jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arkeologiåret 1856

Arkeologiåret 1856 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1856.


== Funn ==
Neandertal-menneske


== Fødsler ==
25. mars – Max Uhle, tysk arkeolog (død 1944)
30. mars – Charles Waldstein, klassisk arkeolog og skytter fra USA (død 1927)
1. juli – Cecil Bendall, britisk indolog, epigrafiker og arkeolog (død 1906)
6. juli – Otto Puchstein, tysk arkeolog (død 1911)
18 juli – Alfred Wiedemann, tysk egyptolog (død 1936)
31. juli – Albert Grünwedel, tysk arkeolog (79, død 1935)
22. august – Joseph Wilpert, tysk abbed og arkeolog (død 1944)
19. september – Gustav Sixt, tysk gymnaslærer og arkeolog (død 1904)
30. oktober – Alfred von Domaszewski, østerriksk arkeolog (død 1927)
Corrado Cafici, italiensk arkeolog og politiker (død 1954)


== Dødsfall ==
13. mars – Friedrich August Wagner, tysk lege og arkeolog (80, født 1775)
29. mars – Joseph Julius Athanasius Ambrosch, tysk klassisk filolog, klassisk arkeolog og pedagog (51, født 1804)
31. mars – Milota Zdirad Polák, tsjekkisk poet og pedagog som deltok i utgravningene av Pompeii (født 1788)
19. april – August Emil Braun, tysk arkeolog (47, død 1809)
1. juni – Ernst Friedrich Wüstemann, tysk oldtidshistoriker og arkeolog (født 1799)
17. oktober – Luigi Canina, italiensk arkeolog og arkitekt (født 1795)
John B. Greene, franskamerikansk arkeolog og fotograf (født 1832)


== Referanser ==
Molekylfysikk

Molekylfysikk er studiet av de  fysiske egenskapene til molekyler og de kjemiske bindingene mellom atomene som holder dem sammen. Molekylfysikkens viktigste eksperimentelle metoder er ulike former av spektroskopi. Feltet er nært knyttet til atomfysikk og overlapper sterkt med teoretisk kjemi, fysikalsk kjemi og kjemisk fysikk. 
Atomer kan ha forskjellige elektroniske energinivå, men molekylene kan rotere og vibrere. Disse rotasjonene og vibrasjoner er også kvantisert og atskilt (diskrete) verdier. Forskjeller i energi er minst mellom rotasjonsenerginivåer, så derfor finnes rotasjonsspekter i det langbølgede infrarøde området (ca. 30-150 µm). Vibrasjonsspekter finnes i det kortbølgede infrarøde området (ca. 1-5 µm) og spekter fra elektronoverganger er vanligvis i det synlige og det ultrafiolette bølgelengdeområdet. Ved å måle rotasjons- og vibrasjonsspekteret fra en samling molekyler kan egenskapene til molekyler beregnes, slik som avstandene mellom atomkjernene og bindingens stivhet. 
En viktig del av molekylfysikken er at atomorbitalteorien i atomfysikk kan utvides til molekylorbitalteori i molekylfysikk.


== Se også ==
Spektroskopi
Olav Brænden

Olav Johan Brænden (født 1. juli 1919 på Norderhov, død 14. juli 1989 i Genève) var en norsk farmasøyt og oppfinner av Brændens nesedråper, som han fikk patent på i 1988.


== Utdanning og tidlig yrkesliv ==
Olav Brænden tok examen artium i 1938 og begynte deretter å studere farmasi ved Universitetet i Oslo. Han tok apotekereksamen i 1942 og arbeidet fra 1943 på apoteket Bien i Hønefoss. I 1944 ble han arrestert for illegalt arbeid og ført til Grini, hvor han ble dømt til døden. Henrettelsen ble imidlertid utsatt, så han ble sittende på Grini til krigen sluttet.
I 1947 dro Brænden til University of Minnesota i Minneapolis, hvor han tok Ph.D.-graden i 1950. Han  ble så ansatt hos Weiders Farmasøytiske A/S. Her fikk han interesse for narkotiske stoffer, og  i 1951 reiste han tilbake til USA og arbeidet med narkotikaspørsmål ved National Institute of Health i Bethesda til 1953. Deretter var han «Social Affairs Officer» ved FNs hovedkvarter i New York i to år.


== Til Genève ==
I 1955 ble Brænden bedt om å lede oppbyggingen av FNs nye sentrallaboratorium for narkotikaundersøkelser og narkotikakontroll i Genève. Han hadde først et studieopphold ved Université de Sorbonne i Paris og ved «Institut de la Médecine Tropicale» i Bondy. Siden var han direktør for FNs laboratorium og bygget det opp til et moderne senter for forskning og opplæring i kampen mot narkotikasmugling. I denne tiden var han også leder for FNs forskningsprogram om narkotika. Han samarbeidet også mye med norske myndigheter om narkotikaspørsmål. I løpet av tiden i Genève samlet han 70 000 vitenskapelige artikler om narkotiske stoffer. Disse gav han til laboratoriet da han sluttet. Han var svært opptatt av å utvikle teknikk for å kunne spore hvor narkotiske stoffer kom fra.


== Brændens nesedråper ==
Da Olav Brænden i 1979 ble pensjonist, begynte han å arbeide med spørsmålet om å hindre forkjølelse. Han medvirket sterkt til at hans gamle arbeidsgiver Weiders Farmasøytiske i 1987 lanserte Brændens nesedråper.


== Bibliografi ==
The action of nitrogen tetroxide on sorbose 1950 (doktorgradsavhandling).
Synthetic substances with morphine-like effect : clinical experience : potency, side-effects, addiction   liability (sammen med Nathan B. Eddy og H. Halbach) særtrykk av Bulletin of the WHO 17, 1957, s. 569–863.
Research on the chemical composition of khat, i Problems of Drug Dependence, NIDA Research Monograph 27, Washington D.C. 1979, s. 320–321
Pharmacological aspects of the chewing of khat leaves (sammen med P. Kalix), i Pharmacological Reviews 37, 1985, s. 149–164


== Heder ==
Olav Brænden ble i 1980 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Fra 1983 var han medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.


== Referanser ==


== Kilder ==
Artikkel om Olav Brænden i Norsk biografisk leksikon
Arkeologiåret 1855

Arkeologiåret 1855 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1855.


== Utforskninger ==
Den siste beskrevne helligdommen i Gugz blir ved en tilfeldighet funnet den 5. september av Augustus Gregory. Gregory beskriver denne oppdagelsen i en av sine tidligere ekspedisjonsdagbøker som en oppdagelse de gjør mens de undersøker kystlinjen, kanskje på grunn av at skipet deres går på et rev. Oppdagelsen er ikke en del av hovedekspedisjonen, så den blir ikke dokumentert.


== Funn ==
Bjørnebysteinen blir funnet i Degernes.


== Publiseringer ==
Churchill Babington, Benefizio della Morte di Cristo, en bemerkelsesverdig bok om reformasjonsperioden.


== Fødsler ==
25. januar – Eduard Meyer, tysk historiker og egyptolog (død 1930)
12. mai – Kristian Bahnson, dansk arkeolog og etnograf (død 1897)
9. august – Vincenzo Giuseppe De Prisco, italiensk offentlig tjenestemann og amatørarkeolog (død 1921)
16. august – Hugo Bergstedt, svensk pedagog, antikkforsker (klassisk arkeologi) og oversetter (død 1926)
10. september – Robert Koldewey, tysk arkitekt og arkeolog (død 1925)
Pietro Stettiner, italiensk arkeolog og numismatiker (død 1920)


== Dødsfall ==
19. april – Édouard de Villiers du Terrage, fransk ingeniør og egyptolog (født 1780)
12. august – Philipp Houben, tysk siviltjenestemann, notar og autodidakt arkeolog (født 1767)
31. desember – Karl Friedrich Hermann, tysk antikvar (født 1804)
John Adamson, engelsk antikvar (født 1787)
		


== Referanser ==
Langsundet

Langsundet er et sund i Tromsø og Karlsøy kommuner som går mellom Ringvassøya på vestsiden og Reinøya på østsiden. Langsundet er rundt 25 kilometer langt, forbinder Grøtsundet i syd med Vannsundet i nord og er en ofte benyttet seilingsled for fiskeflåten.
Det er fergeforbindelse mellom Hansnes på Ringvassøya og Stakkvik på Reinøya. Det foreligger planer om å lage en tunnel mellom Ringvassøya og Reinøya, men Langsundforbindelsen er utsatt flere ganger..


== Referanser ==
Robert Serber

Robert Serber (født 14. mars 1907 i Philadelphia, død 1. juni 1997) var en amerikansk fysiker som deltok i Manhattanprosjektet. Han fikk sin B.S. fra Lehigh University i 1930, og en Ph.D. fra University of Wisconsin–Madison med John Van Vleck i 1934.
Han skulle i utgangspunktet begynne doktorgradsarbeidet ved Princeton University med Eugene Wigner, men underveis, forandret hans planer seg, og han dro for å arbeide med Robert Oppenheimer ved University of California, Berkeley (og pendlet med Oppenheimer mellom Berkeley og California Institute of Technology). I 1938 tok han en jobb ved University of Illinois at Urbana-Champaign, der han bodde til han ble rekruttert for Manhattanprosjektet. Han ble senere professor og leder av fysikkavdelingen ved Columbia University.


== Referanser ==
Arkeologiåret 1854

Arkeologiåret 1854 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1854.


== Utforskninger ==
Giovanni Battista de Rossi oppdager Calixtus-katakombene i Roma.
Karl Scherzer undersøker og gir en beskrivelse av Quiriguá i Guatemala.
Thomas Wright undersøker Kit's Coty House i Kent, England.


== Funn ==
Coleraine depotfunn


== Fødsler ==
31. oktober – Adolf Erman, tysk egyptolog (død 1937)
7. november – Ernest Babelon, fransk numismatiker og klassisk arkeolog (69, død 1924)
17. november – Robert von Schneider, østerriksk arkeolog og numismatiker (død 1909)


== Dødsfall ==
3. juni/3. juli – Desiré-Raoul Rochette, fransk klassisk arkeolog (født 1789/1790)
19. august – Francesco Iavarone. italiensk teolog, katolsk biskop og arkeolog (født 1788)
20. september – Frederick Catherwood, engelsk kunstner og arkitekt av nordirsk opprinnelse, huskes best for hans veldig detaljerte tegninger av ruiner etter Maya-sivilisasjonen (født 1799)


== Referanser ==
Arkeologiåret 1851

Arkeologiåret 1851 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1851.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==
Det utføres utgravninger ved Susa av William Loftus.


== Publiseringer ==
J. Collingwood Bruces The Roman Wall: a historical, topographical, and descriptive account of the barrier of the lower isthmus, extending from the Tyne to the Solway.
Daniel Wilsons The Archaeology and Prehistoric Annals of Scotland


== Andre hendelser ==
John Disney skjenker Disney professoratet i arkeologi til University of Cambridge


== Fødsler ==
28. april – Axel Heikel, finsk etnograf og arkeolog (73, død 1924)
2. juni – Giulio Jatta, italiensk arkeolog og numismatiker (død 1891)
8. juli – Arthur Evans, britisk arkeolog, gjenoppdager minoisk sivilisasjon (død 1941)
29. juli – Ahmed Kamāl, egyptisk egyptolog (død 1923)
8. oktober – Solone Ambrosoli, italiensk numismatiker (død 1906)
13. oktober – Theodor Schwindt, finsk forhistorie- og folkelivsforsker (død 1917)
11. november – Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne, norsk professor i rettsvitenskap og numismatiker (død 1930)


== Dødsfall ==
1. februar – Andrea De Jorio, italiensk antikvar og arkeolog (født 1769)
29. april – Vincenzo Andriani, italiensk lege og arkeolog (født 1788)
16. august - Christian Martin Joachim Frähn, tysk numismatiker, orientalist og historiker (født 1782)
8. september – Joseph Anselm Feuerbach, tysk filolog og klassisk arkeolog (født 1798)
		


== Referanser ==
Arkeologiåret 1850

Arkeologiåret 1850 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1850.


== Utgravninger ==
De første utgravningene utføres i Uruk av William Kennett Loftus (fortsetter til 1854).


== Funn ==
Skara Brae kommer fram i dagen på grunn av været
Tara-brosjen (ca. 700) blir funnet nær Laytown, County Meath, Irland.
Et neolittisk funnsted i Barnenez i Bretagne blir erkjent å være en gravhaug.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Arealteori for polygoner

Likesidige polygoner har mange ganger fascinert matematikere for deres regelbundne oppbygning. I et likesidig polygon skal alle sider være like lange og vinkeldifferansen være den samme for alle vinkler.
Vinkeldifferansen er den samme som det ytre gradtallet subtrahert med 360°, og blir den indre vinkelen til polygonet i  °.    
På grunn av sin regelbundet til størrelsen er det ikke altfor vanskelig å skape formler til f.eks. arealet av ulika likesidige polygoner. 
Formelen nevnt nedenfor beskriver arealet av et likesidig polygon.

  
    
      
        A
        =
        
          
            
              (
              s
              x
              )
              s
            
            2
          
        
        
          n
        
      
    
    {\displaystyle A={\frac {(sx)s}{2}}{n}}
  
Teorien bygger på arealet av en trekant 
  
    
      
        A
        =
        
          
            
              h
              b
            
            2
          
        
      
    
    {\displaystyle A={\frac {hb}{2}}}
  
Formelen kan enkelt forklares som en trekantinndeling av det likesidige polygonet der:
s= siden (trekantens base)
x= 
  
    
      
        
          
            h
            b
          
        
      
    
    {\displaystyle {\frac {h}{b}}}
   som viser forholdene mellom basen og høyden i trekanten.
n= antall horn i det likesidige polygonet (antall trekanter)
Det er altså en forenkling får å beregne arealet av f.eks. 
  
    
      
        
          
            1
            5
          
        
      
    
    {\displaystyle {\frac {1}{5}}}
   i en pentagon, 
  
    
      
        
          
            1
            6
          
        
      
    
    {\displaystyle {\frac {1}{6}}}
   i en heksagon etc., og deretter multiplisere dette arealet med n. 
Produktet kommer da til å bli arealet av nevnte likesidige polygon. Ved hjelp av en ligning for et valgfri areal av et likesidig polygon, kan man finne verdien av x, og deretter bruke formelen for hvilken som helst størrelse av det valgte polygonet. 


== Se også ==
Formelen for koordinatareal
Tadeusz Mazowiecki

Tadeusz Mazowiecki  (født 18. april 1927 i Płock, død 28. oktober 2013 i Warszawa) var en polsk forfatter, journalist, filantrop og politiker. Han var en av lederne av Solidaritetsbevegelsen, og den første ikke-kommunistiske statsministeren i Polen etter andre verdenskrig. Han var den siste statsministeren i den andre republikken fra 24. august 1989 til 31. desember 1989, deretter den første i den tredje republikk fra 31. desember 1989 til 12. januar 1991.
Mazowiecki mottok i 1995 Den hvite ørns orden fra Polens president.


== Referanser ==
Arkeologiåret 1849

Arkeologiåret 1849 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1849.


== Utforskninger ==
Løytnant James H. Simpson leder Washington-ekspedisjonen, et militært rekognoseringsteam som kartlegger Navajo-landområder og nedtegner kulturelle steder i Chaco Canyon. Illustrasjoner laget av Kern-brødrene vedlegges en regjeringsrapport.


== Utgravninger ==
Det graves en tunnel inn i Silbury Hill.


== Fødsler ==
20. mars – Karl Nikolaj Henry Petersen, dansk arkeolog og museumsdirektør (død 1896)
31. mars – Ernst Assmann, tysk medisiner og forsker på antikk sjøfart (død 1926)
11. april – Urbain Bouriant, fransk egyptolog (død 1903)
23. november – Eduard Seler, tysk arkeolog, spesialist på Mesoamerika (død 1922)
28. desember – Antoine Chrysostome Quatremère, fransk arkeolog, filosof, arkitekturteoretiker, kunsthistoriker og politiker (født 1755)


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Sideby

Sideby (finsk: Siipyy) er en tidligere kommune i landskapet Österbotten i Finland. Kommunen hadde 1 682 innbyggere i 1970. Sideby var en tospråklig kommune med svensk som majoritetsspråk (62,5 % svenskspråklige i 1960).

Sammen med kommunene Lappfjärd og Tjöck ble Sideby slått sammen med Kristinestad i 1973.


== Eksterne lenker ==
Sidebys nettside
Wall Street: Money Never Sleeps

Wall Street: Money Never Sleeps er en amerikansk dramafilm fra 2010. Innspillingen ble påbegynt i september 2009 og filmen er en oppfølger til Wall Street fra 1987. Også i denne oppfølgeren har Oliver Stone regien, og Michael Douglas rollen som Gordon Gekko. I tillegg spiller Shia LaBeouf og Carey Mulligan hovedroller i filmen.
Handlingen er lagt drøyt 20 år etter den første filmen og spiller sterk på den globale finanskrisen i 2008-2009.


== Handling ==
Gordon Gekko (Michael Douglas) slipper ut av fengsel etter nesten ti år, og sliter med å venne seg til en ny verden etter å ha styrt tingenes tilstand på 80- og 90-tallet. Men Gekko finner ut at datteren Winnie (Carey Mulligan) er forlovet med Wall Street-megleren Jake Moore (Shia LaBeouf), og finner ut at han kan slå to fluer i én smekk; å bli kjent med datteren han aldri helt så vokse opp – og få en snarvei tilbake til Wall Street gjennom Jake. Jake er, til tross for alle Winnies protester, villig til å lære av den gamle mesteren, men finner ut på den harde måten at Gekko fremdeles kan spille det berømte spillet.


== Om filmen ==
Filmen ble lunkent mottatt av media, men publikum gikk i store antall for å se filmen likevel. Den gikk med solid overskudd, og tjente inn nesten det dobbelte av budsjettet.


== I rollene ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wall Street: Money Never Sleeps på Internet Movie Database 
(no) Wall Street: Money Never Sleeps hos Filmfront 
(sv) Wall Street: Money Never Sleeps i Svensk Filmdatabas 
(da) Wall Street: Money Never Sleeps i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Wall Street: Money Never Sleeps på Allociné 
(nl) Wall Street: Money Never Sleeps på MovieMeter 
(en) Wall Street: Money Never Sleeps på AllMovie 
(en) Wall Street: Money Never Sleeps på Turner Classic Movies 
(en) Wall Street: Money Never Sleeps på Rotten Tomatoes 
(en) Wall Street: Money Never Sleeps på Metacritic
Østfold regiment

Østfold regiment er et norsk infanteriregiment med historie tilbake til 1600-tallet. I mer enn 350 år, fra 1644, har regimentet hatt standkvarter i Gamlebyen i Fredrikstad. Regimentet har hatt ansvar for oppsetting av infanteri og andre våpenarter i Østfold. I tillegg har regimentet hatt forsvarsmessig ansvar for østsiden av Oslofjorden.


== 1644–1649: Smålehnske regiment ==
I 1644 ble Smålehnske regiment etablert, med John Taylor som første sjef og med standkvarter i Fredrikstad.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oppegaard, Tore Hiorth: Østfold regiment, 1996.
Munthe, C.O: Fredrikshalds historie til 1720, 1906
Heshan (Yiyang)

Heshan (kinesisk: 赫山区; pinyin: Hèshān Qū ) er et bydistrikt i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Det tilhører byprefekturet Yiyang, og er dette prefekturets hovedsete. 
Det hadde i 2003 en befolkning på  860 000 innbyggere.


== Eksterne lenker ==
Infosider
Jon Lamvik

Jon Ofstad Lamvik (født 21. mai 1929) er professor emeritus i medisin ved Institutt for klinisk og molekylær medisin (IKOM), NTNU. Lamvik er fortsatt (per 2018) aktiv både som medisinsk forsker og lege.
Han tok medisinsk doktorgrad i 1969 ved patologisk seksjon, Gades Institutt i Bergen om «Antibody synthesis in rabbit blood lympocyte cultures». (Syntese av antistoffer i kulturer av lymfocytter (en type hvite blodlegemer) fra kaniner. 
Han er den første som ble tilsatt som professor ved den nyopprettede Avdeling for Medisin, senere Medisinske Fakultet ved daværende Universitetet i Trondheim, (UNIT). Han var overlege ved hematologisk seksjon, Medisinsk Avdeling ved Regionsykehuset i Trondheim, senere kalt St. Olavs hospital.
Han var en av ildsjelene bak opprettelsen av medisinutdannelse i Trondheim, og varblant de første underviserne der. De første 20 studentene begynte på den kliniske, andre halvdel av medisinstudiet i januar 1975, og det kom 20 til i mars 1975. De fleste av disse studentene hadde tatt 1. prekliniske halvdel av studiet i Bergen.
Det var Lamvik som i 2002 tok initiativet til Medisinsk museum i Trondheim. Han begynte også systematisk innsamling og registrering av gjenstander brukt i pasientbehandling og forskning. Museet åpnet i januar 2014.Lamvik er medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS) og Norges Tekniske Vitenskapsakademi (NTVA).I 1993 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, og i 2011 ble han tildelt Gunnerusmedaljen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jon Lamvik i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Jon Lamvik i BIBSYS
Jon Lamviks DVD-intervju finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Edwin av Mercia

Edwin av Mercia (død 1071; angelsaksisk Ēadwine) var den eldre broren av Morcar, jarl av Northumbria, sønner av Ælfgār, jarl av Mercia, og sønnesønner av Leofric, jarl av Mercia. Han etterfulgte sin fars tittel og ansvar ved farens død i 1062. Han er referert til jarl Edwin (Eduin comes) i Dommedagsboken.Hans yngre bror Morcar ble valgt til jarl av Northumbria da Toste Godwinson, bror av kong Harald Godwinson, ble avvist av folket i Northumbria den 3. oktober 1065. I 1066 herjet Toste i Merica, men ble jagd tilbake av en samlet hær av Edwin og Morcar, og han flyktet da til Skottland. Senere i det samme året kom han tilbake, da som en del av invasjonshæren til kong Harald Hardråde av Norge. Edwin og Morcar samlet igjen en hær, men ble beseiret i slaget ved Fulford i nærheten av York den 20. september. Kun fem dager senere etter kom Harald Godwinsons hær, og både kong Harald Hardråde som Toste ble drept i slaget ved Stamford bru den 25. september. Etter at Harald Godwinson selv døde i slaget ved Hastings mot den normanniske invasjonen ledet av hertug Vilhelm av Normandie den 14. oktober samme år, forsøkte Edwin og Morcar å støtte et nytt regime under den unge Edgar Ætheling, en etterkommer av de gamle angelsaksiske kongene, men de feilet i å ta effektive skritt mot normannerne og ble snart underkastet hertug Vilhelm.
I 1068 forsøkte Edwin og Morcar å få gang et opprør i Mercia, men ble igjen raskt underkastet da Vilhelm Erobreren forflyttet seg mot dem med en hær. I 1071 forsøkte de atter å gjøre opprør, men Edwin ble forrådt til normannerne av hans eget følge og drept.
Edwins søster Edith av Mercia (eller egentlig Aldgyth av Mercia) hadde vært gift med kong Harald Godwinson inntil kongen ble drept i slaget ved Hastings i 1066. Hun selv døde en gang etter 1071. Hun fødte en sønn etter at hennes ektemann var død, Harald Haraldsson, som ble sendt til Norge og levde ved det norske hoffet fram til han døde i 1098.
Edwins landområder sentrert ved Gilling West i hans brors jarldømme i Northumbria ble gitt til normanneren Alain Le Roux i 1071 og distriktet fikk nytt navn, Richmondshire.
I TV-dramaet Blood Royal: William the Conqueror (1990) ble Edwin portrettert av skuespilleren Adam Bareham.


== Referanser ==