jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Peder Klows gate

Peder Klows gate (1–45, 8–50) er en gate på Våland i Eiganes og Våland bydel Stavanger. Gateløpet sterkker seg fra Muségata i sørvestlig retning til Tjodolvs gate. 
Gateløpet var i fra vikingtid, og tidlig middelalder en av tre hovedveier, kalt «tjodveier» eller folkeveier som det heter på gammelnorsk. Denne tjodveien gikk fra Sola over Grannes via Nov til Ullandhaug, Vålandshaugen, Peder Klows, Lagårdskleivå og inn mot byen. Deler av den gamle tjodveien kan sees den dag i dag på Grannes, slik den lå i middelalderen.  
Dagens gatenavn ble vedtatt i 1882 og er oppkalt etter Peder Klow (1764–1824).


== Referanser ==
Reinart Hultgren

Reinart Hultgren (født 10. februar 1922, død 16. januar 1986) var en kjent norsk trekkspiller, født i Oslo. 
Hans populære dansemusikk band Hultgrens Kvartett og Hultgrens Trio hadde mange oppvisninger fra 1950-tallet til 1970-tallet. Repertoaret av musikk bestod av datidens populære låter innen dansemusikk, fra tango til vals.
Hultgren begynte tidlig som trekkspiller ved å gå i lære hos Christian Liebak i Oslo. Hans egen far fungerte også som en tidlig inspirasjon, da også han var en trekkspiller. Over sin lange karriere som trekkspiller hadde han mange faste musikere i sitt band, så vel som gjestemusikere og artister. 
Foruten Reinart Hultgren, besto Hultgrens Trio av Ragnvald Haglund på fiolin, og «Skippern» Johansen på gitar. I Hultgrens Kvartett spilte Sigurd Johansen gitar, Holger Jensen kontrabass, og Odd Hansen Løvmyr spilte trommer. 
Hultgrens Kvartett opptrådte ofte med mange av 1960-tallets artister og kjendiser; blant annet med datidens nye talent og vokalist Wenche Myhre, så vel som med veletablerte artister, som vokalist/komiker Einar Rose.
Reinart Hultgren ble i 1947 ansatt i Oslo Telefon Anlegg (O.T.A.), som senere ble til Televerket, og så til Telenor. Der jobbet han fast helt frem til sin bortgang i 1986. Han giftet seg i 1955.
European Confederation of Police

European Confederation of Police, også kalt EuroCOP er en europeisk paraplyorganisasjon bestående av 34 politiforbund og medlemsorganisasjoner fra 26 land i Europa.EuroCOP ble grunnlagt i november 2002 under en ekstraordinær kongress i Roskilde i Danmark. Hovedkvarteret ligger i Luxembourg, og organisasjonen representerer interessene til over 500 000 medlemmer i europeiske anliggender og i EU-institusjoner. EuroCOP har observasjonsstatus i Europarådet.
EuroCop fokuserer på:

Politisamarbeid i Europa
Politiansattes rettigheter
Etikk
Gjøre politiarbeidet tryggereNorge har gjennom Politiets Fellesforbund har vært representert siden 2002, og spiller sammen med Sverige og Danmark i sentral rolle i Eurocopsystemet. I 2007 ble Politiets Fellesforbund og leder Arne Johannessen trukket frem som et foregangseksempel på fagforeningsarbeid, av EuroCop-sjef Heinz Kiefer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Politiets Fellesforbund
Hitoshi Sakimoto

Hitoshi Sakimoto (崎元 仁, Sakimoto Hitoshi, født 26. februar 1969) er en japansk videospillkomponist og musiker. Han er kanskje best kjent for å lage musikken til spillene i Final Fantasy-spinoffserien Ivalice Alliance og Vagrant Story. Han ble interessert i musikk da han gikk på barneskolen og lærte å spille piano og el-orgel og ble med i forskjellige band.
Sakimotos profesjonelle karriere begynte i 1988 da han startet å komponere musikk som frilanser. Han ble kjent med medkomponisten Masaharu Iwata og spillregissøren Yasumi Matsuno; han har senere jobbet med begge på mange prosjekter. Han kom til Square (nå Square Enix) i 1998 og jobbet der i to år før han sluttet. I 2006 returnerte han til selskapet for å komponere musikken til det suksessrike spillet Final Fantasy XII. Sakimoto har også jobbet med andre prosjekter utenfor spillindustrien, som for eksempel animer og vokalalbumer.
I 2002 stiftet han Basiscape, et videospillmusikkselskap som består av mange komponister og musikere. Basiscape er det største uavhengige musikkproduksjonsselskapet i dag; de lager også musikk for andre typer media. Sakimoto har også vært til stede under flere videospillkonserter som har fremført stykkene hans. I 2007 samarbeidet han med Yasunori Mitsuda og Eminence Symphony Orchestra for å lage konserten «Destiny: Reunion».


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hitoshi Sakimoto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hitoshi Sakimoto på Internet Movie Database 
(en) Hitoshi Sakimoto på Discogs 
(en) Hitoshi Sakimoto på MusicBrainz 
(en) Hitoshi Sakimoto på Spotify 
(en) Hitoshi Sakimoto på Songkick 
(en) Hitoshi Sakimoto på Last.fm 
(en) Hitoshi Sakimoto på AllMusic 
Hitoshi Sakimoto på Twitter
Junya Nakano

Junya Nakano (仲野 順也, Nakano Jun'ya, født 28. februar 1971) er en japansk videospillkomponist og musiker som har jobbet for Square Enix siden 1995. Han er kanskje best kjent for å lage musikken til Dewprism og som medkomponist til Final Fantasy X.


== Eksterne lenker ==
(en) Junya Nakano på Internet Movie Database 
(en) Junya Nakano på Apple Music 
(en) Junya Nakano på Discogs 
(en) Junya Nakano på MusicBrainz 
(en) Junya Nakano på Spotify 
Junya Nakanos profil Arkivert 10. april 2009 hos Wayback Machine. (japansk)
Junya Nakanos profile (engelsk)
Hans van de Ven

Johannes ('Hans') van de Ven (født 10. januar 1958 i Velsen i Nederland) er en nederlandsk sinolog.
Van de Ven har spesialisert seg på 1800-tallets og 1900-tallets kinesiske historie. Han studerte sinologi ved Universiteit Leiden og moderne kinesisk historie ved Harvard University, hvorfra han fikk sin doktorgrad.
Han er knyttet til University of Cambridge som professor i moderne kinesisk historie.


== Bibliografi ==
1991: From Friend to Comrade: The Founding of the Chinese Communist Party, 1920-1927, University of California Press, Berkeley, ISBN 978-0-520-07271-8
2003: War and Nationalism in China: 1925-1945, Routledge, London ISBN 978-0-415-14571-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi
Appendektomi

Appendektomi er det kirurgiske navnet for fjerning av blindtarmsvedhenget.
Operasjonen utføres ved et sykehus når det er mistanke om appendisitt, populært kalt blindtarmbetennelse. Dersom det tar lang tid fra symptomene er oppstått til operasjonen, kan betennelsen gå igjennom blindtarmen som det kan gå hull på. Når det da kommer puss ut i bukhulen kan det utvikle seg en bukhinnebetennelse.
Det vil ofte være vanskelig å skille mellom blindtarmbetennelse og hovne lymfeknuter i foldene av bukhinnen rundt tarmene som ved en virusinfeksjon. Det er ikke så uvanlig at inngrepet gjøres, og blindtarmen fjernes, selv om det viser seg at den ikke er betent. Når pasienten har et karakteristisk arr etter blindtarmoperasjonen, kan leger som undersøker pasienten senere være sikker på at blindtarmen er fjernet. 
Om det er umulig å få pasienten til sykehus, kan det gis en antibiotikakur og blindtarmen kan fjernes ved operasjon etter noen måneder.


== Eksterne lenker ==
(en) Appendectomy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Noriko Matsueda

Noriko Matsueda (松枝 賀子, Matsueda Noriko, født 18. desember 1971) er en japansk tidligere videospillkomponist og musiker. Hun er kanskje best kjent for å lage musikken til Final Fantasy X-2 sammen med Takahito Eguchi.


== Eksterne lenker ==
(en) Noriko Matsueda på Internet Movie Database
Takahito Eguchi

Takahito Eguchi (江口貴勅, Eguchi Takahito, født 28. august 1974) er en japansk videospillkomponist og musiker. Han er kanskje best kjent for å lage musikken til Final Fantasy X-2 sammen med Noriko Matsueda.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Takahito Eguchi på Internet Movie Database
Solfa

I musikk er solfa (også kalt solfège eller solfeggio) en pedagogisk solmisasjonsteknikk der hver note blir sunget med en bestemt stavelse, kalt en solfa-stavelse. De syv stavelsene som vanligvis blir brukt i diatonisk skala er: do, re, mi, fa, sol, la, og ti. I kromatisk skala brukes ofte i tillegg den stigende rekken di, ri, fi, si, ta og den synkende rekken te, le, se, me, ra. Systemet er et forsøk på å gi tonehøyder en lyd som er lett å synge og som gir mening for den som synger.


== Opprinnelse ==
I det 12. århundre utviklet musikkmatematikeren Guido av Arezzo en stigende sekstoneskala med uttale: ut, re, mi, fa, sol, and la. En syvende note, "si" ble lagt til kort tid etter. En teori er at notenes stavelser var hentet fra første vers i en latinsk hymne til Johannes Døperen skrevet av Paulus Diaconus i det 8. århundre:

Senere ble "ut" og "sol" endret for å passe bedre sammen med de andre notestavelsene. "Si" ble etterhvert endret til "ti", kanskje for unngå sammenblanding med "sol".
En alternativ teori om solfa-systemets opprinnelse knytter det til arabisk musikk. Solfa-stavelsene (do, re, mi, fa, sol, la, ti) kan være avledet av stavelsene i det arabiske solmisasjonssystemet دُرر مفصَّلات Durr Mufassalt ("Adskilte perler") (dal, ra, mim, fa, sad, lam, sin). Denne teorien ble første gang framsatt av Meninski i Thesaurus Linguarum Orientalum (1680) og senere av Laborde i Essai sur la Musique Ancienne et Moderne (1780).


=== Fast do ===
Solfa-systemet er mest brukt slik at stavelsene Do, Re, Mi, Fa, Sol, La, og Si har samme betydning som bokstavene C, D, E, F, G, A, og H anvendt på noter. Man synger da rett og slett notenes navn.


=== Flyttbar do ===
Flyttbar do er vanligere i engelsktalende land. Navnene har da ikke en fast tone, men er kromatisk bestemt. Det er også vanlig å benytte kromatisk endrede notenavn:
Når et stykkes toneart skifter, bytter samtidig solfa-stavelsene tone. Et stykke i C-dur blir f.eks. sunget med "do" for C, "re" for D osv. Hvis tonearten skifter til G blir G sunget som "do", A som "re" osv, og C blir da sunget som "fa".
Moll-tonearter kan synges på to måter med flyttbar do. Enten starter man på do (og bruker "me", "le", og "te" for det lave 3. trinn, 6. trinn og 7. trinn, "la" og "ti" for det høye 6. trinn og 7. trinn), eller man starter på la (og bruke "fi" og "si" for det høye 6. trinn og 7. trinn). Den siste varienten er mest vanlig.


=== Beslektede systemer ===
I Ungarn er solfa-systemet grunnskolepensum. De lærer også tilhørende håndtegn til hjelp for å oppleve tonehøyde kroppslig. Tilsvarende rytmesystemer er også i bruk, om enn begrenset. Systemet heter da ta-ka-di-mi. Stavelsene er navn på underdelingen av et enkelt taktslag. F.eks. har hver sekstendel i et firedelsslag eget navn ta-ka-di-mi som viser posisjon i relasjon til grunnslaget.


== Referanser ==
Solmisasjon

Solmisasjon betegner et system for å tilordne bestemte stavelser til hver note i en musikkskala. Flere solmisasjons-systemer er i bruk.
I India finner vi referanse til solmisasjon i Veda-samlinger som Upanishadene, der et musikksystem av syv noter er diskutert, senere realisert under navnet sargam. Notenavnene i indisk klassisk musikk er: sa, re, ga, ma, pa, dha, og ni. Dette er det eldste kjente solmisasjonssystemet.
Det arabiske solmisasjonssystemet دُرر مفصَّلات Durr Mufassalt ("Adskilte perler") benytter dal, ra, mim, fa, sad, lam,  og  ta fra tidlig middelalder av.
I den vestlige verden er solfa-systemet det vanligste. De syv vanligste stavelsene er: do, re, mi, fa, sol, la, og si/ti. Det er mulig at solfasystemet er avledet eller inspirert av det arabiske.
I bysantinsk musikk er stavelsene som navngir noter avledet fra det greske alfabetet: Begynnende med A er notenavnene  pa (alfa), vu' (beta), ga (gamma), di (delta), ke (epsilon), zo (zeta), ni (eta).
I Japan blir det gamle diktet Iroha noen ganger brukt til solmisasjon. Notenavnene som tilsvarer tonene i den vestlige skalaen er i, ro, ha, ni, ho, he, og to. Ved opplæring til shakuhachi blir det noen ganger brukt en solmisasjon som begynner "Fu Ho U".

I Indonesia benytter gamelaner en solmisasjon som er avledet fra tall: ji-ro-lu-[pi]-ma-nem (siji, loro, telu, [papat, blir hoppet over i pentatoniske skalaer], lima, enem).
Suðurstreymoy

Suðurstreymoy (IPA: [suwurstrɛimi], foreldet dansk skrivemåte: Sydstrømø) er en landsdel på Færøyene. Den 1. januar 2016 hadde Suðurstreymoy 19 582 innbyggere, fordelt på 14 byer og bygder, deriblant hovedstaden Tórshavn. Suðurstreymoy utgjør den sørligste tredjedelen av øya Streymoy samt de tilstøtende øyene Nólsoy, Hestur og Koltur. Suðurstreymoy avgrenses mot Norðurstreymoy mellom Kollafjørður og Kaldbaksfjørður i øst og mellom Skælingur og Norðradalur i vest.
Suðurstreymoy og Norðurstreymoy utgjør ett syssel i politi- og rettsvesenet. Siden 2010 har Streymoy, Vágar og Sandoy sysler utgjort egne rettskretser, men et felles politidistrikt.Suðurstreymoy har siden 2014 vært inndelt i et østlig, et vestlig og et nordlig prestegjeld i Fólkakirkjan.Hele Suðurstreymoy er en del av kommunen Tórshavn, som også omfatter bygdene ved Kollafjørður.
I Færøyenes skipsregister hører Suðurstreymoy og bygdene ved Kollafjørður til Tórshavn (TN).


== Referanser ==
NM i fotball for kvinner 2009

Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 2009 er en norsk fotballturnering. Det blir det 32. offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner. 
Samtlige toppserielag kvalifiserte seg automatisk til andre runde.


== Småfakta ==
Askers lag ble tatt over av Stabæk. Asker deltok dermed ikke for første gang i NM-historien.
Stabæk ble nummer to i Toppserien, men ble slått ut allerede i 3. runde av cupen av Fløya, som bare ble nummer 10 i serien og tapte for Klepp i kvartfinalen.
Alle Toppserielagene kom seg videre mot lavere rangert motstand. Kolbotn var nærmest å bli slått ut, i kampen mot norgesmestrene fra 2003, Medkila, men vant etter ekstraomganger.
1.-divisjonslaget Donn tok den største seieren, med 14-0 over Runar. Dette var den største seieren i NM siden 22. mai 2007, da Amazon slo ut nettopp Runar med 17-0.


== 1. runde ==
21. april


== 2. runde ==
12. mai


== 3. runde ==
Mandag 9. juni


== Kvartfinaler ==


== Semifinaler ==
Kampene spilles 15. og 16. september.


== Finale ==
Ubenyttede reserver, Team Strømmen: Bente Nordby, Eli Guldbrandsen, Connie Johansson, Cathrine Dekkerhus, Linn Cecilie Buraas. 
Ubenyttede reserver, Røa: Celine Pettersen, Ada Marie Finskud, Martine Minge Olsen, Gunhild Herregården, Stine Andreassen


=== Referater ===
Trippel Dobbel for Røa – Aftenposten.noDet er bare Elise som scorer sånne mål – dagbladet.noRøas tredje "The Double" – dagsavisen.no (det vil si NTB)


== Noter ==
Norðurstreymoy

Norðurstreymoy (IPA: [noːrstrɛimi], dansk: Nordstrømø) er en landsdel på Færøyene. Den 1. januar 2016 hadde Norðurstreymoy 3 776 innbyggere, fordelt på 17 bygder. Norðurstreymoy omfatter de to nordligste tredjedelene av øya Streymoy. Norðurstreymoy avgrenses mot Suðurstreymoy mellom Kollafjørður og Kaldbaksfjørður i øst og mellom Skælingur og Norðradalur i vest.


== Administrative inndelinger ==

Norðurstreymoy og Suðurstreymoy utgjør ett syssel i politi- og rettsvesenet. Siden 2010 har Streymoy, Vágar og Sandoy sysler utgjort egne rettskretser, men et felles politidistrikt.Norðurstreymoy utgjør et prestegjeld i Fólkakirkjan med sognekirkene Vestmanna, Kvívík, Kollafjørður, Hósvík, Hvalvík, Saksun, Haldarsvík og Tjørnuvík. Den 1. januar 2015 var 89,7 % av befolkningen i prestegjeldet medlemmer av kirken.Mellom 1854 og 2008 utgjorde Norðurstreymoy en valgkrets til Lagtinget.
Norðurstreymoy er inndelt i kommunene Vestmanna, Kvívík og Sundini. Sundini omfatter også bygder på Eysturoy. Bygdene ved Kollafjørður tilhører hovedstadskommunen Tórshavn, som også omfatter hele Suðurstreymoy.
I Færøyenes skipsregister hører Norðurstreymoy, unntatt Kollafjørður, til Vestmanna (VN).


== Referanser ==
Intensjonsbasert ledelse

Intensjonsbasert ledelse er en ledelsesform som blant annet sier at identifikasjon med målene og oppgavene fører til selvstendighet og egenkontroll av utførelsen, at man ikke bare aksepterer, men tar personlig ansvar, en tro på evnen til å bruke kreativitet og skaperkraft i utførelsen av ens arbeide, og at det at oppgavene blir vellykket utført er den beste belønning.
Med intensjonsbasert ledelse er man opptatt av mål (hva) mer enn regel (hvordan).
I intensjonsbasert ledelsesteori anser man at medarbeidere har 5 behov til sine ledere:

Støtte gjennom å stille forventninger
Gi forutsetninger
Gi tilbakemelding underveis
Gi hjelp ved behov
Gi rettferdig belønningIntensjonsbasert ledelse kjennetegnes  ved at ledelsen har fokus på «vi», istede for kun «meg» og «de». Ledere og medarbeidere omgås hverandre naturlig, og fokuserer på ros – ikke ris. I intensjonsbasert ledelse har man fokus på å tenke muligheter og positivt, skape kreativitet, fokuserer på å utnytte styrken og kompetansen i alle medarbeidere. Videre søker man å kommuniserer med og ikke til, og være aktivt lyttende. Intensjonsbasert ledelse skal gi alle en rimelig opplevelse av innflytelse. Eksempelets makt er en viktig faktor, sammen med ofte og ærlig informasjon ut i virksomheten. Fokus på relasjoner, delegering, sterkt fokus på personlig ansvar og det å gjør andre til «helter» er også kjennetegn ved intensjonsbasert ledelse.


== Kilder ==
Wang-Hansen, Jon: Intensjonsbasert ledelse
Godejord, Per Arne: Intensjonsbasert ledelse DOI: 10.13140/RG.2.2.14562.32968 ·
Skatvold, Knut O.: Erfaringer fra en innføring av intensjonsbasert ledelse (pdf)
Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 2004–2008

Det var 32 medlemmer av Lagtinget på Færøyene mellom lagtingsvalgene 2004 og 2008.


== Faste medlemmer ==
Her regnes med alle valgte medlemmer, samt faste varamedlemmer for medlemmer av Færøyenes regjering (markert i grått) ved neste lagtingsvalg.


== Eksterne lenker ==
Lagtingsmedlemmer
Valgresultat 2004 Arkivert 11. mai 2022 hos Wayback Machine. fra Útvarp Føroya
Europamesterskapet i turn 1975

Europamesterskapet i turn 1975 kan vise til:

Europamesterskapet i turn 1975 for kvinner
Europamesterskapet i turn 1975 for herrer
Meg Cabot

Meggin Patricia Cabot (født 1. februar 1967 i Bloomington) er en amerikansk forfatter. Hun skriver bøker for barn, ungdom og voksne, og er mest kjent for serien med romantisk komedier Prinsesse på prøve. Serien består av 10 bøker, hvorav to er filmatisert av Disney. 
Hun er gift med forfatterkollega Benjamin D. Egnatz  og bor i Florida.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Meg Cabot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Meg Cabot på Internet Movie Database 
(en) Meg Cabot hos The Movie Database 
(en) Meg Cabot på Twitter 
(en) Meg Cabot på Facebook 
(en) Meg Cabot på Instagram 
(en) Meg Cabot på YouTube
Angus T. Jones

Angus Turner Jones (født 8. oktober 1993) er en amerikansk skuespiller. Han er best kjent for sin rolle som «Jake Harper» i sitcomen Two and a Half Men. Jones vant Silver Icon Award fra Travolta Family Entertainment for hans rolle i Two and a Half Men i 2006–2007.


== Tidlig liv ==
Jones ble født i Austin, Texas, som sønn av Kelly Charles Jones og Carey Lynn Claypool. Han bodde i Ontario i California under oppveksten. Han har en yngre bror.


== Karriere ==
I tillegg til Two and a Half Men, har han også hatt roller i flere filmer. Blant annet See Spot Run (2001) som James sammen med David Arquette, The Rookie (2002) sammen med Dennis Quaid, Bringing Down the House (2003) sammen med Steve Martin, Queen Latifah, og Kimberly J. Brown, og George of the Jungle 2 (2003) sammen med Thomas Haden Church. Han dukket også opp i The Christmas Blessing i 2005, sammen med Neil Patrick Harris, Rebecca Gayheart, and Rob Lowe.
I mai 2008 i bladet People ble han utpekt som en av verdens rikeste tenåringer, med en inntekt på 8,4 millioner dollar for de to siste sesongene av Two and a Half Men.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Angus T. Jones på Internet Movie Database 
(sv) Angus T. Jones i Svensk Filmdatabas 
(da) Angus T. Jones på Scope 
(fr) Angus T. Jones på Allociné 
(en) Angus T. Jones på AllMovie 
(en) Angus T. Jones hos Rotten Tomatoes 
(en) Angus T. Jones hos The Movie Database 
Angus T. Jones på Instagram 
Angus T. Jones Bio at CBS – Two and a Half Men
Stamvei 92 (Finland)

Stamvei 92 (Finland) (finsk: Kantatie 92) er en finsk hovedvei. Den går mellom Karigasniemi ved grensen mot Norge og Kaamanen. Veiens lengde er 194 km. Veien var 66 km lang til 2016 da regionalvei 971 ble inkludert i stamvei 92.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Lappland ===
Utsjok kommune  Karigasniemi → Riksvei 92 (Norge)
970 KarigasniemiEnare kommune9710 Kaamanen
4 Europavei 75 Kaamanen
 Näätämö → Riksvei 92 (Norge)


== Referanser ==
Tord Foleson

Tord Foleson er kjent fra slaget på Stiklestad hvor han var merkesmann for kong Olav Haraldsson (senere helgenerklært som Olav den hellige). Han gikk i spissen med kongens merke høyt på «den fagre gyldne stand». Han falt under merket 29. juli 1030.
Historien om Tord Foleson har inspirert dikteren Per Sivle til diktet: «Tord Foleson». Siste vers fra dette diktet, her i versjon 1901, blir ofte resitert:

«Mannen kan siga,
men Merket det maa
i Noreg si Jord
som paa Stiklestad staa.
Og det er det stora,
og det er det glupa,
at Merket det stend,
um Mannen han stupa.»Diktet blir tatt til inntekt for heltedåd og selvoppofrelse i strid, noe som har inspirert mange. Et eksempel er at første verset fantes på NS-monumentet på Stiklestad. Ironisk nok står de to siste linjene (Men merket det stend, um mannen han stupa) på et flernasjonalt minnesmerke over de omkomne i konsentrasjonsleiren Bergen-Belsen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Snorre Sturlason: Olav den helliges saga, avsnitt 83, 212, 226-227.


== Eksterne lenker ==
Slektside med sitater fra Snorre
Stamvei 93 (Finland)

Stamvei 93 (Finland) (finsk: Kantatie 93) er en finsk hovedvei. Den går mellom Kivilompolo ved grensen mot Norge og  Palojoensuu. Veiens lengde er 63 km. Den er en del av den korteste og hurtigste veien for å reise med bil fra Sør-Norge til Alta, Nordkapp og omegn. Den er også Europavei 45.
UNECE har i oktober 2016 godkjent forlengelse av Europavei 45 med strekningen Karesuando–Hetta–Kautokeino–Alta. Det ble gyldig 5 desember 2017. Europaveier skiltes i Finland i tillegg til nasjonale veier så denne veien beholder navnet Stamvei 93.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Lappland ===
Enontekis kommune Kivilompolo → Europavei 45 (Norge)
956 Hetta
21 Europavei 8 Europavei 45 Palojoensuu


== Referanser ==
Verdenskvern

Verdenskvern, stundom også referert til som «himmelsk kvern», «kosmisk kvern» og lignende, er et mytem som foreslått å være gjentagende i indoeuropeiske og i andre mytologier. Det involverer analogien at kosmos eller himmelhvelvingen og en roterende kvernstein. Mytemet ble omfattende undersøkt av den svenske forfatteren Viktor Rydberg i hans bok Undersökningar i germanisk mythologi, et tobindsverk utgitt i årene 1886 og 1889. Donald Mackenzie beskrev verdenskvernens symbolske forhold til svastikaen, og utviklet foreslått analogier til folkeminne i Kina, Egypt, Babylonia og i Amerika hos urbefolkningeneClive Tolley (1995) undersøkte betydningen mytemen i indoeuropeisk og finsk mytologi. Tolley fant at «bildet av en kosmisk kvern, som ambivalent snurret ut velvære eller katastrofe, kan bli gjenkjent i bestemte fragmentariske myter», og han la til ytterligere indoeuropeiske og finske analogier om kvernen til det materialet som tidligere ble undersøkt av Rydberg og andre. Tolley kom til konklusjonen at:

«Verdenskvernen var ikke i bevarte norrøne kilder en utstrakt utviklet mytem. Uansett, myten om Mundilfæri som forbinder dreiingen av kosmos via et «kvernhåndtak» med reguleringen av årstidene, og myten om Bergelmir, antyder konseptet om en kreativ kverning av en jotnes kropp, og knyttet denne på en måte til sjøen.»Richard M. Dorson gjorde en undersøkelse av oppfatningene til forfattere på 1800-tallet om verdenskvernen i hans historiske gjennomgang fra 1968: Peasant Customs and Savage Myths: Selections from the British Folklorists, og mytemet er diskutert i Kommentar zu den Liedern der Edda i henhold til Eddadiktet Grottesangen (Grottasöngr).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dorson, Richard M., red. (1968). Peasant Customs and Savage Myths: Selections from the British Folklorists, Vol. I. University of Chicago Press.
Tolley, Clive (1995). The Mill in Norse and Finnish Mythology. Saga-Book 24:63-82.