jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Trechus fulvus

Trechus fulvus er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.   Systematikken følger Carabidae of the World.


== Utbredelse ==
Trechus fulvus finnes vest i Europa og i Nord-Afrika.  Finnes i Norge.


== Utseende ==
Trechus fulvus er en liten brunlig løpebille, omtrent 5 millimeter lang.  Antennens fjerde ledd med  fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Delgruppe Trechina skiller seg ut fra de andre løpebillene, ved at lengderillen nærmest midten av dekkvingen, bakerst ved spissen, svinger og fortsetter opp i vingen, omtrent der femte lengderille er. Hos de andre løpebillene ender alltid rillene ved bakkanten av dekkvingen.


== Levevis ==
Trechus fulvus er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. De lever i vannkanten langs havstrender med sand og steingrunn.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trechus fulvus i Encyclopedia of Life 
(en) Trechus fulvus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Trechus fulvus hos Artsdatabanken 
(sv) Trechus fulvus hos Dyntaxa 
(en) Trechus fulvus hos Fauna Europaea 
(en) Trechus fulvus hos NCBI 
Trechus fulvus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Trechus fulvus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Trechus fulvus - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
Trechus fulvus - Fauna Europaea - engelskspråklig
Trechus secalis

Trechus secalis er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.   Systematikken følger Carabidae of the World.


== Utbredelse ==
Trechus secalis  finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i sørvest. Den er utbredt østover i Asia.   Finnes i Norge.


== Utseende ==
Trechus secalis  er mellom 3,5-4 millimeter lang. Dekkvingene er lyse nesten rød-gule. Ofte med en mørk spiss (bakerst). Delgruppe Trechina skiller seg ut fra de andre løpebillene, ved at lengderillen nærmest midten av dekkvingen, bakerst ved spissen, svinger og fortsetter opp i vingen, omtrent der femte lengderille er. Hos de andre løpebillene ender alltid rillene ved bakkanten av dekkvingen.


== Levevis ==
Trechus secalis  finnes på litt skyggefulle steder med mose, gjerne i løvskog. Den er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trechus secalis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Trechus secalis hos Artsdatabanken 
(sv) Trechus secalis hos Dyntaxa 
(en) Trechus secalis hos NCBI 
(en) Kategori:Trechus secalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trechus secalis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Trechus secalis  - BILDE - Photo catalog of the Central European Carabidae
Trechus secalis – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Trechus secalis - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Patrobus septentrionis

Patrobus septentrionis  er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.   Systematikken følger Carabidae of the World.


== Utbredelse ==
Patrobus septentrionis  finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i sørvest. Den er utbredt i Nord-Amerika og Asia.  Finnes i Norge.


== Utseende ==
Patrobus septentrionis er 7.5-10 millimeter lang.  Kroppen har en matt og mørk farge, som varierer mellom svart og mer brunlig. Den er en kraftig bygd løpebille. På hver side av hodet fra fasettøynene og bakover er en dyp fåre (fordypning). Hodet er sterkt innsnørt like bak øynene. Antennens fjerde ledd med  fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se).


== Levevis ==
Patrobus septentrionis  er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. De lever langs vassdrag i høy vegetasjon.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrobus septentrionis i Encyclopedia of Life 
(en) Patrobus septentrionis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Patrobus septentrionis hos Artsdatabanken 
(sv) Patrobus septentrionis hos Dyntaxa 
(en) Patrobus septentrionis hos Fauna Europaea 
(en) Patrobus septentrionis hos Fossilworks 
(en) Patrobus septentrionis hos ITIS 
(en) Patrobus septentrionis hos NCBI 
(en) Kategori:Patrobus septentrionis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Patrobus septentrionis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Patrobus septentrionis  - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
Patrobus septentrionis  - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Patrobus atrorufus

Patrobus atrorufus er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.   Systematikken følger Carabidae of the World.


== Utbredelse ==
Patrobus atrorufus finnes i nesten hele Europa, men er sjeldnere i sør og vest. Den er utbredt østover i Asia.  Finnes i Norge, ganske almindelig.


== Utseende ==
Patrobus atrorufus er brunlig og mørk på farge og mellom 7,5-10 millimeter lang.  Den kan ikke fly da flygevingene er dårlig utviklet. Antennens fjerde ledd med  fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se).  På hver side av hodet fra fasettøynene og bakover er en dyp fåre (fordypning). Hodet er sterkt innsnørt like bak øynene. Brystskjoldets bakhjørner rettvinklet.


== Levevis ==
Patrobus atrorufus er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den finnes på fuktige og skyggefulle steder, ofte der det er leire.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrobus atrorufus i Encyclopedia of Life 
(en) Patrobus atrorufus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Patrobus atrorufus hos Artsdatabanken 
(sv) Patrobus atrorufus hos Dyntaxa 
(en) Patrobus atrorufus hos Fauna Europaea 
(en) Patrobus atrorufus hos NCBI 
(en) Kategori:Patrobus atrorufus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Patrobus atrorufus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Patrobus atrorufus - BILDE - Photo catalog of the Central European Carabidae
Patrobus atrorufus - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
Patrobus atrorufus - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Patrobus assimilis

Patrobus assimilis er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.   Systematikken følger Carabidae of the World.


== Utbredelse ==
Patrobus assimilis finnes i nord og særlig øst i Europa.  Den er utbredt østover i  Asia.   Finnes i Norge.


== Utseende ==
Patrobus assimilis er en kraftig bygd løpebille, kroppen er 7-10 mm lang og har en mørk svart farge. Hodet og beina er brunlige. På hver side av hodet fra fasettøynene og bakover er en dyp fåre (fordypning). Hodet er sterkt innsnørt like bak øynene. Antennens fjerde ledd med  fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se).


== Levevis ==
Patrobus assimilis er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den finnes helst i innlandet og sjeldnere på kysten.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrobus assimilis i Encyclopedia of Life 
(en) Patrobus assimilis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Patrobus assimilis hos Artsdatabanken 
(sv) Patrobus assimilis hos Dyntaxa 
(en) Patrobus assimilis hos Fauna Europaea 
(en) Patrobus assimilis hos Fossilworks 
(en) Patrobus assimilis hos NCBI 
Patrobus assimilis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Patrobus assimilis - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
Patrobus assimilis - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Estadio Cuauhtémoc

Estadio Cuauhtémoc er et fotballstadion i Puebla de Zaragoza i Mexico, ca. 110 kilometer øst for Mexico by. Det er hjemmebanen til Puebla FC, som er en av de eldste fotballklubbene i landet. Stadionet ble renovert og utvida i 2015, og har en tilskuerkapasitet på 51 726, noe som gjør det til det fjerde største fotballstadionet i Mexico.Under De olympiske sommerlekene i 1968 ble det spilt sju kamper i fotballturneringen her, og stadionet ble også benyttet under VM i fotball 1970 og i 1986. Blant annet bronsefinalen mellom Frankrike og Belgia i 1986 ble spilt her.
Stadionet er oppkalt etter Cuauhtémoc, den siste stortaleren (tlatoani) i det aztekiske riket.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Estadio Cuauhtémoc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Estádio do Pacaembu

Estádio Municipal Paulo Machado de Carvalho, mest kjent som Estádio do Pacaembu, er et fotballstadion i São Paulo i Brasil. Det ble innviet 27. april 1940 av Brasils daværende president Getúlio Vargas, og hadde da en tilskuerkapasitet på 60 000. Den nåværende kapasiteten er på 37 952 tilskuere. Dette er hjemmebanen til Sport Club Corinthians Paulista.
Under VM i fotball 1950 ble stadionet benyttet til flere kamper, deriblant bronsefinalen mellom Spania og Sverige.


== Eksterne lenker ==
Santos FC
Pacaembu (på portugisisk)
Templos do Futebol
Innvielsen (på portugisisk)
Vietnams kvinnelandslag i fotball

Vietnams kvinnelandslag i fotball representerer Vietnam i internasjonal fotball. 
Vietnam har hatt en lang tradisjon for å ha komme på plassen bak de som kvalifiserer seg til semifinalen i Asiamesterskapet. Dette var Vietnams skjebne i de første fem mesterskap de deltok i. I Asiamesterskapet 2010 ble de imidlertid sist i sin gruppe etter tre tap, for Australia, Kina og Sør-Korea. Alle lagene i Vietnams gruppe var rangert klart foran dem på FIFA-rankingen, hvor Vietnam pr. mars 2010 ligger på 32.-plass og nummer 6 i Asia.
Vromonas

Vromonas (gresk: Βρόμωνας) er en øy i øygruppen Ekhinadene i Hellas. Øyen ligger øst for Ithaka og er ubebodd. 


== Eksterne lenker ==
Vromonas på nettstedet GTPKart og flyfoto:

Detaljkart fra: Mapquest, Windows Live Local eller Google eller Yahoo! kart
Satellitt bilder: Google eller Microsofts virtuelle jordklode
Jane Hveding

Jane Hveding
(født 1. desember 1952)
er en norsk danser, koreograf og bildekunstner.
Hun er utdannet i pedagogikk ved Universitetet i Oslo (1972–74) og
dans/drama ved London College of Dance and Drama (1974–77).
Hun har koreografert for flere teatre og
etablert sitt eget Jane Hveding Danseproduksjon på Frysja (1992), et firma
som har utviklet rundt hundre verk.
Hun har vært lærer ved
Den Norske Operas ballettskole,
Norges idrettshøgskole,
Kunsthøgskolen i Oslo og
Fagerborg videregående skole.
Hennes malervirke innbefatter utdanning ved
Nydalen kunstskole (2006–08) og separatutstilling (2008).


== Premier ==
Dansekritikerprisen 1991/92 for Poems
Statens garantiinntekt for kunstnere 1994
Oslo bys kulturstipend 2001


== Referanser ==
Strofadene

Strofadene (gresk: Στροφάδες; latin: Strophades) er en liten gresk øygruppe innenfor De joniske øyer utenfor vestkysten av Hellas.
Den består av to små øyer, Stamfani (Σταμφάνη, 1,18 km²) og Arpia (Άρπυια 0,176 km²), som ligger 45,5 km sør-sørøst for Zakynthos og 50,3 km fra Peloponnes. Administrativt er de en del av kommunen Zakynthos. Den største av dem, Stamfani, har et gammelt kloster i form av festning grunnet forsvarhensyn som ble bygget i 1241. Øyene hører til den gresk-ortodokse kirke og det er ikke lov med jakt på dem.


== Geografi ==
Det er mye fugler på øyene, som gulnebblire, spurvefugler og turtelduer. Øyene er begge svært flate, steinete og dekket av sparsommelig vegetasjon. Det høyeste punktet er bare 20 meter over havet. Det er ingen sandstrender på begge øyene, men de er kjent i Hellas for sin naturlige skjønnhet.


== Historie ==
Øyene har vært bebodd i mange år av munker som satte pris på deres fruktbarhet. De dyrket sitrusfrukter av alle slag. Klosteret for Guds hellig mor er datert til første halvdel av 1200-tallet.
Ettersom øyene et velegnet stoppested på vei til og fra for Afrika mer enn 1200 arter av trekkfugler, hadde den greske regjeringen en tid under planlegging å sette opp et marint naturreservat her. Øyene er i dag en del av den nasjonale maritime parken Zakynthos. De er beskyttet av Kystvakten og av nasjonalparkenes forvaltning.


== Strofadene i kulturen ==
Strofadene ble identifisert i gresk og romersk mytologi som bostedet til harpyene, en form for bevingede ånder eller stormgudinner. Vergil hevdet at disse vesenene fordrev trojanerne fra Strofadene. Øyene var også nevnt i Dantes Den guddommelige komedie, antagelig på grunn av Vergils henvisning. I tillegg også forbipasserende i kapittel 10 av François Rabelais' Femte bok om Pantagruel.
I henhold til legenden refererer øyenes navn, Strofadene («omdreining»), til boreaderne, det vil si brødrene Zetes og Kalais, sønner av guden Boreas, nordavinden, og som seilte med argonautene. Zetes og Kalais berget Phineus fra harpyene. De lyktes å fordrive monstrene vekk, men ikke å drepe dem da regnbuens gudinne Iris hadde lovt Phineus at de bevingede vesenene ikke ville bli plaget på nytt. Zetes og Kalais snudde seg fra Strofadene ved Iris' vilje mens de fortsatte deres jakt på harpyene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arnold, Charles (red.) (2008): Die Inseln des Mittelmeers. Ein einzigartiger und vollständiger Überblick. 2. Auflage. marebuchverlag, Hamburg, ISBN 3866480962.


== Eksterne lenker ==
(en) Strofades – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Viktige fugleområde i Hellas
Nou Estadi de Tarragona

Nou Estadi er et flerbruksstadion i Tarragona i Catalonia i Spania.  For tiden brukes det hovedsakelig til fotballkamper og er hjemmebane for Gimnàstic de Tarragona.  Kapasiteten er siden 2006 14 500 (tidl. 12 000).


== Bilder ==
Anatman

Anātman (sanskrit, devanagari: अनात्मन्) eller anattā (pali) er et begrep som kan oversettes med «ikke-sjel». I buddhismen lærer man at mennesket ikke har noen fast sjel. Dette blir kalt anatman. 
Her skiller buddhismen seg fra hinduismen som har læren om atman, den individuelle sjel. Buddhismen sier at det vi tenker på som sjelen vår, bare er en opphopning av sansefornemmelser og sinnstilstander som hele tiden er i forandring. Mennesket står ikke over noen andre skapninger, men alt har like stor verdi og er gjensidig avhengig av hverandre, bortsett fra at mennesket har mulighet til å søke visdom.
Russian Tea Room

Russian Tea Room er en restaurant i New York City i USA, på adressen 150 West 57th Street mellom Carnegie Hall Tower og Metropolitan Tower.  
Russian Tea Room ble åpnet i 1927 av tidligere medlemmer av Matiinskijbaletten og ble et samlingssted for russiske flyktninger. Etterhvert ble det et av vannhullene for folk i underholdsningsbransjen i byen.
Simon Qu Tianxi

Simon Qu Tianxi (født 1920, død 2. november 2000 i Changsha) var katolsk biskop.


== Biografi ==
Qu Tianxi ble presteviet i 1947. I 1987 ble han ordinert til biskop av Changsha. 
I mai 1999 ble de ni kirkelige jurisdiksjoner i provinsen Henan erklært sammenslått, og biskop Qu, som eneste 
regimeapproberte biskop i provinsen, ble første biskop av bispedømmet Hunan.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Simon Qu Tianxi (1920-2000) *1987


== Referanser ==
Romerskolen

Romerskolen var en gruppe renessansekomponister som var aktive i Roma fra midten av 1500-tallet til et stykke inn på 1600-tallet, dvs i seinrenessansen og tidlig barokk.
Komponistene i Romerskolen skrev overveiende kirkemusikk og mange hadde direkte forbindelse med Vatikanet og det pavelige kapell, men var også aktive ved andre kirker. Stilistisk blir de ofte satt opp mot den venetianske skole, en samtidig musikkbevegelse som var langt mer fremtidsrettet.
Tyngdepunktet av komposisjonene lå på flerstemmig vokalmusikk med et rolig og flytende uttrykk i melodisk, harmonisk og rytmisk henseende, og man kan slik si at romerskolen var en fortsettelse og videreutvikling av den nederlandske polyfonien. 
Komponistene i den romerske skole skapte flerstemmig musikk til bruk i kirkene under begrensninger formulert av Trientkonsilet. Kriteriene var at teksten var lett forståelig og uttrykket var verdig. Parodimesser var utelukket.


== Komponister ==
Blant romerskolens mest kjente komponister er Giovanni Pierluigi da Palestrina, Tomás Luis de Victoria og Gregorio Allegri. 
Medlemmer av Romerskolen, inklusive noen som bare i perioder var aktive i Roma:


== Se også ==
Den venetianske skole
Florentiner Camerata
Musica reservata
Sandstrandfjorden

Sandstrandfjorden (noen ganger kalt Sandfjorden) er en fjord på Magerøya i Nordkapp kommune i Finnmark. Den ligger mellom Knivskjellodden og Kjerkeneset, lengst vest på nordsida av Magerøya. Fjorden har innløp mellom Tunes i vest og Store Bispen i øst. Den er rundt 2 kilometer lang, og ved innløpet er den også 2 kilometer bred.Fjorden er svært grunn, mellom 3-7 meter.
Det er ingen bosetninger ved fjorden.


== Referanser ==
Anthony Wang Zicheng

Anthony Wang Zicheng (født 16. april 1923 Changsha i Kina, død 16. april 1995) var katolsk biskop av Lixian i Hunan i Folkerepublikken Kina.
Den 8. desember 1987 ble han ordinert til biskop av Lixian – uten pavelig mandat – av biskop Joseph Zong Huaide av Jinan. 


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Anthony Wang Zicheng (1923-1995) *1987


== Referanser ==
Paul Han Xirang

Paul Han Xirang (født 1. august 1918 i landsbyen Han i fylket Yucheng i Shandong, død 6. mars 1992 i Qingdao i Shandong) var katolsk biskop av Qingdao i Folkerepublikken Kina.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han ble født i en katolsk familie og begynte på juniorseminaret i Jinan i 1930-årene. I 1944 ble han fransiskaner og sendt til presteseminaret i Hankou i provinsen Hebei for teologiske studier. 


=== Prest ===
Han ble presteviet i katedralen i Hankou den 11. april 1949.  
Samme år kom kommunistene til makt i Kina. Pater Han vendte tilbake til Jinan og ble utnevnt til rektor for juniorseminaret. Senere ble han dessuten sogneprest. I 1958 ble han fengslet for kontrarevolusjonær virksomhet – han hadde protestert mot tre selv-bevegelsen. Han var i fengsel helt til 1979.Etter løslatelsen begynte han å virke blant katolikkene i Qingdao, og ble sokneprest i St. Mikaelskatedralen da den gjenåpnet i 1981.


=== Biskop ===
Den 24. april 1988 ble han ordinert til biskop av Qingdao – uten pavelig mandat – av biskop Joseph Zong Huaide av Jinan. 
Biskop Han ble invitert til et besøk ved Fu Jen katolske universitet i Taiwan av erkebiskop Stanislaus Lokuang, da president for Fu Jen, i anledning universitetets 60-jubileum i desember 1989. Men myndighetene i Folkerepublikken bad ham om ikke å reise.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Paul Han Xirang (1918-1992) *1988


== Referanser ==