jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nevers

Nevers er en kommune i departementet Nièvre i regionen Bourgogne-Franche-Comté sentralt i Frankrike. Nevers er préfecture (administrasjonssted) i departementet Nièvre. Byen har om lag 45 000 innbyggere, og ligger der elven Nièvre munner ut i Loire. Nevers ligger i den tidligere provinsen Nivernais, 260 km sørøst for Paris. Byens areal er 17,33 km² og den ligger 180 moh.


== Historie ==
Noviodunum var det tidligere navnet på Nevers, som etter hvert endret seg til Nebirnum. Alle medaljene og andre romerske legemer en har funnet i byen viser at det må ha vært en viktig plass da Cæsar valgte byen som militærlager for hvete, penger og gisler. I 52 f.Kr. var Nevers det første stedet som ble erobret av opprøreren Aedui.
Byen ble bispesete på slutten av 400-tallet. Grevskapet Nevers går minst tilbake til 900-tallet. Innbyggerne i Nevers fikk privilegier i 1194 og 1231. En kort stund på 1300-tallet var byen sete for et universitet, som senere ble overført til Orléans.


== Utdanning ==
Institut supérieur de l'automobile et des transports


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Nevers


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Nevers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nevers – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Nevers på vitalsudmorvan.org
Peter Sillett

Peter Richard Sillett (født 1. februar 1933 i Southampton – død 13. mars 1998) var en engelsk fotballspiller som gjennom sin elleve år lange karriere spilte for Southampton og Chelsea.
Han begynte karrieren i Southampton i 1951. Han var i klubben til 1953, og da hadde han spilt 59 kamper og scora fire mål. I 1953 gikk han til Chelsea. Han spilte 260 ligakamper (totalt 288) kamper og scora 29 mål for klubben til han la opp i 1962 da den nye manageren Tommy Docherty gjorde store utskiftninger. I Chelsea vant han ligaen en gang og Charity Shield en gang. Begge trofeene kom i 1955.
Faren hans, Charlie Sillett, spilte i Southampton fra 1931 til 1938. Han døde i et ubåtangrep i 1945. Broren hans, John Sillett, spilte fotball i Chelsea, Coventry City og Plymouth Argyle. Han trente senere Hereford United og Coventry. Han trente Coventry til FA-cupseier i 1987.
Han spilte i 1955 tre landskamper for England. Han var også med i troppen til fotball-VM 1958, men spilte ingen kamper.
Peter Sillett døde i 1998, 65 år gammel, etter lang kamp mot kreftsykdommen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Sillett – Transfermarkt 
(en) Peter Sillett – national-football-teams.com 
(en) Peter Sillett – EU-Football.info 
(en) Peter Sillett – FBref
Cathrine Nøttingnes

Cathrine Nøttingnes (født 5. september 1974 i Bergen) er en norsk handikappidrettsutøver som har deltatt i paralympiske sommerleker én gang i 2000 Sydney, Australia, der hun vant til sammen tre medaljer i sykling. Hun er svaksynt, konkurrerer i klassen B2 og syklet sammen Marianne Bruun. Hun deltok også under Paralympiske vinterleker på Lillehammer i 1994 samt i Nagano i 1998, begge gangene i langrenn.

Paralympiske sommerleker i Sydney 2000
		
		


== Meritter ==
Paralympiske sommerleker 2000
Sølv i sykling, tandem, 3 000 m forfølgelsesritt
Bronse i sykling, tandem, 1 km temporitt
Bronse i sykling, tandem, landeveisritt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cathrine Nøttingnes – Paralympic.org 
(en) Cathrine Nøttingnes – Olympedia 
NIF – Norske medaljefordelinger i Paralympics (PDF)
Martín Torrijos

Martín Erasto Torrijos Espino (født 18. juli 1963 fra Panama by) var Panamas president  fra 1.september 2004 – 1. juli 2009.
Han var kandidat ved presidentvalget i Panama 1999, men tapte til Mireya Moscoso, som ble landets første kvinnelige president. I 2004 ble han valgt president.
Torrijos er sønn av Omar Torrijos, som var Panamas sosial reformator og militære de facto leder fra 1968 til 1981. Den yngre Torrijos studerte statsvitenskap og økonomi ved Texas A & M University, College Station, Texas i USA før han begynte ved krigsskolen i Panama.


== Referanser ==
Allier (elv)

Allier (oksitansk: Alèir) er en elv sentralt i Frankrike, og en av sideelvene til Loire fra venstre. Den har sitt utspring i Cevennene i departement Lozère, øst for Mende. Elven munner ut i Loire vest for byen Nevers. 


== Departement og byer langs elven ==
Allier: Vichy, Varennes-sur-Allier, Moulins
Ardèche – elven er grensen mellom dette departementet og Lozère
Cher
Haute-Loire: Brioude, Langeac
Lozère: Langogne
Nièvre
Puy-de-Dôme: Brassac-les-Mines, Auzat-sur-Allier, Issoire, Cournon-d'Auvergne


== Sideelver ==
Noen av sideelvene til Allier er: 

Alagnon (venstre)
Anse
Couze Pavin (venstre)
Couze Chambon (venstre) med Touche-Poupard-demningen
Dore (høyre)
Morge (venstre)
Sioule (venstre)
Veyre (venstre)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Allier River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sankta Olgas og Sankta Sofias orden

Sankta Olgas og Sankta Sofias orden (gresk: Βασιλικόν οικογενειακόν τάγμα των Αγίων Όλγας και Σοφίας) er en gresk orden. Den ble innstiftet i 1936 av kong Georg II av Hellas som en kongelig husorden for kvinner, tilsvarende husordenen Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden for menn. Ordenen fikk navn etter helgenene Sankta Olga og Sankta Sofia, men navnet henviser også til dronning Olga, kong Georg Is ektefelle, og dronning Sofia, kong Konstantin Is ektefelle. Etter monarkiets fall i Hellas har ordenen ikke lenger offisiell status, men eksisterer fortsatt som en husorden innen det greske kongehuset. Kongehusets overhode er ordensherre for Sankta Olgas og Sankta Sofias orden.


== Inndeling ==
Sankta Olgas og Sankta Sofias orden er inndelt i fire grader:

Storkors
Storkommandør
Gullkors
Sølvkors


== Insignier ==
Ordenstegnene for de ulike grader av Sankta Olgas og Sankta Sofias orden hadde ulik utforming. For de to høyeste gradene besto ordenstegnet av en gullmedaljong med krone. Medaljongen har et rødkantet hvitt mantuakors som på sidene bærer portrett i helfigur av de to helgenene. Medaljongen har en bord i blå emalje med innskriften «Αγία Σοφία – Αγία Όλγα» (Sankta Sofia – Sankta Olga). Ordenstegnet for de to laveste gradene er i gull eller sølv. De hadde et rødkantet hvitt mantuakors satt på et hvitt gresk kors. I midten av korset var det plassert en mindre medaljong med portrett av de to helgenene. Medaljongen er omgitt av en bord der nedre halvdel bærer innskriften med de to helgenenes navn på blå emalje og der øvre halvdel har to løver og tre hjerter i gjennombrutt gull. Løvene og hjertene er en henvisning til det kongelige danske våpenskjold, heraldiske motiver som også hørte til i det greske kongevåpenet. Ordensstjernen er i sølv og har grupper av åtte tagger. Den har i midten medaljongen fra de to øverste graders ordenstegn. Ordensbåndet er blått med vannrette striper i hvitt langs kantene.


== Tildeling ==
Sankta Olgas og Sankta Sofias orden ble tildelt kvinnelige medlemmer av det greske kongehus, samt kvinnelige medlemmer av andre lands kongehus. Lavere grader ble også tildelt ikke-kongelige for fortjenester av kongehuset. 


== Kilder ==
Dimitris Giannogolou: «Greece» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 811–812.
Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: Europæiske ordner i farver, København: Politikens forlag, 1966.
Dimitri Romanoff: The orders, medals and history of Greece, Rungsted Kyst: Balkan Heritage, 1987.


== Eksterne lenker ==
Greek Royal Orders, The Greek Royal Family.
Indre (elv)

Indre er en elv sentralt i Frankrike, og en av sideelvene til Loire fra venstre. 
Elven har sitt utspring i departementet Cher nær Préveranges. Den renner gjennom departementene Cher, Indre og Indre-et-Loire, og gjennom byene La Châtre, Châteauroux og Loches.
Indre munner ut i Loire nær atomkraftverket i Chinon, nord for Avoine.


== Eksterne lenker ==
(en) Indre river – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ronnie Clayton

Ronald Clayton (født 5. august 1934 i Preston – død 29. oktober 2010) var en engelsk fotballspiller.
Han spilte hele karrieren i Blackburn Rovers. Mellom 1951 og 1969 spilte han 581 ligakamper og scora 15 ligamål fra sin posisjon på midtbanen.
Mellom 1955 og 1960 spilte han 35 landskamper for England. Han var med i troppen til England i fotball-VM 1958, men han spilte ingen kampen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ronnie Clayton – Transfermarkt 
(en) Ronnie Clayton – national-football-teams.com 
(en) Ronnie Clayton – EU-Football.info 
(en) Ronnie Clayton – FBref
Maurice Norman

Maurice Norman (født 8. mai 1934, død 27. november 2022) var en engelsk fotballspiller som spilte i forsvar.
Norman begynte karrieren i Norwich City i 1952. Han spilte 35 ligakamper i klubben fram til 1955 da Tottenham Hotspur kjøpte ham for 18 000 pund.Han spilte i Tottenham i over ti år, spilte 419 kamper og scora 19 mål. I Tottenham var en del av laget som tok «The Double» i sesongen 1960/61. Han vant også FA-cupen i 1962 og Cupvinnercupen i 1963 for London-laget.Han spilte 23 kamper for England mellom 1962 og 1964. Han var med i troppen til fotball-VM 1958, men spilte ingen kamper. Men han spilte kamper for landslaget under fotball-VM 1962. Han brakk beinet like før landslagstrener Alf Ramsey skulle ta ut troppen til fotball-VM 1966 på hjemmebane i England. Han ble naturligvis ikke tatt med, og landslagskarrieren var over.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maurice Norman – Transfermarkt 
(en) Maurice Norman – national-football-teams.com 
(en) Maurice Norman – EU-Football.info 
(en) Maurice Norman – FBref
Tapperhetskorset

Tapperhetskorset (gresk: Αριστείο Ανδρείας) var en gresk militær utmerkelse. Den ble formelt innstiftet 13. mai 1913 i forbindelse med den greske seieren i den første Balkankrigen, men tildeling startet ikke før i 1921, da Hellas hadde framgang i krigen mot Det osmanske rike i Lilleasia. Tapperhetskorset ble tildelt for fremragende prestasjoner på slagmarken. Tapperhetskorset rangerte opprinnelig som en orden.


== Inndeling ==
Tapperhetskorset var inndelt i tre grader:

Kommandørkors
Gullkors
Sølvkors


== Utforming ==

Ordenstegnet består av et hvitt kors med lyseblå kanter på gull eller sølv. I korsmidten er det plassert en medaljong som viser Sankt Georg som dreper dragen. Medaljongen er omgitt av en laurbærkrans. Korset har en kongekrone på toppen. Baksiden er identisk med forsiden, men medaljongen bærer innskriften «AΞIA» («for fortjenester»).Korset er opphengt i et bånd med tre lyseblå og to hvite striper. Fargene stammer fra det greske flagget. 


== Tildeling ==
Under krigen i Lilleasia mellom 1921 og 1922 ble Tapperhetskorset tildelt militære avdelinger, som fikk sine faner dekorert med utmerkelsen, mens offiserer og underoffiserer ble tildelt gullkors eller sølvkors. Tildeling fant sted inntil krigslykken snudde i 1922.Da Tapperhetskorset i november 1940 ble gjenopptatt i forbindelse med den gresk-italienske krigen, ble utmerkelsen omklassifisert fra orden til en utmerkelse som rangerte som den fremste blant de greske militære utmerkelser. Tapperhetskorset av 1940 ble rangert etter Tapperhetskorset av 1913 og foran Georg Is orden og Føniksordenen.Utformingen av Tapperhetskorset av 1940 var identisk med den tidligere utgaven, men båndet ble utstyrt med en bronsespenne med årstallet 1940. I tilfeller der utmerkelsen ble tildelt mer enn en gang, ble båndet utstyrt med en til tre kroner.
Tapperhetskorset av 1940 ble tildelt for mot på slagmarken under den andre verdenskrig, under borgerkrigen fra 1946 til 1949 og under Koreakrigen 1950–1953.


== Referanser ==


== Kilder ==
Clarke, John D.: Gallantry Medals & Decorations of the World, Barnsley: Leo Cooper, 2001
Purves, Alec A.: The Medals, Decorations & Orders of the Second World War II 1939-1945, London: Savannah, 2004
Romanoff, Dimitri: The orders, medals and history of Greece, Rungsted Kyst: Balkan Heritage, 1987
Mayenne (elv)

Mayenne er en elv vest i Frankrike. Sammen med elven Sarthe og sideelven til Sarthe Loir danner den elven Maine, som igjen er en sideelv til Loire. Mayenne er 202,3 km lang.Mayenne har sitt utspring i departementet Orne mellom Pré-en-Pail og Alençon. Den møter Sarthe ved Angers.
Departement og byer langs elven: 

Orne
Mayenne: Mayenne, Laval, Château-Gontier
Maine-et-Loire: Angers


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mayenne River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sarthe (elv)

Sarthe er en elv vest i Frankrike. Sammen med elven Mayenne danner den Maine, som igjen er en sideelv til Loire. Nedbørfeltet er på 7 864 km² dersom Loir ikke tas med. 
Sarthe har sitt utspring i departementet Orne nær Moulins-la-Marche. Den renner gjennom følgende departement og byer: 

Orne: Le Mêle-sur-Sarthe, Alençon
Sarthe: Fresnay-sur-Sarthe, Beaumont-sur-Sarthe, Le Mans, Sablé-sur-Sarthe
Maine-et-Loire: Châteauneuf-sur-Sarthe, Tiercé, AngersEt par kilometer etter at den renner sammen med elven Loir, møter Sarthe Mayenne nord for byen Angers. To andre sideelver er Evre og Huisne.


== Eksterne lenker ==
(en) Sarthe River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Åsnessetertjern

Åsnessetertjern (eller Åsnessetertjenn) er et vann ved Busåsen, nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken.


== Kilder ==
Kommunens kartgrunnlag


== Eksterne lenker ==
(no) Tjernsmosen i Miljødirektoratets nettsted Naturbase (myra sør for Åsnessetertjern)
Elgtjern

Elgtjern kan vise til flere tjern i Norge, blant annet:

Elgtjern (Aurskog-Høland, Busåsen) – ved Busåsen i Aurskog-Høland kommune i Akershus
Elgtjern (Aurskog-Høland, Søndre Mangen) – ved Søndre Mangen i Aurskog-Høland kommune i Akershus
Elgtjern (Gran) – i Tingelstad i Gran kommune i Oppland
Vienne

Vienne kan vise til:

Vienne (elv), sideelv til elven Loire i Frankrike
Vienne (departement), departement i regionen Nouvelle-Aquitaine i Frankrike
Vienne (Isère), by og kommune i departementet Isère i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike
Vienne, det franske navnet på Østerrikes hovedstad Wien


== Se også ==
Vienna
Erdre

Erdre er en elv vest i Frankrike og en av sideelvene til Loire fra høyre. Den har sitt utspring i departementet Maine-et-Loire nær La Pouëze. Elven renner òg gjennom departementet Loire-Atlantique. Den munner ut i Loire ved byen Nantes. Andre byer Erdre renner gjennom er Candé, Riaillé, Nort-sur-Erdre og Sucé-sur-Erdre.
Erdre er uvanlig på den måten at den er bredere lenger oppe i elven enn i den nedre delen. På det laveste punktet, der Erdre møter Loire i Nantes, er den tidligere leia hennes nå hovedvei og forretningsstrøket Cours des Cinquante Otages. Erdre møter nå Loire via en undergrunnskanal under Rue Henri IV, og de renner i hop nær hovedjernbanestasjonen. 
Om lag 15 km opp i elven, ved Plaine de Mazeroles, nær Sucé sur Erdre, har Erdre gått fra å være noen få hundre meter bred til nesten en kilometer. Vidt sumpterreng gjør elven ennå bredere. Overfor her går Nantes-Brest-kanalen vestover ved landsbyen Nort sur Erdre. 


== Eksterne lenker ==
(en) Erdre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lars Molin (forfatter)

Lars Molin, Lars Fredrik Molin (født 6. mai 1942 i Undersåker, Jämtlands län (Jämtland), død 7. februar 1999 i Sundbyberg, Stockholms län) var en svensk forfatter, dramatiker og regissør.
Molin arbeidet som veimester fram til 1972. Hans debut skjedde med romanen Bomsalva i 1970, som handler om en ulykke under gygging av et kraftverk der tre arbeider ble drept og der mestedelen av boken er selvopplevd. Året etter var det tid for debuten som dramatiker, med filmen Badjävlar, om motsetninger mellom bofaste og sommergjester, som også ble hans offentlige gjennombrudd. 
Molins berømte TV-produksjoner inkluderer Potatishandlaren, Kejsarn av Portugallien (etter Selma Lagerlöfs roman) og Tre Kärlekar, som alle har fått et stort publikum når de ble sendt på TV.
Lars Molin fikk også internasjonal suksess – han vant blant annet den ettertraktede Emmy-statuetten for beste TV-produksjon, med Den tatuerade änkan, med Mona Malm i hovedrollen, 1999.


== Filmografi ==


== Bibliografi ==


== Priser og utmerkelser ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Lars Molin (forfatter) hos Svensk Filmdatabas
(en) Lars Molin på Internet Movie Database 
(sv) Lars Molin i Svensk Filmdatabas 
(da) Lars Molin på Filmdatabasen 
(en) Lars Molin på AllMovie 
(en) Lars Molin hos The Movie Database
Peter Brabrook

Peter Brabrook (født 8. november 1937 i Greenwich, død 10. desember 2016) var en engelsk fotballspiller som spilte ving.
Begynte karrieren i Redbridge FC. Gikk til Chelsea før deres gullsesong i 1955. Han spilte tre kamper i sesongen 1954/55 da Chelsea vant ligaen for første gang. De neste årene etablerte han seg på laget, og han spilte til sammen 271 kamper og scora 57 mål for London-laget. Etter en disputt med manager Tommy Docherty i 1962, ble han kjøpt av West Ham United for £35 000.
I West Ham spilte han sammen med spillere som Bobby Moore, Geoff Hurst og Martin Peters. I West Ham vant han FA-cupen og Cupvinnercupen. Han spilte 167 ligakamper og scora 33 ligamål for West Ham. I 1968 ble han solgt til Leyton Orient. Her spilte han 72 ligakamper og han scora seks ligamål.
Senere returnerte han til West Ham og jobba i deres akademi. Her var han med og utvikla spillere som Joe Cole, Michael Carrick og Frank Lampard.
Han spilte tre landskamper for England, en av kampene kom i fotball-VM 1958 mot Sovjetunionen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Brabrook – FIFA 
(en) Peter Brabrook – Transfermarkt 
(en) Peter Brabrook – national-football-teams.com 
(en) Peter Brabrook – EU-Football.info 
(en) Peter Brabrook – FBref
Bremerholms orlogsverft

Bremerholms orlogsverft var et dansk marineverft på Gammelholm i København. Det drev reparasjon og bygging av krigsskip for den dansk-norske marine inntil det ble  nedlagt i 1859 og verftsvirksomheten flyttet til Nyholm (dagens Marinestasjon København).
Verftet var en militær straffeanstalt og siden en generell slaveri-anstalt for Danmark-Norge. Etter Christian Vs Norske Lov av 1687 skulle norske menn idømt «arbeid i jern» sendes til Bremerholms orlogsverft. Forbrytelsene de var skyldige i, var ofte tyveri, rømning fra festningsstraff, eller desertasjon. Fra 1739 opphørte Bremerholm  å være straffeanstalt og norske straffanger sonet i stedet ved nærmeste norske festning.
Peter Broadbent

Peter Frank Broadbent (født 15. mai 1933 i Kent, død 1. oktober 2013 i Himley, Staffordshire) var en engelsk fotballspiller.
Han begynte sin profesjonelle karriere i Brentford i 1950, men var ikke i klubben mer enn et snaut år. Han ble kjøpt av Wolverhampton Wanderers for £10 000 i 1951. Midtbanespilleren ble hos Wolverhampton til 1965 etter å ha spilt 497 kamper og scoret 145 mål for klubben. I løpet av tiden i Wolverhampton vant han ligaen tre ganger (1953/54, 1957/58 og 1958/59) og FA-cupen i 1960. Han scoret også klubben aller første mål i Europacupen da han scoret mot tyske Schalke 04.
Han forlot Wolves i 1965 og gikk til Shrewsbury Town. I Shrewsbury spilte han 69 ligakamper og scoret syv ligamål før han gikk til Aston Villa året etter. Der spilte han til 1969 og han spilte 64 ligakamper og scoret to ligamål.
Han spilte 31 ligakamper og scoret ett ligamål i Stockport County før han la opp etter et år i non-league i 1971.
Han spilte syv landskamper for England og scoret to mål. Han spilte en kamp i fotball-VM 1958.
Han hadde på slutten av livet alzheimers.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Broadbent – Transfermarkt 
(en) Peter Broadbent – national-football-teams.com 
(en) Peter Broadbent – EU-Football.info 
(en) Peter Broadbent – FBref
Universitetet i Rennes 1

Universitetet i Rennes 1 (fransk: Université de Rennes 1) er et statlig universitet grunnlagt i 1970. Det har hovedsete i Rennes, hovedstaden i provinsen Bretagne i Frankrike.
Universitetet i Rennes 1 hadde i 2005 rundt 25 000 studenter.
Den norske fysikeren Alex Hansen er æresdoktor ved universitetet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) Université de Rennes 1 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Universitetet i Rennes 2

Universitetet i Rennes 2 (fransk: Université de Rennes 2 Haute Bretagne) er et statlig universitet grunnlagt i 1969. Det har hovedsete i Rennes, hovedstaden i provinsen Bretagne i Frankrike.
Universitetet i Rennes 2 hadde i 2005 rundt 17 000 studenter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) Université Rennes 2 Haute Bretagne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bremerholm

Bremerholm har flere betydninger:

Bremerholm, det tidligere navnet på området Gammelholm i København
Bremerholm (København), gate i København
Bremerholm (Assens), bebyggelse i Skydebjerg Sogn, Assens Kommune
Bremerholm (Århus), et mindre naturområde ved Holmstrupgård vest for Århus
Bremerholms orlogsverft, dansk marineverft på Gammelholm i København
Klemens III

For motpaven, se Clemens IIIKlemens III (latin for «mild») (født 1130 i Roma, død 27. mars 1191) var pave fra den 19. desember 1187 til sin død. Opprinnelig het han Paolo Scolari.Klemens III var ved sitt valg i 1187 kardinalbiskop av Praeneste, dagens Palestrina, og han ble valgt to dager etter at Gregor VIII døde i Pisa. Klemens overførte i 1188 pavestolen fra Pisa til Roma, og greide i 1189 å gjenopprette freden mellom kirken og keiserdømmet.


== Virke ==
Kun noen måneder før Klemens ble valgt til pave, hadde den muslimske hærføreren Saladin beseiret den kristne korsfarerhæren i slaget ved Hattin, og deretter erobret hovedstaden - den hellige byen Jerusalem - i kongedømmet Jerusalem. Klemens plasserte seg da i spissen for korstogsbevegelsen og greide å få den tysk-romerske keiser Fredrik Barbarossa, kong Filip II August av Frankrike, og Englands konge, Rikard Løvehjerte, til å ta korset i 1188. Resultatet var det tredje korstog, men Klemens selv døde i mars 1191 uten å få oppleve fredsavtalen i 1192.
Han endret det den skotske kirkes posisjon. Tidligere var den underlagt den engelske erkebiskopstolen i York, nå hørte den i stedet inn under pavestolen. Til gjengjeld gjorde Klemens den tyske keiser Henrik rasende ved å skjenke kongedømmet Sicilia til Tancred I. Krisen ble akutt da paven døde i 1191.
Pave Klemens ble gravlagt i Laterankirken i Roma.


== Pavens brev i Riksarkivet ==

I Riksarkivet oppbevares et brev fra pave Klemens til alle norske geistlige datert 28. januar 1189. Det er det eldste brev som omhandler Norge, og bevart i norske samlinger. I brevet forbyr paven geistlige å delta i krigshandlinger med våpen i hånd. Deres oppgave i felten skal være å gi syndsforlatelse og dele ut sakramenter til døende. Brevet er skrevet på eselskinn, og skriften er karolingisk diplomskrift.I 1188 innsatte pave Klemens Eirik Ivarsson som ny erkebiskop, og han la ut på den obligatoriske reisen til Roma for å motta palliet, halskledet som var symbol på hans verdighet. Med seg tilbake hadde han trolig også dette brevet, som han kan ha bedt om å få, ettersom han lå i strid med kongen om kirkens økonomiske og juridiske frihet i forhold til kongemakten. Brevet er skrevet under borgerkrigene i Norge, da det var i ferd med å komme til åpent brudd mellom kong Sverre og kirken. I 1190 fant erkebiskop Eirik det tryggest å forlate Norge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Pope Clement III» i 1913-utgaven av Catholic Encyclopedia.
Robinson, Ian Stuart: The Papacy, 1073-1198: Continuity and Innovation, Cambridge University Press 1990
Harald T. Andersen

Harald Torbjørn Andersen er en norsk fysiolog og lege.Han ble cand.real./mag.scient. ved UiO i 1957, dr. philos. samme sted sted i 1963 og cand. med. samme sted i 1974. Han har vært dosent og professor i fysiologi ved UiO, samt forsker ved flere amerikanske universiteter, bl.a. ved University of Pennsylvania, der han tok Ph.D.-graden. Andersen har også videreutdannet seg i flymedisin og var formann for Norsk Flymedisinsk Forening, og har som lege arbeidet ved Rikshospitalet. Han har også deltatt i ekspedisjoner vedrørende fysiologiske tilpasninger til klima hos isolerte folkegrupper.Andersen er medlem av New York Academy of Science. Han er tildelt H.M. Kongens gullmedalje i medisin. 


== Referanser ==