jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pierre Albarran

Pierre Albarran (født 18. mai 1893 i Chaville i departementet Hauts-de-Seine i Frankrike, død 24. februar 1960 i Paris) var en fransk tennisspiller som deltok i De olympiske leker i 1920 i Antwerpen.
Albarran vant en olympisk bronsemedalje i tennis under OL i 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i doubleturneringen sammen med Max Decugis.
Albarran var også en fremragende bridgespiller, han var med å vinne det europeiske lagmesterskapet i 1935 og han representerte Frankrike på det første verdensmesterskapet i bridge som ble arrangert i New York i 1935.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i tennis, double herrer (sammen med Max Decugis)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pierre Albarran – Olympics.com 
(en) Pierre Albarran – Olympic.org 
(en) Pierre Albarran – Olympedia 
(en) Pierre Albarran – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pierre Albarran – ATP-touren 
(en) Pierre Albarran – ITF Tennis
Robertino Loreti

Robertino Loreti også kjent som Robertino (født 22. oktober 1946 eller 1947 i Roma) er en italiensk sanger, skuespiller og tidligere barnestjerne.
Sist i 1950-årene og først i 1960-årene begeistret han et bredt publikum med sin følelselsladede guttesopran gjennom en rekke grammofoninnspillinger.
Robertino var sønn av en baker, og alt som lite barn underholdt han kundekretsen i bakeriutsalget med sang. Her ble han oppdaget og spilte som seksåring ved siden av Gino Cervi og Fernandel i en Don Camillo-Film.
På en kafé i Roma i 1960 ble han hørt av en ferierende dansk tv-produsents (Sejr Volmer-Sørensens) kone (Grethe Sønck) som var sanger.  Sørensen fikk ham til København for å opptre i dansk fjernsyn, og Robetino spilte her også inn en grammofonplate. Dette ble en suksess, og han gav senere ut flere plater og spilte i filmer. Han ble kjent i hele Europa og sang sanger som «Santa Lucia», «O sole mio», «Ave Maria», «La Paloma» og Brahms «Vuggesang». Sangen «Romantica» fikk 6 uker på toppen av VG-lista.
Som voksen turnerer Loretti fortsatt i Europa, USA og Russland og holder konserter. Han skal være spesielt populær i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robertino Loreti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robertino Loreti på Internet Movie Database 
(en) Robertino Loreti hos The Movie Database
Élisabeth d’Ayen

Élisabeth Pauline Sabine Marie d'Ayen Macready (født 27. oktober 1898 i Maintenon, død 7. desember 1969 i Paris) var en fransk tennisspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. 
Élisabeth d'Ayen vant en olympisk bronsemedalje i tennis under OL 1920 i Antwerpen. Hun kom på tredjeplass i doubleturneringen for damer sammen med Suzanne Lenglen.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i tennis, double damer (sammen med Suzanne Lenglen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Élisabeth d'Ayen – Olympics.com 
(en) Élisabeth d'Ayen – Olympic.org 
(en) Élisabeth d'Ayen – Olympedia 
(en) Élisabeth d'Ayen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Élisabeth d'Ayen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Élisabeth d'Ayen – ITF Tennis
Ladislav Žemla

Ladislav Žemla (født 6. november 1887, død 18. juni 1955 i Praha) var en tsjekkoslovakisk tennisspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Žemla vant en olympisk bronsemedalje i tennis under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Sammen med Milada Skrbková kom han på tredjeplass i mixeddoubleturneringen.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i tennis, mixeddouble  Tsjekkoslovakia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ladislav Žemla – Olympics.com 
(en) Ladislav Žemla – Olympic.org 
(en) Ladislav Žemla – Olympedia 
(en) Ladislav Žemla – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Ladislav Žemla – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Ladislav Žemla – ATP-touren 
(en) Ladislav Žemla – ITF Tennis 
(en) Ladislav Žemla – Davis-cupen
Giurgiu (by)

Giurgiu er hovedstaden i Giurgiu fylke, Romania, i landskapet Valakia. Byen ligger på flatlandet og i våtmarksområder på Donaus venstre bredd, rett overfor den bulgarske byen Ruse på motsatt bredd. Giurgiu ligger 490,5 kilometerfra Donaus utløp ved Sulina. 
Tre øyer ligger mellom byen og elven. Den største av dem, Smarda verner om byens havn. Det rike jordbruksområdet mot nord krysses av jernbanelinjen til București. Da jernbanen ble åpnet i 1869 var det som den første i landet. Etter åpningen ble den forlenget ut på øya Smarda. Giurgiu eksporterer tømmer såkorn, salt og petroleum og importerer kull, jern og tekstiler. 
Vennskapsbroen Giurgiu-Ruse krysser elven i utkanten av byen. Sovjetunionen bidro i perioden 1952 til 1954 til å bygge broen over til Ruse i Bulgaria.


== Befolkning ==
I henhold til folketellingen i 2007 bodde det 68 923 personer i byen, mot 69 345 i 2002. Tilsvarende tall var i 1900 13 977 og i 1930 30 348 personer


== Historie ==
Giurgiu ble trolig grunnlagt i det fjortende århundret som en havn ved Donau for forretningsmenn fra Genova. De etablerte også en bank og handlet i silke og fløyelsstoffer. Byen oppkalte de etter Genovas skytshelgen, San Giorgio (Sankt Georg). 
Byen er i kjente kilder første gang nevnt i Codex Latinus Parisinus i 1395 under Mircea I av Valakias regjeringstid. Den ble erobret av det osmanske riket i 1420 for å kunne kontrollere trafikken langs Donau. Osmanene kalte byen for Yergöğü, avledet av yer (jord) og gök (himmel) antakelig fordi dette liknet på uttalen av (San) Giorgio.
Som festningsby opptrer Giurgiu ofte i krigene for å beherske Donaus nedre løp. Særlig gjaldt dette under Mihai Viteazul (1593–1601) og i hans kamp mot tyrkerne. Senere var byen sentral i de russisk-tyrkiske krigene. Byen ble brent i 1659. I 1829 da festningsverkene endelig ble ødelagt, var det eneste gjenværende for byens forsvar en festning på Sloboziaøya, knyttet til fastlandet med en bro.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Giurgiu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Louis Williquet

Louis Williquet (1890, død ukjent) var en belgisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Williquet vant en olympisk sølvmedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg. Det var første gangen i OL som løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Han løftet sammenlagt 240,0 kilo, eller 17,5 kg mindre enn gullvinneren Alfred Neuland fra Estland. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var 12 utøvere fra 10 nasjoner i lettvektklassen som ble avviklet 29. august 1920. 


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Sølv i vektløfting, lettvekt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louis Williquet – Olympics.com 
(en) Louis Williquet – Olympic.org 
(en) Louis Williquet – Olympedia 
(en) Louis Williquet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Florimond Rooms

Florimond Rooms (1894, død ukjent) var en belgisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Rooms vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg. Det var første gangen i OL som løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Rooms løftet sammenlagt 230,0 kilo, eller 27,5 kg mindre enn gullvinneren Alfred Neuland fra Estland og ti mindre enn sin landsmann Louis Williquet som vant sølv. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var 12 utøvere fra 10 nasjoner i lettvektklassen som ble avviklet 29. august 1920.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i vektløfting, lettvekt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Florimond Rooms – Olympics.com 
(en) Florimond Rooms – Olympic.org 
(en) Florimond Rooms – Olympedia 
(en) Florimond Rooms – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Pietro Bianchi (vektløfter)

Pietro Ubaldo Bianchi (født 14. mars 1895, død 21. mai 1962) var en italiensk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Bianchi vant en olympisk sølvmedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i vektklassen mellomvekt opp til 75 kg. Det var første gangen i OL som løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Bianchi løftet sammenlagt 235,0 kilo, like mye som bronsevinneren Albert Pettersson og ti kilo mindre enn gullvinneren Henri Gance. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var ti utøvere fra sju nasjoner i mellomvektklassen som ble avviklet 30. august 1920.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen -  Sølv i vektløfting, mellomvekt  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Pietro Bianchi – Olympics.com 
(en) Pietro Bianchi – Olympic.org 
(en) Pietro Bianchi – Olympedia 
(en) Pietro Bianchi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Pietro Bianchi – Italias olympiske komité
Ebba D. Drolshagen

Ebba D. Drolshagen (født 11. oktober 1948 i Büdingen i Hessen) er en tysk oversetter og forfatter.
Ebba D. Drolshagen ble født i Büdingen, men tilbrakte sine første leveår i Ålesund. Hun har norsk mor og tysk far. Hun studerte lingvistikk i Frankfurt am Main og Chicago. Siden 1985 har hun oversatt fag- og skjønnlitteratur fra engelsk, norsk og dansk til tysk. Fra norsk har hun bl.a. oversatt flere av Edvard Hoems bøker. I 1987 utga hun sin første bok. Drolshagen bor i Frankfurt am Main og i Oslo.
Hun har bl.a. skrevet flere bøker om den andre verdenskrig og etter 10 år kom boken hun ga ut i Tyskland i 1998 ut på norsk med tittelen De gikk ikke fri. Kvinnene som elsket okkupasjonsmaktens soldater.


== Biografi ==
1987 – Der melancholische Garten. Der Frankfurter Hauptfriedhof und seine Grabdenkmäler im 19. Jahrhundert, Fricke Verlag. Frankfurt am Main.
1995 – Des Körpers neue Kleider. Wolfgang Krüger Verlag, Frankfurt am Main.
1998 – Nicht ungeschoren davonkommen. Das Schicksal der Frauen in den besetzten Ländern, die Wehrmachtssoldaten liebten. Med forord av Klaus Theweleit. Hoffmann und Campe, Hamburg.
2005 – Wehrmachtskinder. Auf der Suche nach dem nie gekannten Vater. Droemer Verlag. München.
2006 – Der Melancholische Garten. Ein Spaziergang über den  Frankfurter Hauptfriedhof. (Nyutgivelse på Verlag Heinrich & Hahn. Frankfurt am Main.)
2007 – Ich will aussehen wie ich selbst. Nur schöner. Droemer Verlag.  München.
2007 – Gebrauchsanweisung für Norwegen. Piper. München.
2009 – Der freundliche Feind. Wehrmachtssoldaten im besetzten Europa. Droemer Verlag. München.På norsk:

2009 – De gikk ikke fri. Kvinnene som elsket okkupasjonsmaktens soldater. Oktober forlag, ISBN 978-82-495-0592-0
2012 – Den vennlige fienden. Wehrmacht-soldater i det okkuperte Norge, oversatt av Oliver Møystad, Spartacus Forlag, ISBN 978-82-430-0616-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forfatterpresentasjon hos Oktober forlag
Louis Bernot

Louis Bernot (født 1892, død ukjent) var en fransk vektløfter og bryter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Bernot vant en olympisk sølvmedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i den tyngste klassen, tungvekt over 82,5 kg. Det var første gangen i OL som løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Bernot løftet sammenlagt 255,0 kg, ti kilogram mindre enn gullvinneren Filippo Bottino fra Italia og fem mindre enn Joseph Alzin fra Luxembourg som fikk sølv. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var seks utøvere fra fem nasjoner i tungvektklassen som ble avviklet 31. august 1920.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i vektløfting, tungvekt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louis Bernot – Olympics.com 
(en) Louis Bernot – Olympic.org 
(en) Louis Bernot – Olympedia 
(en) Louis Bernot – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
OpenOffice.org Impress

Apache OpenOffice Impress (tidligere OpenOffice.org Impress) er presentasjonsdelen av Apache OpenOffice-programvaren.
Den brukes til å lage fine presentasjoner. Den ligner Microsofts utgave av PowerPoint.


== Filtyper ==
Impress kan lagre presentasjoner under filtypene

.odp ODF-presentasjon
.otp ODF-presentasjonsmal
.sxi OpenOffice.org 1.0 presentasjon
.sti OpenOffice.org 1.0 presentasjonsmal
.ppt Microsoft PowerPoint 97/2000/XP
.pot Microsoft PowerPoint 97/2000/XP-mal
.sda StarDraw 5.0 (OpenOffice.org Impress)
.sdd StarDraw 3.0 (OpenOffice.org Impress)
.vor Starlmpress 5.0
.uop Unified Office Format presentation
.odg ODF-tegning


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(it) Offisielt nettsted 
(en) OpenOffice.org Impress – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Slaget ved Marengo

Slaget ved Marengo fant sted 14. juni 1800 på Marengosletta utenfor Alessandria i det nåværende Piemonte i Italia. Det stod mellom en østerriksk styrke på 30 000 mann og en fransk styrke under Napoléon Bonaparte på 28 000 mann. Slaget endte med seier for Bonaparte og åpnet veien til Milano. Østerrike ble etter nederlaget tvunget til å oppgi sitt herredømme over store deler av Italia. Seieren sikret også Napoléons politiske posisjon i Paris som førstekonsul av Frankrike i kjølvannet av hans statskupp året før.


== Kulturelt ettermæle ==
Handlingen i Giacomo Puccinis opera Tosca  er lagt til Roma tre dager etter slaget ved Marengo, dvs. den tiden det tok innen nyheten om Napoléons seier nådde Roma. Konflikten mellom papistene (tilhengere av det pavelige primatet) og republikanere er en viktig del av handlingsgangen. Tosca hadde premiere i Teatro Costanzi i Roma 14. januar 1900.
En annen kulturell referanse til slaget er «Kylling Marengo», som har fått navn etter slaget. Ifølge historien skal noen lokale høns vært eneste egnede matkilde tilgjengelig for Napoleon for å feire den overraskende seieren. Disse skal ha blitt tilberedt på brystplaten til en kyrassér siden det franske feltkjøkkenet hadde gått tapt i slaget. En alternativ forklaring er at en restaurant døpte en matrett til ære for Napoléons seier i slaget.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Benoît, Jérémie (2000): Marengo: Une victoire politique. Réunion des Musées Nationaux. ISBN 2711840107
Guipúzcoafelttoget

Guipúzcoafelttoget var en aksjon tidlig i den spanske borgerkrigen hvor de nasjonalistiske styrkene erobret den nordlige provinsen Guipúzcoa i Baskerland fra den andre spanske republikk. På denne måte ble de kystområdene som var kontrollert av republikken ut mot Biscayabukta, med provinsene Bizkaia, Cantabria og Asturias, ytterligere isolert fra de øvrige områdene kontrollert av republikken, og denne isolasjonen ble sikret for nasjonalistene. Dette dannet utgangspunktet for nasjonalistenes erobring av det resterende nordområdet under kampene i Nord-Spania det kommende året.
Under felttoget rykket Emilio Mola fram til grensebyen Irún mot Frankrike, og slik avskar området for forsyninger og evakuering over grensen, deretter rykket han mot San Sebastián for slik å sikre og knytte de beleirede opprørsstyrkene i byen til Nasjonalist-Spania. Forsøket på å komme de beleirede opprørssoldatene til unnsetning i San Sebastián mislykket i første omgang, og nasjonalistene vendte da oppmerksomheten mot Irún. Kampene om Irún ble innledet 19. august og falt etter voldsomme kamper og bombardement 5. september. Dette var den kritiske del av felttoget, og seieren her sikret seieren for nasjonalistene i felttoget. 
13. september falt San Sebastián etter et nytt angrep fra nasjonalistene, og disse rykket deretter videre fram i retning mot Bilbao, men ble her stanset av republikkens styrker.
Trælnes

Trælnes er ei bygd i utkanten av Brønnøy kommune på grensen mot Sømna kommune og like ved Berg.
Fjellet Trælneshatten ligger rett opp fra bygda og er et yndet turmål.
Heikki Kähkönen

Heikki Kähkönen (født 26. desember 1891 i Rääkkylä, død 30. juni 1962 i Imatra) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Kähkönen vant en olympisk sølvmedalje i bryting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i klassen fjærvekt i gresk-romersk stil. Finalen  tapte han til sin landsmann Oskari Friman. Det var 21 brytere fra tolv nasjoner i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 16. til 20. august 1920.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Sølv i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Heikki Kähkönen – Olympedia 
(en) Heikki Kähkönen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Helsekost

Helsekost er en betegnelse som brukes for en gruppe produkter, et spesielt kostregime, eller et helsemessig riktig kosthold. 
Oftest brukes betegnelsen om de varer som helsekostbransjen selger, via helsekostbutikker, apotek, dagligvareforretninger, og på postordre. Helsekost i denne sammenheng er naturmidler som kan ha helseeffekt, samt kosttilskudd som vitaminer og mineraler. 
Helsekost kan også betegne et godt helsemessig riktig kosthold, med godt sammensatte næringsgrupper, og med lavt innhold av sukker og fett.
Betegnelsen helsekost kan også forbindes med produkter der den vitenskapelige beviste effekten har vært gjenstand for debatt. Debatten har særlig blomstret opp på bakgrunn av at omsetningen av helsekost-produkter har økt massivt, og markedet har vært dominert av få større aktører, slik som Proteinfabrikken og Gressmann by Monty.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk opplysningskontor for helsekost
Frithiof Svensson

Konrad Martin Fritiof Svensson (født 2. juni 1896 i Bälinge, død 5. mars 1961 i Stockholm) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Svensson vant en olympisk bronsemedalje i bryting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i klassen fjærvekt i gresk-romersk stil bak de finske bryterne Oskari Friman og Heikki Kähkönen. Det var 21 brytere fra tolv nasjoner i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 16. til 20. august 1920. 


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil  Sverige


== Eksterne lenker ==
(en) Frithiof Svensson – Olympics.com 
(en) Frithiof Svensson – Olympic.org 
(en) Frithiof Svensson – Olympedia 
(en) Frithiof Svensson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Frithiof Svensson – Sveriges olympiske komité 
(en) Frithiof Svensson – FILA
Taavi Tamminen

Taavi Nikolai Tamminen (født 10. mars 1889 i Uurainen, død 19. januar 1967 i Helsingfors) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Tamminen vant en olympisk sølvmedalje i bryting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i klassen lettvekt (67,5 kg) i gresk-romersk stil. Finalen tapte han til sin landsmann Emil Väre. Det var 22 brytere fra tolv nasjoner i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 16. til 20. august 1920.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Sølv i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Taavi Tamminen – Olympedia 
(en) Taavi Tamminen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Taavi Tamminen – FILA
Arthur Lindfors

Arthur Richard Lindfors (født 17. mars 1893 i Borgå, død 21. september  1977 i Borgå)  var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Lindfors vant en olympisk sølvmedalje i bryting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i klassen mellomvekt (75,0 kg) i gresk-romersk stil. I finalen tapte han mot  svenske Carl Westergren. Det var 23 brytere fra tolv nasjoner i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 16. til 20. august 1920. 
Fire år senere, under Sommer-OL 1924 i Paris vant han sin andre olympiske sølvmedalje i bryting i gresk-romersk stil.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Sølv i bryting, mellomvekt gresk-romersk stil  Finland
1924  Paris -  Sølv i bryting, mellomvekt gresk-romersk stil  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Lindfors – Olympedia 
(en) Arthur Lindfors – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arthur Lindfors – FILA
Kunoy (bygd)

Kunoy (IPA: [ˈkuːnɪ], dansk: Kunø) er en bygd på Færøyene. Den ligger på vestkysten av øya Kunoy, som den har sitt navn fra, og er administrasjonssentrum i Kunoyar kommuna. 1. januar 2009 hadde Kunoy 84 innbyggere, mot 49 i 1985.


== Historie ==
Bygda Kunoy er første gang nevnt i Hundebrevet. Et sagn fra bygda forteller at det høyt oppe på øya Kunoy ligger en planke fra Noas ark. Det vokser muslinger og små konkylier på den. Folk som har gått seg ville i tåken har sett planken, men ingen som har lett etter den har noensinne funnet den. I 1867 ble Kunoyar kirkja reist. For å kunne finansiere kjøpet av altertavle og lysekrone ble man enige om at hver båt skulle gi én fisk til kirken etter hver fisketur. Nabobygda Haraldssund på østkysten er sannsynligvis eldre enn Kunoy, mens Skarð i dag er avfolket. Tidligere var postbåten fra Klaksvík den eneste forbindelsen til omverdenen. Det ble først veiforbindelse mellom Kunoy og Haraldssund i 1988, da en tunnel ble sprengt ut gjennom fjellene, og videre en veidemning over fra Haraldssund til Borðoy. Dette la grunnlaget for at de fleste av Kunoys innbyggere i dag kan arbeide i Klaksvík.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kunoy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kunoy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kunoy på faroeislands.dk
Mjellem & Karlsen Verft

Mjellem & Karlsen Verft var et norsk skipsverft med hovedkvarter i Bergen. Verftet ble etablert i 1891 i strøket Møhlenpris ved Puddefjorden. Verftet spesialiserte seg på bygging av mindre dampskip av jern, og hadde også serviceverksted. I 1894 ble Møhlenpris Mekaniske Verksted overtatt, og i 1962 overtok de Marineholmen. I 1991 kjøpte Mjellem & Karlsen Bergen Mekaniske Verksted. I 2002 ble verftet kjøpt opp av investoren Carl Fredrik Seim (født 1973), og slått konkurs 5 uker senere og over 300 ansatte mistet jobben.


== Skip bygget ved Mjellem & Karlsen  Verft ==


== Referanser ==
Implosiver

Implosiver er plosive konsonanter (og av og til affrikater) med en kombinasjon av glottalsk ingressive og pulmonisk egressive luftstrømmer.
I det internasjonale fonetiske alfabetet uttrykkes implosiver med tegnet til en plosiv med en krok på toppen: [ɓ ɗ ʄ ɠ ʛ].
KLV

KLV kan bety:

Kunnskapssenter for laks og vannmiljø
Key-Length-Value, en standard for koding av data
Kinderlandverschickung, et program for evakuering av barn fra tyske byer under andre verdenskrig
VM i friidrett 2009 – Sleggekast kvinner

Øvelsen Sleggekast kvinner ved VM i friidrett 2009 ble avholdt på  Olympiastadion i Berlin mellom 20. august og 22. august.
Norge var ikke representert i øvelsen.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Rekorder før mesterskapet:

Følgende rekorder ble satt under mesterskapet:


== Kvalifiseringskrav ==


== Program ==


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifisering: Utøvere som klarte direktekvalifiseringskravet på 72,00 m eller de utøverne med de 12 beste resultatene gikk til finalen.


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Sleggeresultater IAAF Besøkt 26. august 2009.
Karastredet

Karastredet (russisk: Пролив Карские Ворота – Proliv Karskie Vorota) er et 56 km vidt og 33 km langt strede mellom sørenden av Novaja Semlja og den nordliste odden av Vajgatsj. Minste dybde er 52 meter. Som oftest er Karastredet islagt, men isfritt om sommeren fram til oktober måned. 
Stredet forbinder Karahavet og Barentshavet i det nordlige Russland, og utgjør dermed en del av grensen mellom Europa og Asia. Karastredet er en viktig del av Nordøstpassasjen.