jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joseph Wang Yu-jung

Joseph Wang Yu-jung 王愈榮 (født 27. april 1931 i Shanghai i Kina, død 8. januar 2018) var katolsk biskop av Taichung på Taiwan.
Han ble presteviet den 24. desember 1955 for Taipei. Han ble utnevnt til hjelpebiskop i Kiayi 1. juli 1975 og ble bispeviet 22. juli samme år. Den 25. juni 1986 ble han utnevnt til biskop av Taichung.
Han fratrådte 25. juni 2007. 
Joseph Wang fungerte som styreleder for Fu Jen katolske universitet fra 2008 til 2009.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Erkebiskop Leopoldo Duarte e Silva (1867-1938) *1904
Biskop Paulo de Tarso Campos * (1895-1970 *1935
Kardinal Agnelo Rossi (1913-1995) *1956
Biskop Joseph Wang Yu-jung (1931-2018) *1975


== Referanser ==
Martin Su Yao-wen

Martin Su Yao-wen 蘇耀文 (født 9. november 1959 i Kaohsiung på Taiwan) er katolsk biskop av Taichung på Taiwan.
Han ble presteviet den 8. juni 1989 for Taichung. Han ble utnevnt til biskop av Taichung 25. juni 2007 og ble bispeviet 25. september samme år. 


== Referanser ==
John Baptist Tseng Chien-tsi

John Baptist Tseng Chien-tsi (født 11. desember 1942 i Chipen) er katolsk hjelpebiskop i Hwalien på Taiwan.
Han ble presteviet den 21. mars 1972 for Hwalien. Han ble utnevnt til hjelpebiskop i Hwalien 22. mai 1998 og ble bispeviet 29. august samme år.


== Referanser ==
Tyskland under Sommer-OL 1904

Tyskland under Sommer-OL 1904. Atten sportsutøvere fra Tyskland, alle menn, deltok i seks grener under Sommer-OL 1904 i St. Louis i Missouri i USA. Tyskland ble nest beste nasjon på den uoffisielle medaljestatistikken med fire gull-, fire sølv- og fem bronsemedaljer.  


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Dallas Bixler

Dallas Denver Bixler (født 17. februar 1910 i Hutchinson i Kansas, død 13. august 1990 i Buena Park i California) var en amerikansk turner.
Han deltok i sommer-OL 1932 i Los Angeles, der han vant gull i svingstang. Dette var det første OL der utøverne konkurrerte i individuelle apparater.


== Biografi ==
Bixler hadde fire brødre og to søstre. Han bodde sine første ti år i Hutchinson. Hans far drev med jordbruksvarer, og hadde fem grønnsaksforretninger i Hutchinson. Han var også en av de første flyverne i Kansas, og jobbet blant andre sammen med brødrene Wright. Men, i 1920 solgte han alle fem butikkene, og familien flyttet til Los Angeles i California. Her gikk han ferdig high school på Los Angeles High School. Her ønsket han egentlig å begynne med amerikansk fotball, men hans far lot ham ikke det på grunn av skaderisikoen. Han fortsatte derfor med turn, en sport han hadde fått interessen for allerede på grammar school. LA High School hadde Albert Hemseth, en av de beste turntrenerne, dette gjorde at valget hans falt på turn.
Etterhvert ble han medlem av turnforeningen Germania Turnverein på Washington Boulevard, der han var medlem til 1927, da han valgte å bytte klubb. Herman Class, som deltok i turn under Sommer-OL 1904 var instruktør i L.A. Athletic Club (LAAC), derfor gikk han dit. I delstatsmesterskapet i 1930 i San Francisco fikk han bronse i den individuelle mangekampen. Imidlertid hadde han ikke råd til å reise til New York for å delta i USA-mesterskapet, som han da var kvalifisert til.
Fem dager før OL i 1932 var det kvalifiseringskonkurranser i USA, både på østkysten og vestkysten. Alfred Jochim, en av Los Angeles' beste turnere, deltok i kvalifiseringen på østkysten, som foregikk i New York. Bixler vant kvalifiseringen på vestkysten; han konkurrerte kun i svingstang. Han vant også svingstang i olympiaden, foran to finner: Heikki Savolainen og Einar Teräsvirta. Finnene hadde en del nye momenter, bl.a. gjorde de avsprang ved å hoppe sidelengs over svingstangen. Bixler lå på tredjeplass etter første øvelse, med 26,7 poeng, men i andre øvelse utførte han bl.a. en baklengs kjempesleng (ryggen i fartsretningen), som han hadde lært av Glenn Berry i 1928, dette bidro til at han vant OL-gull i svingstang. Han fikk 28,4 poeng for denne øvelsen, konkurransens høyeste poengsum.
I mai 1935 skadet han skuldermuskelen, da han gjorde en favn. Han kunne ikke delta i OL i 1936, og la opp som aktiv. Han fortsatte imidlertid som dommer, og dømte turn fram til 1975.
Før OL i 1984 var han også med som fakkelbærer.
Han var gift med Virginia og hadde 3 barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dallas Bixler – Olympedia 
(en) Dallas Bixler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Intervju med Dallas D. Bixler Arkivert 8. januar 2009 hos Wayback Machine.
Fylkesvei 7292

Fylkesvei 7292 går mellom Steinsvika og Bryggevika i Dønna kommune. Veien er 1,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 187.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Dønna
Fv7294Fylkesvei 7294 Steinsvika
Dønnes
Fv7290Fylkesvei 7290 Bryggevika


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7292
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Thomas Yeh Sheng-nan

Thomas Yeh Sheng-nan (kinesisk: 葉勝男, pinyin: Yè Shèngnán; født 26. juni 1941 i Takao/Kaohsiung i Taiwan i Keiserriket Japan) er katolsk erkebiskop og nuntius.
Han ble presteviet i 1971, og ble rekruttert til det pavelige diplomati. 
Han ble bispeviet av kuriekardinalen Edward Idris Cassidy den 20. desember 1998, medkonsekratorer var jurieerkebiskop Carlo Maria Viganò og den emeriterte erkebiskop av Taipeh, Stanislaus Lo Kuang.
Han var pavelig nuntius i Sri Lanka (1998–2004), og ble deretter nuntius til Algerie og Tunisia.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
Kardinal Jean Villot (1905-1979) *1954
Kardinal Edward Idris Cassidy (1924-2021) *1970
Erkebiskop Thomas Yeh Sheng-nan (1941-) *1998


== Referanser ==
Alfred Braunschweiger

Alfred Braunschweiger (født 16. oktober 1883, død 29. juni 1952) var en tysk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis i Missouri i USA.
Braunschweiger vant en bronsemedalje i stuping under OL 1904 i St. Louis. Han kom på tredjeplass bak George Sheldon fra USA og sin landsmann Georg Hoffmann.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Bronse i stuping, tårnstup


== Eksterne lenker ==
(en) Alfred Braunschweiger – Olympedia 
(en) Alfred Braunschweiger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Emmanuel Chedal

Emmanuel Chedal (født 15. januar 1983 i Moûtiers) er en tidligere fransk skihopper som representerer SC Courchevel.
Kun 15 år gammel debuterte han i verdenscupen med 46.-plass i Chamonix 6. desember 1998. Hans beste plassering i verdenscupen er 3.-plass på Lillehammer 6. desember 2009. Sammenlagt i verdenscupen er hans beste plassering 17.-plass i sesongen 2008-09.
Chedal deltok i VM i 2001, 2005 og 2009. Hans beste individuelle plassering i VM er 18.-plass i storbakken i Liberec i 2009. Samme år var han på det franske laget som ble nummer 8 i lagkonkurransen. Han var med i OL i Salt Lake City i 2002, der han ble nummer 28 i storbakken og nummer 10 i lagkonkurransen. Han deltok i skiflygings-VM i 2002, 2004, 2006 og 2008, med 18.-plass i Planica i 2004 som beste resultat. Han ble nummer 8 i lagkonkurransen i Oberstdorf i 2008.
Chedal la opp som skihopper i 2012/13-sesongen.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider


== Eksterne lenker ==
(en) Emmanuel Chedal – Olympedia 
(en) Emmanuel Chedal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Emmanuel Chedal – Frankrikes olympiske komité 
(en) Emmanuel Chedal – FIS (skihopping) 
(pl) Emmanuel Chedal – skijumping.pl
Fylkesvei 7302

Fylkesvei 7302 går mellom Sandåker og Horn i Dønna kommune. Veien er 3,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 194.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Dønna
Fv7300Fylkesvei 7300 Sandåker
Endepunkt Horn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7302
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Vincent Descombes Sevoie

Vincent Descombes Sevoie (født 9. januar 1984 i Chamonix, Frankrike) er en fransk skihopper.
Han debuterte i verdenscupen på Lillehammer 10. mars 2006. Hans beste plassering så langt er en 5.-plass fra Ruka i 2016.
I De olympiske vinterleker i Vancouver 2010 endte han på 21.-plass i storbakken og 28.-plass i normalbakken. Han var også med på laget som endte på 9.-plass i lagkonkurransen.


== Resultater verdenscup ==


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vincent Descombes Sevoie – Olympics.com 
(en) Vincent Descombes Sevoie – Olympic.org 
(en) Vincent Descombes Sevoie – Olympedia 
(en) Vincent Descombes Sevoie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Vincent Descombes Sevoie – Frankrikes olympiske komité 
(en) Vincent Descombes Sevoie – FIS (kombinert) 
(en) Vincent Descombes Sevoie – FIS (skihopping) 
(pl) Vincent Descombes Sevoie – skijumping.pl
Fylkesvei 7306

Fylkesvei 7306 går mellom Ulvangen og Krokvik i Leirfjord kommune. Veien er 3,6 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 213.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Leirfjord
Fv7304Fylkesvei 7304 Ulvangen
Endepunkt Krokvik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7306
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Annibale Padovano

Annibale Padovano (1527–1575) var en italiensk komponist og organist fra seinrenessansens venetianske skole. Han var en av de første som utviklet toccataformen for klaviaturinstrumenter.


== Biografi ==
Lite er kjent fra Padovanos tidlige liv, men 30. november 1565 ble han ansatt som førsteorganist i San Marco di Venezia. På denne tiden ble Claudio Merulo ansatt som andreorganist ved Markuskirken. Med to organister kunne de spille samtidig på de to orglene i den store katedralen og på den måten emulere dobbeltkorteknikken de allerede hadde tatt i bruk.
Padovano forlot Venezia i 1566 og reiste til det habsburgske hoffet. Merulo overtok da posten som førsteorganist og Andrea Gabrieli ble andreorganist. Padovano ble musikkdirektør i Graz i 1570 og døde der fem år senere.


== Musikk og påvirkning ==
Padovano publiserte en motettebok, en messebok og to madrigalbøker, men er mest kjent for sin instrumentalmusikk. Han var en av de første som komponerte ricercarer, en tidlig form for fuger. Mest kjent er han for sine toccataer, de første eksemplene på toccataer i den moderne betydningen, dvs en improvisatorisk, svært ornamentert komposisjon. De inneholdt vanligvis imiterende passasjer mellom improvisatoriske avdelinger og endringer i taktart fra dobbel til trippel takt slik det senere gjøres i den venetianske skolen.
I Bayern komponerte Padovano en stor messe for tre kor med åtte stemmer hver, altså 24 stemmer totalt. Anledningen var sannsynligvis  bryllupet til hertug Wilhelm av Bayern og Renata av Lorraine. Stykket er spilt inn av Huelgas Ensemble under ledelse av Paul Van Nevel.


== Referanser ==


== Kilder ==
Christian Fastl: «Padovano, Annibale» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.


== Litteratur ==
Eleanor Selfridge-Field, Venetian Instrumental Music, from Gabrieli to Vivaldi.  New York, Dover Publications, 1994.  ISBN 0-486-28151-5
"Annibale Padovano", i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. Stanley Sadie.  20 bind.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2
Gustave Reese, Music in the Renaissance.  New York, W.W. Norton & Co., 1954.  ISBN 0-393-09530-4


== Eksterne lenker ==
(en) Fritt tilgjengelige noter av Annibale Padovano i International Music Score Library Project
Nicolas Appert

Nicolas Appert (født 17. november 1749 i Châlons-en-Champagne i Frankrike, død 1. juni 1841 i Massy i Frankrike) var en fransk oppfinner som fant opp hermetikken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolas Appert – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ivan Lunardi

Ivan Lunardi (født 15. mai 1973 i Asiago) er en italiensk tidligere skihopper.
Lunardi ble juniorverdensmester i stor bakke i Lake Placid i 1986. Han debuterte i verdenscupen i nyttårsrennet i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1987. Totalt har han deltatt i 86 verdenscuprenn i perioden 1987–2000.
Hans eneste verdenscupseier (og pallplassering) kom i Lahtis i Finland under et renn 7. mars 1993. Da vant han til gjengjeld i utklassingsstil foran Stefan Horngacher og Espen Bredesen. Hans beste sesong totalt sett i verdenscupen ble 1992/1993-sesongen da han endte på 17.plass totalt individuelt.
Lunardi ble nr. 4 i normalbakken under VM i Falun i 1993, noe som er hans beste mesterskapsplassering i karrieren.


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ivan Lunardi – Olympedia 
(en) Ivan Lunardi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ivan Lunardi – FIS (skihopping)
Plipp, plopp og plomma

«Plipp, plopp og plomma» er en tysk animasjonsserie om noen plastilinafigurer som kan transformere seg om til andre ting. Den blå og den grønne rotter seg ofte sammen mot den oransje, men som regel er det nettopp de to som får unngjelde til slutt.
Hver episode varer i cirka 3,5 minutter.


== Handling ==
TV-serien inneholder tre små leir-monster, kalt Plonsters. Den ene heter Plif (en blå Plonster) som liker narrestreker. Plops (en grønn Plonster) som ofte er i dårlig humør. Samt Plummy (en oransje Plonster) som ofte er den blide Plonsteren. Skapningene kan forvandle seg til hva som helst, og språket deres er en slags vrøvl.
Handlingen i de forskjellige episodene går som regel ut på at Plif og Plops plager Plummy, ved å ødelegge alt han gjør (i tillegg til å ekskludere Plummy fra forskjellige aktiviteter) men Plummy kommer tilbake til dem hver gang, og hver episode avsluttes til slutt med at de tre Plonkerne leker fredelig sammen igjen.
Årets Dansebandmelodi 2004

Årets Dansebandmelodi 2004 er et samlealbum som inneholder bidrag til Årets Dansebandmelodi 2004. 


== Sporliste ==
«Den rætte schlager'n» Ingemars, (Steve Andersson)
«Linedansebølgen går»  Holmsve, (Steinar Storm Kristiansen)
«Si meg en ting» Can Dance, (Jan Øivind Furuseth)
«Nå og da» Terje Mårstad, (Terje Mårstad/Ann Kristin Mårstad)
«Når barna spør» PK & Dansefolket, (Trond Ihle/Per Kristian Støbakk)
«Je er på væg» Dænsebændet, (Kay Ronny Bergum/Arnstein Tungvåg)
«Mellom himmel og hav» Sakarina, (Hans Schmid/Jan Sundberg)
«Fremtidens land» Kolbus, (Leif Mulle Melander/Jon Øivind Kolbu)
«Vil kjenne varmen» Nonstops, (Martin Klaman/Dan Attlerud/Trond Eric Grundt)
«Musikk er livet» Fryd & Gammen, (Patrick Ahlm/Keith Almgren/William Kristoffersen)
«Fly min engel» Furulunds, (Kent Mattson/Eva Lena Carlqvist/Rune Engen)
«Savner deg så» Carmen, (Leif Mulle Melander/Britt Viberg)
«Dans til bygda» Jan Borseths, (Jan Borseth)
«Du er mitt liv» Cappela, (Micke Lövdalen)
«Til deg» Kjetil Nordfjeld & Christiania, (Kjetil Nordfjeld)
«Ingen vei tilbake» Swingers, (Daniel Hovig/Håvard Håvig)
«Du må lære deg å smile» Torino, (Trond Ihle)
«Satitha Maria» Geir Arne Hansen, (Geir Arne Hansen)
«Det fineste jeg har» Rios Danseband, (Jan Erik Olsen)
«To blå øyne» Rikingan, (Lars Petter Dahl)
Renault 20/30

Renault 20 og Renault 30 er to bilmodeller i det såkalte E-segmentet, også kalt øvre mellomklasse, som ble produsert av den franske bilprodusenten Renault mellom 1975 og 1984. Modellene var de dyreste modellene fra Renault, og var i bunn og grunn identiske. Renault 30 var den dyreste modellen med størst motorer, og modellene kunne skilles fra hverandre ved ulike hovedlykter – Renault 20 hadde to enkle, rektangulære hovedlykter, mens Renault 30 hadde firedoble, runde hovedlykter. Mer enn 622,000 eksemplarer av de to modellene ble produsert.
Renault 30 TS ble introdusert i mars 1975, og var den første Renault-modellen med fler enn fire sylindre siden før andre verdenskrig. Det var også en av de første modellene (sammen med Peugeot 604 og Volvo 264) som benyttet den nye 2,664 kubikkcentimeter store PRV V6-motoren, som var utviklet i et samarbeid mellom Peugeot, Renault og Volvo. Modellens design var i stor grad hentet fra den ekstremt vellykkede Renault 16.
Den rimeligere Renault 20, som ble introdusert på bilutstillingen i Paris i november 1975, hadde det samme designet som 30, men med to rektangulære hovedlykter i stedet for de firedoble, runde lyktene på 30. Under panseret var 20 utstyrt med den mindre, firesylindrede 1,647 ccm store motoren fra Renault 16 TX. Andre tekniske forskjeller på de to modellene var at 20 var utstyrt med trommelbremser på bakhjulene, 13-tommers stålfelger og en mindre, 60 liters bensintank. Renault 20 ble levert i tre ulike utstyrsnivåer: L, TL og GTL.
Bilene fikk skryt for sin høye komfort, sikkerhet og sitt moderne design, mens begge modellene led av store problemer med driftssikkerheten. Kort tid etter introduksjonen ble det relativt klart at R20 hadde en alt for liten motor, som ikke klarte å drive den store og tunge bilen på en tilfredsstillende måte, og at R30 var altfor dyr. Som et svar på dette ble R20TS introdusert, med en ny firesylindret motor på 2,0 liter og 109 hestekrefter, en motor som ble delt med Citroën CX og senere også Peugeot 505. Året etter ble R30TX introdusert, en mer luksuriøs versjon av R30TS med direkte innsprøytning, deretter R20 Diesel og flere andre utgaver.
Renault 20 og 30 ble tatt ut av produksjon den 16. oktober 1983 for å gjøre plass til den nye Renault 25.


== Dacia ==
Midt på 1980-tallet produserte den rumenske bilprodusenten Dacia et lite antall Renault 20 under navnet Dacia 2000, som utelukkende var produsert for offentlig bruk og kommuniststyrets hemmelige politi.


== Motorsport ==
En spesialbygget Renault 20 Turbo 4x4, kjørt av Bernard Marreau, vant Paris-Alger-Dakar Rally i 1982.


== Opptredener på film og TV ==
I 1985 ble en Renault 20 truffet av en Renault 11 taxi, kjørt av James Bond, i Med døden i sikte.
En Renault 20 ble også benyttet av Yves Montand i den franske filmen Le Choix Des Armes.
En Renault 30 ble benyttet i den argentinske filmen Lluvia i 2008.


== Eksterne lenker ==
(en) Renault 20 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
La Renault 30 (fransk)
Ramattan

Ramattan News Agency (eller bare Ramattan) er et  palestinsk nyhetsbyrå.
Ramattan ble grunnlagt i 1998 av en palestinsk forretningsmann. Byrået forsyner først og fremst internasjonale fjernsyns- og radiosendere med innslag fra palestinerområdene. Nyhetsbyrået har kontorer i Ramallah, Kairo, Khartoum, Darfur, Kuwait, Sanaa og på Gazastripen. Den blir ofte beskyldt for å ha en Hamas-vennlig tendens.


== Eksterne lenker ==
Homepage på arabisk
Homepage på  engelsk
Marokkos kvinnelandslag i fotball

Marokkos kvinnelandslag i fotball representerer Marokko i internasjonal fotball.
Marokkos kvinnelandslag i fotball debuterte i 1998, og kom til sluttspillet i Afrikamesterskapet samme år. Der greide de seg bra med unntak av et stygt tap for Nigeria, som kostet dem andreplassen i gruppen og en semifinaleplass. Neste mesterskap greide også Marokko å kvalifisere seg til, men der tapte de samtlige kamper i gruppespillet. Siden det har ikke Marokko kvalifisert seg til flere Afrikamesterskap, men det har vært nære i både 2008 og 2010.
Imidlertid har Marokko gjort det godt i den arabiske cupen. I 2002 vant de, og i 2006 kom de til finalen. Da den arabiske cupen har begrenset popularitet, var imidlertid motstanden av varierende kvalitet. Marokkos hovedmotstander har der, og i kvalifiseringen til Afrikamesterskapet, i flere tilfeller vært naboen Algerie. På tross av at det er lenge siden Marokko har oppnådd gode resultater i mesterskap, er de høyt rangert, og er ofte å regne blant de tre-fire beste på FIFAs rangering over afrikanske kvinnelandslag.
På dansefot Nr 2

På dansefot Nr 2 er et samlealbum med dansebandmusikk fra NRK-programmet På dansefot. Albumet ble utgitt av Tylden & Co i 2005. 


== Sporliste ==
«Hei gamle venn» Scandinavia, (Steinar S. Kristiansen/Rune Rudberg)
«Vad livet har att ge» Kikki & Roosarna, (Kjell Roos)
«Norske jenter» Picasso, (Per Erik Gjedtjernet)
«Nu må du pinadø vaske klean dine sjøl» Jenny Jenssen & Septimus, (Yngvar Gregersen)
«Om du bare ville» Holmsve, (Henrik Sethsson/J.P.Holmsve)
«Hen vart det ta tida vår» Ole Ivars, (William Kristoffersen)
«Min barndoms grönne dal» Streaplers, (U.Johansson/A.Sigfridson)
«Det börjar växa kärlek» Dannys, (Ulf Gustafsson)
«Kom ge mig värme» Lotta Engbergs Orkester, (P.Breidensjö)
«Frædagskvæll» Ingemars, (Trad.arr Geir Otnæs-Geir Lystrup)
«Farvel mitt Las Vegas» Sakarina, (I.Fälth/M.Klaman/J.Sundberg)
«Dig ska jag älska» Lasse Stefanz, (Lars-Erik Olsson/Keith Almgren)
«Haraballturne» Fryd & Gammen, (S.M. Haugerud/W.Kristoffersen)
«Evig vandring» Kjetil Nordfjeld & Christiania, (Inge Århaug)
«Kärlek ger dig vingar» Matz Bladhs, (H.Rytterström/S.Lengstrand)
«Mot ukjent sted» Dænsebændet, (Ian Tyson/Michael Aas)
«En god gammaldags floke» Anne Nørdsti & Tommy Michaelsen, (S.J. Michelsen/J.Sand/E.Berntsen)
«Natalie» Jetz, (T.Karlström/B.Formgren/K.J.Vestrom)
«Brunen» Torino, (Ivar Simastuen)
Femundsmarka

Femundsmarka er et fjell- og villmarksområde i Innlandet og Trøndelag, øst og nordøst for innsjøen Femunden.
Store deler av området er fredet som Femundsmarka nasjonalpark. Den lille Gutulia nasjonalpark ligger også her. Den norske turistforening har flere hytter i området. Området er beiteområde for sørsamisk tamreindrift i Svahken sijte (Elgå reinbeitedistrikt), og det lever moskusfe her. 


== Eksterne lenker ==
Turforslag til Femundsmarka på DNT og NRKs nettsted ut.no
TOZ

Tulsky Oruzheiny Zavod (TOZ) (norsk: Tula våpenfabrikk) er en våpenfabrikk i byen Tula i Russland. 
Fabrikken ble stiftet i 1712 med navnet Tula arsenal etter ordre fra Peter I av Russland (Peter den store). Den skiftet senere navn i den sovjetiske perioden til Tula våpenfabrikk. Fabrikken var den statlige leverandøren av skytevåpen, og det meste av russiske og sovjetiske militære våpen ble produsert der igjennom mange år.Under andre verdenskrig kom tyskerne så nær fabrikken at den måtte forlates, derfor ble det produsert mindre våpen der under krigen enn på IZH fabrikken. Fabrikken er kjent for å ha produsert den russiske M1895 Nagant-revolveren, Mosin-Nagant M91/30-riflen, SKS-karabinen og TT-33-pistolen. AK-47-automatriflen ble også produsert der i mindre grad. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tula Arms Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons