jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Halvor Roll

Halvor Roll (født 30. mars 1929 i Trondheim, død 30. mars 2008) var en norsk lyriker, bosatt i Son.
Han debuterte i 1967 med romanen Barnekrigen, og har skrevet i alt 18 diktsamlinger, hvorav noen gjendiktninger av Adonis, Pablo Neruda og Aimé Cesaire. Hans samlede dikt utkom i 1999.
Daglig leder i Norsk Forfattersentrum 1974 og 1975.


== Bibliografi ==
Barnekrigen. Roman (1967)
Den gamle krokodillen. Dikt (1969)
Fra mannens bok. Dikt. (1976)
Guttene. Bilder fra en barndom. Dikt (1978)
Fandens skriftemål. Dikt (1980)
Aimé Césaire. Halshugget sol. Gjendiktninig (1982)
Jorden står ensom på himmelen. Dikt (1983)
Gresset er et annet sted. Dikt. (1984)
Adonis. Mihyars sanger. Gjendiktning. (1985)
En neve av lys. Dikt (1986)
Med en kniv løper mulattkvinnens ansikt amok. Dikt (1987)
Det hellige ansiktet fra Luni. Dikt (1989)
Pablo Neruda. Den store sangen. Gjendiktning (1991)
Tett omslynget aske. Dikt (1994)
Vimplene farer til værs som rasende fugler. Dikt (1995)
Undre meg fordundre. Dikt for barn (1995)
 Ormens tørst etter varmt regn. Dikt (1998)
Samlede dikt. Dikt (1999)
Frøken Bisk Glefs og femten andre. Dikt for barn (2001)
Jublende omfavner du knyttnevene dine. Dikt (2003)
Skurkestreker i rød saus. Dikt for barn (2007)


== Utmerkelser ==
Herman Wildenveys Poesipris 1998


== Referanser ==
Reidar Brodtkorb

Reidar Brodtkorb (født 30. juni 1909 i Vardø, død 1981 i Kragerø) var en norsk barnebokforfatter. 


== Forfatter ==
Han debuterte med Øya under brua (1949), og skrev i alt 19 barnebøker. Brodtkorbs forfatterskap faller i to deler: 

aktuelle samtidsskildringer fra andre land, som for eksempel Haiene gikk opp med tidevannet (1969), hvor opprøret i en vestafrikansk stat fører en familie på flukt; og Flukten gjennom Finland (1957), hvor fire ulike ungdommer opplever krigens gru i 1944
naturmystikk og lek med eventyrfigurer, som for eksempel Rokkesteinen (1967), hvor et lite troll «adopteres» av en nåtidsfamilie; og Fuglen som fløy over land og hav (1971), hvor en grågås reiser langs Norge, med naturvern som temaHan fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for Rokkesteinen (1967), og for ytterligere seks bøker til og med 1974. 


=== Bibliografi (utvalg) ===
1949 – Øya under brua
1957 – Flukten gjennom Finnland
1959 – Gullmynten
1964 – Sorte bror
1967 – Rokkesteinen
1968 – Tisledevollen
1972 – Farmen ved Nakhal Prazim
1973 – Minus 30 grader
1975 – Gatelangs


== Multikunstner ==
Han var også keramiker. Hans eiendom Stabbestad ved Kragerø var en særegen plass, hvor han holdt både ørner og ulver, og hadde en egen kirke på eiendommen .


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sonja Hagemann. Barnelitteratur i Norge 1914-1970. Aschehoug, 1978. ISBN 82-03-09458-9
Gerd Dahlberg

Gerd Dahlberg (født 11. mai 1926 i  Bøstad, Vestvågøy kommune, død 23. oktober 1983 i Bodø) var en norsk forfatter og spesialpedagog fra Borge på Vestvågøy.Hun debuterte i 1959 med Gro Lofotjente, og skrev i alt seks bøker på Gyldendal forlag. Hun fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for Gråt da vel (1977). Trilogien om Glad-Marit (1979–81) ble skrevet i opposisjon til 70-åras problematiserende barnelitteratur. Dahlberg var spesielt opptatt av forholdet mellom foreldre og barn.


== Bibliografi ==
Trilogi
1959: Gro Lofotjente
1977: Gråt da vel
1978: Vi må stå sammenTrilogi
1979: GladMarit
1980: Marit forteller hva du ser
1981: GladMarit blir gladsøster


== Referanser ==
Chionopsychinae

Chionopsychinae er en artsfattig gruppe av sommerfugler som tilhører familien ekte spinnere (Lasiocampidae). Det er bare kjent to arter fra Afrika, som er regnet som kanskje de mest primitive medlemmene av familien Lasiocampidae.


== Utseende ==
Hannen av Chionopsyche montana er en hvit spinner med korte, runde vinger. Antennene er ganske smalt fjærformede. Fasettøynene er forholdsvis store. Den har en brun tverrstripe på oversiden av forvingene, ellers er den helt hvit.


== Levevis ==
Chionopsyche montana lever i ganske stor høyde i fjellene i Øst-Afrika. Arten ble beskrevet fra Kilimanjaro i Tanzania.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Lasiocampoidea
Familien ekte spinnere, Lasiocampidae
Underfamilien Chionopsychinae – ikke i Europa
Slekten Chionopsyche
Chionopsyche grisea Aurivillius, 1914
Chionopsyche montana Aurivillius, 1909


== Eksterne lenker ==
(en) Chionopsychinae hos NCBI 
(en) Kategori:Lasiocampidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chionopsychinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Chionopsyche montana : [1]
Karin Lorentzen

Karin Lorentzen (født 21. mai 1939) er en norsk barnebokforfatter.
Hun debuterte i 1975 med Mette midtimellom, og har skrevet i alt åtte bøker. Kamp mot sykdom og mestring av sorg er et sentralt tema i de tidligste bøkene. Trilogien om Silje og hesten hennes (Den hvite hesten, Zorbas sønn og Min venn Zorba, 1987-92) skildrer en ung jentes modning og utvikling. 
Hennes eneste roman for voksne, Det hendte meg et barn  (1983) skildrer morsfølelser knyttet til en etterlengtet datter, etter å ha mistet to barn. 
Hun fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for Stine Stankelben (1976). Hennes bøker er oversatt til finsk, svensk, dansk, tysk, nederlandsk og fransk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Birkeland, Risa, Vold. Norsk barnelitteraturhistorie. 2. utg. Samlaget, 2005 ISBN 82-521-5933-8
Aka Høegh

Aka Høegh (født 16. desember 1947 i Qullissat) er en grønlandsk billedhugger. Hun regnes som en av de mest betydningsfulle nålevende grønlandske kunstnerne. Hennes fulle navn var Nukardleq Najâraq Eva Høegh. 
Aka vokste opp i Qaqortoq, sammen med åtte søstre. Hun hadde allerede fra barndommen interesse for kunst. Moren kom fra Kangaamiut ved Maniitsoq (Sukkertoppen), som lenge har hatt et kunstnermiljø, og faren bygde et verksted til henne. 
Hun hadde tidlig kontakt med framstående grønlandske kunstnere. Jens Rosing oppmuntret henne og ga henne tegneutstyr, og Hans Lynge var hennes læremester. Gjennom sine studier ved kunstakademiet i København jobbet hun også tett sammen billedhuggeren Robert Jacobsen. Hun har også selv undervist ved Kunstskolen i Nuuk. Også den danske maleren Bodil Kaalund har vært mentor for henne.
I starten jobbet hun mest med koldnålsraderinger, men tok også i bruk andre teknikker, og har særlig tatt i bruk naturmaterialer. 
Hun har hatt en rekke dekorasjonsdoppdrag i kirker. Hun har bl.a. lagd korset og døpefontenen i Maniitsoq kirke, og alteret, døpefontenen og loftet i Ammassalik kirke. I Jakobskirken i Roskilde har hun utført frisene i sideskipet. 
Et av hennes mest iøynefallende verk er «Sten og menneske», en serie med (i dag) ca. 50 skulpturer rundt omkring i byen Qaqortoq. I 1993–94 ble prosjektet startet av 18 nordiske kunstnere, men det er senere lagd flere. Skulpturarbeidene har som mål å få fram menneskeansikter i stein, og nesten hvert år kommer ulike kunstnere fra Grønland, Island, Danmark, Norge, Sverige og Finland for å lage nye skulpturer.
I tillegg har hun har flere andre oppdrag, som design av frimerker og illustrasjon av bøker. Hun har mottatt mange utmerkelser og legater;

Dansk Grønlandsk Kulturfond 1975
Jens Rosings Pris 1976
Nordisk Kulturfond 1977
Grønlands hjemmestyres kulturpris 1989
Anne Marie Telmányis Legat 1992 og 1995.


== Referanser ==


== Kilder ==
Dansk Kvindebiografisk Leksikon – Aka Høegh
Jens Rosing

Jens Christian Rosing (født 28. juli 1925 i Jakobshavn, død 24. mai 2008), var en grønlandsk forfatter og illustratør. Han har blant annet tegnet Grønlands riksvåpen i 1985: en stående isbjørn; og flere andre grønlandske frimerker.
Han var sønn av den grønlandske forfatteren, presten og maleren Otto Rosing. Han mottok i 1979 Dansk forfatterforenings Faglitterære pris, i 1985 Grønlands hjemmestyres kulturpris og fra 1989 Statens Kunstfonds hædersydelse.Han har utgitt en lang rekke bøker om og fra Grønland. Noen av hans tekster er utgitt på norsk i antologien Inuit, myter og sagn fra Grønland, 2006


== Referanser ==
Per Christian Øiestad

Per Christian Øiestad (født 8. mars 1936) er en norsk lærer og skolebokforlegger.
Øiestad var i mange år sjef for Gyldendals skolebokavdeling. Han har også skrevet flere lettlest-bøker og teksten til noen billedbøker. Han fikk Kirke- og undervisningsdepartementets billedpris for Min første bibelbok (1964), med tegninger av Reidar Johan Berle. 


== Referanser ==
Macromphalinae

Macromphalinae er en gruppe av sommerfugler som tilhører familien ekte spinnere (Lasiocampidae). Disse spinnerne forekommer bare i den Nye verden, men det er tallrike arter i Sør-Amerika. De er gjerne hvite eller grå på farge og kan kjennes på at beina er kledt med lang, tett «pels» og virker dermed meget kraftige. Noen arter i slektene Euglyphis og Tolype har larver som er kledt med neslehår som kan gi utslett eller hudskader om man kommer i kontakt med dem. Det er kjent ca. 15 ulike slekter.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 24 – 60 mm), tettbygde, hvite, grå eller brunlige spinnere, kroppen er kledt med tette, lange, pelsaktige hår. Særlig er beina påfallende hårete, gjerne i hvitt. Som hos andre Lasiocampidae er munndelene redusert. Hannen har nokså korte, fjærformede antenner. Vingene er forholdsvis små og avrundede. Der er kledt med temmelig løstsittende skjell, og det er vanskelig å håndtere dem uten at mange av skjellene faller av.


== Levevis ==
Larvene lever på forskjellige busker og trær, også bartrær. De er vanligvis såpass fåtallige at de ikke blir regnet som skadedyr, men kan i enkelte tilfeller gjøre litt skade på frukttrær og prydbusker. De voksne spinnerne flyr om natten, i tempererte strøk ofte langt utpå høsten. De kommer gjerne til lys og blir da sittende stille rundt lyset hele dagen. De er da svært passive og man kan plukke dem opp tilsynelatende uten at de reagerer i det hele tatt, men siden noen arter har irriterende neslehår bør man være forsiktig med å gjøre dette. Som de fleste andre spinnere tar de ikke næring til seg som voksne, men fly bare for å pare seg og legge egg.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Lasiocampoidea
Familien ekte spinnere, Lasiocampidae
Underfamilien Macromphalinae – Amerika, ca. 15 slekter, bl.a.:
Slekten Apotolype Frandemont, 1973
Slekten Artace Walker, 1855 – 30 arter
Slekten Euglyphis Hübner, 1820 – ca. 390 arter
Slekten Hypopacha Neumoegen & Dyar, 1893
Slekten Macromphalia Felder – 22 arter
Slekten Mesera Walker, 1855
Slekten Nesara Walker, 1855 – 35 arter
Slekten Sphinta Schaus, 1904
Slekten Titya Walker, 1855
Slekten Tolype Hübner, 1820 – 115 arter
Slekten Tytocha Schaus, 1924


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Med foto av noen nordamerikanske arter: John Davis's Moths of the Pacific Northwest [1]
Jim Vargo's Moths of North America: [2]
Amy Bruckner

Amy Ellen Bruckner (født 28. mars 1991 i Conifer i Colorado) er en amerikansk skuespiller og sanger som er mest kjent for rollen som Pim Diffy i Phil fra fremtiden. Hun har også stemmen til Haley Long i tegneserien Den amerikanske drage Jake Long, og har spilt i en del filmer.


== Personlig liv ==
Amy Bruckner ble født i Conifer i Colorado. Hennes far er tysk-amerikansk og hennes mor er amerikansk. Hun har en eldre søster ved navn Annye. Bruckner og hennes familie flyttet til California. Amy går på Athens Academy i Athens i Georgia.


== TV ==


== Små roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amy Bruckner på Internet Movie Database 
(sv) Amy Bruckner i Svensk Filmdatabas 
(en) Amy Bruckner på AllMovie 
(en) Amy Bruckner hos Rotten Tomatoes 
(en) Amy Bruckner hos The Movie Database 
(en) Amy Bruckner hos Behind The Voice Actors
Jöns Jakob Berzelius

Jöns Jacob Berzelius (født 20. august 1779, død 7. august 1848) var en svensk kjemiker. Han oppdaget opptil flere grunnstoffer og lagde en atomvekttabell. Han mottok Copleymedaljen i 1836.


== Svenska Akademien ==
Berzelius ble innvalgt som medlem av Svenska Akademien 18. september 1837 og tok sete på stol nummer 5 etter Carl von Rosenstein den 20. desember samme år.


== Referanser ==
Monroedoktrinen

Monroedoktrinen  er en av USAs politiske doktriner. Den ble formulert av president James Monroe, som 2. desember 1823 proklamerte for Kongressen at europeiske makter ikke lenger skulle tillates å kolonisere eller intervenere og blande seg inn i de nye selvstendige amerikanske nasjoners (både i Nord- og Sør-Amerika) affærer. USA skulle søke å holde seg nøytral i kriger mellom europeiske stater og deres kolonier. Men i tilfelle kriger av slik type senere skulle utvikle seg på de amerikanske kontinent(ene), ville De forente stater anse slike handlinger som fiendtlige. 
President James Monroe slo fast doktrinen som offisiell amerikansk politikk i sin syvende årlige State of the Union Address («Tale om unionens tilstand») til Kongressen, et skjellsettende øyeblikk i amerikansk historie i forhold til omverdenen og amerikansk utenrikspolitikk.
Doktrinen ble innført for å beskytte flere land i Sør- og Mellom-Amerika som på denne tiden nettopp var blitt eller var i ferd med å skaffe seg sin selvstendighet, og dermed var i en sårbar fase. 


== Eksterne lenker ==
Om Monroedoktrinen, fra USAs Library of Congress
Alexandra Dahlström

Lena Marina Alexandra Dahlström (født 12. februar 1984 i Gävle, Gävleborgs län (Gästrikland)) er en svensk skuespiller og regissør. Hun har svensk far og russisk mor og snakker begge språk flytende. Hun ble belønnet med en guldbagge i 1999 for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Elin i Fucking Åmål (sammen med Rebecka Liljeberg).
Høsten 2004 medvirket Dahlström som DJ i Sen kväll med Luuk.
Alexandra Dahlström har dessuten studert til tolk og spesialisert seg på russisk og italiensk. Hun var tolk under innspillingen av Fucking Åmål-regissør Lukas Moodyssons film Lilja 4-ever.


== Filmografi (utvalg) ==
2016 – Love Revisited
2012 – Blondie
2004 – Fröken Sverige
1999 – Tomten är far till alla barnen
1998 – Fucking Åmål
1997 – Sanning eller konsekvens


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
alexandra-dahlstrom.net – uoffisiell webside
(en) Alexandra Dahlström på Internet Movie Database 
(sv) Alexandra Dahlström i Svensk Filmdatabas 
(da) Alexandra Dahlström på Filmdatabasen 
(da) Alexandra Dahlström på danskefilm.dk 
(da) Alexandra Dahlström på Scope 
(fr) Alexandra Dahlström på Allociné 
(en) Alexandra Dahlström på AllMovie 
(en) Alexandra Dahlström hos The Movie Database 
Skuespiller agent Arkivert 20. februar 2020 hos Wayback Machine.
Ten Pound Poms

Ten Pound Poms er en vanlig betegnelse i Australia på briter som emigrerte til Australia etter andre verdenskrig under et emigrasjonsprogram etablert og administrert av den australske regjeringen. Programmet omfattet over en million britiske emigranter mellom 1945 og 1972 og var det siste store systematiske migrasjonsprogrammet fra Storbritannia til Australia. Billettprisen var sterkt subsidiert og kostet bare 10 britiske pund, emigrantene måtte imidlertid forplikte seg til å være i Australia i 2 år, ellers måtte de betale reisens faktiske kostnad.


== Eksterne lenker ==
Artikkel i BBC online om «Ten Pound Poms» (engelsk)
Artikkel fra University of Sussex at Brighton om «Ten Pound Poms» (engelsk)
Femundløpet

Femundløpet er først og fremst et løpsarrangement på distansene 5, 10 og 21 km ( halvmaraton) som har vært arrangert siden 1960-tallet. I 1967 deltok verdensstjernen Abebe Bikala og året etter ble Ron Clarke fløyet inn med helikopter. Sistnevnte valgte imidlertid å bryte løpet da var han redd for å bli skadet. 
Femundløpet arrangeres siste lørdag i juni hvert år. Dagens arrangør er friidrettsklubben Ren-Eng. 
Videre er Femundløpet et hundeløp som arrangeres midtvinters hvert år. Løpet har start og målgang på Røros, og det konkurreres i fire klasser/distanser, Fjunior 200 km/6 hunder, F200 200km/8 hunder, F450 med maksimalt åtte hunder og F650 med maksimalt tolv hunder.


== Historie ==
Ideen til hundeløpet kom i 1989, og i 1990 ble det første løpet med 41 startende arrangert. Dette løpet måtte avbrytes midtveis på grunn av ekstremt mildvær og overvann. De første årene var det Røros Hundeklubb som stod som arrangør. Fra 2001 til 2011 var Femundløpets Venner arrangør, og fra 2012 er det Femundløpet AS som er offisiell arrangør. Lenge  gikk løpet i Røros- og Femundstraktene, oftest i forholdsvis øde områder med lite tilgang for publikum. Fra 2006 ble traséen lagt om slik at den i større grad gikk innom befolkningssentrene i Nord-Østerdalen. I tillegg til de mer avsidesliggende stedene, er det nå sjekkpunkter i Tufsingdalen i Os, Tynset, Grimsbu i Folldal og på Tolga, som alle er lett tilgjengelige for publikum.
Femundløpet 2011 var VM i hundekjøring, langdistansene for 8- og 12-spann.


== Traseen ==

1. etappe: Røros-Tufsingdalen, 70 km
2. etappe: Tufsingdalen-Femundsvika 72 km
3. etappe: Femundsvika-Søvollen (i Rendalen) 70 km
4. etappe: Søvollen-Tynset 70 km
5. etappe: (Tynset-Grimsbu (F600) 130 km)
6. etappe: (Grimsbu-Tynset (F600) 120 km)
7. etappe: Tynset-Tolga 30 km
8. etappe: Tolga-Røros 85 kmDette gir en total løpslengde på 647 km for F600 og 397 km for F400.


== Tidligere vinnere ==
Robert Sørlie er den mestvinnende kjøreren i Femundløpets historie, med i alt tolv seire. Han vant det første året, han vant i 1993 den første kongepokalen i et langdistanse sledehundløp og den siste seieren kom i 2020. Han har også deltatt i samtlige 25 løp.


=== Vinnere F600 2003-2020 ===
2020: Robert Sørlie
2019: Thomas Wærner
2018: Robert Sørlie
2017: Petter Karlsson
2016: Petter Jahnsen
2015: Avlyst grunnet storm
2014: Robert Sørlie
2013: Ralph Johannessen
2012: Robert Sørlie
2011: Sigrid Ekran
2010: Sigrid Ekran
2009: Robert Sørlie
2008: Kjetil Backen
2007: Robert Sørlie
2006: Petter Jahnsen
2005: Robert Sørlie
2004: Petter Jahnsen
2003: Bjørnar Andersen


== Se også ==
Hundekjøring
Liste over hundekjøringsløp
Femundløpet 2008
Femundløpet 2009
Femundløpet 2010
VM i hundekjøring 2011 (Femundløpet 2011)
Femundløpet 2012
Femundløpet 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Femundløpet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Raviv Ullman

Raviv Ullman (hebraisk: רביב אולמן), kjent som Ricky Ullman på scenen, (født 24. januar 1986 i Eilat i Israel), er en israelskfødt amerikansk skuespiller.
Ricky Ullman spiller i TV-serien Phil fra fremtiden som går på Disney Channel.


== Filmografi ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raviv Ullman på Internet Movie Database 
(fr) Raviv Ullman på Allociné 
(fr) Raviv Ullman på Allociné 
(en) Raviv Ullman på AllMovie 
(en) Raviv Ullman hos The Movie Database 
(en) Raviv Ullman hos Internet Broadway Database 
(en) Raviv Ullman hos Behind The Voice Actors
André Sehmisch

André Sehmisch (født 27. september 1964) er en tysk tidligere skiskytter.
Under VM 1986 og 1987 tok han tre individuelle medaljer. I 1987 og VM 1989 ble han verdensmester på stafett for DDR. I 1985 gikk han til topps sammenlagt i verdenscupen.
Sehmisch la opp som skiskytter i 1993, og startet sin egen skiskole.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) André Sehmisch – Munzinger Sportsarchiv 
(en) André Sehmisch – Olympedia 
(en) André Sehmisch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) André Sehmisch – IBU 
André Semischs nettside
Skiskolen i Ost-Erzgebirge
Thamshavn

Thamshavn (også Thamshamn og Tamshamn) er et sted i Orkland, nord for Orkanger. Stedet har havn, og her ligger bedriften Elkem Thamshavn, som fra 1908 til 1974 var endestasjon på Thamshavnbanen. Stedet ligger ved E39.


== Historikk ==
Stedet oppsto i 1867 da industrimannen Wilhelm Thams opprettet et sagbruk på det området som nå er oppkalt etter ham. Sønnen Marentius Thams kjøpte sammen med sin sønn Christian Thams gruvene ved Løkken Verk i 1904 og besluttet å bygge en jernbane fra gruven til Thamshavn for å eksportere pyritt til Mellom-Europa med skip. Samtidig begynte dampskipet DS «Orkla» å gå i fast rute mellom Thamshavn og Trondheim.
I 1931 opprettet Orkla gruveselskap smelteverket Orkla Metall. (i dag Elkem Thamshavn) for å fremstille svovel og kobber av pyritten. I andre verdenskrig var Thamshavn ett av målene for sabotasjeaksjoner. I dag er gruven nedlagt, jernbanelinjen er museumsjernbane, men havn og smelteverk er fremdeles i drift. Per 2016 produseres metallurgisk silisium og mikrosilika.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fredrik Widmark (1973). Kampen om Thamshavnbanen I : Det første sabotasjeangrepet Malmtransporten. Orkanger: F.J. Widmarks forlag. 
Fredrik Widmark (1974). Kampen om Thamshavnbanen II : SS Kommando Drondtheim. Orkanger: F.J. Widmarks forlag.
Anneliese van der Pol

Anneliese Louise van der Pol (født 23. september 1984 i Amsterdam i Nederland) er en nederlandsk-amerikansk skuespiller. Hun er kjent for sin rolle som Chelsea Daniels i komedieserien That's so Raven. Der spiller hun blant annet sammen med Raven-Symoné, Kyle Massey, Orlando Brown og Rondell Sheridan. Hun har videre hatt en rolle i Bratz The Movie, og dessuten opptrådt i flere teaterstykker som for eksempel Beauty and the Beast i 2007 der hun hadde rollen som Belle.


== Filmografi ==


== Teater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anneliese van der Pol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anneliese van der Pol på Internet Movie Database 
(da) Anneliese van der Pol på Scope 
(fr) Anneliese van der Pol på Allociné 
(en) Anneliese van der Pol på AllMovie 
(en) Anneliese van der Pol hos Rotten Tomatoes 
(en) Anneliese van der Pol hos The Movie Database 
(en) Anneliese van der Pol hos Internet Broadway Database 
(en) Anneliese van der Pol på Discogs 
(en) Anneliese van der Pol på MusicBrainz 
(en) Anneliese van der Pol på Songkick 
(en) Anneliese van der Pol på AllMusic 
Anneliese van der Pol på Twitter 
Anneliese van der Pol på Facebook 
Anneliese van der Pol på Myspace 
Anneliese van der Pol på Myspace
Franco Marini

Franco Marini (født 9. april 1933 i San Pio delle Camere i Italia, død 9. februar 2021 i Roma) var en italiensk politiker og framtredende medlem av Partito Democratico. Han var senatspresident mellom 2006 og 2008. 
Marini arbeida som funksjonær i Cassa per il Mezzogiorno og blei fagforeningsaktiv i Confederazione Italiana Sindacati Lavoratori (CISL), der han var generalsekretær fra 1985 til 1991. Han var også aktiv i Associazioni Cristiane Lavoratori Italiani og i Azione Cattolica. Marini var arbeidsminister i Giulio Andreottis sjuende regjering (1991–1992).Den 30. januar 2008, i kjølvannet av regjeringskrisa der Romano Prodis regjering måtte gå av, ba Italias president, Giorgio Napolitano, Marini om å forsøke å danne en overgangsregjering. Dette forsøket mislyktes imidlertid, noe som førte til at det blei utlyst nyvalg, et valg som blei vunnet av opposisjonen, under ledelse av Silvio Berlusconi.
Tidlig i januar 2021 blei han ramma av covid-19 og innlagt på Ospedale San Camillo de Lellis i Rieti. Han blei utskrevet seint i januar, men sykdommen meldte seg på nytt, og han blei innlagt på Cinica Villa Mafalda i Roma, der han døde 9. februar i en alder av 87 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Franco Marini (politician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Franco Marini hos Europaparlamentet