Bitemaur

Bitemaur (Formicinae) er en gruppe (underfamilie) av maur. Det er beskrevet over 2700 arter fordelt på ca. 50 slekter. De er de dominerende maurene i nordområdene, og noen arter bygger store tuer. Det er funnet ca. 200 arter i Europa og 32 i Norge.


== Utseende ==
Små til ganske store maur. De er de velkjente maurene, med de to artsrike slektene skogmaur (Formica spp.) og jordmaur (Lasius spp.). De er forholdsvis slanke og langbeinte. Hodet er relativt lite med middels store fasettøyne. Pedicelen ("skjellet" mellom forkropp og bakkropp) er en-leddet med en bratt bakre overflate. Bakkroppen er oval, bakerst uten giftbrodd, men med en rund pore som de kan sprute ut maursyre fra. Gruppen inneholder verdens største maurart, Camponotus gigas, men også ganske små arter.


== Spesielt utseende arter ==

De fleste artene i denne gruppen ser ut som ganske ordinære maur, men noen skiller seg ut. Artene i slekten Calomyrmex (navnet betyr "vakker maur") er vakkert metallisk fargede. Slekten Myrmoteras utmerker seg ved å ha uvanlig store fasettøyne (når over nesten hele hodets sider) og kjever (mandibler) som er omtrent så lange som halve resten av kroppen, med skarpe tenner på innersiden. Mange av artene i slekten Polyrhachis har lange, spisse, ofte krokete og forgrenede pigger på thorax og bakkroppen. Noen av disse maurene utmerker seg også med at kroppen er tett kledt med gylne hår.


== Levevis ==
I likhet med Dolichoderinae mangler disse maurene giftbrodd, men forsvarer seg effektivt ved å bite og sprute maursyre. Formicinae er først og fremst rovdyr, men de er også svært glade i sukker, som de gjerne "melker" fra bladlus. Maurene forsvarer bladlusene mot fiender, for eksempel marihøner, gulløyne og blomsterflue-larver.


== Levende honningkrukker ==
I områder der fødetilgangen varierer gjennom året, er det viktig å kunne lagre mat. Hos slekten honningkrukkemaur (Myrmecocystus), som lever i tørre områder av Nord-Amerika, gjøres dette på en helt spesiell måte. Deler av året er tilgangen på sukker god. Arbeiderne samler da inn store mengder søt væske, bærer den hjem til den underjordiske tua i mage, og gulper den så opp til enkelte spesialiserte arbeidere. Disse drikker svære mengder sukkerløsning, men fordøyer den ikke. I stedet sveller bakkroppen kraftig opp og kan bli stor som en drue, gjennomsiktig-gul, full av "honning". Maurene blir levende honningkrukker som henger i taket av de underjordiske galleriene de kolonien holder til. Når tidene blir magrere, gulper lagrings-arbeiderne gradvis opp honning til de andre medlemmene i kolonien, slik kan den overleve tider med lite mat. Enkelte indianergrupper har lenge visst å utnytte disse maurene, og gravde ut koloniene for å spise de søte arbeiderne.


== Systematisk inndeling ==
Dolichoderinae er søstergruppen til underfamilien Formicinae.

ordenen vepser (veps, maur og bier) (Hymenoptera)
underordenen stilkvepser, (Apocrita)
gruppe broddvepser, (Aculeata)
familien maur (Formicidae)
underfamilie bitemaur (Formicinae)
gruppe Camponotini
slekten Calomyrmex – metallisk glinsende, 9 arter
slekten stokkmaur Camponotus Mayr, 1861 – over 1000 arter
Vanlig stokkmaur Camponotus herculeanus (Linnaeus, 1758)
Varmekjær stokkmaur Camponotus ligniperda (Latreille, 1802)
Sotsvart stokkmaur Camponotus vagus (Scopoli, 1763)
Camponotus gigas – verdens største maurart
slekten Echinopia – 22 arter
Forelophilus overbecki
slekten Opisthopsis
Overbeckia subclavata
slekten Phasmomyrmex – 4 arter
slekten Polyrhachis – over 600 arter, ofte med lange pigger
gruppe Formicini
slekten Alloformica – 4 arter
slekten Bajcaridris – 3 arter
slekten Cataglyphis Förster, 1850 – 73 arter
slekten skogmaur Formica Linnaeus, 1758 – 296 arter
underslekten sauemaur Serviformica
Svart sauemaur Formica fusca Linnaeus, 1758
Vanlig sauemaur Formica lemani Bondroit, 1917
Myrsauemaur Formica transkaucasica Nassonov, 1889
Nordlig sauemaur Formica gagatoides Ruzsky, 1904
Hårete sauemaur Formica cinerea Mayr, 1853
Rødlig sauemaur Formica rufibarbis Fabricius, 1793
underslekten røde skogsmaur Formica ( i snever forstand)
Svarthodet skogmaur Formica uralensis Ruzsky, 1895
Formica pratensis Retzius, 1783
Rød skogmaur Formica rufa Linnaeus, 1758
Formica polyctena Förster, 1850
Formica aquilonia Yarrow, 1955 – den vanligste arten i Norge
Formica lugubris Zetterstedt, 1840
Lyshodet skogmaur Formica truncorum Fabricius, 1804
underslekten Raptoformica
Slaveholdermaur (=Rovmaur) Formica sanguinea Latreille, 1798
underslekten kløftehodemaur Coptoformica
Vanlig kløftehodemaur Formica exsecta Nylander, 1846
Formica pressilabris Nylander, 1846
Forsslunds kløftehodemaur Formica forsslundi Lohmander, 1949
Svensk kløftehodemaur Formica suecica
slekten Polyergus Latreille, 1804 – 6 arter
Amasonemaur Polyergus rufescens (Latreille, 1798)
slekten Proformica Ruzsky, 1902 – 24 arter
slekten Rossomyrmex Arnoldi, 1928 – 3 arter
gruppe Gesomyrmecini
slekten Gesomyrmex – 8 arter
Santschiella kohli
gruppe Gigantiopini – bare én art med svært store fasettøyne
Gigantiops destructor
gruppe Lasiini
slekten Acanthomyops – 16 arter
slekten Acropyga Roger, 1862 – mer enn 60 arter
slekten Anoplolepis Santschi, 1914 – 6 arter
slekten Cladomyrma – 10 arter
slekten Lasiophanes – 5 arter
slekten jordmaur, Lasius Fabricius, 1804 – ca. 100 arter
Sørlig sandmaur Lasius psammophilus Seifert, 1992
svart jordmaur Lasius niger (Linnaeus, 1758)
Tvillingsukkermaur Lasius platythorax Seifert, 1991
Brun tremaur Lasius brunneus (Latreille, 1798)
Gul jordmaur Lasius flavus (Fabricius, 1781)
Lasius umbratus (Nylander, 1846)
Gul fuktengmaur Lasius mixtus (Nylander, 1846)
Lasius meridionalis (Bondroit, 1919)
Gul kalkjordmaur Lasius carniolicus (Mayr, 1861)
Svart tremaur Lasius fuliginosus (Latreille, 1798)
slekten honningkrukkemaur, Myrmecocystus – 30 arter
slekten Prolasius – 19 arter
slekten Stigmaceros – 48 arter
Teratomyrmex greavesi
gruppe Melophorini – bare én slekt
slekten Melophorus – 23 arter
gruppe Myrmecorhynchini
slekten Myrmecorhynchus – 5 arter
slekten Notoncus – 6 arter
slekten Pseudonotoncus – 2 arter
gruppe Myrmoteratini – bare én slekt
slekten Myrmoteras – 32 arter
gruppe Notostigmatini – bare én slekt
slekten Notostigma – to arter
gruppe vevermaur, Oecophyllini – bare én slekt
slekten vevermaur Oecophylla – 2 nålevende arter, dessuten 11 kjent fra fossiler
gruppe Plagiolepidini
slekten Agraulomyrmex – to arter
Aphomomyrmex ater
slekten Brachymyrmex Mayr, 1868
Bregmatomyrma carnosa
slekten Euprenolepis – 6 arter
slekten Lepisiota Santschi, 1926  – 74 arter
slekten Myrmelachista – 47 arter
slekten Paratrechina Motschulsky, 1863 – 109 arter
slekten Plagiolepis Mayr, 1861 – 62 arter
slekten Prenolepis Mayr, 1861 – 19 arter
Pseudaphonomyrmex emeryi
slekten Pseudolasius – 52 arter
slekten Tapinolepis – 14 arter


== Litteratur ==
Bolton, B. 1995. A New General catalogue of the Ants of the World. Harvard University Press. 504 sider. ISBN 0-674-61514-X.
Douwes, P.; Abenius, J.; Cederberg, B. & Wahlstedt, U. 2012. Steklar: Myror och getingar. Hymenoptera: Formicidae–Vespidae Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna 133 sider. ISBN 978-91-88506-78-8
Hölldobler, B. og Wilson, E.O. 1994. Journey to the Ants. Belknap Press. ISBN 0-674-48525-4


== Eksterne lenker ==
(no) bitemaur hos Artsdatabanken 
(sv) bitemaur hos Dyntaxa 
(en) bitemaur hos Fauna Europaea 
(en) bitemaur hos Fossilworks 
(en) bitemaur hos ITIS 
(en) bitemaur hos NCBI 
(en) Kategori:Formicinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Formicinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree Of Life: Formicinae Bilder
Antweb: Formicinae
Afrikanske Formicinae, med nøkkel til slektene
Bilder av nordamerikanske arter