jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Andrius Velička

Andrius Velička (født 5. april 1979 i Kaunas) er en litauisk fotballspiller som spiller for Aberdeen på utlån fra Rangers. Han spiller også på det litauiske landslaget. Han spiller spiss. 
Velička er gift og har en datter. 


== Karriere som fotballspiller ==


=== FBK Kaunas ===
Velička begynte sin karriere i FBK Kaunas, som har dominert litauisk eliteserie de siste årene, i 1996. Han hadde korte lånopphold i russiske Anzji Makhatsjkala og kasakhstanske Irtysh Pavlodar i 2002 og 2003. Mens han var i Kaunas spilte han over 150 kamper og scoret over 100 mål for klubben.


=== Hearts ===
Sommeren 2006 gikk Velička på et låneopphold til Heart of Midlothian i Skottland. Han debuterte for klubben 9. september 2006 mot klubben St Mirren, i en kamp som Hearts tapte 0-1. Etterhvert fikk Velička mer spilletid for klubben og scoret flere mål, mange av disse var viktige i poengfangsten for Hearts. 


=== Viking FK ===
I 2008 gikk Velička fra Skottland til Norge da han signerte en fire-årskontrakt med Viking 26. februar det året. Han scoret allerede i debutkampen som ble spilt mot Hamarkameratene 6. april, men Viking tapte likevel kampen 2-3. Han spilte 18 kamper og scoret 6 mål for Viking. 


=== Rangers FC ===
14. juni 2008 godtok Viking et bud på Velička fra den skotske storklubben Rangers. To dager etterpå, 16. juni, signerte Velička en tre og et halvt-årskontrakt med Rangers og sluttet seg til troppen og klubben 14. juli.
Velička debuterte for Rangers i en kvalifiseringskamp til Champions League 30. juli 2008 mot sit gamle lag FBK Kaunas. Han kom inn som innbytter i andre omgang, og etter at han bommet på en lett mulighet scoret Kaunas, etterfulgt av at Rangers ble slått ut. Velička gjorde det bedre i ligakampene, blant annet scoret han det eneste målet i 1-0 seiren over Falkirk. Til tross for dette målet og at han startet den påfølgende kampen mot sin tidligere klubb Hearts mistet Velička tilliten på Ibrox Stadium og spilte ikke for klubben igjen før borteoppgjøret mot Falkirk april 2009. Han fikk starte den neste kampen mot Motherwell og scoret etter at bare to minutter var spilt av kampen. Han scoret igjen neste uke borte mot Hiberian i et oppgjør som endte 3-2 til Rangers, og nettet sitt tredje på tre kamper på rad mot St. Mirren i cupen. 


=== Bristol City ===
17. august 2009 gikk Velička på et års langt låneopphold i Bristol City på grunn av svært begrenset spillemuligheter hos Rangers.


=== Aberdeen ===
Den 31. august 2010 gikk Velička på lån til Aberdeen fra Rangers, som varte ut sesongen. Han scoret hans første mål for Aberdeen mot Inverness Caledonian Thistle den 9. november 2010, som de tilslutt tapte 1-2. Avtalen var et bytte, hvor Velička gikk til Aberdeen og Richard Foster gikk til Rangers.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrius Velička – UEFA 
(en) Andrius Velička – Transfermarkt 
(en) Andrius Velička – national-football-teams.com 
(en) Andrius Velička – WorldFootball.net 
(en) Andrius Velička – Soccerbase.com 
(en) Andrius Velička – Soccerway 
(en) Andrius Velička – FBref
Mads Clausen (fotballspiller)

Mads Clausen (født 10. februar 1984) er en norsk fotballspiller som spiller for Follo. 
Han spilte tidligere for Stabæk frem til nedrykket i 2004. I sesongene 2005 og 2006 spilte han 34 kamper og scoret 3 mål for Follo. I 2007-sesongen prioriterte han utdannelse og spilte derfor for Jardar IL i femte divisjon. I februar 2008 signerte han en ny toårskontrakt med Follo, som sikret seg spilleren ved hjelp av økonomisk støtte fra STIL. Clausen er mest kjent for vinnermålet i ekstraomgangene da Follo slo ut Rosenborg i semifinalen i NM i fotball 2010.


== Eksterne lenker ==
(en) Mads Clausen – Transfermarkt
Vieques

Vieques er en øy og en kommune tilhørende Puerto Rico i Karibia. Vieques ligger 13 km øst for hovedøya og er 34 km lang og 6 km bred. Den hadde 9 301 innbyggere i 2010.
Øya ble sammen med resten av Puerto Rico amerikansk i 1898 etter Spanias nederlag i Den spansk-amerikanske krig.
Administrasjonssenteret og den eneste byen på øya er Isabel Segunda, som befinner seg på nordsida.
Hanne Hedelund

Hanne Hedelund, alternativt Hanne Hedelund Nielsen (født 20. juni 1957) er en  dansk skuespiller. Hun er utdannet ved skuespillerskolen ved Odense Teater i årene 1984–87. 


== Filmografi (utvalg) ==


=== Spillefilmer ===
2008 –  Comeback – Kirsten
2007 – Hjemve
2007 – Kunsten å gråte i kor – Mor
1998 – Forbudt for børn – Camillas mor


=== TV ===
2008 – Anna Pihl – Pernille Varberg (1 episode, TV-serie)
2004 –  Ørnen – "Kodenavn: Skylla – Del 3" – Ulla Torp Hansen (TV-serie)
2004 – Rejseholdet – Regitze (1 episode, TV-serie)
1996–97 – Bryggeren – Jacobine Friis (mini-TV-serie)


== Priser ==
2008 Robertprisen for årets kvinnelige birolle i filmen Kunsten å gråte i kor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hanne Hedelund på Internet Movie Database 
(sv) Hanne Hedelund i Svensk Filmdatabas 
(da) Hanne Hedelund på Filmdatabasen 
(da) Hanne Hedelund på danskefilm.dk 
(da) Hanne Hedelund på danskfilmogtv.dk 
(da) Hanne Hedelund på Scope 
(fr) Hanne Hedelund på Allociné 
(en) Hanne Hedelund på AllMovie 
(en) Hanne Hedelund hos The Movie Database 
(da) Hanne Hedelund hos danskefilmstemmer.dk
Øyvind Dybvad

Øyvind Dybvad (født 3. februar 1908 i Stjørdal, død 12. desember 1989 i Asker) var en norsk barnebokforfatter, tegneserieskaper og redaktør av Norsk barneblad.
Han ble født i Stjørdal, men vokste opp på Frosta. Han var sønn av lærer Sivert Andreas Dybvad og hustru Lorentse Johansdatter Hellesleiret, begge fra Lånke. Han giftet seg med Borghild Økset fra Hernes.Dybvad hadde bakgrunn fra handelsskole, folkehøgskole og underoffisersskole før han i 1941 begynte å arbeide i Norsk barneblad. Fra 1949 til 1954 var han redaktør sammen med Andreas Haavoll. Dybvad skrev i denne perioden tekst til Smørbukk, Peik og Bamsemann, i tillegg til at han skapte tegneserien Tuss og troll i 1944.Han mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1986, var æresmedlem i Noregs mållag og flere perioder leder av Bondeungdomslaget i Oslo og Trønderlaget i Oslo.


== Referanser ==
Inger Berset

Inger Berset (født 12. februar 1911 i Oslo, død 2002) var en norsk bibliotekar, barnebokforfatter og oversetter.Berset tok artium i 1929 og arbeidet som bibliotekar i Utenriksdepartementet, og ved Deichmanske bibliotek, som sjefsbibliotekar ved Vadsø Bibliotek og Ålesund Bibliotek, og som barnebibliotekar i Fredrikstad. De siste årene bodde hun i Brumunddal. 
Hun skrev to barnebøker: Brevet fra Svalbard (1956) og Messepike i farten (1960); begge basert på egne erfaringer. Hun har også skrevet noen småbarnsbøker og oversatt omkring 40 bøker. Hun fikk Kirke- og undervisningsdepartementets oversetterpris for 1977 for Mikkels eventyr i høyblokken av Inger Skote.


== Referanser ==
Freddy Maertens

Freddy Maertens  (født 13. februar 1952  i Nieuwpoort) er en tidligere belgisk profesjonell syklist.  Han ble to ganger verdensmester i   landeveisritt. I Italia i 1976 vant han foran Francesco Moser og Tino Conti. I Praha I 1981 vant han foran Giuseppe Saronni og Bernard Hinault. Han har også en sølvmedalje fra VM i 1973. I 1977 vant han Vuelta a España sammenlagt etter å ha vunnet 13 etappeseire. 
Han vant  sprinttrøyen i Tour de France i årene 1976, 1978 og i 1981.


== Eksterne lenker ==
(en) Freddy Maertens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Freddy Maertens – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Freddy Maertens – Olympedia 
(en) Freddy Maertens – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Freddy Maertens – ProCyclingStats 
(en) Freddy Maertens – Cycling Archives 
(en) Freddy Maertens – CycleBase 
(en) Freddy Maertens – TheSports.org
Kongeå

Kongeå (tysk: Königsau) er en elv i Danmark. Den danner grensen mellom Nørrejylland og Sønderjylland. Elven har sitt utspring sydøst for Vejen og Vamdrup og munner etter ca. 50 kilometer ut i Vadehavet nord for Ribe.
I perioden 1864–1920 fungerte den også i det alt vesentlige som grense mellom Danmark og Tyskland. I middelalderen kaltes elven for Skodborg Å etter den kongelige borgen Skodborghus, som lå ved et overfartssted sør for Vejen. Det var i århundrer tollgrense ved Kongeå, som skilte Kongeriket Danmark fra Hertugdømmet Slesvig. Kongeå nevnes også i Magnus den godes saga, som Skotborgará, i beskrivelsen av slaget ved Lyrskogshede.


== Referanser ==
Spjelkavik videregående skole

Spjelkavik videregående skole er en videregående skole i Ålesund. Skolen ligger på Langhaugen i Spjelkavika. 
Skolen har utdanningsprogram for studiespesialisering og har et bredt tilbud innen språk, samfunnsfag og økonomi, realfag og internasjonalisering. Skolen legger stor vekt på å gi elevene undervisning med god faglig kompetanse.Fra høsten 2012 er skolen også en IB World School og er godt i gang med International Baccalaureate Diploma Programme.
Rektor ved skolen er Rune Heggdal og assisterende rektor er Per Brækkan.


== I media ==
I 2013 presenterte Aftenposten en statistikk som tilsier at Spjelkavik VGS er grundigst i Ålesund vurderingsmessig. Ordinær karakter sammenlignet med eksamensresultat, som en fasit, går hver tiende elev ned én karakter ved eksamen. Ved Fagerlia VGS til sammenligning, går syv av ti ned én karakter ved eksamen. Statistikken gjenspeiler grundig vurdering ved skolen.
Skolen kan også skilte med gjeve resultater i Fysikkolympiaden, hvor tidligere elever har kvalifisert seg til å representere Norge internasjonalt.


== Referanser ==
Bravida

Bravida er et skandinavisk installasjons- og serviceselskap innen elektro, rør og ventilasjon. Selskapet har 9 000 ansatte og 175 avdelinger i Norge, Sverige og Danmark. Bravida Norge har avdelinger på 30 steder i landet og rundt 2 000 ansatte, etter oppkjøpet av Siemens Installation i 2009. Selskapet er totaltilbyder innen elektro, rør og ventilasjon. Bravida AB ledes av konsernsjef Torbjörn Torell, den norske virksomheten ledes av administrerende direktør Tore Bakke.


== Historie ==
Bravida ble dannet i år 2000 ved en sammenslåing av BPA AB, en svensk bygg- og installasjonsbedrift med røtter tilbake til 1922, og Telenors installasjonsvirksomhet. I 2004 ble virksomhetene IKT, Telecom og Geomatikk, som ble tilført av Telenor, solgt og man ble en rendyrket virksomhet innen elektro og VVS. IKT-delen ble solgt til Umoe og ble Umoe IKT, mens Telecom-delen ble solgt til Altor Equity Partners og ble til slutt til Relacom Norge.
Bravida kjøpte i mai 2009 elektroinstallasjonsselskapet Siemens Installation AS, med 1 300 ansatte og en årsomsetning på 1,6 mrd kr fra Siemens AS. Det samlede selskapet får 2 300 ansatte, og en årsomsetning på rundt 2,7 mrd kr.
Bravida ble i 2012 solgt til amerikanske Bain Capital, før dette var det Triton som eide selskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Alessandro Farnese, hertug av Parma og Piacenza

Alessandro Farnese, hertug av Parma og Piacenza (født 27. august 1545 i Roma, død 3. desember 1592 i Arras) var sønn av Ottavio Farnese og Margarethe av Parma, illegitim datter av den habsburgske keiseren Karl V. Slik var Alessandro nevø av Filip II av Spania og Don Juan de Austria. Han hadde en betydelig militær og politisk karriere i spansk tjeneste. Han kjempet i slaget ved Lepanto og senere Nederlandene mot anti-spanske opprørere. Han etterfulgte sin onkel Don Juan de Austria som guvernør i De spanske Nederlandene fra 1578 og fram til sin død.


== Referanser ==
Politbyrået i Sovjetunionen

Politbyrået (i perioden 1952–66 kjent som Presidiet) var den øverste ledelsen i Sovjetunionens kommunistiske parti og ledelsen for den utøvende makten i Sovjetunionen. Medlemmene til Politbyrået ble valgt blant medlemmene i Sentralkomiteen, og hadde i teorien derfor bare kontrollen over partiet. Likevel styrte Politbyrået hele landet, siden alle i høyere statlige stillinger også var medlemmer av kommunistpartiet.
I praksis ble Sovjetunionen styrt fra toppen og ned, så det var vanligvis slik at det var Politbyrået som bestemte sammensetningen av Sentralkomiteen og ikke vice versa. Det var bare rent unntaksvis at Sentralkomiteen overstyrte avgjørelser fra Politbyrået. Den lovgivende makten, Det øverste sovjet, hadde heller ingen egen vilje og vedtok alltid enstemmig «forslagene» fra Politbyrået.
Politbyrået oppstod i 1917, og ble innstiftet av Lenin for å styre revolusjonen. I 1919 ble ordningen formalisert, og Politbyrået fikk i oppgave å avgjøre alle hastesaker der det ikke var tid til å kalle sammen hele Sentralkomiteen. Det første Politbyrået bestod av de fem medlemmene Lenin, Stalin, Lev Trotskij, Lev Kamenev og Nikolaj Krestinskij.
Politbyrået hadde både fulle medlemmer og kandidatmedlemmer (uten stemmerett). Størrelsen på det varierte, men det hadde vanligvis fjorten fulle medlemmer og åtte kandidatmedlemmer. Politbyrået hadde ingen formell leder, men generalsekretæren i partiet hadde alltid en ledende rolle.


== Liste over medlemmer av Politbyrået ==


=== Lenin-perioden (1919–1924) ===


=== Stalin-perioden (1924–1953) ===


=== Khrusjtsjov-perioden (1953–1964) ===


=== Bresjnev-perioden (1964–1982) ===


=== Andropov- og Tsjernenko-perioden (1982–1985) ===


=== Gorbatsjov-perioden (1985–1991) ===


== Eksterne sider ==
Leadership of the Communist Party of the Soviet Union (CPSU, 1917-1991)


== Se også ==
Sovjetunionen
Det øverste sovjet
Fort De Gagel

Fort De Gagel er et av forsvarsverkene som hører til den nye hollandske vannlinjen. Det befinner seg ved elven Vecht i den nederlandske kommunen Utrecht, og er en del av den indre ringen av fort rundt byen. Bortsett fra å forsvare inunderingsslusene ved fortet og områdene som skulle settes under vann, var dets hovedoppgave å forsvare byen og forhindre fienden i å trenge inn til den via Gageldijk eller Kerkeindsche dijk (nå Burg. Huydekoperweg). Det skulle også beskytte flanken til fortet ved de Klop. Fortet ble bygget i 1819-21 og er omgitt av en vollgrav. Den gang bestod det av L-formede jordvoller med oppstillingplasser for kanoner. I 1885 kunne opptil 131 mann være forlagt her og fortet kunne da maksimalt ha 14 kanoner. Fort De Gagel eies av Utrecht kommune.


== Fortets bygninger ==
De første større endringene ble påbegynt i 1848, og mellom 1850 og 1852 ble et bombesikkert vakthus på 16x16 meter med 1,5 meter tykke murer og egen vollgrav bygget på bysiden av fortet, dermed hadde fortet fått en redutt. På vakthusets tak var det mulig å plassere to haubitser, mens skyteskår hadde blitt laget i veggene slik at skyttere kunne bidra til forsvaret.
I 1877-78 ble fortet igjen endret. Denne gangen ble en del av vollgraven rundt vakthuset fylt igjen slik at en bombesikker kaserne og remise kunne bygges. I forhold til andre fort ligger kasernen og vakthuset meget nær hverandre. Videre ble vakthuset selv bygget om innvendig, en av endringene var at den åpne toppetasjen ble fjernet. Huset har nå fremdeles skyteskår i alle veggene, med de fleste rettet mot Gageldijk. De siste endringene ble foretatt under mobiliseringen i 1939-40 da tre skjulesteder i betong for mindre grupper soldater ble anlagt på åkrene rundt fortet. Andre bygninger på fortets område som fremdeles finnes, er en fortvokterbolig og broen over vollgraven.


== Fortet i nyere tid ==
Fortet er i dag (2008) i god stand, og flere ulike organisasjoner leier lokaler i kasernen og remisen. Området er åpent for besøkende.
Vannlinjeruten passerer forbi dette fortet.

		
		


== Eksterne lenker ==
Nationaal Project Nieuwe Hollandse Waterlinie (engelsk, nederlandsk)
Nettsted camping Fort De Gagel på Utrecht bys nettsted (nederlandsk)
Fort De Gagel på Stiftelsen Menno van Coehorns nettsted (nederlandsk)
Fort De Gagel, flybilde (nederlandsk)
Valentourettes

Valentourettes er et norsk tributeband som hyller rockeartisten Joachim «Jokke» Nielsen.  Bandet ble etablert i forkant av Stavanger Punkrockfestival 2003 og er en samling av musikere fra Jokke & Valentinerne og  Jokke med Tourettes.
Bandet besto opprinnelig av Petter Baarli, Runar «Kula» Johannessen (Tourettes), Petter Pogo (Valentinerne og Tourettes) samt Jokke-fan Vidar Rugset.  
Bandet la ut på turne i 2003 og gjennomførte 31 konserter høsten 2003. Høsten 2006 bestemte Vidar Rugset seg for å slutte i Valentourettes.  Tarjei Foshaug, alias Strange? Gentle fra Trashcan Darlings ble hans etterfølger.


== Plateutgivelser ==
Valentourettes er et tributeband og har ikke gitt ut egne plater. Bandet deltar imidlertid på hyllingsplata Det beste til meg og mine venner som ble utgitt på Big Dipper og JEPS 12. september 2005. Bandet bidro med låtene «Tida er inne» og «Misforstått» sammen med vokalist Michael Krohn fra Raga Rockers.


== Annet ==
Valenourettes var musikere i Jokke-musikalen «Jokkes verdiløse menn» som gikk på Torshovteateret våren 2008. Det er Jokkes bror, Christopher Nielsen, som har skrevet manus. Regissøren er Anders T. Andersen.


== Eksterne lenker ==
(en) Valentourettes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Valentourettes hos Nationaltheatret 
(en) Valentourettes på Discogs 
(en) Valentourettes på MusicBrainz 
(en) Valentourettes på Songkick
Frazione

Frazione er i Italia betegnelsen på et administrativt og geografisk nivå under kommunen (il comune). Etter en lovendring i 2000 er det opp til kommunen å opprette frazioni eller avvikle tidligere frazioni. Noen kommuner har ikke frazioni – andre har flere titalls.
Normalt vil den største byen i kommunen være administrasjonssentrum (capoluogo), mens landsbyer omkring er egne frazioni. Landsbyer og steder som ikke er egne frazioni omtales gjerne som località.


== Administrasjon ==
Fram til 2000 kunne en frazione ha en underborgermester (prosindaco), utnevnt av kommunens borgermester (sindaco). I dag delegerer borgermesteren oppgaver på frazione-nivå til en kommunal tjenestemann. En frazione kan også ha egne ansatte. En frazione har kun rådgivende funksjon overfor borgermesteren eller kommunestyret (il consiglio).
Pilegrimsleden fra Ullensaker til Stange

Pilegrimsleden går gjennom Eidsvoll fra Rise Bru i Ullensaker til Stange kommune. Dette veistykke utgjør en del av pilegrimsleden Oslo-Trondheim, som ble åpnet i 1997. 
Eidsvoll kirke er et av de mest sentrale punktene langs leden, som ble offisielt åpnet 16. juni 2002. Dette skjedde ved at en "milestein" i granitt – den første mellom Oslo og Hamar – ble avduket på Tingvoll ved Eidsvoll kirke, stedet der Eidsivatinget møttes gjennom 900 år.
Saransk

Saransk (russisk: Сара́нск, mordvinsk: Саран ош) er hovedstaden i Republikken Mordovia i Russland. Den ligger ved elva Insar (i Volgas nedbørfelt, rundt 520 km øst for Moskva. Innbyggertall: 304 866 (folketelling 2002).


== Historie ==
Bosetningen ble grunnlagt i 1641 som en festning ved Russlands sørøstre grense. På 1700-tallet mistet fortet sin militære betydning, og Saransk ble en handels- og industriby. I 1708 ble byen underlagt guvernementet Azov, og senere guvernementet Kazan. I 1780 ble byen underlagt det som i 1801 ble guvernementet Penza. I 1893 nådde byggingen av jernbanen Moskva – Kazan til Saransk. I 1928 ble byen hovedstad i det nasjonale distriktet Mordovia, som i 1934 ble til den Mordoviske ASSR, og i 1991 den autonome republikken Mordova. Sovjetiske byplanleggere bygde om det gamle bysenteret på 1960- og 1970-tallet, med brede gater og enorme boligområder.


== Næringsliv ==
Industrien i Saransk omfatter produksjon av elektriske kabler, kjemikalier, dekorativt tøy, matprodukter, maskinbygging og metallarbeid. Byen har også to varmekraftverk. 
Flybasen Ljambir ligger 12 km nord for byen.


== Transport ==
Saransk har hatt en jernbanestasjon siden 1893, og den ligger for tiden ved Ruzajevka – Kazan-jernbanen. Byen ligger også ved en hovedvei. Saransk lufthavn, som ligger 7 km sør for byen, trafikkeres av mindre fly. 


== Kultur ==

Saransk har flere teatere: et dramateater (grunnlagt i 1961), et dukketeater, og et komedieteater. Byen har også et regionalt historisk museum og et kunstmuseum. 


== Utdanning ==
Mordovias Statlige Universitet (grunnlagt i 1957) ligger i Saransk, i tillegg til flere tekniske skoler.


== Severdigheter ==
Byen har mange historiske arkitektoniske monumenter sin tidlige historie. 
En bemerkelsesverdig struktur i Saransk er Saransk TV-tårn, en 180 meter høy bardunert mast av rørstål bygget i 1961, som har 8 tverrstykker med gangveier på to nivåer fra mastestrukturen til bardunene.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Saransk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kovylkino

Kovylkino (russisk: Ковы́лкино) er en by i Republikken Mordovia i Russland. Den ligger på venstre bredd av elva Moksja (ei sideelv til Oka), rundt 100 km vest for Saransk. Innbyggertall: 21 873 (folketelling 2002).
Bystatus ble innvilget i 1960.


== Referanser ==
Antiretrovirale medisiner

Antiretrovirale medisiner eller ARV er medisiner som kan bremse formeringen av hiv-viruset i blodet, slik at utviklingen av aids kan holdes i sjakk og immunforsvaret ikke svekkes så raskt. Virkningene av sykdommen kan dermed stoppes, eller utsettes i mange år. I den rike delen av verden får hiv/aids-pasienter de mest moderne og svært dyre ARV-medisiner, med betydelig større effekt og mindre alvorlige bivirkninger enn de medisinene som det er økonomisk mulig å få tilgang til for det store flertallet av verdens mange millioner aids-pasienter. Organisasjonen Leger uten grenser har stått sentralt i kampen for å påvirke internasjonal legemiddelindustri til å akseptere produksjon av gode og billige kopi-preparater for pasienter i fattige land.
ARV-behandlingen starter nå ved påvisning av hiv-viruset. Behandlingen varer livet ut. Så langt er det ikke utviklet medisiner eller behandlingsmetoder som helbreder hiv.
HAART (også ofte omtalt som ART) er forkortelse for Highly Active Antiretroviral Therapy og er fellesbetegnelse for en aggressiv og banebrytende kombinasjonsbehandling av minst 3 ulike klasser antiretrovirale medisiner mot hiv som ble introdusert i 1996. HAART eliminerer ikke hivviruset fra kroppen, men hindrer dets evne til å reprodusere seg og dermed fremkalle dødelig sykdom (aids). Takket være HAART kan mengden hivvirus i blodet reduseres til et så lavt antall at det ikke lenger er målbart, og den hivsmittede er dermed heller i realiteten ikke smitteførende. Takket være HAART kan hivsmittede som mottar behandling i dag leve symptomfritt og med forventet normal livslengde med viruset i kroppen.
Et vanlig HAART-behandlingsregime kombinerer tre eller flere ulike legemidler, som to nukleoside revers transkriptase-hemmere (NRTI) og en protease-hemmer (PI), to NRTI og en non-nukleosid reverse transkriptase-hemmer (NNRTI) og/eller andre slike kombinasjoner. 


== Referanser ==


== Se også ==
Hiv
Aids
Krasnoslobodsk (Mordovia)

Denne artikkelen er om byen i Republikken Mordovia. For byen i Volgograd oblast se Krasnoslobodsk (Volgograd oblast).Krasnoslobodsk (russisk: Краснослобо́дск) er en by i Republikken Mordovia i Russland. Den ligger på venstre bredd av elva Moksja (ei sideelv til Oka), rundt 100 km vest for Saransk. Innbyggertall: 10 843 (folketelling 2002).
Bosetningen ble første gang nevnt i 1571. Byrettigheter ble innvilget i 1780.


== Referanser ==
Ruzajevka

Ruzayevka (russisk: Руза́евка) er en by i Republikken Mordovia i Russland. Den ligger ved elva Insar, 20 km sørvest for Saransk. Innbyggertall: 49 790 (folketelling 2002), 51 034 (folketelling 1989).
Bosetningen ble grunnlagt i 1631 som landsbyen Urazajevka (russisk: Уразаевка), som senere ble kjent som Ruzajevka. Den fikk innvilget bystatus i 1937.


== Referanser ==
Hardangerjakt

Hardangerjakt er en én-mastret kravellbygget seilskute med akterspeil, gaffelrigg og bomseil som var en populær fartøytype på slutten av 1800-tallet.
I hovedsak ble jakten brukt som fraktefartøy i kystfart spesielt for å frakte salt fisk fra Nord-Norge til Vestlandet.  Det finnes en rekke Hardangerjakter i dag som er restaurert og som brukes i turistnæringen.
Les mer om Jaktene her.


== Se også ==
Jakt (båt)
Jekt
Mjøsjakt
Temnikov

Temnikov (russisk: Темников) er en by i Republikken Mordovia i Russland. Den ligger ved elva Moksja (ei sideelv til Oka), rundt 140 km nordvest for Saransk. Innbyggertall: 8 375 (folketelling 2002).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Temnikov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons