jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ritornell

Ritornell (eller refreng) er den delen av en rondo som avbrutt av kontrasterende mellomspill gjentas flere ganger i løpet av musikkstykket. Mellomspillene kalles også for kuplett.
I barokkens solokonserter snakker man ofte om ritornellform som en oppdeling i tutti- og soloavsnitt. Dette var en form framfor alt Vivaldi gjorde populær. Orkesteret (tutti) åpner konserten med en ritornell som inneholder de musikalske hovedidéene, etterfulgt av en solistseksjon. Orkesteret spiller ritornellen i ulike tonearter og varianter, oftest forkortet. Mellom orkesterets tutti-partier spiller solisten virtuose solostrofer slik at mønsteret blir tutti-solo-tutti-solo-tutti. Bare sluttritornellen gjentar i noen tilfeller hele ritornellen. I ritornellene er rekkefølgen av toneartene oftest tonika – dominant – tonikaparallell – tonika, og i moll tonika – dominant (eller molldominant) – tonikaparallell. Solodelen står i tydelig kontrast til ritornellen ved at den ofte bare ledsages av en generalbass med den harmoniske funksjon å modulere til ritornellens neste toneart.
Opprinnelig ble ritornell brukt om tidlige italienske folkesanger med trelinjers strofer med rim på formen A-B-A.


== Litteratur ==
Dagmar Glüxam: «Ritornell» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
Kantilene

Kantilene (it.: cantilena, latin cantus, «sang») er betegnelsen på en melodi eller et lengre sangbart parti i en større flerstemmig komposisjon.Kantilener går gjerne i et rolig, jevnt flytende tempo.I Italia betyr cantilena en populær eller banal sang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Cantilena», britannica.com
«cantilene», eksempler på bruk, wordnik.com
Hertugdømmet Puglia

Dette området ble først etablert av Guaimar IV av Salerno som ble utnevnt til hertug av Puglia og Calabria av de normanniske erobrerne i 1027. Han satte inn den normanniske lederen Vilhelm Jernarm, sønn av Tancred og medlem av Huset Hauteville som greve av Melfi.  Selv om denne utnevnelsen aldri ble godkjent av keiseren, regnes Vilhelm Jernarm som den første greven av Puglia og Calabria. 
I 1047 fjernet Henrik III av Det tysk-romerske rike Guaimars hertugtittel, og utnevnte Vilhelms bror Drogo som etterfølger med tittelen Dux et Magister Italiae comesque Normannorum totius Apuliae et Calabriae og gjorde ham til sin direkte underordnede vasall.


== Grever av Puglia og Calabria ==


== Hertug av Puglia og Calabria ==
Etter Roger IVs tidlige død, sto tittelen ledig, men kan ha vært innehatt av sønnen til William II, men denne døde tidlig. Den ble gjenopptatt av Tancred I av Sicilia for sin eldste sønn i 1189. 


== Kilder ==
Chalandon, Ferdinand: Histoire de la domination normande en Italie et en Sicile. Paris: 1907.
Houben, Hubert: Roger II of Sicily: Ruler between East and West. Cambridge: Cambridge University Press, 2002.
Matthew, Donald: The Norman Kingdom of Sicily. Cambridge: Cambridge University Press, 1992.
Norwich, John Julius: The Normans in the South 1016–1130. London: Longman, 1967.
Norwich, John Julius: The Kingdom in the Sun 1130–1194. London: Longman, 1970.
Takayama, Hiroshi: The Administration of the Norman Kingdom of Sicily. Brill, 1993.


== Eksterne lenker ==
History of the Norman World
Vitenskapsåret 1908

Vitenskapsåret 1908 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1908.


== Hendelser ==
Philibert Jacques Melotte oppdager Pasiphae, en av Jupiters måner.
Heike Kamerlingh Onnes kondenserer helium.
T-Forden lanseres.


== Prisvinnere ==
Darwinmedaljen: August Weismann
Nobelpriser:
Fysikk: Gabriel Lippmann
Kjemi: Ernest Rutherford
Fysiologi/medisin: Ilja Metjnikov og Paul Ehrlich
Wollastonmedaljen: Paul Heinrich von Groth
Copleymedaljen: Alfred Russel Wallace
De Morgan-medaljen: James Whitbread Lee Glaisher
Murchisonmedaljen: Albert Charles Seward


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==
Tancred av Hauteville

Tancred av Hauteville (født 980, død 1041) var en normannisk ridder, som man imidlertid ikke har så mange historiske kilder om, men hans betydning er i første rekke gjennom de erobringer og den innflytelse som hans sønner og deres etterkommere skulle få i Europa. Han står derfor i historien fra som stamfaren i Huset Hauteville. Han hadde i hvert fall tolv sønner og to døtre, noe som gjorde at noen av disse søkte til nye områder for å etablere seg.
Tancred var en lavadelsmann fra området ved Coutances på Cotentin-halvøya i Normandie, sannsynligvis fra landsbyen Hauteville-la-Guichard. Hans bestefar skal ha kommet til området fra Skandinavia på samme tid som Rollo av Normandie.
Hans to hustruer, Muriella og Fressenda skulle ifølge usikre kilder begge være døtre av Rikard I, men det finnes ikke sikre primærkilder som støtter denne påstanden.


== Se også ==
Huset Hauteville


== Referanser ==
Askvoll

Askvoll er en kommune lengst vest i Sunnfjord i Vestland. Kommunen grenser mot Sunnfjord kommune i øst, Kinn kommune i nord, Fjaler i sør og Nordsjøen i vest. 


== Politikk og samfunn ==


=== Næringsliv ===
Askvoll har et variert næringsliv med stor vekt på primænæringer. 16 prosent av befolkningen arbeider innen jordbruk, skogbruk og fiske. Sysselsettingen innen industrivirksomheter utgjorde 9,14 prosent i 2008 mot 5,25 prosent i 2015. Industrivirksomheten i kommunen har i mange år vært dominert av metallvareproduksjon, særlig knivproduksjon (A/S Helle Fabrikker), og næringsmiddelindustri (fiskeforedlling).
Kommunen har i de senere år hatt en markert nedgang i folketall og arbeidsplasser. Utviklingen av folketallet har vært særlig negativ i aldersgruppen 20-40 år. Kommunen er i perioden 2011-2016 tildelt omstillingsmidler fra Kommunal- og moderniseringsdepartementet og Sogn og Fjordane fylkeskommune. Formålet med omstillingsprosjektet er arbeidsplassvekst og tilflytting.


=== Politikk ===


==== Kommunestyrevalget 2019 ====


==== Kommunestyrevalget 2015 ====


== Kjente askvollinger ==


=== Anders Askevold ===
Kunstmaleren Anders Askevold (1834-1900) var født i Askvoll. Han er en av de fremste norske romantiske malerne fra den såkalte Düsseldorf-skolen; i sin levetid oppnådde han internasjonal berømmelse, og verkene hans er innkjøpt av norske og internasjonale museer. Han er særlig kjent for sine dyre- og landskapsmalerier.


=== Oddvar Torsheim ===
Multikunsteren Oddvar Torsheim (1938–) ble født i Askvoll. På sentrumskaia i Askvoll kommune står en skulptur i iddefjordsgranitt som forestiller Torsheim. Skulpturen ble avduket på Torsheims 75-årsdag den 2. november 2013; den er laget av billedkunstneren Stig Eikaas.


=== Liste over kjente personer (utvalg) ===
Johannes Winding Harbitz (1831–1917), skipsreder og politiker (H)
Anders Askevold (1834–1900), kunstmaler
Mathias Stubseid (1864–1934), ordfører (V) i Askvoll i 26 år, 1908–1934
Nikolaus Gjelsvik (1866–1938), professor i rettsvitenskap
Jørgen Stang  (1924–2002), barnebokforfatter og lyriker
Jorunn Ringstad (1943–2005), stortingsrepresentant (Sp) 1993–2005
Frida Melvær (f. 1971), stortingsrepresentant (H) 2017–2021
Tore Storehaug (f. 1992), stortingsrepresentant (KrF) 2017–2021


== Se også ==
Værlandet og Bulandet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nn) Offisielt nettsted 
(en) Askvoll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Askvoll i Store norske leksikon
Aiguille du Dru

Aiguille du Dru (også kalte Dru eller Drus) er et fjell i Mont Blanc-massivet i De franske Alpene. Fjellet har to topper:

Grander Aiguille du Dru (eller Grander Dru) 3 754 m og
Petit Aiguille du Dru (eller Petit Dru) 3 733 mDe to toppene ligger på vestryggen av Aiguille Verte (4 122 m) og er forbundet til hverandre av Brèche du Dru (3 697 m).
De britiske fjellklatrerene Clinton Thomas Dent og J. W. Hartley sammen med guidene Alexander Burgener og K. Maurer foretok førstebestigningen av Grander Dru 12. september 1878 (sørøstsiden).
Petit Dru ble det påfølgende året, den 29. august 1879, klatret av J. E. Charlet-Straton, P. Payot og F. Follignet via sydsiden og sørvestryggen. Førstebestigningen av begge toppene ble gjort av E. Fontaine og J. Ravanel 23. august 1901. Nordsiden, som er en av Alpenes store nordvegger, ble første gang klatret av Pierre Allain og R. Leininger 1. august 1935.
Italieneren Walter Bonatti soloklatret en vanskelig rute på det sørvestlige bergfestet til Petit Dru («Bonatti-pilaren») i august 1955. Denne ruten eksisterer ikke lenger på grunn av store steinras i 1997, 2003 og 2005. Merkene etter rasene er synlig fra Chamonixdalen.


== Eksterne lenker ==
Aiguille du Dru på SummitPost
Vitenskapsåret 1909

Vitenskapsåret 1909 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1909.


== Hendelser ==


=== Arkeologi ===
Charles Walcott oppdager Burgess Shale.
Se også: Arkeologiåret 1909


=== Astronomi ===
Det førsta fotografiet av Halleys komet tas.


=== Fysikk ===
Albert Einstein og Albert Grossman begynner å utvikle en teori som binder sammen en metrisk tensor med gravitasjonen.
Ernest Rutherford beskyter en tynn folie med alfapartikkeler med det resultatet at de fleste passerer igjennom, men en del reflekteres. Av eksperimentet dras konklusjonen at atomene har en positiv kjerne.


=== Geologi ===
Ernest Shackletons ekspedisjon finner den magnetiske Sydpolen.


=== Medisin ===
Karl Landsteiner utvikler et system av blodtyper.


=== Meteorologi ===


=== Teknologi ===
Leo Baekeland presenterer plasten bakelitt.
Louis Bleriot blir den første til å fly over Den engelske kanal med en farkost som er tyngre enn luft.


== Prisvinnere ==
Bigsbymedaljen: John Smith Flett
Copleymedaljen: George William Hill
Davymedaljen: James Dewar
Hughesmedaljen: Richard Glazebrook
Nobelpriser:
Fysikk: Guglielmo Marconi og Ferdinand Braun
Kjemi: Wilhelm Ostwald
Fysiologi/medisin: Theodor Kocher
Wollastonmedaljen: Horace Bolingbroke Woodward


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
Mileto

Mileto (gresk: Miletos) er en by og en kommune i provinsen Vibo Valentia i den italienske regionen Calabria, og ligger rundtt 60 km sørvest for Catanzaro og rundt 6 km sør for Vibo Valentia.
Ifølge tradisjonen skal byen ha blitt grunnlagt av flyktninger fra Milet i Anatolia, og dette er bakgrunnen for navnet.
Stedet er mest kjent for å ha vært en av hovedsetene til det normanniske Huset Hauteville under deres erobringer av Calabria og Sicilia. Både Roger I og hans sønn Simon døde her, og sønnen Roger II ble født i Mileto.
Byen er bispesete for Den katolske kirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mileto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Antiadrenerge midler

Antiadrenerge midler, eller sympatikolytiske legemidler, er en klasse legemidler som hemmer virkningen av nerveimpulser fra det sympatiske nervesystemet ved å blokkere adrenerge reseptorer (spesifikke molekylstrukturer som binder katekolaminer (noradrenalin og adrenalin) på celleoverflaten).
På grunn av det brede virkningsområdet til det sympatiske nervesystemet, har ulike legemidler i denne klassen ulik effekt, og blir blant annet brukt mot høyt blodtrykk, forstørret prostata og hjertearytmi.
Vitenskapsåret 1915

Vitenskapsåret 1915 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1915.


== Hendelser ==


=== Fysikk ===
Albert Einstein publiserer den generelle relativitetsteorien


=== Geologi ===
Alfred Wegener presenterer teorien om Pangea,


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Ivan Pavlov, russisk fysiolog, psykolog, Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1904.
Nobelpriser:
Fysikk: William Bragg, Lawrence Bragg
Kjemi: Richard Willstätter
Fysiologi/Medisin: Ingen pris ble utdelt
Wollastonmedaljen: Edgeworth David, australsk geolog og Antarktisforsker.


== Fødsler ==
15. mars – Laurent Schwartz, fransk matematiker (død 2002).
16. mars – Kunihiko Kodaira, japansk matematiker (død 1997).
24. juni – Fred Hoyle, astronom og science fiction-forfatter (død 2001)
30. november – Henry Taube, canadisk-amerikansk kjemiker, Nobelprisen i kjemi (1983) (død 2005)
Liisi Oterma, finsk astronom (død 2001)


== Dødsfall ==
24. januar – Arthur Auwers, tysk astronom (født 1838)
22. juli – Sandford Fleming, canadisk ingeniør og oppfinner, "tidssonenes far" (født 1827).
19. desember – Alois Alzheimer, tysk psykiater og nevropatolog (født 1864).
Bill Johnson

Bill Johnson er navnet til flere pesoner:

Bill Johnson (alpinist)
Bill Johnson (orkesterleder)
Bill Johnson (pastor)
Asopos

Asopos (gresk: Ἀσωπός, Asôpos; latin: Asopus) er navnet på fire forskjellige elver i Hellas og en i Anatolia (dagens Tyrkia). I gresk mytologi var det også navnet på en elveguden i disse elvene. Han er nevnt som sønn av Okeanos og Tethys.


== Elver ==


=== Elver i Hellas ===
Asopos (Boiotia), en elv i Boiotia som har opphav i fjellet Kithairon og flyter gjennom distriktet Plataiai og ut i Euriposstredet.
Fliuske Asopos, har sitt opphav i fliusk område i det nordvestlige Argolida på Peloponnes og flyter gjennom området til Sikyon og ut i Korintbukta ikke langt fra byen Sikyon. Geografen Pausanias nevnte at både fliuserne og sikyonerne hevdet at elvens kilde faktisk var den frygiske og kariske elven Maiandros (Menderes) som etter hva de fortalte gikk ut i havet ved byen Miletos, gikk under jorden og dukket opp igjen på Peloponnes som Asopos.
Thessalianske Asopos, en elv som har sin kilde i fjellet Oeta in Thessalia og ender i Maliabukten.
Trakhiske Asopos, en elv i Trakhis i nærheten av Thermopylene og er nevnt av Herodot.


=== Elv i Tyrkia ===
Frygiske Asopos, en liten elv i Frygia som slår seg sammen med elven Lykos i nærheten av Laodikeia ved Lykos (Laodicea ad Lycum).


== Mytologi ==
Asopos var gift med najaden Metope og sammen fikk de to sønner, Pelasgos og Ismenos, i tillegg til tolv døtre; Korkyra, Salamis, Aigina, Peirene, Kleone, Thebe, Tanagra, Thespeia, Asopis, Sinope, Ornia og Khalkis. Asopos' datter Aigina ble røvet av Zevs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Okeanos: «Asopos», Theoi Project
«Asopus» Arkivert 5. oktober 2007 hos Wayback Machine.,  Hazlitt, Classical Gazetteer
John Smith Flett

John Smith Flett (født 26. juni 1869 i Kirkwall på Orknøyene, død 26. januar 1947 i Ashdon, Essex) var en skotsk geolog.
Flett studerte fra 1886 humaniora, naturvitenskap og medisin ved Universitetet i Edinburgh og ble uteksaminert som kirurg i 1894. Etter i en kort periode å ha virket som lege ble han assistent til geologen James Geikie ved forannevnte universitet og deretter foredragholder i petrologi. Fletts undersøkelser av "gammel rød sandsteins"-formasjonen på Orknøyene, om dets stratigrafi og dets basiske ganger, var hans første betydningsfulle forskning, som han tok doktorgraden på i Edinburgh i 1900 og samme år ble innvalgt i Royal Society of Edinburgh.
I 1901 trådte han inn i Geological Survey of Great Britain og fikk dermed en omfattende kjennskap til den britiske grunnfjellet. Sammen med Tempest Anderson studerte han den vulkanske aktiviteten på Montagne Pelée og Soufrière i Vestindia. I 1911 ble han assistent til direktøren for Geological Survey of Scotland. Han ble tildelt Bigsbymedaljen i 1909 og Wollastonmedaljen i 1935, innvalgt som medlem av Royal Society i 1913 og som korresponderende medlem av Geologiska Föreningen i Stockholm i 1931.
Blant hans skrifter kan nevnes James Geikie: the Man and the Geologist (medvirkning, 1917) og The First Hundred Years of the Geological Survey of Great Britain, 1835-1935 (1937).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om John Smith Flett (på engelsk)
Nordenskiöldbukta

Nordenskiöldbukta er en bukt på nordsiden av Nordaustlandet på Svalbard. Bukta ligger øst for Laponiahalvøya på Gustav V Land med Nordkapp, og vest for Platenhalvøya i Prins Oscars Land. I bukta ligger det bare ei øy, nemlig Scoresbyøya.
Inenrst i bukta er den skåret opp av en rekke halvøeyr og mindre bukter eller fjorder, som regnet fra vest er Sabinebukta (ved Maudbreen), Rijpfjorden (med Rijpdalen) og Zorgdragerfjorden nordvest på Platenhalvøya.
Bukta har sitt navn etter den finlandssvenske professoren, utforskeren og friherren Adolf Erik Nordenskiöld.


== Eksterne lenker ==
Nordenskiöldbukta Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Geological Society of London

The Geological Society of London er et geologisk selskap i London. Selskapet, som ble grunnlagt i 1807, er verdens eldste nasjonale geologiske selskap og har over 9000 medlemmer.
Selskapet har siden 1874 vært basert i Burlington House ved Piccadilly i London. Selskapet deler ut en rekke medaljer, Wollastonmedaljen, Lyellmedaljen, Murchisonmedaljen og Bigsbymedaljen er de mest kjente av dem.


== Eksterne lenker ==
The Geological Society of London
Erik Langedal

Erik Langedal (født 27. januar 1929, død 5. august 2022) var en norsk fotballspiller som var en Raufoss ILs profiler på 1950- og 1960-tallet. Han deltok på en B-landskamp og en gang reserve, samt en prøvelandskamp. Han var med på pressens lag som slo A-landslaget 7-1 i 1959. Han scoret ett mål. Han var Raufoss' storscorer på 1950-tallet. Han ble nummer tre blant de mestscorende i hovedserien i sesongen 1958/59.
Langedal var også en god tekniker med et fint blikk for spillet. Hodeballer var hans spesialitet og han var treffsikker i heddingene sine. La opp etter opprykket til Eliteserien i 1963. 
Langedal var utdannet lærer. Han hadde sin yrkeskarriere på Raufoss Skole og ble senere rektor ved Raufoss barneskole. 
Hans svigerfar var Sigmund Kildal (1905-1986), sønn av mangeårig ordfører i V. Toten kommune Severin Olsen (1875-1952), som hadde samlet lokalhistorie og drevet med slektsgransking på hobbybasis gjennom mange år. Dette materialet brukte Langedal som utgangspunkt i sin bok om Raufoss Fra ødegård til industrisamfunn - Raufoss før 1905. Etter denne bokutgivelsen fikk han V. Toten Kommunes Kulturpris. Han har også skrevet flere historiske artikler som er relatert til Raufoss.
Erik Langedal hadde tre sønner; Ola, Sjur og Elling Langedal. Erik var selv deres rektor og det hendte at sønnene måtte hjelpe til om sommeren med forberedelsene til skoleåret. Erik var gift med Vigdis født Kildal (1940).


== Kilder ==
Sigbjørn Hemstad: Smil, Sport og Rock. 2007.
Erik Langedal: Fra ødegård til industrisamfunn - Raufoss før 1905. 1998


== Referanser ==
Chemin de Fer du Nord

Chemin de Fer du Nord (CF du Nord), som regel kun omtalt som det nordre selskapet, var et jernbaneselskap opprettet i september 1845, i Paris, Frankrike. Det var eiet av familien de Rothschild Frères i Frankrike og N M Rothschild & Sons fra London, England.
Baron James de Rothschild var selskapets første leder inntil hans død i 1868. Fra stasjonen Gare du Nord som selskapet bygget i Paris, gikk banen nordover mot Den engelske kanal først til Douaiog Lille i 1846. I 1847 ble banen forlenget til Amiens og Valenciennes og deretter til de belgiske byene Kortrijk og Gent. I 1848 førte ytterligere arbeid banen frem til Boulogne-sur-Mer og Saint Quentin, Aisne.
I 1855 engasjerte Baron Rothschild fotografen Edouard Baldus til å ta en rekke fotografier av ulike landemerker langs banen mellom Boulogne-sur-Mer og Paris. Fotografiene ble benyttet i et album som ble gitt som et souvenir til Dronning Victoria og Prince Albert i forbindelse med at de besøkte Frankrike dette året. Albumet er i dag utstilt i fotografisamlingen ved the Royal Archives ved Windsor Castle.
Selskapet ble nasjonalisert i 1937 og ble en del av Société Nationale des Chemins de fer Français (SNCF).
Kia cee’d

Kia cee'd er en bilmodell fra Kia, som produseres på samme fabrikk i Žilina i Slovakia som SUV'en Kia Sportage.
Modellen startet produksjon i 2006, kom til Norge ved begynnelsen av 2007, og er den første bil som tilbys med 7 års garanti i Norge.
Der finnes tre forskjellige varianter, en normal 5-dørs kombicoupé, en 3-dørs kombicoupé kalt "pro_cee'd", og en 5-dørs stasjonsvogn kalt "cee'd_sw".
Modellen finnes med bensinmotorer på 1,4, 1,6 og 2,0 liter og med dieselmotorer på 1,6 og 2,0 liter.
Modellen gjennomgikk et facelift i siste halvdel av 2009, hvor designet og kabinen blev endret samtidig med at 1,4 fremover også kan fås i en noe svakere versjon med 90 i stedet for 109 hk.


== Tekniske spesifikasjoner ==


== Bilder ==
Klikk på bildene for å se dem i stort format.

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Top Gear ==
Top Gear bruker nå testbilen Kia Cee'd som rundebil. Bilen kjøres av gjester som skal prøvekjøre runder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kia cee'd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kia cee'd – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kia cee’d website hos den norske importøren
Sørlandets football liga

Sørlandets football liga (SFL) var en amerikansk fotball-liga på Sørlandet, startet i 2004.
I 2003 startet planene på Sørlandet med realisering av en egen 9-manns liga. Bak sto Kristiansand Gladiators og Arendal Wildcats. Etter en langvarig feide med Norges Amerikansk Fotballforbund (Noaff) rundt bruken av importspillere, så bestemte de to sørlandslagene seg for å bryte med forbundet, og lage en egen tilpasset 9 manns liga med lag fra region sør.
Opplegget skilte seg ut med blant annet et forbud mot importspillere, 9-manns lag, kortere spilletid og ikke mist kortere reisetid lagene seg i mellom. Det var også noe forenklet i forhold til oppmerking samt dommerbesetning. Alt i alt så gjorde man endringer basert på hva som kunne forenkle sporten på norsk nivå. Planen lyktes til fulle, og fra å være kun et lag i Agder med ca. 25 medlemmer, så vokste SFL seg til å telle over 100 aktive utøvere. Felles for de fleste utøverne var nok at man i langt større grad klarte å kombinere gleden ved amatøridrett, samt opprettholde et vist sportslig nivå.
Shannon Currie, Allan Wetrhus og Jørgen Benestad-Johansen, var sentrale skikkelser i oppbyggingen av miljøet. I 2004 var planene ett faktum og de første kampene i SFL ble satt i gang. Rogalandsbaserte Gandal Giants og Stavanger Eagles ble også innlemmet i ligaen, som fra før av telte nevnte Wildcats og Gladiators, samt rekruttlaget til Wildcats ved navn Arendal Panthers. Rekruttløaget til Gladiators, Otra Raiders ble også med.  Søgne Stallions deltok også i den aller første sesongen av SFL.
Ligaen som ble dominert av Gandal Giants (mestere 3 år på rad) så sin ende i 2006 grunnet interne stridigheter lagene imellom.