jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nancye Wynne Bolton

Nancye Wynne Bolton (født 10. juni 1916 i Melbourne, død 9. november 2001) var en australsk tennisspiller.
Nancey Wynne Bolton var blant verdens ti beste kvinnelige tennisspillere i 1938 og i perioden 1947–49. I løpet av karrieren vant hun 20 Grand Slam-titler i det australske mesterskapet. Det er kun Margaret Smith Court med 21 titler som har flere.Hun er den som vunnet flest doubleturneringer i Australian Open, sammen med sin doublepartner og landsmanninne Thelma Coyne Long. Også i mixeddouble er hun på delt topp, hun har vunnet fire titler sammen med Colin Long, like mange som Nell Hopman/Harry Hopman.
Nancye Wynne vant i perioden 1937–1951 seks singletitler i Australian Open. Tre ganger, i 1940, 1947 og 1948 vant hun en «triple crown», det vil si hun vant single, double- og mixeddoubleturneringene. 


== Grand Slam-titler ==
 Australian Open:
Single damer – 1937 (hun beseiret Emily Westacott med 6-3, 5-7, 6-4 i finalen)
Single damer – 1940 (hun beseiret T. D. Coyne med 5-7, 6-4, 6-0 i finalen)
Single damer – 1946 (hun beseiret Joyce Fitch med 6-4, 6-4 i finalen)
Single damer – 1947 (hun beseiret Nell Hall Hopman med 6-3, 6-2 i finalen)
Single damer – 1948 (hun beseiret Marie Toomey med 6-3, 6-1 i finalen)
Single damer – 1951 (hun beseiret Thelma Long med 6-1, 7-5 i finalen)
Double damer – 1936, 1937, 1938, 1939, 1940, 1947, 1948, 1949, 1951, 1952
Mixed double – 1940, 1946, 1947, 1948


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nancye Wynne Bolton – International Tennis Hall of Fame 
(en) Nancye Wynne Bolton – Tennis Australia 
Nancye (Wynne) Bolton profil på tennis.com.au
Fotballklubben Vigør

Fotballklubben Vigør (stiftet 5. oktober 1918) er et idrettslag fra Kristiansand, med om lag 1 000 medlemmer som i tillegg til fotball også driver med curling, innebandy, squash, barneidrett og fotballfritidsordning FFO.
Klubben har flere fotballanlegg, blant annet er det en full elleverbane på Hellemyr, med en tribune på den ene langsiden og kiosk. Her er det også planer om å bygge klubbhus. Vigør har også en hall som ligger på Tinnheia, den består av to squashbaner, en kunstgressbane, garderober og en klubbstue med blant annet kiosk og alle Vigørs pokaler. Klubben disponerer også to 7'er baner, en på Krossen og en på Kartemyr.


== Fotball ==


=== Historikk ===
På sitt øverste nivå ble klubben rangert som Norges 38. beste klubb etter semifinaleplass i NM i 1938. Finaleplass var svært nære i 1938, men det ble tap for Mjøndalen på nøytral bane i Larvik. Gjennom store deler av 1950- og 1960-tallet var Vigør blant Sørlandets beste lag, dog ikke så klart som i storhetstida på 1930-tallet.


=== Tabell ===


=== Kjente utøvere ===
Sven Otto Birkeland, fotball
Tore André Dahlum, fotball
Kristofer Hæstad, fotball
Ole Marius Gundersen, fotball
Christer Kleiven, fotball
Andreas Lund, fotball
Rune Nilssen, fotball
Yngvar Håkonsen, fotball
Lars Martin Engedal, fotball
Espen Johnsen, fotball
Marius Johnsen, fotball
Leif Otto Paulsen, fotball


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Thelma Coyne Long

Thelma Dorothy Coyne Long (født 14. oktober 1918 i Sydney, død 13. april 2015) var en australsk kvinnelig tennisspillere.
Thelma Long vant i løpet av sin tenniskarriere 19 Grand Slam-turneringer, to i single, 12 i double og fem i mixeddouble. Atten av titlene vant hun i australske- og en i franske mesterskapet. 
Hun spilte sin første finale i en Grand Slam-turnering i 1940 i det australske mesterskapet, som hun tapte til Nancye Wynne. Elleve år senere spilte hun sin andre finale, også denne gangen mot Nancye Wynne Bolton, og hun tapte også denne. I 1952 vant hun sin første singletittel i det australske mesterskapet og den andre kom i 1954 da hun beseiret Jennifer Staley med 6-3, 6-4). Long spilte ytterligere to singlefinaler, i 1955 og 1956, som hun tapte. 
I double vant Long i perioden 1936–52 ti GS-titler sammen med Nancye Wynne Bolton, alle i det australske mesterskapet. Hun vant også tre doubleturneringer sammen med Mary Bevis Hawton, i (1954, 1956 og 1958). I 1954 vant hun forøvrig en «triple crown», det vil si hun vant single-, double- og mixeddoubleturneringen. 


== Grand Slam-titler ==
 Australske mesterskapet:
Single damer – 1952, 1954
Double damer- 1936, 1937, 1938, 1939, 1940, 1947, 1948, 1949, 1951, 1952, 1954, 1956, 1958
Mixed double – 1951, 1952, 1954, 1955
 Franske mesterskapet:
Mixed double – 1956


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thelma Coyne Long – ITF Tennis 
(en) Thelma Coyne Long – International Tennis Hall of Fame 
(en) Thelma Coyne Long – Tennis Australia
Zvenigorod

Zvenigorod (russisk: Звени́город) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Moskva, rundt 50 km vest for Moskva by.  Innbyggertall: 12 155 (folketelling 2002).


== Historie ==
Bosetningen har eksistert siden 1100-tallet, dog er den første gang nevnt i dokumenter i 1338.
Zvenigorod ble for alvor kjent på slutten av 1300-tallet, etter at Dmitrij Donskoj testamenterte den til sin andre sønn Jurij, som grunnla sin residens på den bratte bredden av Moskva-elva. I den lokale kreml, kalt Gorodok, finnes det eneste fullt bevarte eksemplet på 1300-talls Moskva-arkitektur, Maria Himmelfartskatedralen fra 1399. I katedralens interiør finnes fresker av den store Andrej Rubljov.
Zvenigorod blir primært husket for krigene som ble utkjempet av Jurijs sønner for kontroll over Moskva i regjeringstiden til deres slektning Vasilij II (1425–1462). Etter at de hadde tapt ble byen innlemmet i Storfyrstedømmet Moskva.  
Zvenigorod fikk byrettigheter i 1784. På slutten av 1800-tallet fikk ble byen populær blant Moskvas intelligentsia. Mange ekstravagante dachaer ble bygget i nærheten. Noen av disse huser i dag  museer for Sergej Tanejev, Anton Tsjekhov og Isaac Levitan.


== Savvino-Storozjevskij-klosteret ==

Prins Jurij ba i 1398 St. Savva, en av Sergij Radonezjskijs første disipler, å dra til Zvenigorod og etablere et kloster på Storozji Holm (Utkikksåsen). St. Savva av Storozji ble i den hvite Jomfrufødselskatedralen i 1407. Denne diminutive, grovt tilhugde kirken står fremdeles, selv om dagens utsøkte utseende er et resultat av en nylig restaurering. Fresker i alteret dateres til rundt 1420, men resten av interiøret ble malt i 1656. En storslått ikonostasis i fem rader og himmelporter i Stroganov-stil ble installert i 1652. 
I 1650 ble klosteret valgt av tsar Aleksej I som hans residens utenfor byen. I løpet av fem år bygget de et kongelig palass i hvit stein og et lysthus for tsarina. Klosteret ble innringet med steinmurer og tårn, etter mønster fra Troitse-Sergijeva Lavra. Aleksejs sønn, tsar Fjodor III tilbrakte mesteparten av sin tid her, men etter hans død i 1682 gikk det tilbake med klosteret. 
I mai 1918, da bolsjevikene forsøkte å konfiskere relikviene av St. Savva, ble flere personer skutt og drept. I 1985 ble klosteret underlagt Danilov-klosteret i Moskva. St. Savvas relikvier ble returnert til klosteret i 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zvenigorod – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Foto av Savvino-Storozjevskij-klosteret
Foto Moskva-elva nær Zvenigorod
Alt om St. Savva Storozjevskij og Zvenigorod i boken i en serie «Livet til enestående personer» av K.Kovaljev
Bernt Kristian Børresen

Bernt Kristian Børresen (født 27. november 1951) er en norsk dramatiker og forfatter fra Larvik. 
Børresen er opprinnelig lærer og har tilleggsutdanning i drama.  
Han har skrevet manus til diverse hørespill og TV-serier for NRK; blant annet flere episoder i dramaserien Offshore samt i barnetv-serien Borgen skole. Frem til 2010 hadde han fått oppført syv historiske spill. Han har skrevet flere skuespill og revyer for amatører, samt sketsjer, sanger og småserier for NRK radio. Han har også utgitt fire bøker.Børresen er fetter av forfatteren Ingvar Ambjørnsen.
Børresen mottok Bærum kommunes kulturpris for 2005.


== Verker ==


=== Skuespill og hørespill ===
2010 – Kvinnene, Kongene og Krigen – en musikal (Utespill, historisk, Bærums Verk Spillet 2010. Manus, sangtekster og melodier)
2009 – Den unge brud (Utespill, historisk. Bærums Verk Spillet 2009. Manus, sangtekster, melodier og regi)
2008 – Den gode baron (Utespill, historisk. Bærums Verk Spillet 2008. Manus, sangtekster og melodier)
2007 – Den skamløse enke (Utespill, historisk. Bærums Verk Spillet 2007. Manus, sangtekster og melodier)
2006 – Den norske bjørn (Utespill, historisk. Bærums Verk Spillet 2006)
2004-2005 – Juvelen (Historisk spill. Bærums Verk Spillet 2004-2005. Musikk sammen med Olav Jacobsen)
2003 – Sju magiske sirkler (TV-serie, 6 episoder. Manus sammen med Ingrid Hafstad)
2002 – Stabekk før og nå (Lokalhistorisk kabaret. Manus, melodier og regi)
1999-2000-2001 – En selvfølgelig plikt (Historisk spill. Bærums Verk Spillet 1999-2000-2001)
1997 – Magen som snakket (Barnetimen for de minste)
1996 – Offshore (TV-serie, 3 episoder mot slutten av serien)
1994 – Roy og Norma (Scene. Det åpne teater)
1994 – Amatører (Dramatikk)
1994 – Jan Nilssøn (Historisk vandrespill)
1993 – Furuhaugen Blues (TV-serie, 11 episoder)
1991 – Sommerkino (TV-serie, 8 episoder)
1990 – Borgen Skole – 8b/5a (TV-serie, 8 episoder)
1989 – Borgen Skole – Klasse 6b (TV-serie, 6 episoder)
1989 – Flørtemesteren (Hørespill, komedie. NRK Ungdomsteateret)
1989 – Borgen Skole – Klasse 7b/4a (TV-serie, 10 episoder)
1988 – Tvilsom type (Hørespill, komedie. NRK Ungdomsteateret)
1987 – Hardt mot hårdt (Hørespill, komedie. NRK Ungdomsteateret)
1985 – Gjøgleren (Hørespill, komedie. NRK Radioteateret)
1982 – Dagdrøm (Hørespill, komedie. NRK Radioteateret)


=== Bøker ===
1990 Borgen Skole 7b og 4a (Ungdomsbok)
1989 Vi starter med en liten prikk (Billedbok)
1989 Fullt kjør i 6b! (Ungdomsbok)
1977 Den lengste veien (Dikt)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Bernt Kristian Børresen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Kangaroogruppen

Kangaroogruppen er et uformelt forum for politikere, tjenestemenn og organisasjonsliv som jobber for å videreutvikle det indre marked i EU, særlig med vekt på fri bevegelse av personer. Gruppen ble stiftet 1979. Gruppens navn ble valgt på grunn kenguruen, som er et fredelig dyr som kan ta store sprang uten å bry seg om grenser. I forhandlingene om Enhetsakten spilte Kangaroogruppen en viktig rolle med å argumentere for elimineringen av ikke-tariffære handelshindringer.


== Referanser ==
Catalyst

Catalyst kan sikte til:

Catalyst (programvare), åpen kildekode for webutvikling.
Katalysator, er et stoff som øker hastigheten på en kjemisk reaksjon.
AMD Catalyst, utstyrsdriver og systemverktøy for AMDs skjermkort.
Carlo Sforza

Carlo Sforza (født 24. januar 1872, død 4. september 1952) var en italiensk greve, politiker og utenriksminister fra 1920 til 1921 og 1947 til 1951. 
Han signerte Paris-traktaten og statuttene til Europaparlamentet for Italia. Sforza var en innflytelsesrik bidragsyter til den europeiske integrasjonsprosessen forut for annen verdenskrig gjennom flere skriftlige arbeider i mellomkrigstiden.


== Referanser ==
Jevgenij Malkin

Jevgenij Vladimirovitsj «Geno» Malkin (russisk: Евге́ний Влади́мирович Ма́лкин; engelsk transkripsjon: Yevgeni Vladimirovich Malkin) (født 31. juli 1986) er en russisk profesjonell ishockeyspiller som er assisterende lagkaptein for Pittsburgh Penguins i National Hockey League (NHL). Etter sesongen 2008-2009 ble han tildelt både Art Ross Trophy og Conn Smythe Trophy.


== Statistikk ==


=== Internasjonalt ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jevgenij Malkin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jevgenij Malkin – Olympedia 
(en) Jevgenij Malkin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jevgenij Malkin – National Hockey League (NHL) 
(en) Jevgenij Malkin – Kontinental Hockey League (KHL) 
(en) Jevgenij Malkin – Eurohockey.com 
(en) Jevgenij Malkin – Hockeydb.com 
(en) Jevgenij Malkin – Hockey-Reference.com 
(en) Jevgenij Malkin – Eliteprospects.com
Bjørndalen (Nærøysund)

Bjørndalen er ei jordbruksbygd som ligger i Nærøysund kommune i Trøndelag. Bjørndalen tilhører Varøya grunnkrets. 
I Bjørndalen finner vi Løypmotjønna, som er den eneste plassen hvor det vokser røde nøkkeroser. Naturen består av høye fjell, skog og en rekke vann, blant annet Rotvikvatnet, Lisitjønna og Storveavatnet i tillegg til Løypmotjønna,  
Jordbruksbygda har 6 gårder og mellom 30 og 40 innbyggere.  
Bjørndalen er  kjent som stedet der Selskapet for Ny Jord  i 1912 starta bureising med offentleg støtte. På det første bruket, Heimstad, ble det i 1937 reist en minnestein over brukseiger P. Torkildsen, som var den først påviste det gode grunnlaget for jordbruk i Bjørndalen. 
Bjørndalen har flere lag og foreninger:  

Bjørndal fellesbeitelag er et lag der bøndene i bygda har et felles jordområde, som kalles beitefeltet, og der bøndene deler jordstykkene mellom seg hvert år.
Bjørndal Vassverk er et felleslag som regulerer og styrer vannet i bygda.
Bjørndalen har også et eget fotballag  som hvert år deltar på Olsok-cup i Varøya.


== Referanser ==
Johan Jæger Caroliussen

Johan Jæger Caroliussen (født 24. mai 1868 i Dverberg (nå Andøy), død 14. januar 1950) var fisker, gårdbruker og politiker (V).Han begynte som fisker alt 13 år gammel, og han kjøpte egen båt da han var 18 år og drev med denne fram til 1898 Etter ett år som veiarbeider drev han så fiske med dampskip fra Kristiansund til grensa mot Russland. Fra 1895 var han også gårdbruker i Bjørnskinn.Caroliussen var stortingsrepresentant i åtte perioder. Han representerte Vesteraalen krets fra 1916 til 1921 og Nordland fylke fra 1922 til 1945. Han var vararepresentant 1913–1915. Han var medlem av landbrukskomiteen (1916–1921) og veikomiteen 1922–1930). Resten av stortingstida var han nestformann i post-, telegraf- og kystfartskomiteen.Han var medlem av riksskattestyret 1926–1945 og av Venstres landsstyre 1924–1939.Han satt i herredsstyret for Dverberg mellom 1898 og 1907 og mellom 1910 og 1928, og var også varaordfører i 9 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Johan Jæger Caroliussen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Vesterålen Info: Stormdagen 25. januar 1893 (skrevet av Johan Jæger Caroliussen i juleheftet And-Ungen i 1929)
Zjukovskij

Denne artikkelen er om den russiske byen. For den vitenskapsmannen se Nikolai Zjukovskij
Zjukovskij (russisk: Жуко́вский) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Moskva, rundt 35 km sørøst for Moskva sentrum. Innbyggertall: 101 328 (folketelling 2002).


== Historie ==
Ut av datsjabosetningen Otdykh (russisk: Отдых) oppsto i 1930 Stakhanovo (russisk: Стаханово), med status som bymessig bosetning. 1947 fikk Stakhanovo bystatus og sitt nåværende navn. Byen er oppkalt etter den russiske vitenskapsmannen Nikolaj Jegorovitsj Zjukovskij, som regnes som den russiske luftfartens far.


== Næringsliv ==
Zjukovskij er det viktigste senter for russisk luft- og romfart. I Sovjettiden var byen, som militært støttepunkt, ikke tilgjengelig. I dag er den midtpunktet for den russiske flyforskning – med flere kontrollstasjoner og rullebaner, deriblant den største i Europa med en lengde på 5,4 km og en bredde på 120 m.
Dessuten finner man, blant mange andre, følgende forskningsinstitutter og høyskoler:

Det Sentrale Aerohydrodynamiske Institutt (TsAGI)
M. M. Gromov Flyforskningsinstitutt (LII)
Det Vitenskapelige Forskningsinstitutt for Luftfartsinstrumentering og -utstyr (NIIAO)
Skole for MiG-testpiloterDessuten finner den internasjonale luft- og romfartsutstillingen MAKS sted her annet hvert år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zhukovskiy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Жуковский – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(ru) Zjukovskij på mojgorod.ru
Timo Klami

Timo Klami (født 3. mars 1981 i Kristiansand) er en norsk stuper. Han har 55 NM-titler i stup og flere ganger nordisk mester i stup. Han har også deltatt i EM 2006 i Budapest der han fikk en 5.-plass i 3 meter sviktstup med 423,80 poeng og i EM 2008 i Eindhoven der han også fikk en 5.-plass på 3 meter sviktstup med 432,70 poeng. 
I Grand Prix i Fort Lauderdale den 8. mai 2009 stupte Klami en ny norsk rekord på 3 meter sviktstup og oppnådde 438,95 poeng. 
I VM Roma juli 2009, stupte han til en 14.-plass i 3 meter sviktstup.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Timo Klami – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (stuping)
Tine Tollan

Tine Tollan Overton (født 16. september 1964 i Tønsberg) er en tidligere norsk stuper. Hun ble nr. 12 i 10 m tårnstup i OL 1984 i Los Angeles. I 1979 ble hun verdensmester for juniorer. Ut over dette var to nordiske mesterskapsgull i 1981 og en 6.-plass i EM samme år hennes beste internasjonale plasseringer. Tollan hadde i alt 16 NM-titler; ti i sviktstup, fem i tårnstup og ett sammenlagt, og vant kongepokalen i 1982. Hun la opp etter OL-finalen i Los Angeles.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem er hvem i norsk idrett, Jorsett (1996)


== Eksterne lenker ==
(en) Tine Tollan – Olympedia 
(en) Tine Tollan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Festning Holland

Festning Holland omfatter den delen av Nederland som ble ansett som et strategisk kjerneområde mellom 1922 og 1940. Ved et eventuelt angrep måtte dette området kunne holde stand mot fiendtlige angrep i lengre tid, og ble dermed betraktet som landets siste forsvarslinje. Området som ble beskyttet av festning Holland sammenfaller grovt sett med det som nå (2008) kalles Randstad. Innenfor dette området befinner store deler av provinsene Noord- og Zuid-Holland og Utrecht seg, og byene Amsterdam, Leiden, Den Haag, Rotterdam, Dordrecht og Utrecht.
I forsvarslinjen var blant annet naturlige barrierer som elver og kanaler, Maas og Waal på sydflanken og Grebbelinjen i øst. I nord lå blant annet Stelling van Den Helder ved Den Oever og et anlegg ved Kornwerderzand.
Mot slutten av den annen verdenskrig hadde engelske og kanadiske tropper avskåret rundt 150 000 tyske soldater som befant seg innenfor «festning Hollands» grenser fra kontakt med de øvrige tyske troppene.


== «Festningen» ==

Begrepet «Festning Holland» ble brukt uformelt som et samlenavn for Vest-Nederlands permanente forsvarsverker frem til 1922. Etter en reorganisering av landets forsvar ble da commando Vesting Holland opprettet, og begrepet også tatt i bruk offisielt.
Festningen var delt inn i fire kommandoområder, hver med ansvaret for en del av dets grense:

Nordfronten: Wijk aan Zee-Edam i Noord-Holland, den nordlige delen av den tidligere Stelling van Amsterdam,
Østfronten: Muiden-Utrecht-Gorinchem i provinsene Noord- og Zuid-Holland og Utrecht, den tidligere nye hollandske vannlinjen,
Sydfronten: Biesbosch-Hellevoetsluis i Zuid-Holland,
Vestfronten: Nordsjøkysten.De eksisterende forsvarslinjene og stillingene, slik de ble bygget etter loven om festninger fra 1874, hadde under første verdenskrig vist seg å være så sårbare at de ikke ble ansett for å være egnet til å beskytte områdene som ble inundert (oversvømmet). Inundering var fremdeles en god forsvarsteknikk, men festningssystemet var taktisk sett foreldet.
Landet skulle nå forsvares av en feltarmé (ned.: Veldleger), som var en mobil hær bestående av reservister. Denne skulle være basert i «Festning Holland», og ha denne som operativ base. I 1926 ble nesten alle festningsverk utenfor «Festning Holland» lagt ned, et av unntakene var Stelling van Den Helder. De andre fortifikasjonene ble tatt i bruk som depoter eller kaserner.


== Litteratur ==
Visser, H.R. og Wieringen, J.S. van (2002), Kazematten in het Interbellum, Utrecht: Stichting Menno van Coehoorn, ISBN 90 5881 065 8.
GBS Asset Management

GBS Asset Management er et investeringsselskap startet av studenter ved Handelshøyskolen BI. Selskapet skiftet i 2007 navn til Langsiktig Kapital AS. Forvaltningen ble nedlagt i 2008, etter fem år med meget solid avkastning. 
Historien til investeringsselskapet strekker seg tilbake til 2003. Grunnleggerne av selskapet var alle medlemmer av Børsgruppen Aktie. Det hele begynte med aksjeklubben Goldstar BS Fonds. Kapitalen vokste raskt fra de opprinnelige 100.000 til nærmere 600 000 kroner, og det ble i 2004 besluttet å stifte et selskap med navnet GBS Asset Management. Forvaltningskapitalen passerte 1 million i 2005 og vokste så til over 3 millioner i 2006. Det var på dette tidspunktet omtrent 50 eiere i selskapet. Året etter ble mesteparten av kapitalen betalt ut til eierne, og forvaltningsaktiviteten ble trappet ned.
Målsetningen til GBS Asset Management var å levere over 15% annualisert avkastning til eierne. Det investeres i aksjer hovedsakelig i Norge, men også globalt. Selskapets største investeringer har vært Berkshire Hathaway, Orkla, Petrobras, Swedish Match, Samsung, Aktiv Kapital, Expert og DOF. 
Investeringsfilosofien var basert på 4 prinsipper:

Selskapet skal ha demonstrert evne til å levere gode resultater, med sannsynlighet for at dette vil fortsette
Selskapet skal ha en dyktig, aksjonærvennlig ledelse
Vi investerer kun i solide selskaper som vi forstår godt
Investeringen gjøres kun dersom prisen er rimelig, med en god sikkerhetsmarginI 2007 passerte kapitalen forvaltet av GBS Asset Management 3 millioner kroner, og avkastningen siden oppstart var over 130%. Forvaltningen skapte siden oppstart i 2003 over 1 million kroner i gevinst til eierne – som alle var studenter ved Handelshøyskolen BI Sandvika.
Beryl Penrose

Beryl Penrose gift Collier (født 22. desember 1930 i Sydney, New South Wales) er en australsk kvinnelig tennisspiller.
Penrose vant fire Grand Slam-turneringer i løpet av sin tenniskarriere. I perioden 1954–56 vant hun en single- to double og en mixedoubletittel i Det australske mesterskapet. 


== Grand Slam-titler ==
 Det australske mesterskapet:
Double damer – 1954 (sammen med Mary Bevis Hawton)
Single damer – 1955 (hun beseiret Thelma Coyne Long med 6-4, 6-3 i finalen).
Double damer – 1955 (sammen med Mary Bevis Hawton)
Mixed double – 1956 (sammen med Neale Fraser)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Beryl Penrose – Tennis Australia
Georg Jacob Bull

Georg Jacob Bull (født 1. august 1785 i Christiania, død 12. desember 1854) var en norsk jurist, embetsmann og politiker. Han var høyesterettsjustitiarius mellom 1836 og 1854. Bull satt to perioder på Stortinget. Han representerte Bergen i perioden 1821–1823 og Laurvik og Sandefjord i perioden 1824–1826.
Bull var byfogd i Bergen mellom 1810 og 1821, amtmann i Jarlsberg og Larvik amt (det senere Vestfold fylke) fra 1821 til 1829 og amtmann i Søndre Bergenhus amt fra 1829 til 1834. Mellom 1834 og 1836 var han statssekretær.
Georg Jacob Bull var sønn av landets første høyesterettsjustitiarius, Johan Randulf Bull, og far til embetsmannen og ministeren Anders Sandøe Ørsted Bull.
Sammen med blant andre Johan Andreas Budtz, Christopher Benedict Bøgh, Wilhelm F. K. Christie, Edvard Hagerup, Peter Motzfeldt, Jonas Rein og Lyder Sagen var han med i herreklubben Quodlibet i Bergen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Erling Gjelsvik: «Quodlibet - selvstendighetens herreklubb», Grunnlovsmagasinet 2014, side 35–37


== Eksterne lenker ==
(no) Georg Jacob Bull hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Regjeringen.no: Statsrådsekretær 1814–