jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ertsvikskjær naturreservat

Ertsvikskjær naturreservat ble oppretta 15. desember 1978. Det ligger sørøst for Ersvika, ytterst på Hurumlandet, i Asker kommune i Viken (tidligere i Hurum kommune i Buskerud).
Naturreservatet omfatter det omtrent 10 dekar store Ersvikskjæret, og sjøen inntil 50 meter fra land rundt skjæret. Formålet med fredninga er å verne om fuglelivet. Det hekker flere ulike måkearter, ærfugl og knoppsvane på skjæret. Fra 15. april til 15. juli er det ferdselsforbud i naturreservatet.
Berggrunnen på skjæret består av gneis, og skjæret har noe spredt buskvegetasjon.
Landområdet nord for skjæret er ikke verna, men bare 500 meter lengre øst på fastlandet starter Sandbukta-Østnestangen naturreservat. Også de øvrige øyene sør for Tofte er verna som naturreservater. 


== Eksterne lenker ==
(no) Ertsvikskjær naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Naturreservatrs verneforskrift hos Lovdata
St. Sofia-katedralen (Polotsk)

St. Sofia-katedralen er en katedral i byen Polotsk i Hviterussland. Den er sannsynligvis landets eldste kirke, og ble oppført i perioden 1044-66.
Katedralen ble bygget i Fyrstedømmet Polotsks storhetstid, i regjeringstiden til Vseslav. Store deler av inventaret til katedralen ble røvet fra St. Sofia-katedralen i Novgorod i 1067.
St. Sofia-katedralen har blitt kraftig bygget om ved flere anledninger, siste gang etter at Peter den store hadde brukt den som kruttlager i 1710 med katastrofalt utfall. Arkitekten Johann Christoph Glaubitz ble da hentet inn fra Vilnius, med det resultat at katedralen ble gjenoppbygget i såkalt «Vilnius-barokk».
St. Sofia-katedralen (Kyiv)

St. Sofia-katedralen (ukrainsk: Собор Святої Софії, russisk: Собор Святой Софии) er en katedral i Kyiv i Ukraina. Den skriver seg fra Kievrikets dager, og er en del av verdensarven.
Katedralens navn kommer fra Hagia Sofia i Konstantinopel. Byggingen ble påbegynt i 1037 i regjeringstiden til Jaroslav den vise, men byggverket stod ikke ferdig før to hundre år senere. 
Etter den russiske revolusjonen planla sovjetmyndighetene å rive katedralen, men etter en mengde protester ble den omgjort til museum. I forbindelse med Sovjetunionens fall ble det bestemt at bygningen skulle tas i aktiv bruk som kirke igjen, men dette har blitt stadig utsatt på grunn av uenighet mellom den ortodokse og den ukrainske gresk-katolske kirke om hvem som skal ha rett til bygget.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Saint Sophia Cathedral in Kyiv – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
University of Portland

University of Portland  er et uavhengig, katolsk universitet i Portland i delstaten Oregon, USA. Det ble opprettet i 1901 og er søsteruniversitetet til University of Norte Dam i Indiana.
Universitetet drives av Det hellige kors' orden (Congregation of the Holy Cross).
Skolene omfatter:

College of arts & sciences,
UP Graduate School
UP School of Business
UP School of Education
UP School of Engineering
UP School of NursingUP er faglig sett det bredeste liberal arts-universitetet i Oregon. Siden 1951 tilbyr skolen også reserveoffiserstrening (ROTC) for USAs luftforsvar.
Ved universitetet var det 3 478 studenter og 306 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 26 390 for alle studenter, uavhengig av bosted. Studiene gis opp til mastergradsnivå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) University of Portland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Universidad de Puerto Rico

Universidad de Puerto Rico (engelsk: University of Puerto Rico) er et statsseid (Commonwealth of Puerto Rico) land-grant-universitet i San Juan på Puerto Rico. Det er landets eldste offentlige universitet. Universitetssystemet har ytterligere 9 læresteder i Puerto Rico.
Flaggskipcampusen i San Juan ble opprettet i 1903 på restene av Escuela Normal Industrial (grunnlagt 1900). I 1908 ble det tatt inn under Morrill Act og ble dermed et amerikansk land-grant-universitet. I 1966 ble medisin-fakultetet skilt ut som selvstendig lærested. Det er egne fakulteter for jus og økonomistudier (business).
Campusen i Mayagüez tilbyr landbruks-, ingeniør- og økonomifaglige studier. Også Ponce-campusen er hovedsakelig ingeniørfaglig innrettet, og het tidligere Colegio Universitario Tecnológico de Ponce.
Lærestedene er:

Universidad de Puerto Rico, Rio Piedras, San Juan (1903) – 20 528 studenter
Universidad de Puerto Rico, Mayagüez Campus (1911) – 12 380 studenter
Universidad de Puerto Rico, Recinto de Ciencias Médicas, San Juan (1950) – 2 289 studenter
Universidad de Puerto Rico, Humacao (1962) – 4 306 studenter
Universidad de Puerto Rico, Arecibo (1967) – 4 146 studenter
Universidad de Puerto Rico, Cayey (1967) – 3 634 studenter
Universidad de Puerto Rico, Ponce (1970) – 3 486 studenter
Universidad de Puerto Rico, Bayamon (1971) – 4 638 studenter
Universidad de Puerto Rico, Aguadilla (1972) – 3 231 studenter
Universidad de Puerto Rico, Utuado (1979) – 1 514 studenterVed universitetet var det 60 150 studenter og 4 400 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene i snitt ca. US$ 2 000 for studenter folkeregistrert i San Juan. Studiene gis opp til doktorgradsnivå i San Juan og Mayagüez, og bachelornivå andre steder.


== Eksterne lenker ==
Universidad de Puerto Rico
UPR Mayagüez
UPR Ponce
Malawis sentralbank

Malawis sentralbank (Reserve Bank of Malawi) er sentralbanken i Malawi. 
Banken ble vedtatt i 1964, og startet driften i juni 1965. Den erstattet en filial av Federal Bank of Rhodesia and Nyasaland, som fungerte som sentralbank i Føderasjonen av Rhodesia og Nyasaland. Denne føderasjonen bestod av det som i dag er sørlige Rhodesia (i dag Zimbabwe), nordlige Rhodesia (i dag Zambia) og Nyasaland (i dag Malawi). Føderasjonen ble oppløst i 1963. 
I 1981 flyttet banken sitt hovedkontor fra Blantyre til Lilongwe. I 1989 ble sentralbankloven revidert, og endret slik at sentralbanken ikke lenger var underlagt Finansdepartementet, men ble en selvstendig enhet, løsrevet fra regjeringen. Med dette ble også pengepolitikken skilt fra finanspolitikken, som fortsatt utøves av Malawis Finansdepartement. Sentralbanken må sørge for at disse to økonomiske virkemidlene er i overensstemmelse med hverandre. 
Sentralbanken er pr februar 2021 Wilson Banda, han overtok etter Dalitso Kabambe i juli 2020.


== Se også ==
Liste over verdens sentralbanker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ardian Fullani

Ardian Fullani (født 1955) er en albansk økonom, som var sentralbanksjef i Albanias bank fra oktober 2004 til september 2014.  
Han er utdannet fra Universitetet i Tirana, og ble utnevnt som sentralbanksjef 28. oktober 2004. Han tok da over etter Shkëlqim Cani. Han ble også gjenutnevnt for en ny periode i november 2011.
Fullani etablerte en pris, «Governor's Award», som hvert år tildeles den albanske studenten som har levert den beste diplomoppgaven på høyskolenivå. Den første tildelingsseremonien ble avholdt 31. oktober 2006. 
Den 5. september 2014 ble han arrestert, i forbindelse med underslag gjort av en nyansatt i sentralbanken, fordi myndighetene mente at Fullani ikke sørget for gode nok kontrollrutiner. Elisabeta Gjoni overtok som midlertidig sentralbanksjef.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Albanias bank – The Governor of the Bank of Albania
Altenahr

Altenahr er et tettsted med 1 659 innbyggere (2006) i Landkreis Ahrweiler, i Rheinland-Pfalz i Tyskland. Stedet ligger ved elven Ahr i Eifelfjellene, omtrent 10 km vest for Bad Neuenahr-Ahrweiler og rundt 35 km sørøst for Bonn. Utenfor Altenahr ligger Burg Kreuzberg.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Altenahr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jaffa-opptøyene

Jaffa-opptøyene viser til opptøyene og drapene som fant sted i det britisk-kontrollerte Palestinamandatet fra 1. til 7. mai 1921. Etter en ulovlig 1. mai-demonstrasjon av det jødiske kommunistpartiet brøt det ut opptøyer blant den arabiske befolkningen i byen Jaffa. 47 jøder og 48 arabere ble drept, de sistnevnte stort sett av britisk politi. 146 jøder og 73 arabere ble såret. 
En konsekvens av opptøyene var at de jødiske immigrantenes forhold til mandatmakten Storbritannia og til den arabiske befolkningen ble forverret. En annen konsekvens var at Storbritannia i årene etter opprøret forsøkte å bremse jødisk immigrasjon til Palestina.
Bertrand Delanoë

Bertrand Delanoë (født 30. mai 1950 i Tunis) er en fransk politiker. Han er medlem av Parti socialiste. Delanoë var medlem av Nasjonalforsamlingen fra 1981 til 1986 og var senator fra 1995 til 2001, da han ble valgt til ordfører i Paris. Han ble gjenvalgt som ordfører i kommunevalget våren 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bertrand Delanoë – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bertrand Delanoë – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Minnesmerke

Et minnesmerke er en utformet gjenstand som er varig plassert i det offentlige rom for å minne om en person eller en begivenhet. Et minnesmerke i form av en bauta eller steinstøtte kalles også minnestein.  Et minnesmerke i form av en tavle kalles også minnetavle.
Minnesmerker kan finnes i former som standardiserte skilt, tavler av stein eller bronse på vegger eller murer, som billedhoggerverker i form av relieffer, byster eller frittstående statuer i alle stilarter og varige materialer, eller som byggverk (gravhauger, pyramider eller mausoleer o.a.)


== Se også ==
Gravminne
Epitafium
Kenotaf
Monument
Verdensarv
Kulturminnevern
«Foreningen til Norske Fortidsmindesmerkers Bevaring»


== Eksterne lenker ==
(en) Monuments and memorials – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kinesisk postalromanisering

Kinesisk postalromanisering, eller Chinese Postal Map Romanization (kinesisk: 郵政式拼音; pinyin: Yóuzhèngshì pīnyīn) er et system for romanisering av kinesiske stedsnavn som ble tatt i bruk sent under Qing-dynastiet. Det ble forsøksvis tatt i bruk i 1903. Det ble offisielt godkjent på The Imperial Postal Joint-Session Conference 帝國郵電聯席會議, som ble avholdt i Shanghai våren 1906. 
For det meste bygde systemet på prinsippene utviklet av Thomas Francis Wade i 1867 basert på beijinguttalen, og relativt ensartet tilpasset en noe sørligere uttale og de behov post og telegraf hadde. Noen avvik skyldtes fransk påvirkning; sentralposten hadde fra 1901 vært nesten uavbrutt under ledelse av franskmenn.Dette romaniseringssystemet ble beholdt også etter Qingdynastiets fall i 1912, og var i bruk på det offisielle postale atlas over Republikken Kina. Det holdt seg som norm også innen vestlig kartografi til langt innover på 1900-tallet. 
Etter opprettelsen av  Folkerepublikken Kina er dette systemet gradvis blitt fortrengt av pinyin, som etterhvert ble nærmest enerådende i alle fall for stedsnavn i Fastlands-Kina.


== Avvik fra Wade-Giles ==
Systemet var basert på Wade-Giles, skjønt det benyttet også noen innarbeidede europeiske stavemåter, enkelte kinesiske dialektuttaler og noen historiske uttalemåter. Ellers nyttige tegn ble fjernet fordi det skulle være lettere ved telegrafering.
Hovedavvikene fra Wade-Giles var:

En fullstendig utelatelse av diakritiske tegn og aksentmerker,
Chi, ch'i og hsi (pinyin ji, qi, and xi) gjengis som enten tsi, tsi og si, eller som ki, ki og hi  avhengig av historisk uttale, som for eksempel
Peking (Pei-ching, Beijing)
Tientsin (T'ien-chin, Tianjin)
Tsinan (Chi-nan, Jinan)
Med mindre den er eneste vokal i en stavelse blir Wade-Giles u til w, for eksempel,
Ankwo (An-kuo, Anguo)
Chinchow (Chin-chou, Jinzhou)
Stedsnavn i Guangdong, Guangxi og Fujian romaniseres fra lokale dialekter, som hakka, kantonesisk og min:
Amoy (Hsia-men, Xiamen)
Swatow (Shan-t'ou, Shantou)
Quemoy (Chin-men, Jinmen)
Populære innarbeidede europeiske stedsnavn ble beholdt, som for traktathavnene
Canton (Kuang-chou, Guangzhou)Andre ortografiske særegenheter var: 

hs- blir sh- eller -s, for eksempel Kishien (fra Chi-hsien)
-ê (schwa) og  -ei blir begge -eh, for eksempel Chengteh (fra Ch'eng-te') og Pehkiao (fra Pei-ch'iao). -ê kan til tider bli -e eller -ei.
avsluttende u blir somme tider -uh, for eksempel Wensuh (fra Wen-su)


== Referanser ==


== Litteratur ==
China postal album: showing the postal establishments and postal routes in each province. 2d ed. Peking: Directorate General of Posts, 1919.
Harris, Lane. "A 'Lasting Boon to All': A Note on the Postal Romanization of Place Names, 1896-1949." Twentieth Century China 34, no. 1 (2008): 96-109.
Playfair, G. M. H. The Cities and Towns of China: A Geographical Dictionary. 2d. ed. Shanghai: Kelly & Walsh Ltd., 1910.
"Yóuzhèng shì pīnyīn" (邮政式拼音) Zhōngguó dà bǎikē quánshū: Yuyán wénzì (中国大百科全书：语言文字). Beijing: Zhōngguó dà bǎikē quánshū chūbǎnshè (中国大百科全书出版社), 1998.
Hutong

Hutong (kinesisk: 胡同, pinyin: hútòng) er smale gater eller grender, først og fremst assosiert med Beijing og andre nordkinesiske byer.
Ordet hutong kommer fra mongolsk hottog, som betyr «vannbrønn».
Etter opprettelsen av Folkerepublikken Kina i 1949 er mange av Beijings gamle hutonger forsvunnet, og er blitt erstattet av brede boulevarder og høyhus. Mange forlot sine gamle boliger i hutongene med glede, selv om deres familier hadde bodd der i mange generasjoner. De fikk nå leiligheter med moderne utrustning som innlagt vann og elektrisitet. Distriktet Xicheng er et eksempel: Nesten 200 hutonger av de tidligere 820 forsvant. 
I 1980-årene hadde Beijing fortsatt 3.679 hutonger. Det tallet er frem til 2008 sunket med over 40 prosent. 
Men mange av Beijings gamle hutonger finnes fortsatt, og flere av dem er blitt vernet. De tiltrekker seg turister som befarer dem med pedicabs.
Ytterligere et stort antall hutonger i Beijing er imidlertid blitt revet som en del av forberedelsene til Sommer-OL 2008. Beslutningen ble kritisert av UNESCO, FNs organisasjon for undervisning, vitenskap og kultur. Flere lokale grupper har også protestert mot rivingen av Beijings historiske bebyggelse.


== Se også ==
Siheyuan


== Eksterne lenker ==
(en) Hutong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 胡同 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Hutongs pictures in Liulichang, Qianmen and Panjiayuan (engelsk)
China Daily article on hutong research (engelsk)
"Bye Bye Beijing" - The Hutong Destruction by Photojournalist Sean Gallagher(engelsk)
Del 1,  Del 2 – turistvideoer (engelsk)
Beijing filmakademi

Beijing filmakademi (kinesisk: 北京电影学院, pinyin: Běijīng Diànyǐng Xuéyuàn, forkortet BFA) er et privat universitet i Beijing i Folkerepublikken Kina. Den begynte som filmskole i 1950. Den er blitt til Asias største institusjon på universitetsnivå for utdannelse i film- og fjernsynsproduksjon. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Beijing Film Academy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Beijing Film Academy - Scholarship Council
Robson Green

Robson Green (født 18. desember 1964 i Hexham) er en engelsk skuespiller og TV-produsent. 
Han begynte sin skuerspillerkarriere i TV-seriene Casualty i 1989 og Soldier Soldier og har medvirket i Touching Evil, Grafters og Reckless. I 1996 startet han produksjonsfirmaet Coastal Productions som blant annet produserer Wire in The Blood, basert på bøkene om Tony Hill og Carol Jordan av Val McDermid. Green spiller selv hovedrollen som Tony Hill. 
Til nå har det blitt laget seks serier av Wire in the Blood. I de tre første spiller Hermione Norris Carol Jorden, men i den fjerde serien blir hun ble erstattet av DI Alex Fielding, spilt av Simone Lahbib. Serien har gått som påskekrim på TV 2 og som selvstendig krimserie på samme kanal.   
Green er også en habil musiker. Simon Cowell overtalte Green og en medskuespiller (Jerome Flynn) i Soldier Soldier til å spille inn en versjon av Unchained Melody sammen med «(There'll Be Bluebirds Over) The White Cliffs of Dover». Singelen lå på førsteplass i syv uker på den engelske listene i 1995 og solgte mer enn 1,9 millioner kopier. Duoen vant The Music Week Awards i 1996 for beste singel og beste album.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell Website: The Robson Green Web Site
(en) Robson Green på Internet Movie Database 
(sv) Robson Green i Svensk Filmdatabas 
(fr) Robson Green på Allociné 
(en) Robson Green på AllMovie 
(en) Robson Green hos The Movie Database
Bhavavarman I

Bhavavarman I var en konge i det kambodsjanske kongeriket Kamboja, som senere skulle bli til Khmerriket. Selv om de nøyaktige årstallene for hans regjeringstid er ukjente er det sikkert at han satt ved makten rundt år 598.
Bhavavarmans dronning het Kambuja-raja-lakshmi, og det var gjennom henne han kom inn i kongerekken. Han var sannsynligvis også barnebarn av kongen av Funan, et nabokongedømme som var mektigere enn det kambodsjanske på denne tiden.
Den viktigste arven etter Bhavavarmans tid som konge var utvidelsen av Kamboja til Mekongdalen, etter angrep mot både Funan og Champa, et gammelt vietnamesisk kongedømme. Bakgrunnen for disse angrepene er ikke klare, men det mest sannsynlige er konflikten rundt Rudravarmans vei til kronen i Funan; Rudravarman drepte den lovmessige arvingen og Bhavavarman kan ha sett seg selv som den rettmessige etterfølgeren i denne kongerekken. Det er riktignok ikke klart om han ønsket å bestige tronen i Funan selv, eller om han bare ønsket å fjerne Rudravarman slik at den neste i blodslinjen kunne ta plassen.
Bhavavarman ble etterfulgt av sin bror Chitrasena, som tok navnet Mahendravarman da han ble kronet. Kinesiske nedtegnelser fra perioden indikerer at Chitasentra var ansvarlig for en større del av erobringene og slagene enn sin bror, men man antar at det var et samarbeid mellom de to brødrene. De kinesiske skeiftene indikerer også at den nye kongen i Funan var en «ond konge» som ikke fulgte buddhismen. Både Bhavavarman og hans bror kunne passe til denne beskrivelsen siden begge bekjente seg til den tradisjonelle shivaismen i Kamboja.
Pressens offentlighetsutvalg

Pressens offentlighetsutvalg ble i 1971 opprettet av Norsk Presseforbund og har som formål å bidra til mer åpenhet i samfunnet.
I dag består utvalget av 15 redaktører og journalister som alle har vist en spesiell interesse for offentlighet. Utvalgets leder er Siri Gedde- Dahl. Utvalget jobber for økt innsyn og større kompetanse om innsynslovverk blant redaksjonelle medarbeidere. Via nettsiden offentlighet.no gir utvalget bistand til journalister som ønsker informasjon fra offentlige journaler, tilgang til møter, rettssaker osv. Der finnes også ferdige klagebrev til bruk når krav om innsyn i forvaltningen blir avslått.
Utvalgets medlemmer (2012-2014)
1.  Siri Gedde-Dahl, leder, journalist i Aftenposten. 2.  Sarah Sørheim, nestleder, redaktør Etter Børs, Dagens Næringsliv. 3. Arne Jensen, Generalsekretær i Norsk Redaktørforening. 4. Per Anders Johansen, journalist i Aftenposten. 5. Ina Lindahl Nyrud, advokat i Norsk Journalistlag. 6. Nils E. Øy, tidl. generalsekretær, Norsk Redaktørforening. 7. Vegard Venli, journalist i Kommunal Rapport. 8. Ola Karlsen, journalist i ABC nyheter. 9. Leif Steinholt, journalist i Helgelands Blad. 10. Espen Andersen, journalist i NRK (Brennpunkt). 11. Berit Nyman,assisterende daglig leder, Fagpressens informasjonskontor. 12. Thomas Frigård, journalist i Raumnes. 13. Bjørn Brandt, redaktør i Norddalen. 14. Øyvind Johan Heggstad, journalist i NRK (Møre og Romsdal). 15. Hanne Wien, journalist i Budstikka Media.
Utvalgets koordinator i Norsk Presseforbund er jurist Kristine Foss.


== Se også ==
Pressens Faglige Utvalg
Vær Varsom-plakaten
Tekstreklameplakaten
Redaktørplakaten


== Eksterne lenker ==
Offentlighetsutvalget
Frankfurts undergrunnsbane

Frankfurts bybane (U-Bahn) er et kombinert T-bane/bybane/trikke-system i den tyske byen Frankfurt am Main. Den første strekningen ble åpnet i 1968, de andre strekningene ble utbygd etappevis.
Bybanenettet er tilrettelagt som et blandet system, der linjene gjennom sentrum har metrostandard og de perifere strekningene er utbygd som bybane. I dag består bybanen av 9 linjer med tilsammen 65 km som føres via tre sentrale tunnelstrekninger (strekningene A, B og C) gjennom sentrum, der de danner en trekant. Linjenettet har 84 holdeplasser, derav er 27 underjordiske. Det daglige passasjerantallet er rundt 300 000, i 2008 ble 112 millioner passasjerer transportert.Siden 1996 drives bybanen av Verkehrsgesellschaft Frankfurt am Main mbH (VGF), et selskap som tilhører byen Frankfurt am Main. Det meste av banens materiell og infrastruktur eies av dette selskapet. Banen er medlem av Rhein-Main-Verkehrsverbund (RMV), et tariffsystem som dekker hele det sydlige Hessen.

Linje U4 hadde full metrostandard før den i 2008 ble forlenget fra Seckbacher Landstraße til Enkheim. Linje U5 kjører delvis som trikk. En fjerde hovedtrasé D er under utredning. Linjene U8 og U9 ble satt i drift 12. desember 2010 da strekning Ds delstrekning mellom Niederursel og Kalbach ble åpnet.


== Hovedstrekningene ==
Strekning A, Ginnheim/Oberursel/Bad Homburg – Frankfurt Südbahnhof
Strekning B, Preungesheim/Bornheim – Frankfurt Hauptbahnhof
Strekning C, Praunheim/Hausen – Ostbahnhof/Enkheim
Strekning D, Niedereschbach – Schwanheim (delvis prosjektert)Bybanenettet suppleres av S-Bahn Rhein-Main (S-Bahn) som dekker Frankfurt og den omliggende regionen, og av Frankfurts trikkenett som dekker de bydelene som ikke har bybane.


== Referanser ==
Kvadrant

For kvadranter i inndelingen av menneskers bitt, se tenner. For de kvadranter som forekommer i tv-serien Star Trek, se Galaktiske kvadranter
Aksene i et koordinatsystem deler inn planet i fire adskilte områder, kvadranter. Man nummerer dem vanligvis mot klokken/motsols, med starten i den øvre høyre kvadranten.


== Se også ==
Kartesisk koordinatsystem
Jiaotonguniversitetet i Beijing

Beijing Jiaotong-universitet (kinesisk: 北京交通大学; pinyin: Běijīng Jiāotōng Dàxúe), fra 1949 til 2003 kjent som Det nordlige Jiaotong-universitet (北方交通大学; pinyin: Běifāng Jiāotōng Dàxúe) er et universitet i Beijing i Kina.
Det har campus i Xizhimen i bydistriktet Haidian. 
Dets historie går tilbake til Shanhaiguan Beiyang jernbaneskole og Nanyang offentlige skole, begge grunnlagt av Qing-dynastiets regjering i 1896. 


== Eksterne lenker ==
(zh) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Beijing Jiaotong University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
U-Bahn

U-Bahn er det tyske begrepet for T-bane eller undergrunnsbane. Se også S-Bahn.
Følgende T-banesystemer finnes i Tyskland:

Berlins undergrunnsbane
Frankfurts undergrunnsbane
Hamburgs undergrunnsbane
Nürnbergs undergrunnsbane
Münchens undergrunnsbaneI Østerrike:

Wiens undergrunnsbane
Fyrstedømmet Rjazan

Fyrstedømmet Rjazan (russisk: Рязанское княжество) var et russisk fyrstedømme med senter i byen Rjazan. Fyrstedømmet ble opprettet i 1129 i forbindelse med fragmenteringen av Kievriket, og utgikk fra det tidligere fyrstedømmet Murom-Rjazan.
Fyrstedømmet Rjazan befant seg syd for fyrstedømmet Vladimir-Suzdal på steppens grenseområde, i nærheten av områdene bebodd av de tyrkiske folkegruppene. Under mongolenes invasjon av Russland var derfor Rjazan det første større fyrstedømmet som ble erobret av mongolene. 
Den siste fyrsten av Rjazan, Ivan V, ble tatt til fange av Vasilij III i 1516. Dette var på grunn av samarbeidet med Krim-tartarenes khan Mehmed I Giray. I 1521 flyktet Ivan til Storfyrstedømmet Litauen, noe som førte til at moskovittene innlemmet Rjazan i Storfyrstedømmet Moskva.


== Eksterne lenker ==
(en) Grand Duchy of Ryazan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
With Oden on Our Side

With Oden on Our Side er Amon Amarths sjette studioalbum.


== Sporliste ==
«Valhall Awaits Me» – 4:43
«Runes to My Memory» – 4:32
«Asator» – 3:04
«Hermod's Ride to Hel: Loke's Treachery Part 1»
«Gods of War Arise» – 6:02
«With Oden on Our Side» – 4:34
«Cry of the Black Birds» – 3:49
«Under the Northern Star» – 4:17
«Prediction of Warfare» – 6:36


== Eksterne lenker ==
(en) With Oden on Our Side på Discogs 
(en) With Oden on Our Side på MusicBrainz