jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Geir Lien

Geir Lien (født 28. april 1967) er en norsk terrengsyklist og tidligere landslagssyklist.Han konkurrerte per 2008 for Team Specialized/Nes SK, arbeidet som serviceansvarlig i butikken Stians Sport og var bosatt på Skarnes i Hedmark.


== Meritter ==

Nordisk mester i terrengsykling maraton
To andreplasser i Birkebeinerrittet
To sølv i tempo-NM i landeveissykling


== Referanser ==
Sham 69

Sham 69 er et punk rock-band, stiftet i England i 1975. Navnet tok de fra graffiti som var malt på en vegg i deres nabolag. Sham 69 har vært en viktig inspirasjon for senere Oi!-band.


== Album ==
1978: Tell Us the Truth
1978: That’s Life
1979: The Adventures of Hersham Boys
1980: The Game
1988: Volunteer
1991: Information Libre
1993: Kings & Queens
1993: BBC1 – Live in Concert
1995: Soapy Water & Mr. Marmalade
1997: A Files CD
2001: Direct Action: Day 21
2007: Western Culture
2010: Who Killed Joe Public


== Eksterne lenker ==
(en) Sham 69 på Internet Movie Database 
(en) Sham 69 på Discogs 
(en) Sham 69 på MusicBrainz 
(en) Sham 69 på Spotify 
(en) Sham 69 på Songkick 
(en) Sham 69 på Last.fm 
(en) Sham 69 på AllMusic
Tahuichi Fotballskole

Tahuichi Fotballskole (spansk: Academia de Fútbol – Tahuichi Aguilera) er en boliviansk fotballskole i Santa Cruz som ble etablert i 1978 av Rolando Aguilera.
Tre tusen spillere mellom fire og nitten år blir trent på skolen hvert år.
Den består av seksten lag fra Under 10 til Under 20.
For utenlandske spillere er det fotballskole to ganger fire uker i juni–august.
Tahuichi Fotballskole har 169 lag i internasjonale turneringer i Europa, USA, Asia samt Latin-Amerika. Den har seiret i 98 turneringer og kommet som nummer to i tretten.
Tahuichi Fotballskole har tilbud om skole, lege, tannlege samt mat til spillerne.
Slagord: «Ja til Sport. Nei til Narkotika!» samt «The Tahuichi Way.»
Daglig leder er Tanya Aguilera.


== Utmerkelser ==
FIFA-presidentens gullmedalje
Nominert til Nobels fredspris en rekke ganger


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside (på engelsk)
Peter Eremitten

Peter Eremitten var en fransk munk som i 1096 ledet Folkekorstoget, en forsamling av bønder, håndverkere, lavadelige riddere, kvinner og barn, som ville gjenerobre Jerusalem, som Peter tidligere hadde besøkt. Han ble regnet som hellig og hadde mange beundrere. Noen mener at det var han som satte i gang korstogene, ved å inspirere pave Urban II.
Peter forlot tidlig klosteret sitt i Amiens for å dra omkring og forkynne om bot og omvendelse blant folk. Han samlet inn penger til fattige, blant annet til medgift for prostituerte som ville begynne et anstendig liv. Han red omkring på et esel (som folk tok hår fra for å lage lykkeamuletter), vasket seg sjelden, levde bare av vin og fisk, og gikk en i grå tunika av ull. Han ble kalt «lille Peter» og hadde et langt smalt ansikt liksom eselet sitt. Guibert av Nogent traff ham og la merke til hans karisma. Peter hevdet å være utpekt av Gud til å forkynne korstog, og at han hadde et brev med seg fra Gud som bevis. 12. april samlet han tilhengerne sine i Köln, og 20. april brøt de opp og fulgte etter korsfarergruppen til Walter Sans Avoir.  
Han påstod han hadde fått syner ved den hellige grav i Jerusalem, og etter konsilet i Clermont reiste han rundt i Frankrike og Flandern med et brev fra Himmelen, som hevdet at de kristne kunne befri Jesu grav, bare de anstrengte seg. Selv ledet han den første gruppen korsfarere mot Jerusalem, gjennom Balkan og Bysants. En av de tidligste kildene, Albert av Aachen, forteller at Peter kom fra Jerusalem og gjorde slikt inntrykk på pave Urban at det inspirerte denne til sin preken i Clermont. I så fall spilte Peter en avgjørende rolle i denne delen av Europas historie. 
Da korsfarerfølget til Walter Sans Avoir rakk frem til Ungarn, måtte de hindres i å utplyndre lokalbefolkningen. Dette skyldtes ren nød, men Peters gruppe oppførte seg ikke bedre, og da byen Zemun ble angrepet og plyndret, ble en ungarsk hær satt inn mot korsfarerne og jaget dem. Mot slutten av august 1096 møttes Walthers og Peters grupper i Konstantinopel. Disiplinen var ikke blitt bedre, og keiser Alexios I Komnenos ville ha dem raskest mulig videre. En av de viktigste kildene til opplysninger om Peters liv er for øvrig keiserens datter, Anna Komnena, som var født i desember 1083 og ennå ikke fylt tretten år da korsfarerne passerte gjennom hjembyen hennes.
Alt i oktober 1096 klarte keiser Alexios å overtale korsfarerne til å krysse Bosporus over til Lilleasia. Der lot han dem seile sin egen sjø uten større forsyninger eller rettledning. De dro mot Nikea, men 21. oktober ble de angrepet av seldsjukk-sultanen Kiliq Arslans kamptrente styrker. De døde lå i hauger, blant dem Walter Sans Avoir, og Albert av Aachen skrev at det var en rimelig straff for overgrepene mot jøder. Peter Eremitten unnslapp; han døde først 8. juli 1115 i sitt hjemland. I ettertid beklaget han seg høylytt over at det var de falnes manglende tro som var årsak til at Gud ikke lot dem nå frem til Jesu grav.


== Referanser ==
Den socialdemokratiske Forening

Den Socialdemokratiske Forening er en sosialdemokratisk organisasjon som ble stiftet av Christian Holtermann Knudsen i daværende Christiania 1. mars 1885 i Akers Konsertsalong (Centralteatret) i Akersgata. Foreningen regner som forløperen til Arbeiderpartiet, og det er mulig å se på 1. mars 1885 som den «egentlige» stiftelsesdatoen for arbeiderbevegelsens parti i Norge, snarere enn grunnleggingen i Arendal 22. august 1887. Grunnleggeren Christian Holtermann Knudsen inviterte til dannelsen av «en socialdemokratisk forening for Norge».Av de ni punktene på programmet stod allmen stemmerett og normalarbeidsdag øverst. Vel 100 personer deltok på møtet. Foreningens lover og styre ble valgt 20. mars. Første leder ble Christian Holtermann Knudsen, som samtidig var redaktør av den nyetablerte arbeideravisa Vort Arbeide. Møtet vedtok samtidig at foreningens viktigste arbeid nettopp var å få utgitt denne avisa, som Knudsen hadde etablert året før. Knudsen gav avisa til foreningen 1. april.
Foreningens prinsipp-program var hentet fra Danmark, som igjen hadde hentet det fra det tyske Gothaprogrammet. Et av foreningens andre ledende medlemmer var Knudsens nære venn Carl Jeppesen, som overtok som foreningens leder etter Knudsen i 1886.
Alt 17. mai 1886 stilte 700 mennesker seg bak foreningens fane «Frihet! Likhed! Broderskab» og dobbelt så mange hørte Knudsens tale for dagen.
21. og 22. august 1887 var foreningen en av stifterne av det nye partiet Det norske Arbeiderparti i godtemplarlokalet ved Ormetjern utenfor Arendal. Sju av de 29 representantene kom fra foreningen, deriblant Christian Holtermann Knudsen og Carl Jeppesen, begge skulle få fremtredende posisjoner i partiet og ble partiledere.
Den Socialdemokratiske Forening eksisterer fremdeles som en forumsforening i Oslo Arbeiderparti. Leder er Sigrid Sofia Kleiva-Gramstad (2021).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Egil Helle og Halvard M. Lange: «PIONERENE. Den socialdemokratiske Forening og Christian Holtemann Knudsen». Utgitt av Den socialdemokratiske Forening til 100-årsjubileet 1. mars 1985. Oslo 1985.


== Eksterne lenker ==
http://densocialdemokratiskeforening.arbeiderparti.no/
Programmet fra 1885
Foreningens fane
Quincy Douglas

Quincy Jonas Edward Samuel Douglas (født 7. september 1975 i Oxford oppvokst i Bergen) er en norsk tidligere sprinter. Han representerte idrettslaget Gular i Bergen, og har de senere år vært medlem av IK Tjalve i Oslo, hvor han er trener.
Han er nå sprinttrener for Nesodden IF på Nesodden og for IL Tyrving. Han har også fungert som ekspertkommentator for Eurosport og fengselsbetjent i Oslo Kretsfengsel. Han jobber til daglig som markeds- og forretningsutvikler i IQ Locks og som miljøarbeider i barnevernet. 
Douglas er far og trener til Leon Samuel Douglas Mjaaland og yngre bror av mellomdistanseløperen Atle Douglas.


== Personlige rekorder ==
100 meter – 10,66
200 meter – 21,01
400 meter – 46,11, som var norsk rekord fra 1999 til 2016.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Andre meritter ==
1994 Junior-norgesmester 400 meter
1997 Europamesterskapet for U 23, 4.-plass på 400m
1999 Norsk rekord 400 meter 46.11


== Referanser ==
Elektroniske sikkerhetssystemer

Elektroniske sikkerhetssystemer omfattes av adgangskontroll, innbruddsalarm, TV-overvåking og brannvarsling. Ofte er de fire nevnte elementene integrert via en felles programvare til et helhetlig sikkerhetssystem bygd opp som en server- og klientapplikasjon med én felles database. Sikkerheten i systemets programvare ivaretas ved at leverandører av operativsystemer tester og sertifiserer programvaren til sikkerhetssystemet og databasesystemet. Nettverksmessig sikres informasjonsflyten i applikasjonen på samme måte som andre IKT-systemer ved hjelp av pålogging med brukernavn og passord, tildelingskriterier, sertifikater, kryptering og brannmurer.
Periferiutstyret er den delen av sikkerhetssystemet som installeres ute i anlegget. Dvs. kortlesere ved dører, innbruddsalarmdetektorer i korridorer og rom, kamera innvendig i bygget og/eller ute på fasaden, branndetektorer i alle rom, etc.
I dag er det ikke uvanlig å ha slike systemer i private boliger, selv om majoriteten av anleggene installeres i næringsbygg og offentlige bygg.
Per Brahe d.y.

Per Brahe d y (født 18. februar 1602 på Rydboholms slott, Uppland, død 12. september 1680 på Bogesunds slott i Uppland) var svensk riksdrots, generalguvernør over Finland og greve till Visingsö.
Han var sønn av Abraham Pedersson Brahe og sønnesønn av Per Brahe d.e.. Han giftet seg i 1628 med Kristina Katarina Stenbock (1609—1650), som han fikk datteren Elsa Beata Persdotter Brahe (1629—1653) med. Han giftet seg på nytt i 1653 med Beata Johansdotter De la Gardie (1612—1680). Byen Kristinestad i Österbotten og Kristina i Södra Savolax er begge etter alt å dømme oppkalt etter Brahes første kone, selv om den formelle begrunnelsen i begge tilfeller var knyttet til dronning Christina av Sverige. 
Per Brahe arvet i 1633 grevskapet Visingsborg etter farbroren Magnus Brahe. Etter Per Brahes død vedtok Karl XI en reduksjon i antall kongelige forleninger, noe som innebar at Visingborg ble inndratt til kronen.


== Karriere ==
Han ble i 1630 utnevnt av konge Gustav II Adolf til riksråd, i 1637 ble han generalguvernör over Finland, og i 1641 ble han utnevnt til riksdrots, det vil si rikets fremste embetsmann. I 1650 ble han forlenet med friherreskapet Kajana i Finland, etter at han tidligere hadde hatt det såkalte Brahelinna len i Savolax.
Som guvernør over Finland bidro han til grunnleggelsen av Tavastehus og Nyslott (1639), Brahestad, Kristinestad, Kristina og Villmanstrand (1640), Kajana (1651) og Brahea i nordre Karelen og Veckelax Nystad (1653). Han medvirket til at Helsingfors ble flyttet nærmere havet. 
I 1640 medvirket han til etableringen av Kungliga akademien i Åbo. Dette akademiet ble etter bybrannen i 1828 flyttet til Helsingfors, og videreføres i dag som Helsingfors universitet.
I grevskapet sitt, Visingsborg lot Brahe utvide Visingsborgs slott, han oppførte Brahehus og bygget om Västanå slott. De tre slottene lå i forhold til hverandre som i et triangel. Midt i triangelet anla han i 1652 byen Brahe-Grenna. På Visingsborg undeholdt greven en liten hærstyrke på ca. 200 mann. I Röttle sør for Gränna lot han anlegge en rekke mindre bruk som blant annet fremstilte våpen til hans lille armé. Her lå det også en papirfabrikk. Brahe opprettet et trykkeri på Visingö, og på Visingborgs slott fantes det et imponerende bibliotek. Allerede i 1636 hadde han også etablert en skole på øya. 
På en klippe ved sjøen Noen i Jönköpings län lot han bygge lystslottet Brahehälla.


== Brahe i ettertid ==
Uttrykket I grevens tid henspiller på Per Brahe d. y.s innsats.
Gatene Brahegatan og Grevgatan i Stockholm er oppkalt etter ham. Brahegatan og kjøpesenteret Brahe center i Åbo er også oppkalt etter Per Brahe d y.


== Referanser ==


== Litteratur ==
P Nordman. Per Brahe. 1904
C M Schymanson. Per Brahe och Åbo Akademi I-II. 1915-1949
om Per Brahe d.y. i  Svenskt biografiskt handlexikon
om Per Brahe d.y. i Nordisk familjebok


== Eksterne lenker ==
(en) Per Brahe the Younger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anna Birjukova

Anna Birjukova (russisk: Анна Бирюкова; født 27. september 1967 i Sverdlovsk) er en tidligere russisk friidrettsutøver. Birjukova tilhørte pionerene innenfor det kvinnelige tresteget og vant VM-gull 1993 i Stuttgart da hun hoppet den nye verdensrekorden på 15,09. Året etter vant hun EM-gull. Under VM 1995 i Göteborg ble Birjukova bare nummer tre og fikk se sin verdensrekord slått av Inesa Kravets.


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Birjukova – Olympics.com 
(en) Anna Birjukova – Olympic.org 
(en) Anna Birjukova – Olympedia 
(en) Anna Birjukova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anna Birjukova – World Athletics 
(en) Anna Birjukova – Track and Field Statistics
Paraskevi Tsiamita

Paraskevi Tsiamita (gresk: Παρασκευή Τσιαμίτα, født 10. mars 1972 i Volos) er en tidligere gresk friidrettsutøver. Tsiamitas beste resultater har kommet i tresteg og i 1998-sesongen forbedret hun sin egen personlige rekord med én meter til 14,23 og hun endte på en niendeplass i EM 1998. Under VM 1999 lykkes Tsiamita å hoppe en ny personlig rekord på 15,07 hvilket gav henne seieren.
I 2004 valgte Tsiamita å avslutte sin karriere etter mange års skadeavbrekk.


== Se også ==
Paraskevi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paraskevi Tsiamita – World Athletics 
(en) Paraskevi Tsiamita – Track and Field Statistics
María Colón

María Caridad Colón Rueñes-Salazar (født 25. mars 1958 i Baracoa) er en tidligere spydkaster fra Cuba som vant gullmedaljen under Sommer-OL 1980.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) María Colón – Olympics.com 
(en) María Colón – Olympic.org 
(en) María Colón – Olympedia 
(en) María Colón – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) María Colón – World Athletics 
(en) María Colón – Track and Field Statistics
Banfora

Banfora er en by i Burkina Faso. Byen ligger sørvest i landet og er hovedstaden i provinsen Comoé. Banfora hadde omtrent 65 000 innbyggere i 2006 og er dermed den fjerde største byen i Burkina Faso. De største folkegruppene i byen er Bobo og Caraboro. 
En av de viktigste næringsveiene i byen er sukkerrørindustri. Byen har også flere viktige turistattraksjoner som for eksempel Karfiguela-fossefallene og Sindou-fjellene.
Gudrun Høiseth

Gudrun Høiseth (født 23. desember 1976) er en norsk lege. Hun er overlege ved Divisjon for rettstoksikologi og rusmiddelforskning ved Folkehelseinstituttet. Høiseth har skrevet et titalls tidsskiftsartikler og har flere ganger opptrådt i media som ekspert på rusmidler. Hun er cand.med. samt ph.d. fra 2009.I 2006 fikk Høiseth en pris for beste muntlige presentasjon av en ung forsker på en konferanse i rettstoksikologi i Slovenia. Høiseths foredrag handlet om en markør som kan påvise at en person drakk alkohol før han eller hun døde. Dette er interessant fordi det også dannes alkohol i lik etter døden.


== Referanser ==
Boris Tsjotsjijev

Boris Tsjotsjijev (født 1. november 1957, død 22. juli 2021 i Vladikavkaz) var en georgisk politiker, som var fungerende statsminister i Sør-Ossetia en periode i 2008.
Han overtok som fungerende statsminister i den selverklærte utbryterrepublikken Sør-Ossetia 18. august 2008, etter at Sør-Ossetias president Eduard Kokojty erklærte unntakstilstand og oppløste regjeringen. Han var visestatsminister før dette, under tidligere statsminister Jurij Morozov, og har leder forhandlingene for løsrivelse fra Georgia.
Den 22. oktober samme år utnevnte det sør-ossetiske parlamentet Aslanbek Bulatsev som ny statsminister.Han døde i Vladikavkaz i Russland den 22. juli 2021, av covid-19.


== Referanser ==
Jonathan D. Spence

Jonathan D. Spence (egenvalgt kinesisk navn: 史景迁, pinyin: Shǐ Jǐngqiān,  født 11. august 1936 i Surrey i England, død 25. desember 2021) var en amerikansk sinolog og historieprofessor ved Yale University i New Haven i USA. Hans forsket primært på kinesisk historie fra første opiumskrig og fremover.
Jonathan Spence studerte først historie ved University of Cambridge. Sinologien kom han i berøring med under et utvekslingsår ved Yale University, der forelesninger av historieprofessor Mary Wright om kinesisk historie vekket hans interesse. Han tok doktorgraden med en avhandling om den tidlige Qing-tiden, og avhandlingen ble fulgt opp med verket To Change China: Western Advisers in China. Etter dette fikk han i 1971 en lærestol i historie ved Yale. Flere publikasjoner fulgte. 
Mellom 1983 og 1986 var Spence dekan for Yales historiske fakultet, og i årene 1988/1989 ledet han Whitney Humanities Center. I 1990 kom hans berømte verk The Search for Modern China.Jonathan Spence mottok mange æresdoktorater og andre utmerkelser. I 2004/2005 var han president for American Historical Association.


== Verker ==
1969: To Change China: Western Advisers in China
1974: Emperor of China: Self-Portrait of K'ang-Hsi
1978: The Death of Woman Wang
1982: The Gate of Heavenly Peace: The Chinese and Their Revolution 1895-1980
1984: The Memory Palace of Matteo Ricci
1987: The Question of Hu
1990: The Search for Modern China
1993: Chinese Roundabout: Essays on History and Culture
1994: God's Chinese Son
1999: The Chan's Great Continent: China in Western Minds
1999: Mao Zedong
2007: Return to Dragon Mountain: Memories of a Late Ming Man


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
2008 Reith Lectures: Chinese Vistas by Jonathan Spence – fire foredrag publisert på nettstedet bbc4.uk
Spence archive from The New York Review of Books
Jonathan Spence: Cliffhanger Days: A Chinese Family in the Seventeenth Century, AHA Presidential Address  Et foredrag holdt på American Historical Associations årsmøte i januar 2005, og deretter publisert på organisasjonens nettsted. Besøkt 22. januar 2023.
FK Zebra

FK Zebra er en norsk reality-TV-serie som gikk på TV 2 Zebra i 2008. Her skulle fotballtrener Egil «Drillo» Olsen trene opp 16 «nerder» til å bli «gode» fotballspillere på to måneder. Serien var en oppfølger til Heia Tufte! som tidligere hadde gått på TVNorge. Nordisk Film solgte Tufte-konseptet til TV 2. Det ble dermed dannet et helt nytt lag med navnet FK Zebra. Hjemmebanen til laget var Haraløkka.Serien hadde en snitt på 76 000 seere.


== Spillerstallen 2008 ==
Laget består av:
Vegard Kivle
Thomas Strand
Enno Rehling
Magne Seierslund
Einar Haraldsen
Øyvind Andersson
Axel Stentun
Kamran Younas
Chris Slettvoll
Paul Schmidt
Kenneth Slaaten
Magnar Muller
Rasmus Jahr
Miguel Erland
Fredrik Solem
Terje RødsjøTrenere: Egil «Drillo» Olsen og Kenneth Wilsgård


== Se også ==
Oversikt over norske Reality-TV-serier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Klipp fra serien (YouTube)
Mikhail Stakhovitsj

Mikhail Aleksandrovitsj Stakhovitsj (Михаил Александрович Стахович) (født 1861 i Orjol, død 1923 i Aix-en-Provence) var en russisk politiker, jurist og embetsmann.
Han studerte jus og arbeidet i distriktsforvaltningen. Han satt i Dumaen i 1906 og 1907. 
Fra mars til september 1917 var han av Russlands provisoriske regjering utsendt som generalguvernør i Finland. Han frasa seg stillingen 17. september 1917, og ble i 2 måneder etterfulgt av Nikolaj Vissarionovitsj Nekrasov.
David Fisher (person i Six feet under)

David James Fisher er en fiktiv figur i HBO-serien Six Feet Under, spilt av  Michael C. Hall. David er den andre sønnen (fire år yngre enn Nate) til Natahanial Fisher og medeier av Fisher & Sons (Senere Fisher & Diaz).


== Før serien ==
David er på mange måter konservativ, og skiller seg slik fra sine andre søsken. Han var for eksempel en Young Republican da han gikk på college. Han lengter etter å bli gift og få barn, men denne drømmen knuses når han innser at han er homofil. Han holder dette hemmelig inntil han kommer i begynnelsen av tredveårene og har i mellomtiden til og med vært forlovet med en kvinne kalt Jennifer. David ønsker egentlig å bli advokat men arbeider i familiebedriften fordi Nate har dratt hjemmefra. David blir etterhvert kjæreste med Keith Charles, en politimann han treffer i en homo-vennlig kirke.
Paralympiske sommerleker 2008

Se også: Sommer-OL 2008De paralympiske sommerleker 2008, de 13. paralympiske leker, ble avholdt fra 6. september til 17. september 2008 i Kinas hovedstad Beijing. Åpningen fant sted knappe to uker etter avslutningsseremonien for Sommer-OL 2008 på samme sted. 4.005 utøvere fra 148 nasjoner deltok.
President i Den internasjonale paralympiske komité (IPC) Philip Craven erklærte lekene «de beste paralympiske leker noensinne».


== Sportsgrener under paralympiske sommerleker 2008 ==
20 sportsgrener ble representert ved de paralympiske sommerlekene 2008.

Roing fikk sin debut som paralympisk sportsgren.


== Norges tropp i paralympiske sommerleker 2008 ==

Norge stilte med 24 utøvere, ingen blinde eller svaksynte, i Beijing-Paralympics. De deltok i ni ulike grener og 39 øvelser. Målet var å vinne flere medaljer enn i Aten i 2004, da Norge vant tre gull, en sølv samt en bronse, i alt en 38.-plass på medaljestatistikken.
Flesteparten av Norges utøvere deltar i hestesport samt svømming. Kun tre norske utøvere deltar i friidrett.
Sammenlikningsvis hadde Sverige en tropp på nesten åtti utøvere. Til forskjell fra Norge stilte Sverige med flere lag.


== Åpningsseremoni ==
Åpningsseremonien ble avholdt 6. september 2008. På samme måte som med åpningsseremonien for OL marsjerte de forskjellige deltakernasjonene inn sammen med en flaggbærer. Blant flaggbærerne var:

 NorgeCecilie Drabsch Norland (Svømming) ArgentinaSilvio Velo (5-manns-fotball) ChileRobinson Méndez (Tennis) FijiRanjesh Prakash (Friidrett, sprint) FrankrikeAssia El Hannouni (Friidrett, sprint) IrlandPatrice Dockery (Friidrett) IsraelYizhar Cohen (Svømming) SingaporeDesiree Lim (Seiling) SpaniaDavid Casinos (Friidrett)


== Kalender ==
Konkurransene under de paralympiske sommerlekene ble avholdt som skjemaet viser:


== Deltakernasjoner ==
Klikk for mer informasjon


== Medaljefordeling ==


== Se også ==
Sommer-OL 2008


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside for lekene
Norges tropp til de paralympiske leker