jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Einar Tveito

Einar Tveito (født 14. april 1890 i Lårdal, død januar 1958) var en norsk skuespiller.Tveito filmdebuterte i 1920 i Fante-Anne og medvirket i 13 filmer til 1944.


== Filmografi ==


=== Skuespiller ===

1944 – Villmarkens lov .... Jo Waldor, reinstyv

1943 – Unge viljer... Bjørn Storhaug, en bonde

1940 – Godvakker-Maren .... presten

1939 – Gjest Baardsen .... Mathias Strandvik

1937 – Fant .... Josefas onkel

1936 – Vi vil oss et land...  .... Per Lium, småbruker

1936 – Norge for folket .... Berg, handlesmann

1934 – Sangen om Rondane .... en hestehandler

1933 – Jeppe på bjerget .... Jesper ridefogd

1928 – Viddenes folk .... Lapp-Nils

1927 – Troll-elgen .... Gunnar Sløvika, hestehandler

1926 – Glomdalsbruden (film) .... Gjermund Haugsett, hans sønn

1920 – Fante-Anne .... Jon Sandbakken, en husmann


=== Manusforfatter ===

1940 – Godvakker-Maren


=== Produksjonsleder ===

1934 – Sangen om Rondane


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Tveito på Internet Movie Database 
(no) Einar Tveito hos Sceneweb 
(sv) Einar Tveito i Svensk Filmdatabas 
(da) Einar Tveito på Filmdatabasen 
(en) Einar Tveito hos The Movie Database
Nina Nymark Andersen

Nina Nymark Jakobsen (tidl. Andersen) er en tidligere, norsk fotballspiller som har spilt på landslaget. Hun ble europamester i 1993 og verdensmester i 1995.
Nina Nymark Andersen ble inspirert av tvillingsøster Anne til å spille fotball. Hun spilte, som sin søster, på Sandviken fram til hun i 1994 begynte på Fløya som resultat av at hun flyttet til Tromsø. Da Fløya rykket ned igjen etter endt sesong, pendlet Nymark Andersen fram til og med 1996, da hun la opp som spiller, 24 år gammel. I Sandviken fikk dermed Nymark Jakobsen med seg et cupgull i 1995.
Nymark Jakobsen var bare med på landslaget i tre år, fra 1993 til 1996, men i de tre årene rakk hun å få med seg EM-gull, VM-gull og OL-bronse. Som assistenttrener for Fløya fikk hun laget opp i Toppserien i 2002 og var med på å sikre laget to tredjeplasser i cupen. Hun la opp som assistenttrener i 2005, men kom tilbake i 2008. Først trente hun med Rune Repvik, så, etter at han dro som resultat av en spillerkonflikt, med Rune Bolstad fram til Trine Lise Andersen (ikke i slekt) ble ny trener for Fløya.


== Meritter ==
Med landslaget

VM-gull 1995
EM-gull 1993
OL-bronse 1996Med Sandviken:

Cupgull 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nina Nymark Andersen – Olympedia 
(en) Nina Nymark Andersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nina Nymark Andersen – FIFA 
(no) Nina Nymark Andersen – Norges Fotballforbund 
(de) Nina Nymark Andersen – Soccerdonna 
(en) Nina Nymark Andersen – FBref
Hallingdal Museum

Hallingdal Folkemuseum på Nesbyen i Hallingdal ble grunnlagt i 1899 av landbruksdirektør Gudbrand Tandberg og er et av de eldste friluftsmuseer i Norge. 1. april 2004 ble en rekke av bygdemuseene i Hallingdal samlet under samme administrasjon: Hallingdal Museum på Nesbyen. Hallingdal Museum er organisert som en stiftelse med det faglige, administrative og driftsmessige ansvaret for museene i Hallingdal. Administrasjonen har pr 2006 ca. 8 årsverk.
I Hallingdal Museum inngår enhetene:

Dagali Museum
Gol Bygdetun
Hallingdal Museum, Nesbyen
Hemsedal bygdetun
Hol Bygdemuseum
Ål Bygdamuseum


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Hallingdal Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Borgund videregående skole

Borgund videregående skole er en videregående skole lokalisert i Fremmerholen i Ålesund, med flere avdelinger i Nørvasundet.
BVGS består av flere yrkesrettede linjer blant annet elektrofagslinje, helse- og sosialfag, frisørfag, bygg og anlegg og matfag i et eget kjøkkenlokale
Borgund vidaregående hadde tidligere to lokaliteter i Ålesund; i Spjelkavik/Fremmerholen og på Nørve. Avdelingen på Nørve ble fraflyttet i 2009. Skolen har 715 elevplasser, fordelt på 5 yrkesfaglige utdanningsprogram på VG1-nivå og 28 programområder. I tillegg har skolen om lag 400 privatister per år, 150 som blir realkompetansevurdert og utstrekt ressurssentervirksomhet. Skolen har 180 ansatte. Det er vedtatt utbygging for ca. 450 mill. kr. Utbygginga skal føre til samlokalisering på sikt. Første byggetrinn er ferdig, andre byggetrinn er under bygging og tredje byggetrinn er under planlegging. Borgund vgs arbeider for å være en regional utviklingsaktør i samarbeid med bransjene i arbeidslivet, ungdomsskolene og høgskolene. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lanchester SMG

Lanchester SMG (Lanchester submachine gun) er en britisk maskinpistol fra andre verdenskrig.
Den ble utviklet da Royal Air Force bestemte seg for at de trenge en ny type maskinpistol for beskyttelse av flyplasser. De valgte å lage en kopi av den tyske MP28, da de hadde fått tak i eksemplarer som de hadde testet. Det britiske Admirality (ledelsen av marinen) valgte å slå seg sammen med flyvåpenet og innføre samme våpen. Tilslutt ble det til at det var kun Admirality som innførte våpenet.
Våpenet fik navnet Lanchester etter George Lanchester som sto for produksjonen hos Sterling Armament Company. Våpenet var tiltenkt for å bevokte fanger og til bruk ved landgang og av angrepsgrupper. Den første modellen, MK I hadde omstiller for halv- og helautomatisk ild, mens de nyere modellene med betegnelse MK I* hadde kun helautomatisk ild.


== Eksterne lenker ==
Lanchester MK I at Modern Firearms
Nel

Nel ASA (OSE: NEL) er norsk selskap som utvikler teknologi innenfor hydrogen-infrastruktur.
Børsverdien til Nel er pr. desember 2020 på ca. 40 milliarder kroner. I 2019 omsatte selskapet for 570 millioner kroner, og hadde et resultat før skatt på minus 270 millioner.Håkon Rypern Volldal er CEO per juli 2022, mens Ole Enger er styreleder.


== Historie ==
Nel har sine røtter i Norsk Hydros produksjon av vannelektrolysører, som begynte i 1927. Norsk Hydro (det som senere ble til Yara) brukte denne teknologien til å lage hydrogen som en del av produksjonen av kunstgjødsel. I 1940 hadde de fått verdens største installasjon av denne typen, og produserte over 300 000 normalkubikkmeter hydrogen i timen fra vannkraft. Norsk Hydros produksjonen av hydrogen fra elektrolyse opphørte i 1993.Vannelektrolysører-teknologien ble videreført av StatoilHydros underselskap Hydrogen Technologies. Dette selskapet ble kjøpt av Øystein Stray Spetalen og Strata Marine & Offshore i 2011, og byttet da navn til NEL Hydrogen. NEL Hydrogen var basert på Notodden, og hadde 40 ansatte da det gikk konkurs sommeren 2014.Dagens børsnoterte Nel er en videreføring av det børsnoterte farmasiselskapet Diagenic (ticker: DIAG). Etter konkursen i NEL Hydrogen i 2013 ble selskapet slukt av Diagenic høsten 2014, via en gruppe investorer ledet av Spetalen. 21. oktober 2014 endret DiaGenic ASA navn til Nel ASA.I 2015 kjøpte Nel det danske hydrogendrivstoff-selskapet H2 Logic for 300 millioner norske kroner. I 2016 startet Nel byggingen av verdens største fabrikk for produksjon av hydrogenstasjoner, og i 2017 kjøpte de opp konkurrenten Proton Onsite.Siden 2017 har Nel hatt et nært samarbeid med amerikanske Nikola Motor Company, der Nel skal være eneleverandør av elektrolysører til Nikola Motors planlagte hydrogenstasjoninfrastruktur i USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Nels nettsider
Hermannus Höfte

Hermannus Höfte (født 5. august 1884 i Amsterdam, død 18. november 1961 i Amsterdam) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Höfte vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1908 i London. Han var med på den nederlandske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann, bak to britiske båter. De andre roerne var Albertus Wielsma, Johan Burk og Bernardus Croon.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Bronse i roing, firer uten styrmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hermannus Höfte – Olympics.com 
(en) Hermannus Höfte – Olympic.org 
(en) Hermannus Höfte – Olympedia 
(en) Hermannus Höfte – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hermannus Höfte – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Hermannus Höfte – FISA
Johan Burk

Johan Frederik Karel Hendrik Jacob Burk (født 11. mai 1887 i Amsterdam, død ukjent) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Burk vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1908 i London. Han var med på den nederlandske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann, bak to britiske båter. De andre roerne var Hermannus Höfte, Albertus Wielsma og Bernardus Croon.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Bronse i roing, firer uten styrmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Burk – Olympics.com 
(en) Johan Burk – Olympic.org 
(en) Johan Burk – Olympedia 
(en) Johan Burk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Johan Burk – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Johan Burk – FISA
Håndtering av udøde

Håndtering av udøde (svensk: Hanteringen av odöda) er en grøsserroman fra 2005. Den er skrevet av John Ajvide Lindqvist og er hans andre roman. 
Boken handler om en uforklarlig hendelse i Stockholm; tusenvis av nylig avdøde våkner igjen. Boken fokuserer på samfunnets reaksjoner og de mange konflikter som oppstår mellom svenske myndigheter og de dødes etterlatte. Et viktig tema i boken er kjærligheten mellom barn og foreldre. En frittstående epilog til romanen finnes i kortroman-form i novellesamlingen Papperväggar som utkom i 2006 (gitt ut på norsk som Papirvegger i 2007).
Bernardus Croon

Bernardus Hermanus Croon (født 11. mai 1886 i Amsterdam, død 30. januar 1960 i Amsterdam) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Croon vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1908 i London. Han var med på den nederlandske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann, bak to britiske båter. De andre roerne var Hermannus Höfte, Albertus Wielsma og Johan Burk.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Bronse i roing, firer uten styrmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernardus Croon – Olympedia 
(en) Bernardus Croon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bernardus Croon – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Bernardus Croon – FISA
Albertus Wielsma

Albertus Wielsma (født 19. desember 1883 i Amsterdam, død 26. mars 1968 i Amsterdam) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Wielsma vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1908 i London. Han var med på den nederlandske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann, bak to britiske båter. De andre roerne var Hermannus Höfte, Johan Burk og Bernardus Croon.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Bronse i roing, firer uten styrmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albertus Wielsma – Olympics.com 
(en) Albertus Wielsma – Olympic.org 
(en) Albertus Wielsma – Olympedia 
(en) Albertus Wielsma – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Albertus Wielsma – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Albertus Wielsma – FISA
Privlaka

Privlaka er en kommune i Zadar fylke i Kroatia. Det økonomiske grunnlaget er landbruk, vindyrking, husdyrhold og turisme. Privlaka befinner seg på den regionale veien mellom Zadar, Nin og øya Vir.


== Befolkning ==
Ifølge folketellingen i 2011 er det 2 253 innbyggere i området, hvorav 98% er kroatere.


== Referanser ==
LNM

LNM er forkortelse for blant annet

Landsforeningen Norske Malere
Den libanesiske nasjonalbevegelsen
Ludvig Dam

Hans Peter Ludvig Dam (født 24. mars 1884, død 29. mars 1972) var en dansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1908 i London og Ekstralekene 1906 i Athen.
Dam vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1908 i London. Han kom på andreplass i finalen på 100 meter rygg, 2 sekunder bak tyske Arno Bieberstein. Han deltok også på det danske stafettlaget på 4 x 100 meter fri, men de klarte ikke å kvalifisere seg for finalen.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i svømming, 100 meter rygg


== Eksterne lenker ==
(en) Ludvig Dam – Olympics.com 
(en) Ludvig Dam – Olympic.org 
(en) Ludvig Dam – Olympedia 
(en) Ludvig Dam – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ludvig Dam – databaseOlympics.com (arkivert)
Real Live

Real Live er et konsertalbum som dokumenterer Bob Dylans 1984-turné i Europa, utgitt på slutten av samme år av Columbia Records. Mesteparten av konserten ble spilt inn på Wembley Stadium den 7. juli, men «License to Kill» og «Tombstone Blues» er fra St James' Park, Newcastle den 5. juli, og «I and I» og «Girl from the North Country» ble spilt inn på Slane Castle, Irland den 8. juli.
Albumet er produsert av Glyn Johns, og har Mick Taylor (tidligere Rolling Stones-medlem) på lead-gitar, Ian McLagan (tidligere Faces-medlem) på keyboard og gjesteopptreden fra Carlos Santana.  Opptredene på Real Live ble spilt inn for å promotere hans suksessfulle Infidels-album. Infidels ble hyllet som en «tilbakekomst til musikalsk form» av Kurt Loder fra Rolling Stone. Eller var kritikernes respons generelt mikset.
Albumet ble gitt ut i desember for å kapitalisere på julehandelen, men Real Live solgte skuffende, og nådde 115.-plass i USA og 54.-plass i Storbritannia.


== Mottagelse ==
I sin anmeldelse for skrev Rolling Stone Magazine: «Selv om kynikere måtte mene at Dylans karakteristiske snerring nærmer seg det parodiske, er vokalen hans tvers igjennom inspirert.».


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Bob Dylan.

«Highway 61 Revisited» – 5:07
«Maggie's Farm» – 4:54
«I and I» – 6:00
«License to Kill» – 3:26
«It Ain't Me, Babe» – 5:17
«Tangled Up in Blue» – 6:54
«Masters of War» – 6:35
«Ballad of a Thin Man» – 3:05
«Girl from the North Country» – 4:25
«Tombstone Blues» – 4:32


== Personell ==
Colin Allen – Trommer
Bob Dylan – Gitar, munnspill, keyboard, vokal
Glyn Johns – Produsent
Ian McLagan – Keyboard
Carlos Santana – Gitar på «Tombstone Blues»
Greg Sutton – Bassgitar
Mick Taylor – Gitar


== Eksterne lenker ==
(en) Real Live på Discogs 
(en) Real Live på MusicBrainz
Randi Leinan

Randi Solli Leinan (født 9. april 1968) er en norsk tidligere fotballspiller. Leinan var trippelt mester med Trondheims-Ørn i 1994–1996, cupmester i 1993, 1994 og 1996, toppscorer i 1. divisjon/Eliteserien for kvinner i 1993, 1995 og 1996, og verdensmester i fotball. I 1996-sesongen scoret Leinan 15 mål mer enn nummer to i serien.
Leinans innsats i fotball var mest bemerket i Toppserien, der hun på det meste scoret 31 mål i 18 kamper i 1995-sesongen. På landslaget slapp hun imidlertid lite til, og endte med 8 mål på 19 kamper. Leinan var sent igang i forhold til sine samtidige, og slo ikke igjennom på Trondheims-Ørn før i 1991, som 23-åring. To år senere debuterte Leinan på landslaget, den 4. september mot Den tsjekkiske republikk. Leinan scoret i debuten og hun scoret hat-trick i sin tredje kamp (om enn ikke "ekte", Agnete Carlsen scoret en gang imellom de tre målene, som for øvrig var i samme omgang). Deretter uteble målene, og Leinan ble etter hvert plassert på benken. I VM i 1995 ble Leinan bare brukt i tre kamper, sist i kvartfinalen mot Danmark. Leinan ble ikke tatt ut til OL året etter. Randi Leinan, som for øvrig deler den noe rare gleden av å ha et rockeband oppkalt etter seg med Rune Bratseth, har per avsluttet sesong 2008 nest flest mål i en serie med 31, fem mål bak Marianne Pettersen og likt med Ragnhild Gulbrandsen.


== Meritter ==
Med landslaget

VM-gull 1995Med Trondheims/Ørn:

Seriemester 1994, 1995 og 1996
Cupgull 1993, 1994 og 1996
Toppscorer i serien 1993, 1995 og 1996


== Referanser ==


== Kilder ==
NFFs profil
Profil på Trondheims-Ørns hjemmeside


== Eksterne lenker ==
(en) Randi Leinan – FIFA 
(no) Randi Leinan – Norges Fotballforbund 
(de) Randi Leinan – Soccerdonna 
(en) Randi Leinan – FBref
Oskar Øksnes

Oskar Ingemann Øksnes (født 11. april 1921 i Kvam i Nord-Trøndelag, død 27. mars 1999) var en norsk politiker (Ap).
Oskar Øksnes ble i 1972 leder for Øksnes-utvalget som foreslo jamstillingsvedtaket som sa at bøndene skal ha en inntektsutvikling på linje med industriarbeiderne. Stortinget vedtok forslaget i 1975. Senere ble Øksnes landbruksminister i Oddvar Nordlis regjering, og fikk da ansvar for gjennomføringen av vedtaket.
Øksnes var utdannet sivilagronom fra Norges landbrukshøgskole og arbeidet som driftsagronom i Nord-Trøndelag fra 1948 til 1955. Han hadde også et spesialoppdrag i Landbruksdepartementet i 1952-1953. Senere ble han fylkesagronom i Nord-Trøndelag frem til 1963, før han flyttet til Molde og ble fylkeslandbrukssjef i Møre og Romsdal. Han var statssekretær i Landbruksdepartementet i perioden 1964-1965. Han ble fylkeslandbrukssjef i Nord-Trøndelag i 1975 – en stilling han hadde frem til 1986. I løpet av denne perioden var han statsråd i Landbruksdepartementet i Odvar Nordlis regjering (1976–1981) og Gro Harlem Brundtlands første regjering (1981).
Øksnes ble i 1987 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.


== Eksterne lenker ==
(no) Oskar Øksnes hos Stortinget 
(no) Oskar Øksnes hos Norsk senter for forskningsdata
Glamis Castle

Glamis Castle er et slott som ligger ved landsbyen Glamis (uttalt Gläms) i Angus i Skottland. Slottet er hjemmet til jarlen og grevinnen av Strathmore og Kinghorne og er åpent for offentligheten.


== Dronningmorens barndomshjem ==
Glamis Castle var barndomshjemmet til Elizabeth Bowes-Lyon (1900–2002), som ble dronning av Storbritannia da hennes ektemann i 1936 ble kronet til kong Georg VI, og kjent som «dronningmoren» etter at hennes eldste datter Elizabeth i 1952 ble dronning av Storbritannia. Hennes andre datter, prinsesse Margaret, grevinne av Snowdon, ble født her.


== Skotske sedler ==
Siden 1987 har en illustrasjon av slottet prydet baksiden av ti pund-sedlene utgitt av Royal Bank of Scotland.


== Legender knyttet til slottet ==
Det er flere legender knyttet til slottet, stedet og slekten som bor der. En av de mest kjente er om Glamis-monsteret (engelsk: the monster of Glamis). Det finnes ulike versjoner av hva dette monsteret egentlig er; én dreier seg om et vanskapt barn som skal holde til i et hemmelig rom i slottet, en annen om en vampyr. En rekke andre mystiske hendelser er rapportert fra slottet, også av gjester.


== Referanser ==
Carl Jensen

Carl Marinus Jensen (født 13. september 1882, død 4. april 1942) var en dansk bryter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Jensen vant en olympisk bronsemedalje i bryting under OL 1908 i London. Han kom på tredjeplass i vektklassen lett tungvekt, opp til 93 kg, i gresk-romersk stil bak de finske bryterne Verner Weckman og Yrjö Saarela.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Bronse i bryting, lett tungvekt gresk-romersk stil


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Jensen – Olympedia 
(en) Carl Jensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Carl Jensen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Carl Jensen – FILA
Madsen M50

Madsen M50 er en dansk maskinpistol i kaliber 9 x 19 mm Luger, utviklet i 1950.
Den har fått navnet etter Vilhelm Herman Oluf Madsen, som er grunnlegger av Dansk Industri Syndikat (også kjent som Madsen) i København, som utviklet og produserte våpenet. Våpenet er en modifisert utgave av M46. Den ble introdusert 7. november 1950 i Moside, Danmark, og er i kun helautomatisk modus og med innfellbar kolbe.
Noe som er litt spesielt for dette våpenet er at ved magasinet er det en spesiell sikkerhetsfunksjon, en spak foran magasinet må holdes inne ellers kommer det ingen ild, noe som gjør at våpenet må avfyres med 2 hender.
M50 har blitt solgt til El Salvador, Guatemala, Venezuela, Colombia, Indonesia og flere andre land, samt blitt produsert på lisens i Brasil i kaliber .45 ACP.
Sjøslaget utenfor Point Pedro

Sjøslaget utenfor Point Pedro var et sjøslag som foregikk om morgen den 29. august 1993. Det var et av de aller første maritime sammenstøt mellom kampfartøyer fra begge parter under den srilankiske borgerkrigen. Det var også første gang Sri Lankas marine (SLN) mistet en av deres patruljebåter i Dvora-klassen i åpen strid med fiendtlige sjøstyrker. Sjøslaget ble forløperen til en meget aktiv periode i krigen til sjøs.


== Sjøslaget ==
Ved daggry til den 29. august var patruljebåten P 484, kommandert av løytnant Wimalaweera, på patrulje nordøst for Point Pedro på Jaffna-halvøya. Patruljebåten kom under angrep av fire hurtiggående småfartøyer bestykket med 12,7 mm mitraljøser kl. 9.30 på formiddagen. Under sjøstridighetene ble de omringet og beskutt på alle kanter av sjøtigrene helt fram til en båt med eksplosiver kjørte inn i patruljebåten. De to svarte sjøtigrene, major Puvindran og kaptein Manirasan, sprengte seg og sin båt i en stor eksplosjon som ødela patruljebåten og etterlot den synkende. Deretter kom andre sjøtigre til, tok seg om bord og de tok bort all bestykning, inkludert to 23 mm maskinkanoner, en 12,7 mm mitraljøse og ammunisjon. Alt personell fra SLN hadde blitt drept enten under eksplosjonen eller idet båten sank. Tilsammen ble 13 drept, hvorav de to løytnantene Wimalaweera og Punchihewa var med på toktet på Det indiske hav denne dagen istedenfor å være på sin egen patruljebåt.
Ivan Rakitić

Ivan Rakitić (født 10. mars 1988) er en sveitsisk-født kroatisk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Sevilla FC.Han spilte for sveitsiske FC Basel, før han gikk til tyske FC Schalke 04 i 2007. I 2011 gikk Rakitić til den spanske klubben Sevilla FC, før han 1. juli 2014 signerte for Barcelona.
9. mars 2017 skrev han under en ny kontrakt med Barcelona til 30. juni 2021.1. september 2020 signerte han en 4-års avtale og returnerte til sin gamle klubb Sevilla FC. 


== Landslaget ==
I 2007 debuterte han på det kroatiske landslaget mot Estland.
Rakitić var en del av den kroatiske troppen til EM 2008 og ble tatt ut igjen fire år senere til EM 2012. Han var igjen i landslagstroppen til VM 2014 i Brasil. Før VM 2014 stod han med 62 landskamper og 9 landslagsmål for Kroatia.
Han ble tatt ut i Kroatias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Han ble tatt ut i Kroatias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Meritter ==
FC BaselSchweizer Cup (1): 2006/2007Sevilla FCEuropaligaen (1): 2013/2014FC BarcelonaPrimera División (3): 2014/2015, 2015/2016, 2017/2018
Copa del Rey (3): 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017
Mesterligaen (1): 2014/2015
UEFA Super Cup (1): 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ivan Rakitić – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Ivan Rakitić – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ivan Rakitić – FIFA 
(en) Ivan Rakitić – UEFA 
(fr) Ivan Rakitić – LÉquipe 
(en) Ivan Rakitić – Transfermarkt 
(en) Ivan Rakitić – national-football-teams.com 
(en) Ivan Rakitić – WorldFootball.net 
(en) Ivan Rakitić – Soccerbase.com 
(en) Ivan Rakitić – FootballDatabase.eu 
(de) Ivan Rakitić – fussballdaten.de
Gunnar Ekström

Gunnar Karl Ekström (født 2. januar 1913 i Arvika, død 24. oktober 1996 i Malmö), var en svensk skuespiller. 


== Filmografi ==

1980 – Flygnivå 450 .... Henry

1979 – Kejsaren … Anton
1974 – Karl XII (TV) … byrådsmedlem

1969 –  Konfrontation … direktør for ASKEMA (TV)
1965 – Fröknarna i parken (TV) .... Kvist, bygartner
1964 – Mollusken (TV) .... Dulcies mann

1958 – Fröken April  … direktør (ikke kreditert)

1945 – Brott och Straff … ung mann på kroen  (Forbrytelse og straff)

1941 – Hem från Babylon … mann med tropehjelm i blant de syke i Mukden (ikke kreditert)


== Eksterne lenker ==
(en) Gunnar Ekström på Internet Movie Database 
(sv) Gunnar Ekström i Svensk Filmdatabas