jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Blind Roosevelt Graves

Roosevelt Graves (født 9. desember 1909 i Meridian i Mississippi, død 30. desember 1962 i Summerland i Mississippi) var en amerikansk bluesgitarist og -sanger. Det finnes innspilt materiale av han fra 1920- og 1930-tallet.
På alle opptak som finnes med Blind Roosevelt Graves spiller han sammen med broren Uaroy Graves, som også var blind og som spilte tamburin. Av platekompaniet ble de omtalt som Blind Roosevelt Graves and Brother. De første opptaka ble gjort i 1929 for Paramount Records. Her finner en den første kjente innspillinga av den kjente «Guitar Boogie».
20. juli 1936 ble det arrangert en ny opptakssesjon med brødrene i Hattiesburg, Mississippi – angivelig på jernbanestasjonen. Her ble duoen forsterka med den lokale pianisten Cooney Vaughn, og trioen ble lansert som The Mississippi Jook Band. I alt spilte de på denne sesjonen inn fire låter for  American Record Company – «Barbecue Bust», «Hittin' The Bottle Stomp», «Dangerous Woman» og «Skippy Whippy». Dette er det siste opptaket som ble gjort med Graves-brødrene, og de forsvant fra offentligheten. Roosevelt Graves antas å ha flytta til Gulfport en gang etter krigen.  
Det østerrikske plateselskapet Document Records har gjenutgitt Graves-brødrenes innspillinger på plata Complete Recorded Works (1929–1936) (DOCD 5105).


== Spillestil ==
I Rolling Stone Magazines The Illustrated History of Rock and Roll omtales opptaka som ble gjort med Mississippi Jook Band i 1936 som starten på rock'n roll: «Their 'Barbecue Bust' and 'Dangerous Woman' featured fully formed rock & roll guitar riffs and a stomping rock & roll beat.»
Uansett utgjør Vaughns frenetiske pianospill og Graves-brødrenes mangefasetterte rytmikk kombinert med Roosevelts dristige riff en ny form for blues som kan ha inspirert seinere bluesmusikere.


== Eksterne lenker ==
(en) Blind Roosevelt Graves på Discogs 
(en) Blind Roosevelt Graves på MusicBrainz 
(en) Blind Roosevelt Graves på AllMusic 
allmusic.com - Biografi og detaljert bibliografi
The Graves Brothers – The University of Southern Mississippi McCain Library and Archives
FireHouse

FireHouse er et amerikansk hardrockband som ble startet i Charlotte, North Carolina i 1989. Bandet tok navn etter en sang av Kiss med samme navn og fikk en rask karriere på 1990-tallet. 


== Nåværende medlemmer ==
C.J. Snare
Bill Leverty
Michael Foster
Allen McKenzie


=== Tidligere medlemmer ===
Peter Criss
Ace Frehley
Eric Carr
Vinnie Vincent
Mark St. John
Bruce Kulick


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) FireHouse – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) FireHouse på Internet Movie Database 
(en) FireHouse på Apple Music 
(en) FireHouse på Discogs 
(en) FireHouse på MusicBrainz 
(en) FireHouse på SoundCloud 
(en) FireHouse på Spotify 
(en) FireHouse på Songkick 
(en) FireHouse på Last.fm 
(en) FireHouse på Genius — sangtekster 
(en) FireHouse på AllMusic 
(en) FireHouse på Twitter 
(en) FireHouse på Facebook 
(en) FireHouse på Instagram 
(en) FireHouse på YouTube 
(en) FireHouse på Myspace
Saattut

Saattut (tidligere stavet Sâtut) er ei bygd i Avannaata kommune på vestkysten av Grønland. Bygda hadde 242 innbyggere i 2018.Bygda ligger på en øy, ca. 26 km fra Uummannaq. 
Skolen her heter Muusap Atuarfia, og har ca. 50 elever. De har bl.a. videokonferanseutstyr for å drive fjernundervisning. 
1. januar 2004 åpnet det en ny barnehage i bygda, med plass til 24 barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.arktiskebilleder.dk Historiske bilder fra Saattut.
www.fallingrain.com Vær og kart over Saattut.
Fort Minor Militia

Fort Minor Militia er en fanklubb for Fort Minor. Den var inspirert av Linkin Park Underground, så da Mike Shinoda startet Fort Minor Militia gav han ut DVD-er og The Rising Tied «special edition» til de første 100 medlemmene. Klubben lar deg kjøpe billetter til Fort Minor-konserter før de kommer ut i vanlige butikker og man får gratis mange forskjellige filmer og dokumentarer.


== Sporliste til Fort Minor Exclusive Tracks ==
Do What We Did (Demo) Mike Shinoda og Styles of Beyond
Kenji (intervju version) (Først gitt ut på Fort Minor sin hjemmeside i desember 2005)
Tools of the Trade (Demo) Mike Shinoda og Styles of Beyond
Where'd You Joe? (Where'd You Go) Joe Hahn remix
Strange Things (Demo) (Første Fort Minor-sangen som ble skrevet)
Believe Me (Klubb remix) Mike Shinoda og Styles of Beyond
Start It All Up (Demo) (Mike Shinoda har sagt at «Start It All Up» var den andre Fort Minor-sangen han har skrevet, den skulle egentlig være en Linkin Park sang)
Move On (Demo) Mike Shinoda og Joe HahnDette er det første fra Fort Minor Militia, ingen av disse sangen har vært med i The Rising Tied.
Kenna

Kenna Zemedkun er en etiopiskfødt amerikansk musiker. Han er mest kjent for samarbeidet med Fort Minor. Kenna har lagd to studioalbum. 


== Diskografi ==
2003: New Sacred Cow (Flawless Records). Singler: «Hell Bent», «Sunday After You», «Freetime»
2007: Make Sure They See My Face (Interscope Records). Singler: «Out of Control (State of Emotion)», «Say Goodbye To Love»


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kenna på Internet Movie Database 
(en) Kenna hos The Movie Database 
(en) Kenna på Discogs 
(en) Kenna på MusicBrainz 
(en) Kenna på SoundCloud 
(en) Kenna på Songkick 
(en) Kenna på Last.fm 
(en) Kenna på AllMusic 
Kenna på Twitter 
Kenna på Facebook 
Kenna på Myspace
Queen’s Park stasjon

Queen's Park stasjon er en jernbane- og undergrunnsstasjon i London. Den ligger i den vestre delen av Kilburn, nær parken Queen's Park. Jernbane og undergrunnsbane deler spor nordover fra Queen's Park til Harrow & Wealdstone.


== Eksterne lenker ==
Queen's Park jernbanestasjon National Rail Enquiries (Engelsk)
Queen's Park Underground Station Transport for London (Engelsk)
Troy McLawhorn

Troy McLawhorn (født 4. november 1968) er en amerikansk gitarist. Han er gitarist i bandet Seether, og har tidligere spilt gitar i bandet doubleDrive, som ble oppløst i desember 2003. I 2004 begynte McLawhorn å spille fulltid sammen med Dark New Day, et band som han hjalp med å danne i 1995 og som så ble inaktivt i noen år. I mai 2007 ble McLawhorn Evanescences nye gitarist da John LeCompt sluttet. Han spilte live sammen med Evanescence til desember 2007. Han forble medlem av Dark New Day mens han var i Evanescence. Han forlot Dark New Day i 2008, og ble gitarist i Seether.


== Utstyr ==
McLawhorn bruker gitarer av typen PRS Guitars.


== Diskografi ==


=== Still Rain ===
Still Rain
Bitter Black Water


=== doubleDrive ===
1000 Yard Stare (1999)
Blue in the Face (2003)


=== Dark New Day ===
Twelve Year Silence (14. juni 2005)
Black Porch (Acoustic Sessions) (EP) (5. september 2006)
Ukjent tittel (ikke offisielt utgitt)


=== Seether ===
iTunes Originals (2008)
Rhapsody Originals (2008)
Finding Beauty in Negative Spaces (nyutgivelse fra 2009)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Troy McLawhorn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Troy McLawhorn på Discogs 
(en) Troy McLawhorn på MusicBrainz 
Darknewday.com
Evanescence.com
Seether.com
Hakan Şükür

Hakan Şükür (født 1. september 1971 i Adapazarı i Sakarya) er en tyrkisk tidligere fotballspiller. Han er av kosovo-albansk opphav. Han spilte sist for Galatasaray frem til 2008-sesongen, men har også spilt i Italia og Storbritannia.
Han har spilt 109 kamper og skåret 51 mål for Tyrkias landslag, noe som er nasjonal rekord.
I forbindelse med det tyrkiske valget i 2011 ble Şükür valgt som parlamentsmedlem i Istanbul for Rettferdighets- og utviklingspartiet. Han ble senere knyttet til Fethullah Gülen og hans Gülen-bevegelse og trakk seg fra partiet i desember 2013. Han valgte deretter å stå som uavhengig politiker.  Han er siden 2016 etterlyst i Tyrkia for å ha fornærmet president Recep Tayyip Erdoğan, og har bodd i eksil i California siden. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Hakan Şükür – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Hakan Şükür – FIFA 
(fr) Hakan Şükür – LÉquipe 
(en) Hakan Şükür – Transfermarkt 
(en) Hakan Şükür – national-football-teams.com 
(en) Hakan Şükür – WorldFootball.net 
(en) Hakan Şükür – Soccerbase.com 
(en) Hakan Şükür – FootballDatabase.eu 
(en) Hakan Şükür – EU-Football.info 
(en) Hakan Şükür – PlaymakerStats.com 


== References ==
Mal:Https://www.ocnal.com/2016/07/hakan-sukur-i-am-albanian-not-turkish.html
Will Hunt

Will Hunt er en amerikansk trommeslager som spiller sjangrene rock og metal. Hunt var med som trommeslager på Tommy Lees «Never a Dull Moment»-turné og var også medlem av bandet Skrape til 2004, da han skiftet til Dark New Day på fulltid. I mai 2007 fikk Hunt Rocky Grays plass i bandet Evanescence, da han sluttet. Hunt skal spille i Evanescence i hvert fall til desember 2007. Han vil forbli medlem av Dark New Day mens har er i Evanescence. 


== Utstyr ==
Hunt bruker Drum Workshop-trommer, Vater-trommerstikker og Zildjian-symbaler.


== Diskografi ==


=== Skrape ===
New Killer America (20. mars 2001)
Up the Dose (13. januar 2004)


=== Dark New Day ===
Twelve Year Silence (14. juni 2005)
Black Porch (Acoustic Sessions) (EP) (5. september 2006)
Ukjent tittel (mars 2008)


== Eksterne lenker ==
Darknewday.com
Evanescence.com
Gebel Barkal

Gebel Barkal eller Jebel Barkal er et lite fjell ca. 400 km nord for hovedstaden Khartoum i Sudan, der Nilen går i en stor sving gjennom regionen Nubia. Fjellet og området rundt er et verdensarvsted på grunn av et stort antall ruiner av templer, nubiske pyramider, boenheter og palass. Området har en utstrekning på ca. 60 km langs Nilen.
Omkring år 1450 f.Kr., utvidet den egyptiske farao Thutmose III sitt rike til å omfatte denne regionen og gjorde Gebel Barkal til landets sørgrense. Han grunnla byen Napata, som omkring 300 år senere ble hovedstad i det uavhengige kongedømmet Kusj. Byen ble rasert i 24 f.Kr. av romerske styrker.
Ruinene rundt Gebel Barkal omfatter minst 13 tempel og 3 palass. Første gang stedet ble beskrevet av europeiske oppdagere var på 1820-tallet. I 1916 begynte de første arkeologiske utgravningene under ledelse av George A. Reisner. Tidlig på 1970-tallet ble arbeidet gjenopptatt av et team fra Romas La Sapienzas universitet ledet av Sergio Donadoni. Disse ble på 1980-tallet fulgt av et team fra Bostons museum, ledet av Timothy Kendall. 
Fjellet er 98 meter høyt og har en plan topp. Det har blitt brukt som landemerke, for å finne et vadested over Nilen, av handelsreisende på rutene mellom Sentral-Afrika, Egypt og Den arabiske halvøy. 


== Eksterne lenker ==
(en) Jebel Barkal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
LearningSites.com – Gebel Barkal
arkamani.org: «Gebel Barkal and Ancient Napata», by Timothy Kendall
Krukke (musikkinstrument)

Krukker av glass, steingods eller andre materialer brukt som musikkinstrument kjennes fra mange musikkulturer. Best kjent er instrumentet fra USA, der såkalte jug bands var populære i Sørstatene på 1920-tallet.
Lyden dannes ved at utøveren former en tone med leppene og bruker krukka som resonanskammer. Tonen dannes med en ansats som er lik den som brukes på messingblåseinstrumenter, dvs. at leppene presses sammen slik at det oppstår en summetone. Utøveren berører ikke krukkeåpningen med leppene, men holder krukka et par cm fra åpningen. Hvor hardt leppene presses sammen, bestemmer tonehøyden. En dreven krukkespiller kan oppnå et tonespenn på to oktaver. Spesielle effekter kan oppnås ved at en legger stemme på luftstrømmen, som en gjør på didgeridoo. Noen utøvere bruker også sirkelpust.


== USA ==
Jug bands hadde sin storhetstid særlig i Kentucky og Tennessee på 1920-tallet. Jugs fungerte som et bassinstrument i bandets rytmeseksjon, men det var også vanlig å legge inn solopartier. Noen orkestre kunne ha flere enn én jugspiller.
Gallonkrukker av steingods var det som ble hyppigst brukt, men en kjenner også til at det ble spilt på glass- eller plastballonger, parafinkanner o.a. Forskjellige krukkestørrelser og forskjellige materialer resulterer i ulik lyd.
Det har også vært forsøkt med elektrisk forsterkning av lyden. F.eks. brukte det psykedeliske bandet 13th Floor Elevators «el-jug» på 1960-tallet.
Fra nyere tid kan Fritz Richmond (1939–2005) nevnes som en anerkjent jugspiller.


== Eksterne lenker ==
How to Prepare and Play a Jug
The Roots Music Listening Room – lydeksmpler
Jug (kortspill)

Jug er et kortspill for 2–5 personer. Spillet ligner litt på vri-åtter, men det er to vesentlige forskjeller: man legger kortene med billedsiden ned, og man kan juge om hvilket kort man legger på, eller jukse ved å legge på mer enn ett kort. Hvis man blir tatt i juks, enten det dreier seg om å ha lagt på feil kort eller for mange kort, så må man ta inn bunken. Den som kvitter seg med alle kortene, har vunnet. Det går ikke an å vri.


== Spilleregler ==
Man benytter en vanlig kortstokk med 52 kort, med fargene spar, kløver, ruter og hjerter. Hver spiller får utdelt fem kort. Resten av kortene legges med billedsiden ned. Det øverste kortet i denne bunken snus og legges med billedsiden opp ved siden av bunken. Spilleren til venstre for den som delte ut kortene, begynner.
Spillet går ut på å legge på ett kort av gangen, med billedsiden ned. Man sier høyt hvilket kort man legger på, og man må følge fargen, valøren på kortet trenger ikke å overstige. For eksempel må man spille kløver hvis det er kløver som ligger med billedsiden opp. I dette spillet er det også lov å jukse. Det kan gjøres på en av to måter, (1) enten ved å legge på et kort av en annen farge (juge), (2) eller ved å legge på mer enn ett kort.
Neste spiller kan velge å (1) si "JUG" og dermed påstå at forrige spiller la på et annet kort enn det som ble sagt, eller (2) si "FLERE KORT" og dermed påstå at forrige spiller la på mer enn ett kort. Hvis det stemmer at det ble jukset og at dette ble gjort på den måten det ble påstått, så må den som jukset ta inn hele bunken. Men hvis forrige spiller ikke jukset, eller om det ble jukset på annen måte enn det som ble påstått (f.eks. ved at flere kort ble lagt på, mens påstanden var at det var jug), så er det den som kom med den feilaktige påstanden som må ta inn bunken.
Den spilleren som står for tur til å legge på, kan altså legge på et kort med billedsiden ned i riktig farge (og si høyt hva det er), eller juge ved å legge et annet kort med billedsiden ned og si høyt et kort i riktig farge selv om det ikke er det det faktisk er, eller jukse ved å legge på mer enn ett kort og da på samme måte påstå at det er et kort i riktig farge. I tillegg til disse valgmulighetene kan spilleren trekke inntil tre kort fra bunken, så lenge det er kort igjen i bunken, før spilleren legger på.
Den som blir kvitt alle kortene vinner idet neste spiller legger på. Man vinner altså ikke ved å legge på alle kortene på én gang dersom neste spiller røper at det ble lagt på flere kort.
Man kan også spille uten at man kan legge på flere kort, men gjemme enkelte. Hvis man i dette tilfellet blir tatt for å gjemme må man ta inn bunken.
Flodbarbe

Flodbarbe eller skjeggkarpe er en fisk i karpefamilien. Den er tilpasset hurtigstrømmende vann og hører hjemme i elvenes midtre løp, som i Mellom-Europa av og til kalles barberegionen. Som mange andre karpefisk har den skjeggtråder (fire), herav navnet barbe. Vanlig størrelse er 30-50 cm, men de blir opptil 120 cm lange og 16 kg tunge. De største eksemplarene er tatt i Dnepr og tilhører underarten B. b. borysthenicus (Borysthenes = Dnepr).


== Utbredelse og tilholdssted ==
Arten finnes i Mellom-Europa fra Øst-England og Vest-Frankrike og østover til Dnepr. Den mangler i Sør-Europa (hvor den erstattes av nærstående arter) og i Norden. Den hører hjemme i elvenes midtre løp og finnes både ved elvebunnen og i åpent vann.


== Levevis ==
De lever av krepsdyr, insektlarver og bløtdyr og rogn av andre fisk; de kan også ta småfisk. Også plantekost står på menyen.
Hannen blir kjønnsmoden etter tre til fire år, hunnen etter fem til åtte år. De vandrer oppover i elvene for å gyte og gyter i juni-juli. De slipper 8-12 tusen egg pr. kilo kroppsvekt. Eggene måler ca. 2 mm og er giftige.


== Barben og mennesket ==
Flodbarben er en populær sportsfisk. Den tas også på not og ruser. 


== Slekten Barbus ==
Flodbarben tilhører en stor slekt. Det er svært omdiskutert hvilke arter som tilhører slekten, og hvorvidt ulike bestander skal regnes som egne arter eller underarter av én art. Etter én inndeling finnes 308 arter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) barbe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) barbe i Encyclopedia of Life 
(en) barbe i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) barbe hos Dyntaxa 
(en) barbe hos Fauna Europaea 
(en) barbe hos FishBase 
(en) barbe hos ITIS 
(en) barbe hos NCBI 
(en) Kategori:Barbus barbus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Barbus barbus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Barbus barbus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Barbus barbus (Linnaeus, 1758) Barbel - FishBase
Gabriele Haefs

Gabriele Haefs (født 27. august 1953 i Wachtendonk) er en tysk oversetter. Hun har oversatt flere norske forfattere til tysk, deriblant Jostein Gaarder, Anne Holt, Anne B. Ragde og Ari Behn. Hun mottok i november 2011 ordenstegnet som ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden, en høy utmerkelse som gis til utenlandske statsborgere i stedet for St. Olavs Orden.Gabriele Haefs er gift med den norske forfatteren Ingvar Ambjørnsen. Hun er søster til oversetterne og forfatterne Gisbert Haefs og Hanswilhelm Haefs.


== Referanser ==
Warri

Warri er en by i delstaten Delta i Nigeria, og har en befolkning på 507 255. 
Byen ble grunnlagt som provinshovedstad av britene tidlig på 1900-tallet. Byen har vokst kraftig siden 1960-tallet, på grunn av oljevirksomheten i regionen. 
Befolkningen i Warri består av Itsekiri, Urhobo, Ijaw og andre etniske grupper, og er overveiende kristne. 


== Kjente personer fra Warri ==
Emmanuel Olisadebe – fotballspiller
Fylkesvei 7584

Fylkesvei 7584 går mellom Grimsøya og Kalvøya i Røst kommune. Veien er 1,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 784.


== Kommuner og knutepunkter ==

 RøstGrimsøyveien 

Endepunkt GrimsøyaYstnesveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7584
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 7586

Fylkesvei 7586 går mellom  Røst lufthavn og Røst kirke i Røst kommune. Veien er 1,3 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 784.


== Kommuner og knutepunkter ==

 RøstFlyplassveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7586
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 783 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 783 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 783 (Nordland)
Fylkesvei 783 (Østfold)
Kralendijk

Kralendijk er den nederlandske øyen Bonaires hovedstad. Navnet har vært i bruk fra rundt 1840, og er avledet av Koralendijk (korallrevet) som ligger utenfor kysten. Blant den lokale befolkningen brukes også navnet Playa, som viser til stranden den ligger ved. Antall innbyggere er avhengig av hvor byens grenser legges og hvilke bydeler som regnes, ifølge folketellingen fra 2001 blir da antallet mellom 1216 og 9161. Kralendijks hovedspråk er papiamento, men takket være turismen er engelsk også et kjent språk.
6. september 1499 ble Bonaire oppdaget av den spanske oppdagelsesreisende Alonso de Ojeda. Området var da bebodd av arawakindianere, fra 1636 ble Kralendijk et av Det nederlandske vestindiske kompani handelssteder.
Kralendijk ligger på vestsiden av øyen, er liten, og har mange fargerike bygninger. I sentrum ligger en boulevard (Kaya Craane), en handlegate (Kaya Grandi) og torget Plasa Wilhelmina med historiske bygninger som Customs House, Bestuurskantoor og på sørsiden Fort Oranje og dets fyrtårn som i det 17. århundre ble bygget for å forsvare Bonaire. Langs boulevarden ligger turistenes yachter for anker. Videre befinner universitetsområdet til Xavier University School of Medicine seg i byen. Ved kysten ligger den ubebodde øyen Klein Bonaire, som fra 2001 er et ved lov beskyttet naturområde som dagturister og dykkere kan nå med båt.
Sør for byen ligger Bonaires flyplass, Flamingo International Airport (flyplasskode BON).
Bonaires eldste tettsted er Rincón som ligger lengre nord på øyen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Kralendijk
Kart over Kralendijk
Bilder fra Kralendijk
Kralendijks universitet
Avstanden Oslo - Kralendijk med fly
Fylkesvei 7590

Fylkesvei 7590 går mellom Vågstranda og Røssnesvågen i Værøy kommune. Veien er 1,5 km lang
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 793.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Værøy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7590
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 793 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 793 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 793 (Nordland)
Torstein Horgmo

Torstein Horgmo (født 18. februar 1987 i Trondheim) er en norsk profesjonell snøbrettkjører. 
Horgmo begynte å kjøre snøbrett i en alder av 12 år. Pr. 2007 kjører han de største Ticket to ride-konkurransene (TTR), og i desember 2007 ble han nummer 3 i TTR Air & style, München.
Torstein brakk ryggen under Burton European Open januar 2007, men var tilbake på brettet allerede etter fire måneder og hevdet seg internasjonalt med en gang.
Han er kjent for å ha gjort verdens største frontside 1080 i konkurranse under Oakley style wars i Australia høsten 2007. På Folgefonna i juni 2010 gjennomførte han verdens første «Triple Cork», en trippel sideflip med skru . 28. januar 2011 satte han «Triple Cork» og frontside 1080 som den første i verden i konkurranse under Big Air-finalen i Winter X Games 15 som han også vant. Han vant big air konkurransen i X-Games 2013.


== Meritter ==
(ufullstendig liste)

1.-plass Overall i Burton European Open Junior Jam 2004
1.-plass NM Halfpipe junior 2004
1.-plass i Hemsedal Family Session (slopestyle)
3.-plass TTR Air & style, München, slopestyle,2007
1.-plass Oakley Stylewars 2007, slopestyle
1. Plass Big Air X-Games 2008
2. Plass Honda Vail Session 2008, slopestyle
2.-plass Oakley stylewars 2008
1.-plass New Zealand open 2008
1.-plass Nissan X-trail
2.-plass Red Bull Snowskrapers, big air (5 str., TTR), feb 2009
1.-plass Dew Tour, slopestyle, West Dover, 2009
1.-plass X-Games, Big Air, jan 2008
1.-plass Abominable Snowjam, slopestyle, (5 str., TTR) 2007
2.-plass GarnierFructis Australian Open, slopestyle (4 str., TTR). 2007
1.-plass O'Neill pro freestyle, slopestyle, (4 str., TTR), 2006.
2.-plass The Arctic Challenge (6 str. TTR) 2010
1.-plass Dew Tour, slopestyle Nike 6.0 Breckenridge 2010 (2010/2011)
1.-plass Dew Tour, slopestyle Killington 2011
1.-plass X-Games 15, Big Air 2011
1.-plass X-Games Big Air 2012
1.-plass X-Games Big Air 2013Etter tre år på DC's AM team har Torstein Horgmo endelig fått status som prorider hos sponsoren sin.
komplett sponsor liste: DC, Oakley, Rockstar, Vestal, Kicker, Park City, AWSM, shredboots
dnb


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Torstein Horgmo – X Games 
(en) Torstein Horgmo – FIS (snøbrett) 
(en) Torstein Horgmo – Profil og resultatoversikt på worldsnowboardtour.com.
Horgmos profil på snowboardforbundets nettsider
Horgmo i slow-motion