Beaucoups of Blues

Beaucoups of Blues er det andre studioalbumet til tidligere Beatlesmedlem Ringo Starr, og også hans andre fullengdeutgivelse i 1970, etter hans solo debutalbum Sentimental Journey. Men Beaucoups of Blues er veldig forskjellig i stilen fra sin forgjenger.
Mens han spilte under innspillingen av George Harrisons All Things Must Pass (innspillingen begynte 26. mai), møtte Starr – som har vært en country and western fan i lang tid – Pete Drake, som Harrison hadde fått tak i for å spille pedal steelgitar. Da han innså Drakes dype kontakt til country (siden han også hadde spilt på Bob Dylans Nashville Skyline), spurte Starr han om de kunne samarbeide på et album sammen. Drake svarte Starr at hans musikervenner kunne komponere mer enn et album verdt av materiale, som Starr kunne plukke ut sine favoritter fra og spille inn sin vokal. Starr ble veldig ivrig og var enig i forslaget. Han fløy til Nashville den 22. juni for å begynne å jobbe med prosjektet.
Mens de fleste sangene ble gjort på to dager (30. juni og 1. juli), hadde Drake produsert noen tidligere innspillinger med The Jordanaires på bakgrunnsvokal, sånn at Starr kunne legge til sin hovedvokal på toppen. Innspillingene gikk usedvanelig bra, og det var klart for alle at Starrs vokal passet mye bedre til countrysjangeren enn på de gamle standardene som karakteriserte Sentimental Journey. For Ringo Starr ble innspillingen av Beaucoups of Blues oppfyllelsen av en av hans livslange ambisjoner.
Beaucoups of Blues ble gitt ut i september, til en fanskare som nok en gang var forvirret av Starrs bråe forandring i musikalske stil. Mens dette albumet er mer appludert enn Sentimental Journey, gjorde ikke Beaucoups of Blues det på nært så godt, det kom ikke inn på de britiske listene og nådde bare nummer 65 i USA. I lys av den lukne reaksjonen, kom Starr til å avstå fra flere albumutgivelser på den tiden, og foretrakk heller å konsentrere seg om hans andre yrke som filmskuespiller.
Selv om mottagelsen av albumet var moderat på den tiden det ble utgitt, ble det i et retroperspektiv fastslått at dette kanskje er Ringos mesterverk, og hvertfall en av hans beste album.
Beaucoups of Blues ble remastered og gjenutgitt på CD i 1995 med tilskudd av to bonusspor: «Coochy Coochy» (en Starr-komposisjon som var B-siden til singelutgivelsen av «Beaucoups of Blues») og en jam med alle musikerne kalt, passende nok, «Nashville Jam» (i likhet med «Apple Jam» på den femte og sjette siden av George Harrisons All Things Must Pass).


== Sporliste ==
«Beaucoups of Blues» (Buzz Rabin) – 2:33
«Love Don't Last Long» (Chuck Howard) – 2:45
«Fastest Growing Heartache In The West» (Larry Kingston/Fred Dycus) – 2:34
«Without Her» (Sorrells Pickard) – 2:35
«Woman of the Night» (Sorrells Pickard) – 2:21
«I'd Be Talking All the Time» (Chuck Howard/Larry Kingston) – 2:10
«$15 Draw» (Sorrells Pickard) – 3:29
«Wine, Women and Loud Happy Songs» (Larry Kingston) – 2:18
«I Wouldn't Have You Any Other Way» (Chuck Howard) – 2:57
«Loser's Lounge» (Bobby Pierce) – 2:23
«Waiting» (Chuck Howard) – 2:54
«Silent Homecoming» (Sorrells Pickard) – 3:55


== Personell ==
Ringo Starr – Vokal, trommer, akustisk gitar
Jim Buchanan – Fele
Charlie Daniels – Gitar
Pete Drake – Pedal steelgitar
D.J. Fontana – Trommer
Buddy Harman – Bassgitar
Chuck Howard – Gitar
 Roy Huskey Jnr – Bassgitar
The Jordanaires – Bakgrunnsvokal
Ben Keith – Pedal steelgitar
Jeannie Kendal – Vokal på  «I Wouldn't Have You Any Other Way»
Jerry Kennedy – Gitar
Dave Kirby – Gitar
Grover Lavernder – Fele
Charlie McCoy – Munnspill
Sorrells Pickard – Gitar
Jerry Reed – Gitar
George Richey – Fele
Jerry Shook – Gitar


== Eksterne lenker ==
(en) Beaucoups of Blues på Discogs 
(en) Beaucoups of Blues på MusicBrainz 
(en) Beaucoups of Blues på AllMusic 
JPGR's Beaucoups of Blues side