jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kanozero

Kanozero (russisk: Канозеро) er en innsjø i elva Umba i Murmansk oblast i Russland.
Innsjøen er 32 kilometer lang og mellom tre og seks kilometer bred. Den ligger på 52 moh, omtrent halvveis mellom Umbozero og Kvitsjøen. Umba løper inn i sjøen på østbredden, rundt fem kilometer fra nordenden av sjøen.  To av Umbas største sideelver, Kana og Muna, løper sammen med Umba gjennom Kanozero.  
Kanozero har to utløpselver: Ved Zasjejek-Kanozero, helt i sørenden av sjøen, renner elva Rodvinga ut over Kanoserskij-strykene, mens fem kilometer mot nordøst forlater elva Kitsa sjøen via Padunfallene. De to elvene løper sammen igjen i innsjøen Pontsjozero rundt ti kilometer nedenfor.
Kanozero er også kjent for helleristningene som er funnet ved sjøen.


== Referanser ==
Sundnes brenneri

Sundnes brenneri, i dag egentlig HOFF Sundnes Brenneri, er en industribedrift i Inderøy kommune, Nord-Trøndelag. Brenneriet ble etablert i 1844, og lager potetsprit til bruk i akevitt og vodka, foruten potetmel, chips og tørket potetmos.
Brenneriet ble etablert under Sundnes gård, og ble i 1912 kjøpt av et konsortium av bønder. Det var på den tiden forbud mot brenning av sprit, og brenneriet la om til potetmelproduksjon.


== Litteratur ==
Yngve Kvistad (1994). Sundnes jubilerer : 150 års jubileum for Sundnes brenneri. Sakshaug: Norske potetindustrier. ISBN 8299321603.
Pontsjozero

Pontsjozero (russisk: Пончозеро) er en innsjø i elva Umba i Murmansk oblast i Russland.  Den er 10 kilometer lang og tre kilometer bred, og ligger på 45 moh. Sjøen ligger 25 kilometer nord for byen Umba ved Kvitsjøen, og rundt 10 kilometer sørøst for Kanozero.


== Referanser ==
Vjalozero

Vjalozero (russisk: Вялозеро) er en innsjø på Kolahalvøya i Murmansk oblast i Russland. Den ligger 116 moh, og har et areal på 98,6 km². Elva Vjala, ei sideelv til Umba, renner ut fra Vjalozero.


== Referanser ==
Vuk Stefanović Karadžić

Vuk Stefanović Karadžić (serbisk: Вук Стефановић Караџић) (født 26. oktoberjul./ 6. november 1787greg., død 7. februar 1864) var en serbisk lingvist som reformerte det serbiske språket og alfabetet. Han er kjent for å ha standardisert det serbiske kyrilliske alfabetet ved å benytte strenge fonetiske prinsipper på modell fra det tyske språket.
En av hans læresetninger var «Piši kao što govoriš i čitaj kako je napisano» (Skriv som du snakker, og les det som det står skrevet), en læresetning som han hadde lånt av den tyske grammatikeren og filologen Johann Christoph Adelung. Dette moderniserte det serbiske språket, distanserte det fra det serbiske og russiske kirkeslaviske språket og førte det nærmere det folkelige.
Han deltok i Det første serbiske opprøret som skribent og kontorist i Negotin Krajina, og etter oppbruddet av opprøret flyttet han til Wien i 1813. Her møtte han Jernej Kopitar, en censor av slovenske bøker, hvis insentiv han begynte å samle serbiske folkesang, den kyrilliske reformen og kampen for innføring av et nasjonalt språk i serbisk litteratur. En fonetisk stavemåte ble introdusert på det serbiske språket gjennom reformene, og det serbiske språket ble undertrykt av slavisk-serbisk språket, som på det tidspunktet var språket til utdannede. De viktigste årene til Vuks reform er således 1818, 1836, 1839, 1847 og 1852.
Han gav også ut flere bøker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi, Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich (tysk)
Tarva

Tarva er en øygruppe i Ørland kommune i Trøndelag. Den største og eneste bebodde av øyene er Husøya. Arealet er 14 km², hvorav Husøya utgjør 8 km². Øya har 11 fastboende.
Øya tilhørte Austrått fram til 1858, og har fremdeles en opprinnelig eiendomsstruktur med én dominerende grunneier. Det drives landbruk, blant annet med utgangersau og egg- og dunvær. Luftforsvaret har et skytefelt på vestsiden øyene. Været landskapsvernområde på østsiden ble etablert i 1982.Tarva kapell ble bygget i 1972, og kirkegården ble etablert i 1921. Tarva har eget postkontor, med postadresse 7166 Tarva. Øya har ikke butikker, men sommeråpen pub. Det er ferjeforbindelse til Dybfest på fastlandet. Tarva skole ble nedlagt på 1990-tallet.
I forbindelse med utbedring av vei til forsvarets skyte- og øvingsfelt på Karlsøya på Tarva, gjennomførte Vitenskapsmuseet i 2013 en arkeologisk utgravning på Karlsøysletta. De arkeologiske undersøkelsene omfattet to kulturminner som var berørt av det planlagte tiltaket, en røys og en oppmuring. De to enkeltminnene er del av et større felt av kulturminner tolket som gravfelt, bestående av minst 28 steinkonstruksjoner.Tarva var scene for NRKs barneserie Tuva frå Tarva.


== Referanser ==
Vjala

Vjala (russisk: Вяла) er ei 35 km lang elv sørvest på Kolahalvøya i Murmansk oblast i Russland. Vjala er ei sideelv til Umba. Den renner vestover fra innsjøen Vjalozero, gjennom et tynt befolket skog- og myr-landskap. Den løper sammen med Umba 15 km nord for Umba's utløp i Kvitsjøen.


== Referanser ==
Rømer (slekt)

Rømer var en norsk slekt kjent fra 1300-tallet. Blant de mest kjente medlemmene regnes riksråd Otte Rømer (ca. 1330-ca. 1411), og hans sønn, riksråd Svale Ottessøn (ca. 1363-etter 1415).


== Den eldre og den yngre Rømer-ætten ==
Ottes datter Elsebe og hennes etterkommere omtales stundom som Den yngre Rømerætten, men brukte selv aldri slektsnavnet. Elsebe var farfars mor til Inger Ottesdotter Rømer (fru Inger til Austrått, ca. 1473-1555). Otte Rømer eide muligens Austrått, i alle fall ble den eid av Elsebe og hennes etterkommere fra ca. 1400 til 1686.


== Slektsvåpen ==
Den eldre Rømerættens skjold kan heraldisk beskrives (blasoneres) slik: Kløvd av 1. halv sølvlilje i blått, 2. to røde bjelker i sølv. Våpenet er blitt blasonert slik på dansk: Loddrett delt av blått, hvori en halv hvit lilje fast på delingen, og hvitt, hvori to eller tre røde bjelker. På hjelmen en krone over en krone, eller en krone med tre grønne vifter av påfuglfjær.Den yngre Rømerættens skjold er blasonert slik: Venstre skrådelt av sølv og sort. På hjelmen to vesselhorn av samme farger. Det er omtalt slik av Hallvard Trætteberg: Skrådelt (oftest venstre) av sølv og svart.
På dansk er dette våpenet blasonert slik: Skrådelt av hvitt over sort. På hjelmen en krone og to vesselhorn, et hvitt og et sort(?), eller tverrdelt hvitt/sort og sort/hvitt.Bildet fra Austrått viser en tredje variant med 5 påfuglfjær på hjelmen.


== Litteratur ==
A. Thiset og P.L. Wittrup: Nyt dansk Adelslexikon, København 1904
H. Storck: Dansk Vaabenbog, København 1910
Sven Tito Achen: Danske adelsvåbener, København 1973
Hallvard Trætteberg: Norges våbenmerker. Norske by- og adelsvåben, hefte med klistremerker, utgitt av Kaffe Hag, Oslo 1933, med våpnene til både den eldre og den yngre Rømerætten.
Hallvard Trætteberg: Borg i segl, mynt og våpen, Oslo 1967, side 19 med våpenskjoldtegning nr. 9 for Jakob Fastulvsson av den yngre Rømer-ætten, ca. 1400.


== Referanser ==
Inger Ottesdotter Rømer

Inger Ottesdotter Rømer (ca. 1475–1555), også kalt fru Inger til Austrått og Ingerd Ottesdatter, var adelskvinne, godseier og lensstyrer, mest kjent som eier av Austråttborgen ved Trondheimsfjorden, og fra Ibsens skuespill Fru Inger til Østeraad fra 1857.


== Liv ==

Ingerd Ottesdotter Rømer var datter av Otte Matsson Rømer og Ingeborg Lydersdatter. Hun giftet seg senest i 1494 med riksråd og rikshovmester Niels Henrikssøn («Gyldenløve») (ca. 1458–1523). Fru Ingerd spiller ingen offentlig rolle mens ektemannen lever, og er ikke nevnt i brev eller diplomer. Ekteskapet mellom Niels og Ingerd innebar også løsningen på en arvestrid om Austrått mellom to familiegrener, ettersom Niels var sønn av den tidligere eieren Henrik Jensson. 
Kort tid etter Niels' død framtrer enkefruen både som aktiv godseier og politisk aktør. Både historikere og dramatikere har festet seg ved maktspillet mellom fru Ingerd og erkebiskop Olav Engelbrektsson. Erkebiskopen hadde plyndret Austrått tre ganger, og medvirket til at to av Ingerds svigersønner ble drept. På den annen side var heller ikke fru Ingerd noen helgen; hun opptrådte aggressivt i flere tvilsomme arve-rettssaker. Bjørkvik skriver at «ho var godsrik og hadde sans for økonomi og godsdrift, men kunne nytte ufine middel for å nå sine mål»; han nevner tre større rettssaker som hun tapte.
Enkefru Inger overførte i 1552 Austråttgodset til datteren Lucie Nilsdatter og svigersønnen Jens Tillufssøn Bjelke. Inger og Lucie druknet sammen i 1555, under en båtreise på Sunnmøre. De ligger begravet under gulvet i Ørland kirke. Jens døde i 1559, og sønnen Åge Bjelke (1552–1603) overtok Austrått i en alder av 7 år. Hans formynder var Henrik Nielsson, morfaren Niels' sønn fra et tidligere ekteskap.


== Etterkommere ==
Ingerd og Niels hadde fem døtre, som alle ble gift med dansk-norske adelsmenn

Margrete (ca. 1495–1550), gift med Vincens Lunge, og deretter med Jens Splid
Eline (død 1532), gift med Niels Lykke
Anna (død 1557), gift med Erik Ugerup
Ingeborg (ca. 1507–1597), gift med Peder Hanssøn Litle
Lucie Nilsdatter (død 1555), gift med Jens Tillufssøn Bjelke


== Fru Ingerd i kunsten ==
Henrik Ibsens skuespill Fru Inger til Østeraad ble urfremført i 1855, utgitt i 1857 og i revidert utgave i 1874. Stykket ble filmatisert av Sverre Udnæs i 1975: Fru Inger til Østråt, med Ingerid Vardund  i tittelrollen.
Fru Ingerd opptrer også i Edvard Hoem og Henning Sommerros slottsopera Lucie, som årlig fremføres på Steinvikholmen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Halvard Bjørkvik. «Ingerd Ottesdatter» I: Norsk biografisk leksikon; 2. utg.; bd 5. 2002
Terje Bratberg. «Austråtts eiere fra vikingtiden til 1719» I: Årbok for Fosen, 1994
Halvdan Koht. «Ingerd Ottesdatter» I: Norsk biografisk leksikon; 1. utg.; bd 6. 1934
Ludvig Daae. «Fru Inger Ottesdatter og hendes Døtre» I: Historisk tidsskrift; bd 3. 1874
Muna

For kvinnenavnet Muna, se Muna (kvinnenavn)Muna (russisk: Муна) er ei 45 km lang elv sørvest på Kolahalvøya i Murmansk oblast  Russland.  Muna er ei sideelv til Umba. Den starter i Munozero (137 moh), rundt 30 km øst for Kanozero, og renner så vestover, gjennom et buktende løp gjennom et tynt befolket åslandskap dominert av skog og myr. En større sideelv, Inga, løper inn i Muna fra nord. Munas utløp er på østbredden av Kanozero, rundt 8 km sørøst for stedet hvor hovedelva Umba løper inn i den samme innsjøen.


== Referanser ==
Kana (elv)

Kana (russisk: Кана) er ei 50 km lang sørvest på Kolahalvøya i Murmansk oblast i Russland.  Kana er ei sideelv til Umba. Den har sine kilder i skogene sørøst for innsjøen Imandra, rundt 25 km sør for byen Apatity. Derfra flyter den i sørøstlig retning gjennom et stort sett ubebodd landskap preget av skog og myr. Utløpet er i nordenden av innsjøen Kanozero.


== Referanser ==
Luftforsvarsmedaljen

Luftforsvarsmedaljen (Luftschutz Ehrenzeichen) er en utmerkelse ifra det tredje rike


== Historie ==
Medaljen ble utgitt av Adolf Hitler 30. januar 1938 i 2 klasser som utmerkelse for tysk personell som tjenestegjorde i Reichs Luftschutz Bund (RLB), Sicherheits und Hilfs Dienst (SHD), Werkschutz og Ordnungspolizei, og som hadde deltatt i det sivile luftforsvaret av Tyskland etter januar 1933. Første klasse ble gitt for ekstraordinær godt utført tjeneste mens andre klasse var for hederlig godt utført arbeid. Etter 4. mai 1937 ble medaljen også gitt til ikke-tysk personell hvis de kvalifiserte til utmerkelsen.


== Design ==
Medaljen er rund med eikeløvkrans rundt kanten på begge sider. På advers er det et hakekors i senter med ordene. «Für Verdienste im Luftschutz» i sirkel rundt korset. På revers står årstallet «1938» i senter. Medaljen ble laget i aluminium frem til ca. midten av den andre verdenskrig hvor den så ble laget i sink på grunn av metallmangel. Medaljebåndet har en lilla bred stripe i midten med en tynn hvit stripe på sidene med påfølgende litt tykkere striper i rødt/hvitt/sort.
Filmåret 2007

Filmåret 2007 er en oversikt over hendelser, lanserte filmer, utdelte priser og fødte og døde filmpersonligheter i 2007.


== Hendelser ==


== Mest innbringende filmer ==
Følgende er en liste over den engelskspråklige filmindustriens 10 mest innbringende filmer som hadde premiere i 2007, sist oppdatert 21. februar 2008.

Totalt har 50 filmer med premiere i 2007 inntjent mer enn $100 millioner dollar, og dermed fått blockbuster-status. Elleve filmer har inntjent mer enn $400 millioner dollar, og fått internasjonal blockbuster-status. Dette slår rekorden fra 2003 med ni filmer som oppnådde internasjonal blockbuster-status. Pirates of the Caribbean: At World's End og Harry Potter og Føniksordenen tjente begge mer enn 900 millioner USD, noe som gjør dem til de sjette og syvende mest innbringende filmene i historien på verdensbasis.
For komplett liste over 2007s mest innbringende filmer, følg disse lenkene:

Verden: http://boxofficemojo.com/yearly/chart/?view2=worldwide&yr=2007&p=.htm (en)
USA & Canada: http://boxofficemojo.com/yearly/chart/?yr=2007&p=.htm (en)
Storbritannia: http://www.boxofficemojo.com/intl/uk/ (en)
Australia: http://www.boxofficemojo.com/intl/australia/ (en)


== Mest sette filmer på kino i Norge ==
I underkant av 11 millioner kinobilletter ble solgt i løpet av 2007, noe som var en nedgang på 10 prosent fra året før. Av disse var ca. 1,7 millioner (16%) norske filmer, og med unntak av 2003, er dette den høyeste markedsandelen siden 1975. Følgende filmer var de mest besøkte filmene i løpet av 2007:


== Priser ==


=== Den 80. Oscar-utdelingen (utvalg) ===


=== Den 65. Golden Globe-utdelingen (utvalg) ===


=== Den 61. BAFTA-utdelingen (utvalg) ===


=== Gullpalmen (Cannes filmfestival) ===
4 måneder, 3 uker og 2 dager, regissert av Cristian Mungiu, Romania


=== Den 28. Razzie-utdelingen (utvalg) ===


== Lanserte filmer ==


=== Norske filmer fra 2007 ===


=== Januar – mars ===
Det var totalt 43 filmer som hadde premiere mellom januar og mars 2007 og blant disse var 300 kvartalets mest innbringende film med et totalt salgstall på $209 313 972. 
Denne oversikten inneholder filmer som hadde nasjonal premiere på 600 kinoer eller mer i USA og Canada.


=== April – juni ===
Denne oversikten inneholder filmer som hadde nasjonal premiere på 600 kinoer eller mer i USA og Canada, eller hadde nasjonal premiere i Storbritannia, mellom april og juni 2007.


=== Juli – september ===
Denne oversikten inneholder filmer som hadde nasjonal premiere på 600 kinoer eller mer i USA og Canada, eller hadde nasjonal premiere i Storbritannia, mellom juli og september 2007.


=== Oktober – desember ===
Denne oversikten inneholder filmer som hadde nasjonal premiere på 600 kinoer eller mer i USA og Canada, eller hadde nasjonal premiere i Storbritannia, mellom oktober og desember 2007.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Hans Petter Kaggerud

HP Kaggerud (født 1971 i Mosjøen) er en norsk artist og musiker. Han har gitt ut ti album siden 1998 og blant annet «Love Never Dies» fra albumet «This Is The Time» var på spillelistene til P4 sommeren 2000. Kaggerud har de senere år hatt moderat suksess med sine utgivelser via IndigoBoom og skriver både på norsk og engelsk. 
Kaggerud startet som keyboardist og låtskriver i Mosjøenbandet Always An Answer i 1987. Han var også med på å starte Studio Nord i Mosjøen. Han har skrevet musikk til blant annet Mosjøen Byspill og til dokumentarfilmen Love Letters from a Children's Prison. Han har også i samarbeid med Stein Ivar Mortensen vært involvert i flere større og mindre kulturelle oppsetninger i Mosjøen Kulturhus.
Han har samarbeidet med Finn Guttormsen (Farmers Market), Thomas Brøndbo, Freedom Bremner, Arvid Martinsen, Kåre Kolve, Benny Borg, Marianne Antonsen, Sigrid Brennhaug, Publiners, Brothers, Tove Kampestuen og Tore Johansen (Travelling Strawberries) m.fl.


== Diskografi ==
Om Ein Dag Eller To (1998)
This Is the Time (1999)
Velkommen inn (EP) (2001)
Love Letters From a Children's Prison (Filmmusikk, 2004)
Frihet (2011)
«One of a Kind» (single) (2017)
HP i Hengende Snøre (2018)
Nightwatch (2018)
«88» (single) (2019)
«Mr.President» (single) (2019)
«One Level Below 42» (single) (2019)
Daywatch (2019)
Almost Out of Time (2020)
«Stormen stilner snart» (single med Jørn Govasli) (2020)
«Waiting for the Dawn» (single) (2021)
«Can we talk about it?» (single) (2021)
«Jennifer (I will wait for you)» (single) (2021)
Time Will Tell (2022)


== Referanser ==
Writers Guild of America

Writers Guild of America (WGA) er en amerikansk fagforening for manusforfattere innenfor film og TV. Det er en todelt forening i henholdsvis en vestlig og en østlig del.


== Streiken i 2007–2008 ==

5. november 2007 organiserte både den vestlige og den østlige avdelingen av WGA seg mot Alliance of Motion Picture and Television Producers (AMPTP) i en forfatterstreik. Dens innflytelse er i en så stor skala at store deler av Hollywoods film- og TV-serieproduksjoner har stått stille siden 5. november 2007. Over 12 000 manusforfattere er berørt av streiken.
AMPTP-forhandler Nick Counter har indikert at forhandlingene ikke vil fortsette så lenge streikaksjonene fortsetter. «Vi vil ikke forhandle med en pistol mot hodet – det er dumt.» skal han ha uttalt.
Streiken påvirker blant annet TV-seriene Two and a Half Men, Lost, According to Jim, Frustrerte fruer, Ugly Betty, Numb3rs, Jericho,  The Late Show with David Letterman, CSI: Miami, My Name Is Earl, Family Guy, American Dad, The Simpsons, Everybody Hates Chris, Prison Break, Scrubs , Terminator: The Sarah Connor Chronicles og 24.


== Referanser ==
Freedom Writers

Freedom Writers er en amerikansk film fra 2007, med skuespillere som Hilary Swank, Scott Glenn, Imelda Staunton og Patrick Dempsey. Den er basert på boka The Freedom Writers Diary av lærer Erin Gruwell. Tittelen er et ordspill på det engelske uttrykket «Freedom Riders», de svarte og hvite borgerrettighetsaktivistene som testet De forente staters høyesteretts beslutning om oppløse raseskille på interstatsbusser i 1961.


== Historien ==
Freedom Writers, regissert av Richard LaGravenese, er inspirert av en sann historie og dagbøker til ekte tenåringer fra Long Beach, California. Filmen er satt til området rundt Wilson Classical High School i Long Beach, California, fra 1994-1998, og med dobbelt vinner av Academy Award, Hillary Swank som engelsklærer Erin Gruwell. I begynnelsen var barna veldig uvennlige mot Gruwell, men hun motiverte dem, og lot dem skrive dagbok. Alle dagbøkene som vises i filmen er ekte og de har alle blitt skrevet av barna.
Etter et par dager med klassen kommer Gruwell og hennes studenter inn i en diskusjon om rasisme, og hun sammeligner en karikatur av en svart student med store lepper, tegnet av en meksikansk student, med en nazists tegning av jøder med store neser. Hun tar så studentene med på en klassetur til Los Angeles' Museum of Tolerance for å lære dem om holocaust. Utsiden av museet blir vist, og det er også noen scener inne i museet, hvor det vises simulerte inntog i gasskammere i nazi-tilintetgjørelsesleirer.


== Skuespillere ==
Hilary Swank som Erin Gruwell
Patrick Dempsey som Scott Casey
Scott Glenn som Steve Gruwell, Erin's far.
Imelda Staunton som Margaret Campbell
John Benjamin Hickey som Brian Gilford
April Lee Hernández som Eva Benitez


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Freedom Writers på Internet Movie Database 
(no) Freedom Writers hos Filmfront 
(sv) Freedom Writers i Svensk Filmdatabas 
(da) Freedom Writers i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Freedom Writers på Allociné 
(nl) Freedom Writers på MovieMeter 
(en) Freedom Writers på AllMovie 
(en) Freedom Writers på Turner Classic Movies 
(en) Freedom Writers på Rotten Tomatoes 
(en) Freedom Writers på Metacritic
Ragn-Sells

Ragn-Sells AB er et svensk renovasjonskonsern som ble grunnlagt i Sverige i 1881, oppkalt etter grunnleggeren Ragnar Sellberg. Ragn-Sells er et privateiet konsern med virksomhet i seks land. Siden 1966 arbeider Ragn-Sells med avfallshåndtering, miljø- og gjenvinning.

Ragn-Sells sin historie kan følges helt tilbake till år 1881 da Amandus Zakarias Leonard Sellberg startet "Sellbergs Häståkeri" i Odengatan 45 i Stockholm.
"Ragn" i firmanavnet peker tilbake til Ragnar Sellberg (1902-1995), sønnen til Zakarias Leonard Sellberg, som startet søppelhenting hos villaeiere i Sollentuna utenfor Stockholm.
Søppelhentingen pågikk parallelt med transportfirmaet i Stockholm, som et "underbruk". Ragnar Sellberg bodde da på Väderholmens gård, hvor Ragn-Sells har sitt hovedkontor.
I 1933 ble Ragnar Sellberg "VD" Verkställande direktör (på norsk heter det adm.dir / administrerende direktør)) i Sellbergs. Dette selskapet var først og fremst aktive innen transportsektoren, mens avfallshåndteringen var en mindre del (til tross for at de var størst i Sverige innen renhold).
I 1966 ble foretaket "AB Norrtrim" etablert. De drev kun med renhold.
I 1968 byttet "AZ Sellbergs Åkeri AB" og "AB Norrtrim" navn til "Ragn-Sells AB", med Ragnar Sellberg som "VD" (svensk for adm.dir / administrerende direktør). En stilling han hadde til 1973 da han ble styreformann i selskapet.
Den norske virksomheten ble startet i 1989, under navnet Norsk Renovasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Ragn-Sells – selskapets hjemmeside
Alstad (Østre Toten)

Annen betydning: AlstadAlstad er en navnegard i Østre Toten (gnr. 169 og 170). Alstad, også skrevet «Alfstad», ligger like nord for og i utkanten av tettstedet Lena. Garden var alt i middelalderen delt i to bruk, Oppigarden (gnr. 169) og Nigarden (gnr. 170). Fra Nigarden ble «Søndre Alstad» utskilt i 1905. Denne nye eiendommen ble tillagt mesteparten av den dyrka jorda i Nigarden. Resten av jorda ble i 2003 solgt til garden Ner-Evang.
De to gamle Alstad-gardene var blant de største og mest sentrale jordbrukseiendommene på Toten. Herfra stammer blant annet Alstadsteinen, en av de eldste kristne runesteinene som er funnet i Norge. På Alstad var det også kirkested i middelalderen (Alstad kirke). Ifølge lokal tradisjon skulle for øvrig murrestene i hagen i Nigarden ha tilknytning til den gamle kirka, men nye arkeologiske utgravninger (2007) gjør at dette nå avvises.
At Alstad var kirkested, var kanskje også bakgrunnen for at en av Totens fire gamle rettskretser het Alstadfjerdingen. Samtidig var det rettersted her, på Alstadhaugen.
Fra 1880-åra ble tettstedet Lillo bygd opp på Alstads grunn, hovedsakelig på jorda til Oppigarden.


== Eksterne lenker ==
Norske Gaardnavne
Brandenburg CC

Brandenburg CC var en tysk flybåt produsert til bruk som jagerfly for marinen til Østerrike-Ungarn under den første verdenskrig.
I alt 37 ble levert til marinen til Østerrike-Ungarn som brukte flytypen i Adriaterhavet. Disse var utstyrt med enten en Austro-Dimler motor med en ytelse på 160 hk eller en Hiero sekssylindret vannavkjølt motor med en ytelse på 180 hk. Bestykningen besto av én 8 mm Schwartzlose mitraljøse.
36 fly ble også levert til den tyske marine. Disse ble utstyrt med en Benz Bz III motor med en ytelse på 150 hk og hadde en bestykning bestående av én, senere to, 7,92 mm LMG 08/15 mitraljøser.


== Spesifikasjoner ==