jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Clas Ohlson (1895–1979)

Clas Ohlson (født 1895 i Insjön i Leksands kommun i Sverige, død 1979) var en svensk bedriftsgründer og konstruktør. 
Clas Ohlson og hans halvbror Emil grunnla i 1918 postordreselskapet Clas Ohlson & Co. Han virket frem til sin død i sitt selskap, som opplevde en rivende vekst og utvikling.


== Referanser ==
Øystein Berntsen

Øystein Berntsen (født 15. september 1977 i Fredrikstad) er en norsk musiker som startet karrieren som vokalist i bandet Lassie n the Lads. Lassie n the Lads ble kjent gjennom Dan Børge Akerøs program Kjempesjansen høsten 2006. Lassie n the Lads kom i 2008 ut med debutalbumet «Storyteller».
I 2011 skrev han en julesingel sammen med Thomas Johansen. Sammen samlet de to ca 25 lokale musikere i Stjørdal og spilte inn singelen under navnet Stjørdal Band Aid.
Overskuddet av salget av "Kan du sjå mæ" (som låten het) gikk til Frivillighetssentralen i Stjørdal.
I 2015 deltok han på albumutgivelsen  Daithi Rua – The Harvest – Celebrating 25 Years. Et album hvor 30 artister fra 9 land spilte inn sangene til den irske musikeren Daithi Rua. Her deltok han med innspillingen av låten Vanna's blue laces. Låten ble innspilt i Craigtones Studio i Stjørdal med Terje Craig som produsent. Vanna's blue laces ble utgitt som single på digitale plattformer i 2019.
Samme år ga han også ut singelen Færjekællen. En sang som handler om å lengte hjem til byen Fredrikstad, hvor han er født og oppvokst. Den ble spilt inn i Strengeleik Studio i Trondheim med Skjalg Raaen som produsent.
I 2016 kom singelen Ta meg med, som ble utgitt i forbindelse med 70 års-jubileet til Trosvik IF. Hans barndoms fotballklubb i hjembyen Fredrikstad. Den ble spilt inn i Craigtones Studio i Stjørdal med Terje Craig som produsent.


== Diskografi ==


=== Øystein Berntsen ===
SinglerFærjekællen (2015)
Ta meg med (2016)
Vanna's blue laces (2018)


=== Lassie n the Lads ===
AlbumStoryteller (2008)SinglerStorytellers (2005)
Life is Great (2006)
The Storyteller (2008)


=== Stjørdal Band Aid ===
Kan du sjå mæ (2011)


=== Deltar på ===
Norsk Rekord: Keep the Dream Alive (2008)
Daithi Rua: Daithi Rua – The Harvest – Celebrating 25 Years (2015)


== Referanser ==
Engfly (Mesoligia)

Engfly (Mesoligia spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Hadeninae. Navnet engfly brukes også på mange arter som tilhører andre, nærtstående slekter. Det forekommer to arter i Norge, begge bare i de sørligste landsdelene.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 22 – 28 mm), nokså spinkle nattfly, grå eller rødlige på farge. Artene er gjerne ganske variable i fargen. Den ytre del av vingen er ofte lysere enn resten. Bakvingen er lyst grå eller brunlig.


== Levevis ==
Artene har larver som lever på røttene og den nedre delen av stenglene av ulike gras (Poaceae). De voksne sommerfuglene flyr om natten, vanligvis på ettersommeren.


== Utbredelse ==
Mesoligia-artene er bare utbredt i den gamle verden. Tre arter lever i den palearktiske sone, to er beskrevet fra Tanzania og den siste er bare kjent fra Saudi-Arabia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Hadeninae
Stammen engfly, Apameini
Slekten Mesoligia Boursin, 1965
Mesoligia algaini Wiltshire, 1983 – Saudi-Arabia
Mesoligia fodinae (Oberthür, 1880) – Japan
spinkelt engfly, Mesoligia furuncula (Denis & Schiffermüller, 1775)
Mesoligia kettlewelli Wiltshire, 1983 – Tanzania
lite strandengfly, Mesoligia literosa (Haworth, 1809)
Mesoligia prolai Berio, 1974 – Tanzania


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [3]
Oversikt over alle artene [4]


== Eksterne lenker ==
(en) Mesoligia i Encyclopedia of Life 
(en) Mesoligia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mesoligia hos Artsdatabanken 
(sv) Mesoligia hos Dyntaxa 
(en) Mesoligia hos Fauna Europaea 
(en) Mesoligia hos NCBI 
(en) Kategori:Mesoligia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mesoligia – detaljert informasjon på Wikispecies
Farvannsbeskrivelsen «Den norske los»


== Historikk ==
I 1791 kom de første seilingsbeskrivelser i 7 hefter og het «Oplysende beretning for de siøfarende til det specielle kaart over den norske kyst». Disse seilingsbeskrivelsene ble utgitt som en tilleggsbeskrivelse til hvert sitt kart.

hefte «Trondhiems leed med Ud-øerne og skiærene uden for leedet fra Halten og til Stevns-Hest» (1791)
hefte «Stevns-Hesten til Stat» (1793)
hefte «Stat til Blomø» (1795)
hefte «Herløe- og Gielte-fjordene norden for Bergen samt hele Bergensleed syd efter, tilligemed indseilingen til Stavanger» (1798)
hefte «Egefield paa Jædderen og til Christiansand» (1800)
hefte «Christiansand og til Indløpet til Langesundsfiord» (1801)
hefte «Jomfrueland og til Grændsen med Sverrig, med Langesundsfiord op til Skeen samt hele Christianiafiord» (1803)Alle utgitt av «Det kongelige Søe-Kaarte-Archiv i Kjøbenhavn».
I 1816 ble «Samlet Beskrivelse over den Norske Kyst» utgitt. Disse inneholdt ikke noe vesentlig nytt, men alle heftene ble samlet i en bok. I 1830/40-årene kom 10 hefter, «Beskrivelse til kartet over den norske kyst». I 1850-årene 10 bøker av samme navn som omfattet strekningen «svenske grænse til Korsfjorden». Seilingsbeskrivelsene utkom inntil midten av 1860-årene særskilt for hvert kart, men i 1866 ble det besluttet at de skulle samles i ett verk, «Den norske lods» i 8 hefter.
Den første bok av «Lodsen»:

I 1914 utkom 8. bind. I 1920-årene ble bind 8, «Trondhjemsleden til Den Russiske Grændse», delt i tre bind. Totalt 10 bind. I 1955 utkom «Dnl» i modifisert utgave i 6 bind, hvorav ett bind inneholder «Alminnelige opplysninger». I 1987 ble bind 2 delt i bind 2A «Svenskegrensen–¬Langesund» og bind 2B «Langesund–Jærens rev». Dette på grunn av økt stoffmengde i forbindelse med at også fritidsflåtens behov skulle dekkes. I 1988 utkom første utgave av bind 7 «Svalbard og Jan Mayen» i kombinert norsk-/engelskspråklig utgave. I 1990 ble bind 3 delt i bind 3A «Jærens rev–Bergen» og bind 3B «Bergen–Statt». Dette på grunn av fritidsflåtens behov og at bøkene kom ut i kombinert norsk-/engelskspråklig utgave. 
I 1993 utkom bind 2A og 2B i kombinert norsk-/engelskspråklig utgave.
Pr 1. januar 2009 består serien av følgende bøker:

«Den norske los» er en viktig informasjonskilde når det gjelder hvordan seilasen praktisk bør gjennomføres, hvilke farer/forhold en bør være særlig oppmerksom på. Bøkene gir opplysninger om farvannet, større og mindre havner, strøm, klimaforhold og mye annet. Mens farvannsbeskrivelsen tidligere i hovedsak var laget for nyttetrafikken, legges det nå vekt på at også fritidsflåtens behov blir dekket. Bøkene revideres jevnlig, og før nyutgivelse blir vedkommende kyststrekning befart.
Sjøkartene ajourføres oftere enn farvannsbeskrivelsene. Ved uoverensstemmelser mellom sjøkartet og «Den norske los» er det derfor sjøkartet en skal forholde seg til.


== Eksterne lenker ==
Siste versjon av Den norske los fra kartverket
Affecto

Affecto er et nordisk selskap som leverer konsulenttjenester innen området forretningsinnsikt. Selskapet har sitt hovedkontor i Helsingfors, Finland. Med 1100 ansatte i Finland, Norge, Sverige, Danmark, Polen og Baltukum har Affecto-konsernet en ledende posisjon på det nordiske og baltiske markedet med tjenester innenfor forretningsinnsikt og Corporate Performance Management.I Norge har selskapet sin historie fra selskapet Component Software som ble startet i 1997, og ble kjøpt opp av Affecto i 2007 etter en kort periode på Oslo Børs. 
Selskapet leverer tjenester innen rådgivning, implementering, software, support, surs og Service Management.
De leverer løsninger og konsulenttjenester fra Oracle, SAP, Informatica og Microsoft.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gerhard Lognberg

Gerhard Lognberg (født 1. november 1950 i Skopun) er en færøysk politiker (Sb.).
Han kommer fra en arbeiderfamilie som tilhører en pinsemenighet. Han er faglært rørlegger. Han har også vært sjømann og bygningsarbeider. Siden 1993 har han vært leder for ambulansetjenesten på Sandoy.Lognberg har sittet i kommunestyret i Skopun siden 1984, var viseborgermester 1984–1992, og har vært Skopuns borgermester siden 1. januar 1993.Lognberg var tillitsmann for Sambandsflokkurins lister ved lagtingsvalgene mellom 1978 og 1998. I 2001 meldte han seg inn i Javnaðarflokkurin. Han var innvalgt på Lagtinget 2002–2015, og representerte Sandoy valgkrets frem til endringen av valgordningen i 2008. Han var medlem av Lagtingets næringskomité frem til 2008, da han ble nestformann i Lagtingets justiskomité. Lognberg har vært en sterk pådriver for byggingen av Sandoyartunnilin, en tunnel mellom Sandoy og Streymoy. Han ble ekskludert fra Javnaðarflokkurin i november 2013. Den utløsende årsaken var uenighet om finansieringen av tunnelen. I februar 2014 ble han opptatt i Sambandsflokkurin. Han var varamedlem av Lagtinget i perioden 2015–2019.Hans sønn, Sámal Hanni Lognberg, ble i 2019 varamedlem av Lagtinget for Sambandsflokkurin.


== Referanser ==
Martin Ljung

Martin Vilhelm Ljung (født 15. august 1917 i Luleå i Norrbottens län (Norrbotten) i Sverige, død 30. september 2010) var en svensk komiker og skuespiller.
Han begynte sitt karriereløp som smed hjemme i Norrbotten, men ble snart komiker og skuespiller. Han tilhørte kjernetroppen i Povel Ramels Knäppupp-produksjoner. Samarbeidet med Ramel begynte med at Ljung med sin karakteristiske bassrøst imiterte et kinoorgel i radioprogrammet Frukostklubben i 1947. I den aller første Knäppupp-revyen Akta huvet i 1952 gjorde han suksess som hypokonderen Viking.
Flere av Ljungs monologer og oneliners er blitt klassikere innen svensk humor. Hit hører sketsjene Fingal Olsson, 55:an Olga, Ester og Skojten.
Han var med i flere av Knäppupps filmproduksjoner, blant annet I rök och dans, Ratataa og Den store amatören. Han spilte farlig sjørøver i Pippi Långstrump på de sju haven i 1970 og var med i Per Oscarssons film Sverige åt svenskarna i 1980. Filmdebuten skjedde imidlertid allerede i 1947 i Nils Poppes Tappa inte sugen.
Han samarbeidet ofte med Hasse och Tage, blant annet i Spader Madame! på Oscars i 1969, filmen Äppelkriget i 1971 og revyen Glaset i örat på Berns i 1973. I 1973 spilte han også revy hos Hagge Geigert i Göteborg.
Martin Ljung beviste ofte at man med små midler kunne gjøre en birolle til en hovedrolle, for eksempel da han spilte betjenten i Charleys Tant i 1977, lommeyven i Rampfeber i 1983 og moralisten i Gamle Adam i 1984, samtlige på Vasan i Stockholm. Han medvirket i Björn Skifs musical Spök i 1981 og i Skål på Maximteatern i 1985.
I begynnelsen av 1990-årene gjorde Martin Ljung karriere som ståoppkomiker med nyskrevet materiale som han blandet med klassikere som Fingal Olsson og Ester.


== Filmografi (utvalg) ==
1954: I rök och dans
1956: Ratataa, The Staffan Stolle Story (Ratataa)
1958: Den store amatören
1971: Eplekrigen


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1981 – Karl Gerhards Hederspris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Ljung – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Martin Ljung på Internet Movie Database 
(sv) Martin Ljung i Svensk Filmdatabas 
(en) Martin Ljung hos The Movie Database 
(en) Martin Ljung på Discogs 
(en) Martin Ljung på MusicBrainz 
(en) Martin Ljung på Spotify
Europavei 16

Europavei 16 (E16) er en europavei som går mellom Londonderry i Nord-Irland, Storbritannia og Bergen (med arm fra Hønefoss til Sandvika ved Oslo), og Gävle i Sverige. Lengden er 1180 kilometer, inkludert 190 kilometer i Storbritannia, 630 km i Norge og 360 kilometer i Sverige.
FNs økonomiske kommisjon for Europa besluttet i oktober 2009, etter anmodning fra både den svenske og norske regjering, å anbefale ruten mellom Hønefoss og Gävle som Europavei, som en del av E16. Beslutningen ble bekreftet i mai 2011 og ruten ble omskiltet høsten 2012, med en seremoni 25. september. Før utvidelsen bestod E16 av strekningen Londonderry - Edinburgh - Bergen - Fagernes - Oslo og var 710 km lang, derav 493,8 km i Norge. Frem til forlengelsen i 2012 var Bergen - Oslo den eneste strekningen som noen gang har blitt skiltet E16 (etter dette kom i bruk i 1992). Høyeste punkt er Filefjell.
Verdens lengste veitunnel, Lærdalstunnelen med en lengde på 24 509 meter, ligger på E16. Det gjør også den over 11,4 kilometer lange Gudvangatunnelen, Norges nest lengste. Mellom Gudvangen og Lærdal er det 51,5 km, og av det 43,0 km i tunnel.
Mellom Bergen og Åsane deler veien trasé med europavei 39 og et lite stykke nord for Belfast med europavei 18.
Trasé fastlagt av UNECE: Londonderry – Belfast ... Glasgow – Edinburgh ... Bergen – Fagernes – Oslo. I Norge er E16 skiltet mellom Bergen og Sandvika. Ny trasé fastlagt av UNECE 19.-21. oktober 2009: Londonderry – Belfast – Glasgow – Edinburgh – Bergen – Fagernes – Hønefoss (-Oslo) – Gardermoen – Kongsvinger – grensen Norge/Sverige – Torsby – Malung – Borlänge – Falun – Sandviken – Gävle. Etter det gamle nummersystemet fra 1950 gikk E16 mellom Bratislava og Gdynia over Katowice. Veien Oslo-Fagernes-Lærdalsøyri-(ferge)-Gudvangen-Voss-Norheimsund-Bergen var da E68.

Det går ingen ferge Belfast-Glasgow. Alternativ ferge er Belfast – Stranraer (Stena Line, 1,5-3 timer, 9 turer/dag).
Det går ingen ferge Edinburgh-Bergen, heller ikke mellom andre havner i Storbritannia og Norge.
Det finnes ikke noen tollstasjon ved svensknorske grensen, så lastebiler med last får ikke krysse grensen langs E16.


== Knutepunkter ==


== Forlengelse ==
E16 har blitt forlenget til Gävle i Sverige (via Kongsvinger-Torsby-Malung-Borlänge-Falun), gjennom omklassifisering av eksisterende veier.
Vegdirektoratet konkluderte i august 2008 følgende ruteføringer for en forlenging av E16:

via Gardermoen (Riksvei 35, Europavei 6, Riksvei 2, Riksvei 200, )Se mer detaljer i Europavei 16 (Norge)#Forlengelse.
Norges og Sveriges regjeringer søkte om forlengelse av E16 hos UNECE i Genève i oktober 2009. Det ble godkjent og bekreftet 1. oktober 2010 og trett i kraft fra UNECE  26 maj 2011.
Omskilting til E16 ble gjort i løpet av høsten 2012. Åpningsseremoni var 24.-25. september 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) E16 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Daigo Kobayashi

Daigo Kobayashi (小林大悟, Kobayashi Daigo) (født 19. februar 1983) er en japansk fotballspiller. Han er offensiv midtbanespiller og spiller for den kanadiske klubben Vancouver Whitecaps. I 2009 var han utlånt til den norske klubben Stabæk.


== Klubbfotball ==


=== Japan ===
Kobayashi har tidligere spilt for Tokyo Verdy (2001-2005, 100 kamper, syv mål) og for Omiya Ardija (2006-2008, 98 kamper, 15 mål). 


=== Stabæk ===
Han er på lån i Stabæk ut 2009-sesongen. Han debuterte i Superliga-finalen mot Vålerenga og skårte også et av målene i 3-1 seieren. Han skåret senere sitt første seriemål den 19. april på et frispark mot Molde.


== Landslagsspill ==
Kobayashi har én A-landskamp for Japan samt flere kamper på U20-nivå.


== Meritter ==


=== Klubb ===
Tokyo VerdyEmperor's Cup vinner: 2004
Japanese Super Cup vinner: 2005Omiya ArdijaJ.League All-Star Soccer valgt: 2006, 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daigo Kobayashi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Daigo Kobayashi – FIFA 
(en) Daigo Kobayashi – UEFA 
(jp) Daigo Kobayashi – J.League Data 
(en) Daigo Kobayashi – Major League Soccer 
(en) Daigo Kobayashi – Transfermarkt 
(en) Daigo Kobayashi – national-football-teams.com 
(en) Daigo Kobayashi – WorldFootball.net 
(en) Daigo Kobayashi – Soccerbase.com 
(en) Daigo Kobayashi – FootballDatabase.eu 
(en) Daigo Kobayashi – Soccerway
Krumping

Krumping er en dansestil beslektet av hiphop og breakdance. Dansen har hatt sin utvikling i USA, og utføres gjennom voldsomme bevegelser med både armer, hode, bryst, bein og føtter. Krumping har vokst til å bli en markant del av hiphop dans.
«Krump» er sagt å være et akronym for Kingdom of Radically Uplifted Mighty Praise. Ungdommene som startet krumping så dansen som en utvei fra livet i gategjenger , men også en måte å utagere aggressivitet og frustrasjon på en positiv og ikke voldelig måte. Krumping kan i denne sammenheng også utføres som en ’’battle’’ mellom to dansere som møtes ansikt til ansikt, ikke ulikt stiler fra Freestyle rap. "


== Referanser ==
MP34

Steyr Solothurn S1-100 (også kjent under navnet MP30 og MP34) er en maskinpistol fra Østerrike.
Den ble designet av Louis Stange hos sveitsiske Waffenfabrik Solothurn. Den er bygget på Stanges prototype MP19 og er lik designmessig til MP28, som igjen er tatt fra MP18.
Etter Versaillestraktaten fra 1919 fikk ikke Tyskland produsere egne maskinpistoler, så den sveitsiske Waffenfabrik Solothurn fikk i oppgave i 1929 å lage en hemmelig prototype. Den fikk navnet S1-100 som inngikk i selskapets navnsystem. Selskapet er ikke egnet for masseproduksjon, så Waffenfabrik Steyr sto for produksjonen. Den østerrikske hæren ga den navnet Steyr MP34, mens det østerrikske politiet ga den navnet Steyr MP30.
MP34 har omstiller for halv- og helautomatisk ild, har mekanisme med masseretardert sluttstykke og skyter med åpent sluttstykke. Den blir matet med et 34 patroners våpenmagasin på venstre side av våpenet. Den har trestokk med et halvveis pistolgrep. Løpet er beskyttet av en perforert kjølekappe, og det er bajonettfeste på høyre side. Siktene er justerbare fra 100 til 500 meter.


== Brukere ==
Østerrikske politiet kalte den Steyr MP30 og fikk den kamret for 9 x 23 mm Steyr ammunisjon.
Chile, Bolivia, El Salvador, Uruguay og Venezuela + en mindre del til Kina ble levert kamret for 7,63 x 25 mm Mauser ammunisjon.
Flere land i Sør-Amerika kjøpte en versjon for .45 ACP ammunisjon, med et ekstra håndgrep under.
Østerrikske militære adopterte den som Styr MP34, kamret for 9 x 25 mm Mauser ammunisjon.
Tyskland tok den i 1938 kamret for kaliber 9 x 19 mm Luger og kalte den MP34(ö).
Portugal kjøpte mindre mengder i 1938 kamret for 7,65 x 21 mm Luger, og kalte den for M/938. I 1942 fikk de mange fra Tyskland i kaliber 9 x 19 mm Luger, som fikk navnet M/942.


== Eksterne lenker ==
Modern Firearms – Steyr Solothurn S1-100 / MP-34 submachine gun
Jean-Bédel Bokassa

Jean-Bédel Bokassa (uttalt [ʒɑ̃ bedɛl bɔkasa]; født 22. februar 1921, død 3. november 1996), også kjent som Bokassa I av Sentralafrika og Salah Eddine Ahmed Bokassa, som var hans navn i hans kortvarige periode som muslim i 1976, var den militære lederen (presidenten) i Den sentralafrikanske republikk fra 1. januar 1966 til han erklærte seg keiser av Det sentralafrikanske keiserriket 4. desember 1976, en posisjon han hadde til han ble avsatt i 1979. Bokassa tilhørte partiet Mouvement pour l'évolution sociale de l'Afrique noire (MESAN).
Bokassa fikk støtte fra Libyas leder Muammar al-Gaddafi. Bokassa kom til makten etter å ha styrtet sin fetter David Dacko, som hadde vært landets første president. I  1972 erklærte han seg som president på livstid. I 1976 innførte han en monarkisk styreform, utropte seg til keiser Bokassa I, og endret landets navn til Det sentralafrikanske keiserdømme. Han vendte tilbake til katolisismen og omtalte seg selv som Sa Majesté Impériale. Hans fulle tittel var Empereur de Centrafrique par la volonté du peuple Centrafricain, uni au sein du parti politique national, le MESAN. Han gjennomgikk en kroningsseremoni 4. desember 1977, inspirert av Napoléon Is kroning i 1804. Kroningsseremonien til Bokassa var svært kostbar og ble finansiert av penger fra Frankrike. Pave Paul VI nektet å delta i seremonien.
I 1979 ble han styrtet i et franskstøtta statskupp. Han ble etterfulgt av David Dacko, som hadde vært hans forgjenger. Bokassa gikk deretter i eksil i Elfenbenskysten og Frankrike. I 1986 dro han tilbake til sitt hjemland etter å ha hørt at han skulle bli mottatt som Napoléon da han kom tilbake fra Elba. Dette viste seg å ikke stemme, og Bokassa ble dømt til døden for mord, tortur og kannibalisme. Dommen ble senere omgjort til fengsel på livstid, men med tiden skjenket president André Kolingba samtlige fanger amnesti. 
Bokassa døde av et hjerteinfarkt 3. november 1996. Han hadde sytten koner og skal ha hatt 50 barn.


== Referanser ==
Wi-Fi Protected Access

Wi-Fi Protected Access (WPA og WPA2) er avanserte krypteringsmetoder for å kryptere trådløse nettverk, med et enda høyere krypteringsnivå enn forgjengeren, WEP (Wired Equivalent Privacy). 
WPA og WPA2 sikrer dataoverføring ved å bruke en sikkerhetsnøkkel som med WEP, men med WPA og WPA2 forandrer 
denne nøkkelen seg dynamisk (skiftende). Dette gjør det betydelig vanskeligere for datasnokere/hackere å klare å lese/knekke sikkerhetsnøkkelen for å komme seg inn på det trådløse nettverket.
WPA og WPA2 ble utviklet på grunn av svakhetene man fant i WEP. Nyere rutere og nettverkskort støtter WPA og WPA2.
WPA2 er en forbedret utgave av WPA-krypteringen. WPA2 har et enda høyere krypteringsnivå enn WPA, med en nyere Advanced Encryption Standard (AES) basert algoritme, og CCMP (Counter Mode with Cipher Block Chaining Message Authentication Code Protocol).
Medinor

Medinor AS er et norsk selskap som er leverandør av ulike produkter og tjenester til helsemarkedet. Selskapet har ca. 100 ansatte i Norge, fordelt på 4 kontorer; i Trondheim, Bergen, Sandnes og Oslo. Det er en del av Axis-Shield-konsernet, som er børsnotert i Oslo og London, og er markeds- og salgskanal for Axis-Shields Point-of-Care (POC)-produkter. 
Medinor har datterselskaper i Danmark, Sverige, Finland og Storbritannia.


== Historie ==
Den norske organisasjonen har sin opprinnelse fra to forskjellige selskap. Det ene, Carl Hartwig AS, ble startet i Bergen 1897, og betjente helsesektoren på Vestlandet. Virksomheten forble lokal til 1974, da den ble landsdekkende. Selskapet omsatte medisinske produkter og brakte med seg kunnskap om segmentet primærhelsetjeneste og sykehus til Medinor.
Det andre selskapet, Reidar Holmsen AS, ble etablert i Oslo i 1936. Hovedaktiviteten til dette selskapet var markedsføring og salg innen in vitro-diagnostikk og laboratorieutstyr. I 1987 skiftet selskapene navn til Medinor. De to virksomhetene ble slått sammen i 1996.
Medinor ble en del av Axis-Shield i 1999.


== Produktsortiment ==
Medinor AS er totalleverandør til legekontor og medisinske senter innen medisinsk diagnostisk utstyr og forbruksvarer. Til sykehusavdelinger selger Medinor utstyr innen Anestesi/Intensiv/Akutt, Medisinsk teknisk utstyr, Laboratorieprodukter, Fysioterapiprodukter og utstyr til rehabilitering. 
Medinor er leverandør av diverse tester og medier til forskningsinstitusjoner.


== Elektronisk handel ==
Medinor AS er tilknyttet ehandel.no Arkivert 5. oktober 2007 hos Wayback Machine. og tilbyr elektroniske kataloger til kunder på den offentlige markedsplassen.
En nettbutikk er tilgjengelig for kunder som ønsker å handle elektronisk.


== Eksterne lenker ==
Medinors nettsted
Axis-Shields nettsted
What I Like About You

What I Like About You (Det jeg liker ved deg) er en amerikansk romantisk komiserie for ungdom som gikk på The WB fra 2002 til 2006. Serien handlet om forholdet mellom to søstre. Den eldste, Valerie, syntest hun hadde et perfekt liv med en ryddig liten leilighet på Manhattan og en frilynt kjæreste. Men hennes velorganiserte verden ble snudd på hodet når søsteren, 16 år gamle Holly, flyttet inn med alle sine underlige påfunn. Hovedrollene som Valerie og Holly ble spilt av Jennie Garth og Amanda Bynes. 
Tittellåten "What I Like About You", opprinnelig komponert av The Romantics, ble fremført av Lillix. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) What I Like About You på Internet Movie Database 
(en) What I Like About You på Rotten Tomatoes