jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liddeli gla

Liddeli gla er et musikkalbum utgitt av Terje Tysland i 2009. Det var da gått fem år siden hans forrige albumutgivelse.


== Sporliste ==
«Kom igjen» (Terje Tysland)
«Liddeli gla» (Terje Tysland)
«Koinn ha vorri lensmann» (Terje Tysland)
«Et minne om dæ» (Terje Tysland)
«Kor e du hen» (Terje Tysland)
«Tullingan trives» (Terje Tysland)
«Gi mæ en eilt ny vår» (Terje Tysland)
«Sikker tike grei som mæ» (Terje Tysland)
«Endelig bestemt mæ» (Terje Tysland)
«Sei ka du vil» (Terje Tysland)
«Kjør mæ hjem» (Terje Tysland)


== Medvirkende ==


=== Terje Tysland Band ===
Terje Tysland – sang, gitarer, låtskriver, trekkspill
Raymond Ness – bass
Johnny Frisvoll – trommer


=== Andre medvirkende ===
Terje Grande – Orgel, piano
Dojkov Miroslav-Mile – fiolin
P.G. Roness – gitarer
Bob Gorman – gitarer
Brynjar Meling – tuba
Arnt Egil Rånes – gitarer, produsent
Daniel Hovik - orgel
Kine Westvik - kor
Kent Aune - kor
Agrement

Agrement betegner mottakerstatens godkjennelse av en ambassadør på en ny post. Utsenderstaten må sikre seg at mottakerstaten før ankomsten har gitt agrement for personen den akter å akkreditere som ambassadør. Mottakerstaten er ifølge Wien-konvensjonen om diplomatiske forbindelser ikke forpliktet til å begrunne en nektelse av agrement overfor utsenderstaten.
Det forekommer i praksis svært sjelden at en ambassadør nektes agrement.
Agrement ble tidligere kalt agréation.


== Referanser ==
Sumpgresshoppe

Sumpgresshoppe (Mecostethus grossus) er en av rettvingene (Orthoptera) og tilhører familiegruppe markgresshopper. Den er ikke uvanlig og finnes på strender, fuktige enger.


== Utseende ==
Kroppen er 21-37 millimeter lang og den største arten av markgresshopper i Norge. Den er lyst gul-grønn med noen mørkere små markeringer. De kraftige baklårene er røde på undersiden. Rekken av små torner på bakleggen er mørke. 


== Levevis ==
Sumpgresshoppe finnes langs strender av større og mindre vann, på fuktige enger og gresskledd myr. På varme dager er den livlig og kan fly flere meter om den blir oppskremt. 
Sangen består av små kneppende og tikkende lyder og kan skille den fra andre markgresshopper. De voksne flyr i mellom juli og oktober. 
Egglegging skjer utpå høsten. Eggene legges i små grupper på omtrent ti egg, i jorden, ved røtter og gresstuer. 


== Litteratur ==
Hansen, Lars Ove. Naturhistorisk museum (UiO) og Museumsprosjektet. Norges gresshopper (Orthoptera) og andre gresshoppe-lignende insekter. Norges gresshopper
Ottesen, Preben. 1992. Norges Gresshopper.  Norske Insekttabeller Nr: 13.  Norsk entomologisk forening, 30 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) sumpgresshoppe i Encyclopedia of Life 
(en) sumpgresshoppe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sumpgresshoppe hos Artsdatabanken 
(en) sumpgresshoppe hos Fauna Europaea 
(en) sumpgresshoppe hos NCBI 
(en) Kategori:Stethophyma grossum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Stethophyma grossum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stethophyma grossum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Stethophyma grossum (Mecostethus grossus) - Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Ingen vei tilbake (Grannes-album)

Se også Ingen vei tilbake (andre betydninger)Ingen vei tilbake er et musikkalbum utgitt av Grannes i 2006. Dette er bandets debutplate.


== Sanger ==
«Ingen vei tilbake» (Grannes/Viken) 3:14
«Himmel'n te dæ» (Grannes/Viken) 3:52
«Den syvende himmel» (Grannes/Viken) 3:50
«Når skuta møte skjær» (Grannes/Viken) 4:04
«Det e kun oss to» (Grannes/Viken) 3:41
«Kan du hør mæ no» (Grannes/Viken) 4:11
«Ett steg om gangen» (Grannes) 4:25
«Gut bli kar» (Grannes/Viken) 3:53
«Det skull' ha tatt sæ ut» (Grannes) 3:02
«Ikke tru på alt du høre» (Grannes/Viken) 3:35
«Kom, gi mæ livet mitt» (Grannes/Viken) 4:33
«Æ e så lei» (Grannes/Viken) 3:18


== Medvirkende ==


=== Grannes ===
Ronny Grannes – vokal, gitar, tekniker
Daniel Viken – 6 og 12 strengers el. gitar, slide, sitar, kor
Eirik Engan – trommer, kor


=== Øvrige medvirkende ===
Frode Viken – kor (alle spor), produsent
Eivind Berre – bass (kor på spor 6), foto
Terje Grande – orgel, piano, keyboard, coverdesign
Lars Øyvind Meland – bass på spor 1
Arnt Egil Rånes – gitar, keyboard, programmering, produsent og tekniker
Lisbeth Berre - foto


== Eksterne lenker ==
Ingen vei tilbake
Tough Guy-konkurransen

Tough Guy-konkurransen er en årlig éndagers hinderløypekonkurranse som finner sted i Perton, Staffordshire, like ved Wolverhampton i England. Konkurransen har vart siden 1986, og avholdes den femte søndagen i januar. Hinderløypa, som er 12 kilometer lang og over et område på 150 mål, sies å være et av verdens mest krevende løp, og opptil én av tre startende fullfører ikke løpet. Løpet organiseres av Billy Wilson (som går under pseudonymet «Mr. Mouse»), som etter 24 runder med vinterkonkurransen fortsatt hevdet at ingen hadde greid å fullføre hele løypa etter hans ekstremt krevende regler. Konkurransen, og sommervarianten av den, har hatt to dødsfall på den tiden det har vært arrangert (2000 og 2007)
Ettersom konkurransen avholdes i slutten av januar, er det ofte veldig kalde vinterforhold. Arrangørene hevder at man ved å delta risikerer å bli utsatt for piggtråd, kutt, oppskraping, forbrenning, dehydrering, hypotermi, akrofobi, klaustrofobi, elektriske støt, forstuelser, brukne ben og lemmer som går ut av ledd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tough Guy Race – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Omtale i Dagbladet
Mosenettvinge

Mosenettvinge (Osmylus fulvicephalus) er en nettvinger som tilhører mosenettvinger. Den finnes ved bekker i skogsområder, nord til Sør-Sverige, ikke i Norge. I Europa er den utbredt i vest.


== Utseende ==
Mosenettvinge ligner artene i familien gulløyer (Chrysopidae). Kroppen er 40-50 millimeter lang.  Kroppen er grå-svart. Vingene er store og holdes taklagt bakover kroppen i hvile. Vingene er klare uten farger og har flere markerte mørke flekker. Ribbenettet  et omfattende og tett slik som det er vanlig hos insekter i gruppen nettvinger. Hodet er rødlig på farge, lite og rundt og har to store fasettøyne. Munnen er nedoverrettet og antennene er lange og trådformede. 
Larvene  er mørke, nesten svarte. 


== Levevis ==
Mosenettvinge finnes i skogsområder med klipper (berg), ved små bekker der vannet er klart (reint). De voksne flyr i mellom mai og juli. 
Larvene lever under steiner og røtter langs bredden av bekken, som rovdyr på insekter og makk. Ofte lever flere larver i grupper.  De overvintrer som store larver og forpupper seg om våren, i mai, i en kokong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) mosenettvinge i Encyclopedia of Life 
(en) mosenettvinge i Global Biodiversity Information Facility 
(no) mosenettvinge hos Artsdatabanken 
(sv) mosenettvinge hos Dyntaxa 
(en) mosenettvinge hos Fauna Europaea 
(en) mosenettvinge hos NCBI 
(en) Kategori:Osmylus fulvicephalus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Osmylus fulvicephalus - Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Norsk Entomologisk forening
Peace at Last

Peace at Last er et musikkalbum av a1-medlemmet Mark Read, utgitt i 2009. 


== Sporliste ==
«Peace at Last»
«Cat Out of the Bag»
«Lie to You»
«Gold»
«Your World Moves Faster»
«Fallen from Grace»
«Make Sense of It All»
«Wide Open Spaces»
«The Last Kiss»
«She'll Never Know»
«Better Where I Am»
«Here and Now»
«I Owe It All to You»
«Greatest Lady in My Life»


== Eksterne lenker ==
(en) Peace at Last på Discogs 
(en) Peace at Last på MusicBrainz
Jiao Bingzhen

Jiao Bingzhen (tradisjonell kinesisk: 焦秉貞, forenklet kinesisk: 焦秉贞; pinyin: Jiāo Bǐngzhēn, Wade-Giles: Chiao Ping-chen), født 1689 i Jining i provinsen Shandong i Kina, død 1726) var en kinesisk maler og astronom. 
Innen malerkunsten regnes han som en av de første kinesere fra Qing-dynastiets tid som ble influert av Vesten. Han var også blant de mer fremstående portrett- og miniatyrmalere i den tidlige Qing-epoken. Han var dyktig på mennesker, landskap og bygninger.Den vestlige innflytelsen på hans kunstneriske virke skyldes hans kontakt med jesuittene tilknyttet det keiserlige astronomistyre ved keiserhoffet i Beijing. Innflytelsen gjaldt også innen astronomi og religion. Jiao ble etterhvert selv katolikk, og spilte en rolle på jesuittenes side i ritestriden. 

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ci hai bian ji wei yuan hui (辞海编辑委员会）. Ci hai （辞海）. Shanghai: Shanghai ci shu chu ban she （上海辞书出版社）, 1979.


== Eksterne lenker ==
China s. 1-6
China On site Arkivert 16. juli 2012 hos Wayback Machine.
Hong Kong University om hans astronomu og hans katolske tro
Solbærgallmidd

Solbærgallmidd (Cecidophyopsis ribis) er en liten midd (edderkoppdyr), og tilhører familiegruppen bjørkegallmidder (Eriophyidae) i gruppen galledannende gallmidder. De lever av å suge plantevæske av blad på solbær. Solbærgallmidd er regnet blant de alvorligste skadedyrene på solbær og er ganske vanlig i hele Norge, unntatt i Finnmark og Troms. Den er i Norge vanligere langs kysten enn i innlandet. 


== Utseende ==
Kroppen er avlang og bare 0,2 millimeter lang. De er lyse, beige på farge. Inne i bladknoppen har middene bare to par bein. 


== Levevis ==
Solbærgallmidd lever i knoppene på solbær. Angrepet ses kanskje lettest om våren, knopper med solbærgallmidd svulmer opp. De spretter ikke ut til et blad, men vil etterhvert tørke inn. Overvintringen skjer som egg, og en enkelt knopp kan innholde flere tusen gallmidd. Utover våren øker antallet gallmidd. En undersøkelse fra England viste at det kunne være opptil 35 000 gallmidd i hver knoppEtter en stund, vanligvis i mai – juni, vil middene forlate knoppen, enten ved vindens hjelp eller ved at de blir med andre insekter eller dyr. På den måten sprer de seg til nye busker og knopper. Utviklingstiden er hurtig. De er vanskelig å bli kvitt om en busk er angrepet. Fjerning er en måte, enten brenne hele busken eller deler av den. Det er utviklet solbær som er resistent mot midden. 
Solbærgallmidd kan også spre virussykdommer, som nesletoppvirus, på solbær. Dette viruset gjør blomsten steril, noe som gjør at det ikke utvikles bær. For å bekjempe solbærgallmidd, anbefales å bruke friske planter. Plantedeler som er angrepet bør brennes, levende planter kan reddes ved å ligge i 45 C° varmt vann i 10 minutter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fjelddalen, Jac. 1995. Gallmidd (Eriophyoidea) på løvtrær, busker, frukttrær og bærbusker. Insekt-Nytt 20:3, side 3-32
Taksdal, G. 1962. Sprøyteforsøk mot solbærgallmidd Cecidophyopis ribis (Westw.). Frukt og Bær nr. 15. Side 62-70.


== Eksterne lenker ==
(en) Solbærgallmidd i Encyclopedia of Life 
(en) Solbærgallmidd i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Solbærgallmidd hos Artsdatabanken 
(sv) Solbærgallmidd hos Dyntaxa 
(en) Solbærgallmidd hos Fauna Europaea 
(en) Solbærgallmidd hos NCBI 
(en) Kategori:Cecidophyopsis ribis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cecidophyopsis ribis - Fauna Europaea
Østfoldprisen

Østfoldprisen var Østfold fylkeskommunes hederspris; den ble delt ut for første gang i 2004 og siste gang i 2019. Prisen var en videreføring av Østfold fylkes kulturpris og noen andre priser.
Prisen kunne deles ut til enkeltpersoner, organisasjoner, grupper eller lag som var bosatt i eller var fra Østfold, eller på annen måte hadde tilknytning til Østfold. Vilkåret for tildeling var videre at mottager(ne) hadde gjort seg fortjent til prisen gjennom samfunnsnyttig innsats for Østfold og østfoldsamfunnet. Prisen ble normalt delt ut én gang i året, og bestod av kr 100 000 og et diplom og et kunstobjekt som var utformet spesielt til prisen av en østfoldkunstner.
Alle kunne komme med forslag til kandidater senest 15. oktober hvert år, og årets vinner ble kunngjort i november. Fylkesutvalget avgjorde hvem som skulle få prisen.


== Prismottagere ==
2004: Petter Solberg, rallykjører fra Spydeberg
2005: Vivi Haug fra Fredrikstad, revy- og teaterskuespiller
2006: Mysen Røde Kors og Momarkedet
2007: Hans Jørgen Olsen, radioreporter fra Fredrikstad
2008: Per Olav Andersen og Ole Evenrud fra Halden, initiativtagerne bak Allsang på Grensen
2009: Ola Vigen Hattestad, langrennsløper fra Ørje i Marker
2010: Petter Skauen, bistands- og fredsarbeider
2011: Tempo Moss IF, fotball- og idrettsforening for funksjonshemmede
2012: Henning Kvitnes, artist
2013: Jon Michelet, forfatter bosatt på Larkollen
2014: Terje Forsberg, forfatter av boka Aldri for sent å bli et lykkelig barn og aktivist i antimobbekampanjer
2015: Heidi Gjermundsen Brock, skuespiller og sanger
2016: Spydeberg Rock Festival
2017: Sten Johnny Helberg, sentral i Kystlotteriet
2018: Trond Erik Henriksen, driver Kirkens bymisjons kafé og ungdomsklubb i Halden, forfatter
2019: Ingrid Bjørnov, musiker bosatt i Tomter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Østfoldprisen på Østfold fylkeskommunes nettsider
Morbærslekten

Morus er også det vitenskapelige navnet på sjøfuglen havsule.
Morbærslekten (Morus) er en planteslekt i morbærfamilien innenfor ordenen Rosales, og den omfatter 16-20 arter i tempererte og subtropiske deler av alle kontinenter, men med flest arter i Asia. Den svært nærstående slekten Broussonetia kalles også tidvis for «morbær», deriblant arten papirmorbær (Broussonetia papyrifera). 
Artene blir inntil 15 meter høye, og vokser etter hvert sakte. Trærne har hjerteformede eller ovale blad. Bærene kan minne om bjørnebær og er mørkerøde eller sorte.
Morbær har vært dyrket siden oldtiden. Av nytteplanter er kanskje sort morbær viktigst. Hvit morbær har ikke så gode frukter, men bladene er viktige i oppdrett av silkeormer, som har vært foretatt i Kina i nesten 5 000 år.


=== Kjente arter ===
Det anerkjennes inntil 16 arter, men mer enn 150 foreslåtte artsnavn er publisert, svært mange fra Asia.

Morbærfamilien (Moraceae)
Stamme Moreae
Morbærslekten (Morus)
hvit morbær (Morus alba) – Øst-Asia
kinesisk morbær (Morus australis) – Kina, Sørøst-Asia
Morus celtidifolia – Mexico
Morus insignis – Sør-Amerika
Morus mesozygia, «Afrikansk morbær» – Sør-Afrika, Sentral-Afrika
Morus microphylla, «Texasmorbær» – Mexico, Texas
sort morbær (Morus nigra) – Sørvest-Asia
rød morbær (Morus rubra) – østlige Nord-Amerika
Morus serrata, «Himalayamorbær» – Kina, Himalaya


== Eksterne lenker ==
(en) Morbærslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Morbærslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Morbærslekten hos Artsdatabanken 
(sv) Morbærslekten hos Dyntaxa 
(en) Morbærslekten hos ITIS 
(en) Morbærslekten hos NCBI 
(en) Morbærslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Morbærslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Morus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Morus (Moraceae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Brødfruktslekten

Brødfruktslekten (Artocarpus) er en planteslekt i morbærfamilien innenfor ordenen Rosales, og den omfatter om lag 60 arter i subtropiske og tropiske deler av Asia og Stillehavet. De er sevjerike, og har blomster av begge kjønn på hver plante. Blomstene er små og grønne. Fruktene kan bli meget store, mest kjent er arten brødfrukt (Artocarpus altilis).
Totalt har slekten minst tre underslekter eller stammer. I nyere forskning mener en del botanikere at slekten Prainea i realiteten er en underslekt av brødfrukttrærne. 


== Kjente arter ==
Det anerkjennes inntil 60 arter, og dette er et utvalg av dem:

Morbærfamilien (Moraceae)
Stamme Artocarpeae
Brødfruktslekten (Artocarpus)
brødfrukt (Artocarpus altilis) = syn. Artocarpus communis = syn. Artocarpus mariannensis - Afrika, Asia
Artocarpus blancoi – Filippinene
Artocarpus chaplasha, «Chaplaish»  – Bangladesh
Artocarpus elasticus, «Bendo»
jackfrukt (Artocarpus heterophyllus), «Nangka» – Sør-Asia, Sørøst-Asia
Artocarpus hirsutus – «Angily», «Angelin» – India
Artocarpus hypargyreus – Kina
cempedak (Artocarpus integer) – Sørøst-Asia
Artocarpus lingnanensis
Artocarpus nobilis – Sri Lanka
marang (Artocarpus odoratissimus) – Borneo
Artocarpus rigidus, «Monkey Jack»
Artocarpus rubrovenus – Filippinene
Artocarpus tamaran
Artocarpus treculianus – Filippinene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brødfruktslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brødfruktslekten hos Fossilworks 
(en) Brødfruktslekten hos ITIS 
(en) Brødfruktslekten hos NCBI 
(en) Brødfruktslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Brødfruktslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Artocarpus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Artocarpus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Artocarpus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hans Jørgen Olsen

Hans Jørgen Olsen (født 29. desember 1952, død 3. desember 2007) var en populær programleder i NRK Østfold, mye takket være en jordnær og jovial væremåte på radio – og utstrakte bruk av østfold-dialekt. Han ble født på «Øssiæ» (Østsiden) i Fredrikstad, og bodde hele sitt liv i fødebyen.
Med distriktsprogrammer som bl.a. «Lett i øret», «Bytteboden» og «Helt Rekti» ble han på sin slentrende og likeframme måte dus med lytterne og hadde lyttere også utenfor Østfold.
Gjennom to tiår var Olsen «stemmen fra Østfold» gjennom sine direktesendinger på radio. Han døde av kreft, 54 år gammel.


== Priser ==
2007 Østfoldprisen  gikk til  Hans Jørgen Olsen for hans særs folkelige og varme/nære væremåte i media- og kulturlivet i Østfold gjennom to tiår. (Østfold fylkeskommune om tildelingen)
1997 Østfoldmålprisen gikk til Hans Jørgen Olsen (Østfold Mållag om tildelingen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hvor går veien videre? NRK Østfold om Hans Jørgen Olsen sin alt for tidlige bortgang – NRK
Hans Jørgen Olsen, stemmen fra Østfold, får Østfoldprisen – NRK Østfold
www.nynorsk.no – Østfold Mållags hjemmesider
www.ostfold-f.kommune.no – Østfold fylkeskommunes hjemmesider Arkivert 3. august 2017 hos Wayback Machine.
www.nrk.no/ostfold – NRK Østfolds hjemmesider
Brødnøttslekten

Brødnøttslekten (Brosimum) er en planteslekt i morbærfamilien innenfor ordenen Rosales, og den omfatter 17-18 arter og om lag 10 underarter i subtropiske og tropiske deler av Amerika. 


== Kjente arter ==
Det anerkjennes 27 arter og underarter eller varianter. Dette er et utvalg av artene:

Morbærfamilien (Moraceae)
Stamme Artocarpeae
Brødnøttslekten (Brosimum)
brødnøtt (Brosimum alicastrum) – Mellom-Amerika
Brosimum alicastrum ssp. alicastrum = syn. Alicastrum brownei = syn. Piratinera alicastrum
Brosimum alicastrum ssp. bolivarense = syn. Brosimum uleanum = syn. Helicostylis bolivarensis
Brosimum allenii = syn. Brosimum utile ssp. allenii
Brosimum amplicoma = syn. Brosimum parinarioides ssp. amplicoma
Brosimum aubletii = syn. Brosimum guianense
Brosimum costaricanum 
Brosimum discolor = syn. Brosimum guianense 
Brosimum galactodendron = syn. Brosimum utile
Brosimum gaudichaudii
Brosimum glaziovii – Brasil
Brosimum guianense = syn. Brosimum aubletii = syn. Brosimum discolor = syn. Piratinera guianensis  - Sør-Amerika
Brosimum ovatifolium = syn. Brosimum utile ssp. ovatifolium 
Brosimum paraense = syn. Brosimum rubescens 
Brosimum parinarioides 
Brosimum parinarioides ssp. amplicoma = syn.Brosimum amplicoma
Brosimum parinarioides ssp. parinarioides
Brosimum potabile
Brosimum rubescens = syn. Brosimum paraense
Brosimum spurium  = syn. Pseudolmedia spuria 
Brosimum uleanum  = syn. Brosimum alicastrum ssp. bolivarense
Brosimum utile = syn. Brosimum galactodendron = syn. Piratinera utilis
Brosimum utile ssp. allenii = syn. Brosimum allenii
Brosimum utile ssp. darienense
Brosimum utile ssp. magdalenense 
Brosimum utile ssp. occidentale 
Brosimum utile ssp. ovatifolium = syn. Brosimum ovatifolium
Brosimum utile ssp. utile = syn. Galactodendrum utile


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brødnøttslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Brødnøttslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brødnøttslekten hos ITIS 
(en) Brødnøttslekten hos NCBI 
(en) Brødnøttslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Brødnøttslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Brosimum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brosimum – detaljert informasjon på Wikispecies 
GRIN informasjonstjeneste – «Brosimum» slektsoversikt og kilder. besøkt 30. januar 2010.
PeaZip

PeaZip er en åpen og fri (også gratis) filbehandler og arkivering- og komprimeringsprogram for GNU/Linux, BSD, og Microsoft Windows. 
PeaZip er hovedsakelig skrevet i Free Pascal, med Lazarus. Programmet er utgitt under den frie programvarelisensen LGPL.


== Se også ==
7-Zip


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) PeaZip – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
PeaZip på GitHub
PeaZip på openhub.net
Nagqu (Nagqu)

Nagqu eller Nagchu (kinesisk: 那曲县; pinyin: Nàqū Xiàn) er et fylke i prefekturet Nagqu i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 77 639 innbyggere i 1999.Selve småbyen Nagqu hadde 24 364 innbyggere i 2000.Barom-klosteret ligger i fylket.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Naqu 那曲镇, Luoma 罗玛镇, Gulu 古路镇;Kommuner:

Xiangmao 香茂乡, Yangji 羊吉乡, Namaqie 那玛切乡, Kongma 孔玛乡, Daqian 达前乡, Nima 尼玛乡, Sexiong 色雄乡, Luomai 罗麦乡, Youqia 优恰乡.


== Samferdsel ==


=== Verdens høyest beliggende flyplass ===
Kina planlegger å bygge Nagqu lufthavn, som blir verdens høyest beliggende på 4436 meters høyde over havet. Byggearbeidet over tre år antas å bli avsluttet i 2014. Når den åpes, vil den gå forvi i moh den nåværende høyest beliggend, Qamdo Bangda lufthavn (4334 moh).


=== Jernbane ===

Qingzangbanen passerer gjennom fylket.


=== Vei ===
Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den dreier sørvestover mot Lhasa.
Kinas riksvei 317 ender her. Den går fra Chengdu i Sichuan til Nagqu.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Puchung Tsering: The Early History of the Barom Kagyu School and the Biography of Darma Wangchug. MA thesis, University of Oslo 2001.
Ngari

Ngari (kinesisk: 阿里; pinyin: Ālǐ; tibetansk: མངའ་རིས་; Wylie: Mnga'-ris) er et prefektur i Den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina.
Ngari har et areal på 304 683 km² og ca. 80 000 innbyggere (2002). Ngari er dermed et av de tynnest befolkede områdene i Tibet.
Området er meget høytliggende; også det som er av dalfører er på en høyde som stort sett overskrider 4 300 moh. På grunn av høyden og de sparsommelige ressursene var og er en stor del av befolkningen nomader. Deres dialekt kalles «øvre dialekt» (tibetansk: stod skad).


== Administrative enheter ==
Prefekturet Ngari har jurisdiksjon over 7 fylker (县 xiàn). Et område i vest, Aksai Chin, er kontrollert av Kina, men India anser området som en del av Kashmir og gjør følgelig krav på det.


== Litteratur ==
Chéng Wèidōng 成卫东: Ālǐ 阿里 (Beijing, Wǔzhōu chuánbō chūbǎnshè 五洲传播出版社 1999), ISBN 7-80113-395-1.
Karl-Heinz Everding: Das tibetische Königreich Mang-yul Gung-thang. Königtum und Herrschaftsgewalt im Tibet des 13. - 17. Jahrhunderts. 2 Teile. Bonn 2000.
Gǔgé Cìrénjiābù 古格•次仁加布: Ālǐ shǐhuà 阿里史话 (Lhasa, Xīzàng rénmín chūbǎnshè 西藏人民出版社 2003), ISBN 7-223-01492-X.
Luciano Petech: "Ya-ts'e, Gu-ge, Pu-rang: A New Study." Central Asiatic Journal XXIV, S. 85-111.
Roberto Vitali: The Kingdoms of Gu.ge-Pu.hrang according to the mNga'.ris rgyal rabs by Gu.ge mkhan.chen Ngag.dbang grags.pa. Dharamsala 1996.
Roberto Vitali: Records of Tho-ling: A Literary and Visual Reconstruction of the “Mother” Monastery in Guge. (Dharamshala, High Asia 1999), ISBN 81-86227-24-5.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ngari Prefecture – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ngari (Tibet Online)
Heidi Sundal

Heidi Sundal (født 30. oktober 1962 i Oslo) er en norsk tidligere håndballspiller. Hun har 269 landskamper og 731 mål for Norges kvinnelandslag i håndball. Med landslaget vant hun bronse i VM i 1986 og på hjemmebane i VM i 1993, samt sølv under OL i 1988 i Seoul og under OL i 1992 i Barcelona. Sundal ble regnet som en av verdens beste strekspillere, og ble kåret til beste strekspiller i VM i 1993.
Som klubbspiller representerte hun Nordstrand IF, og ble norgesmester med klubben i 1987.


== Eksterne lenker ==
(en) Heidi Sundal på Internet Movie Database 
(en) Heidi Sundal – Olympics.com 
(en) Heidi Sundal – Olympic.org 
(en) Heidi Sundal – Olympedia 
(en) Heidi Sundal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Heidi Sundal – Norges Håndballforbund