jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Harald Thune (musiker)

Harald Thune (født 4. mars 1965) er en norsk musiker som spiller musikk innen americana-sjangeren.
Han var bare 13 år da han startet sitt første band sammen med Marius Lillelien og Tor Ivar Forsland, som spilte bass. Det første bandet kalte de The Lost Souls, de spilte mye av Johnny Cash sin musikk. Siden startet han rockebandet Black Dogs sammen med forfatteren Herman Willis. I 1992 sang han i Norske Gutter.
Den 20. april 2020 lanserte han albumet The Backbounceability of Humans. Albumet fikk blant annet en rosende omtale i tidsskriftet Country People Music i juni 2020. På albumet synger han blant annet duett med Rita Eriksen. Ellers medvirker musikere som Eivind Staxrud (Raga Rockers), Trond Augland, Atle Rakvåg, Daniel Gullien, Tore Blestrud, Arne Martinussen og Richard Gjems, med Jørund Vålandsmyr som korist. Albumet er innspilt i Athletic Studio i Halden med Kai Andersen som produsent.


== Diskografi ==


=== Album ===
2020: The Backbounceability of Humans
2017: Blå vinyl
2008: Love, Heartbreak and Drinkin’
2004: Johnny Cash Special
2000: Frisk & Fredløs
1994: Freestyle Americana, med Campfire Combo


=== Singel/EP ===
2020: Mr. & Mrs.
2017: Liv
2009: Heartbroken, Lonesome and Blue
2008: Your Number Two (album edit)
2000: Cowboyf …!


== Eksterne lenker ==
https://www.haraldthune.no/
https://klassekampen.no/utgave/2020-05-04/country-til-beinet
https://www.puls.no/17853.html
https://www.nettavisen.no/livsstil/anmeldelse-harald-thune---the-backbounceability-of-humans/3423973786.html
http://www.uppsalanyheter.se/blogg/musikbloggen/item/8158-recension-harald-thune-the-backbounceability-of-humans
Tone (elv)

Tone (利根川, Tone-gawa) er en elv i Kantōregionen i Japan. Den er 322 km lang (og er med det landets nest lengste elv etter Shinano) og har et nedbørsområde på 16 840 km².
Elven kalles noen ganger Bando Taro (坂東太郎, Bandō Tarō); Bandō er et foreldet navn for Kantoregionen, og Tarō er et vanlig navn å gi til familiens eldste sønn. Elven regnes av noen som en av «de tre fremste» elvene i Japan, sammen med Yoshino på Shikoku og Chikugo på Kyushu.
Elvens utspring ligger i Ōminakamifjellet (大水上山), og utløpet er ved Chōshi. En avløper av elva, Edo, renner ut i Tokyobukten.
I tidligere tider hadde elven et skiftende og ukontrollert løp. På 1600-tallet begynte reglueringsarbeider som endret elvens opprinnelige løp, slik at bare en liten del av vannet nå renner til Tokyobukten.
Elven var tidligere en viktig transportåre, men dette falt bort etter at jernbanen overtok godstrafikken på 1800-tallet. I dag har elven betydelig vannkraftproduksjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tone River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Borgerråd

Borgerråd (på engelsk: Citizens’ Assembly), også kalt borgerpanel eller innbyggerpanel, er en form for deliberativt demokrati der et representativt utvalg av befolkningen samles for å diskutere en politisk sak for å komme til enighet. Medlemmene er tilfeldig utvalgt i den hensikt at de skal representere den større befolkningen. Borgerrådets medlemmer gis mulighet til å sette seg inn i saken gjennom å lytte til fagfolk og involverte parter. Medlemmene diskuterer og forsøker å komme frem til beslutninger som har bredest mulig støtte. Prosessen blir ledet av trente tilretteleggere.Et borgerråd kan benyttes av lokale eller nasjonale myndigheter for å undersøke brede problemstillinger, og for å komme opp med nye ideer og forslag til løsninger. Det kan også benyttes til å evaluere ulike politiske muligheter og utvikle anbefalinger. Et borgerråd kan også benyttes til å få innsikt fra befolkingen om effekten av eksisterende praksis.Et borgerråd kan, i likhet med en folkeavstemning, benyttes som et verktøy for å undersøke hva befolkningen mener om en sak.En rapport fra OECD konkluderte med at deliberative prosesser er godt egnet til å behandle verdibaserte politiske spørsmål, komplekse problemstillinger som krever kompromisser, og langsiktige utfordringer som går utover kortsiktige insentiver. Slike prosesser er spesielt nyttige for å ta opp saker som er politisk fastlåste.
Borgerråd er blitt benyttet av myndighetene i en rekke land for å løse saker av varierende vanskelighetsgrad. Et borgerråd i Irland som ble opprettet av parlamentet i 2016 behandlet flere juridiske og politiske saker landet stod ovenfor. Disse sakene inkluderte abort, og mulighetene og utfordringene ved en aldrende befolkning. Borgerrådet kom frem til en anbefaling om å liberalisere abortlovgivningen. Forslaget ble sendt ut på folkeavstemning og ble senere vedtatt i parlamentet.EU har etablert fire borgerråd som skal utarbeide anbefalinger for unionens fremtid.I Norge har borgerråd blitt benyttet på kommunenivå både i Oslo, Bergen, Trondheim, Stavanger, Røros og Holmestrand. 
Extinction Rebellion Norge går inn for at myndighetene skal sette ned et rådgivende borgerråd.


== Se også ==
Demokrati
Deliberativt demokrati
Direkte demokrati
Representativt demokrati
Blandingsdemokrati


== Referanser ==


== Kilder ==
Debattinnlegg i Dagsavisen 22. april 2022: Et utvalg vanlige folk
Norsk filosofisk tidsskrift: Et grønt demokratisk skifte?
Herbert Simon

Herbert Alexander Simon (født 15. juni 1916, død 9. februar 2001) var en amerikansk informatiker, statsviter, økonom og psykolog hvis forskning omfattet informatikk, kognitiv psykologi, administrasjon og ledelse, økonomi, vitenskapsfilosofi, sosiologi og statsvitenskap.  Han virket det meste av livet ved Carnegie Mellon University. Med nesten tusen ofte svært høyt sitert publikasjoner er  han en av de mest innflytelsesrike samfunnsvitere i det 20. århundre. 
Simon var en polyhistor og blant grunnleggerne av flere av dagens viktige vitenskapelige domener, blant annet kunstig intelligens, informasjonsbehandling, beslutningstaking, problemløsning, oppmerksomhetsøkonomi, organisasjonsteori, komplekse systemer og computer-simulering av vitenskapelige funn. Han dannede vilkårene avgrenset rasjonalitet og satisficing, og var den første til å analysere arkitekturen av kompleksitet og å foreslå en fortrinnsrett vedlegg mekanisme for å forklare makt lov distribusjoner. 
Han fikk også mange utmerkelser gjennom livet. Disse inkluderer: ACMs Turning-pris for "grunnleggende bidrag til kunstig intelligens, psykologi av menneskelig erkjennelse, og liste behandling" (1975); Nobels minnepris i økonomi "for hans banebrytende forskning på beslutningsprosessen innenfor økonomiske organisasjoner "(1978), National Medal of Science (1986) og TFOs Award for Outstanding Lifetime Contributions to Psychology (1993).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1978 hos Nobelprize.org
(en) Herbert Simon hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1978
Halvor Seilø Torgersen

Halvor Seilø Torgersen (født 1947 i Fredrikstad) er en norsk journalist og forfatter. Han har skrevet Maarud Gaards bedriftshistorie (1978), og biografien Portretter av Heddy (1984), om Heddy Astrup og hennes sosiale engasjement, særlig innen åndssvakeomsorgen. Seilø Torgersen var fast søndagskåsør i NRKs Nitimen, og fjernsynskåsør på TV+ i nittiårene. Han arbeidet fast for avisen Nationen fra 1970, til han gikk av med pensjon i 2009. Seilø Torgersen fikk presseprisen «Gullpennen» i 1994.


== Bibliografi ==
Torgersen, Halvor (1978). Maarud: [fra gårdstradisjon til moderne produksjon]. [Disenå]: Maarud. 


== Referanser ==
Sædalen

Sædalen er en liten dal og boligområde på østsiden av Nattlandsfjellet mellom Nattland og Helldalsåsen i Fana bydel i Bergen. Området var tidligere sterkt preget av utmark og gårdsbruk, men i senere år har dalen vært gjenstand for omfattende boligutbygging. Sædalen skole med tilhørende idrettsanlegg åpnet i august 2010.
Området omfattes av grunnkretsene Sædalen, Vestre Sædalen med til sammen 2 446 innbyggere per 2019, og et samlet areal på 2,78 km², hvorav 0,10 km² er ferskvann. I tillegg hører deler av tettbebyggelsen i grunnkretsen Brattland til Sædalsområdet. Sædalen valgkrets hadde ved valget i 2021 hele 4 649 stemmeberettigede. Hovedveien gjennom Sædalen er Nye Sædalsveien, som går fra Nattlandsveien i vest til Sandalsringen ved Midtun i sørøst.

Sædalen idrettslag er dalens lokale idrettslag med over 1 300 medlemmer.


== Referanser ==
Jan Olav Gatland

Jan Olav Gatland (født 14. mars 1949 på Osterøy) er pensjonert førstebibliotekar ved Universitetsbiblioteket i Bergen og sakprosaforfatter. Han har arbeidet som kritiker og tidsskriftredaktør. Gatland har publisert en rekke bøker og artikler, hovedsakelig om litteratur. 


== Bibliografi ==
Antonin Artaud: Blodsprut, utvalg og gjendiktning, Oktober forlag, 1984, ISBN 82-7094-337-1
Frå mann til mann. Dikt om menns kjærleik til menn, utvalg og gjendiktning, Oktober forlag, 1986, ISBN 8270944297
Mellom linjene. Homofile tema i norsk litteratur, Aschehoug 1990, ISBN 82-03-16338-6
Jean Genet: Querelle, oversettelse og etterord, Tiden forlag, 1994, ISBN 82-10-03741-2
Amor librorum nos unit. Universitetsbiblioteket i Bergen 1825–1996, red. + medforfatter, UB Bergen, ISBN 82-7293-030-7
Teaterteori. Klassiske og moderne tekster, redaktør og oversettelse, Pax forlag, 1998, ISBN 9788253019277
Joris-Karl Huysmans: Mot strømmen, oversetter og etterord, 1998, ISBN 9788274880870
Mitt halve liv. Bjørnstjerne Bjørnsons vennskap med Clemens Petersen og andre menn, Kolofon forlag, 2003, ISBN 9788230000069
Det andre mennesket. Eit portrett av Åsmund Sveen, Samlaget, 2004, ISBN 9788252162974
Det litterære liv. Rolv Thesen og hans tid, Vigmostad & Bjørke 2006, ISBN 9788241904523
Torvald Tu. Eit diktarliv, Samlaget, 2008, ISBN 9788252172126
Ord og orgasme. Ein biografi om Ola Raknes, Samlaget, 2010, ISBN 9788252175615
Olav Dalgard. Ein biografi. Samlaget, 2013, ISBN 9788252178739
Romantiske vennskap. Sjelevenner i norsk kultur. Samlaget, 2016, ISBN 9788252190014
Ein driftig djevel i Bergen. Historia om Mons Litlere. Samlaget, 2018, ISBN 9788252195552
Lars Berg. Rikspornograf og kulturforkjempar. Samlaget 2020, ISBN 9788234002861


== Referanser ==


== Kilder ==
«Jan Olav Gatland» hos allkunne.no


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jan Olav Gatland i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Jan Olav Gatland i BIBSYS
Trigonopterygidae

Trigonopterygidae er en gruppe av rettvingene (Orthoptera)  og tilhører en familiegruppe blant  gresshoppene.


== Utseende ==
Grønne eller brunlige gresshopper som ligner døde blader. Hodet er langstrakt og kjegleformet, antennene omtrent så lange som hodet, temmelig tykke. Fasettøynene er ovale og litt utstående. Forvingene er svært brede og gjør at dyret får et trekantet omriss sett fra siden. De har markert årenett som forsterker likheten med blader. Bakbeina er moderat kraftige hoppebein.


== Levevis ==
Trigonopterygidae lever på bakken mellom døde blader, som de ligner mye på.


== Utbredelse ==
Denne familien finnes bare i Asia, de fleste av artene lever på Borneo.


== Systematisk inndeling ==

 vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orthopteroida  («gresshoppelignende insekter»)
Orden rettvinger (Orthoptera)
Underorden gresshopper (Caelifera)
Overfamilie Trigonopterygoidea
Familie Trigonopterygidae Walker, 1870
Underfamilie Borneacridinae Kevan, 1952 – 2 arter
Borneacris mirabilis Ramme, 1941
Moultonia violacea Bolívar, 1914
Underfamilie Trigonopteryginae Walker, 1870 – 15 arter
Pseudopyrgus curtipennis Kevan, 1966
slekten Systella Westwood, 1841 – 9 arter
slekten Trigonopteryx Charpentier, 1841 – 5 arter


== Kilder ==
Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online


== Eksterne lenker ==
(en) Trigonopterygidae i Encyclopedia of Life 
(en) Trigonopterygidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trigonopterygidae hos ITIS 
(en) Trigonopterygidae hos NCBI 
(en) Kategori:Trigonopterygidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trigonopterygidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av en art fra Singapore
Norsk Entomologisk forening
Marenco

Marenco er en norsk film fra 1964 basert på en roman av Eiliv Odde Hauge om en flyktning som rømmer på et norsk skip.
Opptakene ble gjort i Norge, Frankrike, Spania og Italia, og i rom sjø med båten Bysantz.  Produksjonen var ved Eugen Arnesen i Progress-Film A/S, som nær ble arrestert ved NATO-basen i  Napolis frihavn. Den italienske medregissør var Gian M. Polydoro. Man mottok 100 000 kroner i finansiering fra Flyktningerådet som dessverre tapte mesteparten, da filmen solgte lite i hjemlandet.


== Handling ==
Flyktningen Marenco spilles av Tom Felleghi, som uten pass og slikt, sniker seg inn på et norsk skip der Harald Heide-Steen er kaptein, Rolf Søder er styrmann, Stig Egede-Nissen er chief (telegrafist) og Willie Hoel en med navnet Tjukken.  Rollelisten er lang.


== Mottakelse ==
«Uinteressante mennesker og usammenhengende manus» stod det i kinoannonsene ved Klingenberg kino.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marenco på Internet Movie Database 
(no) Marenco i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Marenco hos Filmfront
Xyronotidae

Xyronotidae er en gruppe av rettvingene (Orthoptera)  og tilhører en familiegruppe blant  gresshoppene.  


== Utseende ==


== Levevis ==
De lever på bakken mellom løvstrø. Artene har ikke klart skilte generasjoner, alle livsstadier kan påtreffes sammen.


== Utbredelse ==
Denne familien er bare kjent fra Mexico.


== Systematisk inndeling ==

 vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orthopteroida  («gresshoppelignende insekter»)
Orden rettvinger (Orthoptera)
Underorden gresshopper (Caelifera)
Overfamilie Trigonopterygoidea
Familie Xyronotidae Bolívar, 1909
Axyronotus cantralli Dirsh & Mason, 1979
Slekten Xyronotus Bolívar, 1884
Xyronotus aztecus Saussure, 1884
Xyronotus cohni Dirsh & Mason, 1979
Xyronotus hubbelli Dirsh & Mason, 1979


== Kilder ==
Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online


== Eksterne lenker ==
(en) Xyronotidae i Encyclopedia of Life 
(en) Xyronotidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Xyronotidae hos ITIS 
(en) Xyronotidae hos NCBI 
Xyronotidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Tom Phillips

Thomas «Tom» Spencer Vaughan Phillips (født 19. februar 1888, død 10. desember 1941) var en britisk viseadmiral i Royal Navy. Han fikk tilnavnet «Tom Thumb» fordi han var liten av vekst. Han er kjent for å ha hatt kommandoen over Force Z under den japanske invasjonen av Malaya, hvor han gikk ned med sitt flaggskip, slagskipet HMS «Prince of Wales».


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Phillips var sønn av oberst Thomas Vaughan Wynn Phillips fra Royal Artillery. Hans mor, Louisa Mary Adeline de Horsey Phillips, var datter av admiral sir Algernon Frederick Rous de Horsey.


=== Militær karriere ===
Phillips gikk inn i Royal Navy i 1903 som kadett. Han ble sjøkadett i 1904 og forfremmet til løytnant i 1907 og kaptein i juli 1908.
Under første verdenskrig gjorde han tjeneste ombord på jagere i Middelhavet og Det fjerne østen. Han gikk på stabsakademi i et år fra juni 1919 og var militærrådgiver ved Folkeforbundet fra 1920 til 1922. Han ble forfremmet til kommandørkaptein i juni 1921 og kommandør i juni 1927. I 1932 ble Phillips utnevnt til assisterende sjef for planavdelingen i admiralitetet. I 1938 ble han forfremmet til commodore og i januar 1939 til kontreadmiral med kommando over jagerflåten i Home Fleet.
Fra 1. juni 1939 til 21. oktober 1941 var Phillips vikariat og senere visesjef for marinen (First Sea Lord). Han oppnådde Winston Churchills fortrolighet, som utnevnte ham til tilforordnet viseadmiral i februar 1940. I slutten av 1941 ble han øverstkommanderende for flåten i Det fjerne østen med hovedkvarter i Singapore. Han seilte avsted med sin styrke under betegnelsen Force G som senere ble til Force Z. 10. desember 1941 gikk han ned med sitt flaggskip HMS «Prince of Wales» etter et japansk angrep kort tid etter Stillehavskrigen utbrudd.


=== Utmerkelser ===
Phillips ble utnevnt til Knight Grand Cross av Order of the British Empire og Knight Commander av Order of the Bath. Han hadde dermed rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn. Phillips ble også tildelt Distinguished Service Order.


== Referanser ==
«Champagnegaloppen»

«Champagnegaloppen» er et musikkstykke for orkester, skrevet av Hans Christian Lumbye og er et av hans mest kjente stykker. «Champagnegaloppen» ble komponert til Tivolis to års fødselsdag den 15. august 1845, mens Lumbye var dirigent i Tivoli. På grunn av et kraftig regnvær ble festen utsatt flere dager, og først den 22. august kunne Lumbye presentere komposisjonen for første gang.
«Champagnegaloppen» blir ofte framført ved festforestillinger og på nyttårskonserter, da Lumbye bruker lyden av en champagneflaske som sprettes som en effekt i musikkstykket.


== Kulturkanonen ==
«Champagnegaloppen» er tatt opp i den danske Kulturkanonen.


== Referanser ==
Kidō Butai

Kidō Butai (japansk: 機動部隊, mobil enhet) var navnet på den største japanske flåteenheten i begynnelsen av andre verdenskrig i Stillehavet. Den ble dannet av den keiserlige japanske marinen ved etableringen av den 1. marineluftflåten 10. april 1941. Kjernen i denne flåten var de syv hangarskipene med deres 474 kampfly som Japan hadde på den tid.
Senere ble 5. hangarskipsdivisjon med Shōkaku og Zuikaku, 1. hangarskipsdivisjon med Akagi og Kaga samt 2. hangarskipsdivisjon med Sōryū og Hiryū tilføyet i enheten. Disse divisjonene utgjorde nå kjernen av Kidō Butai. I tillegg kom mindre eskortehangarskip og et antall slagskip, kryssere og jagere. Den store flåten seilte med admiral Isoroku Yamamoto østover for å gjennomføre angrepet på Pearl Harbor. Den øverstkommanderende for 1. marineluftflåte var på dette tidspunktet viseadmiral Chuichi Nagumo.
Skipene i Kidō Butai opererte til dels uavhengig av hverandre. Ved slaget om Midway fra 4. til 6. juni 1942 mistet flåten imidlertid fire hangarskip. Dette markerte begynnelsen på slutten av den keiserlige japanske marinens herredømme i Stillehavet.
De øvrige hangarskipene deltok fortsatt i slagene i Stillehavskrigen og ble fortsatt betegnet som Kidō Butai. Frem for alt ble Shōkaku og Zuikaku, som deltok i slaget om de østlige Salomonøyene og slaget om Santa Cruz-øyene i august og oktober 1942 omtalt med dette navnet.


== Skip i Kidō Butai ==
Status ved utgangen av november 1941


=== Hangarskip ===
Akagi – senket 4. juni 1942
Sōryū – senket 4. juni 1942
Hiryū – senket 5. juni 1942
Kaga – senket 5. juni 1942
Shōkaku – senket 19. juni 1944
Zuikaku – senket 25. oktober 1944


=== Slagskip ===
Hiei – senket 13. november 1942
Kirishima – senket 15. november 1942


=== Kryssere ===
Abukuma – senket 26. oktober 1944
Tone – senket i japansk havn 1945
Chikuma – senket i japansk havn 1945


=== Jagere ===
Arare – senket 5. juli 1942
Kagero – senket 8. mai 1943
Akigumo – senket 11. april 1944
Tanikaze – senket 9. juni 1944
Shiranui – senket 27. oktober 1944
Urakaze – senket 21. november 1944
Isokaze – senket 7. april 1945
Hamakaze – senket 7. april 1945
Kasumi – senket 7. april 1945


=== Ubåter ===
I-19
I-21
I-23
Pneumoridae

Pneumoridae er en gruppe av rettvingene (Orthoptera)  og tilhører en familiegruppe blant  gresshoppene.  


== Utseende ==
Store (noen arter blir over 10 cm lange) gresshopper. Hunnene ser ut som temmelig ordinære gresshopper, hannene utmerker seg ved en stor, oppblåst, gjennomsiktig bakkropp. Hodet er kort med loddrett ansikt og ganske små fasettøyne, antennene er tynne om omtrent så lange som hodet er høyt. De kan ha fullt utviklede vinger, eller disse kan være reduserte. Bakbeina er ikke utviklet til kraftige hoppebein, bare litt større enn for- og mellombeina.


== Levevis ==
Familien lever i tørre områder. Hannens store, oppblåste bakkropp fungerer som et resonanskammer og gjør at den kan produsere kraftige, ganske lavfrekvente lyder. Hannen synger fra busker om natten, lyden blir gjerne forvekslet med den fra større dyr, for eksempel frosker. Også hunnene lager lyder, men mindre kraftige. Familien har ingen kjent økonomisk betydning.


== Utbredelse ==
Denne familien finnes bare i det sørlige og østlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

 vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orthopteroida  («gresshoppelignende insekter»)
Orden rettvinger (Orthoptera)
Underorden gresshopper (Caelifera)
Overfamilie Pneumoroidea
Familie Pneumoridae Blanchard, 1845
Slekten Bullacris Roberts, 1941 – 7 arter
Slekten Parabullacris Dirsh, 1963 – én art
Slekten Paraphysemacris Dirsh, 1963 – én art
Slekten Peringueyacris Dirsh, 1965 – én art
Slekten Physemacris Roberts, 1941 – 2 arter
Slekten Physophorina Westwood, 1874 – 2 arter
Slekten Pneumora Thunberg, 1775 – én art
Slekten Pneumoracris Dirsh, 1963 – én art
Slekten Prostalia Bolívar, 1906 – én art


== Kilder ==
Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online


== Eksterne lenker ==
(en) Pneumoridae i Encyclopedia of Life 
(en) Pneumoridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pneumoridae hos Fossilworks 
(en) Pneumoridae hos ITIS 
(en) Pneumoridae hos NCBI 
(en) Kategori:Pneumoridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pneumoridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av en hann, Sør-Afrika
Norsk Entomologisk forening
Atle Jebsen

Atle Jebsen (født 10. november 1935 i Bergen, død 13. oktober 2009 i Voss) var en norsk skipsreder.


== Yrkesliv i familiens selskaper ==
Jebsen var sønn av Kristian Stange Jebsen, som grunnla rederiet Kristian Jebsens Rederi AS i 1929. Jebsen ble først befrakter i dette rederiet i 1962. Da faren omkom i en togulykke i USA overtok Atle Jebsen som administrerende direktør og leder for rederiet fra 1967, bare 31 år gammel.Jebsen havnet i medienes fokus i da MS «Rocknes» kantret i Vatlestraumen i 2004. Av mannskapet på 30 omkom 18.


== Verv i organisasjoner ==
Atle Jebsen var president i Norges Rederiforbund 1982–83, og i Baltic and International Maritime Conference 1985–87. Han var styreformann i Den Norske Krigsforsikring for Skib 1984-2002.


== Annet ==
Atle Jebsen omkom i en bilulykke 13. oktober 2009.


== Referanser ==
Anarkali

Anarkali er et indisk kvinnenavn. Det betyr «granatepleblomst» på sanskrit.


== Utbredelse ==
Anarkali er sannsynligvis er sjeldent navn.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Anarkali Akarsha (f. 1987), srilankisk skuespiller
Anarkali Honaryar, afghansk lege og menneskerettighetsforkjemper


== Annen bruk av navnet ==
Anarkali, i et sagn om en slavejente i Mogulriket som ble begravet levende


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Anarkali
(en) Think Baby Names: Anarkali