jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Supung-demningen

Supung-demningen (水丰水电站), også noen ganger kalt Shuifeng-demningen, er en demning med et vannkraftverk som ligger ovenfor byen Dandong på grensen mellom Kina og Nord-Korea, i den store grenseelva Yalu i den kinesiske provinsen Liaoning. 

Kraftverket har en total installert produksjonskapasitet på ca. 765 MW fordelt på 6 + 2 like store generatorer, og dette er det kraftigste vannkraftverk i Nord-Korea. Demningen bidrar også til flomregulering og irrigasjon. 
Anlegget ble opprinnelig planlagt av den japanske okkupasjonsmakten i Korea og Mansjuria, og ble utbygget av Noguchi-konsernet fra 1937 til 1941. Ved fullføringen var dammen 102-160 meter høy og 850 meter lang. Reservoaret var da 30 kilometer langt. Full kapasitetsutnyttelse ble nådd i 1944 med 450 GWh. Sovjetunionen demonterte utstyret i 1945, men da kommunistene tok makten i Kina ble kraftstasjonen gjeninstallert med økt kapasitet.


== Eksterne lenker ==
(en) Supung Dam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Supung Dam», Encyclopædia Britannica, besøkt 29. januar 2010.
China completes renovation of hydropower station on river bordering DPRK – Xinhua News Agency.
Ngong (fjell)

For den kenyanske byen med samme navn, se Ngong (by).Fjellet Ngong (ofte omtalt som Ngong Hills) er en rekke høyder beliggende sør for Nairobi i Kenya og på kanten til Great Rift Valley. Fra Ngongs østlige sider kan Nairobi nasjonalparkens gamle villreservat ses, og byen Nairobi kan ses fra de nordlige sidene, mens Great Rift Valley kan ses fra høydenes vestvendte sider.
Den høyeste bakken og byen Ngong ligger henholdsvis 2 460 meter og 2 061 meter over havet.


== Trivia ==
Fra 1914 til 1931 drev Karen Blixen en kaffeplantasje som lå ved foten av fjellet Ngong.
Området omkring Ngong var et populært oppholdssted for hvite bønder i det britiske imperiets koloniale æra og storhetstid.
På masai-språket betyr Ngonga "fingerbakkene".


== Galleri ==

		


== Eksterne lenker ==
Bilder av Ngong Hills fra Karen Blixens gård på AAA-Calif.com (American Automobile Association)
Panoramabilde av Ngong Hills Arkivert 9. september 2006 hos Wayback Machine. på Kijabe.org
Luftfoto av Ngong Hills fra Great Rift Valley på PBase.com
Karen Lachmann

Karen Vilhelmine Lachmann (født 30. mai 1916 i Beijing, død 30. september 1962 i Gentofte) var en dansk fekter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Lachmann vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Hun kom på andreplass den individuelle florettkonkurransen for kvinner bak Ilona Elek fra Ungarn.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i fekting, florett kvinner
1952  Helsingfors -  Bronse i fekting, florett kvinner


== Eksterne lenker ==
(en) Karen Lachmann på Internet Movie Database 
(en) Karen Lachmann – Olympedia 
(en) Karen Lachmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Karen Lachmann – databaseOlympics.com (arkivert)
Suso Santana

Jesus «Suso» Manuel Santana Abreu (født 2. mars 1985 på Tenerife Spania) er en spansk, profesjonell fotballspiller som spiller ving for Tenerife.


== Eksterne lenker ==
(en) Suso Santana – Transfermarkt 
(en) Suso Santana – Soccerbase.com 
(en) Suso Santana – Soccerway 
(en) Suso Santana – FBref 
(es) Suso Santana – as.com
Mactan

Mactan er en øy i Filippinene, i provinsen Cebu. Den ligger knapt en kilometer utenfor den større øya Cebu. Mactan er delt i to administrative enheter hvorav den ene består av storparten av byen Lapu-Lapu City og den andre av kommunen Cordoba. Mactan International Airport, som betjener Cebu City og provinsen Cebu, er landets nest mest trafikkerte flyplass.
Øya er kjent for å ha vært det sted der Ferdinand Magellan falt i kamp mot den filippinske lederen Lapu-Lapu. 


== Eksterne lenker ==
(en) Mactan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carl Theodor Rode

Carl Theodor Rode (født 28. august 1833 i Kristiania, død 24. oktober 1909 i Kristiania) var en norsk prest og politiker (H).
Han ble født inn i embedsmannsslekten Rode som sønn av sogneprest og stortingsmann Frederik Rode og hustru Anne Lovise Holter samt bror av gårdbruker og stortingsmann Otto Rode. Han vokste opp på Gjerpen prestegård og tok artium ved Skien latinskole i 1853 og teologisk embedseksamen ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1860. Året etter ektet han Didrikke Marianne Ottesen, datter av sogneprest og stortingsmann Otto Christian Ottesen.Rode var et halvt år stiftskapellan i Tromsø, deretter sogneprest i Kistrand og Karasjok fra 1861. Fra 1865 var han også prost i Hammerfest. I 1869 kom han til Nedre Stjørdal prestegjeld som residerende kapellan med bolig på Bolkan kapellangård, fra 1872 som sogneprest med bolig på Værnes prestegård. I 1886 ble han også prost i Søndre Innherred. I Stjørdal har han blitt beskrevet som «en røslig kar, nærmere to meter høy, myndig og bestemt og sterkt ortodoks.» Han fikk et godt ettermæle som en evnerik og sannferdig mann «som forstod som ingen annen å ta de unge med både alvor og skjemt.» Han tok avskjed som prost i 1899 og som sogneprest i 1904, og flyttet til Kristiania for godt.Rode var ordfører i Kistrand herred 1865–1866 og innvalgt på Stortinget fra Finnmarkens amt 1868–1870. På Stortinget var han sekretær i kirkekomiteen. Han ble senere medlem av Nedre Stjørdal herredsstyre 1882–1885. Rode stod på «ytterste høyre fløy», var sterkt konge- og unionsvennlig, og ble derfor ikke valgt til ordfører eller stortingsmann i de overveiende venstreorienterte Stjørdalsbygdene. I 1884 ble han den første formannen i Stjørdalens Grundlovsforening (nå Stjørdal Høyre).Carl Theodor Rode ble i 1895 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for fortjenstfull embedsvirksomhet». Han ble også tildelt Kroningsmedaljen 1906.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Carl Theodor Rode hos Norsk senter for forskningsdata
Frank Belote

Frank Vern Belote (født 8. oktober 1883, død 12. oktober 1928) var en amerikansk  friidrettsutøver som deltok i Sommer-OL 1912.
Han var født i Burr Oak i Michigan.
Ved OL 1912 kom han på femteplass på 100 meter i friidrett og syvendeplass i høyde uten tilløp. Han deltok også på det amerikanske laget som ble diskvalifisert i 4 x 100 meter stafett på grunn av vekslingsfeil i første veksling.


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Belote – Olympedia 
(en) Frank Belote – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frank Belote – Track and Field Statistics
Korla

Korla eller Kuerle (kinesisk: 库尔勒; pinyin: Kù'ěrlè) er et byfylke i den uiguriske autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Det har ca. 410 000 innbyggere (2004). Korla er del av det mongolske autonome prefekturet Bayingolin, og byen Korla er hovedsete for dette prefekturet.
Stedet var under Han-dynastiet kjent som Weili, og hadde allerede da nærmere 10 000 innbyggere. Det var en viktig oaseby på den nordlige silkeveien. 
Korla har lenge vært det nest største senteret i området, etter Karashahr. Her er vann i overflod og rike jordbruksområder. Beliggenheten gjorde at byen kunne kontrollere hovedhandelsårene sør og vest for Karashahr. 
Etter at det ble oppdaget olje i Taklamakanørkenen har folketallet i Korla steget kraftig, og byen er nå både større og mer utviklet enn Karashahr. Korla er blitt operasjonssenter for oljeselskapet PetroChinas oljeleting og utvikling av oljefelter i Xinjiang. 
Korla er fra gammelt av kjent for sin produksjon av særlig søte og velluktende pærer—庫爾勒香梨. 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 218 løper gjennom området på sin vei fra Yining til Ruoqiang, begge i den autonome regionen Xinjiang. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Korla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
More information
Korla Travel Guide
The Opposite End of China (Korla, Xinjiang Blog)
Nordkraft (film)

Nordkraft er en dansk dramafilm fra 2005, basert på Jakob Ejersbos bok med samme tittel. Regi er ved Ole Christian Madsen.


== Beskrivelse ==
Handlingen i filmen er flyttet fra bokens 90-tall til nåtidens Aalborg. Mye av handlingen er knyttet til det illegale rusmiljøet i byen der Maria med foreldre fra den opprinnelige hippiegenerasjonen nå selger stoff. Filen handler også om Allan som forsøker å løserive seg fra miljøet. Den siste hovedpersonen er Stetso som er en intellektuell og som mener at meningen med livet hans er, å ha prøvd alle stoffer før han dør.


== Rolleliste ==


== Priser ==
Nordkraft mottok priser innen flere kategorier da Robertprisen ble delt ut i 2006, blant annet gikk Robertprisen for årets mannlige birolle til Thure Lindhardt og The Raveonettes fikk Robertprisen for årets originale sang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nordkraft på Internet Movie Database 
(no) Nordkraft hos Filmfront 
(sv) Nordkraft i Svensk Filmdatabas 
(da) Nordkraft i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Nordkraft på MovieMeter 
(en) Nordkraft på AllMovie 
(en) Nordkraft på Turner Classic Movies 
(en) Nordkraft på Rotten Tomatoes 
Offisielle hjemmesider
Trailer for filmen
Ellen Müller-Preis

Ellen Müller-Preis (født 6. mai 1912 i Berlin, død 18. november 2007 i Wien) var en østerriksk fekter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles, 1936 i Berlin og 1948 i London.
Preis ble olympisk mester i fekting under OL 1932 i Los Angeles. Hun vant den individuelle konkurransen i florett foran britiske Heather Guinness og Erna Bogen fra Ungarn.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Gull i fekting, florett kvinner  Østerrike
1936  Berlin -  Bronse i fekting, florett kvinner  Østerrike
1948  London -  Bronse i fekting, florett kvinner  Østerrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ellen Müller-Preis – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ellen Müller-Preis – Olympedia 
(en) Ellen Müller-Preis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ellen Müller-Preis – databaseOlympics.com (arkivert)
Vorarlberger Illwerke

Vorarlberger Illwerke AG er et vannkraftselskap i Østerrike som drifter det sammenhengende Montafon-utbyggingen (tysk: Vorarlberger Illwerke Montafon), et vannkraftanlegg i det 40 km lange dalstrøket Montafon i Vorarlberg det vestligste Østerrike. Dalføret avgrenses av byen Bludenz og munner ut i elva Ill, ei sideelv til Rhinen. Det nyttes også vannkraft fra kilder i sidedaleve Alvier og Thüringen.
Vorarlberger Illwerke opererer 9 vannkraftverk i Montafon, med en samlet, installert effekt på 1 588 MW. Anleggsarbeidene startet i 1930, og ble ferdigstilt med ulike kraftverk under andre verdenskrig og videre i årene 1951–1969. Regnet ovenfra og nedover omfatter reservoarene, demningene og kraftverkene følgende:

Montafon-dalen
Utspringet av Ill, Piz Buin. H: 3 312 moh.
Silvretta-demningen (Silvrettastausee), 1938-1943. Øvre reservoar for Obervermunt. Høyde 80 m. Lengde 432 m. H: 2 030 moh.
Bieler-demningen (Bielerdamm), nordvest i Silvrettastausee. Høyde 25 m. Lengde 733 m.
Kops-demningen (Stausee Kops), 1962-1969. Øvre reservoar for Kops I+II. H: 1 809 moh.
Vermunt-demningen (Vermuntsee), 1925-1931. Øvre reservoar for Vermunt. Nedre reservoar for Obervermunt. H: 1 743 moh.
Obervermunt vannkraftverk (Obervermuntwerk), 1938-1943. Effekt 29 MW. Årsproduksjon 45 GWh.
Kops I vannkraftverk (Kopswerk I), 1961-1969. Effekt 247 MW. H: 1 025 moh.
Kops II vannkraftverk (Kopswerk II), 2004-2009. Installert 3 turbiner. Effekt 450 MW. H: 1 025 moh.
Vermunt vannkraftverk (Vermuntwerk), 1926-1930. Effekt 156 MW. Årsproduksjon 260 GWh. H: 1 025 moh.
Partenen-bekkenet, nedre reservoar for Vermunt. H: 1 025 moh.
Rifa vannkraftverk (Rifawerk). H: 1 005 moh.Alvier-vassdragetLünersjøen (Lünerse), øvre reservoar for Lünersee. H: 1 970 moh.
Lünersee vannkraftverk (Lünerseewerk), 1954-1958. Effekt 232 MW. H: 992 moh.
Latschau-demningen, øvre reservoar for Lünersee, Rodund I og Rodund II. H: 992 moh.Montafon-dalen
Latschau vannkraftverk (Latschauwerk), 1938-1950. H: 985 moh.
Rodund-bekkenet, nedre reservoar for Rodund I og Rodund II.  H: 645 moh.
Rodund I vannkraftverk (Rodundwerk I), 1938-1943-1952. Effekt 198 MW. H: 645 moh.
Rodund II vannkraftverk (Rodundwerk II), 1976. Effekt 276 MW. H: 645 moh.Sidedal Thüringen
Walgau vannkraftverk (Walgauwerk), 1980-1985. H: 492 moh.
Øvre Lutz reservoar (Oberstufe der Lutz), 1967. Nyttes som reservoar.
Nedre Lutz reservoar (Unterstufe der Lutz), 1959. Nyttes som reservoar.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vorarlberger Illwerke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Wirtschaftsarkic Vorarlberg – Klaus Piltzner: «Elektrizität in Vorarlberg». 2001.
Montafon-museet i Schruns – Montafon 1945-1955 – Ein Tal im Aufbruch».
Bolsjoj Tjuters

Bolsjoj Tjuters (russ.: Большой Тютерс, svensk: Tyterskär, finsk: Tytärsaari) er en liten russisk øy i Finskebukten. Øya hører til Leningrad oblast og ligger 75 km syd for den finske byen Kotka.
Før 1944 var Tyterskär en finsk utøy. Tyterskär var egen kommune under Viborgs län.  Til kommunen hørte også den mindre øya Lilla Tyterskär (finsk: Pien-Tytärsaari, russ.: Малый Тютерс (Malyj Tjuters)) som ligger 15 km vest-sydvest for Tyterskär. Kommunen hadde et areal på 8,3 km², og folketallet var 436 i 1939.


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Tytterskär i Nordisk familjebok, bind 30, spalte 708, 1920
Uppslagsverket Finland, Tyterskär
George Patching

George Herbert Patching  (født 15. september 1886 i Queenstown, død 31. mars 1944 i Pretoria) var en sørafrikansk  friidrettsutøver som deltok i Sommer-OL 1912.
Ved OL 1912 kom han på fjerdeplass på 100 meter i friidrett. Han hadde tredjeplassen nesten inn til mål, men ble slått på målstreken av Donald Lippincott. 
Han deltok også på 200 og 400 meter. 


== Personlige rekorder ==
100 meter: 10,8 (1912)
200 meter: 21,9 (1913)
400 meter: 48,7 (1910)


== Eksterne lenker ==
(en) George Patching – Olympedia 
(en) George Patching – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) George Patching – Track and Field Statistics
Carl Olav Christoffersen

Carl Olav Christoffersen (født 29. oktober 1968 i Drammen, Buskerud) er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Sande Kraftsportklubb. Han er en av tidenes mestvinnende norske styrkeløftere; han har blant annet vunnet 13 NM-gull på seniornivå (i perioden 1990-2003), noe som er nest mest gjennom tidene i norsk styrkeløfthistorie. Han har også vunnet tre kongepokaler – for å ha vært den beste løfteren i NM uavhengig av vektklasse – noe som er tredje mest gjennom tidene.


== Nasjonale resultater og meritter i styrkeløft ==


=== NM i styrkeløft ===


=== Lag-NM i styrkeløft ===


=== Ungdoms- og junior-NM i styrkeløft ===


== Internasjonale resultater og meritter i styrkeløft ==


=== Nordisk mesterskap i styreløft ===


=== EM i styrkeløft ===


=== VM i styrkeløft ===


=== Junior-EM i styrkeløft ===


=== Junior-VM i styrkeløft ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Her er CarlO med kongepokal
Dragan Đokanović

Dragan Đokanović (på serbisk kyrillisk: Драган Ђокановић)  (født 20. april 1958 i Sarajevo) er serbisk politiker i Bosnia-Hercegovina, var minister i den  serbiske republikken (fra 1993 til 1994).Dragan Đokanović ledet det demokratiske partiet Demokratska stranka federalista (D.S.F.).
Han studerte pediater hos Sarajevo University School of Medicine.
Đokanović  er gift og har to barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dragan Đokanović 
derStandard.at
Advokatfirmaet Harris

Harris Advokatfirma AS er et norsk advokatfirma med hovedkontor i Bergen og kontorer i Førde, Sogndal, Stryn og Norheimsund. Firmaet ble etablert i 1924 av høyesterettsadvokat Sam Harris. Firmaet har i dag 43 advokater/-fullmektiger, hvorav syv har møterett for Høyesterett.
Det er sytten partnere i firmaet, som er det største advokatfirmaet i Norge utenfor Oslo. I dag er Stig J. Harris tredje generasjon Harris i firmaet, hans far Stig B. Harris jobbet også hele sin karriere i firmaet.
Harris Advokatfirma AS ble etablert i 1924 og var opprinnelig engasjert i alle typer oppdrag innenfor fast eiendom, herunder ekspropriasjon, hvor Harris representerte grunneiersiden. Nokså raskt fikk firmaet oppdrag også for næringsdrivende. Siden har firmaet utvidet til flere rettsfelt, særlig etter 1990. Firmaets klienter omfatter privatpersoner, næringsdrivende, kommuner, interkommunale foretak og statlige organer.
Advokatfirmaets eget arkiv over avsagte skjønn (dommer) innenfor ekspropriasjon daterer seg tilbake til 1946 og er landets største skjønnsarkiv utenfor Oslo.Fra 2011 til 2015 hadde firmaet ansvaret for areal- og kontraktforvaltning av Opplysningsvesenets fonds (Kirkens) eiendommer i Norge.Firmaet er med i det nasjonale samarbeidsorganet Advocatia og det internasjonale samarbeidsorganet Euroadvocaten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Harris' hjemmeside
Scubapro

Scubapro er en produsent av dykkerutstyr.
Firmaet ble grunnlagt av Gustave de la Valle og Dick Bonin i USA i 1963.
I 1997 ble Scubapro slått sammen med dykkecomputer-produsenten Uwatec, og er nå (2017) eid av firmaet Johnson Outdoors.
I dag (2017) produserer Scubapro det meste innen dykkerutstyr, fra pusteventiler og dykkecomputere til dykkermasker og svømmeføtter.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Scubapro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nikolaj Ge

Nikolaj Nikolajevitsj Ge (russisk: Николай Николаевич Ге; født 15. februarjul./ 27. februar 1831greg. i Voronezj, død 1. junijul./ 13. juni 1894greg. i Livanovsk Tsjur i Ukraina) var en russisk kunstmaler av fransk herkomst. Han var like kjent som historiemaler som portrettmaler. Verkene hans hører inn under realismen.


== Utdannelse ==
I 1847 startet Ge på et studium ved universitet i Kiev, og innen et år var gått flyttet han over til universitetet i St. Petersburg. I tidsrommet mellom 1850 og 1857 studerte han ved Det keiserlige kunstakademiet. Med et stipend fra akademiet reiste han i 1857 til Italia. Der holdt han til de neste tolv årene og benyttet tiden til å studere både antikk kunst og renessansekunst. En stund i 1863 hadde han stilling som professor på kunstakademiet i St. Petersburg.


== Historiemaling ==
I 1870 var Ge en av grunnleggerne av Peredvizjniki-bevegelsen. Han tok også del i gruppens utstillinger. Etter at han kom tilbake til Russland vendte han seg bort fra hovedtemaet han hadde arbeidet med inntil da, nemlig bilder med tema fra evangeliene. I stedet lot han seg engasjere av historiske, russiske emner. Et maleri av Peter den store som forhører tronfølgeren er det mest kjente av verkene med historiske motiv.


== Religiøsitet ==
Ge var tiltrukket av den russiske forfatteren Lev Tolstojs religiøse og filosofiske ideer og forestillinger. Han ble en nær venn av Tolstoj. Ge kjøpte en mindre gård (khutor) i Tsjernigov-guvernementet (i dagens Ukraina). Fra 1876 bodde Ge på eiendommen sin i Ukraina, hvor han søkte å følge Tolstojs kall om å leve et enkelt bondeliv.I 1880-årene vendte Ge tilbake til sitt første hovedtema, fremstillinger av religiøse, kristne tema. Disse maleriene vakte hissige diskusjoner da de ble fremvist. Han mottok mest anerkjennelse fra liberale kunstkritikere, konservative kritikere anså mange av verkene for å være blasfemiske. Enkelte verk ble det forbud mot å vise fram. «Hva er sannhet? Kristus og Pilatus» var et av maleriene som det ikke var lov å vise frem.


== Portretter ==
Ges malerier er i den realistiske stilen. De er preget av dyp, psykologisk innsikt. Hans tidligste verk viser påvirkning fra maleren Karl Brjullov. Blant de portrettene han malte finner man avbildninger av Mykola Kostomarov (1870), Tolstoj (1882) og Mikhail Saltykov. Et selvportrett stammer fra årene 1892/1893.


== Verk som har forsvunnet ==
Mange av Ges malerier ble etter hans død deponert hos en rik kvinne fra Sveits. Disse maleriene forsvant og det er få av dem man vet hvor er i dag. Et av de forsvunne bildene ble regnet som hans «magnum opus»: «Korsfestelsen».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolay Ge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nikolai Nikolaevich Ge – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Vasilij Perov

Vasilij Grigorevitsj Perov (russisk: Василий Григорьевич Перов) (født 21. desember 1833jul./ 2. januar 1834greg. i Tobolsk, død 29. maijul./ 10. juni 1882greg. i Kuzminkij, Moskva) var en russisk kunstmaler. Han var en av grunnleggerne av Peredvizjniki, en gruppe russiske kunstnere som malte etter det realistiske stilidealet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===

Perov var født utenfor ekteskap. Faren, sakføreren Grigorij Kridener, kom fra lavadelen. Etter å ha fullført et kurs ved distriktsskolen i Arzamas, ble Perov overflyttet til Aleksandr Stupins kunstskole i samme by. I 1853 ble han tatt inn ved Moskvas skole i maling, billedhogging og arkitektur. Han gikk i lære hos flere anerkjente kunstmalere.


=== Kunstnerisk virke ===
Fra 1856 og utover ble han ved flere tilfeller tildelt medaljer og fikk ofte ros for sine arbeider. Fremst blant disse maleriene er Seremoni i en landsby (1861).

Med et utenlandsstipend bekostet av den russiske stat, reiste Perov i 1862 til Vest-Europa. Han besøkte flere tyske byer, og deretter Paris. Under dette utenlandsoppholdet malte han flere verk som viser scener fra europeisk gateliv, slik som Statuett-kjøperne, Musikanten og de forbipasserende, og Parisisk filleplukker (1864).
Vel hjemme i Moskva igjen i 1865, skapte Perov de neste 6-7 årene sine hovedverk. Blant disse regnes Den siste reise (1865), Troika. Småbarn i tjeneste henter vann (1866), Den druknede (1867), En guvernante kommer til en kjøpmanns hus, En samling ved jernbanen (1868), Tavernaen ytterst i byen (1868), Fuglefangeren (1870), Jegere hviler (1871). Perov malte i 1872 det mest kjente portrettet av forfatteren Fjodor Dostojevskij.
Fra 1871 innehadde han stilling som professor ved Moskvas skole i maling, billedhogging og arkitektur. Andrej Rjabusjkin er den av Perovs elever som ble mest kjent. Det var i denne perioden Perov kom med i Peredvizjnikibevegelsen.
Perov døde av tuberkulose. Han ble bisatt ved Danilov-klosteret, men i 1950-årene ble graven flyttet til gravstedet Donskoje.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sobko og Rowinsky: Perov, 1892, russisk og fransk tekst


== Eksterne lenker ==
(en) Vasilij Perov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Uwatec

Uwatec var en produsent av dykkerutstyr som først og fremst er kjent for sine dykkecomputere. Selskapet ble etablert i Sveits i 1984 og ble slått sammen med Scubapro i 1997.


== Modeller ==
Noen av de mest kjente dykkecomputerene som ble produsert av Uwatec:

Aladin Pro
Aladin Sport
Aladin Air
Aladin Air Z O2


== Eksterne lenker ==
Scubapro-Uwatec
Kiira vannkraftverk

Kiira vannkraftverk er et vannkraftverk helt øverst i elva Nilen, noen km nedenfor Owen Falls-demningen i Viktoriasjøen, sørøstre Uganda. Kraftverket sto ferdig i 2003, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 200 MW. Det har fem turbiner, hver på 40 MW. 
Kraftstasjonen ligger ved siden av Nalubaale vannkraftverk (180 MW), som ble satt opp like nedenfor Owen Falls allerede i 1954. Nedenfor Kiira følger deretter Bujagali vannkraftverk (250) som er under utbygging, også det i Nilen.


== Eksterne lenker ==
The Independent – «Uganda’s long awaited promise of electricity », 26. mai 2009.
Konstruktøren Hatch Energy (Canada) – «Additional Powerhouse at Owen Falls, Jinja, Uganda».
Nalubaale vannkraftverk

Nalubaale vannkraftverk er et vannkraftverk helt øverst i elva Nilen, installert i Owen Falls-demningen i Viktoriasjøen, ved småbyen Njeru 4 km byen Jinja i sørøstre Uganda. Kraftverket sto ferdig i 1954, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 180 MW. Det har tre turbiner, hver på 60 MW.
Kraftstasjonen ligger ved siden av Kiira vannkraftverk (200 MW), som ble satt i 2003. Nedenfor disse to følger deretter Bujagali vannkraftverk (250) som er under utbygging, også det i Nilen.


== Eksterne lenker ==
The Independent – «Uganda’s long awaited promise of electricity », 26. mai 2009.
NASA - «Nalubaale Dam, Uganda».