jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
CBB Mobil

CBB Mobil A/S er en dansk mobiltelefontilbyder, som ble grunnlagt av Michael Moesgaard 1. oktober 2000 under navnet Club Blah Blah . Dagens navn ble valgt etter to år, og er en forkortelse for Club Blah Blah. Selskapet er idag 100% eid av norske Telenor via Telenor Danmark Holding AS. CBB Mobils hovedkontor på Fredrikskaj 8 i Sydhavn, København.
CBB ble 1. mai 2004 kjøpt opp av Sonofon. Sammen med det nå TDC-eide selskapet Telmore var CBB Mobil først med å tilby mobiltelefoni over internettet (mobil VoIP) i Danmark, noe som ga markant lavere priser. De to selskapene lå i konstant priskrig fra 2003, og prisen nærmet seg etterhvert 50 øre per minutt.
CBB Mobil hadde 160 000 kunder da Sonofon kjøpte selskapet for 175 millioner DKK, eller cirka 4 prosent av det danske mobilmarked på det tidspunktet. Selskapet ledes i dag av Lars Asger Petersen. I mai 2006 hadde kundetallet passert 380 000, og i 2009 har selskapet 400 000 kunder i Danmark.
Cybercity

Cybercity er en dansk internettleverandør. Virksomheten ble grunnlagt af Klaus Riskær Pedersen i 1995, og har siden blitt Danmarks nest største internettilbyder. Selskapet ble i mai 2005 kjøpt av norske Telenor, som eier selskapet 100%  via Telenor Danmark Holding AS. 
I mars 2000 lanserte de fastpris på internettilgang for norske modem- og ISDN-brukere.Cybercity har hatt følgende kundeutvikling:
Desember 2007: 270 000 DSL-kunder, 99 000 IP-telefonikunder (VoIP), 166 000 analogkunder (PSTN)
Desember 2008: 272 000 DSL-kunder, 134 000 IP-telefonikunder (VoIP), 119 000 analogkunder (PSTN)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Telenor Danmark – danskspråklig hjemmeside.
Det sosialdemokratiske partiet (Estland)

Det sosialdemokratiske parti (estisk: Sotsiaaldemokraatlik Erakond, forkortet SDE) er et sosialdemokratisk politisk parti i Estland.
I glasnosttiden oppstod flere sosialdemokratiske grupperinger, som i 1990 slo seg sammen til Det estiske sosialdemokratiske partiet (ESDP). En av grupperingene som gikk inn i partiet var eksilavdelingen av Det estiske sosialistiske arbeiderpartiet fra mellomkrigstiden, den gangen anført av August Rei. Partiavdelingen hadde blitt opprettholdt av estiske flyktninger i Stockholm i sovjettiden.Ved de første frie parlamentsvalgene etter Sovjetunionens fall stilte sosialdemokratene i valgforbund med et mindre bondeparti, Den estiske landsbygdas senterparti (EMKE), stiftet i 1990. De kalte seg «de moderate» (på estisk Mõõdukad). I 1996 slo partiene seg sammen under dette navnet.Ved parlamentsvalget i mars 1999 stilte de moderate i valgforbund med Folkepartiet (se Det republikanske og konservative folkepartiet). I november det året slo de seg sammen til Det moderate folkepartiet (på estisk Rahvaerakond Mõõdukad). Den uvanlige sammenslåingen fikk utenlandske kommentatorer til å beskrive dem som «høyresosialister». I 2004 tok partiet navnet Det sosialdemokratiske parti.Etter at Estland ble medlem av EU i 2004, har sosialdemokratene vært representert i Europaparlamentet, hvor de er tilsluttet Det progressive forbundet av sosialister og demokrater. Partiet ble medlem av Det europeiske sosialdemokratiske parti i 2003.Sosialdemokratenes tidligere leder Toomas Hendrik Ilves var Estlands president fra 2006 til 2016. Partiet har sittet i flere regjeringer med sentrum–høyrepartiene.


== Ledere ==
Marju Lauristin 1990–1995
Eiki Nestor 1995–1996
Andres Tarand 1996–2001
Toomas Hendrik Ilves 2001–2002
Ivari Padar 2002–2009
Jüri Pihl 2009–2012
Sven Mikser 2012–2015
Jevgeni Ossinovski 2015–2019
Indrek Saar 2019–2022
Lauri Läänemets 2022–d.d.


== Valghistorikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Social Democratic Party (Estonia) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
AeroMobile

AeroMobile er et norsk selskap som ble startet av amerikanske ARINC og norske Telenor i 2006. Fram til 2011 hadde selskapet 50% britisk eierskap, men dette året kjøpte Telenor ut medeieren og eier nå 100% av selskapets aksjer. AeroMobile har utviklet og tilbyr GSM-mobiltelefoni ombord i fly, og var det første selskapet i verden til å tilby dette kommersielt ombord i Emirates Airlines. med operativ lansering 20. mars 2008.Hovedkvarteret ligger på Fornebu, tidligere også i London, og selskapet har også virksomhet i Dubai, Singapore og Seattle. Innen april 2009 har AeroMobile hatt om lag 100.000 brukere ombord i fly.Høsten 2008 inngikk også Malaysia Airlines avtale om prøvetilbud med GSM og GPRS (datatjenester) ombord i sine fly. Det nye australske flyselskapet V Australia avtalte bruk 31. april 2008,, mens Qantas inngikk avtale 24. september 2008,I 2012 ble Panasonic majoritetseier i selskapet.


== Se også ==
Telenor
Aircell
Row 44
OnAir


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
AeroMobile – selskapets hjemmesider.
Saftsuppe

Saftsuppe er en dessertsuppe laget av saft, vann og jevnet med potetmel, eventuelt maisenna. Tilsatt sagogryn og rosiner eller tørket frukt ble den gjerne kalt sagogrynsuppe. På 1950-tallet var det fremdeles en kjent og populær dessert, men har etter hvert gått i glemmeboka.
Suppen var i speiderkretser kjent under et annet navn, Gasmann-suppe. Hans Møller Gasmann, tidligere skolemann og speidersjef, hadde innført denne som mer eller mindre obligatorisk rett på store speiderleire.


== Referanser ==


== Kilder ==
S. Schmidt-Nielsen: Mat-leksikon: en oppslagsbok for mat og drikkevarer, Trondheim 1947


== Eksterne lenker ==


=== Oppskrifter ===
Kogebog af Agnes Norman (1899)
Stor kokebok for større og mindre husholdninger av Henriette Schønberg Erken (opprinnelig 1914)
Kjell E. Innli: Vårt norske kjøkken (1993)
Gyldendals nye store kokebok (1989)
Ag m/42

Automatgevär m/42 var en halvautomatisk rifle som var i svensk tjeneste fra 1942 til 1964.
Den ble designet av Erik Eklund hos Ljungman Pump AB rundt 1941, og ble produsert hos Carl Gustafs Stads Gevärsfaktori i Eskilstuna frem til 1962, hvor det ble produsert omtrent 32 000 eksemplarer.
Våpenet hadde problemer med at gassrøret rustet istykker, og en modifisert utgave som kom på 1950-tallet uten dette problemet, gikk under navnet Ag m/42B.


== Varianter ==
Ag m/42B – oppgradert utgave
Hakim – lisensprodusert i Egypt
Baghdad – lisensprodusert i Irak 1975


== Eksterne lenker ==
Gøta Våpen – Swedish Military Rifles 1894 – 1995
Gøta Våpen – The development of the Ljungman semi-automatic rifle Ag m/42
Udland kirke

Udland kirke er en arbeidskirke i Haugesund kommune i Rogaland. Kirken ble tegnet av Thomas Brekke ved arkitektfirmaet Brekke Helgeland Brekke og oppført i 2002. Kirken er oppført i stål og mur og har 450 sitteplasser.
Takflatene og kirketårnet er tekket med falsede, patinerte sinkplater. Nordisk Blikkenslagermesterforbund belønnet dette med Nordisk Platepris for Arkitekter for 2003.


== Eksterne lenker ==
(no) «Udland kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Arkitektkontoret Brekke Helgeland Brekke
Mur nr. 1–2004, s. 12–17
Arkitektnytt om Plateprisen til Udland kirke
Skåre menighet
Wikispecies

Denne artikkelen nevner Wikimedia eller et av Wikimedias prosjekter. Vær oppmerksom på at Wikipedia er et Wikimedia-prosjekt.
Wikispecies er et av Wikipedias søsterprosjekter og bruker den samme MediaWiki-programvaren som Wikipedia. Den er nært beslektet med de andre wiki-baserte prosjektene drevet av Wikimedia Foundation. 
I motsetning til andre Wikimedia-prosjekter er Wikispecies rettet mot forskere.
Prosjektet ble startet i august 2004. 


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Wikispecies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Forside_(Norsk_bokmål) – detaljert informasjon på Wikispecies
Brystkaramell

Brystkarameller er en eldre betegnelse for sukkertøy tilsatt stoffer som man antok var gode mot hoste eller sår hals.
To eksempler på slike er Kongen av Danmark eller Kamferdrops. 
Freia produserte fra 1920-tallet forskjellige pastiller, også under én type som fikk navnet Freia Brystkarameller. I Danmark finnes Evers Brystkarameller, som er massive sukkertøy med sterk smak av salmiakk-lakris. 


== Kilder ==
S. Schmidt-Nielsen, Mat-leksikon: en oppslagsbok for mat og drikkevarer. Trondheim 1947
Grog

Grog eller grogg er opprinnelig en alkoholholdig drikk som besto av kokende sukkervann tilsatt rom. Etterhvert kom «grog» til å bety konjakk, arak eller annen brennevin i kaldt eller varmt vann, med eller uten andre tilsetninger.


== Opprinnelse ==
Drikken ble introdusert rundt 1740 av den britiske admiralen Edward Vernon da han blandet ut sjømennenes rom-rasjon med vann. Dette reduserte alkoholstyrken og forkortet holdbarheten, noe som medførte at sjømennene ikke kunne hamstre rom for å drikke alt på en gang. Ordet «grog» stammer fra Vernons kallenavn «Old Grog» som kom av at han bar en kappe av tekstilet grogram.


== Se også ==
Gløgg
Toddy


== Referanser ==


== Kilder ==
S. Schmidt-Nielsen, Mat-leksikon: en oppslagsbok for mat og drikkevarer. Trondheim 1947


== Eksterne lenker ==
(no) grog i Det Norske Akademis ordbok
(no) Krydret romklassiker – Oppskrift på grog hos Apéritif
Heterogynaidae

Heterogyna spp. er en slekt som utgjør en familie for seg selv av solitære vepser. Den blir plassert i gruppen Apoidea, som omfatter bier og gravevepser, og er trolig søstergruppen til alle de andre familiene i denne gruppen. Det er kjent åtte arter, i Europa finnes bare arten Heterogyna protea.


== Utseende ==
Hunnene er vanligvis kortvingete, hannene har normalt utviklede vinger. Hannene er små, slanke, brunlige vepser. Hodet er middels stort med ovale fasettøyne, festet til forkroppen med en markert "hals". Antennene er lange og sylindriske, palpene er temmelig lange og tynne. Kroppen er uten synlige hår, ganske slank. Beina er middels lange og kraftige, leggene med nokså lange sporer. Forbeina er festet fremst på thorax, mellom- og bakbeina bakerst. Vingene er brunlige med tydelig vingemerke og fire (2 x 2) lukkede celler bak dette. Bakkroppen er middels stor, festet til forkroppen med en kort "stilk" (petiolus).


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til disse sjeldne insektene. Den lille kroppsstørrelsen og det at hunnene er kortvingede kan tyde på at de er parasitoider.


== Utbredelse ==
De åtte kjente artene har en ganske spredt utbredelse. Tre av dem lever på Madagaskar, videre er slekten kjent fra Botswana og fra det østlige middelhavsområdet.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

ordenen vepser (Hymenoptera)
stilkvepser (Apocrita)
overfamilien Apoidea
familien Heterogynaidae
slekten Heterogyna Nagy, 1969
Heterogyna botswana Day, 1984
Heterogyna fantsilotra Day, 1984
Heterogyna kugleri
Heterogyna madecassa Day, 1984
Heterogyna nocticola Ohl, 2006
Heterogyna polita
Heterogyna protea Nagy, 1969 – eneste art i Europa
Heterogyna ravenala Day, 1984


== Kilder ==
Fauna Europa (2004) Fauna Europaea version 1.1,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr.
Heterogynaid wasps of Africa and Madagascar. [1]
Wojciech Pulawskis katalog over graveveps: Catalog of Sphecidae Arkivert 2. mars 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Heterogynaidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Heterogynaidae hos Fauna Europaea 
(en) Heterogynaidae hos Fossilworks 
(en) Heterogynaidae hos ITIS 
(en) Heterogynaidae hos NCBI 
(en) Kategori:Heterogynaidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heterogynaidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde  Heterogyna sp.: [2]
Hexikorridoren

Hexikorridoren eller Gansukorridoren (Hexi Zoulang 河西走廊 eller Gansu Zoulang 走廊甘肃; Wade-Giles: Hehsi Tsoulang) ligger i provinsen Gansu i Kina. Den omfatter et område på ca. 215.000 km². Som del av Silkeveien i det gamle Kina er den det viktigste leddet på handelsveiene til Xinjiang og Sentral-Asia. Den ligger ved den nordvestlige bredd av elven Huang He og er en smal og langstrakt passasje av ca. 1000 kilometer og inntil 100 kilometer bredde. Korridoren strekker seg fra de steile hengene til Wushaoling nær den moderne by Lanzhou og til høydedragene ved Yumenguan ved grensen mellom Gansu og Xinjiang. Mange av de fruktbare  oasene langs veien er omgitt av ørken og halvørken. 
Korridoren løper mellom fjellene Qilian Shan,  Longshou Shan og Heli Shan, og gjennomstrømmes av elvene Hei He og Shule. På grunn av smeltevannet som ansamler seg fra Qilianshan, et område med isbreer og mye snø om vinteren og hvorfra mange elver utspringer, er det mulig ved en rekke av oasene med åkerbruk og kvegdrift. Det er ogsaå bygget en jernbanelinje gjennom korridoren; den sammenknytter Lanzhou og Xinjiang. Dessuten utnyttes vannkraft i fjellene, eksempelvis med Longshou-demningen.


== Litteratur ==
Sabira Ståhlberg: Der Gansu-Korridor: Barbarenland diesseits und jenseits der großen chinesischen Mauer; zum Nord-Süd-Dialog eines zentralasiatischen Gebietes. Kovač, Hamburg 1996, ISBN 386064470X
Åge Myklegård

Åge Myklegård (født 18. august 1904, død 15. mars 1990) var en norsk organist, komponist og sangforfatter. Han studerte i Kristiania, Leipzig og London og ble i 1928 organist i Tønsberg. Han var domorganist i Tønsberg domkirke fra 1948 til 1973. Han var også leder for byens Cæciliaforening 1935-69.Myklegård var medlem av Den norske Frimurerorden og tjenestegjorde som organist i Tønsbergs St. Johannesloge  St. Michael til det lysende kors. Mest kjent av hans komposisjoner er kanskje Tjøme-sangen til tekst av Alf Larsen. Han har også skrevet kammermusikk. Samlingen «6 orgelkoraler» kom ut på Norsk Musikkforlag.


== Referanser ==
Maigret (TV-serie)

Maigret er en britisk krimserie som gikk på BBC fra 1959 til 1963. Serien omhandlet den franske etterforskeren Maigret. Rollen som Maigret ble spilt av Rupert Davies. Serien var basert på Georges Simenons skikkelse med samme navn. Simenon var også involvert på manussiden. Dette var den første TV-produksjonen med Maigret. 
Serien gikk som Detektime på NRK i 1966.


== I rollene ==
Rupert Davies ...  Inspektør Maigret (52 episoder, 1959–1963)
Ewen Solon ...  Lucas (40 episoder, 1960–1963)
Neville Jason ...  Laporte (27 episoder, 1960–1963)
Helen Shingler ...  Madame Maigret (27 episoder, 1960–1963)
Victor Lucas ...  Torrence (26 episoder, 1960–1963)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maigret på Internet Movie Database
Mannen med kofferten

Mannen med kofferten (orig: Man in a Suitcase) er en britisk kriminalserie som gikk ITV fra 1967 til 1968. Serien handlet om den amerikanske etterretningsagenten McGill som ble blitt tvunget til å fratre sin stilling i CIA etter falske anklager om forræderi. McGill begynte derfor å livnære seg som privatdetektiv og dusørjeger med base i Storbritannia. Hans nye jobb brakte ham ut på oppdrag over det meste av Europa og enkelte ganger til andre kontinenter. Kofferten og dens innhold var hans viktigste redskap i jobben. Parallelt med disse oppdragene forsøkte han å renvaske seg fra beskyldningene fra CIA. Hovedrollen ble spilt av amerikaneren Richard Bradford. Serien ble skapt av Dennis Spooner og Richard Harris.Mannen med kofferten gikk på NRKs Detektimen fra 1967 til 1968. NRK sendt kun noen utvalgte episoder.


== Om serien ==
Richard Bradford var den eneste faste rolleinnehaveren i serien. Det var notable gjesteopptredener fra Barbara Shelley, Rodney Bewes, Felicity Kendal, Rupert Davies, Colin Blakely, Ray McAnally, Bernard Lee, Jacqueline Pearce og Donald Sutherland.
Serien hadde mange likhetstrekk med John Drake og andre samtidige agent-serier som blant annet The Avengers , The Prisoner og den amerikanske The Man from U.N.C.L.E.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mannen med kofferten på Internet Movie Database 
Åpningsvignett (YouTube)
Knotteplast

Knotteplast, også kalt vorteplast, grunnmursplast eller knasteplast, benyttes til drenering («vanntetting») av grunnmurer og andre konstruksjoner i grunnen (for eksempel i tunneler). Plasten er typisk produsert av svart polypropylen og er tett besatt av forhøyninger som sikrer at luft kan passere på den siden der knastene stikker ut. På denne måten forbedres utluftingen av vanndamp fra denne siden. Knastene skal monteres mot den siden som skal holdes tørr.
Knasteplast benyttes også som undertekking på moderne torvtak uten bjørkenever under torven. Her fungerer plasten som vanntettende sjikt, mens knastene kan bidra til å gi torven bedre feste på taktroet.


== Se også ==
Grunnmurspapp


== Referanser ==
Liste over Norges næringsministre

Liste over Norges næringsministre omfatter statsråder i dagens  Nærings- og fiskeridepartement samt statsråder i det tidligere Næringsdepartementet (1988–1993) og Nærings- og handelsdepartementet (1997–2013). Statsråder i Nærings- og energidepartementet (1993–1996) dekkes i Liste over Norges olje- og energiministre, og statsråder i det gamle Industridepartementet (før 1988) dekkes i Liste over Norges industriministre.
Fra 14. oktober 2021 er Jan Christian Vestre (Ap) næringsminister.


== Statsråder i Næringsdepartementet (1988–1993) ==


== Statsråder i Nærings- og handelsdepartementet (1997–2013) og Nærings- og fiskeridepartementet (fra 2014) ==
* Statsråd i Handelsavd. ved Utenriksdepartementet fra 24. januar 1994 til 25. oktober 1996.


== Se også ==
Handelsdepartementet (Norge)


== Referanser ==
Etterkrigstiden

Etterkrigstiden er den vanlige europeiske og nordamerikanske betegnelsen på perioden i verdenshistorien etter 1945, på samme måte som man bruker betegnelsen mellomkrigstiden om perioden 1918–1939 mellom første og andre verdenskrig. Begge begrepene er utvilsomt eurosentriske, ved at «krigene» i de to begrepene refererer til de to dominerende krigene på det europeiske kontinentet.
Etterkrigstiden har også sterk referanse til den kalde krigen, og betegner således hele perioden som var preget av den kalde krigen fra 1945 til 1989. Kulturelt er etterkrigstiden kjennetegnet ved sterk velstandsutvikling, protestbevegelser og større fokus på individualisme. I årene etter krigen var folk i USA og Vest-Europa redde for en økonomisk krise i landene. Derimot skulle etterkrigstiden vise seg å bli en velstandsperiode for folket med industrialisering, mindre klasseforskjeller og bedre velstand blant folket. 


== Se også ==
Etterkrigstiden i Norge


== Referanser ==


== Litteratur ==
Judt, Tony (2006): Postwar: A History of Europe Since 1945, Penguin, ISBN 978-0143037750
Måltidets Hus

Måltidets Hus ligger på Ullandhaug, og er en del av Ipark i Stavanger. Måltidets Hus er et nasjonalt kompetansesenter for mat og rommer 14 matrelaterte bedrifter. 
Måltidets Hus skal være et koblingspunkt mellom næringsbedrifter og forskningsmiljøer. Bygget som stod ferdig i 2009 har totalt 9000 kvadratmeter over fem etasjer. De to nederste etasjene er parkeringsplasser. Byggearbeidene startet i april 2007 og første byggetrinn var ferdig i januar 2009 og annet byggetrinn sommeren 2009. Blant de 14 matrelaterte bedriftene som holder til her er Nofima, TINE, Gastronomisk Institutt og Norges Kokkemesteres Landsforening og Universitetet i Stavangers forskningsgruppe Centre for Organelle Research (CORE). Det vil være rundt 100 arbeidsplasser i Måltidets Hus. Tiltakshaver er Måltidets Hus Eiendom, som er eid av Norconserv og Smedvig Eiendom. Arkitektselskapet Arkvest har tegnet bygget og Skanska Norge er totalentreprenør. Huset er kostnadsberegnet til 150 millioner kroner. Fiskeri-og kystminister Helga Pedersen åpnet offisielt huset 4. mai 2009.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Måltidets Hus
Om bygget Arkivert 30. januar 2009 hos Wayback Machine.
Mette Borchgrevink (advokat)

Mette Borchgrevink (født 10. mai 1954) er en norsk advokat og sakprosaforfatter. Hun arbeider spesielt med arbeidsrett og personvern, og er medlem av Advokatforeningens Lovutvalg for IKT og personvern. Hun har skrevet en rekke artikler innen sine fagområder.


== Eksterne lenker ==
Presentasjon hos advokatfirmaet Steenstrup Stordrange
Ülo Nugis

Ülo Nugis (født 28. april 1944 i Tallinn, død 18. november 2011 samme sted) var en estisk politiker og industrimann.


== Liv og virke ==
Han gikk gymnaset og den tekniske høyskolen i Tallinn. I 1967 fullførte Nugis studiet i maskinteknikk ved Det hviterussiske polytekniske institutt (nåværende Hviterussiske nasjonale tekniske universitet). I 1974 ble han direktør ved byggevarefabrikken Ehitusdetail, i 1980 direktør ved skifabrikken Dünamo, og i 1986 direktør ved plastvarefabrikken Estoplast i Tallinn.Fra 1988 til 1991, under perestrojkapolitikken, var Nugis formann for det reformvennlige Estlands arbeidskollektivers forbund (ETKL), som samlet ledere av store statsbedrifter som ikke var direkte overstyrt fra Moskva. Nugis var også medlem av Det republikanske samlingspartiet, som skulle få stor innflytelse på det uavhengige Estlands økonomiske reformer.I 1990 ble han medlem av Den estiske komité, som var motregjering til Den estiske sosialistiske sovjetrepublikks regjering. Fra mars 1990 til oktober 1992 var han Republikken Estlands øverste råds president.Den 20. august 1991 klokken 23:03, under augustkuppet i Moskva, utropte han offisielt Estlands løsrivelse fra Sovjetunionen.
Etter de første virkelig frie valgene til Riigikogu i 1992 ble Ülo Nugis valgt til Riigikogus president, og satt frem til 1995. Han tilhørte først det konservative-kristendemokratiske valgforbundet, men tapte kampen om lederskapet der i 1994, og kom til å ta del i en serie av partidannelser under det ustabile partisystemet i Estland i 1990-årene. Fra 2001 til 2003 ledet han Partiet for det nye Estland (tidligere Fremskrittspartiet), som så gikk opp i Den estiske folkeunionen. Han stilte ikke til gjenvalg til Riigikogu det året.Etter tiden som politiker gikk han tilbake til næringslivet. Han døde i 2011, etter lang tids sykdom.Han ble tildelt 4. klasse av Riksvåpenets orden i 2001 og 2. klasse i 2004.


== Referanser ==
Disjunkte mengder

Disjunkte mengder er i matematikk mengder som ikke har noe felles element. Dersom mengdene A og B er disjunkte, så er snittet lik den tomme mengden:

  
    
      
        A
        ∩
        B
        =
        ∅
        .
        
      
    
    {\displaystyle A\cap B=\varnothing .\,}
  I sannsynlighetsregning snakker man også om disjunkte hendelser. Det er her snakk om to eller flere hendelser som ikke kan opptre samtidig. Dette må ikke forveksles med statistisk uavhengighet.


== Referanser ==