jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Coyote kullkraftverk

Coyote kullkraftverk er et kullkraftverk i Mercer County, delstaten Nord-Dakota i det nordlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 900 MW, fordelt på 2 like store blokker/turbiner.  Operatør er Otter Tail Power Co.
Anlegget ble bygget ut i årene 1962–1968. Brenselkilden er lignitt fra gruva i Beulah, 115 km nordvest for Bismarck.
I likhet med de andre kullkraftverkene i delstaten, ligger også dette anlegget i kullområdene i fjellene nordvest for delstatshovedstaden Bismarck.Utslippene av CO2i 2006 var på 3,6581 mill. tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in North Dakota».
Coyote Station - Power of Coal. Besøkt 3. juli 2010.
Beskrivelse av kullkraftverk i delstaten med lenke til hvert kraftverk - SourceWatch.org. Besøkt 4. juli 2010.
Leland Olds kullkraftverk

Leland Olds kullkraftverk er et kullkraftverk i Mercer County i delstaten Nord-Dakota i det nordlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 656 MW, fordelt på 2 blokker/turbiner.
Anlegget ble bygget ut i årene 1966–1975. Brenselkilden er lignitt. Utslippene av CO2 i 2006 var i alt 4 808 205 tonn.
I likhet med de andre kullkraftverkene i delstaten, ligger også dette anlegget i kullområdene i fjellene nordvest for delstatshovedstaden Bismarck.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in North Dakota».
Leland Olds Station Arkivert 15. mars 2012 hos Wayback Machine. - Power of Coal. Besøkt 3. juli 2010.
Beskrivelse av kullkraftverk i delstaten med lenke til hvert kraftverk - SourceWatch.org. Besøkt 4. juli 2010.
Bonanza kullkraftverk

Bonanza kullkraftverk er et kullkraftverk i Vernal i Uintah County, delstaten Utah i det nordlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 458 MW, fordelt på 1 blokk/turbin.  Operatør er Desert Generation & Transmission Cooperation.
Anlegget ble bygget ut i årene 1980–1986. Det ble egentlig planlagt for oljesand-fyring, men utvinningen i dette området ble ikke utbygget. Brenselkilden er bitumenøst kull fra en gruve i Rio Blanco County i Colorado. Utnyttelsesgraden er meget høy, med en load-faktor (PLF) på om lag 100,1 %.
Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 4,3760 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Utah».
EMT India – presentasjon, se slide nr 22. Besøkt 30. juni 2010.
Hunter kullkraftverk

Hunter kullkraftverk er et kullkraftverk i Emery County, delstaten Utah i det nordvestlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1444 MW, fordelt på 3 omtrent like store blokker/turbiner. Operatør er PacifiCorp.
Anlegget ble bygget ut i årene 1978–1983. Brenselkilden er bitumenøst kull.
Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 10,6 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Utah».
Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.
Huntington kullkraftverk

Huntington kullkraftverk er et kullkraftverk i Emery County, delstaten Utah i det nordvestlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 996 MW, fordelt på 2 like store blokker / turbiner. Operatør er PacifiCorp.
Anlegget ble bygget ut i årene 1974–1977. Brenselkilden er bitumenøst kull.
Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 6,17 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Utah».
Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.
Intermountain kullkraftverk

Intermountain kullkraftverk  er et kullkraftverk i Millard County, delstaten Utah i det nordvestlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 800 MW, fordelt på 2 like store blokker / turbiner. I tillegg er ytterlige en 950 MW-enhet under planlegging, slik at effekten skal opp i 2 750 MW. Operatør er Los Angeles Department of Water & Power.
Anlegget ble bygget ut i årene 1986–1987. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull. Utnyttelsesgraden er meget høy, med en load-faktor (PLF) på hele 99%.
Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 16,1 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Om Intermountain Power Station hos www.sourcewatch.org
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Utah».
EMT India – presentasjon, se slide nr 22. Besøkt 30. juni 2010.
Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.
Håland skole

Håland skole kan blant annet vise til:

Håland skole (Karmøy)
Håland skole (Sola)
Håvik skole

Håvik skole kan sikte til:

Håvik skole (Karmøy)
Håvik skole (Bømlo)


== Se også ==
Høvik skole
Englespill

Englespill er en juledekorasjon som har vært populær i Europa og i Nord-Amerika. Englespillet kan være i slekt med den tyske julepyramide. Forskjellen mellom dem er at englespillet er som oftest masseprodusert i metall med bjelleringende engler, mens julepyramiden er laga av tre og kan være uten bjeller.
Englespill har stearinlys. Når disse brenner vil den varme lufta stige opp og drive englespillet. Svenske englespill har siden 1950-tallet vært vanlig også i Norge.


== Referanser ==
Vintereventyr

Vintereventyr (eng. Winter's Tales, dansk Vinter-Eventyr) er en samling av eventyr skrevet av den danske forfatteren Karen Blixen og utgitt den 10. oktober 1942 i Danmark (gitt ut i England samme år, og USA i 1943). Norsk utgave i 1942.De elleve fortellingene i Vintereventyr har skjebnen som et gjennomgående tema og deres sentrale spørsmål dreier seg om hvordan mennesket står i forhold til skjebnen og hvorvidt mennesket kan endre tiden og skjebnen for å realisere egne livsmuligheter.
Vinterevventyr er skrevet etter inspirasjon fra blant andre William Shakespeare og hans verk The Winter's Tale.


== Fortellinger ==
Skibsdrengens Fortælling
Den unge Mand med Nelliken
En Historie om en Perle
De standhaftige Slaveejere
Heloïse
Det drømmende Barn
Fra det gamle Danmark
Alkmene
Peter og Rosa
Sorg-Agre
En opbyggelig Historie


== Kulturkanonen ==
Samlingen Vintereventyr ble tatt opp i den danske kulturkanonen under litteratur i 2006.
I sin begrunnelse for valget av Vintereventyr sier Kanonutvalget blant annet:

En bitter livsklogskab gennemsyrer samlingen, der har tittelen Vinter-Eventyr efter William Shakespeare, som har fortalt, at vinteren er velegnet til at fortælle sorgfulde historier. Karen Blixens fortællinger blev til under den tyske besættelse af Danmark, og selv om hverken den eller 2. verdenskrig omtales med ét ord, ligger krigens begivenheder bag disse forunderlige, sprogligt gnistrende historier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vinter-Eventyr på Litteratursiden.dk 
Analyse av Vintereventyr og Karen Blixens dobbeltspråklighet
Innbygda skole

Innbygda skole kan sikte til:

Innbygda skole (Selbu), var en barneskole i Innbygda i Selbu inntil 2006.
Innbygda skole (Trysil), barneskolen i Trysil sentrum.
Akselteller

Akselteller er en innretning som brukes på jernbanen for å registrere passerende tog. Sensorer festes til skinnestrengen i hver ende av en blokk, og hver gang en aksling passerer over den, økes en blokkteller. Et deteksjonspunkt består av to individuelle sensorer. I normaldrift kan en med to sensorer finne togets kjøreretning ut i fra rekkefølgen sensorene passeres. Når toget passerer deteksjonspunktet i den andre enden av blokken, minkes blokktelleren. Står blokktelleren i null, antar man at sporet er ledig for neste tog.


== Fordeler ==
Akseltellere regnes som et enklere og mer robust system enn sporfelt, som er det mest utbredte systemet for togdeteksjon i Norge pr. (2009).
Sporfelt kan ha en maksimal lengde på 1000 meter, mens et sporavsnitt, som styres av akseltellere i hver ende, kan ha en vilkårlig lengde.
Ved installasjon av akseltellere på en jernbanestrekning som bruker sporfelt, kan sporfeltene fungere til det nye systemet er operativt, da de fungerer helt uavhengig av hverandre.
Det som gjør akseltellere robuste er blant annet at de detekterer akslinger ved hjelp av magnetisme. Når et hjul av jern passerer over sensoren, forandres magnetfeltet, og sensoren vet da at en aksling passerer. Utstyret er uten bevegelige deler og helkapslet. Det har dermed lang og stabil levetid. Det påvirkes ikke av støv og skitt som sporfeltsystemer og sannsynligheten for signalfeil reduseres.
Akseltellere gir fordeler for andre jernbanetekniske fag. Man slipper isolerte skjøter i skinnestrengen, noe fører til et mer stabilt spor samt bedre tilbakeføring av returstrøm.
Akseltellere er et fail-safe system klassifisert SIL-4.


== Ulemper/Utfordringer ==
Akseltellere krever nye rutiner for arbeid i spor, ettersom kontaktmagneter ikke lenger kan benyttes.
Akseltellere detekterer ikke skinnebrudd, noe sporfelt i noen tilfeller kan klare. Det kan dermed bli nødvendig å skanne skinner med ultralyd-maskin oftere, for å avdekke eventuelle sprekker i skinnene.


== Referanser ==
Nødbluss

Nødbluss eller nødraketter er lysraketter som blir avfyrt for å påkalle hjelp dersom man er i en akutt nødsituasjon. Disse brukes særlig, men ikke bare, ved nødsituasjoner til havs. Misbruk av nødbluss når det ikke er en nødsituasjon er straffbart. På tross av forbudet er nødbluss et vanlig syn på nyttårsaften.
Nødbluss har ofte rød farge og er ofte utstyrt med fallskjerm, slik at de blir hengende på himmelen en stund før de slokner.


== Se også ==
Nødsignal


== Referanser ==
Savalen kunstisbane

Savalen kunstisbane er en kunstisbane for hurtigløp på skøyter ved innsjøen Savalen i Tynset kommune i Innlandet. Med sin beliggenhet 724 moh, var dette landets høyest beliggende kunstisbane for skøyter.
Den første skøytebanen på Savalen ble anlagt i 1971 på sjøisen ved høyfjellshotellet i nordenden av sjøen. I 1973 ble det opparbeidet en bane på fast grunn, som på grunn av den relativt høye beliggenheten viste seg å være en rask bane. Første sesongen ble det arrangert EM for proffligaen her. Gjennom 1970- og 1980-tallet ble det arrangert flere løp på denne banen, og Eric Heiden satte i 1978 verdensrekord på 1 000 meter med tiden 1.14,99 og på 3000 meter i 1980 med tiden 4.06,91. Det ble også satt verdensbestenoteringer på 5 000 meter og 10 000 meter for kvinner, men disse ble ikke ratifisert som verdensrekorder av det internasjonale skøyteforbundet ISU, fordi hverken 5 000 meter eller 10 000 meter var offisielle distanser i kvinneklassen på dette tidspunktet.I 1989 ble banen oppgradert med et kunstisanlegg, med muligheter for stabile forhold allerede fra september. Frem til Vikingskipet ble ferdig i 1992 var dette landets raskeste skøytebane, og i første halvdel av 1990-tallet var banen mye brukt både til treningssamlinger og løp. Med stadig flere innendørsbaner rundt omkring i Europa, avtok imidlertid tilstrømningen til banen, og driften av anlegget ble for kostbart. Sesongen 2006/07 var den siste sesongen med normal drift på banen, og i 2009 ble det avgjort å avvikle skøytebanen på stedet.Foruten EM i proffligaen i 1974, ble VM allround for kvinner i 1995 holdt her, i tillegg til verdenscupløp i sesongene 1987/88 og 1991/92.


== Referanser ==
Nattsøsteren

Nattsøsteren er en norsk miniserie om etterforsker Cato Isaksen som gikk på NRK1 i 2008. I denne serien blir han satt på saken hvor en eldre dame blir skutt utenfor sitt hjem i Ullevål Hageby. Under etterforskningen viser det seg at hennes 14 år gamle barnebarn har vært sporløst forsvunnet i tre måneder. Serien er basert på Unni Lindells roman med samme tittel fra 2002.


== Roller ==
Reidar Sørensen – Cato Isaksen
Marit Andreassen – Bente Isaksen
Sondre Vegheim – Vetle Isaksen
Kyrre Haugen Sydness – Roger Høibakk
Jannike Kruse – Randi Johansen
Trond Brænne – Asle Tengs
Sondre K. Larsen – Preben Ulrichsen
Vanessa Borgli – Eva Gerner
Marika Enstad – Ingeborg Myklebust
Tina Opsahl Hansen – Kathrine Bjerke
Malin King – Maiken Stenberg
Andrea Therese Fostervold – Sølvie Steen
Christian Fjeld – Alexander Stenberg
Michael Nyqvist – Tage Wolter
Lars Sørbø – Alf-Boris Moen
Trine Wiggen – Helena Bjerke
Line Helga Mathisen – Breda Elise Moen
Göran Ragnerstam – Johan Wolter
Harald Mæle jr. – Kenneth Hansen
Knut Joner – Andrè Hansen
Mai Lise Rasmussen – Mai Britt Hansen
Christian Rubeck – Nils Bergmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nattsøsteren på Internet Movie Database
North Cascades nasjonalpark

North Cascades nasjonalpark er en nasjonalpark i delstaten Washington, USA. Parken ble etablert 2. oktober 1968 og hadde nesten 20 000 besøkede i 2007. Nesten 93 % av parken ble ytterligere vernet som uberørt natur gjennom Washington Parker Wilderness Act fra 1988.
De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er isbreene. I 1971 hadde parken 318 isbreer med et samlet areal på 117 km² og var dermed den parken med flest isbreer av alle amerikanske parker som ligger utenfor Alaska. Alle isbreene i parken smeltet vesentlig mellom 1980 og 2005 og hastigheten på issmeltingen øker.
Denne nasjonalparken er i tillegg til sine isbreer kjent for sitt dyreliv. På grunn av mye villmark er parken et naturlig tilholdssted for dyr som ulv, gaupe, elg, jerv og mange andre sjeldne og truede dyrearter. Det er vært flere observasjoner av svartbjørn, og også flere andre pattedyr, amfibier og krypdyr er registrert i parken. 
Det er ekstrem variasjon i stein og jordsmonn, eksponering, skråning, høyde og nedbør i parken og dette blir reflektert i det varierte plantelivet. Parken inneholder også cirka 236 000 dekar med gammel skog som i enkelte tilfeller er flere hundre år gamle.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) North Cascades National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) North Cascades National Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Joshua Tree nasjonalpark

Joshua Tree nasjonalpark er en nasjonalpark sørøst i delstaten California, USA. Parken ble etablert i 1994, og er på 3196 km². De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er yuccaplanten Joshua tree (Yucca brevifolia), som parken har navn etter, og ørkenlandskapet i de to ørkenområdene som parken omfatter: Mojaveørkenen og Coloradoørkenen.
Parken var et US National Monument siden 1936 og ble utpekt som nasjonalpark da den amerikanske kongressen vedtok California Desert Protection Act i 1994. Over halvparten av parken er ytterligere vernet som Wilderness area. 
Mojaveørkenen som er den høyest beliggende og tørreste av de to ørkenområdene er habitat for Joshua tree, som dominerer det åpne landskapet i ørkenen. På skyggefulle steder vokser også furu, einer og eik.  Coloradoørkenen, som ligger lavere enn 910 m, har en annen vegetasjon: yucca, Atriplex, kreosotbusk (Larrea tridentata), den kaktuslignende Fouquieria splendens og kaktusen Cylindropuntia bigelovii, som noen steder vokser så tett at det kan se ut som plantede hager. Washingtonia filifera, som er den eneste viltvoksende palmearten i California, vokser her. 
Dyrelivet omfatter puma, prærieulv, en variant av tykkhornsau kalt ørkentykkhornsau (Ovis canadensis nelsoni), mulhjort og mer enn 250 fuglearter. Blant fugleartene finnes storløpegjøk (Geococcyx californianus «Bippe Stankelbein») og kaktussmett (Campylorhynchus brunneicapillus). 
Klippeformasjonene like ved Joshua Tree National Park ble dannet for over 100 millioner år siden på grunn av sterk nedkjøling av magma like under jordoverflaten.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Joshua Tree National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joshua Tree National Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Svalandsgubben

Svalandsgubben er et skogsløp som arrangeres siste søndag i oktober hvert år av Birkenes IL på Svaland. Løypa for herrer senior er 27 kilometer lang, og går gjennom myr og våtmark over lengre strekning. Damenes løype er 12 kilometer lang, men de kan også velge å løpe 27 kilometersløypa. Herrer junior (H17) kan løpe 12 kilometer, og for de minste helt opp til 16 år kan løpe mini-gubben. Den starter fra Mollestadeika og er 5 kilometer lang.


== Eksterne lenker ==
Svalandsgubben
Sequoia nasjonalpark

Sequoia nasjonalpark er en nasjonalpark i delstaten California, USA. Parken ble etablert 25. september 1890, og er på 1635 km². Parken ligger i Sierra Nevada, og de viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er mammuttrær som er noen av de høyeste trærne på jorden, deriblant treet General Sherman, verdens største kjente tre i volum. 
Den ble etablert som den andre nasjonalparken i USA etter Yellowstone nasjonalpark som ble grunnlagt i 1872. Parken grenser i nord til Kings Canyon nasjonalpark, og de to forvaltes under ett.
Landskapet i parken spenner i høyde fra ca. 400 moh til Mount Whitney, 4 421 moh – som er det høyeste fjellet i de 48 sammenhengende statene i USA. Dette spennet gir variasjon fra frodige grassletter og fjellskråninger til alpint klima, med et allsidig dyreliv, med puma som den mest sjeldne arten.
Det finnes over 240 kjente grotter i området. Sannsynligvis finnes det flere hundre lignende grotter som ikke er blitt funnet enda. Californias lengste grotte, Lilburn Cave er mer enn 30 km langt. Den eneste av grottene som er åpen for besøkende er Crystal Cave.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sequoia National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sequoia National Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Great Sand Dunes nasjonalpark

Great Sand Dunes nasjonalpark er en nasjonalpark i Colorado i USA. Den ligger i de østlige delene av Alamosa County og Saguache County. Parken ble grunnlagt etter vedtak i den amerikanske kongressen den 13. september 2004. Great Sand Dunes nasjonalpark inneholder noen av de høyeste sanddynene i hele Nord-Amerika.
Sanddynene ble dannet av sandforekomster fra Rio Grande og dens sideelver som renner gjennom San Luis Valley. Gjennom tidene har de vestlige vindene plukket opp sandpartikler fra elven og brakt dem videre til østkanten av dalen. Denne prosessen har pågått i minst 10 000 år og sanddynene  er langsomt voksende. Vinden endrer også formen på sanddynene daglig. 
Parken inneholder også flere innsjøer og tundra, seks fjelltopper som er over 3940 meter over havet, gamle gran-og furuskoger, gressletter og våtmarksområder. Alle disse stedene er habitat for et variert dyreliv og mange forskjellige plantearter. 


== Se også ==
Nasjonalparker i USA


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Great Sand Dunes National Park and Preserve – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Great Sand Dunes National Park and Preserve – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Filmåret 2010

Filmåret 2010 er en oversikt over lanserte filmer, utdelte priser og døde filmpersonligheter i 2010.


== Mest innbringende filmer ==
Denne seksjonen lister de mest innbringende filmene som ble først utgitt i USA i løpet av 2010, og er sortert etter totalomsetningen til filmene på verdensbasis.


== Mest sette filmer i Norge ==
Følgende filmer er de mest sette på kino i Norge. Listen er sortert etter antall besøk siden 1. januar 2010, men den kan inneholde filmer som hadde premiere før 2010.


== Filmutgivelser i 2010 ==
Denne listen dekker filmer som skal bli utgitt i løpet av 2010 i Norge.[trenger oppdatering]


== Døde ==
Emil Forselius
Lynn Redgrave
Brita Borg
Tony Curtis
Kjell Fjørtoft
Patricia Neal
Maury Chaykin
Albert W. Owesen
Dino De Laurentiis
Gloria Stuart
Mattis Mathiesen
Gustav Adolf Hegh
Per Oscarsson
Tove Maës


== Referanser ==
Dagfinn Øksenholt

Dagfinn Øksenholt (født 29. mars 1954 i Siljan i Telemark) er en norsk ingeniør og tidligere politiker (Ap).
Etter å ha gått Telemark tekniske skole, var han oppmålingsingeniør og konsulent i ulike boligbyggefirmaer, så daglig leder i Elung Eiendom 1988–1989, markedskonsulent i Norsk Informasjonsteknologi 1989–1992, IT-konsulent i Telemark fylkeskommune 1992–1997 og 2007–2008 samt prosjektleder, rådgiver og utviklingssjef i International Software Technology 1997–2007 og 2008–2014. Fra 2014 - 2018 var han daglig leder i EQ Timing i Oslo.
Øksenholt var formann i Telemark AUF i 1976 og fylkessekretær i 1981. Han var sekretær i flere omganger før han var leder i Skien Arbeiderparti 1985–1987. Øksenholt var medlem av Skien bystyre 1979–1987 og 2007–2010, varamedlem i perioden 2019-2023 og medlem av formannskapet 1984–1987 og varaordfører 1986–1987. Før dette var han medlem av Telemark fylkesting 1975–1979. Øksenholt var 1. vararepresentant til Stortinget fra Telemark 1977–1981, og møtte fast for statsråd Finn Kristensen fra februar til september 1981. I denne perioden møtte Øksenholt i Stortingets industrikomité. Han har dessuten hatt en rekke tillitsverv innen idretten, som fotball, langrenn og orientering, blant annet som visepresident i Norges Orienteringsforbund 1994-1998.
Daglig leder i GTR-konsulent D. Øksenholt (tidtakerfirma).  Han har vært tidtakeransvarlig en rekke idrettsarrangement, bla Norgesmesterskap, Norges Cup, World Cup og Verdensmesterskap.
Videre har han hatt vært ledere for en rekke store idrettsarrangement innen orientering og ski.


== Eksterne lenker ==
(no) Dagfinn Øksenholt hos Stortinget 
(no) Dagfinn Øksenholt hos Norsk senter for forskningsdata
John E. Amos kullkraftverk

John E. Amos kullkraftverk  er et kullkraftverk i Putnam County, delstaten Vest-Virginia i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 933 MW, fordelt på tre blokker/turbiner. Operatør er Ohio Power Co / American Electric Power.
Anlegget ble bygget ut i årene 1971–1973. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull.
Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 15,3 mill. tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.
IndustCards – «Coal-Fired Plants in West Virginia».
Kings Canyon nasjonalpark

Kings Canyon nasjonalpark er en nasjonalpark i sørlige Sierra Nevada i delstaten California, USA. Parken ble etablert 4. mars 1940, og er på 1873 km². De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er General Grant Grove, et skogområde med mammuttrær (Sequoiadendron giganteum), og de store canyoner i parkens østlige del. 
Parken består av to områder. Det eldste området, General Grant Grove, ble vernet allerede i 1890 som General Grant National Park, for å beskytte mammuttrærne. Denne delen av parken, som også omfatter Redwood Mountain Grove utgjør mindre enn 10% av nasjonalparkens totale areal.
Øst for denne gamle delen av parken ligger den nye delen fra 1940, som utgjør ca. 90%. Den omfatter kildene til elvene Kings River og San Joaquin. Både det sørlige og det midtre løpet til Kings River løper gjennom canyon som er skapt gjennom breformende prosesser. Navnet Kings Canyon er knyttet til en del av canyonet i det sørlige elveløpet, og dette er USAs dypeste canyon. Parkens høyeste fjell er North Palisade (4 343 moh) i øst, som er Sierra Nevadas tredje høyeste topp.
Parken ligger nord for og sammenhengende med nasjonalparken Sequoia National Park og de to parkene blir administrert av National Park Service som en felles enhet.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kings Canyon National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kings Canyon National Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kirkeby skole

Kirkeby skole kan referere til:

Kirkeby skole i Elverum, se Kirkeby oppvekstsenter
Kirkeby skole (Nittedal), tidligere skole i Hakadal i Nittedal kommune.