jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Here, There and Everywhere

«Here, There and Everywhere» er en sang med The Beatles, hovedsakelig skrevet av Paul McCartney men er kreditert Lennon/McCartney.
Den ble innspilt for The Beatles' LP Revolver (album)  i Abbey Road Studios 14., 16. og 17. juni 1966.
I sin biografi «Many Years From Now» skrev McCartney at sangen er én av hans favoritter. The Beatles' produsent, George Martin, har også nevnt den som én av sine favoritt McCartney-sanger. John Lennon fortalte angivelig McCartney at «det var den beste låten på albumet» og fortalte i et intervju med Rolling Stone i 1972 at det var én av hans favoritt Beatles-spor.
Sangen er kjent for sin bittersøte melodi, harmoniske skjema og kloke arrangement. Den glade melodien i versene står i kontrast til den mer mollstemte broen. McCartney nevnte i radioserien McCartney On McCartney (1989) at begynnelsen med ooh-ah backingvokaler var ment å ha en The Beach Boys-sound.
Sangen inneholder én av McCartneys høyeste vokaler. Han fortalte i sin selvbiografi at han egentlig forsøkte i synge i stilen til Marianne Faithfull. McCartneys synging er multisporet.


== Musikere og instrumenter ==
Paul McCartney – ledesanger, elektrisk gitar, fingerknipsing
John Lennon – backingvokalist, fingerknipsing
George Harrison – backingvokalist, tolvstrengers sologitar
Ringo Starr – backingvokalist, trommer, fingerknipsing
George Martin – produsent
Geoff Emerick – tekniker


== Kulturelle referanser ==
I Tv-serien Friends ble sangen spilt på ståltrommer da Phoebe Buffay gikk ned midtgangen. Det var andre gang en sang skrevet av McCartney ble anvendt i en bryllupssekvens i serien. Den første var «My Love» da Chandler og Monica ble gift.
Geoff Emerick, som var tekniker på en rekke av The Beatles' innspillinger, brukte sangtittelen i tittelen på sine memoarer fra 2006, Here, There and Everywhere. My Life Recording the Music of The Beatles.
Bruce Welch i The Shadows hevdet i sin selvbiografi at McCartney tilbød melodien til The Shadows' sologitarist Hank Marvin før The Beatles' innspilling fant sted. Marvin utgav til slutt en instrumentalversjon på sitt album Guitar Man fra 2007.


== Coverversjoner ==
Notable utøvere som har laget coverinnspillinger av «Here, There and Everywhere» innbefatter Andy Williams, Clay Aiken, Claudine Longet, George Benson, Petula Clark, Perry Como, John Denver, Céline Dion (på et George Martin/The Beatles-tributtalbum), José Feliciano (instrumental), Bobbie Gentry, Emmylou Harris, Sissel Kyrkjebø, The Flying Pickets, The Lettermen, Locksley, Kenny Loggins (på Kenny Loggins Alive), John McDermott samt George Shearing.


== «Her, der og stikkelsbær» med Øystein Sunde ==
Øystein Sunde ga ut sin norske coverversjon med tittelen «Her, der og stikkelsbær»  i september 1970 på debutalbumet 1001 fnatt (CBS S-64183). Sunde skrev den norske teksten selv.Sundes oversatte tekst dreier seg om forelskelse i sommerhalvåret. Både noter og tekst ble publisert i bøkene Viser uten slips (1972) og Kjekkere å ha–2 (1992)På denne innspillingen deltok:
Øystein Sunde: vokal, akustisk gitar
Wiggo Elisenberg: klarinett
Carl Morten Iversen: bass
Espen Rud: trommer


== Referanser ==
Strategiske atomvåpen

Strategiske atomvåpen er betegnelsen på atomsprenghoder som er så kraftige at de vil kunne ødelegge hele byer eller store områder hvor fiendtlige hærenheter oppholder seg. Strategiske våpen kan i motsetning til taktiske atomvåpen ofte ved hjelp av interkontinentale missiler nå mål over alt i verden, men de kan også bæres av større bombefly. Disse strategiske atomvåpenene var under den kalde krigen viktige for atomvåpenbalansen mellom USA og Sovjetunionen, siden de utgjorde den avgjørende avskrekkingseffekt som var grunnforutsetningen for begge lands interesse i å unngå en atomkrig. En slik krig ville utslette begge land og gjøre stor skade på områder og alt liv i andre land.


== Se også ==
Strategisk våpen
Taktisk våpen
Taktiske kjernevåpen

Taktiske kjernevåpen er betegnelsen på kjernefysiske våpen som med sin forholdsvis beskjedne sprengkraft (størrelsesorden under 20 kilotonn) i motsetning til de langt kraftigere strategiske atomvåpenene, kun vil være i stand til å ødelegge mindre områder. De vil i tilfelle en militær konflikt utelukkende bli anvendt mot militære mål umiddelbart i nærheten.


== Referanser ==


== Se også ==
Taktisk våpen
Petronella van Vliet

Petronella «Nel» van Vliet (født 17. januar 1926 i Hilversum, død 4. januar 2006) var en nederlandsk svømmer, som under sommer-OL i 1948 tok gullmedalje på 200 m brystsvømming.


== Eksterne lenker ==
(en) Petronella van Vliet – Olympedia 
(en) Petronella van Vliet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Petronella van Vliet – Swimming Hall of Fame
Anatolij Serdjukov

Anatolij Eduardovitsj Serdjukov (russisk: Анатолий Эдуардович Сердюков; født 8. januar 1962 i Kholmskij i Krasnodar kraj) er en russisk politiker. Han har vært forsvarsminister i Russland fra 15. februar 2007 til 6. november 2012.Serdjukov er utdannet innen økonomi og jus. Han fullførte sin første utdanning i Leningrad i 1984, og en ny grad ved Statsuniversitetet i St. Petersburg i 2001. 
I mai 2001 ble han nestleder for skatte- og avgiftsdepartementets avdeling i St. Petersburg, og i november samme år ble han leder for avdelingen. 2. mars 2004 ble han hentet til Moskva som viseminister i skatte- og avgiftsdepartementet, og bare to uker senere overtok han som skatte- og avgiftsminister. 27. juli 2004 ble han leder for det føderale skattevesenet, underlagt finansdepartementet. 
15. februar 2007 utnevnte president Vladimir Putin ham til ny forsvarsminister etter Sergej Ivanov. Han ble i 2012 etterfulgt av Sergej Kuzjugetovitsj Sjojgu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anatoliy Eduardovich Serdyukov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi på det russiske finansdepartementets hjemmeside på russisk.
Taha Muhie-eldin Marouf

Taha Muhie-eldin Marouf (arabisk: طه محي الدين معروف‎, født 1924, død 7. august 2009) var en irakisk politiker. Han var visepresident i Irak fra 1975 til USAs invasjon i 2003. 


== Tidlig liv ==
Han ble født i en velstående familie i det kurder-dominerte nordlige Irak.


== Politisk liv ==
Marouf ble medlem av Baathpartiet i 1968, og har hatt flere ministerposter i Irak.
Han var den eneste etniske kurderen i Saddam Husseins partiledelse i Baathpartiet, men kurderne så på denne utnevnelsen som mer en gest, og ikke at det ga kurderne reell innflytelse. Han var Iraks ambassadør i Italia, Malta og Albania.Fredag 2. mai 2003 ble det gjort kjent at Marouf var satt i varetekt. Han var den siste, sammen med to andre av Saddams folk, som ble arrestert. De andre to var Abdel Tawab Mullah Huweish, leder for Office of Military Industrialization og visestatsminister med ansvar for våpenhandel, og Mizban Khadr Hadi, som var kommandør for én av de fire militære regionene Saddam etablerte på slutten av den USA-ledete invasjonen i 2003. Marouf var nummer 24 (opprinnelig 42) på USAs liste over ettersøkte irakere ("kortstokken"), og var representert ved ruter 9. 
Han døde 7. august 2009 i Amman i Jordan, og ble gravlagt i Arbil i Irak dagen etter.


== Referanser ==
Éva Székely

Éva Székely (født 3. april 1927 i Budapest, død 29. februar 2020) var en ungarsk svømmer som under Sommer-OL i 1952 i Helsingfors tok gullmedalje på 200 m brystsvømming. Under Sommer-OL i 1956 i Melbourne tok hun sølvmedalje på samme distanse.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Gull i svømming, 200 meter bryst, damer  Ungarn
 1956  Melbourne -  Sølv i svømming, 200 meter bryst, damer  Ungarn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Éva Székely – Olympics.com 
(en) Éva Székely – Olympic.org 
(en) Éva Székely – Olympedia 
(en) Éva Székely – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(hu) Éva Székely – Ungarns olympiske komité 
(en) Éva Székely – Swimming Hall of Fame
Ursula Happe

Ursula Happe (født 20. oktober 1926 i Danzig) er en tysk tidligere svømmer, som under sommer-OL i 1956, i Melbourne, tok gullmedalje på 200 m brystsvømming.
Ursula Happe er mor til Thomas Happe som var med på det vesttyske håndballaget som deltok i Sommer-OL 1984.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ursula Happe – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ursula Happe – Olympedia 
(en) Ursula Happe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ursula Happe – FINA 
(en) Ursula Happe – Swimming Hall of Fame
Fedje helikopterplass, Høgden

Fedje Helikopterplass Høgden; (ICAO: ENFJ)) er en kommunal helikopterplass som ligger på øyen Fedje i Fedje kommune i Norge. Høgden blir i hovedsak brukt til å fly statsloser ut fra losstasjonen til ventende fartøy. Helikopterplassen er også brukt av luftambulansen og som et nødlandingssted for offshore helikoptere. Helikopterplassen ble bygget i 1994.


== Historie ==
Fedje VTS stasjonen ble etablert den 1. september 1992. Stasjonen er både et VTS senter og en losstasjon. Fedje VTS kontrollerer inngående og utgående trafikk til to store olje- og gassterminaler, Mongstad og Sture/Kollsnes.Det norske kystverket bruker jevnlig helikopterplassen til å fly inn og ut loser til større ventende skip og innstalasjoner som venter på los. Det var opprinnelig terminaloperatørene på Sture og Mongstad, Norsk Hydro og Equinor, som presset på for å få et permanent tilbud på Fedje. Med hjelp av lokalt støtte i kommunen, valgte mann å bygge en helikopterplass på Fedje. Formålet var å bruke helikoptere i dårlig vær hvor det var for farlig å bruke en losbåt for å få losen om bord. Fedje kommune stod for byggingen av helikopterplassen og Kystverket leier plassen for å få bruke den.I januar 1996 ble losutskipning ved bruk av helikopter gjort permanent for alle skip på vei til Mongstad eller Sture på over 20 000 bruttotonn. Kostnader ved bruk av helikopter var i starten ikke med i losavgiften, men som kom som en ekstra kostnad for rederiet. En tre-års kontrakt for helikopterservicen ble utlyst i 1997. Tre selskaper var med i anbudet, men selskapet Helikopter Service vant. I 2002 vant selskapet Lufttransport anbudet. Fra og med 2002 ble anbudet utvidet til også å gjelde Kvitsøy VTS og losstasjonen der.


== Operasjoner ==
Den primære bruken for helikopterplassen er for å få loser inn og ut av losstasjonen på Fedje. Transport av loser til skip ved hjelp av helikopter tilbys for alle fartøy over 20 000 bruttotonn med farlig eller forurenset last på veg til terminalene på Mongstad eller Sture. Disse tjenestene er levert av Lufttransport som bruker helikoptertypen AgustaWestland AW109 med base på Bergen lufthavn, Flesland.Helikopterplassen kan også bli brukt som et nødlandingssted for offshore helikoptere på veg til eller fra Flesland Lufthavn. Høgden blir også brukt av Luftambulansen når det trengs. 


== Referanser ==
Kinsarvik helikopterplass, Vetlemoen

Kinsarvik helikopterplass, Vetlemoen er en helikopterplass for Ullensvang og Eidfjord. Operatøren er Ullensvang herad. Banedekket er asfalt.


== Se også ==
Liste over norske flyplasser
Anita Lonsbrough

Anita Lonsbrough (født 10. august 1941 i Huddersfield) er en britisk (engelsk) tidligere svømmer, som under sommer-OL i 1960, i Roma, tok gullmedalje på 200 m brystsvømming. Hun har også en gullmedalje på 200 m brystsvømming, en sølvmedalje på 400 m individuell medley og en bronsemedalje på 4x100 m medley stafett, fra langbane-VM i 1962 i Leipzig. I tillegg har hun en sølvmedalje på 200 m brystsvømming og en bronsemedalje på 4x100 m medley stafett fra langbane-VM i 1958 i Budapest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anita Lonsbrough – Olympics.com 
(en) Anita Lonsbrough – Olympic.org 
(en) Anita Lonsbrough – Olympedia 
(en) Anita Lonsbrough – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anita Lonsbrough – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Anita Lonsbrough – Commonwealth Games Federation 
(en) Anita Lonsbrough – Swimming Hall of Fame 
(en) Anita Lonsbrough – swimrankings.net
Rosendal sjøflyplass

Rosendal sjøflyplass er en sjøflyplass i Rosendal, Kvinnherad. Operatøren er Fonnafly Sjø AS.


== Se også ==
Liste over norske flyplasser
Air North

Air North Charter and Training Ltd., som opererer under navnet Air North, Yukon's Airline, er et Canadisk flyselskap basert på Erik Nielsen Whitehorse International Airport i Whitehorse i Yukon. Selskapet opererer i Yukon og til Nordvestterritoriene, Alaska, Britisk Columbia og Alberta. Selskapet har tre Boeing 737-200 og fire Hawker Siddeley 748. Air North eies av konsernsjef Joseph Sparling (51%) og Vuntut Development (49%), en forgrening av indianserstammen Vuntut Gwitchin First Nation.


== Historie ==
Selskapet begynte i 1977 med en Cessna 206. Senere brukte selskapet Douglas DC-3 og Douglas DC-4, i tillegg til ulike Cessna, De Havilland Canada og Beechcraft fly. Fra 1996 ble hele flåten erstattet med turboprop fly av typen en Beechcraft og tre Hawker Siddeley 748. I 2002 fikk selskapet to Boeing 737-200 fly. Beechcraftene ble solgt i 2005, mens en fjerde Hawker Siddeley 748 ble kjøpt i 2006. En tredje 737-200, denne av typen Combi, ble kjøpt i 2008. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Air North – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karl König

Karl König (født 25. september 1902 i Wien, død 27. mars 1966 i Brachenreuthe) var en østerriksk barnelege og antroposof som grunnla Camphillbevegelsen.
Han var sønn av en jødisk skomaker, og studerte medisin ved universitetet i Wien. 


== Barnelege ==
I 1927 møtte han legen og antroposofen Ita Wegman, som inviterte ham til å jobbe på hennes institutt for mennesker med særlige behov i Arlesheim i Sveits. Han ble gift med Mathilde Maasberg i 1929. Etter å ha jobbet i Arlesheim ble König barnelege ved det Rudolf Steiner-inspirerte Schloß Pilgrimshain-instituttet i Striegau i Schlesien, hvor han jobbet til 1936. Han reiste da tilbake til Wien, hvor han etablerte en vellykket praksis som barnelege. 


== Grunnlegger av Camphill ==
Etter Anschluss måtte han flykte fra Østerrike på grunn av sin jødiske bakgrunn, og reiste til Aberdeen i Skottland. I Storbritannia ble han internert ved utbruddet av andre verdenskrig fordi han var østerriksk borger, men ble sluppet fri igjen i 1940. Han grunnla da den første Camphill-landsbyen i Camphill ved Milltimber utenfor Aberdeen. Fra midten av 1950-tallet etablerte König flere Camphill-landsbyer.
Karl König flyttet til Brachenreuthe ved Bodensjøen i Sør-Tyskland i 1964, der han også etablerte en ny Camphill-landsby. Han døde der i 1966.


== Utgivelser oversatt til nordiske språk ==
om Karl KönigHans Müller-Wiedemann Karl König: en mellomeuropeisk biografi i det 20. århundre  med forord av Cato Schiøtz og Peter Selg, oversatt av Georg Bentze Antropos forlag 2011 ISBN 978-82-7940-101-8av Karl KönigImpulser for en sosial fremtid, Karl König. Ni foredrag med etterfølgende samtaler er gjengitt i boke. Disse ble holdt for medarbeidere i Camphill i årene 1962-64 og betraktes som Königs åndelige testamente. Han beskriver menneskebildet som ligger til grunn for arbeidet i Camphill i et perspektiv som bidrar til å kaste lys over hele vår tids kulturelle og sosiale situasjon. Oversatt av Margit Engel,  Antropos Forlag, ISBN 8290059981
De första tre åren, Karl König
Läkepedagogisk diagnostik, Karl König
Sanseudvikling og legemserfaring, Karl König
Sinnesutveckling och kroppsupplevelse, Karl König
Søsken, Karl König


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Camphill-landsbyer i Norge
Martin Grønning

Martin Halvorsen Grønning (født 10. oktober 1984) er en norsk fotballspiller som var midtbanespiller for Ranheim inntil karriereslutt på toppnivå vinteren 2011 grunnet prioritering av jobb. Vinteren 2011 ble han imidlertid klar for Charlottenlund.
Grønning har alltid spilt for Ranheim i sin klubbkarriere, men har også fire landskamper for Norges G17-landslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Grønning – Transfermarkt 
Spillerstatistikk på altomfotball.no
Spillerstatistikk på NIFS.no
Galina Prozumensjtsjikova

Galina Nikolajevna Prozumensjtsjikova (russisk: Галина Николаевна Прозуменщикова; ukrainsk: Галина Миколаївна Прозуменщикова, Halyna Mykolaivna Prozumensjtsjykova; født 26. november 1948 i Sevastopol, død 19. juli 2015 i Moskva) var en sovjetisk svømmer, som i sommer-OL i 1964, i Tokyo, vant gullmedalje på 200 m brystsvømming. Hun har også to sølvmedaljer og to bronsemedaljer fra sommer-OL i 1968 i Mexico by, og sommer-OL 1972 i München. I tillegg har hun også gullmedaljer på 200 m brystsvømming fra langbane-EM i 1966 og 1970, samt gullmedalje på 100 m brystsvømming fra langbane-EM i 1970.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Galina Prozumensjtsjikova – Olympics.com 
(en) Galina Prozumensjtsjikova – Olympic.org 
(en) Galina Prozumensjtsjikova – Olympedia 
(en) Galina Prozumensjtsjikova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Galina Prozumensjtsjikova – Swimming Hall of Fame
Rolf T. Tradin

Rolf Thorbjørn Tradin (født 28. april 1913 i Kragerø, død 30. mai 1943 i Frankrike) var en norsk løytnant i det norske Forsvaret før angrepet på Norge i 1940.


== Bakgrunn ==
Han var sønn av maleren Anna Marie Svendsen (1880–1935) og Rolf Svendsen fra Kragerø. Han var gift med Anna Elise «Tulla» Jensen (1915–2007) fra Tromsø. Hun giftet seg på nytt i 1950 med generalmajor Colin Gubbins (1896–1976).


== Ulykke ==
Rolf T. Tradin ledet jagerflyavdelingen og var nestkommanderende på Fornebu i 1940. 15. mars dette året øvde han på akrobatikkflyvning, da et av skiene som var festet under flyet løsnet og traff og ødela vingen. Tradin klarte å komme seg ut, fikk åpnet fallskjermen og overlevde.


== Andre verdenskrig ==

9. april 1940, da tyske styrker angrep flyplassen på Fornebu, skjøt han med sitt Gloster Gladiator 429 ned et tysk Junkers Ju 52. Han fortsatte angrepet på et annet fly, som klarte å unnslippe. Han kjempet helt til alle fire maskingeværene ombord sluttet å fungere. Han landet på Steinsfjorden, som var islagt, og insisterte på å fortsette kampen etter å ha fått fylt drivstoff. Da flyet var truffet flere ganger, blant annet i motoren, var det nytteløst å igjen gå i kamp. Han ble isteden sendt til Rjukan-avsnittet, hvor han deltok videre i forsvaret av landet som kompanisjef i Infanteribataljonen i Telemark infanteriregiment nr.3 (IR 3).Da Norge var okkupert, gikk han først inn i politiet, men senere rømte han til Little Norway i Canada, via Sverige og Sovjet. Han ankom i mars 1941, og han ble leder for den viderekomne avdelingen. I oktober 1942 ble han overført til 611 skvadron i Storbritannia, som løytnant.
30. mai 1943 fløy han et Supermarine Spitfire XI med nummer EB 562 FY-B over Frankrike. Han kom i kamp med den tyske fienden, og han skjøt ned et tysk Focke-Wulf Fw 190 jagerfly. På returen ble han selv skutt ned, krasjet i havet ved Pont-l’Évêque og døde. Flyet som skjøt han ned, klarte ikke å rette opp og styrtet også.


== Utmerkelser ==
Tradin ble i statsråd 24. januar 1947 tildelt Krigskorset med sverd post mortem «for å ha ydet fedrelandet store tjenester ved uforferdet innsats som jagerflyger mot fienden 9.4.1940 og under krigen i Norge 1940, samt senere under krigen utenfor Norge ved en rekke operasjoner som jagerflyger mot fienden.» Han var den eneste norske flyger som ble hedret for innsats under angrepet på Norge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thomas, Andrew: Gloster Gladiator Aces, 2002 ISBN 9781841762890


== Eksterne lenker ==
Utdypende artikkel om jagerflyverne (med Tradin i spissen) som møtte den tyske invasjonen om morgenen 9. april 1940
Samlekasse

Samlekasse er et samlealbum av rockegruppa Stavangerensemblet, utgitt i august 2009.
Samlekasse består av en CD med studioinsppillinger og en DVD med en konsert vist på NRK 30. april 1981. CD-en inneholder to nye innspillinger fra 2009 og 19 fra perioden 1980 – 1984. DVD-en inneholder også noen TV klipp fra 1980 fram til Rogafest 2008.


== Sporliste ==
«Nattergal» (Bru/Hovland) – 3:17
«Den stysta stintå» (Tor Salomonsen) – 3:24
«Kan'kje finna fingen» (Svein Tang Wa), (Ta ein kjangs!) 3:41
«Drevne damer» (Bru/Svein Tang Wa), (På bommen) 3:36
«Radio» (Bru/Roalkvam), (Ska det ver … så ska det ver!) 3:22
«Smått e godt» (Bru/Roalkvam), (Ska det ver … så ska det ver!) 4:26
«Trega deg igjen» (Bru/Tang Wa), (Ta ein kjangs!) 3:54
«Sjikkelige sjømann» (Bru/Tang Wa), (På bommen) 4:58
«Ud i det grå (Åse)» (Tang Wa/Stavangerensemblet), (Ska det ver … så ska det ver!) 2:51
«I Bergen» (Svein Tang Wa), (Ta ein kjangs!) 3:05
«Morris mini» (Ketil Bjørnstad), (30-årskrigen) 3:25
«Blyge Harry» (Bru/Roalkvam), (Ta ein kjangs!) 4:00
«Foggel i dag» (Gunnar Roalkvam), (Ska det ver … så ska det ver!) 3:41
«Kvellen va kalle» (Bru/Roalkvam), (Ska det ver … så ska det ver!) 3:05
«Ud å lofta vedet» (Bru/Roalkvam), (Knappar og glansbilder) 3:07
«Jean Franskmann» (Svein Tang Wa), (Ta ein kjangs!) 4:08
«Ei sjel og ei skjorta» (Bru/Roalkvam), (Ska det ver … så ska det ver!) 3:22
«Knud» (Bru/Tang Wa), (På bommen) 3:46
«Vogt Dem for hunden» (Bru/Roalkvam/Salomonsen/Tang Wa), (Ta ein kjangs!) 4:44
«Morningen e vår» (Bru/Roalkvam), (Knappar og glansbilder) 3:48
«Dans» (Bru/Salomonsen), (Knappar og glansbilder) 4:21


== DVD ==


=== Live Drammenshallen, Nattrock 1981 ===
«Radio» (Bru/Roalkvam)
«Kvellen va kalle» (Bru/Roalkvam)
«Får meg 'kje te» (Tor Salomonsen)
«Ein sjangs te» (Tor Salomonsen)
«Kvikke kanin» (Bru/Tang Wa)
«I Bergen» (Svein Tang Wa)
«Blyge Harry» (Bru/Roalkvam)
«Jean Franskmann» (Svein Tang Wa)
«Trega deg igjen» (Bru/Tang Wa)
«Ei sjel og ei skjorta» (Bru/Roalkvam)
«Foggel i dag» (Gunnar Roalkvam)
«Smått e godt» (Bru/Roalkvam)
«Kan'kje finna fingen» (Svein Tang Wa)
«Jam» (m/ Åge Aleksandersen og Sambandet)


=== Diverse klipp ===
«Trega deg igjen» (Håbet festivalen)
«Kan'kje finna fingen» (Videoteket)
«Radio» (Musikkvideo)
Spellemannprisen 1982 + «Radioaktive helt»
«Stange hodet mot taket» (Znikk Znakk)
«Matt. 17.20» (Zikk Zakk)
«Slepp, slepp meg inn» (Radio Røynda)
«Trega deg igjen» (Rogafest 2008)
«Blyge Harry» (Rogafest 2008)


== Medvirkende ==


=== Stavangerensemblet ===
Frode Rønli - sang, kor, produsent
Anders Bru - gitarer, låtskriver, produsent, kor
Øystein Eldøy - bass, kor, produsent
Knut Køningsberg - trommer, produsent
Gunnar Engen - bass – 1980
Reidar Larsen - tangenter – 1980


=== Øvrige medvirkende ===
Ketil Bjørnstad - tangenter, låtskriver, produsent
Asle Nilsen - piano
Morten Hvidsten - remastering


== Eksterne lenker ==
Ballade – Stavangerensemblet
waprod – Samlekasse Stavangerensemblet
Sunniva Flakstad Ihle

Sunniva Flakstad Ihle, tidligere  Sunniva Ihle Steinstad, (født 20. november 1983) er en norsk politiker (H). Hun var fra april 2017 til juni 2020 statssekretær for statsminister Erna Solberg ved Statsministerens kontor.Hun var leder i Lillehammer Unge Høyre 2001–2003, leder i Oppland Unge Høyre 2003–2005, 1. nestleder i Unge Høyres sentralstyre 2006–2007 og ansatt som Unge Høyres generalsekretær 2007–2009. Hun var innvalgt i Oppland fylkesting 2003–2009 og Øyer kommunestyre 2007–2009. Hun har siden 2010 hatt stillinger som politisk rådgiver, informasjonssjef, kommunikasjonssjef og strategisk rådgiver for Høyres partiledelse.Hun har studiekompetanse fra Lillehammer videregående skole, bachelorgrad i europatudier fra Universitetet i Oslo fra 2005 samt mastergrad i samfunn, vitenskap og teknologi fra samme sted fra 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sunniva Ihle Steinstad hos Stortinget 
(no) Sunniva Ihle Steinstad hos Norsk senter for forskningsdata