jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gastrula

Gastrula er et tidlig stadium i fosterutviklingen, og resultatet av prosessen som kalles gastrulasjon, der fosterets framtidige kimlag dannes. Gastrulaen er en hul ball og består av et dobbelt lag med celler med en urmunn som leder inn i hulrommet – urmagen. Det indre cellelaget er det som hos det voksne dyret vil bli endoderm (slimhinner), det ytre cellelaget tilsvarer ektoderm (først og fremst hud, men også nerveceller). Uttrykket gastruala ble først fremmet av Ernst Haeckel i 1874. Gastrulasjonen foregår ved at den ene enden av morulastadiet, typisk den vegetative polen, presses inn og blir innsiden av fosteret, mens den animalske polen blir utsiden.


== Gastrula hos dyr uten gjennomgående tarm ==
Hos enkle dyr som nesledyr har gastrulastadiet i prinsippet samme struktur som det voksne dyret, med en enkel åpning inn til magen, som også gjør tjeneste som anus. Hos flatormer finnes oppstår det et lag med celler mellom de to lagene i gastrulaen (mesoderm), men ellers har gastrulaen og det voksne dyret mye til felles.


== Gastrula hos høyere dyr ==
Hos høyere dyr med en gjennomgående tarm vil gastrulaen gjennomgå store forandringer, og ikke alltid være gjenkjennbar i det voksne dyret, selv om urmagen vil forbli tarmen. Urmunnen hos protostomier, som omfatter mesteparten av dyreriket, forblir munnen til det voksne dyret. Hos deuterostome dyr (pigghuder, hemikordater og ryggstrengdyr) vil urmunnen lukkes, etterfulgt av en innforldning langs ryggsiden av gastrulaen (primitivfuren). En ny munn åpnes i motsatt ende.Hos amniotene som har store egg med mye plomme, er hele gastrulastadiet undertrykket, og gastrulasjonen sees best på at primitivfuren foldes inn langs det som ville vært ryggsiden av gastrulaen.


== Evolusjonære implikasjoner ==
Siden alle dyr med unntak av svamper gjennomgår gastrulasjon, foreslo Haeckel at det første dyret liknet en gastrula, et hypotetisk stadium han kalte en gastrea. Gastrulasjon foregår imidlertid på til dels svært forskjellige måter i dyreriket, og Hackels teori har blitt sterkt kritisert. Gastrea-teorien blir i modifisert form blir likevel stadig forsket på, og er en av flere måter utviklingen av de forskjellige hovedlinjene i dyreriket forklares.


== Se også ==
Eggcelle
Egg
Cellekløyving
Morula
Blastula
Foster
Fosterutvikling
Protostomier
Deuterostomier


== Litteratur ==
Stern, C.D. (red., 2004): Gastrulation: From Cells to Embryo, Cold Spring Harbor Laboratory Press, ISBN 978-087969707-5


== Referanser ==
Punktviftefly

Punktviftefly (Macrochilo cribrumalis) er en sommerfugl som tilhører vifteflyene.. Den finnes i Norge på Sørlandet og det sørlige Østlandet.


== Utseende ==
Et lite til middelsstort (vingespenn 23 – 26 mm), spinkelt nattfly. Labialpalpene er noe lenger enn resten av hodet og stikker fram som et nebb. Hanne har dobbelt kamtannede antenner. Kroppen og forvingene er brunhvite til lysbrune med gråbrun bestøvning. Forvingen har to, ofte delvis utydelige, tverr-rader av små, brune flekker, dessuten en liten,brun flekk midt i vingen. Bakvingen er skinnende hvit.


== Levevis ==
Denne arten er knyttet til våte steder, der larvene utvikler seg på gras (blant andre takrør) og starr. De kan kanskje også leve på viere. De voksne sommerfuglene flyr fra skumringen og utover natten i juni – august.


== Utbredelse ==
Punktvifteflyet er utbredt i Europa, unntatt lengst i sør og nord, østover til Kaukasus. I Norge er den lokal og sjelden langs kysten av Østlandet og Sørlandet, nordligst i Rygge i Østfold og Tønsberg i Vestfold, vestligst ved Kristiansand. De norske bestandene kan være truet av drenering og gjenfylling av myrer.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler – Punktviftefly [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Macrochilo cribrumalis på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) punktviftefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) punktviftefly hos Artsdatabanken 
(sv) punktviftefly hos Dyntaxa 
(en) punktviftefly hos Fauna Europaea 
(en) punktviftefly hos NCBI 
(en) Kategori:Macrochilo cribrumalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Macrochilo cribrumalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Lotte fra Oppfinnerland

Lotte fra Oppfinnerland er en estisk animasjonsfilm som hadde premiere i 2006.
Filmen handler om hunden Lotte, som sammen med sin gode venn Bruno lærer Judo av den japanske bien Susumu. I Oppfinnerland, der Lotte og Bruno bor, arrangeres den årlige oppfinner-konkurransen, og Lottes pappa Oskar deltar også i år.
Filmen ble opprinnelig vist på kinoer i 2006 og den norske versjonen hadde kino-premiere 11. mai 2007. De norske stemmene er ved Anya Rasmussen, Helge Jordal, Kristoffer Joner, Johannes Joner, Bjørn Wiberg Andersen, Linda Steinhoff, Christine Hope, Reny Marie Gaasand, Arne Lindtner Næss, Roar Brække, Christine Sandtorv, Linn Stokke og Davy Wathne. Stemmeinstruktøren for den norske versjonen var Jørn Lavoll. Norsk distributør var Coriander Film.


== Handling ==
Et sted i Europa, ved et stort hav, står en liten landsby hvor det er stor respekt for å finne opp alle mulige slags oppfinnelser. Landsbyboerne arrangerer også en årlig konkurranse, for å avdekke nye oppfinnelser.
En av de aller beste oppfinnerne fra bygda heter Oskar, far til hunden Lotte. Hans aller største konkurrent er en annen oppfinner ved navn Adalbert the Hare. Seier i den årlige konkurransen er veldig viktig, ettersom det vil bringe ære til hele familien til den som vinner.


== Skuespillere ==
Evelin Võigemast som Lotte
Andero Ermel som Bruno
Argo Aadli som Albert / Theodor
Lembit Ulfsak som Oskar
Garmen Tabor som Anna
Marko Matvere som Mati
Piret Kalda som Paula
Peeter Oja som Adalbert
Harriet Toompere som Sophie
Elina Reinold som Susumu
Mait Malmsten som Jaak
Margus Tabor som Klaus
Aarne Üksküla som James
Peeter Tammearu som John
Anne Reemani som Helmi
Ain Lutsepp som Eduard


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lotte fra Oppfinnerland på Internet Movie Database 
(sv) Lotte fra Oppfinnerland i Svensk Filmdatabas 
(fr) Lotte fra Oppfinnerland på Allociné 
(nl) Lotte fra Oppfinnerland på MovieMeter 
(en) Lotte fra Oppfinnerland på AllMovie 
Filmweb – Lotte fra Oppfinnerland
Tissot

Tissot SA er en sveitsisk produsent av klokker og tidtakersystemer, grunnlagt i 1853. Selskapet er i dag en del av Swatch-gruppen.


== Historie ==
Tissot ble grunnlagt av Charles-Felicien Tissot og hans sønn Charles-Emile. De etablerte Tissot-fabrikken i byen Le Locle i Sveits. Tissot introduserte det første masseproduserte lommeuret i 1853, og den første antimagnetiske klokken i 1929-30. Selskapet var også først i verden til å produsere klokker av plast, perlemor, tre og stein. Tissot fusjonerte med Omega SA i 1930, og Tissot-Omega-klokker fra denne perioden er svært etterspurte av samlere. Hovedkvarteret ligger fremdeles i Le Locle i Sveits, og selskapet er tilstede i mer enn 150 land verden over. Siden 1983 har Tissot vært en del av Swatch-gruppen, verdens største produsent og distributør av klokker.
Tissot er offisiell tidtaker for verdensmesterskapene i sykling, motorsykkel, fekting og ishockey.
Tissot har de siste årene blitt kjent for sine T-touch-klokker, svært avanserte armbåndsur med et berøringsfølsom safirglass. Disse klokkene har funksjoner som kompass, termometer, barometer og altimeter. Klokkene har vært vist frem i filmer som Lara Croft-serien og Mr. & Mrs. Smith.


== Markedsføring ==
Tissot har flere kommersielle ambassadører:

Nicky Hayden, Amerikansk MotoGP-sjåfør
Danica Patrick, Amerikans Indycar-sjåfør
Michael Owen, Engelsk fotballspiller
Barbie Hsu, Taiwansk skuespiller
Deepika Padukone, Indisk skuespiller
Thomas Lüthi, Sveitsisk 250cc-sjåfør


== Armbåndsur ==

Racing Touch
Sailing T-Touch
SeaTouch
T-Touch Expert
T-Touch
T-Touch II
T-Race MotoGP
T-Race
T-Navigator 3000
T-Sport
T-One
Quadrato
TXL & TXS
PRS 516
PRS 200
PRC 200 Chronograph
PRC 200
PRC 100
PR 100
PR 50
Bascule
Six-T
T-Wave
Ice-T
Equi-T
Diver Seastar Automatic 1000
Seastar 660
Seastar 7
Seastar 2
Bellflhour
Flower Power
V8
Cocktail
Le Locle
Heritage
T-Lord
LOVE T-TOUCH
Stylist BB
High-T
Visodate


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tissot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The Swatch Group
Storm Before Calm

Storm Before Calm er det fjerde studioalbumet til det irske black metal-bandet Primordial. Albumet ble gjennutgitt av Karmageddon Media med et bonusspor (*).


== Sporliste ==
«The Heretics Age» (6:17)
«Fallen to Ruin» (9:29)
«Cast to the Pyre» (7:06)
«What Sleeps Within» (4:57)
«Suns First Rays» (3:12)
«Sons of the Morrigan» (8:09)
«Hosting of the Sidhe» (7:06)
«The Burning Season» (8:45) *


== Artister ==


== Kilder ==
Storm Before Calm hos Encyclopaedia Metallum


== Eksterne lenker ==
(en) Storm Before Calm på Discogs 
(en) Storm Before Calm på MusicBrainz
Buelinjet viftefly

Buelinjet viftefly (Herminia grisealis) er en sommerfugl som tilhører familien praktfly. Den finnes på Sørlandet og det sørlige Østlandet i Norge.


== Utseende ==
Et nokså lite (vingespenn 23 – 27 mm), spinkelt, gråbrunt nattfly. Labialpalpene er noe lengre enn hodet og stikker fram som et nebb. Hannen har en vifte av lange hår på framfoten. Forvingen er noe smalere enn hos de fleste andre viftefly, lyst gråbrun med tre brune tverrlinjer. Den innerste av disse er ganske rett, den midterste går parallelt med den innerste i den bakre halvdelen, men går så i en stor bue utover rundt den kommaformede midtflekken. Fremst nærmer den seg den innerste tverrlinjen og de to møtes ofte nesten ved framkanten. Den ytterste tverrlinjen er bred og kraftig og går i en jevn bue til vingespissen. Bakvingen er noe blekere enn forvingen, med to utydelige, brungrå tverrbånd, det ytterste av dem kantet med hvitt på yttersiden. Arten ligner på gråbrunt viftefly (Zanclognatha tarsipennalis), men er mindre, dessuten ender det ytre tverrbåndet i forvingen klart innenfor vingespissen hos gråbrunt viftefly.


== Levevis ==
Det lille vifteflyet finnes i løvskog og krattvegetasjon. Larvene lever på visne blader av blant andre slåpetorn, hagtorn, eik og bringebær. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, og videre østover til Japan. I Norge er den forholdsvis vanlig langs kysten fra Oslofjorden til Farsund og Kvinesdal i Vest-Agder. Det finnes også en bestand i innlandet i Kviteseid i Telemark.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler – Lite viftefly [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Herminia grisealis på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) lite viftefly i Encyclopedia of Life 
(en) lite viftefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lite viftefly hos Artsdatabanken 
(sv) lite viftefly hos Dyntaxa 
(en) lite viftefly hos Fauna Europaea 
(en) lite viftefly hos NCBI 
(en) Kategori:Herminia grisealis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Nebbviftefly

Nebbviftefly (Polypogon tentacularia) er en sommerfugl som tilhører vifteflyene.. Den finnes på Østlandet i Norge, dessuten er den funnet i Trøndelag og Troms.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 23 – 29 mm, hannen litt større enn hunnen), spinkelt nattfly. Den kjennes lett på at labialpalpene, som stikker fram på undersiden av hodet, er flere ganger så lange som resten av hodet. De ytterste leddene spriker i V-form. Hannens antenner er fjærformede. Vingene er gulhvite til lysbrune med brungrå bestøvning. Forvingen har tre, ofte utydelige, brune tverrlinjer hvorav de to innerste er sterkt krummet eller vinklet, bakvingen har to tverrlinjer, begge ofte nesten usynlige.


== Levevis ==
Arten lever på lysåpne steder. Larvene spiser visne blader av ulike urter, blant andre løvetann, gullris og svever. De voksne sommerfuglene flyr både om dagen og om natten, i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Europa østover til Japan. I Norge er den lokal og sjelden på det indre Østlandet fra Telemark i sør til Oppdal i Trøndelag. Dessuten er den funnet i Kåfjord i Troms og muligens i Nesseby i Finnmark.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler – Nebbviftefly [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) nebbviftefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) nebbviftefly hos Artsdatabanken 
(sv) nebbviftefly hos Dyntaxa 
(en) nebbviftefly hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Polypogon tentacularia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Dark Romanticism

Dark Romanticism er et samlealbum til det irske black metal-bandet Primordial. Albumet inneholdt en CD og en DVD på 40 minutter.


== Sporliste ==


=== CD ===
«To Enter Pagan» (5:49)
«The Darkest Flame» (4:36)
«Among the Lazarae» (5:52)
«To the Ends of the Earth» (6:04)
«In Graciousness» (live) (3:46)
«A Blacker Art» (live) (4:59)
«Total Destruction» (Bathory cover, live) (3:36)
«To Walk the Infernal Fields» (Darkthrone cover, live) (6:27)


=== DVD ===
«Fallen to Ruins»
«Gods to the Godless»
«Cast to the Pyre»
«The Burning Season»
«Sons of Morrigan»
«To Enter Pagan»


== Kilder ==
Dark Romanticism hos Encyclopaedia Metallum


== Eksterne lenker ==
(en) Dark Romanticism på Discogs 
(en) Dark Romanticism på Encyclopaedia Metallum 
(en) Dark Romanticism på AllMusic
Eikeviftefly

Eikeviftefly (Pechipogo strigilata) er en sommerfugl som tilhører vifteflyene.. Den finnes på Sørlandet og det sørlige Østlandet i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 27 – 31 mm), spinkelt nattfly. Labialpalpene stikker fram under hodet somet nebb som er lenger enn resten av hodet. Hannen har smalt fjærformede antenner og en vifte av lange hår på bakbeinet. Forvingen er nokså avrundet, lyst brungrå eller gulgrå med brun bestøvning. Den har tre brune tverrlinjer, der de to innerste er omtrent parallelle, sterkt krummet i den fremste delen av vingen. Den ytterste tverrlinjen er smal og ganske rett. Bakvingen er hvit med grå bestøvning, to, vanligvis uskarpe, gråbrune tverrbånd og mørk ytterkant.


== Levevis ==
Eikevifteflyet finnes i løv- og blandingsskog, særlig der det er innslag av eik. Larvene, som overvintrer, spiser blader av eik, også av og til bjørk og viere. I alle fall på høsten lever de av visne blader. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli, men skremmes også lett opp om dagen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Europa og østover til Japan. I Norge er den forholdsvis vanlig fra Vest-Agder nordover til det nordlige Hedmark. Den er nordligst funnet i Stor-Elvdal. Den mangler på Vestlandet.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler – Eikeviftefly [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Pechipogo strigilata på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) eikeviftefly i Encyclopedia of Life 
(en) eikeviftefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) eikeviftefly hos Artsdatabanken 
(sv) eikeviftefly hos Dyntaxa 
(en) eikeviftefly hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Pechipogo strigilata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Skogviftefly

Skogviftefly (Zanclognatha lunalis) er en sommerfugl som tilhører vifteflyene.. Den er funnet spredt nord til Sogn og Fjordane i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 26 – 31 mm), lyst brunlig nattfly. Arten er litt kraftigere bygd enn andre norske viftefly men likevel temmelig spinkel. Labialpalpene er litt lengre enn resten av hodet og stikker fram som et nebb. Hannen har en kuleformet utvidelse ca. 1/3 ut på antennen og en stor vifte av lange hår på frambeinet. Vingene er lyst brungrå, forvingen har tre brune tverrlinjer og en oval, brun flekk litt foran midten. De to innerste tverrlinjene er omtrent parallelle, sterkt krummet i den framre delen, og avgrenser et bredt midtfelt. Den ytterste tverrlinjen er bredere og nesten rett. Arten ligner på gråbrunt viftefly (Zanclognatha tarsipennalis), men har mørkere vinger og et mer tydelig midtmerke i forvingen. Bakvingen er grågul med to brune, ofte utydelige, tverrbånd.


== Levevis ==
Den forekommer i åpen løv- og blandingsskog. Larvene lever på visne blader av ulike trær og urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli – august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Nord- og Mellom-Europa, videre østover til Korea og Japan. I Norge er den lokal og sjelden i den sørligste landsdelen fra Østfold til Rogaland, dessuten er den funnet i Lærdal i Sogn.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler – Skogviftefly [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Zanclognatha lunalis på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) skogviftefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skogviftefly hos Artsdatabanken 
(sv) skogviftefly hos Dyntaxa 
(en) skogviftefly hos Fauna Europaea 
(en) skogviftefly hos NCBI 
(en) Kategori:Zanclognatha lunalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Zanclognatha lunalis – detaljert informasjon på Wikispecies
Gråbrunt viftefly

Gråbrunt viftefly (Herminia tarsipennalis) er en sommerfugl som tilhører vifteflyene.. Den er funnet spredt nord til det nordlige Oppland og Hordaland i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 27 – 32 mm), lyst gråbrunt nattfly. Den er litt kraftigere enn de fleste andre viftefly, men likevel spinkel. Den ligner skogviftefly og buelinjet viftefly, men skiller seg fra førstnevnte på at vingene har gulskjær og at forvingens midtflekk er ganske utydelig, fra sistnevnte på størrelsen og på at den ytterste tverrlinjen i forvingen ender et stykke fra vingespissen. Hannen har en kuleaktig utvidelse ca. 1/3 ut på antennen og en vifte av lange hår på frambeinet. Forvingen er lyst gråbrun med et markert gulskjær, med tre smale, brune tverrlinjer. De to innerste er omtrent parallelle og sterkt buede. Mellom dem er det en svak, smal, brun flekk. Den ytterste tverrlinjen er nokså rett og ender et lite stykke innenfor vingespissen. Bakvingen er gråhvit med grå bestøving, med to, delvis utydelige, grå tverrbånd. Det ytterste av disse er kantet med hvitt på yttersiden.


== Levevis ==
Gråbrunt viftefly lever der det vokser løvtrær. Larven utvikler seg på visne blader av ulike løvtrær. Den spinner seg inn i et silkehylster om høsten og overvintrer, forvandler seg til en puppe neste vår. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Europa østover til Korea og Japan. I Norge er den forholdsvis vanlig på Sørlandet og det sørligste Østlandet, sjelden på Vestlandet der den nordligst er funnet i Hardanger.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler – Vanlig viftefly [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Zanclognatha tarsipennalis på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) gråbrunt viftefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gråbrunt viftefly hos Artsdatabanken 
(en) Kategori:Zanclognatha tarsipennalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Zanclognatha tarsipennalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Zanclognatha tarsipennalis – detaljert informasjon på Wikispecies
Märta Ekström

Märta Valborg Ekström (født 28. januar 1899 på Värmdö, død 23. januar 1952 i Stockholm) var en svensk skuespiller og sangerinne.
Ekström studerte ved Musikaliska akademien for å bli romansesangerinne, men hun endret retning og innledet studier ved Dramatens elevskola 1921–1923. Etter studiene ble hun engasjert ved ulike privatteatere i Stockholm fram til 1927, Dramaten 1923–1924, Svenska teatern 1924–1925, ved Vasateatern 1925–1926 och ved Komedi- och Konserthusteatern 1926–1927. Deretter var hun engasjert ved Dramaten. Hun debuterte med sang på grammofonplate i 1927 og filmdebuterte i 1925 og medvirket i åtte filmer. 
Bland Märta Ekströms teaterroller merker man seg "Emilia" i Othello, "Margareta" i Faust, Acacia i Mors rival, "Ginevra" i  La Vendetta, "Sonja" i Gas, "Alvilde" i Den store barnedåpen, "Germaine" i Herr Lamberthier, samt "fru Markurell" i Markurells i Wadköping.
Hun var gift 1930–1934 med regissøren Alf Sjöberg og 1937–1947 med skuespilleren Frank Sundström. Märta Ekström er begravd på Värmdö kirkegård.


== Filmografi ==

1925 – Karl XII del II

1925 – Ingmarsarvet

1930 – Doktorns hemlighet

1930 – Vi två

1934 – Unga hjärtan

1937 – John Ericsson - segraren vid Hampton Roads

1943 – Katrina

1944 – Kejsarn av Portugallien


== Plateinnspillinger ==
Solo (78 rpm)1929 – «Jämtlandsjazzen» / «Jag Sjunger För Att Jag Är Så Glad»
Ukjent  –  «När Du Ler Som Du Log Mot Mig Då» / «Ett Gulnat Brev»Samarbeide1929 – «Blomsterklockorna» / «Julens Gåva‎» (Sammen med Märta Ekström og Elsa Ebbesen-Thornblad)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Märta Ekström – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Märta Ekström på Internet Movie Database 
(sv) Märta Ekström i Svensk Filmdatabas 
Ekström på Discogs
Alberico Archinto

Alberico Archinto (født 8. november 1698 i Milano, død 30. september 1758) var en kardinal tilknyttet den romerske kurie. Han var kardinalstatssekretær fra 1756 til sin død.


== Liv og virke ==
Alberico Archinto ble presteviet i 1736, og utnevnt til titularerkebiskop i 1739. 
Han ble bispeviet den 1. november 1739 i Milano av biskop Ludovico Calini, av Crema. Fra 17. november 1739 var han apostolisk nuntius i Firenze, og den 1. mars 1746 nuntius i Polen. Kort etter 12. mars 1754 vendte han tilbake til Roma, der han den 14. september 1754 til den 5. april 1756 var visecamerlengo.
Han ble elevert til kardinalsverdigheten ved konsistoriet den 5. april 1756 av pave Benedikt XIV med San Matteo in Via Merulana dom tittelkirke, men allerede 20. september 1756 byttet han denne med kirken San Lorenzo in Damaso. Han var kardinalstatssekretær fra 1756 til sin død.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
Kardinal Angelo Maria Quirini (1680-1755) *1723
Biskop Ludovico Calini (1696 -1782) *1730
Kardinal Alberico Archinto (1698-1758) *1739


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church