jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Huka hoppanlegg

Huka hoppanlegg er et skihoppanlegg ved Høydalsmo i Tokke kommune i Telemark. Anlegget ligger på sørøstsiden av Bergstøylnutane, nordvest for Høydalsmo. Det består av en normalbakke med K-punkt 85 meter (bakkestørrelse 94 meter) og tre småbakker med K-punkt 28, 18 og 10 meter. Bakkerekorden i den største bakken er 98 meter, satt av Anders Bardal under NM 1. februar 2002. Anlegget er eid av Høydalsmo IL.
Anlegget ble bygd i 1993 og modernisert til NM i 2002. I tillegg til NM har Huka vært arena for B-verdenscuprenn i kombinert i 2005 og 2007.
Høydalsmo IL har planer om å bygge en K60-bakke i anlegget.


== NM, spesielt hopp ==


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Høydalsmo
Høydalsmo Idrottslag: Huka hoppanlegg
NRK: Bygger ut hoppanlegg (4. september 2007)
Idrettsanlegg.no: Huka hoppanlegg K90 (sic)
Wendeng

Wendeng (kinesisk: 文登; pinyin: Wéndēng) er en by på fylkesnivå i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Den hører inn under byprefekturet Weihai og har knapt 650 000 innbyggere (2004).
Hovednæringen er industri, men det er også mange sysselsatt i landbruket.


== Eksterne lenker ==
Wendeng Government website
Leal Senado

Leal Senado, portugisisk for det lojale senat, var sete for Macaos byregjering så lenge byen var en portugisisk koloni. Den ligger ved Senatsplassen i Macaos historiske sentrum. Navnet ble tildelt Macaos regjering i 1810 av Portugals prinseregent João, som senere ble kong João VI av Portugal.  Det var i takk for Macaos troskap under den iberiske union mellom 1580 og 1640. 
Selve senatsbygningen er fra 1784.  Etter maktoverdragelsen til Folkerepublikken Kina i 1999 ble den sete for Instituto para os Assuntos Cívicos e Municipais.


== Litteratur ==
Steve Shipp: Macau, China: A Political History of the Portuguese Colony's Transition to Chinese Rule


== Eksterne lenker ==
Ola Macau Guide – om Leal Senado
Dragebåt

En dragebåt (kinesisk: 龙舟 eller 龙船 , pinyin: Lóngzhōu, Lóngchuán) er en svært lang og smal padlebåt benyttet ved dragebåtrace. Både båten og konkurransen har sitt opphav i Kina.
Under racene er dragebåtene rigget til med dekorativt hode og hale til en  kinesisk drage, og det medføres alltid en tromme som brukes for at padlerne skal holde rytmen. 
Dragebåtracene under dragebåtfesten har sitt legendariske opphav i embedsmannen Qu Yuans rituelle selvmord ved drukningsdøden i de stridende rikers tid. Han protesterte mot korrupsjonen, og mange sørget over hans død. For at ikke fiskene skulle fortære hans legeme rodde de ifølge legenden opp og ned elven Miluo Jiang, plasket med årene og slo på tromme for å distrahere fisken, og kastet ut ris for at fiskene heller skulle spise seg mette på det. 
De årlige racene finner sted på et tidspunkt i den kinesiske kalender som vanligvis faller i juni måned. 


== Litteratur ==
Äijmer, Göran (1964). The dragon boat festival on the Hupeh-Hunan Plain, central China; a study in the ceremonialism of the transplantation of rice. Stockholm.
Barker, Pat (1996). Dragon Boats: A Celebration. Weatherhill. ISBN 0-8348-0365-8
Bechtel, John (1943). The dragon boat mystery. Grand Rapids, Mich.: Wm. B. Eerdams Pub.
Chan, Arlene & Zhan, Song Nan (2004). Awakening the dragon: the dragon boat festival. Toronto: Tundra Books.
Dongyou, Wang (1992). Dragon Boat Festival of the Miao Nationality. China Tourism, 66–67.
Lay, George Tradescant (1841). The Chinese as They are: Their Moral, Social, and Literary Character. A New Analysis of the A new analysis of the language; with succinct views of their principal arts and sciences. London, W. Ball and Co.
Jones, Meg (2004). Chinese New Year and Dragon Boat Festival. Leamington Spa: Scholastic. ISBN 0-439-97159-4
Sofield, T. & Sivan, A. (2003). From Cultural Festival to International Sport – The Hong Kong Dragon Boat Races. Journal of Sport & Tourism, 8 (1), 9–20.
Shiratori, Yoshirō & Daigakum, Jōchi (1985). The Dragon Boat Festival in Hong Kong. Toronto: Ethnohistorical Research Project, Sophia University.
Wiley, Lockwood (1938). The dragon boat. Evanston, Ill.
Xiaohe (Guiyang)

Xiaohe  (kinesisk: 小河区, pinyin: Xiǎohé Qū) er et distrikt i byprefekturet Guiyang i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 63,13 km² og teller ca. 118 600 innbyggere (2003).
Latt tilbake

Latt tilbake (engelsk: Left Behind) er en amerikansk romanserie skrevet av Jerry B. Jenkins og Tim LaHaye.
Serien handler om dem som ble igjen etter at Jesus hadde hentet de kristne. På et øyeblikk forsvant millioner av mennesker over hele verden. Men det er også mange millioner som blir igjen – voksne, ingen barn og bare noen få tenåringer.  Over hele verden var det kaos. Fly, tog, busser og biler kolliderte, skip sank, hus brant. Transportsystemene og kommunikasjonssystemene bryter sammen, fordi så mange blant servicepersonalet ble borte. Flykaptein Rayford Steele og hans tjue år gamle datter Chloe var blant dem som ble igjen. Rayfords kone og deres 12 år gamle sønn forsvant. Rayford som fløy et fly fra USA til London, sa til sjefsflyvertinnen Hattie Durham at han ikke ante hva som hadde hendt. Den skremmende sannheten var at han visste det altfor godt. Kona hadde snakket advarende om denne begivenheten. Kristus hadde hentet sine, mens resten, deriblant Rayford og Chloe, var blitt igjen. De får veiledning i troen av Bruce Barnes som også var latt tilbake. Han sier at de går 7 år med store prøvelser og trengsel i møte. Det er bare et spørsmål igjen; hvem er Antikrist?


== Bøkene ==
Tribulation Force  (Trengselsstyrken)
Nicolae            (Den lovløse)
Soul Harvest       (Sjelehøst)
Apollyon           (Apollyon)
Assassins          (Attentat)
The Indwelling     (Besettelse)
The Mark           (Merket)
Desecration        (Antikrist på tronen)
The Remnant        (De siste)
Armageddon (roman)         (Harmageddon)
Glorious Appearing (Jesus kommer)


== Karakterene ==
Rayford Steele, midt i 40-årene, pilot for Pan-Continental. Mistet kone og sønn i bortrykkelsen. Far til Chloe.
Cameron ("Buck") Williams, tidlig i 30-årene, stjernereporter i Global Weekly.
Chloe Steele, tidlig i 20-årene, student ved Stanford University. Mistet mor og bror i bortrykkelsen. Datter av Rayford.
Bruce Barnes, midt i 40-årene, assistentpastor i New Hope Village Church. Ble igjen fordi han ikke hadde tatt troen på alvor.
Hattie Durham, sent i 20-årene, sjefsflyvertinne i Pan-Continental. Jobber sammen med Rayford.
Chaim Rosenzweig, sent i 60-årene, Israelsk botaniker og statsmann. Oppfinner av en formel som fikk Israels ørkener til å blomstre. Venn av Buck.
Steve Plank, utgiver av Global Weekly, og Bucks sjef
Nicolae Carpathia, midt i 30-årene. Tidligere president i Romania, nå generalsekretær i FN. Stort politisk geni.
Gudrun Follesø

Gudrun Follesø  (født 9. februar  1911 på Askøy, død 25. september 1994) var en norsk luthersk misjonær i Kina og Tanzania, tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Hun var også sykepleierske og jordmor. Hun var i Kina fra 1937 til 1946, og i Tanzania i tre perioder fra 1950 til 1966.


== Se også ==
Kvinnelige misjonærer i Kina


== Referanser ==
Herman Nilsson-Ehle

Herman Nilsson-Ehle (født 12. februar 1879 i Skurup, Skåne, Sverige, død 29. desember 1949 i Lund), var en professor i genetikk ved Lunds universitet.
Herman Nilsson-Ehle var professor i fysiologisk botanikk ved Lunds universitet 1915-1917. Han var Sveriges første professor i genetikk 1917-1938 og sjef for Sveriges utsädesförening i Svalöv 1925-1939. Nilsson-Ehle skapte med hjelp av sin forskning i genetikk flere viktige kornsorter. Hans studier av arvemønsteret hos havre- og hvetesorter ble lagt merke til internasjonalt.
Nilsson-Ehle bidro opprettelse av blant annet Statens institut för rasbiologi i Uppsala, som var det første i sitt slag i verden. Tanken at menneske skulle kunne påvirkes genetisk gjennom utvelgelse av arvematerialet ble formulert av Francis Galton som lanserte begrepet eugenikk i 1883. Assosiasjonen til nazismen kom først på 1930-tallet. Nilsson-Ehle var også med på å starte et institutt for husdyrsforedling, en forening for vekstforedling av skogtrær og en institusjon for foredling av frukttrær.
Herman Nilsson-Ehle ble så sent som i 1939 ordfører i den pronazistiske Riksföreningen Sverige-Tyskland og var redaktør for dets tidsskrift Sverige-Tyskland, som hadde blitt opprettet året før. Tidsskriftet hadde en klar protysk holdning, også en visse pronazistisk trekk.
I 1945 fikk han Kungliga Tekniska högskolans store pris med motiveringen «Ärftlighetsforskare med banbrytande resultat inom sädesodling, fruktodling och träd».
Hans grav ligger på Svalövs kyrkogård øst for Landskrona.


== Referanser ==
Peder Albert Bredvei

Peder Albert Bredvei (født 1898 i Tjølling, død 1978) var en luthersk misjonær og forfatter tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Han var først misjonær i Kina fra 1919. Han ble senere en av de to første misjonærer NLM sendte til Etiopia, og ankom i 1948. Fra 1959 virket han i Tanganyika (som ble til Tanzania).


== Bibliografi ==
Avgudspresten
Din gule jord er min
Gud ga vekst. Hvordan evangeliet kom til "Den Kvite Elva" og "Den Svarte Byen"
På Boranas solsvidde steppe
Morgendemring over Etiopia
Smerten i Jesu gjenkomst
To ti-ører på reise
Etiopia i Bibelen


== Referanser ==
Omund Birkeland

Omund Birkeland (født 7. juli 1918 i Birkeland, død 2009) var luthersk misjonær i Etiopia, tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Han var i Etiopia fra 1948 til 1980, med kortere avbrudd. Deretter var han NLMs kretssekretær i Drammen til 1985.


== Referanser ==
Gudmund Harald Vinskei

Gudmund Harald Vinskei (født 19. oktober 1920 i Feda i Kvinesdal, død 15. februar 1986) var luthersk misjonær i Afrika, tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Han var i Etiopia fra 1948 til 1959 og arbeidet videre i NLM i forskjellige funksjoner. 


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Gudmund Harald Vinskei i BIBSYS
Kristendom, ikke no' for meg
Trolltromma tagna
Alt i Kristus
Kallet fra Afrika


== Referanser ==
Magnar Magerøy

Magnar Magerøy (født 11. oktober 1914 i Sunndal, død 23. desember 1997) var en luthersk etiopiamisjonær tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband (NLM). Han var en av de syv første misjonærer NLM sendte til landet, og ankom i 1948. Frem til 1978 virket han i landet i seks perioder.
Magnar Magerøy ble født i Sunndal på Nordmøre. Etter å ha gått på Høgtun Folkehøgskule og Mellomskule (nå Nordvestlandet folkehøgskole), gikk han på Orkdal Gymnas hvor han tok artium i 1937. Han var lærer ett år før han gikk på lærarhøgskulen i Volda.
Med unntak av et opphold på NLMs Fjellhaug Misjonshøgskole (nå Fjellhaug Internasjonale Høgskole), var han i krigsårene rektor på Tingvoll Mellom- og Realskule (nå Tingvoll Vidaregåande Skole).
På NLMs generalforsamling på Framnes i 1946 ble Magnar Magerøy innviet som misjonær. Høsten 1948 reiste han til Etiopia som en av de første syv norske misjonærene i landet. Hans kone, Ellen Agnes Magerøy, reiste etter noen måneder senere sammen med barna.
Magnar Magerøy hadde sitt virke i Sør-Etiopia frem til 1978. Med 5-års perioder i Etiopia og ett år opphold i Norge mellom hver periode ble det til sammen 25 aktive år i Etiopia. Det meste av disse årene var han leder for NLMs arbeid i Etiopia – et arbeid som omfattet ca. 20 misjonsstasjoner, en lang rekke lokale utestasjoner og kirker, 5 – 6 sykehus, mange lokale klinikker, barneskoler, videregående skoler, lærerskole, evangelisk college, osv.
Magerøy var også en periode Norges generalkonsul i Etiopia – en oppgave han utførte i kombinasjon med arbeidet som leder av NLMs arbeid i landet.
Da Sør-Etiopia opplevde hungersnød i 1974, reagerte NLM med Magerøy i spissen raskt. Nødhjelpsarbeid ble initiert og var i gang da hjelp fra de store internasjonale hjelpeorganisasjonene etablerte sitt nødhjelpsarbeid i landet.
Mellom periodene i Etiopia, og etter hjemkomst til Norge i 1978, hadde Magerøy diverse oppgaver for NLMs hjemmearbeid. Blant annet var han lærer på Fjellhaug bibel- og misjonsskole og Fjellheim bibelskole i en rekke år.
I 1974 ble Magnar Magerøy utnevnt til Ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sin humanitære innsats i Etiopia.


== Bibliografi ==
Nye spor i gamal jord
Misjonsperspektiv i praksis
Misjon og hjelpearbeid blant kvinner
Ut av ilden


== Referanser ==
TrollSat

TrollSat er en landbasert satellittstasjon i Dronning Maud Land, Antarktis. Stasjonen er eid av Kongsberg Satellite Services og ligger i tilknytning til den norske forskningsstasjonen Troll. Satellitten har kostet 70 millioner kroner og ble satt i drift 1. mars 2007. 
TrollSat leser ned klima-, miljø- og meteorologidata fra satellitter i polarbaner, og videreformidler dem. Slike satellitter sirkulerer rundt jorda 14 ganger i døgnet.


== Eksterne lenker ==
Kongsberg Satellite Services' side om TrollSat
Ansteen Hokholt

Ansteen Hokholt (født 15. april 1885 på Nesodden, død 5. juni 1960) var kjøpmann og høyrepolitiker i Oppegård kommune. 
Hokholt giftet seg med Klara fra Skotterud (1892–1989). Han drev landhandel og pølsemakeri i Oppegård Syd, først i boligen Kollen fra 1915, deretter i egen forretningsgård i Sætreskogveien. Hokholt satt i kommunestyret i 1920–22 og 1926–28, samt som varamann i 1923–25.
Ansteen Hokholt var en kjent mann i bygda. I 1908 var han med å starte Oppegård Vel, der han ti år senere ble formann. Han var også formann i byggekomiteen for Grendehuset (Vellet). I perioden 1920–1923 drev han Oppegaard Trævarefabrik.


== Referanser ==
Kari Ørbech

Kari Ørbech (egentlig Kari Ørbech Åse, født 5. januar 1902, død 15. april 1997) var en norsk ungdomsbokforfatter fra Årdal. 
Hun debuterte i 1936 med Den forjettede by, og skrev i alt 17 bøker. Sitt gjennombrudd fikk hun med sin neste bok Hun som fikk navnet Loretta (1952), som hun fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris og Dammprisen for. Hun vant departementets pris igjen i 1973 og 1974, med Alt kan hende Peder og Stormdagen. Ørbech skrev både på bokmål og nynorsk, og noen av bøkene ble utgitt i begge målformene. Tre av bøkene er oversatt til svensk, og én til russisk.
Ørbechs forfatterskap er preget av sosial og psykologisk realisme, etisk alvor og vilje til å drøfte problemer. Hun skildrer ungdomskriminalitet i Redningen (1967), tenåringsgraviditet i Liv og Lars (1971) og en sekstenårings inntrykk av foreldrenes skilsmisse i Det kan ikke være sant (1956). Hennes hovedpersoner velger ofte løsninger som innebærer brudd med tradisjonelle oppfatninger i deres hjemmemiljø.


== Referanser ==


== Kilder ==
Birkeland, Risa, Vold. Norsk barnelitteraturhistorie. 2. utg. Samlaget, 2005. ISBN 82-521-5933-8
Marit Kaldhol. «Barnebokminne: Ho som ber vatn». barnebokkritikk.no. Arkivert fra originalen 24. oktober 2007. Besøkt 20. januar 2008. «Med Loretta kom kvardagsrealismen på plass i ungdomslitteraturen.» 
Søren Ve. Bygdebok for Årdal B.2. Kulturbandet . 1978
Karin Beate Vold, red. Høydepunkt II, 33 norske forfattere velger og kommenterer egne barneboktekster. Tiden forlag, 1981. ISBN 82-10-02145-1
Wilhelm Johannsen

Wilhelm Ludvig Johannsen (født 3. februar 1857, død 11. november 1927) var en dansk botaniker som introduserte begrepet gen i 1909.
Bror til Helene Johannsen.


== Bibliografi ==
Warming, Eug. & W. Johannsen (1895): Den almindelige Botanik: En Lærebog, nærmest til Brug for Studerende og Lærere. 3rd edn, Kjøbenhavn. 4th edn by Warming and Johannsen 1900-01). German edn 1907-09: Lehrbuch der allgemeinen Botanik (from the 4th edn, by E. P. Meinecke). Berlin, Borntraeger. 667 pp.Johannsen, W.L. (1905): Arvelighedslærens elementer. 1909 omskrevet og oversatt til tysk: Elemente der exakten Erblichkeitslehre; Gustav Fischer, Jena. Det ble et av de grunnleggede tekster i genetikk.Johannsen, W (1911) The genotype conception of heredity. American Naturalist 45 (531): 129-159.


== Medlemskap i internasjonale akademier ==
Medlem i Academy of Natural Sciences of Philadelphia (innvalgt 1915).


== Biografier ==
Anker, Jean (1932): Wilhelm Johannsen, pp. 177-180 i: Meisen, V.: Prominent Danish Scientists through the Ages. University Library of Copenhagen 450th Anniversary. Levin & Munksgaard, Copenhagen.
Roll-Hansen, Nils (1983) The Death of Spontaneous Generation and the Birth of the Gene: Two Case Studies of Relativism. Social Studies of Science 13 (4): 481-519.
Kim, Kyung-Man (1991) On the Reception of Johannsen's Pure Line Theory: Toward a Sociology of Scientific Validity. Social Studies of Science 21 (4): 649-679.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wilhelm Johannsen Centre for Functional Genome Research
Image gallery
6 min silent mowie showing Johannsen in action as teacher and scientist
Miðflokkurin

Miðflokkurin (Mf.) (norsk oversettelse: «Senterpartiet») er et kristenkonservativt politisk parti på Færøyene. Partiet står for en tradisjonell og bibeltro tolkning av kristen etikk. De er sterkt profilert på sin motstand mot selvbestemt abort og likekjønnede ekteskap og sitt ønske om en restriktiv rusmiddelpolitikk.Miðflokkurin har sitt utspring fra vekkelseskristne miljøer og står sterkest i det færøyske «bibelbeltet» på Norðoyar og Eysturoy. Partiet ble stiftet i 1991 av utbrytere fra Kristiligi Fólkaflokkurin, som for en stor del gikk inn i partiet.Miðflokkurin bruker bokstaven «H» på stemmesedlene. Partiet har to medlemmer av Lagtinget og har som regel sittet i sentrum-høyreregjeringer, men har også sittet i en sentrum-venstreregjering. Partiets leder er lege, predikant og lagtingsmann Jenis av Rana.


== Partiledelse ==


== Valghistorikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Velikije Luki

Velikije Luki (russisk: Вели́кие Лу́ки), er en by i Pskov oblast i Russland. Den ligger ved den sterkt meaderende elva Lovat, 220 km sørøst for Pskov. Bynavnet kan oversettes som «Store Meandere». Byen er den nest største i Pskov oblast. Innbyggertall: 104 979 (folketelling 2002). 
Velikije Luki lufthavn ligger 7 km nordøst for byen..


== Historie ==
Byen Velikije Luki ble først nevnt i en krønike i 1166. Etter byggingen av en festning i 1211 ble Velikije Luki en strategisk viktig by, som forsvarte veien inn mot Pskov og Novgorod. Den ble innlemmet i Storfyrstedømmet Moskva av Ivan den store i 1478. 
På begynnelsen av 1900-tallet utviklet byen seg til et viktig jernbaneknutepunkt etter byggingen av jernbanen Moskva–Riga.
Under andre verdenskrig, i 1941 og 1942, fant det sted intense kamper i området, mellom tyske og sovjetiske styrker. Under slaget om Velikije Luki (sent i 1942) ble en tysk styrke på rundt 7000 omringet i byen, som hadde blitt omgjort til en festning.  Etter månedsvis med tunge kamper ble de tyske styrkene endelig utslettet i januar 1943. Som følge av beleiringen ble byen nesten totalt ødelagt.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Velikiye Luki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lorena Gale

Lorena Gale (født 9. mai 1958 i Montréal, Quebec Canada, død 21. juni 2009) er en canadisk skuespillerinne. Hun har spilt i mange serier og filmer siden 1982, men er mest kjent i Norge for sin rolle som «Prestinne Elosha» i science fiction-serien Battlestar Galactica.


== Skuespillerkarriere ==


=== Fjernsyn og film ===
Gale har spilt i flere større filmer som Fantastic Four, The Chronicles of Riddick, og The Exorcism of Emily Rose. Hun har hatt gjesteroller i tv-serier som The X-Files, Smallville, og Kingdom Hospital. 


=== Battlestar Galactica ===
I 2003 ble tv-serien fra 1970-tallet, Battlestar Galactica brakt tilbake til live, selv om det i første omgang var i form av en tre timer lang miniserie. Miniserien ble etter hvert en pilot for den nye science fiction-serien Battlestar Galactica. Battlestar Galactica ble filmet for det meste i Vancouver, Canada, og varte i fire sesonger. Gale hadde en birolle som «Prestinne Elosha» i de to første sesongene av serien, samt en episode i sesong fire.
Når det gjaldt hennes rolle i Battlestar Galactica, har Gale sagt at det hun likte best, var scenene kvinne-til-kvinne med Mary McDonnell som spilte «President Laura Roslin». Gale tror at det ikke er noen ting som heter «kunstig intelligens», bare «intelligens». Hun liker å se på tv-serien som en fan.


=== Teater ===
Hennes skuespill, Angélique, historien om en henrettet slavekvinne Marie-Joseph Angelique, ble vinneren av prisen 1995 duMaurier National Playwriting Competition i Canada.


== Utvalgt filmografi ==
Listene under er ikke komplett, se Internet Movie Database – Lorena Gale

2007 – Bionic Woman, (tv-serie 1 episode)
2007 – The 4400, (tv-serie 1 episode)
2006 – Slither, (film)
2006 – The L Word, (tv-serie 1 episode)
2006 – Supernatural, (tv-serie 1 episode)
2005 – The Exorcism of Emily Rose, (film)
2004–2005 – Battlestar Galactica (tv-serie, 7 episoder)
2005 – Fantastic Four, (film)
2004 – The Chronicles of Riddick, (film)
2003–2004 – Smallville, (tv-serie 3 episoder)
2003 – Battlestar Galactica (mini-serie)
2003 – Agent Cody Banks, (film)
2002 – Halloween: Resurrection, (film)
2001 – Cold Squad, (tv-serie 1 episode)
2000 – Stargate SG-1, (tv-serie 1 episode)
1998 – First Wave, (tv-serie 1 episode)
1997 – The X-Files, (tv-serie 1 episode)
1997 – Millennium, (tv-serie 1 episode)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lorena Gale på Internet Movie Database 
(sv) Lorena Gale i Svensk Filmdatabas 
(da) Lorena Gale på Scope 
(fr) Lorena Gale på Allociné 
(en) Lorena Gale på AllMovie 
(en) Lorena Gale hos TV Guide 
(en) Lorena Gale hos The Movie Database 
(en) Lorena Gale hos Behind The Voice Actors 
Podcast conversation with Lorena Gale on Sci-Fi Talk (about 24 minutes, Gale talks about her recent roles)
Lorena Gale, Angélique (1999)
Anne Christine Østby

Anne Christine Østby (født 3. november 1958 i Steinkjer) er en norsk journalist og forfatter.
Hun er utdannet fra Høgskulen i Volda og Universitetet i Trondheim, og har arbeidet i Aftenposten og andre norske aviser. Siden 1990 har hun bodd med familien i flere land, hovedsakelig i Asia. Hun debuterte i 1999 med Anna@verden.com, og har skrevet i alt 12 bøker. Et gjennomgående tema i bøkene hennes er identitet i en internasjonal kultur.


== Bibliografi ==
Anna@verden.com. Cappelen, 1999
Anna + Framtid ... Søk. Cappelen, 2000
S for lengsel. Landbruksforlaget, 2002
www.veien_videre/Anna. Landbruksforlaget, 2003
Snorkeprinsen (barnebok). Landbruksforlaget, 2004
Asif, Asif, Asif. Tun Forlag, 2005
Forbannet Velsignet. Schibsted, 2008
Kjærlighetsgata. Schibsted, 2012 (Town of Love, Spinifex Press 2013)
Tegn. Cappelen Damm, 2012
Du er HER, Schibsted, 2015
Biter av lykke, Font forlag, 2016 (Pieces of Happiness, Doubleday Books, 2017)
Havsang, Gyldendal forlag, 2019


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Anne Ch. Østby i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
anneostby.com
Leptictidium

Leptictidium var en gruppe placentale pattedyr som levde i Nord-Amerika og Eurasia i eocen. De døde ut ved slutten av denne epoken for 40 millioner år siden.


== Eksterne lenker ==
(en) Leptictidium i Encyclopedia of Life 
(en) Leptictidium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leptictidium hos Fossilworks 
(en) Kategori:Leptictidium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leptictidium – detaljert informasjon på Wikispecies 
Leptictidium på BBC sida
Liste over Team Gerolsteiners proffseire

Nedenfor følger en liste over store proffseire av sykkellaget som har gått under navnent Team Gerolsteiner (1998–2008).


== 2007 ==


=== Rytterne ===


=== Seiere ===
Maskat

Maskat er et fjell i Midt-Telemark kommune i Vestfold og Telemark. Det har en høyde på 686 meter over havet. Området er mye brukt som turterreng, og fra toppen har man utsikt over Bø, Lifjell, Norsjø og Sauherad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Video som viser hvordan det kan se ut der tidlig på våren.