jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Live Inferno

Live Inferno er det eneste konsertalbumet til det norske death metal-bandet Cadaver, utgitt 2002.


== Sporliste ==
«Tuba (intro)»
«Die Like This»
«Murderhead»
«Rupture»
«Innominate»
«Primal»
«Deliverence»
«Snapper Organs»
«Mr. Tumour's Misery»
«Point Zero»
«Killtech»
«Discipline»
«Manich»
«Reptile Robots»


== Artister ==
Ole Jørgen «Apollyon» Moe – vokal
Anders «Neddo» Odden – gitar
Lasse «Balvaz» Johansen – bass, gitar
Carl-Michael «Czral» Eide – trommer


== Kilder ==

(en) Live Inferno på Discogs
Svartvinget hårmygg

Svartvinget hårmygg (Bibio ferruginatus) er en art av mygg som tilhører familien hårmygg (Bibionidae). Denne arten er vanlig i Mellom-Europa, men er bare funnet to – tre ganger i Norge. Den er mørk på farge og kan kjennes på de mørkt sotede vingene og på at kroppen har en rødaktig glans.


== Utseende ==
En nokså liten (kroppslengde 5 – 7 mm), tettbygd, mørk hårmygg. Vingene er ganske mørkt røykfargede, spesielt hos hunnen. Kroppen virker svart på levende dyr, men døde eksemplarer i samlinger blekner gjerne til en rustrød farge, spesielt hunnene. Antennene har ti ledd. Hannen er helt svart, med delvis lyse hår på bakkroppen. Hunnen har svarte bein. Larven er ubeskrevet.


== Levevis ==
Arten forekommer særlig knyttet til dyrket mark og hager. De voksne myggene flyr i juni.


== Utbredelse ==
Arten finnes over det meste av Europa, men er sjelden tallrik. I Norge er den bare funnet to – tre ganger på Østlandet.


== Systematisk inndeling ==

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Bibionoidea
familie Hårmygg, Bibionidae
Svartvinget hårmygg, Bibio ferruginatus (Linnaeus, 1767)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) svartvinget hårmygg i Encyclopedia of Life 
(en) svartvinget hårmygg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svartvinget hårmygg hos Artsdatabanken 
(sv) svartvinget hårmygg hos Dyntaxa 
(en) svartvinget hårmygg hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Bibio ferruginatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Somatikk

Somatikk (fra gresk Σωματικóς, Somatikòs, «av legemet») er den delen av medisinen som omhandler behandling av fysiske sykdommer, til forskjell fra psykiatri som dekker psykiske sykdommer og klinisk behandling av disse.På samme måte er et somatisk sykehus et sykehus som tar imot pasienter med «kroppslige» (somatiske) sykdommer; i motsetning til psykiatriske sykehus.


== Referanser ==
Hagehårmygg

Hagehårmygg (Bibio hortulanus) er en art av mygg som tilhører familien hårmygg (Bibionidae). Denne arten finnes helst på og ved dyrket mark, og larvene kan gjøre en god del skade ved å spise planterøtter og rotknoller. Den er tallrik i Sør- og Mellom-Europa og forekommer nord til Skåne.


== Utseende ==
En middelsstor (lengde vanligvis 7 – 10 mm) hårmygg. Den ligner markusflue (Bibio marci) men kan skilles fra denne på at hannen har hvite hår langs sidene av bakkroppen, og på hunnens farge, dessuten er den jamtover mindre. Antennene har ti ledd. Hannen har svart kropp og svarte bein, forkroppen er kledt med svarte hår, mens hårene på siden av bakkroppen er lange og hvite. Vingene er melkehvite, de fremste vingeårene er svarte. Hunnen er klart rød på oversiden av forkroppen og vanligvis på hele bakkroppen. Hodet, sidene på forkroppen, scutellum og beina er svarte. Vingene er brunlige eller gråaktige. Hunnen har en blanding av hvite og svarte kroppshår. Larven er rødbrun.


== Levevis ==
Som andre hårmygg lever larvene i tette klynger i bakken. Hagehårmyggens larver ser ut til å spise ganske mye levende plantemateriale i tillegg til dødt, og kan derfor gjøre betydelig skade på korn, gressplener, ulike grønnsaker og andre hageplanter, og treplanter i planteskoler. Arten gjør bare skade om bestandene er svært store, noe som bare har forekommet i enkelte perioder. De voksne myggene flyr i mai – juni i Nord-Europa, tidligere lenger sør.


== Utbredelse ==
Arten finnes over det meste av Europa, unntatt i lengst nord, og i Nord-Afrika og Midtøsten. Den er den vanligste hårmyggarten i Israel og Tyrkia, noe som tyder på at den tåler tørt klima ganske godt. Den forekommer nord til Skåne, der den imidlertid er sjelden. Den ble tidligere regnet som en norsk art, men dette var basert på en feilbestemmelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hagehårmygg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hagehårmygg hos Artsdatabanken 
(sv) hagehårmygg hos Dyntaxa 
(en) hagehårmygg hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Bibio hortulanus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Amaury Leveaux

Amaury Raymond Leveaux (født 2. desember 1985 i Belfort) er en fransk svømmer. Han holder fransk rekord på 200 m fri (langbane) og europeisk rekord på 50 m fri (langbane). Leveaux er 2,04 m høy og veier 96 kg (2008). Levaux vant gull med det franske laget på 4x100 meter fri under sommer-OL 2012.
Under det nasjonale franske svømmemesterskapet klarte Leveaux å kvalifisere seg til Sommer-OL 2008 på 50 m og 200 m fri. Leveaux kom på femteplass på 100 m, og kvalifiserte seg derfor også for stafettlaget på 4x100 m fri. Han satte olympisk rekord på 100 m fri i heatene for stafetten. Det franske laget endte på andreplass i finalen og Leveaux tok dermed sølv. Senere samme uke satte Leveux olympisk rekord i de innledende rundene på 50 m fri med en tid på 21,46 sekunder. I finalen svømte han enda raskere (21,45 sekunder), men ble slått av brasilianske César Cielo Filho.
Under sommer-OL 2012 i London vant Amaury Leveaux gull med det franske laget på 4x100 meter fri den 29.juli 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Amaury Leveaux – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Amaury Leveaux – Olympics.com 
(en) Amaury Leveaux – Olympic.org 
(en) Amaury Leveaux – Olympedia 
(en) Amaury Leveaux – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Amaury Leveaux – Frankrikes olympiske komité 
(en) Amaury Leveaux – FINA 
(en) Amaury Leveaux – swimrankings.net 
Amaury Leveaux på TYR.com
Kommunal vei 1024 (Lunner)

Kommunal vei 1024 i Lunner går mellom Stasjonsvika og Monsrud stasjon i Lunner kommune. Veien hadde status som fylkesvei 22 til den ble nedgradert til kommunal vei etter at persontrafikken på Gjøvikbanen ble flyttet fra Harestua stasjon til Furumo (senere Harestua) holdeplass desember 2012.


== Kommuner og knutepunkter ==

 LunnerStasjonsveien 

Endepunkt Monsrud stasjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegliste Oppland
Ole Bjerkebakke

Ole Bjerkebakke (født 23. september 1970) er en norsk trommeslager som har spilt i de tre bandene: Cadaver (death metal) fra 1988 til 1993, Peru You (popmusikk) og Ricochets (rock) fra 1998 til 2001.
Ole Bjerkebakke var sammen med Anders Odden initiativtager til bandet Cadaver.
Han var produsent for de to albumene Slo-Mo Suicide (2000) med bandet Ricochets og Heartships and Shipwrecks (2004) med bandet Peru You. I sistnevnte var han også låtskriver. 


== Kilder ==
MICLEX/Norsk pop- og rockleksikon
Ole Bjerkebakke hos Groove.no


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Bjerkebakke på Discogs
Fylkesvei 21 (Oppland)

Fylkesvei 21 (Fv21) i Oppland gikk mellom Bjørgeseter og Bjørgeseter stasjon i Lunner kommune. Veien var 760 meter lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 2300.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Lunner
Fv16Fylkesvei 16 Bjørgeseter
Endepunkt Bjørgeseter stasjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Bibio lanigerus

Bibio lanigerus er en art av mygg som tilhører familien hårmygg (Bibionidae). Denne arten er hittil bare funnet et par ganger i Norge, men kan muligens bli vanligere dersom klimaet blir varmere.


== Utseende ==
En middelsstor (lengde 6 – 8 mm), tettbygd, langhåret hårmygg med ganske mørke vinger. Antennene har åtte ledd. Hannen har matt svart kropp, kledt med påfallende lange hår. Hårene på ryggsiden av forkroppen er vanligvis oransjeaktige ("reve-røde"), men kan også være bleke eller mørke. Hårene på siden av bakkroppen er bleke. Beina er mørke, bakfoten er litt fortykket, i motsetning til hos den lignende arten stor skogshårmygg (Bibio varipes). Hunnene har svart kropp, røde bein og mørke vinger. Selv om arten er meget vanlig i deler av Europa, har ikke larven blitt beskrevet.


== Levevis ==
Arten finnes på dyrket mark, i hager og veikanter. De voksne myggene er aktive i april – mai, svermingen begynner gjerne noen dager senere enn hos enghårmyggen (Bibio johannis), som den ofte finnes sammen med. Hannene sitter gjerne og soler seg med spredte vinger. Selv om arten kan være tallrik på dyrket mark, er det ikke rapportert noen skader på jordbruksvekster forårsaket av denne arten.


== Utbredelse ==
Arten finnes over det meste av Europa, men synes å være mest tallrik i vest. I Norge er den funnet et par steder ved Oslofjorden (Hvaler og Tjøme) og i Rogaland (Sola og Finnøy). Arten hører til de artene som trolig vil bli favorisert om klimaet blir mildere.


== Systematisk inndeling ==

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Bibionoidea
familie Hårmygg, Bibionidae
Bibio lanigerus Meigen, 1818


== Eksterne lenker ==
(en) Bibio lanigerus i Encyclopedia of Life 
(en) Bibio lanigerus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bibio lanigerus hos Artsdatabanken 
(sv) Bibio lanigerus hos Dyntaxa 
(en) Bibio lanigerus hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Bibio lanigerus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bibio lanigerus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Marie Corridon

Marie Louise Corridon (født 5. februar 1930, død 26. mai 2010) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Corridon ble olympisk mester i svømming under OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter fri med tiden 4.29,2, ny olympisk rekord og 0,4 sekunder foran sølvvinnerne fra Danmark. De andre på laget var Thelma Kalama, Brenda Helser, Ann Curtis.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i svømming damer, 4 x 100 meter fri (USA)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie Corridon – Olympedia 
(en) Marie Corridon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marie Corridon – FINA
Thelma Kalama

Thelma H. Kalama (født 24. mars 1931, død 17. mai 1999) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Kalama ble olympisk mester i svømming under OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter fri med tiden 4.29,2, ny olympisk rekord og 0,4 sekunder foran sølvvinnerne fra Danmark. De andre på laget var Marie Corridon, Brenda Helser, Ann Curtis.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i svømming damer, 4 x 100 meter fri (USA)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thelma Kalama – Olympedia 
(en) Thelma Kalama – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thelma Kalama – Hawai‘i Sports Hall of Fame 
(en) Thelma Kalama – FINA
Brenda Helser

Brenda Mersereau Helser de Morelos (født 26. mai 1926) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Helser ble olympisk mester i svømming under OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter fri med tiden 4.29,2, ny olympisk rekord og 0,4 sekunder foran sølvvinnerne fra Danmark. De andre på laget var Marie Corridon, Thelma Kalama, Ann Curtis.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i svømming damer, 4 x 100 meter fri (USA)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brenda Helser – Olympics.com 
(en) Brenda Helser – Olympic.org 
(en) Brenda Helser – Olympedia 
(en) Brenda Helser – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Brenda Helser – FINA
DNB Solheimsviken

DNB Solheimsviken er et kontorbygg i Bergen.
DNB ASA samlet i desember 2013 alle ansatte i Bergen i nytt kontorbygg i Solheimsviken sør for Bergen sentrum.
I bygget er det rundt 1 700 arbeidsplasser for alle som jobber i banken. Bygget er oppført ved sørvestsiden av Damsgårdssundet, ikke langt fra Nygårdsbroene på området der Arenum lå tidligere. De ansatte i DNB og DNB Livsforsikring har inntil 2013 sine arbeidsplasser på en rekke steder i Bergen.
Bygget kostet mellom 800 og 900 millioner kroner, har 3-4 etasjer og er på 30 000 kvadratmeter. Det er kort vei til Bybanen. 
GC Rieber Eiendom  er eier av området og eier bygget. 
Utstillingshallen Arenum skal bygges sammen med et nytt hotell med 150–200 senger på andre siden av Solheimsviken. Området vil da minne mye om Nydalen i Oslo. Da vil det gamle skipsbyggingsområdet ha over 4 000 arbeidsplasser. DNB skal kanskje bygge et bygg på samme måte i Oslo.


== Eksterne lenker ==
DNB Solheimsviken DNB.no
http://www.bygg.no/article/113522 DNB Solheimsviken Bygg.no
Planlegger gigantisk bankbygg 12. desember 2008 Bergens Tidende
1700 DNB-ansatte får null parkeringsplasser 11. november 2013 Bergensavisen
Sentralt i ”Viken” DNB Eiendom
Bibio fulvicollis

'Bibio fulvicollis' er en art av mygg som tilhører familien hårmygg (Bibionidae). Den ser ut til en gang å ha vært ganske vanlig i indre strøk i Sør-Norge, men har ikke blitt funnet i Norge siden 1944. Det er heller ikke kjent funn fra noe annet sted i Europa de siste 50 årene, så det er sannsynlig at arten i dag er utdødd. Ingenting er kjent om dens biologi. 


== Utseende ==
En middelsstor (lengde 6 – 8 mm), kraftig bygd hårmygg. Antennene hadde åtte ledd, vingene var svakt røykfargede. Hannen hadde kroppen og beina helt svarte. Hunnen hadde svart hode, rød forkropp med tre svarte lengdestriper på ryggen og rødlig bakkropp. Hoftene var svarte, lår og legger rødlige og føttene svarte. Larven er ukjent. 


== Levevis ==
Lite eller ingenting er kjent om leveviset til denne arten, men den holdt muligens til på blomsterenger. De fleste funnene er fra juni.


== Utbredelse ==
Arten ser ut til å ha hatt sitt tyngdepunkt i det nordøstlige Europa. De fleste kjente funnene stammer fra Russland, de baltiske statene, Finland og Sverige. I tillegg er den funnet i Sveits. I Norge er de fleste funnene fra dalførene på Østlandet, men den er også funnet i Indre Sogn (Lærdal).


== Systematisk inndeling ==

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Bibionoidea
familie Hårmygg, Bibionidae
Bibio fulvicollis Gimmerthal, 1842  (= Bibio festinans (Zetterstedt, 1850))


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bibio fulvicollis i Encyclopedia of Life 
(en) Bibio fulvicollis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bibio fulvicollis hos Artsdatabanken 
(sv) Bibio fulvicollis hos Dyntaxa 
(en) Bibio fulvicollis hos Fauna Europaea
Bjønnes stadion

Bjønnes stadion er en idrettsbane på Myrene i Arendal som ble tatt i bruk i 1954. Banen var en periode stengt, men ble rehabilitert og gjenåpnet i september 2017, under det nye navnet Norac stadion.
Anlegget er eid av Arendal kommune, og disponeres av Arendal Fotball, som spiller i OBOS-ligaen, samt lagene til IK Grane i lavere divisjoner og aldersbestemte klasser.
Anlegget består av en hovedbane med kunstgress, samt en treningsbane med gressmatte. Hovedbanen hadde tidligere løpebane rundt, som også ble brukt som skøytebane. Norgesmesterskapet på skøyter ble arrangert her i 1965. Skøyteaktiviteten ble senere flyttet til Arendal og omegn kunstisbane på Myra.


== Eksterne lenker ==
(en) Bjønnes stadion – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(no) «DigitaltMuseum: Søk:  'Bjønnes stadion'». DigitaltMuseum. Besøkt 13. mars 2013. 
Norac Stadion - Nordic Stadiums
Franz Vogler

Franz Vogler (født 15. august 1944 i Oberstdorf) er en tidligere tysk alpinist.
Vogler feiret karrierens største triumf under VM 1966 i Portillo, der han som 21-åring tok bronse i utfor bak franskmennene Jean-Claude Killy og Léo Lacroix.
To år senere, under OL 1968 i Grenoble, greide han ikke å følge opp denne prestasjonen, og kom på 15.-plass i utfor. I 1969 og 1971 ble Vogler tysk mester i utfor. Under OL 1972 i Sapporo måtte han nøye seg med en 24.-plass.
To uker etter OL tok han sin eneste seier i et verdenscuprenn ved å vinne utforrennet i Crystal Mountain i USA. Etter sesongen 1971/72 la Vogler opp alpinist og arbeidet som arkitekt i Oslo og Oberstdorf.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Franz Vogler – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Franz Vogler – Olympedia 
(en) Franz Vogler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Franz Vogler – FIS (alpint) 
(en) Franz Vogler – ski-db.com
Ann Curtis

Ann Elisabeth Curtis (født 6. mars 1926 i San Francisco i California, død 26. juni 2012) var en amerikansk svømmer som deltok i De olympiske leker i 1948 i London.
Curtis ble olympisk mester i svømming to ganger under OL 1948 i London. Hun vant 400 meter fri foran danske Karen Harup. Curtis var også med på det amerikanske laget som vant 4 × 100 meter fri med tiden 4.29,2, ny olympisk rekord og 0,4 sekunder foran sølvvinnerne fra Danmark. De andre på laget var Marie Corridon, Thelma Kalama og Brenda Helser. På 100 meter fri kom hun på andreplass bak Greta Andersen fra Danmark.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i svømming damer, 400 meter fri
1948  London -  Gull i svømming damer, 4 x 100 meter fri (USA)
1948  London -  Sølv i svømming damer, 100 meter fri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ann Curtis – Olympedia 
(en) Ann Curtis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ann Curtis – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Ann Curtis – Swimming Hall of Fame
Helmut Niedermayr

Helmut Niedermayr (født 29. november 1915, død 3. april 1985) var en tysk racerfører som fikk kjøre et Formel 1-løp i 1952. Det var Tysklands Grand Prix, et løp han ble klassifisert på en niendeplass, tre runder bak vinneren. 
Niedermayr fullførte på en andreplass sammen med Theo Helfrich under 24-timersløpet på Le Mans i 1952, men noen uker senere krasjet han på Grenzlandring, drepte minst 13 og skadet 42.


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)


== Se også ==
Liste over Formel 1-førere
Cadaver/Voice of Hate

Cadaver/Voice of Hate er et split album til de to norske death metal-bandene Cadaver og Voice of Hate, utgitt 2006.
Albumet ble utgitt i et opplag på 666 kopier, da 200 var hvite og 466 var grå.


== Sporliste ==


=== Cadaver ===
«Decomposed Metal Skin» (3:21)


=== Voice of Hate ===
«Trash and Burn» (1:56)
«Arising a Firestorm» (2:55)


== Kilder ==
Cadaver/Voice of Hate hos Encyclopaedia Metallum
Vanlig kammygg

Vanlig kammygg (Dilophus femoratus) er en art av mygg som tilhører familien hårmygg (Bibionidae). Den er vanlig over hele Norge.


== Utseende ==
En liten (lengde 4 – 6 mm) hårmygg. Som hos andre arter i slekten kammygg (Dilophus) hare den to tverr-kammer av pigger på ryggsiden av forkroppen (thorax) og for-leggen (protibia) har en gruppe av pigger i midten og den krans av pigger ytterst. Hos denne arten er det fire pigger i midten som står på en skrå linje. Hannen er glinsende svart, ikke påfallende hårete. Vingene er melkehvite med et brunt vingemerke, og de fremste vingeårene er brune, ikke svarte som hos graskammyggen (Dilophus febrilis). Dessuten kan de to artene skilles på noen trekk ved hannens ytre kjønnsorganer. Hunnen er mørkebrun til svart, lårene (femorae) er rødgule eller gulbrune. Vingene har et påfallende stort, ovalt, mørkt vingemerke. Larven er hvit med en mørkebrun hodekapsel, huden virker ru fordi den er kledt med forholdsvis grove, mikroskopiske pigger.


== Levevis ==
Arten lever mest på enger og andre åpne steder, også på dyrket mark. Den unngår tett skog. Larvene lever i bakken og spiser døde eller levende planter, men blir sjelden så tallrike at de gjør skade. Arten finnes fra kysten opp til tregrensen, men ikke på fjellet. De voksne myggene flyr i mai – juli, tidligst i lavlandet. Hannene svermer i et par meters høyde over bakken, med bakbeina strakt bakover og bakkroppen krummet opp over ryggen. Man finner dem ofte i store mengder på blomster, der de slikker i seg nektar og pollen.


== Utbredelse ==
Arten finnes over hele Europa og i Nord-Asia. Det er uklart om den også forekommer i Nord-Amerika. Den er en av bare tre hårmyggarter som finnes på Island. I Norge finnes den over hele landet opp til tregrensen.


== Systematisk inndeling ==

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Bibionoidea
familie Hårmygg, Bibionidae
Vanlig kammygg, Dilophus femoratus Meigen, 1804


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) vanlig kammygg i Encyclopedia of Life 
(en) vanlig kammygg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vanlig kammygg hos Artsdatabanken 
(sv) vanlig kammygg hos Dyntaxa 
(en) vanlig kammygg hos Fauna Europaea 
(en) vanlig kammygg hos NCBI 
(en) Kategori:Dilophus femoratus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Jakob Schøning

Jakob Marius Schøning (født 25. februar 1856 i Steigen, død 12. november 1934 i Oslo) var en norsk postmester og politiker for partiet Venstre.
Han var statsråd og sjef for Handelsdepartementet fra 22. oktober 1903 til 31. august 1904 i Francis Hagerups andre regjering. Deretter var han medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm til regjeringen fratrådte 11. mars  1905.
Fra 1895 til 1897 var han suppleant til Stortinget fra Bergen. Han var også medlem av Bergen formannskap 1895-1898.
Han tok juridisk embetseksamen 1879 og ble i 1882 ansatt i Marine- og postdepartementet, fra 1885 som byråsjef. I 1889 ble han postmester i Bergen, i Kristiania 1901-1903 og 1905-1926. Han foresto oppførelsen av hovedpostkontoret i Oslo fra 1914 til 1924. Schøning var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884.Schøning ble i 1899 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden og i 1924 forfremmet til kommandør av 1. klasse. Han innehadde også storkors av den spanske Isabella den katolskes orden.
Han tilhørte Schøning-slekten på Grøtøy i Steigen og var sønn av handelsmann Søren Brønlund Schøning (1816–1861) og hustru Sophie Amalie Norman. Han ble i 1882 gift med Caroline Jacobine Motzfeldt Müller (f. 1857).


== Utgivelser ==
Slægten Schøning
Nordlandsslægten Schøning i 360 år
Norske posttjenestemænd 1814–1887, Kristiania, 1887
Vort postvæsen, Kristiania, 1901
Bergensposten nu og i gamle dage, Kristiania, 1909
Jakob Schønings dagbøker fra Stortinget 1895-97 og fra Regjeringen 1903-05, Oslo, 1950 NBdigital


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947, utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Grøndahl & Søns Forlag, Oslo, 1947


== Eksterne lenker ==
(en) Jakob Schøning – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Jakob Schøning hos Norsk senter for forskningsdata
Fylkesvei 2334

Fylkesvei 2334 går mellom Fagertun og Jarhaug i Gran kommune. Veien følger Jarenvatnets vestside.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 58 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Gran


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2334
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger