jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Det vil helst gå godt

Det vil helst gå godt er en selvbiografisk bok skrevet av motstandsmannen Max Manus. I boken forteller han om sin frivillige innsats under vinterkrigen, motstandskampen i Norge, utdannelsen som sabotør i Storbritannia, og livet som ettersøkt av Gestapo. Boken følger Max frem til 1943–44, og fortsettelsen er i boka Det blir alvor. Boka kom ut første gang i 1945 på Steenstrup forlag. Boka har kommet ut i mange utgaver og opplag siden den ble utgitt første gang. Den ble oversatt til dansk allerede i 1946 og kom på svensk i 1957.
Den norske manusforfatteren Thomas Nordseth-Tillers film om Max Manus var basert på Det vil helst gå godt og Det blir alvor.


== Eksterne lenker ==
Det vil helst gå godt, Steensballe, 1945. Tilgang for norske IP-adresser
Renato Barbieri

Renato Barbieri (født 15. januar 1903, død 11. november 1980) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Barbieri vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var styrmann på den italienske åtteren som kom på andreplass bak USA. Mannskapet på den italienske båten var; Vittorio Cioni, Mario Balleri, Renato Bracci, Dino Barsotti, Roberto Vestrini, Guglielmo Del Bimbo, Enrico Garzelli, Renato Barbieri og Cesare Milani som var styrmann.  


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Sølv i roing, åtter  ITA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Renato Barbieri – Olympics.com 
(en) Renato Barbieri – Olympic.org 
(en) Renato Barbieri – Olympedia 
(en) Renato Barbieri – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Renato Barbieri – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Renato Barbieri – Italias olympiske komité 
(en) Renato Barbieri – FISA
Slaget ved det nedre sioux-agenturet

Slaget ved det nedre siouxagenturet var åpningsslaget i siouxopprøret i august 1862. Etter den innledende konflikten ved Acton den 17. august, hvor fem hvite nybyggere ble drept, var spenningen svært høy hos indianerne i området. Siouxene fryktet at mordene ville bringe represalier fra den amerikanske hær. Høvdingene Shakopee og Red Middle Voice samlet sammen til et rådsmøte der hvor Lille Kråke bodde for å diskutere situasjonen. Lille Kråke hadde svært liten lyst til å gå til krig, men etter lengre diskusjoner ble han med på å lede indianerne i en krig som skulle drive de hvite vekk fra området.
På morgenen den 18. august ankom og omringet en stor gruppe med krigsklare indianere bygningene ved det nedre sioux-agenturet, ett tettsted befolket av indianeragenten og flere av myndighetenes utsendinger. Siouxene gav signal og de utførte et overraskelsesangrep. Indianeragenten Andrew Myrick klarte å rømme fra stasjonens lagerbygning gjennom et vindu i andre etasje, men ble drept før han nådde dekning. Liket hans ble ifølge vitner senere funnet med munnen full av gress i hevn for hans merknad om at indianerne kunne spise gress om de var sultne. Tilsammen ble 20 mennesker drept, ti tilfangetatt og 47 klarte å stikke av. Når flyktingene nådde Fort Ridgely, ble en unnsetningsstyrke på 40 mann sendt ut, men de skulle bli slått i slaget ved Redwood Ferry.
Heinz Hax

Heinz Hax (født 24. januar 1900 i Berlin, død 1. september 1969) var en tysk sportsskytter som deltok i flere olympiske leker, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Hax kom på femteplass i moderne femkamp under sommer-OL 1928 i Amsterdam.
Hak vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i 25 m silhuettpistol bak italienske Renzo Morigi. Det var 18 skyttere fra åtte nasjoner som deltok i konkurransen som ble avholdt 12. august 1932.
Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, vant han sin andre olympiske sølvmedalje i skyting 25 m silhuettpistol.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles –  Sølv i skyting, 25 meter silhuettpistol  Tyskland
1936  Berlin –  Sølv i skyting, 25 meter silhuettpistol  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Heinz Hax – Olympedia 
(en) Heinz Hax – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Heinz Hax – databaseOlympics.com (arkivert)
Fangarmer

Fangarmer (orig: La piovra) er en italiensk kriminalserie som gikk på RAI fra 1984 til 2001. Serien er en blanding av krim og drama og handler om en italienske politietterforsker og hans kamp mot den italienske mafiaen.  
Hovedpersonene har blitt skiftet ut etterhvert, men kampen har alltid stått mot mafiaen. Den første serien ble meget populær i Italia og så mye som 67% av de italienske TV-seerne så den da den gikk på RAI i 1984.De to første sesongene ble vist på NRK i 1984 og 1989. Senere sesonger ble vist på TV1000 i Norge.


== Handling ==
Serien handler om den standhaftige italienske politietterforskeren Corrado Cattani som blir sendt til Sicilia i forbindelse med etterforskningen av en mafia-sak. Her blir han etterhvert dypt involvert i etterforskningen av mafiaen og begynner å operere både på det offisielle og det private plan. Ting kompliseres og han blir usikker på hvem av sine overordnede og underordnede han han stole på. Snart blir hans egen familie også dradd inn i det hele.


== I rollene ==
Michele Placido ... Corrado Cattani
Patricia Millardet ... Silvia Conti
Remo Girone ... Tano Cariddi
Raoul Bova ... Gianni Breda
Vittorio Mezzogiorno ... Davide Licata
Florinda Bolkan ... Countess Olga Camastra
Nicole Jamet ...  Else Cattani
Cariddi Nardulli ...  Paola Cattani


== Sesongoversikt ==
I sesong 5-7 er det to etterfølgere som fører kampen videre. Sesong 8 og 9 består av tilbakeblikk på Carrado Cattanis barne- og ungdomstid i 1950-årenes Italia.


== Trivia ==
I 1994 tok Silvio Berlusconi, som var statsminister på den tiden, til orde for at det ikke burde lages flere episoder av serien fordi han mente den skadet Italias omdømme i utlandet. Den italienske filmregissøren Franco Zeffirelli mente det samme.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fangarmer på Internet Movie Database 
Åpningsvignett for serie nr. 3 (YouTube)
Boedromia

Boedromia (gresk Βοηδρόμια) var en antikk gresk festival som ble holdt i Athen den 7. boedromion (sommer) til ære for Apollon Boedromios («Apollon som-hjelper-den-nød»).
Festivalen hadde en militær bibetydning, og guden ble takket for hans støtte når athenerne var i krig. Den kunne også feire en bestemt mellomkomst ved festivalens begynnelse. Denne hendelsen, i henhold til antikkens forfattere, kunne være den hjelp som ble gitt til Thesevs i hans krig mot amasonene, eller den støtte som ble gitt kong Erechteus i løpet av hans kamp mot Eumolpos. I løpet av denne hendelsen ble det også ofret til Artemis Agrotera («Artemis jegerinnen»).


== Litteratur ==
Smith, William (1870): Dictionary of Greek and Roman Antiquities Arkivert 18. desember 2005 hos Wayback Machine., side 204
Domenico Matteucci

Domenico Matteucci (født 1. mars 1895, død 19. juli 1976) var en italiensk sportsskytter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Matteucci vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i 25 m silhuettpistol bak italienske Renzo Morigi og Heinz Hax fra Tyskland. Det var 18 skyttere fra åtte nasjoner som deltok i konkurransen som ble avholdt 12. august 1932.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles –  Bronse i skyting, 25 meter silhuettpistol


== Eksterne lenker ==
(en) Domenico Matteucci – Olympedia 
(en) Domenico Matteucci – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Domenico Matteucci – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Domenico Matteucci – Italias olympiske komité
Bertil Rönnmark

Bertil Vilhelm Rönnmark (født 24. desember 1905, død 1. april 1967) var en svensk sportsskytter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Rönnmark ble olympisk mester i skyting under OL 1932 i Los Angeles. Han vant 50 meter rifle liggende foran Gustavo Huet fra Mexico, begge med 294 poeng. Det var 26 skyttere fra ni nasjoner som deltok i konkurransen som ble avholdt 13. august 1932.
Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, kom han på åttendeplass i 50 meter rifle, liggende.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles –  Gull i skyting, 50 meter rifle, liggende


== Eksterne lenker ==
(en) Bertil Rönnmark – Olympedia 
(en) Bertil Rönnmark – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bertil Rönnmark – databaseOlympics.com (arkivert) 
(sv) Bertil Rönnmark – Sveriges olympiske komité 
(en) Bertil Rönnmark – ISSF
Sonja Erlenkamp

Sonja Erlenkamp (født 30. juni 1972) har vært Norges første og eneste professor i tegnspråk. Hun ble tilsatt ved Høgskolen i Sør-Trøndelag  i februar 2007 og sa opp stillingen sin med virkning 1. august 2012. Sonja Erlenkamp ble født i Trier (Tyskland) og er tysk statsborger. 2007- august 2012 jobbet hun med tegnspråktolkeutdanningen Høgskolen i Sør-Trøndelag. Fra og med 1. august 2012 jobber hun med prosjektet "Bruk av gester og kroppsspråk i Afasirehabilitering" på Sunnaas Sykehus, Oslo. Siden 1. mai 2013 jobber hun også som innovasjonsrådgiver på Sunnaas sykehus. I tillegg holder hun på med å lage en barnebok sammen med en fotograf og en illustratør og lager fantasidukker og modelleringer til boksprosjekter og film.
Erlenkamp studerte allmenn og sammenlignende språkvitenskap, fonologi og psykologi ved Christian-Albrechts-Universität i Kiel hvor hun også i 1999 avla sin doktorgrad med tema "Syntaktische Kategorien und lexikalische Klassen. Typologische Aspekte der Deutschen Gebärdensprache".
Erlenkamp har vært i Norge siden 1998 og har forsket på både tysk tegnspråk (Deutsche Gebaerdensprache) og norsk tegnspråk og norske gester.
Hun har blant annet forsket på og jobbet med følgende emner:

Ordstilling i norsk tegnspråk (en norsk artikkel om resultatene finnes i Norsk Lingvistisk Tidsskrift 2011: http://web.novus.no/NLT/NLT_2011-1.pdf)
hva såkalte "klassifikatoriske" verb eller "profomer" har til felles med gester (en engelsk artikkel om dette finner du her: http://cognitextes.revues.org/250)
utvikling av en språkmodell for norsk tegnspråk ((en norsk artikkel om modellen finnes i Norsk Lingvistisk Tidsskrift 2011: http://web.novus.no/NLT/NLT_2011-1.pdfErlenkamp var grunnlegger og første leder av FONTS - Forening for norsk tegnspråk juni 2006 - februar 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Sonja Erlenkamp i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Sonja Erlenkamp i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Amfiktyoni

Amfiktyoni (gresk: ἀμφικτυονία, amphi «rundtom» og ktizo «bebo», «befolke») var en form for religiøst-politisk stammeforbund, «et forbund av naboer», i den arkaisk tidsperioden i gresk historie. Det ble samlet vanligvis rundt en helligdom for å utøve en felles religiøs kult. Mest kjent er amfiktyonin i Delfi og festivalen Delia på øya Delos i Egeerhavet.
Forbundet ble opprettet i den uklare fortiden, i tiden før opprettelsen av de greske polis. Seks doriske byer langs kysten av sørvestlige Anatolia var i et forbund, og tolv joniske byer i nord, et dodekapolis som utgjorde det joniske forbundet som oppsto i kjølvannet av et uklart minne om en krig i Melia på midten av 600-tallet f.Kr., noe som allerede var i en betydelig oldtid da de første skriftlige nedtegnelser oppsto.
Thukydid gjorde et tilbakeblikk på den lelantinske krigen som ble utkjempet i Euboea en gang mellom slutten av 700- og første halvdel av 600-tallet f.Kr.: «Krigen mellom Khalkis og Eretria var en hvor de fleste byer som tilhørte resten av Hellas var delt inn i allianser med den ene siden eller den andre.» Moderne historikere har undret seg over den bredere meningen av «allianse» eller «forbund» i slike gamle tider. «Men forholdsvis storstilte sammenslutninger fører raskere til kontakter, til vennskap og fiendskap ved en distanse, enn mindre med bylike enheter,» har George Forrest merket seg,  og kommenterer at Frygia og Assyria var i krig med hverandre i tiden rundt 720-710 f.Kr., hvilket kan ha økt spenningen blant grekerne.


== Referanser ==
Gustavo Huet

Gustavo Huet Bobadilla (født 22. november 1912 i Mexico by, død 20. november 1951) var en meksikansk sportsskytter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Huet vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass på 50 meter rifle liggende bak Bertil Rönnmark fra Sverige, begge med 294 poeng. Det var 26 skyttere fra ni nasjoner som deltok i konkurransen som ble avholdt 13. august.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles –  Sølv i skyting, 50 meter rifle, liggende


== Eksterne lenker ==
(en) Gustavo Huet – Olympedia 
(en) Gustavo Huet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Josephine McKim

Josephine Eveline McKim (født 4. januar 1910 i Oil City i Pennsylvania, død 10. desember 1992 i Woodstock i New York) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.
McKim ble olympisk mester i svømming under OL 1932 i Los Angeles. Hun var med på det amerikanske stafett-laget som vant 4 x 100 meter fri foran Nederland. De andre på laget var Helen Johns, Eleanor Saville og Helene Madison. McKim kom på fjerdeplass på 100 meter fri.
Fire år tidligere, under OL 1928 i Amsterdam, kom hun på tredjeplass på 400 meter fri. Hun deltok også på det amerikanske stafett-laget på 4 x 100 meter fri men hun deltok ikke i finalen som USA vant.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Gull i svømming, 4 x 100 meter fri kvinner  USA
1928  Amsterdam -  Bronse i svømming, 400 meter fri kvinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josephine McKim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Josephine McKim på Internet Movie Database 
(sv) Josephine McKim i Svensk Filmdatabas 
(en) Josephine McKim på AllMovie 
(en) Josephine McKim hos The Movie Database 
(en) Josephine McKim – Olympics.com 
(en) Josephine McKim – Olympic.org 
(en) Josephine McKim – Olympedia 
(en) Josephine McKim – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Josephine McKim – FINA 
(en) Josephine McKim – Swimming Hall of Fame
Helen Johns

Helen Eileen Johns gift Carroll (født 25. september 1914 i East Boston, død 23. juli 2014 i Sumter) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Johns ble olympisk mester i svømming i OL 1932 i Los Angeles. Hun var med på det amerikanske stafett-laget som vant 4 x 100 meter fri foran Nederland. De andre på laget var Josephine McKim, Eleanor Saville og Helene Madison.
Johns døde den 23. juli 2014 i en alder av 99 år.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Gull i svømming, 4 x 100 meter fri kvinner  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helen Johns – Olympedia 
(en) Helen Johns – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Václav Vorlíček

Václav Vorlíček (født 3. juni 1930 i Praha, død 5. februar 2019 i Praha) var en tsjekkisk filmregissør.
Han har en stor del av æren for den suksessrike utviklingen tsjekkislovakisk filmindustri har hatt innen genrene eventyrfilmer og komedier. Etter endt utdannelse ved filmfakultetet ved Akademiet for utøvende kunst i Praha, arbeidet han ved filmstudioet Barrandov som regissør og dreiebokforfatter. Han var blant annet filmskaperen bak juleklassikeren Tre nøtter til Askepott fra 1973, som også er godt kjent for det norske publikum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Václav Vorlíček på Internet Movie Database 
(sv) Václav Vorlíček i Svensk Filmdatabas 
(da) Václav Vorlíček på Filmdatabasen 
(fr) Václav Vorlíček på Allociné 
(en) Václav Vorlíček på AllMovie 
(en) Václav Vorlíček hos The Movie Database
The Eye (King Diamond-album)

The Eye er det femte studioalbumet til det danske heavy metal-bandet King Diamond.
Albumet er et konseptalbum og ble utgitt av Roadrunner Records i 1990. I motsetning til tidligere konseptalbum fra King Diamond er denne basert på en sann historie, og er historisk korrekt unntatt delen om Eye-kjedet, som er oppdiktet. Handlingen er basert på hendelser som utspilte seg under den franske inkvisisjonen 1450–1670. Følgene personer i handlingen har levd og er fra den perioden:

Nicholas de la Reymie: Hovedetterforsker i «the Christian Burning Court» (Chambre Ardante), i Paris, Frankrike.
Jeanne Dibasson: Påstått heks
Madeleine Bavent: 18 år gammel nonne som gikk i klosteret i Louviers i 1625, etter å ha blitt forført av en prest. Døde i 1647 i fengsel.
Father Pierre David: Chaplain i klosteret Louviers frem til sin død i 1628
Father Mathurin Picard: Chaplain i klosteret Louviers fra 1628 til hans død i 1642. Han voldtok bl.a  Madeleine Bavent.Handlingen begynner med at en person finner halskjedet som blir kalt «The Eye». Den som bærer kjedet kan se ting som kjedet har sett i fortiden. Hun ser heksen Jeanne Dibasson bli torturert og brent, samt seksuelt misbruk, voldtekt, og fengslingen av Madeleine Bavent.


== Sporliste ==
Alle tekster av King Diamond.  

«Eye of the Witch» – 3:47 (Diamond)
«The Trial (Chambre Ardente)» – 5:13 (Diamond)
«Burn» – 3:42 (Diamond)
«Two Little Girls» – 2:41 (Diamond)
«Into the Convent» – 4:47 (LaRocque – Shaw)
«Father Picard» – 3:19 (Blakk)
«Behind these Walls» – 3:45 (Diamond)
«The Meetings» – 4:31 (LaRocque)
«Insanity» – 3:00 (LaRocque)
«1642 Imprisonment» – 3:31 (LaRocque)
«The Curse» – 5:42 (Diamond)


== Personell ==
King Diamond – Vokal, keyboard
Andy LaRocque – Gitar
Pete Blakk – Gitar
Hal Patino – Bassgitar
Snowy Shaw – Slagverk
Roberto Falcao – Keyboard


== Eksterne lenker ==
(en) The Eye på Discogs 
(en) The Eye på MusicBrainz 
(en) The Eye på AllMusic '
Massacre Records

Massacre Records er et uavhengig plateselskap basert i Abstatt, Tyskland. 
Selskapet spesialiserer seg på heavy metal musikk.


== Artister ==
Andromeda
Anvil
Atargatis
Atrocity
Avian
Axenstar
Axxis
Balance of Power
Beyond Twilight
Bleed the Sky
Bronx Casket Co.
Cage
Catamenia
Chain Collector
Chastain
Cornerstone
Crematory
Cryptic Wintermoon
Darkane
Darkseed
Das Ich
Dawnrider
Decadence
Disbelief
Distant Thunder
Dreamscape
Edenbridge
Eisregen
Evereve
Exciter
Falchion
Fates Warning
Firewind
Forté
Graveworm
Halo of Shadows
Heavenwood
Hellion
Highland Glory
Human Fortress
Illdisposed
Ivanhoe
Jack Frost
King Diamond
Lääz Rockit
Lanfear
Leatherwolf
Legion of the Damned
Lion's Share
Liv Kristine
Majestic
Metal Force
Manticora
Messiah
Metalium
Moonlight Agony
Mortal Love
My Darkest Hate
Mystic Circle
Mystic Prophecy
Narnia
Node
One Man Army and the Undead Quartet Join 2008
Paragon
Pink Cream 69
Powergod
Pretty Maids
Raven
Razorback
Rebellion
Requiem
Rob Rock
Runic
Sacred Steel
Sandalinas
Saviour Machine
Scanner
Seven Witches
Seventh Avenue
Silent Force
Skyclad
Solitude Aeturnus
Soul Cages
Spudmonsters
Steel Attack
Steel Prophet
Stormwind
Supreme Majesty
The Awakening (band)
The Duskfall
Theatre of Tragedy
Threnody
Thunderbolt
Timeless Miracle
Totenmond
Transilvanian Beat Club
Unrest
Virgin Black
Whiplash
Winterborn
Winterdome
Wolf


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
The Spider’s Lullabye

The Spider's Lullabye er det  sjette studioalbumet til det danske heavy metal-bandet King Diamond.
Albumet ble utgitt i 1995 og var det første King Diamond album som ble utgitt på plateselskapet Metal Blade Records. Det er det andre albumet fra King Diamond som ikke er et konseptalbum, kun halvparten av sporene har et sammenhengende tema.


== Sporliste ==
Alle tekster av King Diamond.  

«From the Other Side» – 3:47 (Diamond)
«Killer» – 4:14 (LaRocque)
«The Poltergeist» – 4:27 (Diamond)
«Dreams» – 4:37 (Diamond)
«Moonlight» – 4:30 (Diamond)
«Six Feet Under» – 4:02 (LaRocque)
«The Spider's Lullabye» – 3:40 (Diamond)
«Eastmann's Cure» – 4:30 (Diamond)
«Room 17» – 8:17 (Diamond)
«To the Morgue» – 5:00 (LaRocque)


== Personell ==
King Diamond – Vokal, keyboard
Andy LaRocque – Gitar, keyboard
Herb Simonsen – Gitar
Chris Estes – Bassgitar
Darrin Anthony – Slagverk


== Eksterne lenker ==
(en) The Spider's Lullabye på Discogs 
(en) The Spider's Lullabye på MusicBrainz 
(en) The Spider's Lullabye på Spotify 
(en) The Spider's Lullabye på AllMusic
Music from "The Elder"

Music from "The Elder" er det niende studioalbumet fra hard rock-bandet Kiss. Det er bandets eneste konseptalbum, og salget av albumet var så dårlig at de droppet den planlagte promoteringsturneen, med unntak av noen få TV-opptredener sent i 1981 og tidlig 1982.
Etter en periode preget av disco-eksperimentering som kostet bandet en del fans, lovte Kiss å komme tilbake med et hardere, mer gitarpreget rockealbum. Men etter at den anerkjente produceren Bob Ezrin kom inn i produksjonen, bestemte bandet seg i stedet for å lage et konseptalbum basert på manuset til "The Elder", en film som aldri ble gitt ut. Dette gjorde det vanskelig for folk å henge med i handlingen i historien, noe som var med på å gjøre albumet til en flopp. 
Avgjørelsen om å lage konseptalbumet var ikke enstemmig. Både nykommer Eric Carr, men hovedsakelig originalmedlem Ace Frehley, ville holde seg til planen om å lage mer rett-frem-rock. Men siden forrige trommeslager, og Ace Frehleys gode venn Peter Criss hadde forlatt bandet, og Carr bare var en erstatter, hadde ikke Carr en fullverdig stemme i avgjørelsen, noe som flere ganger ble et frustrasjonsmoment for Frehley. Dette gjorde at "The Elder" ble det siste studioalbumet Ace Frehley medvirket på før Psycho Circus i 1998. 
Ace var i realiteten ferdig i Kiss allerede da "The Elder" kom ut, men holdt seg på grunn av kontrakten sin i bandet ett år til. Da neste plate, Creatures of the Night ble gitt ut året etter, var Aces ansikt med på coveret, uten at han hadde bidratt på albumet i det hele tatt.
Nesten ingenting fra albumet er noen gang blitt fremført av bandet, da TV-promoteringene stort sett var playback. Unntaket er singelen A World Without Heroes, som ble spilt på en rekke akustiske konserter i 1995, etter ønske fra fans. En konsertversjon kan høres på Kiss Unplugged.


== Sporliste ==
«Fanfare» (Paul Stanley, Bob Ezrin) – 1:21 Instrumental
«Just a Boy» (Stanley, Ezrin) – 2:25
«Odyssey» (Tony Powers) – 5:36
«Only You» (Gene Simmons) – 4:17
«Under the Rose» (Simmons, Eric Carr) – 4:51
«Dark Light» (Ace Frehley, Simmons, Anton Fig, Lou Reed) – 4:18
«A World Without Heroes» (Stanley, Simmons, Ezrin, Reed) – 2:40
«The Oath» (Stanley, Ezrin, Powers) – 4:31
«Mr. Blackwell» (Simmons, Reed) – 4:52
«Escape from the Island» (Frehley, Carr, Ezrin) – 2:52 Instrumental
«I» (Simmons, Ezrin) – 5:03


== Personell ==
KissPaul Stanley – Vokal og gitar
Gene Simmons – Vokal og bassgitar
Ace Frehley – Gitar
Eric Carr – SlagverkAndreBob Ezrin – keyboard & bassgitar på «The Oath», «Dark Light» & «Escape from the Island»
Allan Schwartzberg – trommer på «I» & «Odyssey»
Anton Fig – trommer på «The Oath»


== Eksterne lenker ==
(en) Music from "The Elder" på Discogs 
(en) Music from "The Elder" på MusicBrainz
Shuriken

Shuriken (japansk: 手裏剣, «kniv gjemt i hånden»), også kjent som kastestjerne i Vesten, er et tradisjonelt japansk våpen.


== Beskrivelse ==
Shuriken er et skjult våpen som benyttes primært ved å kastes mot fienden. De finnes i flere varianter, den vanligste er det vi kaller for kastestjerner eller ninjastjerner. Det er lite historisk dokumentasjon om bruk av kastestjerner og hittil ingen tilkobling til ninjaen. Ellers kan shuriken være utformet som nagler, små kniver eller nåler. Våpenet var et supplement til det japanske sverd (katana), og ble mye brukt for å forvirre eller distrahere fienden. Kunsten å kaste shuriken heter «shurikenjutsu».


== Typer ==

Det er to hovedtyper av shuriken med flere undertyper:

Shaken (flate metallskiver)
Hira shuriken (stjerneformet)
Senban shuriken (rombeformet)
Bo Shuriken (metallpiler)
Hari gata (nålformet)
Kugi gata (nagleformet)
Tanto gata (knivformet)


== Norge ==
Shuriken er ikke tillatt å eie, erverve eller selge i Norge uten tillatelse, etter våpenforskriftens § 9-1: 
Det er forbudt å erverve, eie eller inneha elektrosjokkvåpen, pepperspray og andre selvforsvarsmidler med tilsvarende virkning, springkniver, batangakniver, stiletter, slåsshansker, batonger, karatepinner, shuriken  (kastestjerne), blåserør for utskyting av piler eller andre gjenstander, spretterter eller andre tilsvarende særlig farlige gjenstander uten aktverdig formål og som fremstår som voldsprodukter.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shuriken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Secrets of shuriken