jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fideikommiss

Fideikommiss (av latin fidei commissum, «betrodd på ære og samvittighet», betrodd gods) er betegnelsen på en eiendom (en hvilken som helst formuesmasse enten det er i form av penger, fast eiendom eller løsøre) som ikke kan selges, men skal gå i arv, som bestemt av arvelater eller giver. Den som disponerer fideikommisset, kalles fideikommissbesitter, og har bare krav på avkastningen, mens selve formuesverdien etter vedkommendes død uforminsket skal gå videre til et annet medlem av slekten etter en fastsatt arvegangsfølge.Hensikten med etableringen av fideikommiss er å sikre en slekts velstand og anseelse over lengre tid ved å holde formuen samlet på en hånd. Stamhus skiller seg fra fideikommiss ved at disse bare kan gjelde fast eiendom.
Ordningen med fideikommiss stammer trolig fra Spania i middelalderen, der det var en lensrettslig institusjon med tronfølgen som forbilde. 
I Danmark-Norge ble fideikommiss innført under Christian V. Den norske grunnloven av 1814 inneholder forbud mot opprettelse av nye fideikommiss, sammen med forbud mot nye stamhus, grevskaper og baronier (§118, opprinnelig §108). Hensikten med grunnlovens forbud var å hindre fremvekst av en ny rikmannsklasse med arvelige rettigheter 
over en stor formuesmass over flere generasjoner. Grevskaper, baronier og stamhus er former for fideikomiss. I tillegg kan fideikommiss omfattet annen type eiendom med spesielle regler for arvegang og innehaverens dispisjonsrett. Et fideikommiss er ikke et eget rettssubjekt (juridisk person), det er bare en formuesmasse av fast eller rørlig eiendom. Frede Castberg skriver at en stiftelse som bare kommer visse familiemedlemmer (en familiestiftelse) til gode rammes av forbudet i grunnloven. Baroniet i Rosendal ble fri eiendom i 1927. I 1964 var Jarlsberg og Egeberg de gjenværende stamhusene i Norge.


== Referanser ==
Owner of a Lonely Heart

«Owner of a Lonely Heart» er en sang fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i 1983 på bandets album 90125. Sangen er Yes' største hit til dags dato, og i to uker i januar 1984 toppet singelen Billboard Hot 100 i USA. Sangen er skrevet av Trevor Rabin, Chris Squire, Jon Anderson og Trevor Horn.  


== Struktur ==
Sangen starter med et gitar-riff som kan minne om et typisk rock eller hard rock riff. Riffet blir spilt to ganger før det punkteres av trommene, og så kommer resten av instrumentene med, og blir til sangens hovedtema. Sangen følger hovedsakelig standard pop-struktur, med vers, refreng og gitarsolo. På slutten av sangen løser melodilinjen seg opp, og det avsluttes med en seksjon som gir assosiasjoner til en jamsession. 
Ifølge medkomponist Trevor Rabin ble sangen opprinnelig skrevet som en ballade, men produsent og medkomponist Trevor Horn ble overtalt av Jon Anderson til å få opp tempoet slik at det ble en rockelåt. En demoversjon som underbygger påstanden om en roligere versjon finnes på Rabins album 90124, der sangen har fått et jazz-liknende preg.


== Konsertfremføringer ==
Sangen er blitt den åttende mest spilte under Yes' konserter. Under bandets konserter på 1980-tallet var fremføringen av sangen meget lik innspillingen. Under Anderson Bruford Wakeman Howes konserter i 1989 fremførte Jon Anderson en akustisk versjon som en del av sitt solo-sett.
Offisielle konsertopptak av «Owner of a Lonely Heart» finnes på:

9012Live  (konsertfilm)
An Evening of Yes Music Plus  (Anderson Bruford Wakeman Howe – akustisk versjon)
House of Yes: Live from House of Blues
Symphonic Live
Songs from Tsongas (akustisk versjon)
The Word Is Live
Union Live
In the Present – Live from Lyon


== Personell ==
På originalinnspillingen fra 1983 medvirker:

Jon Anderson: vokal
Trevor Rabin: gitar, vokal
Chris Squire: bass, vokal
Tony Kaye: keyboard
Alan White: trommer, perkusjon
Trevor Horn: vokal (ukreditert)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Owner of a Lonely Heart på Discogs 
(en) Owner of a Lonely Heart på MusicBrainz 
(en) Owner of a Lonely Heart på MusicBrainz 
Yes – «Owner of a Lonely Heart»
Musikkvideo av «Owner Of A Lonely Heart» på My80s.biz
Melville Bay

Melville Bay (Qimusseriarsuaq), er en bukt på nordvestkysten av Grønland. Den åpner i sydvest til Baffinbukten.


== Eksterne lenker ==
Satellite image.
Melville Bay
Midtsommertravet

Midtsommertravet er et årlig travsportsarrangement som avholdes på Leangen Travbane den siste helga i juni hvert år. Kjente løp som Tamin Sandys æresløp, Shan Rags' æresløp, Bork Rigels æresløp,  Trøndelagspokalen, Eirik Garbergs æresløp og Alm Rau Jos Æresløp kjøres i løpet av denne helga. Også NM for travtrenere avgjøres i løpet av disse to dagene.
Leangen Travbane har arrangert Midtsommertravet i mange år og stevnet har blitt en tradisjon innen trøndersk travsport. Midtsommertravet har også tilhengere fra utenfor trøndelags grenser, og hvert år er det mange tilreisende både fra inn og utland. Sportslig har Midtsommertravet kunnet by på en del av de beste hestene vi har i Norge, og flere hester som har gått inn i eliten finner vi som tidligere vinnere i et eller flere av de store løpene som arrangeres denne helgen.
Yu Gong

Yu gong er også et av de viktigere kapitlene i det gamle klassiske kinesiske historieverket Shujing.Yu Gong (kinesisk: 愚公; Den narraktige gamle) er hovedskikkelsen i en lignelse fra det gamle Kina. Den er gjengitt i Liezi under tittelen Yu Gong flytter fjell (愚公移山。 – Yu Gong yi shan).
I lignelsen fortelles det at oldingen Yu Gong bor i de nordlige fjellene, og veien mot sør blokkeres av to store fjell. Da beslutter Yu Gong for å bære vekk fjellene, sammen med sine sønner. En annen olding, Zhi Sou (智叟;  den vise gamle) lo av ham og sa til ham at det er umulig å fjerne så svære fjell med så få folk.
Yu Gong svarte:

Hvis jeg skulle dø, fortsetter mine barn. Dør barna, så fortsetter barnebarna. Og slik forsetter en endeløs rekke gjennom generasjonene å bære bort fjellene. Fjellene kan jo ikke ble større, og alt det vi bærer vekk, gjør dem mindre. Så hvorfor skulle vi ikke klare å bære dem bort?.Og Yu Gong satte i gang med å bære bort fjellene. Dette rørte Gud så meget at han sendte to engler for å bære vekk fjellene.
Mao Zedong fortalte denne historien i 1945. Under kulturrevolusjonen ble rødegardistene kjent med legenden, for den var medtatt i Maos lille røde.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cai Yunhui: Yu Gong Removed the Mountains. Dolphin Books, China, 2005. ISBN 7-801385675


== Eksterne lenker ==
Yu Gong versetzt Berge (Radio China International)
Sigue Sigue Sputnik

Sigue Sigue Sputnik er et britisk new wave-band.
Bandet ble startet i 1984 av tidligere Generation X bassist Tony James. De hadde suksess i 1986, da hadde de tre UK Top 40 hits, med blant andre sangen «Love Missile F1-11», som kom på singlelistene rundt om i verden, og var med i kult-filmen Skulk med stil (Ferris Bueller's Day Off).


== Medlemmer ==
Tony James – bassgitar
Martin Degville – vokal (ikke medlem lengre)
Neal X – gitar / vokal
Ray Mayhew – trommer
Chris Kavanagh – trommer
Yana YaYa (Jane Farrimond) – Space Echo


== Diskografi ==
Album

1986 Flaunt It – UK #10
1988 Dress for Excess – UK #53
1990 The First Generation
1997 The First Generation – Second Edition
1998 The Ultimate 12" Collection
2000 Sci-Fi Sex Stars
2001 21st Century Boys: The Best of Sigue Sigue Sputnik
2001 Pirate Space
2001 A Gothic-Industrial Tribute to The Smashing Pumpkins
2002 Blak Elvis vs. The Kings of Electronic Rock and Roll
2003 Ultra RealSingler

1986 Love Missile F1-11 – UK #3
1986 21st Century Boy – UK #20
1986 Massive Retaliation
1986 Sex Bomb Boogie
1986 Sci-Fi Sex Stars
1988 Success – UK #31
1989 Albinoni vs. Star Wars – UK #75
1989 Dancerama – UK #50
1989 Rio Rocks"
2001 Love Missile F1-11 (Westbam Remix)
2002 Everybody Loves You
2004 Grooving With Mr. Pervert


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sigue Sigue Sputnik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sigue Sigue Sputnik på Internet Movie Database 
(en) Sigue Sigue Sputnik på Discogs 
(en) Sigue Sigue Sputnik på MusicBrainz 
(en) Sigue Sigue Sputnik på SoundCloud 
(en) Sigue Sigue Sputnik på SoundCloud 
(en) Sigue Sigue Sputnik på Songkick 
(en) Sigue Sigue Sputnik på Last.fm
Skulk med stil

Skulk med stil (originaltittel: Ferris Bueller's Day Off) er en komedie fra 1986, regissert av John Hughes.
I hovedrollen spiller Matthew Broderick, og filmen ble utgitt av Paramount Pictures 11. juni 1986. Filmen regnes idag som en kultfilm.
I 1990 startet en TV-serie på NBC basert på filmen, med Charlie Schlatter som Ferris Bueller, Jennifer Grey som Jeanie Bueller og Ami Dolenz som Sloane Peterson.


== Handling ==
Filmen følger high school senior Ferris Bueller, som bestemmer seg for å skulke skolen og tilbringe dagen i downtown Chicago. Med seg har han kjæresten Sloane Peterson (Mia Sara) og bestekameraten Cameron Frye (Alan Ruck), som han mener trenger en fridag fra alt slitet og oppleve livet. Imidlertid har han allerede veldig mye fravær, og han står i fare for å bli avslørt av både foreldrene (Cindy Pickett og Lyman Ward), søsteren Jeanie (Jennifer Grey) og ikke minst rektor Rooney (Jeffrey Jones), som har vært på jakt etter Ferris i lengre tid.


== Skuespillere ==
Matthew Broderick som Ferris J. Bueller
Alan Ruck som Cameron Frye
Mia Sara som Sloane Peterson
Jeffrey Jones som Edward R. Rooney, rektor
Jennifer Grey som Jeanie «Jean/Shauna» Bueller
Cindy Pickett	som Katie Bueller
Lyman Ward som Tom Bueller
Edie McClurg som Grace, sekretær
Charlie Sheen som gutt på politistasjonen


== Eksterne lenker ==
(en) Skulk med stil på Internet Movie Database 
(no) Skulk med stil hos Filmfront 
(sv) Skulk med stil i Svensk Filmdatabas 
(da) Skulk med stil i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Skulk med stil på Allociné 
(nl) Skulk med stil på MovieMeter 
(en) Skulk med stil på AllMovie 
(en) Skulk med stil på Turner Classic Movies 
(en) Skulk med stil på Rotten Tomatoes 
(en) Skulk med stil på Metacritic
Agder Cup

Agder Cup er en fotballturnering som holdes hvert år i Flekkefjord på Uenes stadion første helg i juni måned. Formann for Agder Cup heter Alf Morten Normann, som er også en av formennene i Flekkefjord Fotballklubb. Agder Cup inviterer forskjellige lag rundt om i Vest-Agder og Rogaland. For Agder Cup 2009 er det meldt på over 1800 spillere og trenere.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Arvid Mindolf Lund

Arvid Mindolf Lund var en norsk sabotør og motstandsmann mot den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig. Han var medlem av Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde. Han deltok i det mislykte forsøket på å kidnappe en angiver på Gjøvik i mars 1944.


== Litteratur ==
Sunde, Asbjørn: Menn i mørket. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 176-182 (bildesidene). ISBN 978-82-430-0467-2.
Nordic Game Conference

Nordic Game Conference er en konferanse for spillindustrien i de nordiske landene (Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige).
I 2009 ble konferansen holdt for sjette gang i Malmö fra 19. til 20. mai.


== Andre spillmesser ==
E³
Penny Arcade Expo
Tokyo Game Show
Games Convention


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
A. Le Coq Arena

A.Le Coq Arena (Lilleküla Stadion) er et fotballstadion i Tallinn, Estland. Foruten fotballkamper arrangeres det en rekke konserter og andre arrangementer på arenaen.
Arenaen er hjemmebanen for Estlands herrelandslag i fotball og Flora Tallinn. Den har en kapasitet på 9 692, men kan bli utvidet til 10 300 seter hvis det er nødvendig. For konserter kan den ta opp til 25 000 personer. Den har fått navnet etter det estiske ølbryggeriet A. Le Coq.


== Eksterne lenker ==
(en) A. Le Coq Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

A. Le Coq Arena på FC Floras nettsted Mal:Et icon
Erik Huse

Erik Huse var en norsk sabotør og motstandsmann mot den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig. Han var medlem av Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde. 
Erik Huse deltok i forflytningen og forlegningen av Osvaldgruppen til Buglebjørk på Hardangervidda i oktober 1942, og var en av gruppens sentrale stifinnere og tilrettelegger for opptrening i Rukkedalen og Hardangervidda av saboterer. Han deltok blant annet i aksjonen mot Holla Sparebank i september 1944.


== Litteratur ==
Sunde, Asbjørn: Menn i mørket. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 105, 109-112, 226. ISBN 978-82-430-0467-2.
Det største spillet (film)

Det største spillet er en norsk krigs- og dramafilm fra 1967, regissert av Knut Bohwim. Filmen er basert på en bok av Per Hansson ved samme navn. Premieren fant sted 2. juledag 1967, på kinoer i Oslo, Bergen, Stavanger, Kristiansand S, Drammen, Porsgrunn, Ålesund, Narvik og Flekkefjord.


== Handling ==
Filmen handler om sørlendingen Gunvald Tomstad og hans dramatiske opplevelser da han under okkupasjonen måtte ta på seg en byrde som ingen kunne bære uten å bli merket for livet, hvis de i det hele tatt fikk overleve. Ingen spesialister hadde lært den unge Gunvald opp i å mestre det største spillet. Han var amatør i verdens farligste yrke, men kanskje må man i verdens krigshistorie lete lenge for å finne et menneske, som i måneder og år gjennomførte et vellykket dobbeltspill under så grenseløst vanskelige og farlige omstendigheter.


== Medvirkende ==
Gard Øyen	 ... 	Gunvald Tomstad
Carl Henrik Størmer	... 	Haugen
Sverre Anker Ousdal	... 	Arne Nord
Alf Hallgren	... 	Torjus
Gunnar Eide	... 	Victor Arnesen
Atle Merton	... 	Terjesen
Else Heiberg	... 	Fru Tomstad
Veslemøy Haslund	... 	Esther
Wenche Sandnæs	... 	Fie
Ragnhild Michelsen	... 	Fru Nord
Sverre Sand	... 	NS-lederen
Andreas Hauge	... 	Løytnant Bryn
Bernt Erik Larssen	... 	Peileoffiseren
Pål Pande-Rolfsen	... 	Pål
Jakob Margido Esp	... 	Ragnar


== Mer om filmen ==
Filmen hadde originalmusikk komponert av Egil Monn Iversen. Musikken ble fremført av Kringkastingsorkesteret under Øivind Berghs ledelse.


== Mottakelse ==
Den fikk terningkast fire av VG. «En film som riktignok mangler den direkte appell, men som likevel er en fremragende rekonstruksjon av kontraspionen Tomstads innsats under krigen», skrev anmelderen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Det største spillet på Internet Movie Database 
(no) Det største spillet i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Det største spillet hos Filmfront 
(nl) Det største spillet på MovieMeter
Johan Myklebust

Johan Myklebust var en norsk politimann og motstandsmann mot den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig. Han var medlem av Politigruppen, og deltok i 1943 i organiseringen og bistanden til sabotasjearbeidet som Asbjørn Sunde utførte i Oslo med den såkalte Osvald-gruppen.


== Litteratur ==
Sunde, Asbjørn: Menn i mørket. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 142, 145, 149. ISBN 978-82-430-0467-2.
Generation X

Generation X (også kjent som Gen X) var et engelsk punk-band startet 21. november 1976 av Billy Idol, Tony James og John Towe.
Bandet ble oppløst i 1981.


== Diskografi ==
Generation X, 1978, UK #29
Valley of the Dolls, 1979, UK #51
Sweet Revenge, 1979 (utgitt i 2003)
Kiss Me Deadly, 1981 (under «Gen X»)


== Eksterne lenker ==
(en) Generation X på Discogs 
(en) Generation X på MusicBrainz 
(en) Generation X på Spotify 
(en) Generation X på Songkick 
(en) Generation X på Last.fm 
(en) Generation X på AllMusic
Rolf Andersen (sabotør)

Rolf Andersen  var en norsk sabotør og motstandsmann mot den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig. Han var med i Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde.
Andersen deltok i gruppen fra 1943, og var med på en rekke aksjoner. I det illegale arbeidet gikk han under dekknavnene «Frank» og «Sancho»7. september 1943 var han med å sprenge jernbanebrua ved Kværner i Lodalen i Oslo, en særs vellykket aksjon der også et lokomotiv ble ødelagt. Andersen utførte sprengningen i lag med sabotørene Gunnar Arnfelt Knudsen og Johan Sæther.5. april 1944 havnet Andersen i skuddveksling med politiet ved Møllergata 19 i Oslo. Han ble arrestert. For motstandsbevegelsen var han en sikkerhetsrisiko. Han visste mye. De var redd han skulle «sprekke» i Gestapo-avhør. Da han ble lagt inn på Ullevål sykehus gjorde  Osvald-gruppen fem dager etter arrestasjonen et forsøk på å befri ham. De mislykkes. Tre dager senere gjentok de aksjonen med bedre resultat. 13. april fikk de ham ut.Måneden etter var Andersen med på likvidasjonen av Statspoliti-mannen Karsten Tank Lorange. Han ble skutt på gata i Gjøvik 5. mai 1944.
Senhøstes 1944 var Andersen og flere av Osvald-gruppens folk i Bergen, sendt av Sunde for å bidra som instruktører i motstandsbevegelsen i området. Osvald-instruktørene deltok også i lokale aksjoner. For å finansiere motstandsarbeidet var Andersen 9. november med på et ran i Laksevåg Sparebank, en aksjon som ble gjennomført sammen med Reidar Olsen fra den lokale motstandsgruppa Saborg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sunde, Asbjørn: Menn i mørket. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 165, 191-193. ISBN 978-82-430-0467-2.
Innerloop Studios

Innerloop Studios AS (vanligvis referert til som Innerloop) var en norsk utvikler av videospill i perioden 1996 til 2003. Selskapet ble stiftet som Innerloop Technologies AS 28. mai 1996 av seks tidligere ansatte i spillselskapet Funcom. Etter kort tid signerte Innerloop en avtale med det engelske spillselskapet Eidos Interactive, og på våren 1997 fusjonerte selskapet med DiMaga Studios samt endret navn til Innerloop Studios. Høsten 2000 ble selskapet kjøpt av det svenske mediaselskapet Vision Park. I 2002 ble Innerloop igjen et uavhengig selskap, men utviklingen ble lagt ned i juni 2003.Innerloop ble opprinnelig kjent for sin grafikkteknologi, først benyttet i flysimulatoren JSF - Joint Strike Fighter. I desember 2000 lanserte Innerloop skytespillet Project I.G.I.: I'm Going In. At man måtte spille gjennom hvert nivå uten å kunne lagre fremdriften underveis var kontroversielt og omdiskutert. Med unntak av sportsspillet Extreme Sports for Sega Dreamcast konsentrerte Innerloop seg om å utvikle spill for PC.
Selskapet ble ledet av Henning Rokling frem til virksomheten ble nedlagt i 2003. Selskapet samarbeidet med Infogrames, Sega, Empire Interactive og Codemasters i tillegg til Eidos Interactive som også var deleier av selskapet fra 1996 til 2000.


== Utgitte spill ==
JSF – Joint Strike Fighter (desember 1997)
Extreme Sports (27. november 2000)
Project IGI: I'm Going In (15. desember 2000)
Jul i Blåfjell (november 2001)
IGI 2: Covert Strike (3. mars 2003)


=== Project I.G.I. ===
Project I.G.I. er et førstepersonsskytespill med et bredt utvalg av våpen. Spilleren tar kontroll over hovedpersonen David Llewellyn Jones, en tidligere soldat i spesialstyrken SAS og agent for I.G.I. (Institute for Geotactival Intelligence).


=== Vikingjarl ===
I 2004 ble prosjektet Vikingjarl startet opp, men prosjektet ble aldri fullført. Innerloop ble tildelt 1,2 millioner i støtte for utvikling av spillet av Statens Filmfond.


== Referanser ==
Steingrim Sandanbråten

Steingrim Sandanbråten  var en norsk motstandsmann mot den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig. 
Han var tilknyttet Osvald-gruppen, som ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde. Steingrim Sandanbråtens dekknavn var Kristen. Sandanbråten var en av gruppas sentrale stifinnere og deltok i Osvald-gruppens forflytning til Buglebjørk-stølene i Nesbyen kommune i oktober 1942. 
Der bidro han som Sundes hjelper i opptrening av sabotører i Rukkedalen og Hardangervidda. Sandanbråten var også med i aksjoner i Oslo fra basen i Røyken utover høsten 1944, før gruppen ble oppløst.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sunde, Asbjørn: Menn i mørket. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 105, 109-112, 224, 226. ISBN 978-82-430-0467-2.
Hai Rui avsettes fra embedet

Hai Rui avsettes fra embedet (kinesisk: 海瑞罢官; pinyin: Hǎi Ruì bà guān) er et teaterstykke kjent for sine ettervirkninger på kinesisk politikk frem mot kulturrevolusjonen. 
Wu Han, som skrev stykket i 1960, var en historiker som arbeidet med Ming-dynastiets historie. Wu Han skrev en artikkel der han tegnet et helteportrett av Hai Rui, en ledende mandarin som ble fengslet av keiseren. Artikkelen ble senere omarbeidet til et teaterstykke, og det ble uroppført i 1961. Det fikk da stor ros fra Mao Zedong. 
Imidlertid ble det noen år senere, rett før kulturrevolusjonen, heftig kritisert. Yao Wenyuan skrev en avisartikkel i Shanghai-avisen Wenhuibao som kritiserte stykket og hevdet at det var ment som en allegori over Maos avskjedigelse av general Peng Dehuai under Lushankonferansen i 1959 (Peng hadde uttrykt reservasjoner mot Maos kampanje «det store spranget fremad»). Hai Rui ble identifisert som en representasjon av Peng, mens keiseren skulle være formann Mao.  Dermed ble teaterstykket en skyteskive for de radikale maoister, og denne kritikken ble en plattform for deres kampanje mot det som de oppfattet som høyreavvikende pragmatikere innen det kinesiske kommunistpartis politbyrå i 1965. 
Wu Han ble en av kulturrevolusjonens første offer og døde i fengsel i 1969. Han ble posthumt rehabilitert i 1979.


== Litteratur ==
Clive Ansey: The Heresy of Wu Han. His play 'Hai Jui's dismissal' and its role in Chinas's cultural revolution. University of Toronto Press, Toronto 1971
Monthey Røse

Monthey Røse (født 12. august 1907, død 8. mai 1979) var en norsk sabotør og motstandsmann under andre verdenskrig. Han var med i Osvald-gruppen gjennom nesten hele krigen, en gruppe som ble ledet av Asbjørn Sunde.
Røse var fra Hof i Solør. Under den spanske borgerkrigen deltok han i kampene mot Franco-regimet, og tjenestegjorde i en partisanavdeling som sprengte jernbaner, bruer og veier bak fascistenes linjer.Etter krigen i Spania ble han med i den såkalte Wollweber-gruppen, som i forkant av andre verdenskrig drev illegalt antifascistisk arbeid og sabotasje mot tyske skip.Da krigen nådde Norge ble Røse en av de sentrale sabotørene i Osvaldgruppen. I dette illegale arbeidet gikk han blant annet under dekknavnet «Ole». Han deltok i en rekke aksjoner fram til gruppen ble oppløst i 1944, og var blant annet med Sunde på deres første sprengningsaksjon mot jernbanelinjen på Nyland i Groruddalen i Oslo 20. juli 1941.Røse var en tid også sjef for vaktstyrkene i Norges Kommunistiske Partis krigshovedkvarter i Valdres, siden Sunde i en periode lånte ut folk til NKP og Peder Furubotn. Da det kom til brudd mellom Sunde og NKP dro imidlertid Røse og vaktmannskapene i mars 1944 fra NKP-hovedkvarteret for å slutte seg til Sundes sabotasjegruppe på Einastranda.Aksjonene Røse deltok i omfattet blant annet:

20. juli 1941 – sprengning av jernbanelinje på Nyland.
August – etablering av samarbeidet med organisasjonen 2A.
1. februar 1942 – Sprengingen av Øst- og Vestbanestasjonene i Oslo.
17. april 1944 – aksjon mot Modum Sparebank.
Mai-juni 1944 – aksjoner med utgangspunkt i baser i Eina og ved Randsfjorden.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sunde, Asbjørn: Menn i mørket. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 43, 55-56, 67, 172-175, 194, 204. ISBN 978-82-430-0467-2.
Caprino Video Games

Caprino Video Games AS er et norsk videospillprodusent. Selskapet er mest kjent for spillet Flåklypa Grand Prix som er basert på filmen med samme navn; Flåklypa Grand Prix.


== Referanser ==