jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Solheim Cup 1994

Solheim Cup 1994 var tredje gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert 21. til 23. oktober 1994 ved The Greenbrier, White Sulphur Springs, West Virginia, USA.  Det amerikanske laget vant tilbake cupen fra det europeiske laget med 13 mot 7 poeng. 


== Lagene ==


== Format ==
Det ble totalt delt ut 20 poeng. På fredag var det fem runder med foursome. Lørdag var det fem runder med fourball. De siste 10 poengene ble delte ut med singlematcher på søndag. Alle ti golfspillerne fra hvert lag spilte hver dagen.


== Matchene ==


=== Fredag ===
Foursome


=== Lørdag ===
Fourball


=== Søndag ===
Singler


== Se også ==
Solheim Cup


== Eksterne lenker ==
1994 Solheim Cup Match Resultater
Monclairhuset

Monclairhuset i Møhlenprisbakken 12 er en verneverdig trebygning i bydelen Møhlenpris i Bergen. Huset er også kjent som «Husmorskolen» og «huset under broen», sistnevnte grunnet sin plassering under Puddefjordsbroen i Bergen.


== Historikk ==
Monclairhuset ble bygget ca. 1760 av Jean Nichlas Monclair (1708–1772). Han kom til Bergen fra Frankrike som hugenott-flyktning og løste borgerbrev som urmaker i Bergen i 1735. Eiendommen var i familiens eie til den ble solgt til skipper August C. Mohr i 1851. 
Huset ble senere solgt til Bergen kommune som drev Bergen kommunale husmorskole der fra 1914–1972. Denne ble overført til Hordaland fylkeskommune i 1972 og endelig flyttet til nye lokaler i 1977.Fra 1983 ble Monclairhuset restaurert og ombygget til bydelshus for Møhlenpris inntil Vitalitetssenteret på Møhlenpris ble etablert i 2003. 
I dag benyttes huset til Miljømarked bruktbygg i Bergen, drevet av Norges Miljøvernforbund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Monclairhuset – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Monclairhuset». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Jarl Flaaten Bjørk

Jarl Flaaten Bjørk (født 17. september 1975)  er en norsk skuespiller og scenekunstner. 
Han har siden 2006 vært kunstnerisk leder for Flaatenbjørk kompani A/S hvor han fungerer som både prosjektleder, dramatiker, skuespiller, figurspiller og regissør. 
Kompaniet introduserer ny scenekunst for barn og ungdom på høyt profesjonelt nivå.


== Kunstnerisk virke ==
Flaaten Bjørk er utdannet ved Akademi for Scenekunst i Fredrikstad  i 2003 og jobber som fysisk skuespiller og scenekunstner. I 2004 arbeidet  Flaaten Bjørk som skuespiller i Teater Joker i blant annet bandmimé-forestillingen Brødre. Gjøgleri møter alvor. Angst møter lykke. Eventyr møter krim. Brødre var støttet av Det Åpne Teater, Høgskolen i Oslo, Norsk Kulturråd, Fond for lyd og bilde og Norsk Skuespillerforbunds Fond for Frilansere. 
I 2006 laget han soloforestillingen «Seksuell Empati». Forestillingen sto på Norsk scenekunstbruk sitt repertoar og ble produsert med midler fra Utvalg for Den kulturelle skolesekken (ABM Utvikling). I 2007 medvirket Flaaten Bjørk som danser i forestillingen Juvikfolke på Det Norske Teatret.Flaatenbjørk kompani er etter hvert et erfarent kompani, som har produsert forestillinger for Den kulturelle skolesekken i 10 år. Kompaniet har til nå laget 5 forestillinger for ungdom, og én forestilling for barn fra 6 til 10 år. Kompaniet har vært på turne i 12 av landets 18 fylker. Forestillingen Kandisia var en samproduksjon med Teater Innlandet.
I sine forestillinger ønsker kompaniet en åpen kommunikasjon mellom senekunstnerne og sitt publikum :
Spiller man for barn og unge kan man ikke uten videre lene seg på de norske tradisjonelle teaterkonvensjonene. Man kan ikke, som utøver, regne med at publikum uten videre respekterer spilleregler og konvensjoner, og en må derfor gjennom forestillingen fortløpende ha forhandling med publikum om forestillingens spilleregler.


== Oppsetninger ==
Kandisia
Uten grenser 
djønk2.1
Galskapprosjektet
Seksuell Empati vol. 2 – Identiteter
Seksuell Empati vol. 1 – Handlinger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20180502144519/http://flaatenbjork.no/om-kompaniet/
Årdalsfjord (skip)

«Årdalsfjord» er navnet på flere skip:

DS «Årdalsfjord» (1877) – Lokalrutebåt i Rogaland 1925–1940, tidligere DS «Robert» av Stavanger.
MS «Årdalsfjord» (1933) – Lokalrutebåt i Rogaland 1946–1951, tidligere dansk og svensk passasjerbåt MS «Gylfe».
DS «Årdalsfjord» (1912) – Lokalrutebåt i Hordaland 1951–1953, tidligere DS «Askøy» av Bergen.
MS «Årdalsfjord» (1914) – Lokalrutebåt i Rogaland 1953–1980, tidligere DS «Duen II» av Oslo.
The White Man’s Burden

«The White Man's Burden» («Den hvite manns byrde») er et dikt av den engelske forfatteren Rudyard Kipling, utgitt i den amerikanske avisa The New York Sun i 1899. Diktet har undertittelen The United States and the Philippine Islands og er en støtte til amerikansk kolonisering av Filippinene som USA erobret fra Spania under den filippinsk-amerikanske krigen året før, og andre områder med «fargede» og «primitive» folkeslag. 
Det språklige uttrykket «den hvite manns byrde» og tankeforestillingene i diktet, ble raskt tatt i bruk for å rettferdiggjøre vestlig imperialisme. Diktet hevder at den hvite rase, som ble ansett som mer sivilisert og høyerestående enn andre, har en moralsk plikt til å herske over og «oppdra» disse andre.


== Eksterne lenker ==
(en) The White Man’s Burden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Edward Gross

Edward «Ed» Gross (født 1916 i Seattle, død 1985 samme sted) var en amerikansk turner. Han representerte turnforeningen Los Angeles Athletic Club.
Han deltok i tumbling i OL 1932 i Los Angeles, der han vant sølv bak landsmannen Rowland Wolfe. USA fikk de tre første plassene i denne konkurransen.
På nasjonalt nivå ble han amerikansk mester (AAU Championships) i tumbling i 1933.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edward Gross – Olympedia 
(en) Edward Gross – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edward Gross – databaseOlympics.com (arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics.com
Sentralkartoteket for alvorlige sinnslidende

Sentralkartoteket for alvorlige sinnslidende har helt siden 1935 lagret pasientinformasjon om nordmenn med psykiske lidelser.
Romanifolket ble nesten per definisjon definert som syke, der de levde på siden av det etablerte samfunnet, i dyp fattigdom og med store sosiale problemer. Først i 1989 slo Datatilsynet fast at registreringen var tvilsom, registeret ble stengt og oversendt til Riksarkivet.
Solheim Cup 1996

Solheim Cup 1996 var fjerde gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert 20. til 22. september 1996 ved St. Pierre Hotel & Country Club, Chepstow, Wales.  Det amerikanske laget vant cupen igjen og slo det europeiske laget med 17 mot 11 poeng. 


== Lagene ==


== Format ==
Det ble totalt delt ut 28 poeng, fordelt på 4 runder med lagspill og fulgt av en runde med singelspill. På fredag morgen var det fire runder med foursome etterfulgt på ettermiddagen av fire runder med fourball. Dette programmet ble gjentatt på lørdag. For de fire rundene på fredag og lørdag ble det delt ut 16 poeng. Ved disse lagrundene spilte hvert av lagene med 2 spillere. De siste 12 poengene ble delte ut med singlematcher på søndag og i disse matchene spilte alle 24 spillerne. 


== Matchene ==


=== Fredag formiddag ===
Foursome


=== Fredag ettermiddag ===
Fourball


=== Lørdag formiddag ===
Foursome


=== Lørdag ettermiddag ===
Fourball


=== Søndag ===
Singler


== Se også ==
Solheim Cup


== Eksterne lenker ==
1996 Solheim Cup Match Resultater
William Robert Grove

William Robert Grove (født 11. juli 1811, død 1. august 1896) var en britisk advokat, dommer og naturvitenskapsmann som bidro til utvikling av energiprinsippet og som var en pioner innen brenselcelleteknologi.


== Referanser ==
Zhanggong

Zhanggong (kinesisk: 章贡区; pinyin: Zhānggòng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Ganzhou i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 40,28 km² og teller ca. 556 000 innbyggere. 


== Samferdsel ==
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Doktor Proktors prompepulver

For filmen, se Doktor Proktors prompepulver (film)Doktor Proktors prompepulver er en barnebok fra 2007 av Jo Nesbø, illustrert av Per Dybvig. Boka er delt i 22 kapitler og har rundt 50 tegninger.
Boken handler om Lise og Bulle, den nyinnflyttede naboen, og en annen nabo, doktor Proktor, som har funnet opp verdens kraftigste prompepulver. Med er også Trym og Truls som gjør alt de kan for å gjøre livet surt for Lise og Bulle.


== Filmatisering ==
Boken ble filmatisert med Arild Fröhlich som regissør. Filmen Doktor Proktors prompepulver hadde premiere i 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Barnebokkritikk - Anmeldelse
Side2 Nettavisen – Nesbøs kraftige prompepulver Arkivert 5. januar 2008 hos Wayback Machine.
Doktor Proktors prompepulver på Aschehougs hjemmeside
Olavskirken

Olavkirken kan referere til:

Olavskirken på Avaldsnes
Olavskirken (Modum)
Olavskirken (Oslo), kirkeruin fra middelalderen
Olavskirken i Borg, kirkeruin fra middelalderen
Olavskirken i Tønsberg, kirkeruin fra middelalderen
Olavskirken (Trondheim), kirkeruin fra middelalderen
Olavskirken ruin, kirkeruin i Bamble
Olavskirken (Tallinn)
Ólavskirkjan, kirke på Færøyene
Olavskirken (Österlen)
Şəki

Şəki er en by i nordvestre Aserbajdsjan. Byen hadde 63 000 innbyggere i 2003. Den er omgitt av distriktet Şəki, men danner et eget administrativt distrikt.
Byens historiske sentrum med khanene av Şəkis palass ble i 2019 oppført på Unescos verdensarvliste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Şəki (city) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Maiblomsten

Maiblomsten er en liten, blomsterformet nål til å sette på jakkeslaget eller lignende. Maiblomsten oppsto i Sverige etter en idé av Beda Hallberg, og har vært solgt i Sverige siden 1907. Norske Kvinners Sanitetsforening (N.K.S.) begynte salg av Maiblomsten i Norge i 1909, senere ble den solgt i samarbeid mellom N.K.S. og Nasjonalforeningen for folkehelsen.
Maiblomsten har tilført N.K.S. og Nasjonalforeningen relativt store inntekter. I perioden 1909-2009 er det rene kronebeløpet (ikke inflasjonsjustert) angivelig på om lag 150 millioner kroner. Inntektene har vært brukt til humanitære formål i de to organisasjonene.
Herman Wildenvey har skrevet et hyllingsdikt til Beda Hallberg og Maiblomsten:
Et frø som falt i hjertenes jord/ 
er blitt til blomster som villig gror/ 
og vokser i millioner/ 
av blanke blomsterkroner/ 
Maiblomsten! Og se i dens spor/ 
blomstrer frelsen/ 
for folkehelsen/ 


== Kilder ==
«Maiblomsten - Norske Kvinners Sanitetsforening». www.sanitetskvinnene.no. Arkivert fra originalen 1. februar 2016. Besøkt 25. januar 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Majblomman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bildedokumentar: Liten blomst med stor rekkevidde - Norske Kvinners Sanitetsforening
Oranjebitter

Oranjebitter og Oranjelikeur er likører som er fremstilt av destillerte pomeransskall, pomerans og brandy. Forskjellen mellom likørene er at man søtet Oranjelikeur med sukker, mens Oranjebitteren ikke ble søtet. Oranjebitter drikkes under festligheter rundt det Nederlandske kongehuset.


== Opprinnelse ==
Oranjelikeur ble etter 1620 utviklet til ære for en del feltslag Fredrik Henrik vant. Frem til rundt 1800 var drikken relativt ukjent, men etter at kong Vilhelm I fra huset Oranje i 1814 ble overhode for Nederland, ble produktet fornyet og markedsført i usøtet versjon. Derav navnet Oranjebitter.
Solheim Cup 1998

Solheim Cup 1998 var femte gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert 18. til 20. september 1998 ved Muirfield Village, Dublin, Ohio, USA.  Det amerikanske laget vant igjen cupen ved å slå det europeiske laget med 16 mot 12 poeng. 


== Lagene ==


== Format ==
Det ble totalt delt ut 28 poeng, fordelt på 4 runder med lagspill og fulgt av en runde med singelspill. På fredag morgen var det fire runder med foursome etterfulgt på ettermiddagen av fire runder med fourball. Dette programmet ble gjentatt på lørdag. For de fire rundene på fredag og lørdag ble det delt ut 16 poeng. Ved disse lagrundene spilte hvert av lagene med 2 spillere. De siste 12 poengene ble delte ut med singlematcher på søndag og i disse matchene spilte alle 24 spillerne. 


== Matchene ==


=== Fredag formiddag ===
Foursome


=== Fredag ettermiddag ===
Fourball


=== Lørdag formiddag ===
Foursome


=== Lørdag ettermiddag ===
Fourball


=== Søndag ===
Singler


== Se også ==
Solheim Cup


== Eksterne lenker ==
1998 Solheim Cup Match Resultater
Herzogenaurach

Herzogenaurach er en by i den tyske delstaten Bayern, i det sydlige Tyskland. Byen har rundt 23 000 innbyggere og dekker et areal på 47,6 km².
I byen ligger hovedkontorene til to av verdens største produsenter av sportsartikler, Adidas og Puma.


== Kjente innbyggere ==
Lothar Matthäus
Adolf Dassler
Rudolf Dassler


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Herzogenaurach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
MG30

Maschinengewehr 1930 (MG30) er et maskingevær designet i Tyskland.
Utviklingen av våpenet var det Louis Stange hos Rheinmetall som sto bak, og Louis Schmeisser sto bak designet. Siden produksjon av våpenet var forbudt grunnet Versaillestraktaten, og designet ble forkastet av Reichswehr. Rheinmetall brukte dermed Waffenfabrik Solothurn i Solothurn i Sveits og Steyr-Daimler-Puch i Østerrike som produsenter. Rheinmetall eide selv aksjemajoriteten i det første selskapet. Våpenet ble produsert til de respektive lands militære styrker, under navnet Solothurn S2-100 og Maschinengewehr Solothurn 1930, (MG30). 2000-3000 eksemplarer ble også kjøpt av Ungarn, hvor de gikk under navnet Solothurn 31.M Golyoszoro.
Våpenet er kamret for ammunisjon i kaliber 7,92 x 57 mm Mauser, og bruker 30 patroners våpenmagasiner som settes i på venstre side av våpenet. Våpenet kan skytes både halvautomatisk og helautomatisk, avhengig av hvor langt en trykker inn avtrekkeren. Skuddtakten er på mellom 600 og 800 runder pr minutt i helauto-modus. Våpenet kom med en foldbar tofot montert to tredjedeler ned på løpet.
Våpenet var basismodell for MG34 og MG42, og en modifisert utgave ble brukt som standard tysk maskingevær i fly (Flugzeugmaschinengewehr 15). I 1936 ble den modifisert og fikk navnet Flugzeugmaschinengewehr 17, nå med mulighet for beltemating av ammunisjon, samt økt skuddtakt til 1200 r/m.


== Se også ==
Liste over maskingeværer
Solheim Cup 2000

Solheim Cup 2000 var sjette gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert 6. til 8. oktober 2000 ved Loch Lomond Golf Club, Luss, Dunbartonshire, Skottland.  Det europeiske laget vant for annen gang cupen med 14½ mot 11½ poeng. Carin Koch satte den vinnende putten, etter å ha ligget under med 3 for så å vinne over Michele Redman.


== Lagene ==
Det europeiske laget bestod av syv automatisk kvalifiserte spillere og i tillegg fem som ble valgt av kapteinen Dale Reid. Det amerikanske laget bestod av 10 automatisk kvalifiserte spillere og to valgt av kapteinen Pat Bradley.


== Format ==
Det ble totalt delt ut 26 poeng, fordelt på 3 runder med lagspill og fulgt av en runde med singelspill. På fredag formiddag var det fire runder med foursome og 4 nye runder med samme spilleform om ettermiddagen. Den tredje runden som ble spilt på lørdag var seks runder med fourball hvor alle 24 spillerne deltok. De siste 12 poengene ble delte ut med singlematcher på søndag og i disse matchene spilte også alle de 24 spillerne. Denne endringen i formatet ble ikke beholdt og i 2002 gikk man tilbake til formatet fra 1998.


== Matchene ==


=== Fredag formiddag ===
Foursome


=== Fredag ettermiddag ===
Foursome


=== Lørdag ===
Fourball


=== Søndag ===
Singler


== Se også ==
Solheim Cup


== Eksterne lenker ==
2000 Solheim Cup Match Resultater
Hongta

Hongta (kinesisk: 红塔区; pinyin: Hóngtǎ Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Yuxi i den kinesiske provinsen Yunnan. Det har et areal på 1 004 km² og teller 400 000 innbyggere (2004). 
Hongta er administrasjonssete for byprefekturet Yuxi.


== Sigaretter ==
Det populære kinesiske sigarettmerket Hongtashan produseres i Hongta.


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Xihu (Nanchang)

Xihu (kinesisk: 西湖区; pinyin: Xīhú Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Nanchang i den kinesiske provinsen Jiangxi. Det har et areal på 39,2 / 41,3 km² og teller 441 600 innbyggere (2006). 


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
FLK «Bucentaur»

FLK «Bucentaur» («Busen» på folkemunne) var et flytende hvalkokeri som i perioden 1905–1907 tilhørte det norske selskapet Hvalheim ved disponent Johannes H. Giæver i Tromsø, for deretter å bli solgt til Tønsbergs Hvalfangeri.

Skipet ble bygget ved Palmers Shipbuilding & Iron Co. i Newcastle og overlevert rederiet Hall Bros i 1875 som lasteskipet DS «Bucentaur». I 1905 ble hun solgt til A/S Hvalheim, ombygget til hvalkokeri og satt inn i fangst ved Svalbard. Etter ombyggingen var skipets tonnasje 1 847,43 bruttoregistertonn og 1 150,22 nettoregistertonn. I 1907 ble hun solgt til nyetablerte A/S Tønsberg Hvalfangeri ved disponent Oscar Hytten og utrustet for fangst i Sørishavet ved Framnæs Mek. Verksted og Kaldnes Mek. Verksted. Hun lå deretter i flere sesonger ved Husvik Harbour på Sør-Georgia og tok imot fangst fra de to hvalbåtene HB «Carl» og HB «Mathilde». Fangstbestyrer var Søren Berntsen.I 1910 etablerte Tønsberg Hvalfangeri en landstasjon i Husvik, og 1914 ble «Bucentaur» solgt til Georg Ellefsens hvalfangstselskap A/S Island, også hjemmehørende i Tønsberg. Året etter ble hun solgt til Harald Bøe i Kristiania og igjen tatt i bruk som lasteskip under navnet DS «Forover». Hun ble nok en gang solgt, i april 1916, denne gang til Olsen & Ugelstad i Kristiania og omdøpt DS «Rutenfjell».
Den 19. februar 1917 gikk «Rutenfjell» på en tysk mine og forliste i posisjon 47°23′N 03°02′V nordøst for Belle-Île-en-Mer utenfor Bretagne under en reise fra Newcastle til Chantenay med kull. En mann omkom.
Navnet Bucentaur stammer enten fra galeiene (bucintoro, bucentoro) som ble benyttet av dogene i Venezia under den årlige seremonien Sposalizio del Mar eller fra et fabelvesen (bukentavros, bucentaur) i gresk og romersk mytologi, halvt menneske og halvt okse.


== Se også ==
Liste over flytende hvalkokerier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Per H. Kjærvik: Skipet.com: Norske skipsforlis i 1917 Norsk Skipshistorisk Selskap
(fr) Fransk side om vraket av DS «Rutenfjell» Arkivert 14. november 2008 hos Wayback Machine.
Yuehu

Yuehu (kinesisk: 月湖区; pinyin: Yuèhú Qū) er et bydistrikt som tilhører byprefekturet Yingtan i den kinesiske provins Jiangxi. Det har et areal på 137 km² og teller 196 000 innbyggere. 


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Die Sprache

Die Sprache er et internasjonalt fagfellevurdert (peer-reviewed) språkvitenskapelig tidsskrift som ble etablert i 1949 av Paul Kretschmer, Wilhelm Havers og Wilhelm Czermak. Die Sprache fokuserer på hi­sto­ri­sk og komparativ lingvistikk, hovedsakelig på indoeuropeistikk, men tidsskriftet inneholder også artikler om lingvistiske teksttolkninger, epigrafikk (innskrifter) og aspekter av historisk kulturhistorie.
Tidsskriftet bli utgitt av forlaget Harrassowitz (Wiesbaden); som regel utkommer to hefter hvert år. Die Sprache er for tiden utgitt av Hannes Fellner, Robert Nedoma og Stefan Schumacher sammen med Wolfgang Hock, Daniel Kölligan, Martin Joachim Kümmel, Melanie Malzahn, Daniel Petit, David Stifter og Paul Widmer.


== Eksterne lenker ==
offisielt nettsted Die Sprache
Ompakara

Ompakara er et norsk rockeband som ble dannet i Elverum i 1990 av Helge Aarstad, Helge Hellebust og Kent Maurstad. Det fikk raskt følgende medlemmer:

Helge Aarstad – mandolin, banjo, komponist, tekst
Kent Maurstad – gitar (tidligere Appelzin Juice Studentz)
Ole Jørgen Kjernet – bass, kontrabass
Helge Hellebust – vokal, tekst (tidligere Kent Krutt&Rekruttene, Boxbury Beat)
Stein Erik Evenstad – trommer
Iver Erling Årva – fiolin (tidligere Appelzin Juice Studentz)Bandet spilte egenkomponert musikk inspirert av folkemusikk fra hele verden. Særlig hadde bandet suksess med sin irsk-inspirerte musikk som ble fremført med mye intensitet og ofte i svært høyt tempo. I senere tid har bandet blitt kjent for sin såkalte gangsterpolka-musikk.
I 1990 ga Ompakara ut plata «Vi har på tur» (Ompaplater) som gjorde bra suksess og som bante veien for platekontrakt med Grappa og mange morsomme live-jobber. De mest legendariske var nok plateslippfestene på Slurpen og et par større konserter på Rockefeller i Oslo, men senere også mange andre spillejobber over hele landet.
I 1991 kom bandets andre plate «Såpe tel kvelds» ut (Grappa).
I 1991 ble dessverre bandet oppløst på grunn av noen interne uenigheter, men mye av materialet ble holdt varmt i årene som kom av band som Gravøl hvor to av de opprinnelige medlemmene (H. Aarstad/I. E. Årva) var med.
I 2004 kom de opprinnelige medlemmene sammen, enige om at fortid var fortid og at det var på tide å spille sammen igjen. Etter en stund trakk S. E. Evenstad og H. Hellebust seg og bandet fikk isteden inn 

Yngve Hareide som sologitarist,
Sverre Gjørvad på trommer og
Ivar Nergaard som ny vokalist.I 2006 begynte bandet å ta nye spillejobber.
Yngve Hareide og Sverre Gjørvad går ut av bandet og Helge Hellebust kommer tilbake på cajon og vokal. 
I 2008 kom Ompakaras tredje plate med tittelen Gangsterpolka.


== Diskografi ==
Vi har på tur (1990)
Såpe tel kvelds (1991)
Gangsterpolka (2008)


== Gangsterpolka ==
Gangsterpolka er en musikksjanger innen populærmusikken som er inspirert av baltisk folkemusikk. Sjangeren er etablert av Ompakara. Kravet til musikk som defineres som Gangsterpolka er bl.a. total lengde på maksimum 3 min og 17 sekunder. Blant instrumentene som blir benyttet skal det være minst et trekkspill, en fele eller en banjo. 
Ompakara har søkt patent på begrepet Gangsterpolka hos patentstyret, for derved kunne ha noen føringer i forbindelse med sjangeren.


== Eksterne lenker ==
Ompakara
Alix av Frankrike

Alix av Frankrike (født sommeren 1151, død vinteren 1197–1198) var den andre datteren til Ludvig VII av Frankrike og hans første hustru Eleanora av Aquitaine. Hennes eldre søster var Marie Capet, grevinne av Champagne.
Alix fikk navn etter sin tante Petronilla av Aquitaine, som også ble kalt for «Alix». At det ble født en datter istedenfor en hardt tiltrengt sønn var en vesentlig grunn til ekteskapet til foreldrene røk. Hennes foreldre ble snart skilt og selv om prinsessene ble erklært legitime, ble foreldremyndigheten til unge Alix og hennes søster Marie tildelt faren. Deres mor Eleanora forlot det franske hoffet og giftet seg på nytt med Englands konge Henrik II. Kong Ludvig giftet seg også på nytt.
På morsiden hadde Alix sine yngre halvsøsken, Vilhelm IX, greve av Poitiers; Henrik den unge konge; Matilda av England, hertuginne av Sachsen; Rikard Løvehjerte; Geoffrey II, hertug av Bretagne; og Leonora av Aquitaine; Joan av England; og Johan av England. På farsiden hadde de yngre halvsøskene Marguerite; Alys; Filip II August av Frankrike; og Agnes.
Hun ble gift med Theobald V, greve av Blois, i 1164. Hennes søster ble gift med Theobalds bror Henrik I, greve av Champagne. Alix tjente som regent for grevskapet da hennes ektemann dro østover, og ettersom deres sønn ikke var myndig fortsatte hun å fungere som regent i flere år etter Theobalds død i 1191. De fikk til sammen syv barn:

Theobald (død 1182)
Ludvig I, greve av Blois, som døde i Konstantinopel i 1205
Henri (død 1182)
Philippe (død 1202)
Marguerite av Blois (død etter 1230), som ble gift med (1) Otto I, greve av Burgund; (2) Gauthier II, seigneur av Avesnes.
Isabelle av Chartres (1180–1247/1248), gift med (1) Sulpice av Amboise; (2) Jean de Montmirail
Alix av Blois, abbedisse av Fontevraud-klosteret


== Referanser ==


== Litteratur ==
Meade, Marion: Eleanor of Aquitaine, 1991
Wheeler, Bonnie: Eleanor of Aquitaine: Lord and Lady, 2002