jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Chaim Soutine

Chaïm Soutine (født 13. januar 1893 i Smilavcy nær Minsk i Tsarrussland, død 9. august 1943 i Paris) var en jødisk maler fra Belarus, den gang en del av det russiske keiserriket. Han har blitt forklart både som en forløper for den abstrakte ekspresjonismen – og som talsmann for den europeiske kunsten som ble laget av Rembrandt, Chardin og Courbet.
Han studerte kunst i Vilnius på kunstakademiet. Sammen med to malervenner flyttet han til Paris i 1913. Han ble etterhvert kjent med bl.a  Amedeo Modigliani (1884–1920). Modigliani malte flere portretter av ham – det mest kjente (1917) var på døren til kunsthandleren deres Léopold Zborowski. Zborowski holdt også en beskyttende hånd over Soutine under den første verdenskrigen, da han fikk bo i Nice mens kampene pågikk like utenfor Paris.
I 1923 fikk han besøk av den amerikanske kunstsamleren Albert C. Barnes (1872–1951), som kjøpte 60 av verkene hans. Om lag på denne tiden ble naboene plaget av stank fra atelieret. Soutine hadde tatt inn en kalveskrott, og laget malerier som skildret forskjellige stadier av forråtnelse. Inspirasjonen kan ha vært Rembrandts stilleben over samme tema. Lukten ble så ille at gendarmeriet ble innkalt. De fikk en spontanforelesning om viktigheten av kunst framfor hygiene. Ett av bildene fra 1924 ble solgt på auksjon i februar 2006, med forhåndsvurdering på 4,8 mill. engelske pund, og tilslag på 7,8. (Tilsvarer USD 13,8 mill.)
Hovedproduksjonen hans var mellom 1920 og 1929. Han stilte sjelden ut, men høstet gode kritikker når han gjorde det. 
Den tyske invasjonen medførte store problemer for personer med jødisk bakgrunn. Jødiske kunstnere var allerede erklært som entartet i Tyskland for flere år siden. Soutine flyttet fra sted til sted, ofte som uteligger. Hans etterhvert sterkt blødende magesår gjorde at han måtte søke behandling, uten at det reddet livet hans, Han er gravlagt på Cimetière du Montparnasse.


== Referanser ==
St. Lawrencebekkenet

St. Lawrencebekkenet er et vassdragsbekken i Canada og USA som ble skapt i istiden, for om lag 13 000 år siden. Bekkenet er på om lag 1,03 millioner km², og utgjøres av St. Lawrence River som renner østover og danner grense mellom Canada og USA. Vassdraget har få og små sideelver, og de renner nesten utelukkende inn fra nord.
Bekkenet oppsto da store mengder smeltevann, som hadde samlet seg opp i Lake Agassiz, brøt igjennom de raskt smeltende ismassene mot øst og gravde seg ut til Atlanterhavet. Gjennombruddet av ismassene var dramatisk, det reduserte temperaturen og saltholdigheten i Nord-Atlanteren og bøyde Golfstrømmen sørover. Hele verdens klima ble kaldere og tørrere, og denne effekten vedvarte fra om lag 10 900 f.Kr. til om lag 9 600 f.Kr. Lake Agassiz ble delvis avrent og lever idag videre som De store sjøer, mens Niagarafallene vitner om dramatikken i vannmassenes gjennomskjæring og dannelsen av bekkendalen. Perioden for dannelsen av St Lawrencevassdraget har fått navnet yngre dryas.
St. Lawrencebekkenet er ikke særlig bredt, og domineres av De store sjøer. Området utgjør det økonomiske hovedområdet i Canada, og gir fruktbart landbruk både for Canada og det nordøstlige USA. Store landbruksmarkeder for kjøtt og korn ligger i Chicago og Milwaukee, mens Canadas to største byer – Montréal og Toronto – ligger langs vassdraget. St. Lawrence er farbar for større skip helt til Duluth i vest, takket være utgraving av sluser. Bekkenet er flatt og har relativt lave høydeforskjeller, med unntak av Niagarafallene har det derfor bare beskjedne potensialer for vannkraft som ikke oppveier verdien av å videreføre skipsfarten på vannveiene.
Equal Rights

Equal Rights er rastafarianeren og reggaeartisten Peter Tosh' andre soloalbum. Albumet ble utgitt i 1977 og bærer stort sett budskapet om like rettigheter for alle og kritiske revolusjonære sanger, bla. om apartheid styret i Sør-Afrika. 


== Sporliste ==
«Get Up, Stand Up» (Peter Tosh/Bob Marley)
«Downpressor Man» (Tosh/Spirituals)
«I Am That I Am» (Tosh)
«Stepping Razor» (Joe Higgs)
«Equal Rights» (Tosh)
«African» (Tosh)
«Jah Guide» (Tosh)
«Apartheid» (Tosh)


== Musikere ==
Peter Tosh – vokal, gitar og keyboard
Robbie Shakespeare – bass
Sly Dunbar – trommer
Earl «Wya» Lindo – keyboard
Al Anderson – gitar
Bunny Wailer – bakgrunnsvokal
Harold Butler – klavinett
Carlton Barrett – trommer
Abdul Wali – gitar
Karl Pitterson – gitar
Tyrone Downie – keyboard
Noel «Skully» Simms – perkusjon
«Dirty» Harry Hall – tenorsaksofon
Bobby Ellis – trompet


== Eksterne lenker ==
(en) Equal Rights på Discogs 
(en) Equal Rights på MusicBrainz 
(en) Equal Rights på Spotify 
(en) Equal Rights på AllMusic
Linjeblokk

Linjeblokk er et sikkerhetssystem for fremføring av tog som gjør det mulig at flere tog kan kjøre i samme retning langs en strekning samtidig som de holder en sikkerhetsavstand til hverandre. På ensporete strekninger mellom to kryssningsstasjoner sørger systemet dessuten for at det ikke oppstår mottrafikk.
En jernbanestrekning med linjeblokk er oppdelt i enkelte blokkstrekninger med eget hovedsignal. Systemet sørger for at et hovedsignal bare kan vise kjøresignal til en blokkstrekning for ett tog om gangen. Det kan bare vise kjøresignal hvis blokkstrekningen er fri for materiell eller ikke sperret på annen måte. Dette betyr at et etterfølgende tog ikke får kjøre inn i en blokkstrekning før det foregående toget har forlatt blokkstrekningen.
Askerbanen er et eksempel på en strekning som er oppdelt i flere blokkstrekninger.


== Kilder ==
Togfremføringsforskriften JD 340
NSBs sikkerhetsreglement hos jernbane.net
James Hall (skuespiller)

James Hall (født James E. Brown 22. oktober 1900 i Dallas i Texas, død 7. juni 1940 i Jersey City i New Jersey) var en amerikansk skuespiller. Han spilte i stumfilmer som Hotel Imperial (1927), Fire sønner (1928) og The Fleet's In (1928). Hall hadde sin lydfilmdebut i kiminalfilmen The Canary Murder Case (1929), med William Powell og Louise Brooks. Året etter spilte han i Howard Hughes' krigsdrama Luftens dæmoner, med Ben Lyon og Jean Harlow. Halls siste film var dramafilmen Manhattan Tower (1932). De siste årene av livet sitt opptrådte han på små nattklubber. Hall døde av skrumplever 39 år gammel.


== Filmografi (utvalg) ==

1928 – Fire sønner

1929 – To sjeler – en tanke

1930 – Luftens dæmoner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Hall på Internet Movie Database 
(sv) James Hall i Svensk Filmdatabas 
(fr) James Hall på Allociné 
(en) James Hall på AllMovie 
(en) James Hall hos The Movie Database
St. Johanneslogen Anna Amalia til de tre roser

St. Johanneslogen Anna Amalia til de tre roser (tysk: Anna Amalia zu den drei Rosen) er en tysk frimurerlosje som ble grunnlagt i Weimar den 24. oktober 1764, på 25-årsdagen til Anna Amalia av Sachsen-Weimar-Eisenach.
Den 19. juni 1949 ble losjen tilsluttet den tyske storlosje av gamle, frie og anerkjente murere.
Blant kjente medlemmer av losjen var dikteren og forfatteren Johann Wolfgang von Goethe, som ble innviet som lærling den 23. juni 1780, med Johann Christoph Bode tilstede, og etter anbefaling av statsminister Freiherr von Fritsch den 13. februar samme år. Den 23. juni 1781 ble Goethe innviet i II º Svenn.
Både Goethe og Bode var medlemmer av Illuminatus-ordenen.
Shohachi Ishii

Shohachi Ishii (født 20. september 1926, død 4. januar 1980) var en japansk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Ishii ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den nest letteste vektklassen, bantamvekt opp til 57,0 kg, i fristil. Han ble dermed den første japanske gullvinneren etter andre verdenskrig.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i bryting, bantamvekt fristil  Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Shohachi Ishii – Olympics.com 
(en) Shohachi Ishii – Olympic.org 
(en) Shohachi Ishii – Olympedia 
(en) Shohachi Ishii – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Shohachi Ishii – FILA
Stay Hungry (film)

Stay Hungry er en amerikansk dramakomedie fra 1976 regissert av Bob Rafelson. Filmen handler om en rik ung mann fra et sosietetsmiljø som får kontakt med et kroppsbyggermiljø på et lokalt helsestudio i byen. Han finner ut at han trives bedre blant folka der enn sine egne og han bestemmer derfor seg for å kjøpe og gå inn som daglig leder for helsestudioet. Hovedrollen spilles av Jeff Bridges, mens sentrale biroller spilles av Sally Field og Arnold Schwarzenegger. Filmen er basert på Charles Gaines roman Stay Hungry fra 1972.  


== Handling ==
Blake er en rik ung mann fra Birmingham i Alabama som mister sine foreldre i en flyulykke. Han går deretter bare rundt å driver og finner ikke ut hva han skal gjøre med livet sitt. Etterhvert får han kontakt med et kroppsbyggermiljø på et helsestudio han har planer om å kjøpe. Han blir betatt av miljøet og ender med å gå inn som daglig leder. I tillegg forelsker han seg i studioets kvinnelige resepsjonist. Den opprinnelige planen hans var å kjøpe studioet og avvikle det slik at bakmenn i hans forretningskrets skulle kunne bygge et høyreist kontorbygg der. 


== Om filmen ==


=== Anmelderne ===
Stay Hungry fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått såpass som 75 % på Rotten Tomatoes, men bare 2,5 av 4 filmruller på norske Film Max. Både Roger Ebert og Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.Den har fått 2 av 5 stjerner i Den store film- og videoguiden (1987).


=== Priser ===
Schwarzenegger ble belønnet med en Golden Globe i kategorien «beste mannlige filmdebut» for sin rolleprestasjon i denne filmen. Manusforfatterne ble nominert til en Writers Guild of America.


=== Annet ===
Mange regner dette som Arnold Schwarzenegger filmdebut. Han hadde allerede medvirket i to andre filmer; Hercules in New York (1970) og The Long Goodbye (1973), men i førstnevnte film tilhørte stemmen en annen og i den andre hadde han ingen replikker overhodet.
Filmen gikk på norsk kino under originaltittelen, men ble utgitt på video under tittelen Treningshunger. I tillegg ble sendt den sendt på norsk TV på 1990-tallet under tittelen Styrkeprøven, men denne tittelen er ellers lite brukt.


== I rollene ==
Jeff Bridges .... Craig Blake
Sally Field .... Mary Tate Farnsworth
Arnold Schwarzenegger .... Joe Santo
Robert Englund .... Franklin
Scatman Crothers .... William
Fannie Flagg .... Amy
Joanna Cassidy .... Zoe
Ed Begley Jr. .... Lester
Joe Spinell .... Jabo
Franco Columbu .... Franco Orsini


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stay Hungry på Internet Movie Database 
(no) Stay Hungry hos Filmfront 
(sv) Stay Hungry i Svensk Filmdatabas 
(fr) Stay Hungry på Allociné 
(nl) Stay Hungry på MovieMeter 
(en) Stay Hungry på AllMovie 
(en) Stay Hungry på Turner Classic Movies 
(en) Stay Hungry på Rotten Tomatoes 
(en) Stay Hungry på Box Office Mojo
Adil Atan

Adil Atan (født 1. januar 1929, død 18. april 1989) var en tyrkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i  Helsingfors og 1956 i  Melbourne. 
Atan vant en olympisk bronsemedalje i bryting fristil under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass i den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt opp til 87,0 kg, bak Viking Palm fra Sverige og amerikanske Henry Wittenberg.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Bronse i bryting, lett tungvekt fristil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adil Atan – Olympedia 
(en) Adil Atan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Adil Atan – FILA
St. Johns (elv)

St. Johns River er en 500 km lang elv som renner parallelt med østkysten av Florida i USA. Den renner nordover gjennom lavtliggende sumpområder, og munner ut ved Jacksonville som delstatens lengste elv. Elva er svært grunn og saktegående, og noen steder opptil 3-4 km bred.


== Eksterne lenker ==
(en) St. Johns River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Johannes Kotkas

Johannes Kotkas russisk: Йоханнес Йоханнесович Коткас (født 3. februar 1915 i Tartu, død 8. mai 1998) var en estisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors for Sovjetunionen 
Kotkas ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den tyngste vektklassen, tungvekt over 87,0 kg, i gresk-romersk stil foran Josef Ruzicka fra Tsjekkoslovakia og finske Tauno Kovanen.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Gull i bryting, gresk-romersk stil tungvekt  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johannes Kotkas – Olympedia 
(en) Johannes Kotkas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Johannes Kotkas – FILA 
(en) Johannes Kotkas – Track and Field Statistics
Tauno Kovanen

Tauno Into Kovanen (20. juni 1917 i Kuru, død 9. februar 1986 i Lahtis) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Kovanen vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass i den tyngste vektklassen, tungvekt over 87,0 kg, i gresk-romersk stil bak Johannes Kotkas fra Sovjetunionen og Josef Ruzicka fra Tsjekkoslovakia. 


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Bronse i bryting, tungvekt gresk-romersk stil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tauno Kovanen – Olympedia 
(en) Tauno Kovanen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Justnes

Justnes er gårdsnummer 37 i Kristiansand kommune. Justnes var før kommunesammenslutningen 1965 den østligste gården i Oddernes kommune. Det har vært seks gårdsbruk i selve Justnesbygda og et gårdsbruk på Eidet. Det foregår nå en stor utbygging av boligfelter på Justneshalvøya. De bynære utmarksdelene Bleget og Fagerholt har blitt utbygd gradvis fra slutten av 1930-årene.
Det er  blitt funnet flere gjenstander som kan tyde på bosetting på Justnes allerede i steinalderen. Under annen verdenskrig bygde Luftwaffe et tungt Flak-batteri på Justnes. Den nye Havlimyra skole ble tatt i bruk fra høsten 2010.


== Eksterne lenker ==
Kataloger til gårdsarkiver fra Justnes hos Statsarkivet i Kristiansand
Josef Ruzicka

Josef Růžička (født 17. mars 1925 i Praha, død 11. april 1986) var en tsjekkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Ruzicka vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på andreplass i den tyngste vektklassen, tungvekt over 87,0 kg, i gresk-romersk stil bak Johannes Kotkas fra Sovjetunionen.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Sølv i bryting, gresk-romersk stil tungvekt  Tsjekkoslovakia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josef Ruzicka – Olympedia 
(en) Josef Ruzicka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Josef Ruzicka – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Josef Ruzicka – FILA
Chateauneuf

Chateauneuf kan vise til:

Châteauneuf-du-Pape – landsby og kommune i Vaucluse i Frankrike som har gitt navn til en vin og til et bygg i Oslo
Chateau Neuf – tilholdsstedet til Det Norske Studentersamfund i Oslo
Alexis de Chateauneuf – tysk arkitekt
Sjalva Tsjikladze

Sjalva Konstantinovisj Tsjikladze russisk:Шалва Константинович Чихладзе (født  12. juli 1912, død 14. januar 1997) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Tsjikladze vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på andreplass i den nest den tyngste vektklassen, lett tungvekt opp til 87,0 kg, i gresk-romersk stil bak Josef Ruzicka fra Tsjekkoslovakia og finske Tauno Kovanen.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Sølv i bryting, lett tungvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Sjalva Tsjikladze – Olympedia 
(en) Sjalva Tsjikladze – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sjalva Tsjikladze – FILA
Kalervo Rauhala

Kalervo Juhani Rauhala (født 19. oktober 1930 i Ylistaro, død 21. september 2016 i Seinäjoki) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Rauhala vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på andreplass i den tredje tyngste vektklassen, mellomvekt opp til 79,0 kg, i gresk-romersk stil bak Axel Grönberg fra Sverige.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Sølv i bryting, mellomvekt gresk-romersk stil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kalervo Rauhala – Olympedia 
(en) Kalervo Rauhala – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kalervo Rauhala – FILA
VM i landeveissykling 2010

VM i landeveissykling 2010 ble arrangert i Melbourne og Geelong, Australia i perioden 29. september til 3. oktober. Dette var den 77. utgaven av VM i landeveissykling og første gang det blir arrangert i Australia.


== Temporitt menn ==

45,4 km – 30.09.2010


== Landeveisritt menn ==
259,9 km – 03.10.2010
De enkelte nasjonene fikk stille med følgende antall ryttere:

9: Australia, Belgia, Italia, Nederland, Russland, Spania, Sveits, Tyskland, USA
7: Frankrike, Slovenia
6: Colombia, Danmark, Iran, Kasakhstan, Marokko, Polen, Portugal, Ukraina, Venezuela
4: Luxembourg
3: Argentina, Brasil, Bulgaria, Canada, Estland, Irland, Japan, Korea, Kroatia, Litauen, New Zealand, Norge, Serbia, Slovakia, Storbritannia, Sør-Afrika, Tsjekkia, Østerrike
2: Hviterussland, Sverige
1: Bolivia, Chile, Costa Rica, Cuba, Guatemala, Hellas, Latvia, Romania, Uruguay, Usbekistan


== Temporitt U23 ==
31,8 km – 29.09.2010


== Landeveisritt U23 ==
159 km – 01.10.2010


== Temporitt kvinner ==
22,7 km – 29.09.2010


== Landeveisritt kvinner ==
127,2 km – 02.10.2010


== Medaljestatistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2010 UCI Road World Championships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Resultater hos Cyclingnews
Nikolaj Belov

Nikolaj Grigorijevitsj Belov russisk: Николай Григорьевич Белов (født 23. november 1919, død 1987) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Belov vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass i den tredje tyngste vektklassen, mellomvekt opp til 79,0 kg, i gresk-romersk stil bak Axel Grönberg fra Sverige og finske Kalervo Rauhala.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Bronse i bryting, mellomvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolaj Belov – Olympedia 
(en) Nikolaj Belov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nikolaj Belov – FILA
Símun Mikkjal Zachariasen

Símun Mikkjal Zachariasen (født 3. januar 1853 på Kirkja, død 16. desember 1931) var en færøysk lærer, skribent og dikter.
Han drog som ung til sjøs, men gikk lærerseminaret etter å ha pådratt seg en skade i det ene benet. Zachariasen var lærer på Fugloy og Svínoy fra 1878 til 1903, deretter kun på Fugloy frem til 1926. Han var en ildsjel i utviklingen av det færøyske skriftspråket, og diktet fedrelandssanger og salmer. Han gjorde seg godt kjent med V.U. Hammershaimbs grammatikk, skrev flere artikler i Føringatíðindi fra 1890, og deltok ellers i språk- og høyskoledebatten i avisene.Han var sønn av bonde Zacharias Michelsen og Sunneva Elisabeth Mikkelsdatter på Kirkja. Han giftet seg med Malena Frederikka Simonsen fra Hattarvík; blant deres barn var Símun Petur Zachariasen og Louis Zachariasen, som begge ble sentrale i den færøyske selvstyrebevegelsen i første halvdel av 1900-tallet.


== Referanser ==
Mathias Dyngeland

Mathias Lønne Dyngeland (født 7. oktober 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for Brann.


== Karriere som klubbspiller ==
Dyngeland signerte en fireårskontrakt med Sogndal før 2012 sesongen. Han ble lånt ut til Fana våren 2012, før han sluttet seg til Sogndal etter sommeren..
Han imponerte stort i en kamp for Fana mot Brann i andre runde av Fotball-NM 2011. Den da 15 år gamle keeperen gjorde seg bemerket med svært gode reaksjonsevner, og som en moden spiller for alderen.


== Landslagskarriere ==
Dyngeland har spilt landslagsfotball for aldersbestemte landslag, den første 10. februar 2012, da han spilte for Norges U17-lag.Den 30. mai 2017 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for Norge i kampene mot Tsjekkia (10. juni) og Sverige (13. juni).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mathias Dyngeland – Transfermarkt 
(no) Mathias Dyngeland – Norges Fotballforbund 
(en) Mathias Dyngeland – FBref 
(no) «Mathias Dyngeland» Arkivert 15. juni 2018 hos Wayback Machine., spillerprofil på Sogndal Fotballs hjemmeside
(no) «Mathias Dyngeland», profil på altomfotball.no
Khalil Taha

Khalil Taha (født 5. juni 1932) var en libanesisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Taha vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass i den fjerde tyngste vektklassen, weltervekt opp til 73,0 kg, i gresk-romersk stil bak Miklós Szilvási fra Ungarn og svenske Gösta Andersson.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Bronse i bryting, weltervekt gresk-romersk stil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Khalil Taha – Olympics.com 
(en) Khalil Taha – Olympic.org 
(en) Khalil Taha – Olympedia 
(en) Khalil Taha – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Khalil Taha – FILA
Zakaria Chihab

Zakaria Chihab (født 5. mars 1926, død 1984) var en libanesisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Chihab vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på andreplass i den nest letteste vektklassen, bantamvekt opp til 57,0 kg, i gresk-romersk stil bak Imre Hódos fra Ungarn.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Sølv i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zakaria Chihab – Olympics.com 
(en) Zakaria Chihab – Olympic.org 
(en) Zakaria Chihab – Olympedia 
(en) Zakaria Chihab – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zakaria Chihab – FILA
Imre Hódos

Imre Hódos (født 10. januar 1928, død 23. april 1989 i Debrecen) var en ungarsk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.   
Hódos ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den nest letteste vektklassen, bantamvekt opp til 57,0 kg, foran libanesiske Zakaria Chihab og Artem Terjan fra Sovjetunionen.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil


== Eksterne lenker ==
(en) Imre Hódos – Olympedia 
(en) Imre Hódos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Imre Hódos – FILA
Natty Dread

Natty Dread er det tredje studioalbumet fra  Bob Marley & The Wailers, utgitt i 1974. Albumet er rytmisk roots reggae med militante revolusjonære tekster. Natty Dread inneholder flere av Bob Marleys største hits, som «Lively up Yourself», «No Woman, No Cry» og «Rebel Music». Albumet er det første The Wailers ga ut etter at Peter Tosh og Bunny Wailer forlot gruppa.  


== Sporliste ==
«Lively Up Yourself» (Bob Marley) – 5:11
«No Woman, No Cry» (Vincent Ford) – 3:46
«Them Belly Full (But We Hungry)» (Lecon Cogill/Carlton Barrett) – 3:13
«Rebel Music (3 O'Clock Roadblock)» (Aston Barrett/Hugh Peart) – 6:45
«So Jah Seh» (Rita Marley/Willy Francisco) – 4:27
«Natty Dread» (Rita Marley/Alan Cole) – 3:35
«Bend Down Low» (Bob Marley) – 3:22
«Talkin' Blues» (Lecon Cogill/Carlton Barrett) – 4:06
«Revolution» (Bob Marley) – 4:23


== Musikere ==
Bob Marley – vokal og rytmegitar
Aston «Familyman» Barrett – bass
Carlton Barrett – trommer
Bernard «Touter» Harvey – piano og orgel
Al Anderson – sologitar
The I-Threes (Rita Marley, Judy Mowatt og Marcia Griffiths) – koring


== Eksterne lenker ==
(en) Natty Dread på Discogs 
(en) Natty Dread på MusicBrainz 
(en) Natty Dread på Spotify 
(en) Natty Dread på AllMusic
Artem Terjan

Artem Sarkisovisj Terjan russisk: Артём Саркисович Терян (født 5. mars 1930, død 1970) var en armensk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors for Sovjetunionen. 
Terjan vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass i den nest letteste vektklassen, bantamvekt opp til 57,0 kg, i gresk-romersk stil bak Imre Hódos fra Ungarn og libanesiske Zakaria Chihab.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Bronse i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Artem Terjan – Olympedia 
(en) Artem Terjan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Artem Terjan – FILA