jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gallimimus

Gallimimus er en liten dinosaurart av typen ornithomimider, som levde i Mongolia på levde i slutten av Maastrichtium-alderen i kritt-perioden. Arten kunne bli opptil 8 meter lang, og var derfor en av de største ornithomimosaurene. Dens navn betyr «fugleimitator».


== Beskrivelse ==
De flate, tannløse kjevene var kantet med horn og dannet et slags nebb. Gallimimus' lange, fleksible hals gjorde det mulig å gjøre raske og brå bevegelser med hodet. Dermed kunne den fange små, raske byttedyr. Fingerspissene hadde klør, men de var for svake til å ta sterke tak. Gallimimus gikk oppreist på de sterke bakbeina, og skrittet avgårde med lange steg. Ble den skremt, kunne den løpe i svært høy hastighet over korte avstander. Gallimimus hadde en smal fot med lange tær som veide lite og var lett å flytte. Bare de to ytre tærne berørte bakken når den sprintet av sted. Når den løp, holdt den sin slanke hale rett bakover som en motvekt til den korte kroppen.
Den ble omtrent 5,6 meter lang. Hodet kunne nå 3 meter over bakken. En voksen Gallimimus veide ca. 250 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gallimimus i Encyclopedia of Life 
(en) Gallimimus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gallimimus hos Fossilworks 
(en) Kategori:Gallimimus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gallimimus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gallimimus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hominidae

Hominidae, også kalt store aper, hominider, egentlige menneskeaper og menneskeapefamilien, er en taksonomisk familie som består av de to underfamiliene Ponginae (store eurasiske aper) og Homininae (store afrikanske aper). Dette er store aper som er i stand til å gjenkjenne sitt eget speilbilde og kan derfor sies å ha en viss form for selvbevissthet.


== Hominid kontra hominin ==
Begrepet hominid eller hominider har hatt varierende betydning gjennom årene. Den gjeldende er, at gruppen med hominider består av alle nålevende og utdødde former av store aper (Hominidae).Noen har også ment at begrepet kun hefter ved underfamilien Homininae (store afrikanske aper). Tidligere hadde imidlertid begrepet gjerne samme betydning som hominin har i dag. Den gruppen består imidlertid kun av det moderne mennesket (Homo sapiens sapiens) og utdødde menneskearter og alle umiddelbare forfedre av disse, inkludert medlemmer av slektene Homo, Australopithecus, Paranthropus og Ardipithecus.Som følge av endret betydning for begrepene hominid og hominin, kan det herske litt begrepsforvirring. Spesielt siden eldre publikasjoner ofte refererer til dem med en litt annen betydning enn dagens. Men i all enkelhet kan man hevde, at hominidae eller hominider refererer til alle store aper, og hominini eller homininer til artene i slekten Homo (menneskeslekten) og deres umiddelbare forfedre.


== Evolusjon og inndeling ==

Inndelingen under følger Goodman et al. (1990) og Groves (2005). Slektskapsforholdene mellom menneskeapene er, gjengitt i hierarkisk skrivemåte og supplert med en evolusjonær tidsskala.

Hominoidea, menneskeaper (i vid forstand), 20,4 millioner år
Hominidae, store aper eller hominider, 15,7 millioner år
Ponginae, store eurasiske aper
Pongini, store sørøstasiatiske aper
Pongo, orangutanger
P. pygmaeus, borneoorangutang
P. abelii, sumatraorangutang
Homininae, store afrikanske aper, 8,8 millioner år
Gorillini, gorillaaper
Gorilla, gorillaer
G. gorilla, vestgorilla
G. beringei, østgorilla
Hominini, sjimpanser og mennesker eller homininer, 6,3 millioner år
Pan, sjimpanser
P. paniscus, dvergsjimpanse
P. troglodytes, sjimpanse
Homo, mennesker
H. sapiens, menneske
Hylobatidae, gibboner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) store aper – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) store aper i Encyclopedia of Life 
(en) store aper i Global Biodiversity Information Facility 
(no) store aper hos Artsdatabanken 
(sv) store aper hos Dyntaxa 
(en) store aper hos Fossilworks 
(en) store aper hos ITIS 
(en) store aper hos NCBI 
(en) Kategori:Hominidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hominidae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hominidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Gizab distrikt

Gizab er et distrikt i Oruzgan i Afghanistan.
Distriktet tilhørte Daikondi-provinsen som ble utskilt fra Oruzgan i 2004, men ble tilbakeført til Oruzgan igjen i 2006.
Suchomimus

Suchomimus er en dinosaur som tilhører spinosaurid dinosaurer. Den spiste store fisker og dinosaurer, som bytte eller åtsler.
Navnet betyr «krokodillelignende», og den levde i sen kritt-periode. Det har vært funnet fossiler av dinosauren i Sør- Sahara i Sentral- Afrika. Suchomimus var et rovdyr som terroriserte Afrikas vann og sumper for over 90 millioner år siden. Store fisker og andre dinosaurer fikk føle tennene og klørne når den angrep.


== Fakta om dinosauren ==
Tennene til Suchomimus var spesielt tilpasset å fange fisk. De var lett bakoverbøyd, skarpe som nåler og satt tett som et finmasket nett som gjorde det umulig for selv de sleipeste vanndyr å unnslippe. Neseborene satt oppå snuten, som hos krokodiller. Udyret kunne dermed puste når det lå i vannet. Forbeina var korte, men godt utstyrt. På tomlene satt en stor, buet klo. Den lange, sterke halen hadde kraft nok til å drive dinosaurusen gjennom vannet når den jaktet på et bytte, eller til å slå til rivaler når de angrep i bitter kamp om leve- og jaktområder. Selv om man tror at Suchomimus jaktet som en krokodille, var kroppen mer bygd for landliv.
Den ble ca. rundt 11 meter lang og hoftene nådde ca. 4 meter over bakken.
Hans von Marées

Hans von Marées  fullt navn: Johann (Hans) Reinhard von Marées (født 24. desember 1837 i Elberfeld, (nå del av Wuppertal) Tyskland, død 5. juni 1887 i Roma) var en tysk maler, tegner og grafiker som hovedsakelig malte naturalistiske landskaper som i dag klassifiseres som magisk idealisme.
Han var begavet nok til å komme inn på kunstakademiet i Berlin som 16-åring. Etter studiene der, flyttet han til München i 1857. Han dro på studiereise til Frankrike, Nederland og Spania i løpet av 1869, og tjenestegjorde i den fransk-prøyssiske krigen (1870–71). Etter det bodde han i Berlin og Dresden, til han fikk i oppdrag å dekorere vegger på biblioteket til det nye zoologiske instituttet i Napoli, Italia (1873). 
Året etter flyttet han til Firenze og ble mest i Italia til han døde i Roma som 49-åring. Han er gravlagt på den protestantiske kirkegården der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans von Marées – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hans von Marées – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Roberto Innocenti

Roberto Innocenti (født 1940 i Bagno a Ripoli ved Firenze) er en italiensk illustratør. 
Innocenti er selvlært som kunstner. Han har tidligere arbeidet med tegneserier, animasjonsfilm og plakater, samt for aviser, magasiner og  reklamebyråer. Siden 1970 har han imidlertid først og fremst vært bokillustratør. Han har jobbet for flere store internasjonale forlag og har illustrert blant annet praktutgaver av Carlo Collodis Pinocchio og Charles Dickens' En julefortelling
. Roberto Innocenti er kjent for sine pittoreske og svært detaljerte tablåer i en forklarende realistisk stil, utført som akvarellmalerier. Innocentis barnebøker har blitt utgitt på en mengde språk, også norsk, og han har mottatt en rekke priser og utmerkelser for illustrasjonsarbeidene sine.


== Bøker illustrert av Roberto Innocenti (utvalg) ==
1985: Chistophe Gallaz:  Rose Blanche, billedbok utgitt av Script Editions
1988: Carlo Collodi:  Les Aventures de Pinocchio (Pinocchios eventyr), Gallimard
1990: Charles Perrault:  Cendrillon, Gallimard
1991: Charles Dickens:  Un Chant de Nöel (En julefortelling), Gallimard
1996: E.T.A. Hoffmann:  Casse-Noisette (Nøtteknekkeren), Gallimard


== Utmerkelser ==
Bologna Ragazzi Award 1986 for Rosa Weiss (tekst av Mirjam Pressler)
Gustav-Heinemann-Friedenspreis für Kinder- und Jugendbücher 1987 for Rosa Weis
Institut für Jugendliteraturs Eule des Monats 09/2002 for Das Hotel zur Sehnsucht
Premio Andersen 2001 for Cenerentola
Luchs litteraturpris 197 juli 2003 for Erikas Geschichte (tekst av Ruth Vander Zee)
Illustrationspreis für Kinder- und Jugendbücher 2006 für Pinocchio (tekst av Carlo Collodi)
Hans Christian Andersen-prisen 2008, sammen med Jürg Schubiger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon på engelsk
Jon Andoni Goikoetxea

Jon Andoni Goikotxea Lasa (født 21. oktober 1965 i Pamplona i Navarra) er en spansk tidligere fotballspiller og fotballtrener. Han har 36 landskamper for Spania i perioden 1990–1996. Han spilte for Osasuna, Barcelona, Real Sociedad, Athletic Bilbao og japanske Yokohama Marinos. Karrieren startet og ble avsluttet i Osasuna.
Som femtenåring imponerte han daværende juniortrener i Osasuna, Pedro María Zabalza, som ga ham plass på sitt lag. Goikoetxea utviklet seg raskt under Zabalza, som også ble hans trener på seniorlaget.
Sommeren 1988 ble Goikoetxea kjøpt av Barcelona som umiddelbart sendt ham videre på lån til Real Sociedad som del av en avtale som sendte Aitor Begiristain og José Mari Bakero til Barcelona.
Goikoetxea gjorde en så god figur for Real Sociedad at Barcelona ønsket å hente ham tilbake etter det første året av den to år lange utlånsavtalen, men Real Sociedad nektet å la ham gå før avtalens utløp.
Nyankommet hos Barcelona plasserte trener Johan Cruijff ham først i en posisjon som ving-back. Det tok ikke lang tid før Cruyff innså at Goikoetxea i tillegg til solid arbeidskapasitet besatt offensive kvaliteter som ga større utbytte lengre fram på banen som ving. 
Ikke bare ble Goikoetxeas første sesong hos Barcelona kronet med lagets første seriemesterskap på seks år. Real Madrids Emilio Butragueño uttalte at Goikoetxea var spilleren som vektet mesterskapet i favør av Barcelona. 12. september 1990 fikk Goikoetxea sin landslagsdebut for Spania som venstre ving i en 3–0 seier over Brasil. Mens han opplevde en glimrende sesong på klubbnivå etablerte han seg samtidig på landslagsnivå. Barcelonas president Josep Lluís Núñez belønnet hans imponerende start i klubben med solid lønnsøkning og kontraktsforlengelse til 1994.


== Karriereoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ion Andoni Goikoetxea – FIFA 
(en) Ion Andoni Goikoetxea – UEFA 
(jp) Ion Andoni Goikoetxea – J.League Data 
(en) Ion Andoni Goikoetxea – Transfermarkt 
(en) Ion Andoni Goikoetxea – national-football-teams.com 
(en) Ion Andoni Goikoetxea – WorldFootball.net 
(en) Ion Andoni Goikoetxea – FootballDatabase.eu 
(en) Ion Andoni Goikoetxea – Soccerway 
(en) Ion Andoni Goikoetxea – EU-Football.info 
(en) Ion Andoni Goikoetxea – FBref
6. oktober-broen

6. oktober-broen er en opphøyd motorvei i Kairo i Egypt, som går gjennom byen og mot Kairo internasjonale lufthavn, 20,5 km unna. Navnet er til minne om utbruddet av Jom kippur-krigen i 1973. Broen kalles Kairos ryggrad, og er som oftest så tettpakket at det kan ta 45 minutter å kjøre fra den ene enden til den andre. Den siste delen av veien åpnet i 1996 etter nesten tretti års byggearbeider.


== Eksterne lenker ==
The final bridge, Al-Ahram Weekly
6. oktober-broen i Structurae
Isadore M. Singer

Isadore Singer (født 3. mai 1924 i Detroit i USA, død 11. februar 2021) var en amerikansk matematiker. 
Han tok eksamen ved University of Michigan, doktorgrad ved University of Chicago og var deretter aktiv ved Massachusetts Institute of Technology der han var professor i matematikk.


== Priser (utvalg) ==


== Referanser ==
Donghaibroen

Donghaibroen (forenklet kinesisk: 东海大桥, tradisjonell kinesisk: 東海大橋, pinyin: Dōnghǎi Dàqiáo, direkte oversatt: Østhavet Store Bro) var verdens lengste bro over vann før Hangzhoubuktbroen åpnet i 2008. Den ble fullført i desember 2005, og har en total lengde på 32,5 km. Broen kobler fastlandet i Shanghai med dypvannshavnen Yangshan i Folkerepublikken Kina. Mesteparten av broen er en lav viadukt. Det er også skråkabelbroer for å tillate store skip å passere. Det største spennet er 420 m langt.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted (kinesisk)
Bilder av Donghaibroen
Beskrivelse
David Egenæs

David Egenæs (født 13. juni 1838, død 21. september 1921) var en norsk luthersk misjonsprest i Madagaskar. 
David Egenæs stammet fra stedet Eikenes ved Dalsfjorden. Etter misjonsskole i Stavanger ble han sendt til Madagaskar i 1869. Der grunnla han misjonsstasjonen i byen Ambohimasina i landskapet Betsieli i landets indre. Han ledet stasjonen til 1901. Den var da blitt utgangspunkt for 63 skoler med 4-5000 elever.
Etter misjonstiden bosatte Egenæs og familien seg i Dale i Fjaler.


== Referanser ==
Båre

Båre er en innretning med liggeflate for transport av pasienter. Båren kan bæres av to, tre eller fire personer.


== Typer ==
Det finnes flere standarder for bårer. 


=== Ambulansebårer ===

I norske ambulanser er det fester i gulvet i behandlingsrommet slik at båren kan trilles inn og enkelt låses fast. Disse bårene kan trilles på et hjulunderstell av utfellbare ben som automatisk feller seg inn når båren rulles inn i ambulansen.
Ambulansepersonell benytter ofte en båre som fungerer som en stol som kan være lettere å få opp eller ned trange trapper og gjennom trange passasjer enn de vanlige bårene.


=== NATO-bårer ===

NATO har en enkel bårestandard som tidligere har vært en liggeflate av seilduk mellom to tynne trestokker. På disse stokkene er det enkle bøyler i hvert hjørne som støtte mot underlaget, og metallstag som presser stokkene fra hverandre og strammer seilduksflaten. Disse bårene kan foldes sammen og tar da liten plass. De militære ambulansene har beslag i veggene som gir feste for to bårer på hver side av bilen. Tau fra taket med kroker holder den andre siden av bårene. En militær ambulanse kan frakte fire pasienter på slike bårer.
Det er laget en norsk båre som er lett, laget av et varmeisolerende plastmateriale, som passer til festene for NATO-båren. Denne selges til sivilforsvar og andre organer med ansvar for større ulykker.


=== Scoopbårer ===

En spesiell enkel båre er scoopbåra som er en firkantet rørforbindelse som kan deles flere steder. Båra har flere flater inn mot midten. Hardt skadede pasienter som er vanskelige å løfte, kan få deler av båra skjøvet inn fra begge sider før rørendene festes sammen og pasienten kan løftes opp på en bedre båre.


=== Redningskurv ===
Redningshelikopterene har blant annet en redningskurv med flat liggeflate med metallgelender rundt og fester for å heise pasienten opp fra bakken/sjøen og inn i helikopteret.


=== Spjelker og vakumsplinter ===
En spjelk for ryggsøylen er en plate med festemulighet for hode, nakke, og overkropp som fungerer som en del av båren og er velegnet ved mistanke om brudd i nakke eller ryggsøylen.
Det finnes også flere vakumsplinter av forskjellige størrelser. Dette er en lufttett pose med uregelmessige plastkuler som formes rundt et ben eller en arm før luften pumpes ut av posen. Posen får en fast og hard form som vil hindre bevegelse i et eventuelt brudd.


== Se også ==
Bærestol
Feltseng
Rullestol
Tralle
Krykke


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stretchers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Igelstabron

Igelstabron er en jernbanebro i Södertälje i Södermanland i Sverige. På broens vestre side ligger jernbanestasjonen Södertälje syd.
Igelstabron er 2 140 meter lang, og er på det høyeste 48 meter over Södertälje kanal, hvilket gjør Igelstabron til Sveriges nest høyeste og nest lengste jernbanebro. Broen er sannsynligvis også Sveriges bredeste, rundt 50 m bred på den vestre delen der stasjonen med fire spor ligger.
Broen åpnet for trafikk i 1995.


== Se også ==
Liste over broer i Sverige


== Referanser ==
Høyborgerskap

Høyborgerskap er en historisk og sosiologisk betegnelse som brukes om en borgerlig samfunnsgruppe som sosioøkonomisk står høyere enn vanlig borgerskap. Høyborgerskap sorterer på sin side under patrisiat, det vil si den ikkeadelige del av en overklasse. Mens yrkesgrupper som leger, advokater, høyere embedsmenn og universitetsprofessorer tradisjonelt regnes til det vanlige borgerskapet, og håndverker, lærer og kjøpmann er typiske småborgerlige yrker, består høyborgerskapet av ikke-adelige familier som i kraft av eierskap har betydelig makt og innflytelse i samfunnet. Begrepet omfattes av den kapitalistiske overklasse i marxistisk terminologi – der definert som eierne av produksjonsmidlene i samfunnet, ikke (nødvendigvis) adelen – og står i motsetning til lønnsarbeidere av forskjellig status.


== Referanser ==
Mørvika fort

Mørvika fort Zug 6/980 var et tysk kystbatteri ved utløpet av Singlefjorden, i Halden kommune, Østfold. Fortet var underlagt HKB 6/980 Torgauten fort. Mørvika var bestykket med to stk. 10,5 cm K331 (f) kanoner plassert i kasematter etter Regelbau R671. Anlegget var klart i september 1944.
I 1965 – 1966 ble det anlagt Decca 974 varslingsradar og to stk. 150 cm lyskastere. to stk 20 mm Oerlikon luftvernkanoner. Disse ble senere byttet ut med 12,7 mm maskingevær.
1960 – 1994 De opprinnelige kanonene ble byttet ut med 2 stk 10,5 cm SKC/32 kanoner oppsatt i de gamle stillingene. I 1980 fikk disse koniske skjold.
Siste oppgradering av Mørvika fort var i 1985. I 1995 opphørte all militær aktivitet, og Forsvaret sa opp festekontrakten med grunneier. Inngangene til de underjordiske deler av anlegget er i dag støpt igjen og området er igjen blitt et hytteområde.


== Eksterne lenker ==
Om Mørvika fort Arkivert 22. september 2013 hos Wayback Machine., fra nettstedet kystfort.no
Kimitoön

For øya med samme navn, se Kimitoön (øy).Kimitoön (finsk: Kemiönsaari) er en finsk kommune i landskapet Egentliga Finland. Kommunen har cirka 7 300 innbyggere og et areal på 698,11 km² hvorav 11 km² er vann. Kimitoön grenser til kommunene Pargas, Sagu, Salo, Raseborg og Hangö.
Kimitoön er en tospråklig kommune, cirka 75 % har svensk som morsmål og 25 % finsk.
Kommunen ble til 1. januar 2009 gjennom sammenslåingen av kommunene Kimito, Dragsfjärd og Västanfjärd. 
Kimito kyrka er en gråsteinskirke fra 1325. På øya Bengtskär ligger Finlands høyeste fyrtårn.


== Eksterne lenker ==
Uppslagsverket Finland, Kimitoön
Kimitoön kommun
Bartolomeo Pinelli

Bartolomeo Pinelli (født 20. november 1781 i Roma i Italia, død 1. april 1835 i Roma) var en italiensk illustratør og gravør. Han var faren til Achille Pinelli.


== Referanser ==
FLK «Polar Chief»

FLK «Polar Chief» var et flytende hvalkokeri. Hun ble bygget som passasjerskipet DS «Montcalm» i 1897, men ble i 1916 ombygget til tankskip og omdøpt DS «Crenella». I 1923 ble «Crenella» innkjøpt av Chr. Nielsen & Co og ombygget til hvalkokeri i Larvik. Hun ble omdøpt FLK «Rey Alfonso» og operertes av Larviks Hvalselskap. I 1925 ble hun sammen med fire hvalbåter overtatt av H. M. Wrangell & Co i Haugesund, før hun i 1927 ble solgt videre til Hans Borge i Tønsberg og omdøpt FLK «Anglo Norse» (I).
I 1927 ble Anglo-Norse Company Ltd innvilget en femårs-lisens for å operere med et flytende hvalkokeri ved Sør-Sandwichøyene. Selskapet ble administrert av Hans Borge, men det var britiske finansinstitusjoner som hadde aksjemajoriteten gjennom et holdingselskap. FLK «Anglo Norse» opererte i sesongen 1927/28 langs iskanten mellom Sør-Sandwichøyene og Sør-Orknøyene og oppnådde full last, 44 000 fat hvalolje, til tross for at kokeriet ikke var utstyrt med opphalingsslipp. Det ble fanget totalt 470 hval fra tre hvalbåter, som også våget seg inn i isen. Året etter ble fangsten enda større med 630 hval og 65 700 fat olje.Deretter ble kokeriet overtatt av Falkland Whaling Co Ltd på Jersey, som også Hans Borge bestyrte. Hun ble da omdøpt FLK «Polar Chief», og fra 1929 til 1931 drev hun fangst i området rundt Bouvetøya og sørover langs iskanten. Deretter ble hun tatt ut av tjeneste som hvalkokeri, og i 1936 ombygd til tankskip.Under andre verdenskrig ble hun rekvirert av Ministry of War Transport og satt i tankfart under navnet «Emipre Chief» med Chr. Salvesen som driftsselskap. Etter å ha overlevd krigen ble hun i 1946 overført til Chr. Salvesen og benyttet som transportskip på Sør-Georgia, igjen under navnet «Polar Chief». I 1952 ble hun hugget opp ved W. H. Arnott, Young & Co. i Dalmuir i Skottland.


== Se også ==
Liste over flytende hvalkokerier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
1927 ANGLO NORSE Arkivert 27. mai 2008 hos Wayback Machine. lardex.net
1929 POLAR CHIEF Arkivert 6. januar 2009 hos Wayback Machine. lardex.net
S.S. Montcalm The Atlantic Transport Line, 1881 -1936
Jernrisbollen

Jernrisbollen (kinesisk: 铁饭碗, pinyin: tiěfànwǎn) er den i Folkerepublikken Kina gjengse beskrivelse av det statlige ansettelsessystemet som tidligere garanterte folk arbeide, inntekt, bosted og annet. Folkerepublikken Kinas vei mot markedsøkonomi er blitt sammenlignet med knusing av denne risbollen.
Jens Kihl

Jens Kihl (født 12. april 1986) er en norsk journalist og målmann, oppvokst i Ullevål hageby i Oslo. 
Kihl var leder i Norsk Målungdom (NMU) 2007–2009. Han var tidligere politisk aktiv med blant annet lokalpolitiske verv og som ansatt i SV, og medlem i arbeidsutvalget i Nei til EU. Han var nestleder i Noregs Mållag i 2010, og igjen fra 2016. 
I 2017 vant Jens Kihl Kulturdepartementet sin nynorskpris for journalistar for sitt bruk av nynorsk i Klassekampen der han arbeidet. Fra høsten 2018 jobbet han i Bergens Tidende som politisk kommentator og dekket i hovedsak  det politiske bildet innenriks. I 2021 overtok han som kulturredaktør i Bergens Tidende.Høsten 2019 er Kihl aktuell med boka Dette er også Noreg som handler om de mange kommunesammenslåingene i Norge og konsekvensene av denne reformen. Boka var basert på at Kihl hadde hatt som prosjekt å besøke alle de 426 kommunene før kommunesammenslåingsreformen. 


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Dette er også Noreg : kommunal feelgood Samlaget 2019 ISBN 9788252194401
Regionkontora i Brussel – EU-entusiasmens siste skanse? Nei til EU arbeidsnotat, nr.: nr. 5/2012
Kommunalpolitikk og EU : hvor blir det av lokaldemokratiet? Nei til EU Vett nr.: nr. 3 2010
Strengen

Strengen er et fjell i Surnadal kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 890 meter over havet og er den høyeste toppen mellom Surnadalsøra og Stangvik.
Det går oppkjørte løyper vinterstid fra Sæterlia alpinsenter i Surnadal fra øst, og fra Vang Skiarena fra sør. På toppen er det en TV-mast. Merket sommersti fra Vang ved Kvenna. Herfra tar det rundt 1,5 time opp. På toppen er det satt opp en dreieskive som navngir 187 fjell som kan ses fra dette utsiktspunktet.


== Referanser ==
Feng Menglong

Feng Menglong (kinesisk: 馮夢龍, pinyin: Féng Mènglóng; født 1574 i Changzhou i Jiangsu i Kina, død 1646) var en kinesisk forfatter.
Feng tok den kinesiske embedsmannseksamen i 1631 og var dommer i provinsen Fujian fra 1634 til 1638. Han betraktes som tilhenger av den skoleretning som ble skapt av filosofen Li Zhi (1527–1602), som la vekt på å speile følelser og menneskelige handlemåter i litteraturen. Han bearbeidet og utgav huaben (skriftlige riss til folkelige fortellinger).


== Bibliografi (utvalg) ==
San yan, 1620-1627 (trebindsantologi; består av Yushi Mingyan Jingshi Tongyan, Xingshi Hengyan)
Shang ge (samling med folkeviser)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helwig Schmidt-Glintzer: Geschichte der chinesischen Literatur. Bern 1990, ISBN 3406453376.


== Eksterne lenker ==
PING YAO ZHUAN: The Sorcerers' Revolt, online English translation
Stories Old and New A Ming Dynasty Collection