jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rocky Point

Rocky Point er en forstad i Central Coast-regionen i New South Wales i Australia. Den er en del av Wyong Shire-området. Forstaden hadde ca. 252 innbyggere i 2006.
Fylkesvei 6948

Fylkesvei 6948 (Fv6948) går mellom Sparbu og Ramberg i Steinkjer kommune. Veiens lengde er 10,6 km.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 251 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Steinkjer
Fagervik
Lorvika
 Nordlandsbanen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6948
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Machine Head (band)

Machine Head er et amerikansk thrash/groove metal-band, stiftet i California i 1992. 


== Diskografi ==


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
Robb Flynn – vokalist og gitarist (1991–)
Wacław Kiełtyka – gitarist (2019–)
Jared MacEachern – bassist (2013–)
Matt Alston – trommeslager (2019–)


=== Tidligere medlemmer ===
Logan Mader – gitarist (1991–1998, turnémedlem 2019–2021)
Ahrue Luster – gitarist (1998–2002)
Phil Demmel – gitarist (2003–2018)
Adam Duce – bassist (1991–2013)
Tony Constansa – trommeslager (1991–1992, død 2020)
Chris Kontos – trommeslager (1992–1995, turnémedlem 2019–2021)
Dave McClain – trommeslager (1995–2018)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Machine Head – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Machine Head på Apple Music 
(en) Machine Head på Discogs 
(en) Machine Head på MusicBrainz 
(en) Machine Head på Encyclopaedia Metallum 
(en) Machine Head på SoundCloud 
(en) Machine Head på Spotify 
(en) Machine Head på Songkick 
(en) Machine Head på Last.fm 
(en) Machine Head på Genius — sangtekster 
(en) Machine Head på AllMusic 
Machine Head på Twitter 
Machine Head på Facebook 
Machine Head på Instagram 
Machine Head på YouTube 
Machine Head på Myspace 
Machine Head på Tumblr 
Machine Head på Encyclopaedia Metallum
Jeffrey Jones

Jeffrey Duncan Jones (født 28. september 1946) er en amerikansk karakterskuespiller. Han gjorde sin debut på film i The Revolutionary (1970) mot blant andre Jon Voight.
Etter en rekke små roller og kanskje enda mindre filmer (og TV-serier) fikk Jones' sitt endelige gjennombrudd som Joseph II i Miloš Formans Amadeus (1984). Deretter fulgte den legendariske rollen som rektoren i Skulk med stil (1986).
Jones har medvirket i flere filmer signert regissøren Tim Burton.
I 2002 ble Jones arrestert for å ha nakenbilder av en mindreårig gutt. Han er nå en registrert seksualforbryter i delstaten Florida.Jones' seneste arbeid inkluderer TV-serien Deadwood (2004–2007) og filmen Who's Your Caddy (2007).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeffrey Jones på Internet Movie Database 
(sv) Jeffrey Jones i Svensk Filmdatabas 
(da) Jeffrey Jones på Filmdatabasen 
(da) Jeffrey Jones på Scope 
(fr) Jeffrey Jones på Allociné 
(en) Jeffrey Jones på AllMovie 
(en) Jeffrey Jones hos The Movie Database 
(en) Jeffrey Jones hos Internet Broadway Database
Bakkasundbrua

Bakkasundbrua er ei fritt frambygg-bru på fylkesvei 153 i Austevoll kommune i Vestland. Brua krysser Navøyosen mellom Navøy og Spyssøya, som en del av veiforbindelsen mellom Hundvåko og Storekalsøy. Brua er 373,4 meter lang, med lengste spenn 172,9 meter. Seilingshøyden er 20 meter, og brua har i alt 4 spenn. Den ble åpnet 16. oktober 1999.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
Statens vegvesen: Vegkart
Søvik AS: Bakkasundbrua
Austevoll.com: Bakkasundbrua
Fulehuk fyr

Fulehuk fyr ligger på skjæret Fulehuk på vestsiden av Oslofjorden i Færder kommune. Fyrlykten ble tent 1. november 1821. I 1841 ble fyret det første i landet med tåkeklokke. Klokka ble byttet ut både i 1879 og 1885, den siste gangen på grunn av et havari på skjæret. I 1912 ble det satt opp et naust, og fyret fikk elektrisitet i 1938. I 1989 ble Fulehuk fyr slukket, og erstattet av Hollenderbåen fyrlykt.
Fulehuk fyr ligger på skjæret Fulehuk på vestsiden av Oslofjorden som det østligste punktet i Nøtterøy kommune. Den opprinnelige fyrvokterboligen var bygd av stein, og var på en etasje. I 1910 ble fyret påbygd med en etasje i tre. I perioder bodde også fyrvokternes familier på fyret.
Fulehuk står ikke på Riksantikvarens liste over verneverdige fyrstasjoner.
I 2005 kjøpte Nøtterøy kommune fystasjonen Fulehuk av Kystverket. En venneforening, Fulehuks venner, har påtatt seg ansvaret for vedlikeholdet av stasjonen.
Opprinnelsen til stednavnet Fulehuk er trolig det nederlandske vuile hoek, den farlige odden. Den språklige parallellen i norsk er ordet ful, som betyr skummel. Skrivemåten Fuglehuk har vært brukt lenge og er stadig i bruk.


== Kilder ==
Nøtterøy kommune (2002). Rundt deg blåner fjorder... vakre Nøtterøy ISBN 82-991504-2-6


== Eksterne lenker ==
TB.no: Se alle bildene fra fyrparadiset
Fulehuks hjemmeside Fulehuk.com
Lars Staffan Evjen

Lars Staffan Evjen (født 1. november 1945), norsk tegner og billedkunstner. Han er mest kjent for sin serie med kulltegninger "Interiør i stillhet". Han arbeidet på denne serien i perioden 1994-2006. 


== Interiør i stillhet ==
Teknikken er kull og svartkritt på papir eller kartong. Formatene varierer fra 5 x 4cm til 130 x 220cm. Alle tegningene har frem til 2006 beskrevet utsnitt av et spartansk interiør. 


== Virksomhet, innkjøp ==
Tegninger fra serien er vist på en rekke sentrale utstillingssteder i Norge og er innkjøpt til flere kunstsamlinger som Nasjonalmuseet (2003) og Bergen Kunstmuseum (2003). 
Viktige separatutstillinger: Kunstmuseet KUBE (2007), Bomuldsfabriken Kunsthall (2006) og Bergens Kunstforening (1999).


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Søk "Lars Staffan Evjen" på Kulturrådets nettsider
Liste over Sveriges forsvarsministre

Dette er en liste over Sveriges forsvarsministre
I perioden 1840 til 1920 var Sveriges forsvarsdepartement oppdelt i landforsvarsdepartementet og sjøforsvarsdepartementet. Statsråden og lederen for landforsvarsdepartementet ble populært kalt krigsminister, og statsråden og lederen for sjøforsvarsdepartementet for sjøminister.


== Krigsministre ==


== Sjøministre ==


== Forsvarsministre ==
fungerende
Julius Röntgen

Julius Röntgen (født 9. mai 1855 i Leipzig i Tyskland, død 13. september 1932 i Bilthoven i Utrecht, Nederland) var en tysk-nederlandsk pianist og komponist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Julius Röntgen vokste opp i en musikerfamilie i Leipzig. Hans far, nederlandske Engelbert Röntgen, var fiolinist og konsertmester ved Gewandhausorchester Leipzig og hans mor, tyske Pauline Klengel, var pianist. Julius gikk ikke på skole, men han fikk privatundervisning hjemme. Den første pianolæreren var Carl Reinecke, kapellmester i Gewandhausorchester. 


=== Musikalsk karriere ===
Allerede i 1871 ble Röntgens første komposisjon utgitt, og han fortsatte med musikkstudier i Leipzig og München. Den svenske fiolinisten og komponisten Amanda Maier ble i 1873 student hos Engelbert Röntgen, og i 1880 Julius’ hustru. Gjennom henne ble Julius kjent med mange av de skandinaviske musikkstudentene i Leipzig, blant annet Edvard Grieg, som ble en av hans beste venner.
I 1877 flyttet han til Nederland og begynte som pianolærer ved en musikkskole i Amsterdam. Fra 1884 underviste han ved det nyopprettede konservatoriet, hvor han senere også var direktør, samtidig som han komponerte og opptrådte som solist eller akkompagnatør.
Julius Röntgen ble blant annet utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1907, og til  æresdoktor ved Universitetet i Edinburgh i 1930.
Julius Röntgens verk består over 600 verk, i ulike sjangre og for mange besetninger. Han skrev blant annet symfonier, konserter for piano, fiolin, og for cello, kammermusikk, filmmusikk og vokalkomposisjoner. Mange av hans verk kan knyttes til nederlandske folketoner. Gjennom sine mange skandinaviske venner ble han også inspirert av skandinaviske folketoner, deriblant gjennom flere norgesbesøk og turer i norske fjell sammen med Edvard Grieg og Frants Beyer.
I sitt ekteskap med Amanda Maier fikk Julius Röntgen to sønner, Julius jr. og Engelbert jr., som han opptrådte sammen med. Amanda Maier Röntgen døde i 1894. Senere giftet han seg med pianisten Abrahamina des Amorie van der Hoeven. Julius og Abrahamina fikk 5 barn: Johannes, Amanda, Edvard Frants, Frants Edvard (begge oppkalt etter Edvard Grieg og Frants Beyer) og Joachim. Også disse ble musikere. Julius Röntgen var tremenning til Wilhelm Conrad Röntgen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hanna de Vries Stavland 1994: Julius Röntgen og Edvard Grieg: et musikalsk vennskap. Alma Mater Forlag AS, Bergen. ISBN 82-419-0134-8


== Eksterne lenker ==
Julius Röntgen Foundation (en)
Julius Röntgen Society (en) Arkivert 1. april 2006 hos Wayback Machine.
(en) Fritt tilgjengelige noter av Julius Röntgen i International Music Score Library Project
Carl Reinecke

Carl Heinrich Carsten Reinecke (født 23. juni 1824 i Altona, død 10. mars 1910 i Leipzig) var en tysk komponist, dirigent og pianist.


== Liv og virke ==
Carl Reinecke begynte å komponere som syvåring, og han hadde tolv år gammel sin første offisielle opptreden som pianist. I 1846 ble han hoffpianist for Christian VIII Frederik av Danmark i København, og i 1851 ble han professor ved konservatoriet i Köln. I 1860 ble Reinecke kapellmester for Gewandhausorchester Leipzig og professor i komposisjon og piano ved konservatoriet der. Han ledet orkesteret helt til 1895.
Reinecke underviste i musikk fram til 1902. Blant studentene hans var Eyvind Alnæs, Max Bruch, Frederick Delius, Edvard Grieg,  Johannes Haarklou,  Julius Röntgen, Christian Sinding og Johan Svendsen.
Han skrev blant annet konserter for piano, fiolin, cello, harpe og for fløyte, og flere operaer. Hans produksjon inneholder nærmere 300 publiserte verk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Carl Reinecke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carl Reinecke – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carl Reinecke på Internet Movie Database 
(en) Carl Reinecke på Discogs 
(en) Carl Reinecke på MusicBrainz 
(en) Carl Reinecke på Spotify 
(en) Carl Reinecke på AllMusic 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Carl Reinecke i International Music Score Library Project
Naiv.Super.

Naiv.Super. er en roman av Erlend Loe fra 1996. Det er hans andre roman, etter Tatt av kvinnen. Boken regnes som Loes gjennombruddsroman, og handler om voksnes trang til å beholde «barnet i seg» og å kunne gjøre som man vil fremfor «typiske voksenting». 
Romanen gir et sentralt bilde av voksengenerasjonen (voksne født på 70-tallet) med deres store problemer i perioden ca. 1990 til 1996 og regnes som en kommentar til etterkrigsgenerasjonen (1945-1995) med vekt på sosialdemokratisk fellesskapsånd og 1968-generasjonen med skråsikker handlekraft.
Naiv.Super. kom på  22.-plass i en Dagbladet-serie sommeren 2006 om de 25 beste romanene fra de siste 25 årene. Romanen er oversatt til mer enn 30 språk, deriblant  svensk, dansk, engelsk, tysk og russisk.


== Handling ==
Naiv.Super. handler om den 25 år gamle jeg-personens frustrasjon over livet. Han har over lengre tid følt at verden er et truende og meningsløst sted å tilbringe livet. Hans verden knuses da han taper en krokketkamp mot sin bror ved et besøk hos foreldrene. Krokkettapet fører til at han møter veggen. Han slutter på universitetet, selger det meste han har og flytter inn i brorens leilighet, som han får låne mens broren er ute og reiser i et par måneder. Som «betaling» skal han videresende fakser som kommer inn til broren, til et faksnummer han har fått oppgitt. Han husker ikke hvor broren befinner seg, men tror kanskje det er Afrika. Etter hvert finner han ut at han er i Amerika.
I leiligheten fordriver han tiden med å lese og filosofere rundt tidens relativitet. Han skriver også lister, blant annet over ting han har og ikke har. Han kjøper dessuten et bankebrett fra Brio som han finner en slags terapi i å banke på. Ellers lengter han etter en kjæreste og lurer på hvorfor han ikke har en. Midt oppi dette prøver han å finne seg selv og forstå verden. 
I barnehagen i bakgården der brorens leilighet ligger, blir jeg-personen kjent med Børre, en liten gutt som liker sykkelen hans og bor i samme blokk.
Han får seg en kjæreste som heter Lise.


== Referanser ==
1845


== Begivenheter ==
Filologisk Forening legges ned for første gang.
Namsos blir grunnlagt.
Ringerikes Blad etableres22. februar – Den danske kolonien Trankebar i India ble solgt til Det britiske ostindiske kompani
3. mars – Florida blir tatt opp som USAs 27. delstat.
4. mars – James Knox Polk ble president i USA.
23. juni – Sandefjord ble kjøpstad.
29. desember – Republikken Texas blir en del av USA.
31. desember – Folketelling, 1 328 471 innbyggere i Norge


== Fødsler ==


=== Første kvartal ===
10. januar – Jørund Telnes, norsk forfatter og politiker (d. 1892)
17. januar – Erika Nissen, norsk musiker (d. 1903)
21. januar – Franz von Sales Maria Doppelbauer, østerriksk katolsk biskop (d. 1908)
25. januar – Harriet Backer, maler (d. 1932)7. mars – Jens Braage Halvorsen, norsk bibliotekar og forfatter (d. 1900)
10. mars – Tsar Alexander III av Russland (d. 1894)
27. mars – Wilhelm Röntgen, tysk fysiker (d. 1923)
27. mars – Jakob Sverdrup, norsk teolog og politiker (d. 1899)
28. mars – Peder O. Mæhre, norsk bonde og politiker (d. 1903)


=== Andre kvartal ===
24. april – Carl Spitteler, sveitsisk forfatter (d. 1924)9. mai – Gustaf de Laval, svensk oppfinner (d. 1913)
11. mai – Ettore Roesler Franz, italiensk maler og fotograf (d. 1907)
12. mai – Gabriel Fauré, fransk komponist (d. 1924)
30. mai – Kong Amadeus I av Spania (d. 1890)18. juni – Gustav Storm, norsk historiker (d. 1903)
26. juni – Benjamin Sewell, norsk-britisk forretningsmann og konsul (d. 1895)


=== Tredje kvartal ===
10. august – Abaj Qunanbajulij, kasakhisk poet, komponist og filosof (d. 1904)
22. august – Fyrst Wilhelm av Wied (d. 1907)
25. august – Ludvig II av Bayern, konge i Bayeren (d. 1921)


=== Fjerde kvartal ===
11. november – Gennaro Portanova, italiensk katolsk kardinal (d. 1908)3. desember – Per Ollén, svensk avisredaktør (d. 1904)
5. desember – Hans Nysom, norsk offiser, ingeniør og politiker (d. 1903)
9. desember – Hartvig Andreas Munthe, norsk oberst, ingeniør og slektsforsker (d. 1905)
19. desember – Wilhelm Dinesen, dansk forfatter, offiser og politiker (d. 1895)


=== Ukjent dato ===
Oscar Mørch, norsk politiker (d. 1897)
Gunvald Thorkildsen, norsk teolog og biskop (d. 1908)


== Dødsfall ==
8. juni – Andrew Jackson, amerikansk president (f. 1767)
12. juli – Henrik Wergeland, norsk dikter (f. 1808)
Petter Henriksen

Jon Petter Henriksen (født 30. november 1949 i Brooklyn, USA), pensjonert norsk forlagsmann.
Han ble født i Brooklyn av norske foreldre, og bodde i USA til 1963. Sønn av forfatteren Vera Henriksen. Utdannet cand. philol. fra Universitetet i Oslo 1976, med musikk hovedfag. 

Samfunnet trenger akutt at noen utfører oppgaven med å organisere og tilgjengeliggjøre informasjon. Her har vi en viktig rolle for encyklopedien.

I sin yrkeskarriere har han arbeidet med kunnskapsorganisering: forlagsredaktør i Kunnskapsforlaget 1977–78, redaksjonssekretær i Kunnskapsforlaget 1978–83, sjefredaktør i Hjemmets Bokforlag og hovedredaktør for Hjemmets / Damms store leksikon 1983–92,  sjefredaktør i Kunnskapsforlaget fra 1992, hovedredaktør for Aschehoug og Gyldendals Store norske leksikon frem til 2010, fra 2010 prosjektleder for Det Norske Akademis ordbok (NAOB) frem til ordbokens publisering i 2018.
Som musiker var han medlem av gruppen Stiftelsen 1972–75 og 1979–82, to album. Han komponerte all musikk på to av Kari Bremnes' album (Mitt ville hjerte (1987) og Blå krukke (1989)) og til to forestillinger med tekster av Herbjørg Wassmo ved Eva Dons: Lite grønt bilde i stor blå ramme (De Litterære Festspill i Bergen, 1996) og Tonen med tekster (Festspillene i Nord-Norge / Nationaltheatret, 2002–03). Wassmo-komposisjonene presenteres også på Dons' CD Under iskanten (2006).
Som forfatter har han sammen med sin kone Klara Bøe utgitt Overlevelsesteknikk for dobbeltarbeidende (Cappelen 1988) og Overlevelsesteknikk for unge gamle (Cappelen Damm 2014).


== Utgivelser ==
Album med Stiftelsen: Kva hjelp det å syngje (1974), Spellemannprisen 1974, 2 komposisjoner
Album med Stiftelsen: Stiftelsens fristelser (1981), 9 komposisjoner
Album med Kari Bremnes: Mitt ville hjerte (1987), Spellemannprisen 1988, samtlige komposisjoner
Album med Kari Bremnes: Blå krukke (1989): samtlige komposisjoner
Sammen med Klara Bøe boka Overlevelsesteknikk for dobbeltarbeidende (1988). ISBN 82-02-14814-6
Sammen med Klara Bøe boka Overlevelsesteknikk for unge gamle (2014). ISBN 82-02-44752-6
Medforfatter i Kunnskap til det norske folk, festskrift til og fra Kunnskapsforlaget (1995) ISBN 82-573-0725-4
Diverse leksikografiske fagartikler


== Referanser ==
Hoppe

En hoppe eller (når den er voksen) merr (av norr. marr) er et hunndyr i hestefamilien. Betegnelsen brukes om alle hestedyr og kameler. Blir hoppa brukt i avl, kalles den avlshoppe. En hest av hannkjønn kalles hingst eller (hvis den er kastrert) vallak.


== Oppførsel ==
Hopper blir ansett å være lettere å håndtere enn hingster, men hoppene har også en tendens til å kunne være stri og uvillige, spesielt når de nærmer seg brunst.


== Bruk ==
Hopper blir brukt i all hestesport, selv om det er noen som foretrekker hingster framfor hopper. Beduinene foretrakk hopper på sine tokter, fordi hingstene ville vrinske til hestene i motstandernes leir, mens hoppene holdt stilt.
Hopper er også brukt til melkeproduksjon, spesielt blant nomader og tidligere nomadefolk i Sentral-Asia. Gjæret hoppemelk, kjent som kumiss, er nasjonaldrikken i Kirgisistan. Hoppemelk blir også produsert i Norge. Noen mener at hoppemelk kan drikkes av melkeallergikere, noe som blir tilbakevist av Norges Astma- og Allergiforbund. Urinen fra hopper er den aktive ingrediensen som blir brukt til produksjon av legemiddelet Premarin (PREgnant Mares uRINe) i USA, noe som er omstridt.


== Se også ==
Føll


== Referanser ==
Cornelis Johannes van Houten

Cornelis Johannes van Houten (født 1920 i Haag, død 24. august 2002) var en nederlandsk astronom. Han ble også noenganger bare kalt Kees van Houten.
van Houten tilbrakte hele sin karriere ved Leiden universitet, bortsett fra en kort periode i 1954–1956 da han var forskningsassistent ved Yerkesobservatoriet. Han fullførte sin doktorgrad i 1952, avbrutt av andre verdenskrig.
Han giftet seg med astronomen Ingrid Groeneveld (som ble Ingrid van Houten-Groeneveld) og sammen ble de interessert i asteroider. De har en sønn, Karel.
I en felles kreditert trio med Ingrid og Tom Gehrels, ble han en felles-oppdager av mange tusen asteroider. Gehrels brukte teleskopet ved «Palomar Observatory» og sendte de fotografiske platene av observasjonene til paret van Houten ved «Leiden Observatory», som analyserte dem for nye asteroider. Trioen er sammen kreditert for oppdagelsen av flere tusen asteroider.
To av asteroidene de oppdaget ble navngitt til ære for marsroverne Spirit og Opportunity, gitt navnene 37452 Spirit og 39382 Opportunity etter forslag fra oppdagerne.Han studerte også den radielle hastigheten til nære binære stjerner. Han sluttet aldri med sitt arbeide, men fortsatte å være aktiv, og publiserte artikler helt opp til sin død, om asteroider og binære stjerner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog (nederlandsk)
Lovart og le

Lovart, luvart eller lo er den siden som vinden blåser på på et seil.  Ordet kommer av det nederlandske loefwaarts, som har samme betydning. En tidligere stavemåte for lovart er louvart.
Le eller lesiden er det motsatte av lovart, det vil si den siden vinden ikke blåser på; baksiden. På et fartøy er dermed le side den siden som vender fra vinden.


== Sjøveisreglene om lovart og le ==
I sjøveisreglene er det fastsatt noen viktige regler for seilbåt for å unngå sammenstøt:

Når begge fartøy seiler med vinden inn på samme side, skal det fartøy som er til lovart, holde av veien for det som er i le.
Hvis et fartøy som seiler med vinden inn om babord ser et fartøy til lovart og ikke med sikkerhet kan avgjøre om det andre fartøy har vinden inn om babord eller om styrbord, skal det holde av veien for det andre.Når personer eller gods skal overføres mellom en liten motorbåt og et større skip i dårlig vær med mye bølger og vind fra en retning kan skipet legges med vind inn mot ene siden av skipet. Motorbåten kan da legge til skipets andre side som da kalles lesiden.


== Meteorologi ==
Lesiden er et begrep som brukes om vind i forhold til fjell. Mange meteorologiske fenomener, spesielt vindformer, beskrives i forhold til lesiden. Lesiden er den siden av et fjell som ligger på «baksiden av fjellet», slik at vinden blåser mot den andre siden av fjellet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om lovart, fra Store norske leksikon
Joaquim Chissano

Joaquim Alberto Chissano (født 22. oktober 1939 i  Chibuto i Gaza) var den andre presidenten i Mosambik. Han var president fra 6. november 1986 til 2. februar 2005.


== Liv og virke ==
Chissano ble født i landsbyen Chibuto i Gaza.
Han var involvert i FRELIMO-bevegelsen i 1960-årene, representerte gruppen i Paris og kjempet i geriljakrigen mot Portugal. Da landet ble uavhengig i 1975, ble han forfremmet til generalmajor og utnevnt til utenriksminister. Han ble kjent som en forsiktig diplomat som hjalp til med å gjenforene radikale og moderate marxister i FRELIMO-partiet. Han ble president i landet i 1986, da Samora Machels presidentfly styrtet i et fjellrikt område i Sør-Afrika.
Etter at borgerkrigen i Mosambik tok slutt og RENAMO-opprørerne ble et vanlig politisk parti, vant han et flerpartivalg i 1994 og igjen i 1999. Han beseiret den tidligere opprørslederen til RENAMO i 1999, Afonso Dhlakama med 52,3 % mot 47,7 %.Chissano valgte å ikke stille til et nytt valg i 2004. FRELIMO valgte i stedet Armando Guebuza som sin kandidat og som beseiret Dhlakama med enda større margin. Chissano forlot presidentembetet på slutten av sin periode i februar 2005.
Chissano var formann i Den afrikanske union fra juli 2003 til juli 2004.


== Utmerkelser ==
Chissano ble i 2007 tildelt Mo Ibrahim-prisen. I 2018 ble han tildelt den sørafrikanske Ordenen O.R. Tambos følgesvenner i gull for sin frigjøringsinnsats i det sørlige Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi: Joaquim Alberto Chissano
Audio: Chissano diskuterer behovet for gjeldsavlastning 4. mars 2000
Ylva Nowén

Ylva Nowén (født 5. januar 1970 i Östersund) er en svensk tidligere alpinist.


== Karriere ==
Ylva Nowén gikk til topps i slalåmdelen av verdenscupen sesongen 1997/98 og vant totalt fire renn denne sesongen, alle på rad. De to beste plasseringene i mesterskapssammenheng oppnådde hun under OL 2002 i Salt Lake City med en fjerdeplass i slalåm og en sjuendeplass i storslalåm.
Etter at hun la opp, begynte hun å arbeide som ekspertkommentator på SVT.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Enkeltseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ylva Nowén – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ylva Nowén – Olympedia 
(en) Ylva Nowén – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Ylva Nowén – Sveriges olympiske komité 
(en) Ylva Nowén – FIS (alpint) 
(en) Ylva Nowén – ski-db.com