jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Markku Pölönen

Markku Pölönen (født 16. september 1957 i Eno, Finland) er en finsk filmregissør som har sitt fokus på spillefilmer og reklamefilm. Markku Pölönen har vunnet 12 priser og fått 3 nominasjoner for sine filmer. 


== Om noen av filmene ==
Pölönen skiller seg ut ved at han lager spillefilmer med handling fra Finlands landsbyliv framfor hovedstaden og byene. I hans tidlige filmer The Land of Happiness (Onnen maa, 1993), Kivenpyörittäjän kylä (The Last Wedding, 1995) og A Summer by the River (Kuningasjätkä, 1998) skildrer han miljøer med bygdesamfunn som sliter med emigreringskriser og samfunnsmessige forandringer. Pölönen formidler en realistisk skildring av en menneskelig tilstand. Han blander komedie med tragedie, nostalgi og skap intuitiv innsikt. Ikke bare er han opptatt av å hylle bygdelivet, han vil også utforske prosesser og konflikter rundt bygdelivets forandringer.  
The Land of Happiness tar for seg finsk tangokultur og romantikk. Selv om den ikke ble en publikumssuksess, nådde den allikevel høyder da den ble vist på finsk TV. 
A Summer by the River overgikk alle forventningene da den nådde nye rekorder på box office og høstet inn flere nominasjoner og priser både nasjonalt og internasjonalt. 
Kivenpyörittäjän kylä er basert på Heikki Turunens roman ved samme navn. Denne ble også en stor suksess på kino. 


== Filmografi ==
Ralliraita (2009)
Karjalan kunnailla (4 episoder, 2007-2008)
Lieksa! (2007)
Koirankynnen leikkaaja (2004)
Duetto amoroso (2002) (TV)
Emmauksen tiellä (2001)
Viimeinen kesäpäivä (2000)
Badding (2000)
Kuningasjätkä (1998)
Abiel (1996) (TV)
Kivenpyörittäjän kylä (1995)
Onnen maa (1993)
Taivaan lahja (1988)
Yön yli (1984) (TV)


== Referanser ==


== Kilder ==
Transnational Cinema in a Global North –Nordic Cinema in Transition, Edited by Andrew Nestingen and Trevor G. Elkington.


== Eksterne lenker ==
(en) Markku Pölönen på Internet Movie Database 
(sv) Markku Pölönen i Svensk Filmdatabas 
(fr) Markku Pölönen på Allociné 
(en) Markku Pölönen på AllMovie 
(en) Markku Pölönen hos The Movie Database
Alexandros Nikolopoulos

Alexandros Nikolopoulos (gresk: Αλέξανδρος Νικολόπουλος; født 1875 i Athen, død ukjent) var en gresk vektløfter som deltok i de første moderne olympiske leker 1896 i Athen.
Nikolopoulos kom på tredjeplass i vektløfting under sommer-OL 1896 i Athen. Han kom på tredjeplass i enhåndsløft, han løftet 57 kg samme som Viggo Jensen fra Danmark som kom på andreplass bak Launceston Elliot fra Storbritannia. Det var fire deltakere i konkurransen.  


== OL-medaljer ==
1896  Athen -  Bronse i vektløfting, enhåndsløft


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexandros Nikolopoulos – Olympedia 
(en) Alexandros Nikolopoulos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alexandros Nikolopoulos – databaseOlympics.com (arkivert) 
(gr) Alexandros Nikolopoulos – Hellas olympiske komité
Stig Dagermanprisen

Stig Dagermanprisen er en svensk litterær pris, som er blitt delt ut siden 1996 av Stig Dagermansällskapet og Älvkarleby kommune til den som man anser har arbeidet i Stig Dagermans ånd for å verne om det frie ordets betydning og tilgjengelighet.
Utdelingen av prisen skjer første ukeslutt i juni hvert år, ved en seremoni på Laxön i Älvkarleby. Prisen er på 50 000 kroner.
Ved to anledninger, Elfriede Jelinek i 2004 og J.M.G. Le Clézio i 2008, har Stig Dagermanprisen blitt tildelt en person som senere samme år fikk Nobelprisen i litteratur.


== Prisvinnere ==
2015 – Susanne Osten
2014 – Anders Bodegård
2013 – Nätverket Ingen människa är illegal
2012 – Nawal El Saadawi
2011 – Judit Benedek og teaterprojektet SOS-Romer
2010 – Eduardo Galeano
2009 – Birgitta Wallin og tidsskriftet Karavan
2008 – J.M.G. Le Clézio
2007 – Lasse Berg
2006 – Sigrid Kahle
2005 – Göran Palm
2004 – Elfriede Jelinek
2003 – Lukas Moodysson
2002 – Gitta Sereny
2001 – Elsie Johansson
2000 – Roy Andersson
1999 – Ahmad Shamloo
1998 – Det svenska folkbiblioteket
1997 – Yaşar Kemal
1996 – John Hron (posthumt)


== Eksterne lenker ==
Om prisen
Kversteinfjorden

Kversteinfjorden er et havområde i Brønnøy kommune i Nordland. Den ligger på sørsiden av øygruppen Kversteinen og nord for en gruppe holmer ved Galtbolet. Sør for Galtbolet ligger Brakdjupet. Nordøstover fra Kversteinen går Vegafjorden.Kversteinfjorden ligger helt ytterst i havgapet og grenser til Norskehavet i vest.


== Referanser ==
Cetantall

Cetantall er et mål på hvor lett dieselen antennes. Jo høyere cetantall, dess lettere antennes dieselen.


== Se også ==
Oktantall
Tilremfjorden

Tilremsfjorden er en fjord i Brønnøy kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Torgnesflesan i vest og Straumøyan i øst og strekker seg 8 kilometer sørover til Brønnøysund i bunnen av fjorden. Den ligger på østsiden av øya Sauren. Vest for Sauren ligger Vegafjorden. Litt nord for Straumøyan ligger innløpet tl Velfjorden.Fylkesvei 17 går langs østsiden av fjorden.


== Referanser ==
Torgfjorden

Torgfjorden er en fjord i Brønnøy kommune i Nordland. Fjorden ligger på østsiden av Brønnøysund og øya Torget der Torghatten ligger. Fjorden har innløp mellom Torgværet i vest og Sømnesøya i øst og strekker seg 19 kilometer nordøstover til Skille i bunnen av fjorden. Torghatten ligger på vestsiden like innfor innløpet. Det ligger mange øyer og skjær innover i fjorden. Svennøya og Kjølsøya er to av dem og på sørøstsiden av disse ligger Skillbotnfjorden.Brønnøysund ligger på vestsiden av fjorden, nord for Svennøya. Fylkesvei 17 går langs østsiden av fjorden, mens Fv54 går langs deler av vestsiden.


== Referanser ==
Skillbotnfjorden

Skillbotnfjorden er en delfjord av Torgfjorden i Brønnøy kommune i Nordland. Fjorden strekker seg 10 kilometer nordøstover til Skille i bunnen av fjorden. Fjorden har innløp mellom Svennøya i vest og Rodal i øst og går på sørsiden av øyene Svennøyhestøya, Laukholmen, Horsøya og Kjøllsøya. Vest for Kjøllsøya ligger grenda Skomo på nordøstsiden av fjorden. Her smalner fjorden inn til Skillbotnet som går det siste stykket inn til Skille.Fylkesvei 17 går langs hele sørøstsiden av fjorden. 


== Referanser ==
Miles Burke

Miles J. Burke (født 15. januar 1885, død 25. desember 1928 i St. Louis i Missouri) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Burke kom på andreplass i vektklassen fluevekt i boksing under OL 1904 i St. Louis. Han tapte finalen til din landsmann George Finnegan. Det var kun to deltakere i denne vektklassen.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Sølv boksing, fluevekt


== Eksterne lenker ==
(en) Miles Burke – Olympics.com 
(en) Miles Burke – Olympic.org 
(en) Miles Burke – Olympedia 
(en) Miles Burke – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Miles Burke – databaseOlympics.com (arkivert)
Gimsafjorden

Gimsafjorden er et havområde i Sømna kommune i Nordland. Fjorden strekker seg 20 kilometer nordøstover fra sør for øya Gimsa til Kvitingan sørvest for Torghatten. Lenger vest ligger Horsvær, Terjan og Hensteinen og vestenfor disse igjen ligger Norskehavet. I øst grenser fjorden til småøyene Gamflesa, Horuvan og Sørflesin. Øst for disse ligger Melsteinfjorden.


== Referanser ==
Melsteinfjorden

Melsteinfjorden er et havområde i Sømna og Bindal kommune i Nordland. Fjorden strekker seg 13 kilometer nordøstover fra holmen Melsteinen vest for innløpet til Bindalsfjorden og til Lyngværet på østsiden av fjorden i nord. I øst grenser fjorden til Helgelandsflesa, Gimlinga og Kvaløya. I vest grenser den til Gamflesa og Horuvan. Vest for disse ligger Gimsafjorden.


== Referanser ==
Lyngværfjorden (Sømna)

Lyngværfjorden er en fjord i Sømna kommune i Nordland. Fjorden strekker seg 11 kilometer nordover fra Vennesund i sør til Vik i nord. Fjorden ligger på østsiden av Kvaløya, Vågøya og Lyngværet, som den er oppkalt etter. Vest for disse øyene ligger Melsteinfjorden. Den nordligste delen av fjorden, utenfor Vik, blir kalt Vikvågen.Fylkesvei 17 går på østsiden av fjorden.


== Referanser ==
Frank Haller

Frank Bee Haller (født 6. januar 1883 i San Francisco i California, død 30. april 1939 i St. Louis i Missouri) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Haller kom på andreplass i boksing, fjærvekt, under OL 1904 i St. Louis. Han vant over sin landsmann Frederick Gilmore men tapte finalen til Oliver Kirk. Det var kun tre boksere, alle fra USA i denne vektklassen.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis  Sølv i  boksing, fjærvekt


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Haller – Olympics.com 
(en) Frank Haller – Olympic.org 
(en) Frank Haller – Olympedia 
(en) Frank Haller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frank Haller – databaseOlympics.com (arkivert)
Stig Dagermansällskapet

Stig Dagermansällskapet er en svensk forening som ble opprettet i mai 1987 med formål å skaffe oppmerksomhet rundt Stig Dagermans forfatterskap. En av foreningens målsetninger er å fremskaffe en komplett Dagermansamling, for at interesserte skal kunne fordype seg i Dagermans forfatterskap og den tiden han levde i. I 2005 har foreningen omkring 250 medlemmer. Stig Dagermansällskapet har siden  1996 delt ut Stig Dagermanprisen.


== Eksterne lenker ==
Foreningens hjemmeside Arkivert 2. juni 2009 hos Wayback Machine.
Maurangsfjorden

Maurangsfjorden (eller Maurangerfjorden) er en arm av Hardangerfjorden i Mauranger i Kvinnherad kommune i Hordaland. Fjorden er 12,5 kilometer lang, og går i østlig retning fra innløpet til fjordbotnen ved Flatebø, like under vestsida av Folgefonna.Den har innløp fra Sildafjorden, like øst for Varaldsøy, mellom Maurangsneset og Ænes. Bygda Sunndal ligger på sørsida av fjorden. Her deler fjorden seg i to greiner som kalles Austrepollen og Nordrepollen. Austrepollen går to kilometer østover til bygda Gjerde, mens Nordrepollen fortsetter fire kilometer nordover til Flatebø. Fjordsidene er svært bratte, og stiger opp til 800-1000 meter over havet.
Mauranger kraftverk har utløp i Austrepollen, og her munner også Folgefonntunnelen fra Odda ut. Tunnelen er en del av riksvei 551, som fortsetter utover langs sørsida av fjorden. Fv51 går fra Austrepollen og rundt Nordrepollen til Eikenes på nordsida av fjorden.


== Referanser ==
Frederick Gilmore

Frederick Garfield «Fred» Gilmore (født 22. mai 1887 i Montréal i Canada, død 17. mars 1969 i Los Angeles i California) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Gilmore kom på tredjeplass i boksing, fjærvekt, under OL 1904 i St. Louis. Han tapte sin kamp til sin landsmann Frank Haller som siden tapte finalen til Oliver Kirk. Det var kun tre boksere, alle fra USA i denne vektklassen.


== OL-medaljer ==
 1904  St. Louis  Bronse i  boksing, fjærvekt  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frederick Gilmore – Olympics.com 
(en) Frederick Gilmore – Olympic.org 
(en) Frederick Gilmore – Olympedia 
(en) Frederick Gilmore – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frederick Gilmore – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Frederick Gilmore – BoxRec
Bindalsfjorden

Bindalsfjorden er en fjord i Bindal og Sømna kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Holm i sør og Vennesund i nord og strekker seg 17 kilometer nordøst og så sørøstover til øya Øksninga. Fra Øksninga deler fjorden seg i to og Tosen går nordøstover, mens Sørfjorden går sørvestover. Fra Solstad til Tosen er det 66 kilometer. 
Mellom Holm og Vennesund er det fergeforbindelse langs fylkesvei 17. Ved halvøya Gavlen halvveis inn i fjorden går sidefjorden Ursfjorden nordover. Like øst for Gavlen ligger øya Hovøya og mellom disse ligger Hardangsfjorden. Sørøst for Gavlen ligger Stavøya og Imøya og øst for disse ligger fjorden Skotnesfjorden. 
Ved Øksninga går Reppsundet på nordsiden av øya til innløpet til Tosen. På sørvestsiden av Øksninga ligger Terråkfjorden, mens Øyfjorden ligger på sørøstsiden mellom innløpet til Tosen og Sørfjorden. 
Fv6 går langs deler av vestsiden av fjorden. Der ligger også bygda Skjelsviksjøen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bindalsfjorden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ursfjorden

Ursfjorden er en fjordarm av Bindalsfjorden i Bindal og Sømna kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom grenda Hjelmset i vest og Gaupsgavlen på halvøya Gavlen i øst og strekker seg 19 kilometer mot nordøstover inn til de små vikene Storremman og Lislremman i bunnen av fjorden.Litt inn i fjorden ligger grendene Olsvika og Kjøssvika på vestsiden. Nord for Kjøssvika går Brekkosen nordvestover til grenda Brekkeidet. Ursfjorden fortsetter nordøstover og nord for Olderbakkfjellet på østsiden går Gravfjorden østover. 
Den indre delen av fjorden er veiløs, men har noen få gårder på begge sider av fjorden. Ved Brekkosen går Fv38 langs fjorden, mens Fv33 går på vestsiden lenger ute i fjorden.


== Referanser ==
Panaji

Panaji (portugisisk: Pangim, engelsk: Panjim, konkani: पणजी) er hovedstaden i den indiske delstaten Goa. Den ligger i det nordlige Goa ved utløpet av elven Mandovi, og har 65 000 innbyggere (2001).
Panaji var opprinnelig en forstad til Gamle Goa, men på grunn av problemer med epidemier flyttet visekongen av Portugisisk India hit i 1759. I 1843 ble Panaji offisielt hovedstad i Goa. Den opprinnelige byen Goa ble da kjent som «Gamle Goa», mens Panaji ble kalt «Nye Goa». 
Panajis mest kjente landemerke er Vår frue av den uplettede unnfangelse-kirken (portugisisk: Nossa Senhora da Imaculada Conceição), bygget 1541.
Gravfjorden

Gravfjorden er en fjordarm av Ursfjorden i Brønnøy og Sømna kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Forneset i vest og Storvikodden i øst og strekker seg 2,5 kilometer nordøstover til Hongsetstøen. Storvika ligger utenfor fjorden.Det er ingen veiforbindelser i fjorden, men det ligger to gårder på sørøstsiden. Nordvestsiden av fjorden er bratt og Seljemarkfjellet stiger bratt opp til 375 meter over havet.


== Referanser ==
Simon Pedersen Holmesland

Simon Pedersen Holmesland (født 29. juli 1823, død 11. januar 1895) var lensmann i Holum, Vest-Agder, senere i Vanse og Stortingsmann fra Lister og Mandals amt i to perioder, 1874–1876 og 1877–1879. 
Han var også suppleant i flere perioder.
Simon Pedersen var bror til Søren Jaabæk. Også broren Peder Johan Pedersen Holmesland og sønnen Peter Karl Holmesland ble stortingsmenn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Simon Pedersen Holmesland hos Norsk senter for forskningsdata
Hardangsfjorden

Hardangsfjorden er en fjordarm av Bindalsfjorden i Bindal kommune i Nordland. Fjorden har innløp ved sundet Gauphola mellom halvøya Gavlen i vest og Hovøya i øst, og Hovøysundet, som går på sørøstsiden av Hovøya, og den strekker seg 6,5 kilometer østover til Bjørnvika.Flere øyer og viker danner en ujevn kystlinje. I nord ligger Svarthopen og Granåshopen på nordsiden av Fulsaltøya. Lenger øst ligger Valen, Øysundet og Jektvika. Den innerste delen av fjorden ble kalt Vågen og her går Bjørnvika lengst inn i sør, Nebbengsbukta ligger i midten og i nord ligger Hardangsbukta med gården Hardangen, som fjorden er oppkalt etter i bunnen av bukten.


== Referanser ==
Ceroglossus

Ceroglossus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller.  Alle slektens arter er registret fra Chile. 


== Utseende ==
Ganske store, slanke, skinnende metallisk fargede løpebiller. De er blant de fargerikeste representantene for denne familien. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som er rundede og noe tilspisset bak, med fine lengdestriper.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie jordløpere Latreille, 1802 Carabinae Latreille, 1802
stammen Carabini Latreille, 1802
slekten Ceroglossus Solier, 1848
Ceroglossus buqueti Laporte, 1834
Ceroglossus chilensis Eschscholtz, 1829
Ceroglossus darwini Hope, 1837
Ceroglossus guerini Gehin, 1885
Ceroglossus magellanicus Gehin, 1885
Ceroglossus ochsenii Germain, 1895
Ceroglossus speciosus Gerstaecker, 1858
Ceroglossus suturalis Fabricius, 1775


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ceroglossus i Encyclopedia of Life 
(en) Ceroglossus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ceroglossus hos NCBI 
(en) Kategori:Ceroglossus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ceroglossus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ceroglossus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Ceroglossus buqueti deuvei - bilde
  Ceroglossus buqueti lepidus - bilde
Ceroglossus buqueti subnitens - bilde
Ceroglossus buqueti sybarita - bilde
Ceroglossus darwini - bilde
Ceroglossus magellanus candens - bilde
Ceroglossus) speciosus - bilde
Ceroglossus chilensis cyanicollis - bilde
Ceroglossus chilensis fisheti - bilde
Ceroglossus chilensis gloriosus - bilde
Ceroglossus chilensis latemarginatus - bilde
Ceroglossus chilensis seladonicus - bilde
Ceroglossus ochsenii - bilde
Norsk Entomologisk forening
Konstrukt

Konstrukt er et begrep fra vitenskapsfilosofi som betegner et mentalt objekt eller forestilling, dvs. at dets eksistens er avhengig av individuelle, mentale forestillinger og bilder, i motsetning til virkelige objekter som eksisterer uavhengig av mentale forestillinger.Konsepter, teorier, hypoteser, klassifiseringer og idéer som f.eks representert ved ordene frihet og demokrati, utviklingsterori og attityde/holdning, nerd og sosial type er konstrukter, mens stener, datamaskiner, blyanter og filosofer ikke er konstrukter, men reelle objekter. 


== Referanser ==
Skotnesfjorden

Skotnesfjorden er en fjordarm av Bindalsfjorden i Bindal kommune i Nordland. Fjorden strekker seg 9 kilometer sørøstover til Sagbotn i bunnen av fjorden. Den indre delen av fjorden blir kalt Selfjorden. Fjorden ligger øst for øyene Stavøya og Imøya. Innløpet mellom disse øyene er Skotnessundet i nord og Stavøysundet i vest mellom Stavøya og Imøya og Kråksundet sør for Imøya.Gården Skotnes ligger på nordsiden av fjorden og har ikke veisamband til resten av omverdenen. Nord for Skotnes ligger Skotnesfjellet eller Kalfjellet med en høyde på 353 meter over havet.


== Referanser ==
Terråkfjorden

Terråkfjorden er en fjord i Bindal kommune i Nordland. Den er en fortsettelse av Bindalsfjorden på sørsiden av øya Øksninga og strekker seg 6,5 kilometer fra Bindalseidet i vest til Terråk i sørøst. Ved Terråk går Osan videre sørøstover. I nordøst går fjorden Tosen videre innover i landet, mens Sørfjorden går sørvestover.


== Referanser ==
Vasco da Gama (by)

Vasco da Gama (ofte forkortet til Vasco; konkani वास्कू) er en by i den indiske delstaten Goa. Byen er oppkalt den portugisiske oppdageren Vasco da Gama. Vasco er Goas største by og har omtrent 100 000 innbyggere (2005) og er en betydelig havneby.
Byen befinner seg på den vestlige enden av Mormugão-halvøya, og ligger ved munningen av elven Zuari. Vasco ligger omtrent 30 kilometer unna delstatshovedstaden Panaji.
Vasco ble grunnlagt i 1543.
Dyson-sfære

Dyson-sfære, eller «skall» slik det er beskrevet i de originale dokumentene, er en hypotetisk megastruktur, opprinnelig beskrevet av Freeman Dyson.
Opprinnelig var ideen beskrevet som et system av solenergi-satellitter som omgjør solas energi til elektrisk strøm som sendes til Jorda ved hjelp av mikrobølger. Satellittsystemet skulle omslutte en stjerne og dermed motta all energi fra den. Senere er ideen blitt beskrevet og utviklet av andre, men den best kjente er nok den som beskriver sfæren som et fast skall.
Begrepet ble først benyttet i romanen Stjerneskaperen (Star Maker) av Olaf Stapledon, og formelt beskrevet av fysikeren Freeman Dyson i hans avhandling fra 1959, «Søken etter kunstile stellare kilder til infrarød stråling», som ble gitt ut i tidsskriftet Science. Å bygge en Dyson-sfære overgår all kjent kunnskap om konstruksjon, og mange mener at Dysons utgave er upraktisk og umulig, mens andre foreslåtte varianter av sfæren bare krever teknologi som en er kjent med i dag.
William Perry

William James Perry (født 11. oktober 1927 i Vandergrift i Pennsylvania) er en amerikansk ingeniør, forretningsmann og demokratisk politiker, kjent som landets 19. forsvarsminister under president Bill Clinton i perioden mellom 3. februar 1994 til 23. januar 1997.
Perry avla sin doktoreksamen i matematikk ved Pennsylvania State University i 1957, og hadde i perioden mellom 1954 til 1964 en lederstilling ved Electronic Defense Laboratories i California. Senere var han med på å grunnlegge selskapet ESL Inc. som han også var visepresident for i perioden 1964 til 1977. Fra 1977 til 1981 tjenestegjorde Perry som undersekretær i forsvarsdepartementet for forskning og ingeniørarbeid underlagt administrasjonen til Jimmy Carter, hvor han blant annet hadde ansvaret for anskaffelse av våpensystemer samt forskning og utvikling. I ly av sin stilling var han blant annet med på utviklingen av stealth.
Etter å ha forlatt forsvarsdepartementet i 1981 arbeidet han som managing director for investeringsbanken Hambrecht and Quist i San Francisco, før han deretter ble professor ved Stanford University. I president Bill Clintons første mandatperiode i 1993 ble Perry utnevnt til viseforsvarsminister, en stilling han hadde til 1994 da han ble utnevnt til forsvarsminister. I 1997 ble han for øvrig tildelt Presidentens frihetsmedalje. I tiden etter å ha tjenestegjort som forsvarsminister var han igjen professor ved Stanford og Freeman Spogli-institutet.
Perry var med i kommisjonen Iraq Study Group, som ble ledet av James Baker og Lee Hamilton, og som i desember 2006 publiserte sine anbefallinger for en ny strategi i Irakkrigen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) William Perry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Defenselink.mil – William J. Perry – Biografien hos Departement of Defense.
fsi.stanford.edu – William J. Perry, MS, PhD – Biografien hos Freeman Spogli Institute for International Studies.
Heikki Turunen

Heikki Turunen Anton (født 9. desember 1945 i Pielisjärvi) er en finsk forfatter som bor i Joensuu. 
Han vokste opp sammen med seks søsken i en bondefamilie. I 1964 fikk han jobb som journalist i Karjalan Maa i Joensuu. Den jobben hadde han til 1974, de siste årene som redaktør. 
Turunen skriver om forholdene slik de var i Finland på den tiden han vokste opp, før urbanisering, industrialisering og borettslagenes tid. Ofte beskriver han personer som er litt utenfor samfunnet. Flere av hans bøker er blitt filmatisert. 


== Bibliografi ==
Simpauttaja (1973)
Joensuun Elli (1974)
Kivenpyörittäjän kylä (1976) oversatt til norsk som Steintrilleren 1979 ISBN 82-02-04341-7
Hupeli (1978)
Soakkunoita susirajalta (1979)
Kolmen hevosen mies (1981)
Punahongan hehku (1982)
Mustarinnan lapset (1985)
Maan veri (1987)
Turusen pyssystä (1988)
Karhunpäinen metsänvartija (1992) (runokokoelma) 
Maalainen (1994)
Hojo, hojo (1995)
Seitsemän kurvin suora (1998)
Kaikkitietävän tasavalta (2000)
Jumalan piika (2002)
Orpopojan valssi (2003)
Yö kevään kuun (2005)
Pohjoinen ulottuvuus (2007)


== Priser ==
1974 - Kalevi Jäntti-prisen
1974 – Takk for boken-medaljen (finsk) for Simpauttaja (Svensk: Livaren)


== Referanser ==