jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sandbier

Sandbier (Andrena) er den største av slektene i familien jordbier (Andrenidae), de lever solitært og hunnene lager sine bol i jorden.


== Utbredelse ==
Andrena finnes i nesten hele verden, utenom Oseania og Sør-Amerika, men med flest arter i tempererte og tørre områder på den nordlige halvkule. Nærmere 40 arter i Norge, særlig lengst sør.


== Utseende ==
Sandbiene er mellom 10 og 14 mm lange. Hodet er generelt ganske bredt. De fleste artene er tett håret over hele kroppen. Bakbeina hos hunnene har lange hår som fungerer som en pollenkurv. Hunnene er karakteristiske med en stripe av hår langs innerkanten av hvert fasettøye.


== Levevis ==
Andrena finnes vanligvis på varme solrike steder, de voksne sees ofte på blomster i mars til juni. De lever solitært (ikke i samfunn) og lager larvekammer (bol) i jorden. Veggene glattes med spytt. I hvert bol kan det være flere sideganger med larvekammer. Larvene lever av pollen. Bolåpningen tettes eller skjules med småstein. Etter puppestadiet og overvintringen bryer de voksne biene seg ut fra bolet. Mange av artene er spesialisert til å samle pollen fra én planteslekt eller -familie. Det er spesielt mange arter som har en flyvetid på våren og som er synkronisert med seljeblomstringa.


== Litteratur ==
Gusenleitner, F. & M. Schwarz. 2002. Weltweite Checkliste der Bienengattung Andrena. Entomofauna, Supplement 12:1-1280.
Sandhall, Åke. (norsk oversettelse: Olsvik, Hans) Cappelens naturhåndbøker: Småkryp. Cappelen. Side 156. ISBN 82-02-13551-6


== Eksterne lenker ==
(en) Sandbier i Encyclopedia of Life 
(en) Sandbier i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sandbier hos Artsdatabanken 
(sv) Sandbier hos Dyntaxa 
(en) Sandbier hos Fauna Europaea 
(en) Sandbier hos Fossilworks 
(en) Sandbier hos ITIS 
(en) Sandbier hos NCBI 
(en) Kategori:Andrena – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Andrena – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Andrena – detaljert informasjon på Wikispecies
Cinema Neuf

Cinema Neuf, grunnlagt 1989 som Blindern filmklubb, er en filmklubb ved Det Norske Studentersamfund. Klubben holder til i Lillesalen ved Chateau Neuf på Majorstuen. tidligere brukte klubben auditorier på Blindern. Foreningen viser flere filmer i uken i en sal som har plass til 120 publikummere, og arrangerer 16mm-festivalen en gang i året.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Cinemaneuf.no
Aclerdidae

Aclerdidae er en familie med plantelus som hører til gruppen skjoldlus, Coccoidea. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner. 


== Utseende ==
Hunnene er ovale, flate skjoldlus. Vanligvis mangler beina helt eller er redusert til noen sklerotiserte plater hos voksne hunner, men det finnes arter med fullt utviklede bein. Antennene er oftest også sterkt redusert, 1-leddete. På farge er de vanligvis rødbrune eller rosa. Bakkroppsspissen er kraftig sklerotisert og mørkbrun. De har vanligvis litt hvit voks på hodet og på underisden, enkelte produserer store mengder voks. Langs sidene av kroppen har de koniske børster.


== Levevis ==
De fleste lever på gress (Poaceae), men det er også kjent arter som lever på plantefamiliene Combretaceae, Bromeliaceae og Loranthaceae. Man finner gjerne de voksne lusene inne i bladslirene eller mellom strå og blader ved roten av gresset. Trolig har de én generasjon per år, og utvikler seg gjennom fire nymfestadier hos hunnene, fem hos hannene.


== Økonomisk betydning ==
Denne forholdsvis lite kjente familien ser ut til å ha liten økonomisk betydning.


== Utbredelse ==
Familien forekommer i alle økosoner, med flest arter i Nearktis. Flere av slektene finnes bare i det sørlige Afrika.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

ordenen Nebbmunner, Hemiptera
underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
overfamilien Skjoldlus, Coccoidea
familien Aclerdidae
slekten Aclerda Signoret, 1874 – 49 arter. I Europa:
Aclerda signoreti (Lindinger, 1912)
Aclerda subterranea Signoret, 1874
Aclerda tokionis (Cockerell, 1896)
slekten Kwazuluaclerda – én art
slekten Lecanaclerda – én art
slekten Nipponaclerda – 4 arter
slekten Rhodesaclerda – 3 arter


== Kilder ==
Aclerdidae på ScaleWeb
Liste over alle beskrevne arter
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Aclerdidae i Encyclopedia of Life 
(en) Aclerdidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aclerdidae hos Fauna Europaea 
(en) Aclerdidae hos ITIS 
(en) Aclerdidae hos NCBI 
Aclerdidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Betaflak

Et β-flak er en sekundærstruktur i proteiner som består av flere
β-tråder. En β-tråd er en del av en proteinkjede hvor ryggraden er
nesten helt utstrekt, og flaket dannes når flere β-tråder danner
hydrogenbindinger. Dersom trådene går i samme retning, kalles
de parallelle, og hvis trådene går i motsatt retning kalles de antiparallelle.
Et β-flak kan inneholde begge typer eller bare ha en type kobling mellom
trådene.
β-flaket er en noe mindre vanlig sekundærstruktur enn
α-heliksen. Bildet til høyre viser et eksempel på en
β-tønne, hvor β-flaket danner en sirkulær, stabil 
struktur som utgjør hoveddelen av proteinet. Dette proteinet hjelper til med å transportere vitamin A i kroppen. Den vanligste formen av β-flak er ikke sirkulær, selv om flaket er fleksibelt og kan bøye seg i ulike
retninger. Antall tråder i ett flak og hvor mange flak som finnes i proteinet
varierer mye mellom ulike proteiner. Proteinene i edderkoppsilke består stort sett av β-strukturer. 


== Strukturelle egenskaper ==

Som for α-heliksen er hovedkreftene som holder β-flaket sammen 
hydrogenbindinger mellom aminogruppene og karboksylgruppene på ryggraden av
proteinkjeden. En enkel β-tråd er ikke stabil siden det ikke finnes 
hydrogenbindinger eller andre krefter som stabiliserer den utstrekte tråden. 
Først når to eller flere tråder samles og danner et hydrogenbindingsnettverk 
blir strukturen stabil. Alle bindingene dannes mellom tråder som ligger ved 
siden av hverandre. Tråder som ligger i midten av flaket danner 
hydrogenbindinger med begge sine nabo-tråder.
I antiparallelle β-flak går de ulike β-trådene i motsatt retning. 
Hydrogenbindingene som dannes mellom trådene står omtrent vinkerett på trådens 
retning. Dette gir både stabilitet og fleksibilitet i 
flaket. Når β-trådene er parallelle er hydrogenbindingene antagelig noe
svakere, siden vinkelen på hydrogenbindingen ikke er like optimal som mellom
antiparallelle tråder. Alle hydrogenbindingene går i samme retning. 

Sidekjedene fra aminosyrene vil enten stikke opp fra eller ned fra planet som
dannes av flaket. Annenhver sidekjede stikker opp, og den andre er rettet
nedover. Sidekjedene langs samme tråd har derfor lite eller ingen interaksjoner
med hverandre, siden avstanden mellom dem er stor. Sidekjeder i ulike tråder kan
lettere ha interaksjoner, siden de ligger ganske nær hverandre. Tyrosin, fenylalanin, tryptofan, treonin, valin og isoleucin finnes ofte i midten av et β-flak, mens prolin gjerne finnes i trådene på i enden av flaket.β-flak varierer langt mer i form enn α-heliksen. Både antall tråder og retningen på trådene varierer, men i tillegg kan hele flaket vri seg i ulik grad. I noen proteiner, som eksempelet overfor, er flaket vridd slik at det blir en tønne, mens i andre proteiner kan det være nesten flatt. Flere β-flak kan også finnes i samme protein, for eksempel ved at to flak ligger oppå hverandre. 


== Se også ==
α-heliks


== Referanser ==
Senior Bowl

Senior Bowl er en bridge-turnering for lag (team) som avholdes på samme sted som, og parallelt med Bermuda Bowl og Venice Cup. Begivenheten startet i 2001, og fra 2002 fikk mesterskapet betegnelsen verdensmesterskapet i bridge for veteraner. Før 2005 måtte deltagerne være minst 55 år for å delta. I 2005 bestemte World Bridge Federation (WBF) at minimumsalderen skulle økes med et år per år frem til 2010, da minimumsalderen vil bli 60 år.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Official WBF site
Gautrain

Gautrain er et 80 kilometer langt lokaltognett i Gauteng-provinsen i Sør-Afrika, med to linjer: Johannesburg-Pretoria og Sandton-OR Tambo internasjonale lufthavn. Togbytte mellom de to linjene er mulig på Sandton og Marlboro. Banen har ført til mye hurtigere forbindelser mellom Johannesburg og Pretoria (35 minutter) i stedet for 1 time 40 min som med Johannesburgs andre lokaltognett, MetroRail.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Gautrain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bullion

Bullion er en mynt som har verdi tilsvarende metallverdien. Eksempler på bullioner er sørafrikanske krugerrand, kanadiske maple leaf og kookaburra (australsk mynt oppkalt etter fuglen av samme navn). Myntene er vanligvis i edle metaller som gull, sølv eller platina.
Myntene selges vanligvis til metallverdien + 2 til 5%. Mange investerer i bullioner som en investering i metallene de er laget av, verdien av dem svinger med metallprisene. Som mynter er de fritatt for MVA i de fleste land. Noe barrer ikke alltid er. Det finnes også eksempler på at bullioner er samlerobjekter. Enkelte mynthandlere selger bullioner til samlere for opptil 3 ganger metallverdien, mens det er mulig å kjøpe dem for nær metallverdien hos metallhandlere.


== Se også ==
Billon, en blanding av edelmetaller, vanligvis sølv, mer sjelden gull, og et grunnmetall, som koppar. Blandingen ble benyttet fra antikken og fram til middelalderen for mynter, medaljonger og lignende.
3 Watch It Go

3 Watch It Go er den tredje videoen fra heavy metal-bandet Pantera. Den ble gitt ut på VHS gjennom Elektra Records i 1999. I videoen ser man forskjellige filmklipp, samt musikkvideoer for «Planet Caravan», «I'm Broken», «5 Minutes Alone» fra Far Beyond Driven (1994), og for «Drag the Waters» fra The Great Southern Trendkill (1996).


== Sporliste ==
«Planet Caravan»
«I'm Broken»
«5 Minutes Alone»
«Drag the Waters»


== Personell ==
Phil Anselmo – vokalist
Dimebag Darrell – gitar, regissør, film
Rex Brown – bass
Vinnie Paul – trommer
Daryl Arnberger – regissør, film
David Lockard – assisterende regissør
Alyson Careaga – produsent
Erinn Williams – produsent
Brian Hicks – redigering
Ronny Gordon – redigering
Arnold Branch – online redigering
Rob Toscano – assisterende online redigering
Daniel Ricci – audiomiksing, lyddesign
Chris Floberg – lydingeniør
Aaron Barnes – film
Jeff Judd – film


== Kilder ==
(en) 3 Watch It Go på Discogs
MRF

MRF kan vise til:

Møre og Romsdal Fylkesbåtar
Mobile Riverine Force
Kurt Masur

Kurt Masur (født 18. juli 1927 i Brieg i Schlesien, død 19. desember 2015 i Greenwich, Connecticut) var en tysk dirigent, spesielt kjent for sin tolkning av tysk romantisk musikk. Masur ble også kjent for sin deltakelse under mandagsdemonstrasjonene i Leipzig 1989.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kurt Masurs far var elektroingeniør, hadde en elektrofagforretning og sørget for at også Kurt fulførte lære som elektriker. Han kunne bidra med virksomheten, klatret i master og hjalp til.
Musikken kom fra moren og de to storesøstrene. Barna sang ofte folkesanger når de skulle legge seg og sovne, og hjemmet hadde et klaver. En av søstrene fikk spilleundervisning, og Kurt Masur begynte også å interessere seg for musikk. Som tiåring fikk han undervisning av en organist, ble fascinert av det store instrumentet og ville bli organist. Men det skulle vise seg at han ikke lenger klarte å strekke ut sin høyre lillefinger, og da ble ikke dette en mulig yrksevei. Men dirigent kunne han jo bli, mente legen som undersøkte ham.
I 1944/45 ble han innkalt til krigstjeneste som fallskjermjeger.


=== Komponist ===
Masur studerte piano, komposisjon og dirigering i Leipzig. Han dirigerte Dresdner Philharmonie i tre år frem til 1955–1958 og 1967–1972. Han arbeidet også med Komische Oper Berlin. I 1970 ble han kapellmester for Gewandhausorkester Leipzig, en befatning han innehadde til 1996 da han ble utnevnt til  æresdirigent.
I mange år var Masur lojal mot regimet i DDR. I 1982 mottok han Nationalpreis der DDR. Hans insntilling til regimet ble forandret i 1989 etter arresteringen av en gatemusikant i Leipzig. Han inngrep i demonstrasjon den 9. oktober 1989 i Leipzig og forhandlet frem en slutt på konfrontasjonene som ellers kunnet ha innebåret at sikkerhetsstyrkene angrep demonstranter på lignende vis som det skjedde i april och juni på Den himmelske freds plass i Beijing i Kina.I 1991 etterfulgte han Zubin Mehta som leder for New York Philharmonic og stod i den stillingen til 2002. Mellom 2000 og 2007 var han sjefsdirigent for London Philharmonic Orchestra, samtidig som han var leder for Orchestre National de France 2002–2008. På sin 80-årsdag, den 18. juli 2007, dirigerte han musikere fra begge orkestre ved en Proms-konsert i London.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kurt Masur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kurt Masur på Internet Movie Database 
(en) Kurt Masur på AllMovie 
(en) Kurt Masur på Discogs 
(en) Kurt Masur på MusicBrainz 
(en) Kurt Masur på Spotify 
(en) Kurt Masur på Songkick 
(en) Kurt Masur på AllMusic 
(en) Kurt Masurs offisielle nettsted (engelsk)
The Singles 1991–1996

The Singles 1991–1996 er en samleboks bestående av seks singler fra bandet Pantera som ble gitt ut 23. september 1996, kun i Australia.


== Albuminformasjon ==
Samlingssettet inneholder 6 singler, alle pakket inn i en pappeske.
Dette har blitt en ganske sjelden gjenstand, og mange har ødelagte bokser.


=== Sporliste ===


== CD 1. I'm Broken - 18:51 ==
Alle spor av Pantera, med mindre noe annet er nedtegnet.«I'm Broken» – 04:25
«Slaughtered» – 03:57
«Domination (Live)» – 06:33
«Primal Concrete Sledge (Live)» – 03:56MERK: Spor 3 og 4 ble spilt inn live i Moskva den 28. september 1991, under Monsters of Rock.


== CD 2. 5 Minutes Alone - 16:46 ==
Alle spor av Pantera, med mindre noe annet er nedtegnet.«5 Minutes Alone» – 05:50
«The Badge» (Poison Idea Cover) – 03:53
«Cemetery Gates» – 07:03


== CD 3. Mouth For War - 21:07 ==
Alle spor av Pantera, med mindre noe annet er nedtegnet.«Mouth Of War» – 03:55
«Rise» – 04:36
«Cowboys From Hell (Live)» – 04:16
«Heresy (Live)» – 05:04


== CD 4. Walk - 18:31 ==
Alle spor av Pantera, med mindre noe annet er nedtegnet.«Walk» – 05:15
«A New Level» – 03:57
«Walk (Cervical Dub Extended)» – 06:39
«Walk (Cervical Edit)» – 06:10


== CD 5. Planet Caravan Part 1 - 16:17 ==
Alle spor av Pantera, med mindre noe annet er nedtegnet.«Planet Caravan» (Ozzy Osbourne, Tony Iommi, Geezer Butler, Bill Ward) – 4:03
«The Badge» Poison Idea – 03:57
«A New Level (Live)» – 05:43
«Becoming (Live)» – 04:05MERK: Spor 3 og 4 ble spilt inn live på 'Brixton Academy i London, England, den 12. september 1994.


== CD 6. Planet Caravan Part 2 - 15:23 ==
Alle spor av Pantera, med mindre noe annet er nedtegnet.«Planet Caravan» (Ozzy Osbourne, Tony Iommi, Geezer Butler, Bill Ward) – 4:03
«The Badge» Poison Idea – 03:57
«Domination (Live)» – 04:55
«Hollow (Live)» – 02:27Merk: Når CD-en spilles, smeltes spor 3 og 4 sammen, og blir til 'Dom/Hollow'. Spor 3 og 4 ble spilt inn live på 'Brixton Academy' i London, England, den 12. september 1994.


== Personell ==
Phil Anselmo – Vokalist
Rex Brown – Bass
"Dimebag" Darrell – Gitar
Vinnie Paul – Trommer


== Kilder ==

(en) The Singles 1991–1996 på Discogs
Strand restaurant

Strand restaurant på Stabekk i Bærum kommune åpnet i juni 1924. Bygninger og eiendommen Strandbakken ble kjøpt i 1923 og eies i dag av Bærum kommune. Anlegget er tilrettelagt for restaurantvirksomhet og leies ut. Det ble også bygget badehus og plass for småbåter på eiendommen. På området er det også et friluftsteater. Området er et viktig fritids- og rekreasjonsområde, åpent for alle.


== Historikk ==
Eiendommen Strandbakken er opprinnelig en husmannsplass. I 1873 ble eiendommen kjøpt av høyesterettsadvokat Henrik Homan som landsted. Homan-familien bygget i 1920-årene den bygningen som i dag er kjent som Strand restaurant. Bærum kommunestyre (herredsstyre) vedtok enstemmig å kjøpe eiendommen «Strand» i 1923. Samlet areal var da på 56 mål, med over 200 meter strandlinje. Store deler av eiendommens skogareal opp mot Drammensveien ble fradelt og solgt i 1920-årene. Hovedbygningen på Strand ble utvidet av med en ekstra etasje av Bærum kommune på 1920-tallet. 
Stedet har også vært fergeleie for lokalfergene «Bærum I» og «Bærum II».
Sea Lion Island

Sea Lion Island (spansk: Isla de los Leones Marinos) er en av Falklandsøyene, beliggende 13 kilometer sør for Øst-Falkland. Det er en liten bosetning og to flystriper på øya. Bosetningen er den sørligste på Falklandsøyene.Historisk har Sea Lion Island blitt benyttet til sauehold og utvinning av olje fra pingviner. Det holdes fremdeles noen sauer på øya, men økoturisme har etterhvert blitt mer dominerende. De private eierne solgte øya i 1990 til Falkland Islands Development Corporation.
Sea Lion Island er en lang og smal øy, åtte kilometer fra øst til vest og om lag to kilometer på det bredeste, og består hovedsakelig av sandstein og leirstein. Sørvestsiden består av klipper, og ved øyas høyeste punkt, Bull Hill, er det reist et minnesmerke over de omkomne fra HMS «Sheffield», som ble senket under Falklandskrigen i 1982.
Dyrelivet på øya er svært rikt, mye grunnet øyas isolerte beliggenhet og at det ikke har blitt introdusert gnagere og katter. Alle fem pingvinarter som finnes på Falklandsøyene lever her, i tillegg til enorme kolonier av skarver, petreller og brungumpkarakara. Av pattedyr finnes blant annet sjøelefanter og sjøløver, samt spekkhoggere i farvannet rundt øya. Sea Lion Island ble utpekt til Ramsarområde i 2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sea Lion Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
www.sealionisland.com
Galileoskop

Et galileoskop er et lite (5 cm) masseprodusert refraktorteleskop, laget for å øke offentlighetens interesse i astronomi og vitenskap. Det ble utviklet til Det internasjonale astronomiåret 2009.
Det er ment å være et billig hjelpemiddel for å gjøre millioner av mennesker i stand til å se de samme tingene som Galileo Galilei så, slik som kratrene på jordens måne, fire av Jupiters måner, og Pleiadene. Galileoskopet bruker en 1¼-tommers fokusering, noe som gir teleskopet stor fleksibilitet. Det bruker også akromatiske linser for å hindre kromatisk aberrasjon og gi et klarere bilde. Linsene er av glass. Avhengig av oppsettet bruker teleskopet 4, 6 eller 8 linser.


== Eksterne lenker ==
(en) Hjemmeside
(nb) Observasjonsguide,  oversatt til norsk ved Nordnorsk vitensenter
(en) Anmeldelse av Phil Plait
Gaoping (Jincheng)

Gaoping (kinesisk: 高平; pinyin: Gāopíng) er et byfylke i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jincheng.
Befolkningen var på 482 339 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing i Indre Mongolia, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jinan, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.


== Referanser ==
FilmMagasinet

Filmmagasinet er et norsk websted for film- og serie-anmeldelser, nyheter, intervjuer og artikler, med et fokus på filmskapere og behind-the-scenes fra både norske og internasjonale filmer. Ansvarlig redaktør er Eirik Bull.
Frem til 2022 var Filmmagasinet et norsk tidsskrift som omhandlet film. Det ble startet i 1994, med Geir Kamsvåg som redaktør. Det kom opprinnelig ut i et opplag på 30 000 og hadde kinogjengere mellom 18 og 40 år som målgruppe. Kamsvåg gikk av som redaktør i 2005. Fra 2017 til 2022 var ansvarlig redaktør Le LD Nguyen, mens ansvarlig utgiver var Filmmag AS. 
Filmmagasinet ble distribuert på kinoer i hele Norge. Tidsskriftet hadde pr. 2017 et opplag på 30 000, og oppga å ha 200 000 lesere månedlig (Ipsos MMI 2013). Dette endret seg under COVID-19-pandemien og 2022 var det siste året magasinet ble gitt ut i trykket form. Fra 2023 hadde Filmmagasinet en ny eier og hadde samtidig blitt omgjort til en elektronisk publikasjon i form av et websted med mål om å videreføre tidsskriftets ånd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
MF «Tingvoll»

MF «Tingvoll» er en bilferge som eies av rederiet Fjord1 (tidligere Fjord1 MRF). Den ble bygget i 1972, og har en kapasitet på 50 personbiler/ 195 passasjerer. I 2012 gikk fergen på strekningen Sølsnes-Åfarnes sammen med MF «Julsund». Per 2019 er ferga reserveferge på Nordmøre. MF «Tingvoll» ble bygget ved Haugesund Slip A/S som ble lagt ned etter en konkurs i 1983.


== Eksterne lenker ==
(en) Tingvoll (ship, 1972) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) IMO 7220180 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Tingvoll» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) Fjord1 Fartøyoversikt MF «Tingvoll» (tekniske data og bilde)
Robert Ekpete

Robert Ekpete (født 5. januar 1963 i London) er en norsk friidrettsutøver, og tidligere norsk rekordholder på 110 m hekk (første nordmann under 14.00 med elektronisk tidtagning). Han representerte Frol IL og Strindheim IL i sin aktive karriere.


== Personlige rekorder ==


== Resultater ==
Robert Ekpete deltok i Junior-EM i 1980 og 1986. Videre vant han det amerikanske studentmesterskapet divisjon 2 NCAA på 110 m hekk i 1985 og i Tikamp i 1986.


=== Internasjonale mesterskap ===
Junior-EM 1980, Utrecht, NED 110 m hekk: Semifinale
VM innendørs 1985, Paris, FRA 60 m hekk: Forsøk
EM 1986, Stuttgart, GER 110 m hekk: Nr. 5 i forsøket, tid 14:34


== Medaljer i norske mesterskap ==


=== Andre internasjonale stevner ===
Seoul Olympic Stadium Opening meet, Seoul, KOR, 1984 110 m hekk: 14:19 (5)
Seoul Olympic Stadium Athletics meet, Seoul, KOR, 1985 110 m hekk:
Bislett Games, Oslo, NOR, 1984 110 m hekk:
London Games, Crystal Palace, London, GB 110 m hekk:


=== Andre resultater ===
1974: To (2) norske aldersrekorder for 11-åringer på 600m
1974: 2.-plass Donald Duck-lekene, 600m: 1.43.2 (11år)
1979: 1.-plass Coca-Cola-lekene, 100m hekk (91.4cm): 14.20 (16år)
1979: Norsk aldersrekord på 110 m hekk (106.7cm): 15.0 (17år)
1981: Norsk juniorrekord på 110 m hekk (106.7cm): 14.2 (18år)
1981-83: Gull junior-NM på 110 m hekk
1984: Norsk seniorrekord på 110 m hekk: 13.99 (21år)


== Referanser ==
Pebble Island

Pebble Island (spansk: Isla Borbón) er den femte største av Falklandsøyene, beliggende nord for Vest-Falkland. Øya har en liten bosetning, etablert i 1846, som livnærer seg av sauehold og kvegdrift.
Under Falklandskrigen i 1982 ble øya befestet av en argentinsk styrke på 300 mann, men ble stormet og gjenerobret av britiske Special Air Service (SAS) 14-15. mai. På øya er det satt opp både britiske og argentinske krigsminnesmerker.
Bosetningen er beliggende på et eid som deler øya i to. Østsiden er myrlendt og har rikelig med svømmefugler og vadefugler, inkludert villand, lappedykkere og svartnakkesvaner. Vestsiden er berglendt og har kolonier av klippehopperpingviner, gulltoppingviner, kongepingviner og hornpingviner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.pebblelodge.com