jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Chol

Chol, eller ch'ol, er et språk i den vestlige greina i den mayiske språkfamilien. Språket snakkes av cholfolket i den meksikanske delstaten Chiapas.


== Dialekter ==
Det fins to hoveddialekter av chol:

Tila-chol, som snakkes av ca. 40 000 mennesker, hvorav ca. 10 000 er enspråklige.
Tumbalá-chol, som snakkes av ca. 90 000 mennesker, hvorav ca. 30 000 er enspråklige.
Det andre skiftet

Det andre skiftet er en norsk dramafilm fra 1978 regissert av Lasse Glomm. Hovedrollene spilles av Mona Malm, Gunnar Enerkjær, Nils Gaup, Frode Rasmussen og Kaare Kroppan. Filmen er basert på novellene Zink og Istykker av Espen Haavardsholm.
Filmen har kommentatorstemme.
Dette var Lasse Glomms regidebut.


== Handling ==
Den 23 år gamle Olaf (Nils Gaup) kommer fra Finnmark for å ta seg jobb ved Jernverket i Mo i Rana. Her møter han den 53 år gamle Trond (Gunnar Enerkjær) og hans hjemmeværende kone Margot (Mona Malm). Trond jobber som kranfører på jernverket og er godt likt av arbeidskameratene. Men da det utvikler seg til et kjærlighetsforhold mellom Olaf og hans kone får den middelaldrende Trond kastet fullstendig om på sitt liv. Fra en tilsynelatende trygg tilværelse blir noen få hendelser skjebnesvangre for hele hans eksistens.  Samtidig med dette oppstår en intern uro omkring et spørsmål om suspensjoner i fagforeningen på jernverket. Trond er ikke villig til å forstå de yngre som reiser faglig kamp om noe annet enn rent materielle krav. Han føler situasjonen som en trussel mot hans eget valg og det han selv lojalt har støttet opp gjennom åra. Han blir kastet ut i en labil følelsesmessig situasjon hvor skiftarbeidet på fabrikken gjør presset større.


== Om filmen ==
Filmen fikk en forholdsvis lunken mottakelse av filmanmelderne og ble blant ansett som en «kjedelig og humørløs film». Aftenpostens Per Haddal var blandet i sin omtale og skrev blant annet: «...Dette skal dreie seg om et nokså "objektivt" betraktet hverdags-Norge, om nordmenn under industrialismen.», og videre at «Men han røper seg i de mange og nesten forelskede bildene av fosskokende smelteovner - de blir en slags skjærsild. Og dermed er ikke spranget langt over til at dette i praksis blir en skildring av ensomme mennesker under stjernene, så å si, med uroen i hjertet og desillusjonene over at drømmene ikke akkurat ble så virkelige». Dagbladets Thor Ellingsen var heller ikke begeistret og hengte seg spesielt opp i kommentatorens rolle i filmen, hvorpå han blant annet skriver: «Han vil "objektivisere" personene. Dermed innfører han en kommentatorstemme. Og her er det noe som går gærnt. Stemmen på lydbånd sier oss ikke noe annet og mer enn det vi allerede har tatt inn av informasjon. Denne kommentatorstemmen blir et vedheng, i verste fall en hindring». VGs anmelder gav den terningkast tre og beskrev den på følgende måte: «Velskapte detaljer i en haltende film fra arbeidermiljø».


== I rollene ==


== Produksjonsmannskap ==
Produksjonsleder: Trond Gaute Kristiansen
Arkitekt/Rekvisitør: Frode Krohg
Klipp: Christian Hartkopp og Fred Sassebo
Musikk: Arne Garvang
Lyd: Svein Hovde
Foto: Erling Thurmann-Andersen
Script: Anne Marie Nørholm
Kostymer: Anne Siri Bryhni
Sminke:  Ulla Stina Granat


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1980, s. 350


== Eksterne lenker ==
(en) Det andre skiftet på Internet Movie Database 
(no) Det andre skiftet i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Det andre skiftet hos Filmfront 
(sv) Det andre skiftet i Svensk Filmdatabas
Charles de Vendeville

Charles de Vendeville (født 8. mars 1882, død 19. september 1914) var en fransk svømmer.
Vendeville ble olympisk mester i undervannsvømming under OL 1900 i Paris. Han svømte 60 meter på 68,4 sekunder hvilket gav han poengsummen 188,4 (1 poeng per sekund og 2 poeng per meter)


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Gull i svømming, undervannsvømming


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles de Vendeville – Olympics.com 
(en) Charles de Vendeville – Olympic.org 
(en) Charles de Vendeville – Olympedia 
(en) Charles de Vendeville – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charles de Vendeville – databaseOlympics.com (arkivert)
Fylkesvei 4558

Fylkesvei 4558 går mellom Kvernaviga og Hafrsfjord i Stavanger kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 445.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Stavanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4558
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Peder Lykkeberg

Peder Rudolph Lykkeberg (født 11. februar 1878, død  23. desember 1944) var en dansk svømmer som deltok i de olympiske sommerlekene i Paris i 1900.
Lykkeberg kom på tredjeplass i undervannsvømming. Han svømte 28,5 meter på 90 sekunder hvilket gav han poengsummen 147 (1 poeng per sekund og 2 poeng per meter).


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Bronse i svømming, undervannsvømming


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peder Lykkeberg – Olympedia 
(en) Peder Lykkeberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Fylkesvei 4554

Fylkesvei 4554 går mellom Meland og Haga i Sola kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 375.


== Kommuner og knutepunkter ==

 SolaTananger Ring 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4554
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 4528

Fylkesvei 4528 går mellom Soma og Bærheim i Sandnes kommune. Veien er 1,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 329.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sandnes
334Fylkesvei 334 Soma
  Bærheim Golfpark
Fv4526Fylkesvei 4526 Bærheim


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4528
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Guangdong olympiastadion

Guangdong olympiske stadion er en idrettsarena i Guangzhou i Kina. Arenanen brukes til mange formål, men fremfor alt til fotballkamper. Stadionet ble bygget i 2001. Den har en kapasitet på 80 012 plasser, som er farget i ulike farger for å skape et spesielt mønster.
Stadionet ble åpnet for allmennheten til de niende Nasjonale lekene i Kina 2001. Arenaen var opprinnelig planlagt for Sommer-OL 2008 og både OL-fakkel og en olympisk park ble bygget i tilknytning til den. Senere endret man planene og bygget Beijing nasjonale stadion hvor både åpnings- og avslutningsseremoniene og friidrettskonkurransene ble holdt.
Arenaens utforming ble første gang presentert i 1999. Med utgangspunkt i Guangzhous kallenavn Blomsterbyen utformet det amerikanske arkitektkontoret Ellerbe Becket stadionets tak på en måte som skal minne om kronbladene på en blomst.
Arenaen var hovedarena for Asialekene 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guangdong Olympic Center – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bilder av Guangdong olympiske stadion Arkivert 4. februar 2012 hos Wayback Machine.
Architecture Week-artikkel om arenaen
Georges Taillandier

Georges Taillandier (født ukjent, død ukjent) var en fransk syklist.  
Taillandier ble olympisk mester i sykkel under i 1900 i Paris. Han vant sprintdistansen over 2000 meter.


== OL-medaljer ==
OL 1900  Paris -  Gull sykling, sprint 2000 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georges Taillandier – Olympics.com 
(en) Georges Taillandier – Olympic.org 
(en) Georges Taillandier – Olympedia 
(en) Georges Taillandier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georges Taillandier – Cycling Archives 
(en) Georges Taillandier – CycleBase
Another Saturday Night

«Another Saturday Night» er en amerikansk sang, skrevet av soul-artisten Sam Cooke. Singlen ble utgitt i USA i 2. april 1963 med låta «Love Will Find A Way» på B-siden.. Den kom i 1965 i en utgave med «Send Me Some Lovin'» på B-siden. «Another Saturday Night» nådde tiendeplass på Billboard Hot 100, og kom på 23.-plass i Storbritannia og holdt seg der blant topp 40 i ti uker.«Another Saturday Night» ble utgitt omtrent på samme tid som Cookes studioalbum, Night Beat, men var ikke med på dette albumet. Det var ikke før på albumet Ain't That Good News året etter at «Another Saturday Night» ble utgitt på LP.


== Coverversjoner ==
Cat Stevens. Hans coverversjon av «Another Saturday Night» ble utgitt i 1974, og Stevens versjon er kanskje enda mer kjent enn Cookes originalversjon.
Jimmy Buffett gjorde en coverversjon av sangen i 1993.
Sam & Dave spilte i det minste inn én versjon som forekommer på et par albumer, utgitt etter deres [formative] år, slik som samlingenI Thank You. Fen ble utgitt i 2002 på Brentwood Records-etiketten.


== Referanser ==
Louis Bastien

Louis Bastien (født 26. oktober 1881, død 13. august 1963) var en fransk syklist. 
Bastien ble olympisk mester i sykling under 1900 i Paris. Han vant distansen 25 kilometer.


== OL-medaljer ==
OL 1900  Paris -  Gull sykling, 25 kilometer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louis Bastien – Olympedia 
(en) Louis Bastien – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Louis Bastien – Cycling Archives
Lorne Currie

Lorne Campbell Currie (født 25. april 1871, død 21. juni 1926) var en britisk seiler som deltok i OL 1900 i Paris.
Han ble olympisk mester to ganger med den britiske båten Scotia. Den vant både klassen 0,5-1 tonn og åpen klasse.


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Gull i seiling, klasse 0,5-1,0 tonn  - Scotia
1900  Paris -  Gull i  seiling, åpen klasse  - Scotia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lorne Currie – Olympedia 
(en) Lorne Currie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
John Gretton

John Gretton (født 1. september 1867, død 2. juni 1947) var en britisk politiker - og seiler som deltok i OL 1900 i Paris.
Han ble olympisk mester to ganger med den britiske båten Scotia. Den vant både klassen 0,5-1 tonn og åpen klasse.


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Gull i seiling, klasse 0,5-1,0 tonn  - Scotia
1900  Paris -  Gull i  seiling, åpen klasse  - Scotia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Gretton hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) John Gretton hos The Peerage 
(en) John Gretton – Olympedia 
(en) John Gretton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Wujin

Wujin (kinesisk: 武进区; pinyin: Wǔjìn Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Changzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen i 1999 var på 1 199 704 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside
Vaktmester

En vaktmester er en person som har hele eller deler av ansvaret for vedlikeholdet av en eller flere bygninger, og gjerne et overordnet eller koordineringsansvar ved større arbeider på denne bygningen. Vaktmester kan også betegnes som driftsleder, en tittel som er tatt i bruk de senere årtiene i stedet for vaktmester. Som oftest er en vaktmester eller driftsleder i dag ansatt av en juridisk enhet som disponerer en bestemt bygningsmasse, f.eks. et borettslag eller skole, og har da normalt ansvar for vedlikeholdet av hele bygningsmassen og uteområdene til denne enheten. Vaktmesteren eller driftslederen kan være den eneste ansatte med denne oppgaven, men kan også ha én eller flere assistenter. 
Pedell er en eldre betegnelse på en vaktmester, særlig ved skoler, samfunnshus og lignende, som hadde leilighet i/ved bygget. I noen tilfeller var arbeidsplikten en del av husleien. 


== Eksterne lenker ==
Vaktmesterskolen ved NKI
Quwo

Quwo (kinesisk: 曲沃县; pinyin: Qǔwò Xiàn) er et fylke i byprefekturet Linfen i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. I 1999 var folketallet på 222 836 innbyggere.Fra 745 til 677 f.Kr. var Quwo en stat som hadde løsrevet seg fra staten Jin.


== Kulturminner ==
Det arkeologiske funnstedet Tianma-Qucun ligger i fylket. Det var her hovedstaden til staten Jin (fra det vestlige Zhou-dynasti) lå, i en lang periode av denne statens eksistens. Stedet ble utgravd av arkeologer fra Pekinguniversitetet og fra Provinsen Shanxis arkeologiske institutt i 1980-årene. Det er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdig kulturarv. 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 108 løper gjennom området. Riksveien begynner i Beijing og fører via Taiyuan, Xi'an og Chengdu sør til Kunming i den sørvestlige provinsen Yunnan. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Beijing Daxue Kaogu xi Shang Zhou zu 北京大学考古学系商周组 & Shanxi Sheng Kaogu Yanjiusuo 和山西省考古研究所: Tianma Qucun 天马 – 曲村 (4 bind). Beijing: Kexue chubanshe 2000, ISBN 7-03-006409-7
Wang Quanyu: Metalworking technology and deterioration of Jin bronzes from the Tianma-Qucun site, Shanxi, China. Oxford. Archaeopress. 2002, ISBN 1-84171-404-6
Algernon Maudsley

Algernon Maudslay (født 10. januar 1873, død 2. mars 1948) var en britisk seiler som deltok i OL 1900 i Paris.
Maudslay ble olympisk mester to ganger med den britiske båten Scotia. Den vant både klassen 0,5-1 tonn og åpen klasse.


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Gull i seiling, klasse 0,5-1,0 tonn  - Scotia
1900  Paris -  Gull i  seiling, åpen klasse  - Scotia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Algernon Maudsley – Olympedia 
(en) Algernon Maudsley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Algernon Maudsley – databaseOlympics.com (arkivert)
Jan Espen Kruse

Jan Espen Kruse (født 5. juli 1956) er en norsk journalist.


== Liv og virke ==
Kruse er fra Hønefoss, og var første gang i Sovjetunionen som 17-åring i 1973, etter å ha vunnet en stilkonkurranse. Kruse var allerede frilansjournalist i Ringerikes Blad og etter videregående studerte han blant annet russisk, før han begynte å arbeide i NRK. Kruse har arbeidet i NRKs utenriksredaksjon siden 1990. Han var NRKs korrespondent i Moskva fra 1991 til 1996, i Washington, D.C. fra 2003 til 2007 og på nytt i Moskva fra 2018 til 2022.


== Publikasjoner ==
Skjebnetid for Russland: Kaos, krim og korrupsjon (1995)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Espen Kruse på Internet Movie Database 
(no) Biografi hos NRK
Morten Ruud (journalist)

Morten Ruud (født 21. mai 1961 i Lakselv, død 21. juli 2018 i Kilpisjärvi i Finland) var en norsk journalist som jobbet i NRK. Han startet sin karriere i Radio Porsanger i 1984, og jobbet ti år som journalist og nyhetsleder i Finnmark Dagblad i Hammerfest. Han var fra 2007 til 2010 korrespondent i Moskva for NRK etter Arne Egil Tønset.
Ruud studerte russisk både i Norge og Russland. I tillegg behersket han samisk.
Fra 2013 til sin død var Ruud ansatt som redaktør i NRK Finnmark, ved hovedkontoret i Alta.
Han omkom i en gyrokopterulykke utenfor Kilpisjärvi 21. juli 2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ny korrespondent i Moskva
Einar Guldvog Staalesen

Einar Guldvog Staalesen (født 1946 i Flekkefjord) er en norsk filmkritiker og NRK-journalist. Han er mest kjent som programleder for filmmagasinet Mørkets opplevelser og filmkritiker i Kulturnytt på NRK P2.
Staalesen ble uteksaminert fra Norsk Journalisthøgskole i 1968, og flyttet samme år til Kristiansand, der han arbeidet som journalist i Fædrelandsvennen. I 1980 ble han ansatt i NRK Sørlandet, og i 1982 ble han knyttet til den nye riksdekkende radiokanalen P2 som kulturmedarbeider. Han fikk Dalgards kritikarpris i 2010.


== Referanser ==
Olav Traaen

Olav Traaen (født 22. februar 1972 i Bærum) er en norsk journalist. Han er sportskommentator i NRK. Han vokste opp på Rykkin i Bærum og startet sin karriere i NRK Østlandssendingen som praktikant etter videregående skole. I 1995 ble han fast ansatt, to år senere ble han overført til Radiosporten, hvor han per 2022 jobber som som hovedkommentator for fotball.Traaen spilte som barn fotball og ble i 1986 i en alder av 14 år Norges yngste fotballdommer i Oslo Fotballkrets.Han har kommentert flere idretter for NRK, men er mest kjent som fotballkommentator. Han kommenterte blant annet kvinnefinalen under Sommer-OL 2000 hvor Norge vant etter ekstraomganger. Han kommenterte også under Vinter-OL 2010, da han dekket aking, bob og skeleton, og han hadde da kommentert 14 forskjellige idretter for kanalen. Han kommenterte også blant annet under Fotball-VM 1998.


== Utmerkelser ==
I 2022 ble han tildelt Lytterprisen gjennom sin jobb som sportskommentator i NRK Sporten. I Anne Cathrine Straume sin tale på vegne av juryen: «Formålet med denne prisen er å belønne god språkkultur blant journalister som jobber med lyd. Vårt mål er også å finne frem til gode forbilder til inspirasjon for andre, både kolleger og lyttere. Olav Traaen er en uvanlig god forteller og et språklig forbilde. Med sin presise, billedrike og entusiastiske formidling, solid forankret i et moderat bokmål, skaper han fabelaktige opplevelser for et takknemlig publikum.»


== Referanser ==
Gunnar Myklebust

Gunnar Myklebust (født 7. juni 1950) er en norsk journalist og forfatter. Han er utdannet cand.mag. ved Universitetet i Oslo med fagkretsen statsvitenskap, kriminologi og historie. Han tok Nordisk Journalistkurs i Århus i 1980. Han var ansatt i NRK i mer enn 30 år, det meste av tiden som utenriksmedarbeider. Han har blant annet vært leder for NRKs utenriksavdeling og programleder for URIX, og var i perioden (1986-1987) korrespondent i København og i (1993–1997) NRKs korrespondent i Washington, D.C.. Han har tidligere også arbeidet i Sunnmørsposten og Arbeiderbladet.


== Bibliografi ==
med Joar Hoel Larsen: Route 66 (Schibsted 1998)
Tungtvannssabotøren (Aschehoug 2011)
Ishavet (Samlaget 2014)
Mysteriet på Magerøya (Aschehoug 2016)
med Johannes Alme og Webjørn Landmark: Polarstar (Ishavsmuseet Aarvak 2017)
Ragnar Ulstein - i krig og fred  (Samlaget 2017)
Havørna - vår største rovfugl  (Samlaget 2020)
Fange på Hitlers dødscelle  (Aschehoug 2022)
Tore Moland

Tore Moland (født 10. januar 1972) er en norsk journalist. Han arbeider som utenriksjournalist i NRK Nyheter. 
Tore Moland er oppvokst på Toten, utdannet i internasjonal politisk historie ved Universitetet i Trondheim og Universitetet i Oslo og har en mastergrad fra London School of Economics.Moland var i årene 2007–2009 NRKs korrespondent (stringer) i London, med ansvar for Storbritannia og Irland. Fra 2011 til 2017 var han vaktsjef og reportasjeleder for tv-programmet Urix på NRK2. I årene 2017–2021 var han programleder for podkasten Krig og Fred.Moland ble tildelt tv-prisen Gullruten for beste nyhetsreportasje i 2001, og radioprisen Prix Radio for beste aktuelle program med podkasten Krig og Fred i 2019. Han var i 2016 nominert til den europeiske kringkastingsprisen Prix Italia for radiodokumentaren Pianomannen.


== Referanser ==
Sigurd Falkenberg Mikkelsen

Sigurd Falkenberg Mikkelsen (født 10. mai 1975) er en norsk utenriksjournalist. Han er ansatt i NRK og har dekket krigen i Irak siden invasjonen og krigen i Libanon sommeren 2006, samt vært stasjonert i Paris som såkalt stringer. Han tok over som NRKs Midtøstenkorrespondent i august 2011.
Etter videregående var han i et år i Nantes for å lære fransk. Deretter tok han grunnfag i historie ved Universitetet i Oslo og studerte senere statsvitenskap ved Sciences Po i Paris.
I februar 2006 kom Mikkelsen med dokumentarfilmen Irak: En hær i støpeskjeen [1], hvor han fulgte amerikanernes forsøk på å bygge opp en irakisk hær. Filmen er vist i flere europeiske land, Midtøsten og Japan.
Høsten 2006 var han reporter i den NRK-sendte Brennpunkt-dokumentaren Krigens ofre, som var en beretning om krigen i Libanon sommeren 2006.I september 2008 gav han ut boka Siste stopp Bagdad, som handler om krigen i Irak. I boka setter han fokus på hvordan USA forsøker å amerikanisere Irak, men også om hva Irak-krigen gjør med irakerne. I tillegg til observasjoner går det en analytisk rød tråd gjennom hele boka; Hvordan han mener ting henger sammen, hvorfor krigen gikk fra vondt til verre. Om den amerikanske drømmen som ble knust. Boka handler også om Libanon under krigen med Israel sommeren 2006.


== Bibliografi ==
Siste stopp Bagdad 2008 ISBN 9788202287894
Før flommen - En reise i Talibans skygge 2011 ISBN 9788202336554
Arabisk høst - Korrespondentbrev 2011-2016 2016  ISBN 9788202526689


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forfatterside hos Cappelen Damm
Philip Lote

Philip Lote (født 10. mai 1972) er journalist i NRK. Fra 2003 til høsten 2007 var han NRKs korrespondent i Asia, med base i Beijing. Han ble i noen tid etter oppholdet i Kina benyttet av NRK som en erfaren Asia-kjenner og var utsendt til Pakistan romjulen 2007 etter drapet på Benazir Bhutto. Han forlot NRK i 2008, og jobbet deretter som kommunikasjonsdirektør ved Norges paviljon under verdensutstillingen i Shanghai i 2010.Fra våren 2011 var Lote ansatt ved TV 2s distriktskontor i Oslo, der han jobbet i den politiske redaksjonen. Han er nå tilbake i NRK og jobbet i perioden 2016 til 2020 som Europa-korrespondent med base i Brussel. Høsten 2022 ble han igjen stasjonert i Beijing som NRKs Asia-korrespondent. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos NRK
Ole Christian Lagesen

Ole Christian Lagesen (født 11. juli 1936) er en norsk journalist i NRK. Han har vært programleder og kommentator og har også vært NRKs korrespondent i New York 1969–1971.Lagesen begynte i NRK som programsekretær i Dagsnytt/Radio i 1961. Han sto for programmer med tyngdepunkt i innenriks- og utenrikspolitiske temaer. Han var også programleder med temaer fra kultur og friluftsliv og om norsk okkupasjonshistorie.
Midt på 1960-tallet var han også en periode generalsektær i Fulbrightkontoret i Norge. Han ble deretter stortingsmedarbeider, senere utenriksmedarbeider i NRK. I perioden 1969–1971 var han NRKs New York-korrespondent. I 1975 ble han redaksjonssjef og nestleder i Fjernsynets opplysningsavdeling. I alt har han stått for kommentarene til nærmere 1000 norske og utenlandskproduserte dokumentarprogrammer og filmer.Lagesen var rektor ved Journalisthøgskolen fra 1990 til 1994. I 1992-94 var han leder i rektorkollegiet for Høgskolen i Oslo og Akershus. I den nye Høgskolen i Oslo var han prodekan, seniorrådgiver og tilslutt prorektor før nådd pensjonsalder i 2006. 
Lagesen har deltatt i en lang rekke frivillige organisasjoner og var blant annet formann i Norsk Studentsamband (nå Norsk Studentorganisasjon). Han satt i Den norske Turistforenings styre på 1960- og 1970-tallet og senere åtte år i foreningens råd. Han var leder i Kringkastingens Landsforening (nå NTL/NRK) på 1970-tallet, og satt i flere år i representantskapet i Oslo Faglige Samorganisasjon. I senere år har han også hatt ledende tillitsverv i nasjonale og internasjonale organisasjoner for synshemmede.
Lagesens tok realartium ved (Oslo katedralskole), studentfaglinje (Oslo Handelsgymnasium) og har cand.mag.-eksamen fra Universitetet i Oslo.


== Referanser ==


== Kilder ==
" Hvem er Hvem? " . 13. utgave. Kunnskapsforlaget (1984 ). ( s. 305-06 ).
Hans Fr. Dahl og H. Bastiansen: " Over til Oslo. NRK 1945-81". Cappelen ( 1999).
Ole Chr. Lagesen m.fl. (red ): "Høgskoleliv i Pilestredet". HiO/Tanum Damm (2004 ).
Jan Messel: " Samling og strid. Norsk Tjenestemannslag 1947-1997 ". Tiden ( 1997 ).
Birgitte Kjos Fonn: " 50 år med journalistutdanning." Cappelen Damm (2015 ).
Torgeir Kvalvaag

Torgeir Kvalvaag (født 2. april 1942) er en norsk journalist og tidligere utenrikskorrespondent (NRK). 
Han ble født på Kvalvåg på Nordmøre. Etter Oslo Handelsgymnasium ble han cand.mag. på Universitetet i Oslo (UiO). I 1997 tok han i tillegg Forsvarets Høgskole. 
Hans journalistkarriere begynte i Associated Press i 1971 og deretter i Vårt Land i 1972. Han var ansatt i NRK fra 1973 til 2005, først som reporter og programleder i Dagsrevyen. I perioden 1986-1990 var han NRKs korrespondent i Midt Østen med base i Amman, Jordan. Han har også arbeidet for Norges Industriforbund og Norges Rederiforbund.


== Referanser ==
Ola Johnsrud

Ola Johnsrud (født 27. april 1940) er en norsk journalist og kringkastingsmedarbeider. Han har blant annet vært stasjonert som NRKs utenrikskorrespondent i Bonn, Vest-Tyskland (1973–1976), i Brussel (1998–2000) og i Berlin (2000–2002).
Tore Johannessen

Tore Johannessen (født 11. april 1945 på Geilo, død 9. juli 2004) var en norsk journalist som i mange år var medarbeider i NRK Dagsrevyen og ble (1990–1994) utstasjonert som NRKs siste korrespondent i Paris før kontoret ble nedlagt som fullgrads korrespondentkontor i 1994.
Johannessen arbeidet også for Fremtiden og VG.Johannessen var sønn av disponent Peder Johannessen og stortingsrepresentant Guri Johannessen.