jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Erteslekta

Erter (Pisum) er en gruppe planter som hører til erteblomstfamilien og blir nyttet som mat og dyrefor. Erter ble også dyrket for å forbedre jordsmonnet og som prydbusk.
Arten sukkerert/hageert (Pisum sativum) er en gammal kulturvekst og det er gjort historiske funn som viser at erter har vært dyrket i minst 10 000 år. I forbindelse med arkeologiske utgravninger i palasset til kong Priamos av Troja ble det funnet ei krukke med over 180 kg erter som hadde holdt seg fint i 3000 år. I Burma har man, ved hjelp av karbon-14 metoden, datert erter til en alder på 9770 år.
Gruppen deles opp i mellom 1-5 arter, avhengig av hvilket system man følger.
Petit pois (fransk: «små erter») er i matstellet, opprinnelig i det franske kjøkken, betegnelsen på visse varianter av alminnelige sukkererter som er blitt høstet før de har nådd full normal modning.


== Litteratur ==
Bojian Bao & Nicholas J. Turland: Pisum i Flora of China, Volume 10, 2010, 577: Online.
S. I. Ali: Papilionaceae i Flora of Pakistan: Online.
H. Schaefer, P. Hechenleitner, A. Santos-Guerra, M. Menezes de Sequeira, R. T. Pennington, G. Kenicer, M. A. Carine. 2012. Systematics, biogeography, and character evolution of the legume tribe Fabeae with special focus on the middle-Atlantic island lineages. BMC Evolutionary Biology 12: 250.
Walter H. Schuster, Joachim Alkämper, Richard Marquard & Adolf Stählin: Leguminosen zur Kornnutzung : Kornleguminosen der Welt, Justus-Liebig-Universität Gießen, 1998.: Erbse - Online 2000.


== Eksterne lenker ==
(en) Erteslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Erteslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Erteslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Erteslekta hos Dyntaxa 
(en) Erteslekta hos ITIS 
(en) Erteslekta hos NCBI 
(en) Erteslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Erteslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Pisum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pisum – detaljert informasjon på Wikispecies
Copadichromis

Copadichromis er en slekt ciklider som lever i Malawisjøen. 
Mange av artene er populære akvariefisk, da de er relativt fredelige i fangenskap.


== Arter ==

Copadichromis atripinnis
Copadichromis azureus
Copadichromis boadzulu
Copadichromis borleyi
Copadichromis chrysonotus
Copadichromis conophoros
Copadichromis cyaneus
Copadichromis cyclicos
Copadichromis eucinostomus
Copadichromis flavimanus
Copadichromis geertsi
Copadichromis ilesi
Copadichromis inornatus
Copadichromis jacksoni
Copadichromis likomae
Copadichromis mbenjii
Copadichromis mloto
Copadichromis nkatae
Copadichromis pleurostigma
Copadichromis pleurostigmoides
Copadichromis prostoma
Copadichromis quadrimaculatus
Copadichromis thinos
Copadichromis trewavasae
Copadichromis trimaculatus
Copadichromis verduyni
Copadichromis virginalis


== Eksterne lenker ==
(en) Copadichromis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Copadichromis i Encyclopedia of Life 
(en) Copadichromis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Copadichromis hos ITIS 
(en) Copadichromis hos NCBI 
(en) Kategori:Copadichromis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Copadichromis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Review of Copadichromis (Teleostei: Cichlidae) with the description of a new genus and six new species - pfeil-verlag.de
Fylkesvei 3304

Fylkesvei 3304 går mellom Dolhus bru og Aspheim i Skien kommune. Veien er 1,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 57 (Telemark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Skien
Riksvei 36 Dolhus bru
Fv3306Fylkesvei 3306 Aspheim


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3304
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
KUNSTEN Museum of Modern Art Aalborg

KUNSTEN Museum of Modern Art Aalborg ligger i et tidligere grustak i Aalborg og er tegnet av Elissa og Alvar Aalto og Jean-Jacques Baruël. Det ble oppført 1968–1972 med adresse til Skovbakken. Kunsten var samlokalisert med Aalborg Museum før det fikk eget bygg. Navnet var til å begynne med Aalborg Kunstmuseum og en periode Nordjyllands Kunstmuseer,  afd. Ålborg. 
Bygget er oppført i Carrara-marmor i likhet med Oslos nye operahus. Detaljene er i redwood, asketre, kobber og messing. Utformingen gir muligheter for nøytralt overlys i flere avdelinger som kan forfleres ved skillevegger, og bygget er omgitt av en liten skulpturpark, som fortsetter ned mot sentrum av byen.
Museet fokuserer primært på kunst fra ca. 1900 og til nåtiden. Museet er velforsynt med kunst av bl.a. CoBrA-gruppen, med mest vekt på Asger Jorn, og utveksler stadig bilder og utstillinger med andre europeiske kunstinstitusjoner.
Museumsbygningen med omgivelser ble fredet i 1995, men fikk i 2016 en stor utvidelse.
Lars Rostrup Bøyesen var museets første direktør frem til 1979. Han tillegges æren for å ha forvandlet tidligere Aalborg Kunstmuseum til dagens institusjon. 
Museets nåværende direktør er arkitekten Lasse Andersson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) KUNSTEN Museum of Modern Art Aalborg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Reitan stasjon

Reitan stasjon er en jernbanestasjon på Rørosbanen ved Reitan i Holtålen kommune i Trøndelag fylke. Stasjonen ble opprettet som en betjent stasjon for ekspedering av tog, reisende og gods i 1877 samtidig som åpningen av Rørosbanen. Selve ekspedisjonsbygningen ble oppført i sveitserstil etter tegninger av jernbanearkitekten Peter Andreas Blix.
I 1904 ble det opprettet en taubane fra Kjøli gruve ned til en silo på stasjonen for videretransport av kis. Gruvedriften opphørte i 1941 og taubanen ble demontert etter dette. Taubanen ble for øvrig bygget av Pohlig A.G. og var 14 770 meter lang med en høydeforskjell på 541 meter mellom hver ende. På slutten av 1950-tallet ble det montert en traverskran på stasjonsområdet til lossing av tyngre deler til kraftverksutbyggingen i Tydal, men denne ble demontert og fjernet i 2001I 1988 fikk Reitan status som et ubetjent tidligere ekspedisjonssted, men allerede i 1990 ble Reitan oppdatert til en holdeplass med lastespor, noe den også er per dags dato. Reitan stasjon ligger 541,1 moh og 432,30 km fra Oslo S. Fylkesvei 573 ender for øvrig ved stasjonen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 108–109. ISBN 82-90286-28-7. 
Thor Bjerke og Roar Stenersen (2002). Rørosbaneboka. s. 254–255. ISBN 82-90286-24-4. 
Aasmund Dahl, red. (1988). Bygningsregistrering: Rørosbanen, Trondheim distrikt. NSB Arkitektkontoret. s. 69–76. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Reitan stasjon
(no) Reitan stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Rørosbanen (Thm.)
Fylkesvei 3334

Fylkesvei 3334 går mellom Verpe og Bø i Midt-Telemark kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 155 (Telemark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Midt-TelemarkVreimsida 

Oterholtvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3334
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Canadas Grand Prix 2006

Canadas Grand Prix 2006 var et Formel 1-løp arrangert 23. juni – 25. juni 2006 på Circuit Gilles Villeneuve i Canada. Det var det niende løpet i Formel 1-sesongen 2006.


== Rapport ==
Bortsett fra ved ett tilfelle var ikke Fernando Alonso truet under dagens løp i Canada. Han vant foran Michael Schumacher som passerte Kimi Räikkönen på den siste runden før mål.
Juan Pablo Montoya og Nico Rosberg kolliderte på den første runden. Rosberg måtte kutte en sjikane for å holde Montoya bak seg, noe som førte til at colombianeren bestemt mente at Rosberg burde slippe ham forbi og kampen dem i mellom førte til at de krasjet og Rosberg var ute av løpet. Montoya måtte bryte en stund senere etter at han var borti en av kantene rundt banen.
Kimi Räikkönen fikk problemer med å få skiftet høyre bakhjul ved det første depotstoppet på grunn av en feil med clutchen, men de klarte imidlertid å få skiftet dekket til slutt. Problemene med clutchen førte også til at han kvelte bilen ved det andre stoppet, og tapte noen sekunder der også.
Sikkerhetsbilen var ute flere ganger, og spilte også en viktig rolle ettersom den bidro til å samle feltet rett før slutt. Dermed fikk Michael Schumacher en mulighet til å komme helt opp i ryggen på Räikkönen, der han klarte å utnytte en førerfeil fra finnen på den siste runden.
David Coulthard klarte å passere Jenson Button helt på slutten, og sikret dermed 8.-plassen for Red Bull.
Hjemmefavoritten Jacques Villeneuve så bra ut helt frem til 59. runde da han satte bilen sin i veggen. 


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===
Noter til tabellen:

David Coulthard byttet motor etter kvalifiseringen, og måtte dermed starte sist.


=== Løpet ===


== Eksterne lenker ==
(en) 2006 Canadian Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ilsvika

Ilsvika er et område relativt sentralt i Trondheim. Det er det nordvestligste området av Trondheim og grenser mot Ila, Skjæringen, Bymarka og  Trondheimsfjorden. Området domineres av nyere blokkbebyggelse fra etter år 2000, og en gammel trehusklynge i idylliske Ilsvikøra. Gjennom bydelen renner Ilabekken som nylig er gjenåpnet etter å ha blitt lagt i rør på 1960- og 1970-tallet.
Området betjenes av AtBs rute 28 Ilsvika–Pirbadet og rute 21 Trolla - Pirbadet.


== Eksterne lenker ==
(en) Ilsvika – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ilabekken

Ilabekken er et mindre vassdragsystem i Trondheim kommune på 10 km². Vassdraget starter i Bymarka, og går via de tre dammene Kobberdammen, Baklidammen og Theisendammen ned til Ilsvikøra. Den nederste delen av Ilabekken på om lag 700 meter har siden omkring 1910 vært lagt i rør og lukket fra omgivelsene, og denne ble utvidet senere på 1960-tallet. Konsekvensene med dette har vært at vannkvaliteten har blitt dårligere med årene på grunn av tilførsler av urenset kloakk, samt at bestanden av sjøørret har blitt borte som følge av lukkingen.
Planleggingen om en gjenåpning av Ilabekken ble gjennomført på slutten av 1990-tallet i forbindelse med planleggingen av Nordre avlastningsvei for Trondheim kommune. Arbeidet med åpningen av bekken startet i 2005 og ble avsluttet våren 2008, med tiltak som restaurering av rekreasjonsområder og stisystemer, kloakksanering og biotoptilpassninger i Iladalen park. Det endelige resultatet førte også til at Trondheim kommune ble tildelt Statens bymiljøpris i 2010. Prosjektet var også en av tolv kandidater til Statens byggeskikkpris i mai 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gjenåpning av Ilabekken i Trondheim – Direktoratet for naturforvaltning
Sciaenochromis

Sciaenochromis er en gruppe ciklider. Det er ferskvannsfisk som er endemiske til Malawisjøen.
Alle artene er fiskeetere.
Det er bare hannene som har den kraftige blå fargen; hunnene er grå.
De er populære akvariefisk. 


== Akvaristikk ==
Som alle ciklider fra Malawisjøen trives disse fiskene best i hardt, alkalisk vann.
Minste anbefalt akvariestørrelse er 200-300 liter avhengig av art.


== Eksterne lenker ==
(en) Sciaenochromis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sciaenochromis i Encyclopedia of Life 
(en) Sciaenochromis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sciaenochromis hos ITIS 
(en) Sciaenochromis hos NCBI 
(en) Kategori:Sciaenochromis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sciaenochromis – detaljert informasjon på Wikispecies
Seal Point fyr

Seal Point fyr (afrikaans: Seal Pointvuurtoring, engelsk: Seal Point Lighthouse) er et fyr ved Kapp St. Francis omtrent 30 km fra Humansdorp og 100 km fra Port Elizabeth.
Tårnet på 27,75 meter er blant de høyeste murbygningene i Sør-Afrika. Byggverket ble påbegynt av Joseph Flack, en sivilingeniør og arkitekt som også var involvert i bygginga av Robbeneilandfyret (Robbeneilandvuurtoring). Etter hans død i november 1876 ble byggverket fullført av W.B. Hays. Fyret ble tatt i bruk 4. juli 1878.
Aulonocara

Aulonocara er en slekt av ciklider.
Alle artene er munnrugende ferskvannsfisk som er endemiske til Malawisjøen.
De blir mellom 8 og 18 cm lange.


== Arter ==
Aulonocara aquilonium
Aulonocara auditor
Aulonocara baenschi
Aulonocara brevinidus
Aulonocara brevirostre
Aulonocara ethelwynnae
Aulonocara gertrudae
Aulonocara guentheri
Aulonocara hansbaenschi
Aulonocara hueseri
Aulonocara jacobfreibergi
Aulonocara koningsi
Aulonocara korneliae
Aulonocara macrochir
Aulonocara maylandi
Aulonocara maylandi
Aulonocara nyassae
Aulonocara rostratum
Aulonocara saulosi
Aulonocara steveni
Aulonocara stonemani
Aulonocara stuartgranti
Aulonocara trematocephalum


== Eksterne lenker ==
(en) Aulonocara – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Aulonocara i Encyclopedia of Life 
(en) Aulonocara i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aulonocara hos ITIS 
(en) Aulonocara hos NCBI 
(en) Kategori:Aulonocara – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aulonocara – detaljert informasjon på Wikispecies
Sigøynerfestivalen

Sigøynerfestivalen (fullt navn: Den norske sigøynerfestivalen – Iagori) er en festival for sigøynerkultur som arrangeres av norske sigøynere.
Den har blitt arrangert i Oslo siden 1999. Initiativtager var sigøynerartisten Raya Bielenberg og hennes familie.
Blant festivalens målsetninger er å presentere de fremste utøverne innen sigøynermusikk, og å formidle sigøynernes musikk og kultur.
Robben Island fyr

Robbeneilandfyr (afrikaans: Robbeneilandvuurtoring) er et fyr ved Robben Island i Table Bay like ved Cape Town. Tårnet ble fullført i januar 1865 og ligger på den høyeste delen av Robben Island, Mintoheuwel. Det er det eneste fyret i Sør-Afrika som blinker istedenfor å rotere. Tårnet er 18 meter høyt og ble elektrifisert i 1938. Lyset fra tårnet kan sees 25 kilometer avgårde.


== Referanser ==
Sigøynermusikk

Sigøynermusikk er en musikkform som oppstod blant folkegruppen sigøynere, et omvandrende folk i Europa.
Sigøynermusikken har også påvirket musikkformer utenfor folkegruppen, bl.a. den spanske musikkformen flamenco.


== Se også ==
Sigøynerfestivalen
Tsjulym (Novosibirsk oblast)

Tsjulym (russisk: Чулым) er ei elv i det endorheiske nedslagsfeltet til innsjøen Tsjany i den sørøstlige delen av det vestsibirske lavland i Russland. Elva er 392 km lang, med et nedslagsfelt på 17 900 km². 
Tsjulym dannes av flere tilløpselver i sumpene Tojskoje Zajmisjtsje (russisk: Тойское Займище) og Trosjinskoje Zaimisjtsje (russisk: Трошинское Займище) nord for Barabasteppene, rundt 100 km nordvest for Novosibirsk og 150 moh. Elva krysser Barabasteppene i sørvestlig retning, og løper gjennom innsjøene Sargul (russisk: Саргуль, 34,6 km²) og Urjum (russisk: Урюм, 84,1 km²) og munner til slutt på 106 moh ut i innsjøen Malyje Tsjany (russisk: Малые Чаны – oversatt: Lille Tsjany), som igjen er knyttet til Tsjany-sjøen gjennom et kort sund.
I det nederste løpet er elva rundt 30 m bred, og ca. 5 m dyp. De viktigste sideelvene er Suma (fra venstre), og Kargat (fra høyre).
I elvas øvre løp ligger byen Tsjulym, som har sitt navn fra elva. Her krysses elva av den transsibirske jernbanen og hovedveien M51.
Tsjulym er frosset over fra november til april/mai.
Charles Tate Regan

Charles Tate Regan (født 1. februar 1878 i Sherborne, død 12. januar 1943) var en britisk iktyolog. Han studerte ved University of Cambridge og ble i 1901 ansatt ved Natural History Museum. Mellom 1927 og 1938 var han direktør for museet.
Han gjorde et stort arbeide innen systematikk hos fisk, og beskrev mange arter. Selv har han fått over 20 arter oppkalt etter seg.


== Referanser ==
Hondeklip Bay fyr

Hondeklip Bay fyr (afrikaans: Hondeklipbaaivuurtoring, engelsk: Hondeklip Bay Light) er et fyr ved Atlanterhavet ved den nordlige kanten av bukta Hondeklip Bay, en ferieby for boere, spesielt fiskere og dykkere, som ligger 104 kilometer fra Springbok.
Dagens tårn ble reist i 1956 og består av et metalltårn med et stort hvitt og rødt stripete diamantformet dagmerke.
Imarex

Imarex (International Maritime Exchange) er en Oslo-basert børs for omsetning og clearing av standardiserte derivater innen shipping. Den ble dannet i 2001 med fokus på fraktfutures for tankmarkedet, og utvidet aktiviteten til tilsvarende kontrakter for tørrbulkmarkedet i 2002. Alle futureskontraktene blir klarert av clearinghuset NOS. Imarex og NOS fusjonerte i 2006 og eies nå av IMAREX ASA (tidligere Imarex NOS).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Groenriviermond fyr

Groenriviermondfyr (afrikaans: Groenriviermondvuurtoring) er et fyr mot Atlanterhavet ved Groenriviermond, munningen til Groenelva, omtrent 30 kilometer nordvest for Strandfontein.
Groenriviermondfyr ble bygget i 1988 og er det siste tårnet som har blitt bygget i Sør-Afrika. Det 17 meter høye betongtårnet er malt gult med en horisontal svart stripe. Tårnets lys stammer fra det midlertidige tårnet ved Kapp Agulhas som tjenestegjorde fra 1968 til 1988.


== Referanser ==
Jernoksider

Jernoksider er kjemiske forbindelser som består av oksygen og jern. Til sammen danner jern seksten oksider, hydroksider og oksihydroksider.


== Oksider ==
FeO, jern(II)oksid, (wüstitt)
Fe3O4, jern(II,III)oksid, (magnetitt)
Fe2O3, jern(III)oksid, (Hematitt, maghemitt)
α-Fe2O3, hematitt
β-Fe2O3
γ-Fe2O3, maghemitt
ε-Fe2O3


== Hydroksider ==
jern(II)hydroksid (Fe(OH)2)
jern(III)hydroksid (Fe(OH)3), (bernalitt)


== Oksi-Hydroksider ==
goethitt (α-FeOOH),
akaganéitt (β-FeOOH),
lepidocrocitt (γ-FeOOH),
feroxyhyte (δ-FeOOH),
ferrihydritt (Fe5HO8·4H2O approx.)
FeOOH under høyt trykk
schwertmannitt


== Bruk ==
De viktigste malmene som brukes til fremstilling av jern er oksider. Jernoksid brukes også til fremstilling av pigmenter.


== Kilder ==
(no) Jernoksider i Store norske leksikon
Loch Tay

Loch Tay (skotsk-gælisk Loch Tatha) er innsjø i det skotske høylandet i distriktet Perthshire.
Det er en lang og smal innsjø (loch) som rundt 23 km lang og er på sitt meste 2,5 km bred og følger linjene i dalen fra sørvest til nordøst. Innsjøen er den sjette største innsjø i Skottland i areal. Den er over 150 meter dyp på det dypeste. 
Fjellet Ben Lawers på dens nordlige kant på 1214 meter er det tiende største fjellet på De britiske øyer og den høyeste toppen i en gruppe av syv munroer.
Killin er forstavnen på innsjøen og ved Kenmore flyter den ut i elven Tay som er hovedbosetningen ved innsjøen i våre dager. Den minste bosetningen er ved Acharn, Ardeonaig og Ardtalnaig som er lokalisert på sørsiden av innsjøen mens Fearnan og Lawers er på nordsiden. Innsjøen får vann fra elvene Dochart og Lochay i forstavnen foruten flere mindre elver.
I oldtiden og jernaldertiden levde mennesker på hus bygd opp som kunstige øyer kalt crannóg. Disse var lette å forsvare, men kan like gjerne være grunnet fiske. Mer enn 20 slik trehus har blitt identifisert ved innsjøen. Et eksempel har nå blitt rekonstruert på sørsiden av Loch Tay ved et eget senter, Scottish Crannog Centre.
Loch Tay er et populært sted for å fiske laks.
Innsjøen og flere av dens omgivelser nevnes i den tradisjonelle skotske sangen Loch Tay Boat Song, skotsk-gælisk Iorram Loch Tatha.
Loch Tay-jernbanestasjon lå ved jernbanen Killin Railway, men er i dag stengt.


== Billedgalleri ==

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Loch Tay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Loch Tay – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
The Scottish Crannog Centre
En del fakta om Loch Tay og innsjøens historie
Annelise Coberger

Annelise Coberger (født 16. september 1971 i Christchurch) er en tidligere newzealandsk alpinist.
Hun oppnådde sin største triumf under OL 1992 i Albertville, der hun tok en overraskende sølvmedalje i slalåm, bare slått av østerrikske Petra Kronberger. Hun er dermed den første sportsutøveren fra New Zealand som har tatt medalje i olympiske vinterleker.
Coberger debuterte i verdenscupen i sesongen 1991/92. I de fire slalåmrennene før OL oppnådde hun gode resultater og kjempet seg inn i verdenstoppen. I Hinterstoder vant hun sin første og eneste verdenscupseier 14. januar 1992. I rennene i Schruns, Maribor og Grindelwald oppnådde hun to tredjeplasser og en fjerdeplass.
I den påfølgende sesongen oppnådde hun ytterligere fem pallplasseringer. Deretter dalte formkurven, og hun oppnådde ikke flere pallplasseringer. Hun kjørte sitt siste verdenscuprenn i mars 1995 i Bormio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Annelise Coberger – Olympics.com 
(en) Annelise Coberger – Olympic.org 
(en) Annelise Coberger – Olympedia 
(en) Annelise Coberger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Annelise Coberger – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Annelise Coberger – New Zealands olympiske komité 
(en) Annelise Coberger – New Zealand Sports Hall of Fame 
(en) Annelise Coberger – FIS (alpint) 
(en) Annelise Coberger – ski-db.com
Chris Barnard

Chris Barnard (født 15. juli 1939 Mataffin ved Nelspruit, død 28. desember 2015 i Pretoria) var en sørafrikansk forfatter og dikter. Han giftet seg i 1978 med filmregissøren Katinka Heyns.
Hans første bok, Bekende Onrus, ble publisert gjennom Schaik i 1961. Han vant derved den første CNA-prisen for litteratur. Han skrev også andre kortromaner, ungdomsbøker og dramaer. Danda en Danda op Oudeur er en av ungdomsbøkene til forfatteren.


== Referanser ==
Yttermalung

Yttermalung er et småsted i Malung-Sälen kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2005 var Yttermalung regnet som et tettsted, og hadde da 216 innbyggere, men i 2010 var innbyggertallet sunket under 200, som er grensen for å regnes som tettsted i Sverige.


== Referanser ==
Alberton

Alberton er en by i Øst-Rand (øst for Johannesburg) i Gauteng, Sør-Afrika.Alberton er der en del av Ekurhuleni bykommune. Byen ligger langs Natal Spruit og like ved store byer som Johannesburg (15 km) og Pretoria (60 km). Veddeløpsbanen i Alberton er vel kjent, spesielt for nattveddeløpene som finner sted her. Byen har store industrielle tilbud og er en del av Alrode-Wadeville-korridoren.


== Historie ==
Bare 13 år gammel kjøpte Johannes Petrus Meyer 11 hektar av sin fars gård Elandsfontein. Han bygde et hus ved siden av Albertonbekken eller Natal Spruit, ikke langt fra dagens bysentrum. Etter at hans kone døde i 1870 ved fødselen til deres fjerde datter, bestemte han seg for å starte en landhandel og bygde et herskapshus i 1890. Huset kom på mirakuløst vis uskadd fra boerkrigen i 1899 – 1902 og kan den dag i dag ses fra motorveien N12.
Jans bror, Johan Georg ("Org") Meyer, overtok gården etter Jans død. General Hennie Alberts, en veteran fra krigen, kjøpte en del av gården Elandsfontein fra Org og han ga stedet navnet Alberton.


== Galleri ==
Transtrand

Transtrand er et tettsted i Malung-Sälen kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 386 innbyggere.


== Referanser ==
Lima (Dalarna)

Lima er et tettsted i Malung-Sälen kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 398 innbyggere.I 2015 regnet Statistiska centralbyrån den sørlige delen av Lima som et småsted.


== Referanser ==
Limedsforsen

Limedsforsen er et tettsted i Malung-Sälen kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 441 innbyggere.


== Referanser ==
Programingeniør

Programingeniør er en tittel for yrkesutøvere som er spesialutdannet for arbeid med lyd og film. I fjernsyns- og radioselskaper har programingeniører ansvaret for betjeningen av teknisk utstyr. De blir ofte kalt «teknikere». Utviklingen har ført til at enklere teknikk kan betjenes av journalister selv, og programingeniører benyttes idag særlig ved mer kompliserte sendinger.
Malungsfors

Malungsfors er et tettsted i Malung-Sälen kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 560 innbyggere.


== Referanser ==