jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Istra (by)

Istra (russisk: И́стра) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Istra, 56 km vest for Moskva, ved Moskva – Riga-jernbanen. Innbyggertall: 33 652 (folketelling 2002).
Byen er kjent siden 1500-tallet som landsbyen Voskresenskoje. Den fikk bystatus i 1781, og navnet ble samtidig endret til Voskresensk (russisk: Воскресе́нск). I 1930 ble navnet igjen endret, til Istra, etter elva som renner gjennom byen. Som følge av en kortvarig okkupasjon av tyske styrker under den Store patriotiske krig ble byen sterkt skadet. Etter krigen har Istra blitt et forskningsenter innen elektro og kraftforsyning.
Byens mest kjente severdighet er utvilsomt Ny Jerusalem-klosteret (russisk: Новоиерусалимский монастырь), også kjent som Voskresenskijklosteret.


== Eksterne lenker ==
(en) Istra, Russia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Istra
Historie og bilder fra Ny Jerusalem-klosteret
Historien til Istras byvåpen
Christelijke Volkspartij – Parti Social Chrétien

Christelijke Volkspartij-Parti Social Chrétien (CVP-PSC) var et katolsk belgisk politisk parti som eksisterte fra 1944 til 1968. Partiet hadde røtter i et tidligere katolsk parti.I 1968 ble partiet delt langs språklige/regionale skillelinjer, med Parti Social Chrétien i Vallonia og Christelijke Volkspartij i Flandern.


== Referanser ==
Finn Espegren

Finn Espegren (født 1. februar 1918 i Kina, død 26. november 2001) var luthersk misjonær i  Tanzania, tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Han var gift med misjonæren Astrid Espegren. Han var i Tanzania i syv perioder fra 1950 til 1984.


== Referanser ==
Astrid Espegren

Astrid Espegren (født Astrid Aune 11. juni 1921 i Åfjord, død 20. desember 2011) var luthersk misjonær i  Tanzania, tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Hun var også røntgensykepleier, og gift med misjonæren Finn Espegren. Hun var i Tanzania i syv perioder fra 1950 til 1984.


== Bibliografi ==
Løftene holder. misjonærliv i Tanzania, Oslo: Lunde, 2003. ISBN 82-520-4552-9


== Referanser ==
Agate

Agate og Agathe er kvinnenavn med opprinnelse i det greske ordet agathós, «god, ærbar». Andre utbredte former av navnet er Agata, Agatha og Agáta.


== Etymologi ==
Agate er en nordisk skrivemåte av Agathe, den latinske formen av greske Αγαθη (Agathe), som er en feminin form Αγαθων (Agathon). Navnet er dannet av greske αγαθος (agathos), «god, ærbar».


== Utbredelse ==
Agatha har vært brukt i England siden 700-tallet.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Agate og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Agathe Backer-Grøndahl (1847–1907), norsk pianist og komponist
Agathe Uwilingiyimana (1953–1994), rwandisk politiker og statsminister i Rwanda 1993–94


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Agate
(en) Think Baby Names: Agate
Volokolamsk

Volokolamsk (russisk: Волокола́мск) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Gorodenka, ikke langt fra samløpet med Lama, 129 km nordvest for Moskva.  Innbyggertall: 16 700 (2003 est.), 16 656 (folketelling 2002), 18 226 (folketelling 1989).
Volokolamsk ble først nevnt i Voskresensk-krøniken under året 1135. Byen ble bygget av handelsmenn fra Novgorod ved et fem kilometer langt volok (russisk: волок, et sted hvor båter kan dras over land mellom to elver), på en vannvei fra Novgorod til Moskva og Rjazan. Herav kommer også navnet Volokolamsk (Volok ved Lama = Volokolamsk). Byen forble Republikken Novgorods sørligste enklave til 1398. 
I 1178 ble Volokolamsk brent av Vsevolod, som la byen til Vladimir-Suzdals land. Hans sønn Jaroslav II tilbakeførte den til Novgorod i 1231. Etter den mongolske invasjonen av Russland ble byen delt i to, en til Novgorod og den andre til storhertugen av Vladimir. Fyrstedømmet Tver forsøkte å ta byen i 1273 men mislyktes. 
Ivan Kalita presenterte sin del av byen til bojaren Rodion Nestorovitsj, som straks fravristet Novgorod den andre delen. I 1345 ga Simeon den stolte Volkolamsk til sin svigerfar, en av Smolensks fyrster. Mens byen var under Smolensk motstod den en tre måneder lang beleiring av Algirdas i 1371. Vladimir den modige beseiret Tokhtamysj nær Volokolamsk i 1383. Like etter havnet byen igjen på Novgorods hender. 
I 1398 innlemmet Vasilij I endelig Volokolamsk i Storfyrstedømmet Moskva. Etter å ha mistet Hansehandelen og forbindelsen til Novgorod gikk byen tilbake, og ble ikke nevnt i noen kilder på det neste halve århundret. Det var i 1462, da Volokolamsk ble gitt av Ivan III til sin yngre bror, at byen ble sete for et fullskala apanasje-fyrstedømme. Dens første prins lot bygge den enkuplede Gjenoppstandelseskatedralen i kalkstein, som ennå står. En annen av prinsene, Andrej Volotskij bygde den tre-kuplede katedralen i Vjazmistsjiklosteret (1535) som det viktigste monumentet fra sitt styre. 
I 1613 motsto Volokolamsk en beleiring fra Sigismund III Vasa, en hendelse som førte til at byens befestninger ble representert på byvåpenet. Innen den tid var Volokolamsk primært assosiert med Josef-Volokolamskklosteret, som ligger 17 km nordøst for byen. 
Under andre verdenskrig fant en rekke voldsomme kamper mellom de tyske og sovjetiske styrkene nær Volokolamsk.

		


== Referanser ==
Bjercke og Eliassen

Bjercke og Eliassen var et norsk arkitektfirma, som blei etablert i Oslo i 1914 av Andreas Bjercke og Georg Eliassen. Firmaet var i første halvdel av 1900-tallet blant Norges mest velrenommerte og innflytelsesrike med en stor produksjon innen de fleste byggtyper, som kontorbygg, skoler, restauranter, eneboliger, hytter og industri.
Firmaet fikk Houens fonds diplom for fire av sine bygg og Sundts premie for to. En fyldigere omtale er gitt i artiklene om de to eierne.
Praksisen blei i 1960 overtatt av Georg Eliassens sønn Trond Eliassen og Birger Lambertz-Nilssen under navnet Eliassen og Lambertz-Nilssen Arkitekter.


== Eksterne lenker ==
Arkivverket om Bjercke og Eliassen
Niagara Falls

Niagara Falls kan vise til:

Et fossefall, se Niagarafallene
En by i New York, se Niagara Falls (New York)
En by i Ontario, se Niagara Falls (Ontario)
Isle of Sheppey

Isle of Sheppey er en øy utenfor nordkysten av Kent i England, ved utløpet av Themsen, rundt 74 km øst for det sentrale London. Øya, som er en del av distriktet Swale, har et areal på 94 km² og høyeste punkt er 73 meter over havet. Navnet Sheppey kommer fra det angelsaksiske «Sceapige», som betyr «øy med sauer», og selv i dag er det store områder på øya som benyttes til sauebeite.
Dagens øy var historisk kjent som «Isles of Sheppey», bestående av tre hovedøyer: Sheppey, øya Harty og øya Elmley. Over tid har kanalene som skilte øynene blitt avleiret med silt og gjort dem til én sammenhengende øy, ganske likt som mye nordlige Kent. Sheppey består hovedsakelig av londonleire og er rik med fossiler. Øya er stort sett lavtliggende, men ved landsbyen Minster på nordkysten av øya stiger den opp til det høyeste punktet, 76 moh.
En del av beboerne på Sheppey likte å kalle seg selv for swampies («sumperne»), et begrep som begynte som en fornærmelse, og for enkelte fortsatt er det, men for andre har det blitt en inkluderende betegnelse på en felles identitet.


== Dagens Sheppey ==

Den største byen på øya er Sheerness. Andre landsbyer er Minster som har en strand bestående av smågrus, og Leysdown-on-Sea som har sandstrand. Hele nordkysten er spekket med husvogner, campingvogner og feriehus. Det er også en strand for naturister bortenfor Leysdown, mot Shellness, og et fuglereservat ved Elmley Marshes.
Det er tre fengsler på øya, alle lokalisert sør for landsbyen Eastchurch: HMP Elmley, HMP Standford Hill, og HMP Swaleside. Antallet innsatte er på rundt 2200.
I henhold til 2001 hadde øya et innbyggerantall på 37 852, et antall som har økt til rundt 40 300 ved 2011. Mange pendler til fastlandet med jernbaneforbindelsen Sheerness-Sittingbourne og den nye brua Sheppey Crossing.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sheppeys offisielle nettsted Arkivert 20. mars 2020 hos Wayback Machine.
Swale Borough Council's Sheppey, for turister og besøkende
Trillingene fra Belleville

Trillingene fra Belleville (fransk: Les Triplettes de Belleville) er en fransk animasjonsfilm fra 2003, skrevet og regissert av Sylvain Chomet. I USA har filmen fått tittelen The Triplets of Belleville og i Storbritannia Belleville Rendez-vous. Filmen inneholder en viss dialog, men en betydelig del av handlingen fortelles gjennom sang og pantomime. 
Filmen er kritikerrost for sin unike (og noe retro) tegnestil.


== Handling ==
I Frankrike tar Madame Souza seg av sitt foreldreløse barnebarn Champion, som er en sørgmodig liten gutt. De ser på et gammelt TV-innslag med de tre unge sangerne Rose, Violette og Blanche; trioen kalles «Trillingene fra Belleville». Programmet blir avbrutt av et reklameinnslag, og da spør bestemoren om "filmen" er ferdig. Champion svarer ikke, og skifter til en kanal med en pianokonsert. Bestemoren legger merke til at Champion er fascinert av pianoet, og spiller en skala på et gammelt piano for å få hans oppmerksomhet – men han reagerer ikke. Hun tenker at Champion er ensom, og kjøper en hund til ham, som får navnet Bruno. Men hverken Bruno eller et elektrisk tog får lille, triste Champion til å smile.
Men mens hun holder på å rydde på Champions rom oppdager bestemoren en bok med bilder av syklister. Hun finner også et gammelt bilde av Champions foreldre, som sitter på en sykkel og åpenbart er svært forelsket. Hun bestemmer seg for å kjøpe en trehjulssykkel til Champion. Og endelig ser hun ut til å ha funnet noe som tenner en gnist i Champion. 
Etter noen års trening konkurrerer Champion i Tour de France, men han blir kidnappet av gangstere som frakter ham og to andre deltakere over Atlanterhavet. Bestemoren forsøker å finne ut hva som har skjedd, og reiser til USA. Vel fremme på den andre siden av Atlanteren er hun pengeløs, men ikke rådløs. Hun møter Trillingene fra Belleville, som nå har blitt tre eldre damer. De tar henne med seg hjem, og etter en overdådig middag bestående av tilberedte froskelår, blir hun med dem på cabareten der de jobber. De tar henne med seg på scenen som en av musikerne, og mens trillingene synger, oppdager Champions bestemor noen franske mafia-medlemmer nede i salen, og de ligner mistenkelig på mennene som kidnappet hennes barnebarn. Ved hjelp av trillingene forfølger Champions bestemor de kriminelle, og sammen klarer de til slutt å befri Champion. 


== Eksterne lenker ==
(en) Trillingene fra Belleville på Internet Movie Database 
(no) Trillingene fra Belleville hos Filmfront 
(sv) Trillingene fra Belleville i Svensk Filmdatabas 
(da) Trillingene fra Belleville i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Trillingene fra Belleville på Allociné 
(nl) Trillingene fra Belleville på MovieMeter 
(en) Trillingene fra Belleville på AllMovie 
(en) Trillingene fra Belleville på Rotten Tomatoes 
(en) Trillingene fra Belleville på Metacritic 
(en) Trillingene fra Belleville på Box Office Mojo
Geir Lippestad

Geir Lippestad (født 7. juni 1964) er en norsk forsvarsadvokat og politiker for Partiet Sentrum. Han har tidligere vært lokalpolitiker i Oslo for Arbeiderpartiet. Fra oktober 2015 til desember 2017 var han byråd for næring og eierskap i Oslo.


== Yrkeskarriere ==
Lippestad var forsvarer for Ole Nicolai Kvisler, som i 2002 ble dømt til 17 års fengsel for drapet på Benjamin Hermansen, etter det såkalte Holmlia-drapet.Han var også forsvarer for Anders Behring Breivik etter terrorangrepene i 2011. Lippestad ble oppnevnt etter Breiviks eget ønske. Lippestad uttalte seg om sin rolle som forsvarer for Breivik.
Under rettssaken hadde Lippestad bistand av tre andre advokater fra eget firma. For arbeidet som forsvarer ble Lippestad kåret til «Årets prestasjon» i 2011 i Finansavisens årlige advokatkåring.Geir Lippestad har vært byråd for næring og eierskap i Oslo 2015-2018.
Han har vært generalsekretær i Hørselshemmedes Landsforbund.


== Styreverv ==
Lippestad har vært medlem i Pasientskadenemnda. Han har også tidligere vært styreleder i Universell Utforming. Lippestad har dessuten vært styreleder i Tankesmien Agenda, Sykehusklovnene og Chat Noir.


== Politiker ==


=== Arbeiderpartiet ===
Lippestad har tidligere vært nestleder i Nordstrand Arbeiderparti. Fra oktober 2015 til desember 2017 var han byråd for næring og eierskap i Oslo, som representant for Arbeiderpartiet.


=== Partiet Sentrum ===
Høsten 2020 tok han initiativet til å etablere et nytt politisk parti kalt Partiet Sentrum. Ifølge utsagn fra dem selv, legger partiet FNs bærekraftsmål og menneskerettighetserklæringen til grunn for utforming av sin politikk, og henter inspirasjon fra fellestrekkene i sosialdemokratisk, kristendemokratisk og kristensosialistisk tenkning.Partiet Sentrum rekrutterte blant annet politikere som tidligere hadde representert Kristelig Folkeparti og Miljøpartiet De Grønne, og definerte seg som blokkuavhengig, men med ønske om regjeringsskifte etter stortingsvalget 2021. 2. desember 2020 annonserte Lippestad at Partiet Sentrum hadde samlet mer enn 6000 underskrifter som ønsket partiet registrert i henhold til partilovens krav.


== Familie ==
Geir Lippestad er oldebarn av Carl Thorvald Lippestad, bror til skolemannen Johan Anton Lippestad.  Han er gift, har fire egne barn og fire stebarn. Hans datter Rebekka døde i 2013.


== Litteratur ==
Geir Lippestad og Jon Gangdal Det vi kan stå for, 2013 ISBN 978-82-03-29394-8
Et større vi (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geir Lippestad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Geir Lippestad på Internet Movie Database 
(en) Geir Lippestad hos The Movie Database 
(no) Advokatfirmaet Lippestad AS – hjemmeside
Exnerfunksjon

Exnerfunksjonen er et mål på trykk som blir brukt for å erstatte trykket i datamodeller. Den kan for eksempel defineres som 

  
    
      
        Π
        =
        
          
            (
            
              
                p
                
                  p
                  
                    0
                  
                
              
            
            )
          
          
            
              R
              
                d
              
            
            
              /
            
            
              c
              
                p
              
            
            d
          
        
        =
        
          
            T
            θ
          
        
      
    
    {\displaystyle \Pi =\left({\frac {p}{p_{0}}}\right)^{R_{d}/c_{p}d}={\frac {T}{\theta }}}
  der 
  
    
      
        
          p
          
            0
          
        
      
    
    {\displaystyle p_{0}}
   er overflatetrykket, vanligvis ved 1000 hPa; 
  
    
      
        
          R
          
            d
          
        
      
    
    {\displaystyle R_{d}}
   er gasskonstanten for tørr luft og 
  
    
      
        
          c
          
            p
          
        
      
    
    {\displaystyle c_{p}}
   er varmekapasiteten for tørr luft ved konstant trykk. T er temperatur og 
  
    
      
        
          θ
        
      
    
    {\displaystyle {\theta }}
   er potensiell temperatur.


== Se også ==
Hydrostatisk ligning
Klimamodell
Eulerligningene
Væskedynamikk
Global klimamodell
Numerisk værvarsling
Primitive ligninger


== Kilder ==
Pielke, Roger A. Mesoscale Meteorological Modeling. Orlando: Academic Press, Inc., 1984.
U.S. Department of Commerce, National Oceanic and Atmospheric Administration, National Weather Service. National Weather Service Handbook No. 1 – Facsimile Products. Washington, DC: Department of Commerce, 1979.
Albert Olafsson

Albert Olafsson (født 17. juli 1902 i Borgarfjordur på Island, død 25. september 1989 i Oppdal) var en islandsk-norsk lærer og barnebokforfatter.
Han kom til Norge i 1920 for å gå på skole. Først Opdal private ungdomsskole og deretter Volda lærerskole, hvor han tok eksamen i 1925. Han bosatte seg i Oppdal og arbeidet der som lærer; først i folkehøgskolen, senere i barn- og ungdomsskolen.
Albert Olafsson debuterte i 1941 med sakprosaboka Frå barndom til ungdom, eit stykke pubertetspsykologi. Han fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for sin første ungdomsbok Ørn fra Island (1957). I tillegg til å redigere samlingen Islandske eventyr (1972) og skrive en roman om Egil Skallagrimsson, Egil (1959), skrev han ytterligere 7 romaner for barn og unge om ungdom i puberteten, med islandsk natur som bakteppe.  


== Priser ==
Kirke- og undervisningsdepartementets litteraturpris 1957, for Ørn fra Island (3. premie)
Nynorsk barnelitteraturpris 1972 (sammen med Jan-Magnus Bruheim)
Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond 1979


== Referanser ==
Fernando Gago

Fernando Rubén Gago (født 10. april 1986) er en argentinsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Club Atlético Aldosivi.Gago har tidligere spilt for Real Madrid, Roma og Valencia, samt landslagsfotball for Argentina.Gago ble olympisk mester for Argentina i 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fernando Gago – Olympedia 
(en) Fernando Gago – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Fernando Gago – FIFA 
(en) Fernando Gago – UEFA 
(en) Fernando Gago – Transfermarkt 
(en) Fernando Gago – Transfermarkt (manager) 
(en) Fernando Gago – national-football-teams.com 
(en) Fernando Gago – WorldFootball.net 
(en) Fernando Gago – FootballDatabase.eu 
(en) Fernando Gago – Soccerway 
«Fernando Gago», profil på Boca Juniors' hjemmeside (es)
Alfred Lien

Alfred Lien (født 23. mars 1904 på Hyllestad, død 5. juni 1974) var luthersk misjonær i Kina og Tanzania, tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Han var også lærer, og gift med misjonæren Dagny Karoline Lien. Han var i Kina fra 1928 til 1936 og fra 1939 til 1946, den siste perioden uten at kone og barn var med. I denne perioden var han også internert japansk krigsfangenskap. Etter krigen ble Kina stengt for misjon, og Lien reiste sammen med sin kone til Tanzania, hvor han var i tjeneste fra 1950 til 1962. Der var han også tilsynsmann for feltet. Hans siste oppdrag for NLM var i Hongkong fra 1967 til 1969. 
Lien grunnla misjonsstasjonen Kansay i det tanzanianske distriktet ved samme navn i 1951 etter at NLM overtok feltet som befinner seg i Mbulu fylke fra svenske misjonærer i 1950. Han var også med ved etableringen av sykehuset i Haydom i 1952. I 1956 stod Lien for byggingen av misjonsstasjonen i Dongobesh i Mbulu-distriktet, og i 1961 ble han valgt til president og forstander for den nyopprettede Iraqw lutherske kirke. Kirken ble dannet av fem Mbulu-menigheter i Tanzania 1. januar 1961, og hadde da 1 500 medlemmer.
Alfred og Dagny Lien fikk tre døtre. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem, hva, hvor i Norsk Luthersk Misjonssamband Arkivert 22. mars 2012 hos Wayback Machine.
Radio Sentrum

Radio Sentrum er en lokalradio for Trondheim og omegn, kanalen er eid av Norea mediemisjon, og er en del av NoreaGruppen. Programutvalget strekker seg fra allmenne nyhetsmagasin og nyheter til andakter og magasininnslag fra kirke- og misjonsliv.
På 1980- og 1990-tallet var Radio Sentrum også navnet på kanalen til et samarbeid mellom kristne organisasjoner i Oslo. Dessuten fantes det lignende samarbeid under navnet Radio Sentrum, også i andre byer i Norge.


== Frekvenser ==
Radio Sentrum sender 44 timer i uka på frekvens FM 100,0, 106,2 og 107,6. Kanalen er også tilgjengelig på kabelnettet frekvens 98,6 MhZ. Frekvensene deles med fire andre radioer.


== Eksterne lenker ==
www.radiosentrum.org
Reinsnos

Reinsnos er en gård i Ullensvang kommune i Vestland. Reinsnos er kalt «ødejord» i kilder fra 1600-tallet, noe som betyr at det har vært bosetning i middelalderen. I enden av Ljosavatnet ligger Foss. Her står det en bautastein; den såkalte «Mælesteinen». Omtrent 30 meter fra bautasteinen kan en se konturene av et lengre hus med to rom.
Foss er eneste stedet i Reinsnos der sola skiner hele året.Reinsnos er en av innfallsportene til Hardangervidda. En times gange fra gården krysses grensa til Hardangervidda nasjonalpark.
Dagny Karoline Lien

Dagny Karoline Lien (født Bergstrøm 9. september 1901 i Halden, død 10. september 1987) var luthersk misjonær i Kina og Tanzania, tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Hun var også lærer, og gift med misjonæren Alfred Lien. Hun var i Kina fra 1929 til 1936, da hun kom hjem for hjemmeopphold. Familien bodde da i Halden og var engasjert i Misjonssambandets hjemmearbeid i Østfold. 
I 1939 reiste Alfred tilbake til Kina, og han ble borte under andre verdenskrig og kom ikke hjem før i 1946. Da hennes yngste datter Else Lien Krogedal var 16 år gammel, dro hun i 1952 til Tanzania hvor hun var i tjeneste sammen med sin mann til 1962, en tjeneste som for det meste besto av arbeid blant kvinner i Kansay, blant annet som lærer i både teoretiske og praktiske fag. Fra 1966 til 1968 avsluttet de sin aktive tjeneste som misjonærer i Hongkong.
Ekteparet fikk tre døtre.


== Se også ==
Kvinnelige misjonærer i Kina


== Referanser ==
Shoreham Hotel

Shoreham Hotel er et hotell i nordvestre Washington, DC, eid av Omni Hotels. Det ligger på hjørnet mellom Connecticut Avenue og Calvert Street. Det ble tegnet av Waddy Butler Wood og bygd i 1930.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Omni Shoreham Hotel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hotellhistorie
Fujian pedagogiske universitet

Fujian pedagogiske universitet (福建师范大学) er et universitet i Fuzhou, hovedstad i den kinesiske i provinsen Fujian. Den ble stiftet i 1907 som Fujans lærerhøyskole av  Chen Baochen, som var privatlærer for Kinas siste keiser. Etter at Folkerepublikken Kina ble proklamert i 1949, gjennomgikk institusjonen en rekke endringer av navn, campus og sammensetning. I 1953 ble byens to navngjetne protestantiske høyere læresteder, Fukien Christian University og Hua Nan Women’s College, lagt inn under det, – navnet Fujian Pedagogiske Universitet, som man ville si på norsk, er fra 1972. 
Universitetet har en rekke fakulteter i tillegg til lærerutdanningen. Den har to campuser i Fuzhou, Qishan Campus og Cangshan Campus, i bydistriktet Cangshan, og et totalt areal på ca. 230 hektar. 
Universitetet har rundt 20 000 studenter, blant dem internasjonale studenter fra (2007:) 17 land.
Nihonbashi

Nihonbashi 日本橋 eller  Nihombashi (betyr Japanbroen) er et forretningsdistrikt i Tokyo, rundt en historisk bro av samme navn.
Recanati

Recanati er en by i Marche i Italia med om lag 20 650 innbyggere. Den kalles ofte Poesiens by, ettersom tenoren Beniamino Gigli og dikteren Giacomo Leopardi kommer herfra. Medaljene til OL i Torino 2006 ble også laget i denne byen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Recanati – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Recanati – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Turistinformasjonskontor – offisielt nettsted (italiensk)
Hospital Conde S. Januário

Hospital Conde S. Januário er et offentlig sykehus i Macao. Det ble åpnet i 1989, og har 476 sengeposter. Sykehuset ligger på Macaohalvøya. Sykehuset kalles på folkemunne sykehuset på høyden (山頂醫院), etter sin beliggenhet på Guiahøyden　（東望洋山 eller 松山）.


== Eksterne lenker ==
Hospital Center of CSJ
Grand Lisboa

Grand Lisboa 新葡京, eid av Sociedade de Turismo e Diversões de Macau, er en 58-etasjes 258 meter høy skyskraper i Macao i Kina. Kasinoet og restaurantene i bygningen ble åpnet i februar 2007, mens hotelldelen åpnet i 2008.


== Bilder ==

		
		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Grand Lisboa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Emporis.com – Grand Lisboa
Lodwar

Lodwar er den største byen i nordvestlige Kenya. Den ligger langs veien A1, som ligger vest for Turkanasjøen. Byens hovedindustri er kurvfletting og turisme. Loima-høyden ligger vestenfor byen. Lodwar er hovedstad i fylket Turkana. I 1999 hadde byen 17 000 innbyggere. I 2009 hadde befolkningen vokst til 48 316. 


== Referanser ==
Kisii

Kisii kan være:

Kisii, by og kommune i Kenya
Kisii (distrikt), distrikt i Kenya hvor byen og kommunen med samme navn ligger
Søndre Kisii-distrikt i Kenya, se Gucha (distrikt)
Nordre Kisii-distrikt i Kenya, se Nyamira (distrikt)
Kisii, stamme i Kenya