aextoxicon punctatum – Chile


== Eksterne lenker ==
(en) Berberidopsidales – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Berberidopsidales i Encyclopedia of Life 
(en) Berberidopsidales i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Berberidopsidales hos Artsdatabanken 
(en) Berberidopsidales hos Fossilworks 
(en) Berberidopsidales hos ITIS 
(en) Berberidopsidales hos NCBI 
(en) Berberidopsidales hos Tropicos 
(en) Kategori:Berberidopsidales – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Berberidopsidales – detaljert informasjon på Wikispecies 
NCBI Taxonomy Browser - Berberidopsidaceae med slekter og arter.
Lenker hos CSDL - Berberidopsidaceae.
Berberidopsis coralina – hos Chileflora.
Streptothamnus beckleri – hos Australian New Crops.
Aextoxicaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): The families of flowering plants.
Hansen & Rahn: Aextoxicaceae.
Berberidopsidaceae

Berberidopsidales er en plantefamilie i ordenen Berberidopsidales som har 2 slekter og i alt 3 eller 4 arter. 
Familien er sørlig, og består av forvedete, middelsstore klatrebusker med utbredelse i Australia og stillehavskysten av Chile. Slekten Berberidopsis  består av to sørlige fjellplanter, én i Australia, og en truet art i Chile. Begge er forvedete og kan brukes i flettverk og kurvproduksjon (Chile). Slekten Streptothamnus  ble oppdaget av Hermann Beckler i 1862, og vokser i Australia. 


== Taksonomi ==
Den taksonomiske inndelingen av gruppen er fremdeles ikke helt klar, men det er etter hvert vanlig å inkludere følgende familier, slekter og arter i gruppen:
Familie: Berberidopsidaceae

Slekt: Berberidopsis
Berberidopsis beckleri – Australia
Berberidopsis corallina – Chile
Slekt: Streptothamnus
Streptothamnus beckleri – Australia
Streptothamnus moorei – Australia


== Eksterne lenker ==
(en) Berberidopsidaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Berberidopsidaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Berberidopsidaceae hos Artsdatabanken 
(en) Berberidopsidaceae hos Fossilworks 
(en) Berberidopsidaceae hos ITIS 
(en) Berberidopsidaceae hos NCBI 
(en) Berberidopsidaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Berberidopsidaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Berberidopsidaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Berberidopsidaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
NCBI Taxonomy Browser - Berberidopsidaceae med slekter og arter.
Lenker hos CSDL - Berberidopsidaceae.
Berberidopsis coralina – hos Chileflora.
Streptothamnus beckleri – hos Australian New Crops.
Aextoxicaceae

Aextoxicaceae er en plantefamilie i ordenen Berberidopsidales, med bare én slekt (Aextoxicon) og kun én art – treet Aextoxicon punctatum i de tempererte regnskogene i det sørvestlige Chile. 
Familien er sørlig og har én art i Valdavia-regnskogen i det sørvestlige Chile, ved Stillehavskysten. Arten Aextoxicon punctatum er et høyt, eviggrønt regnskogstre som danner terrassekroner høyt i regnskogsprofilen. Det kan bli 15 meter langt.


== Taksonomi ==
Den taksonomiske inndelingen av gruppen er fremdeles ikke helt klar, men det er etterhvert vanlig å inkludere følgende familier, slekter og arter i gruppen:
Familie: Aextoxicaceae

Slekt: Aextoxicon
Aextoxicon punctatum – Chile


== Eksterne lenker ==
(en) Aextoxicaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Aextoxicaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Aextoxicaceae hos Artsdatabanken 
(en) Aextoxicaceae hos Fossilworks 
(en) Aextoxicaceae hos ITIS 
(en) Aextoxicaceae hos NCBI 
(en) Aextoxicaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Aextoxicaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Aextoxicaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aextoxicaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Aextoxicaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): The families of flowering plants.
Hansen & Rahn: Aextoxicaceae.
Kouvola

Kouvola er en by og kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Kommunen har, etter sammenslåingen 1. januar 2009 med kommunene Anjalankoski, Elimä, Jaala, Kuusankoski og Valkeala cirka 88 500 innbyggere og et areal på 2 885,32 km² hvorav 325,26 km² er vann. Kouvala er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Miehikkälä (på ett punkt), Fredrikshamn, Kotka, Pyttis, Lovisa, Lappträsk, Itis, Heinola, Mäntyharju, Savitaipale og Luumäki.


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(en) Kouvola – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kouvola – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Itis kommune

Itis (finsk: Iitti) er en kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Kommunen har cirka 7 200 innbyggere og et areal på 685,09 km² hvorav 97,22 km² er vann. Itis er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Orimattila, Lahtis, Heinola, Kouvola og Lappträsk.


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(en) Iitti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Miehikkälä

Miehikkälä er en kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Kommunen har cirka 2 300 innbyggere og et areal på 440,37 km² hvorav 18,11 km² er vann. Miehikkälä er en finskspråklig kommune som grenser til Russland (Vyborgskij rajon) og de finske kommunene Vederlax, Fredrikshamn, Kouvola (på ett punkt), Luumäki og Villmanstrand.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Miehikkälä – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vederlax kommune

Vederlax (finsk: Virolahti) er en kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Kommunen har cirka 3 600 innbyggere og et areal på 376,23 km² hvorav 4,27 km² er vann. Vederlax er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Fredrikshamn og Miehikkälä. I øst grenser kommunen til Russland (Vyborgskij rajon). Nærmeste tettsted på russisk side er Kondratjevo (russisk: Кондратьево), som før 1944 het Säkkijärvi.
Vederlax tapte rundt 20 % av sitt areal i vinterkrigen. Ved krigsavslutningen i 1944 ble over 100 km² av kommunen avstått til Russland. 
På grensen mot Russland ved E18 ligger grensestasjonen Vaalimaa. Antall grensepasseringer lå i 2007 på 2,7 millioner.
Carl Bergsten

Carl Bergsten (født 10. mai 1879 i Norrköping, død 22. april 1935 i Stockholm) var en svensk arkitekt i overgangen fra nasjonalromantikken til funksjonalismen.
Bergsten avla arkitekteksamen ved Kungliga Tekniska högskolan i 1901 og tre år senere gikk han ut av Kungliga Akademien för de fria konsterna i Stockholm med kongelig medalje. Han fikk et stipendium og reiste til Tyskland og Wien i Østerrike hvor han ble inspirert av den stramme og geometriske arkitekturen. 
Han praktiserte hos Isak Gustav Clason og Erik Lallerstedt. I 1912-16 var han redaktør av tidsskriftet Arkitektur og mellom 1917 og 1921 var han ansvarlig for møbelavdelingen på Nordiska Kompaniet. Han tjenestegjorde som bygningsråd i 1925-31 og ble senere professor i arkitektur på Konsthögskolan.


== Verk ==
Carl Bergsten drev eget arkitektkontor 1904-35. I sine tidlige arbeider hentet han inntrykk fra den radikale Wienarkitekturen. Typisk er en rekke arbeider i hjembyen Norrköping hvor han sammen med arkitekten Gunnar Morssing (1878–1946) blant annet utformet utstillingspaviljongene til Kunst- og industriutstillingen i Norrköping 1906 og bygningen for Skandinaviska Enskilda Banken i 1906.
Den tunge teglarkitekturen forandret seg med Liljevalchs konsthall i Stockholm, hvor Bergsten vant med sitt konkurranseutkast i 1913. Bygningen ble oppført i 1914-16 og regnes som den moderne arkitekturens gjennombrudd i Sverige. 
Bergstens viktigste arbeider på 1920-tallet ble fullstendig preget av den svenske tjugotalsklassicismen, som også vakte stor internasjonal oppmerksomhet og ble kalt  Swedish grace. Til denne perioden hører blant annet den svenske utstillingspaviljongen på Verdensutstillingen i Paris i 1925 og innredningen til fartøyet MS «Kungsholm» i 1927-28. Hans siste arbeid var Göteborgs stadsteater i 1934, der det blir tydelig at Bergsten aldri tok steget fullt ut til funksjonalismen, men forente den med nyklassisismen.


== Bygninger - utvalg ==
S:t Olofsskolan, Norrköping, 1903-08
Hjorthagens kirke, Stockholm, 1904-09
Utstillingspaviljongene til Kunst- og industriutstillingen i Norrköping 1906
Skandinaviska Enskilda Banken i Norrköping 1906-08.
Leilighetskompleks Riddargatan 14, Stockholm 1907
Leilighetskompleks Birger Jarlsgatan 27, Stockholm, 1909-10 (Nya Intima Teatern)
Villa (til seg selv), "Kråkhvihlan", Kv Kaptenen 19, Stocksund 1910-12
Liljevalchs konsthall, Stockholm, 1913-16
Enskede kirke, Stockholm, 1913
Villa til dr. Ekman, Motala 1913-14
Villa Hertha, Kalmar, 1924-25
Liljeholmsbron, Stockholm, 1924-28
Utstillningspaviljongen på Verdensutstillingen i Paris i 1925
Sjefsarkitekt for innredningen til MS «Kungsholm» 1928
Göteborgs stadsteater 1934
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Carl Bergsten – en arkitekt och hans former. Bonnie Festin, 2005
M/S Kungsholms inredning. Mästerverk i svensk art deco. Ann-Marie Ericsson, 2005
Carl Bergsten 1879-1935. Norrköpings museum, 1964
Svensk Arkitektur 1640-1970, Byggförlaget, Stockholm 1986
Arkitekturmuseet - Arkitektregistret
Elimä kommune

Elimä (finsk: Elimäki) er en tidligere kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Den 1. januar 2009 ble den og kommunene Anjalankoski, Jaala, Kuusankoski og Valkeala sammenslått med Kouvola kommune.
Foreningen Clara

Foreningen Clara var en organisasjon som ifølge sine vedtekter hadde til formål «å spre informasjon til allmennheten og relevante brukere om opphavsrettslige og andre regler, og bidra til å lette klarering av rettigheter til bruk av åndsverk og beskyttede prestasjoner og produksjoner».
Foreningen ble etablert av opphavsrettsorganisasjonene BONO, Kopinor, LINO, Norwaco‚ TONO, FONO og GRAMO.
I 2014 besluttet medlemmene seg for å oppløse selve foreningen, men å videreføre samarbeidet og en mer forenklet versjon av nettsidene.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Norges Fredsråd

Norges Fredsråd er en paraplyorganisasjon for norske fredsorganisasjoner. Den ble opprettet 25. oktober 1945 av syv fredsorganisasjoner. Samarbeidsorganet har siden, også gjennom den kalde krigen, vært en arena og møteplass for norske fredsaktivister.
Norges Fredsråd søker å være en pådriver for allmen nedrustning, ikkevoldelig konflikthåndtering og fredsbygging. Organisasjonen ønsker å promotere ikke-voldelige og sivile alternativer til militærmakt. Nor­ges Freds­råd ønsker bedrede rammebetingelser for frivillig norsk fredsarbeid, ved siden av kom­pe­tanse­he­ving og bedre utnyt­telse av eksisterende kunn­ska­p i norske freds­organisasjoner. Ifølge organisasjonens nettsider er Fredsrådet er opp­tatt av å styrke sam­ar­beidet mel­lom med­lems­or­ga­ni­sa­sjo­nene og å bidra til økt syn­lig­gjø­ring av disse i den offent­lige debat­t gjennom kronikker, artikler og deltakelse i debatter. 


== Medlemsorganisasjoner ==
Norges Fredsråd hadde per 01.06.2022 19 medlemsorganisasjoner:

Antikrigs-initiativet
Bestemødre for fred
Changemaker
CISV
Hardangerakademiet
IFOR Norge
Internasjonal kvinneliga for fred og frihet (IKFF)
Internasjonal Dugnad
Movendi International (IOGT)
Juvente
Nansen Fredssenter
Norges Fredslag
Norges Kristelige Studentforbund
Norske leger mot atomvåpen
PRESS
Peace Brigades International
Stopp NATO
Vennenes samfunn (Kvekerne)
Youth for Understanding


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges Fredsråds hjemmeside
En beretning om blindhet

En beretning om blindhet (originaltittel: Ensaio sobre a cegueira) er en roman av den portugisiske forfatteren José Saramago. Den ble utgitt på norsk i 1996 og er en av forfatterens mest kjente romaner.


== Sammendrag ==
En beretning om blindhet er historien om et uforklart utbrudd av blindhet som rammer nesten alle innbyggerne i en navnløs by, og det sosiale sammenbruddet som følger. Blindheten sprer seg hurtig og skaper panikk. Myndighetene prøver å begrense pandemien og bruker stadig mer undertrykkende virkemidler for å holde orden i et samfunn i oppløsning. Romanen følger en gruppe personer som er blant de første som blir rammet; en lege og hans hustru, flere av legens pasienter og andre personer som tilfeldighetene har ført sammen. Gruppen holder sammen som en slags familie i kampen for å overleve, godt hjulpet av at legens hustru på uforklart vis har unngått å bli rammet av blindheten.


== Oppfølger ==
I 2004 skrev Saramago en oppfølger med tittelen En beretning om klarsyn (originaltittel: Ensaio sobre a Lucidez). Handlingen i den nye romanen finner sted i det samme navnløse landet som den første romanen, og flere av de samme personene er med.


== Filmatisering ==
Filmen Blindhet (2008) er en filmatisering av Saramagos roman.
Jaala

Jaala er en tidligere kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Den 1. januar 2009 ble den og kommunene Anjalankoski, Elimä, Kuusankoski og Valkeala sammenslått med Kouvola kommune.
Fernando Meirelles

Fernando Meirelles (født 9. november 1955 i São Paulo i Brasil) er en brasiliansk filmskaper. 
Meirelles er kjent for filmer som City of God og The Constant Gardener. Hans film Blindhet var åpningsfilm på Cannes-festivalen i 2008. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fernando Meirelles på Internet Movie Database 
(sv) Fernando Meirelles i Svensk Filmdatabas 
(da) Fernando Meirelles på Filmdatabasen 
(da) Fernando Meirelles på Scope 
(fr) Fernando Meirelles på Allociné 
(en) Fernando Meirelles på AllMovie 
(en) Fernando Meirelles hos The Movie Database
Valkeala

Valkeala er en tidligere kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Den 1. januar 2009 ble den og kommunene Anjalankoski, Elimä, Jaala og Kuusankoski sammenslått med Kouvola kommune.
Anjalankoski

Anjalankoski er en finsk by og tidligere kommune i landskapet Kymmenedalen. Den 1. januar 2009 ble kommunen og kommunene Elimä, Jaala, Kuusankoski og Valkeala sammenslått med Kouvola kommune. 


== Vennskapsbyer ==
 Grums, Sverige
 Vologda, Russland
 Sindi, Estland
 Eilenburg, Tyskland


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Anjalankoski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ŷ

Ŷ og ŷ (Y med cirkumfleks) er en bokstav som brukes, bl.a. på walisisk og albansk. På walisisk markerer cirkumfleks lang uttale av vokalen, slik at ŷ indikerer lyden [i:], mens på albansk markerer cirkumfleksen nasal uttale i gheg-dialekten, altså lyden [ỹ]. 
I Unicode kodes den som U+0176 (Ŷ) og U+0177 (ŷ).
Den wendiske krones husorden

Den wendiske krones husorden også kalt Den mecklenburgske husorden av den wendiske krone (tysk: Hausorden der Wendischen Krone) var en orden tildelt i storhertugdømmene Mecklenburg-Schwerin og Mecklenburg-Strelitz. Ordenen ble innstiftet 12. mai 1864 av storhertugene Friedrich Franz II av Mecklenburg-Schwerin og Friedrich Wilhelm av Mecklenburg-Strelitz. Storhertugene var ordensherrer og oppnevnte hver en ordenskansler. Ordenen ble tildelt til 1918.


== Inndeling ==
Den wendiske krones husorden var inndelt i fire grader:

Storkors (Großkreuz)
Storkommandør (Großkomtur)
Kommandør (Komtur)
Ridder (Ritter)


== Insignier ==
Ordenstegnet for Den wendiske krones husorden var et hvitemaljert malteserkors. I korsvinklene var det plassert en griff i gull. Griffen er et heraldisk motiv som forbindes med Mecklenburg. Midtmedaljongen var blå og hadde en wendisk krone i gull. Medaljongen var omgitt av en rød bord der ett av to motto var innskrevet, «PER ASPERA AD ASTRA» for Mecklenburg-Schwerin og «AVITO VIRET HONORE» for Mecklenburg-Strelitz. Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd som utgjøres av et kronet monogram for ordenens stiftere, «FF» for Mecklenburg-Schwerin og «FW» for Mecklenburg-Strelitz. Ordensstjernen hadde åtte tagger og var i sølv. Den hadde samme midtmedaljong som ordenstegnet. Ordenskjedet hadde et ledd bestående av en wendisk kroner,  griffer og storhertugmonogrammer. 
Ordensbåndet var lyst blått med gule og røde striper, fargene fra de to storhertugdømmenes flagg.


== Tildeling ==
Den wendiske krones husorden ble tildelt prinser og prinsesser av de storhertuglige familier samt til fortjente borgere av de to storhertugdømmene. Det var satt begrensninger på antallet tildelinger, etter en bestemt nøkkel fordelt slik at flest tildelinger fant sted i det største av de to storhertugdømmene, Mecklenburg-Schwerin. Tildelinger til prinser, prinsesser og utlendinger var ikke omfattet av begrensningene. Ordenen kunne bare tildeles kristne.


== Norske innehavere ==
Kong Haakon var innehaver av storkors av Den wendiske krones husorden.


== Litteratur ==
(en) Guy Stair Sainty: «Mecklenburg» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 594–597.
(en) «Germany – Mecklenburg» i Robert Werlich: Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974, s. 178–179.
Kuusankoski

Kuusankoski er en by og tidligere kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Den 1. januar 2009 ble kommunen og kommunene Anjalankoski, Elimä, Jaala og Valkeala sammenslått med Kouvola kommune. 
Byen Kuusankoski ligger cirka 140 kilometer nordøst for Helsingfors. 
Kuusankoski er vennskapsby med Oppdal.  

.
Bruno Schindler

Bruno Schindler (født 16. oktober 1882 i Leschnitz i daværende Tyskland – nå Polen, død 29. juli 1964 i London) var en tysk sinolog.


== Liv og virke ==
Schindler var sønn av en jødisk tysk forretningsmann. Han lærte seg tidlig latin og gresk, og begynte i 1903 på Oberrealschule i Gleiwitz og studerte historie, politisk økonomi og statsrett i Berlin og Breslau. Fra 1907 til 1910 var han Moses Gasters privatsekretær i England. Der fikk han sin forkjærlighet for orientalske språk, især for det kinesiske språk. I 1919 tok han doktorgrad med et arbeid om religion i det gamle Kina, under rettledning av August Conrady.
Samme år giftet han seg med Alma Ehrlich, som var aktivt involvert da han i 1920 grunnla forlaget Asia Major. Det sinologiske tidsskrift av samme navn, og som ble utgitt av ham (Asia Major), ble snart et av Europas viktigste sinologiske tidsskrifter. Senere muliggjorde Schindler også utgivelsene av de nye fagtidsskrifter Armeniaca, Causasica og Islamica.
I 1930-årene emigrerte han til England.


== Verker ==
Das Priestertum im alten China. I. Teil. Königtum und Priestertum im alten China. Einleitung und Quellen, Abhandlungen des Staatlichen Forschungsinstitutes für Völkerkunde zu Leipzig, I. Reihe, Band 3, 1919
«Zur Partikel 惟», i Asia Major, bind 3, 1926, s. 575-584
«Über einige altchinesische Hilfswörter. 3. 其 k'i 厥 küeh, 乃 nai und 之 chi», i Asia Major, bind 9, 1932, s. 643-657
«List of Publications by Professor Walter Simon», i Asia Major, bind 10, 1963, s. 1-8


== Referanser ==


== Litteratur ==
Walter Simon: «Obituary of Dr. Bruno Schindler», i Asia Major, bind 11, Nr. 2, 1965, s. 93-100


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Bruno Schindler i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Biografi på engelsk
Dr. Bruno SCHINDLER i: Bedeutende Leschnitzer
Asia Major
Jade Goody

Jade Cerisa Lorraine Goody (født 5. juni 1981 i Bermondsey i London, død 22. mars 2009 i Upshire i Essex) var en britisk kjendis og tidligere tannlegeassistent. Hun ble kjent under den britiske Big Brother serien i 2002, en opptreden som førte til at hun fikk egne TV-programmer.  
I januar 2007 var hun deltaker i kjendisens Big Brother. Her ble hun ble anklaget for rasistisk mobbing mot den indiske skuespillerinnen Shilpa Shetty. Hun uttalte bl.a. «Falske Shetty trenger en dag i slummen. Gå til ditt eget miljø og til folkene som ser opp til deg og vær ekte». Dette førte til at hun ble kastet ut av showet. Hun har senere beklaget sin oppførsel. Goodys egen farfar var en karibisk, svart mann som kom til England tidlig på 1960-tallet, og ifølge Goodys far ble Goody selv mobbet som barn for sine afrikanske ansiktstrekk med flat nese og brede lepper.I august 2008 hun dukket opp i den indiske versjonen av Big Brother, Bigg Boss, men hun måtte trekke seg tidlig fra showet da det ble oppdaget at hun hadde livmorkreft. Hun giftet seg med Jack Tweed 22. februar 2009. Da hun giftet seg visste hun at hun hadde svært kort tid igjen av livet. Hun døde den 22. mars 2009. Hun etterlot seg sønnene  Bobby og Freddy.Før sin død, i desember 2008, utga hun sin egen selvbiografi «Catch a falling star».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jade Goody – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jade Goody på Internet Movie Database 
(en) Jade Goody hos The Movie Database 
(en) Obituary (nekrolog) i The Economist 28. mars 2009
Brunkrem

Brunkrem er et kosmetisk produkt som stammer tilbake fra 1800-tallet, hvor kvinner brukte dette som pleie for ødelagt hud. 
Denne typen krem består hovedsakelig av kull og andre kjemiske stoffer som gir den særegne fargen. Brunkrem har i dag blitt en trend for unge jenter, der man påfører rundt ansiktsregionen. Brunkrem er ikke farlig, men det anbefales ikke store doseringer daglig. Brunkrem finnes overalt i kosmetikkbutikker.
I dag brukes brunkrem ofte av menn også, ofte for å imitere mandige idoler som har blitt vist i media som solbrune. Eksempler på dette kan være Bear Grylls, Sylvester Stallone, Chuck Norris og Arnold Schwarzenegger.
Uavhengighetsordenen (Tunisia)

Uavhengighetsordenen  (arabisk: Wisam al-Istiqlal) er en tunisisk orden. Den ble innstiftet 6. september 1956 av beyen av Tunis, Muhammad VIII al-Amin, etter at Tunisia samme år hadde vunnet selvstendighet. Ordenen tildeles for både sivile og militære fortjenester og kan også tildeles utlendinger. Uavhengighetsordenen ble i 1959 reorganisert etter Tunisias overgang til republikk i 1957. Tunisias president er ordenens stormester. Uavhengighetsordenen er landets fornemste orden.


== Inndeling ==
Uavhengighetsordenen er inndelt i fem grader:

Storbånd
Storoffiser
Kommandør
Offiser
Ridder


== Insignier ==
Ordenstegnet for består av en titagget rød stjerne belagt på en stjerne av gull. Midtmedaljongen bar opprinnelig navnet til beyen, deretter innskriften «uavhengighet». I dag er midtmedaljongen i gull og har Tunisias riksvåpen som motiv. Medaljongen er omgitt av en strålekrans og en rød bord med innskriften «uavhengighet». Ordensstjernen er identisk med ordenstegnet, men er større. Ordenskjedet består av ledd bestående av medaljonger med Tunisias riksvåpen, sammenbundet av kornaks og olivenkvister. Det nedre leddet består av en halvmåne og stjerne, motivet i Tunisias flagg. Ordensbåndet er rødt og hvitt. 


== Tildeling ==
Uavhengighetsordenen tildeles etter innstilling fra et ordensråd bestående av presidenten, statsministeren, utenriksministeren, innenriksministeren og justisministeren. Det er satt begrensninger på tildelinger innen de fire øverste gradene. Antallet storbånd er satt til maksimalt 100, storoffiser til 200, kommandør 1000 og offiser 4000. Antallet riddere er ubegrenset. Tildeling til utlendinger kommer i omfattes ikke av begrensningene. Etter reorganiseringen av ordenen i 1959 kan storbånd bare innehas av presidenten og tildeles andre lands statsoverhoder.
Ordenstildeling kunngjøres tre ganger i året: 26. ramadan, 20. mars og 1. juni.


== Norske innehavere ==
Kong Olav var innehaver av Uavhengighetsordenen.


== Litteratur ==
(en) «Tunisia» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1666–1668.