jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Teatre Lliure

Teatre Lliure er et teater i den katalanske byen Barcelona. Det regnes som et av byens mest prestisjefylte. Teateret ble oppretta i 1976 i Gràcia-distriktet av en gruppe uavhengige skuespillere fra Barcelonas frie teaterscene. Det skilte seg ut fra andre teatre ved at stykkene ble framført på katalansk, ved sin omskriving av kjente klassikere og ved sine mange oppsetninger med samtidsteater.
Teatre Lliure var en av grunnleggerne av Den europeiske teaterunionen i 1989, og er fremdeles medlem. I 2001 åpna teateret i nye lokaler, nærmere bestemt i det gamle Landbrukspalasset på høyden Montjuïc.
Àlex Rigola har siden 2003 vært direktør for teateret. Tidligere direktører har vært Fabià Puigserver, Lluís Pasqual, Lluís Homar, Guillem-Jordi Graells og Josep Montanyès.


== Eksterne lenker ==
Teaterets hjemmeside
Liberala samlingspartiet

Liberala samlingspartiet var et svensk liberalt riksdagsparti i perioden 1900–1924. Partiet ble etablert 16. januar 1900 ved en fusjon mellom Folkpartiet og de to liberale grupperingene Bondeska og Friesenska diskussionsklubbarna. I tillegg sluttet en del lantmannapartister og partiløse seg til det nye partiet. Frisinnade landsföreningen etablert to år senere ble partiets riksorganisasjon.
Partiet var i regjering 1905–06, 1911–14 (Karl Staaff) og 1917–20 (Nils Edén).
Partiet ble splittet i to 1924 i spørsmålet om omsetning av alkohol; Frisinnade folkpartiet og Liberala riksdagspartiet.


== Partiledere ==
Kosmos (selskap)

⅍ Kosmos var et rederi og industriselskap fra Sandefjord, grunnlagt som Hvalfangstselskapet Kosmos ⅍ i 1928 av Anders Jahre. I 1949 ble Hvalfangstselskapet Kosmos ⅍ (⅍ Kosmos) og søsterselskapet Hvalfangstselskapet Kosmos II ⅍ (⅍ Kosmos II) fusjonert til selskapet ⅍ Kosmos.
I 1986 forsøkte brødrene Arne og Wilhelm Blystad å overta kontrollen over selskapet uten å lykkes. To andre brødre, Morits og Brynjulf Skaugen, fikk imidlertid to år senere eierkontroll over Kosmos og splittet opp selskapet. Rederivirksomheten ble overtatt av I. M. Skaugen og Color Line.
Fra 1978 til 1989 var Bjørn Bettum administrerende direktør i Kosmos.


== Se også ==
FLK «Kosmos», flytende hvalkokeri
FLK «Kosmos II», flytende hvalkokeri


== Litteratur ==
Alf R. Jacobsen (1986) Kampen om Kosmos, Pax, Oslo. ISBN 82-530-1383-3
Odd Thorson (1953) Aksjeselskapet Kosmos gjennom 25 år. En epoke i Antarktis, Dreyer, Oslo


== Eksterne lenker ==
Lardex.net: Kosmos for femti år siden Arkivert 8. oktober 2008 hos Wayback Machine.
Nils Edéns regjering

Nils Edéns regjering var en koalisjonsregjering mellom det liberale partiet og det sosialdemokratiske partiet med Nils Edén som statsminister. Regjeringen tiltrådte 19. oktober 1917 og satt til 19. mars 1920.
Biskop av Exeter

Biskop av Exeter er den øverste geistlige posisjonen i Exeter bispedømme som har katedralen i Exeter som sete. 
Nedenfor er en liste over biskopene av Exeter og de geistlige kontorer som var forut bispedømmet ble grunnlagt i 1050 med Leofric som Exeters første biskop.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Haydn's Book of Dignities (1894) Joseph Haydn/Horace Ockerby, reprinted 1969
Whitaker's Almanack 1883 to 2004, Joseph Whitaker and Sons Ltd/A&C Black, London
Tunnelgatan

Tunnelgatan er en gate i Stockholm, som strekker seg mellom Sveavägen og Brunkebergstunneln.
Tidligere het gata Barnhus trädgårdsgata, etter barnehuset ved det nåværende Norra Bantorget. På 1600-tallet lå det en reperbane der. Det eneste gjenværende bolighuset i Tunnelgatan ligger i krysset Tunnelgatan/Luntmakargatan og ble oppført i perioden 1894–1896. Midt imot lå Grönwalls bryggeri og i krysset Sveavägen lå Pro Patria. 
Palme-mordet skjedde ved Tunnelgatans åpning mot Sveavägen. Morderen flyktet opp trappene (se bildet).


== Se også ==
Olof Palmes gata
Skolebrød

Skolebrød eller skolebolle er et bakverk av gjærdeig som er formet som en rund, flat hvetebolle, har en grop i midten som er fylt med et «øye» av gul egge- eller vaniljekrem, og blir pyntet med melisglasur og kokosstrø etter steiking. Skolebrød er et typisk norsk bakverk. Det så dagens lys på 1950-tallet.
På 1970-tallet dukket det opp kontrovers rundt bakverkets navn. Da diskusjonen om barn og unge spiste for mye sukker og slikkerier dukket opp, var det flere som tok til orde for at det å kalle en kaloririk bolle for «brød» kunne bidra til at det ble noe folk spiste til hverdags. Skolebolle ble derfor et nyord det tiåret. Bakverket har også mange forskjellige geografiske navnevarianter. I Arendal, Lillesand og Grimstad kaller man skolebrød for «porke» eller «purke». I Kristiansand har bakverket fått navnet tolvøres. Dette kom antageligvis av at prisen opprinnelig var 12 øre. Det er også en del nordmenn som kaller det pai, eggemelisbolle eller olabolle.
Nordmenn er også delt i spørsmålet om hvordan man skal spise et skolebrød. Ifølge en spørreundersøkelse utført av Opplysningskontoret for brød og korn i 2021, spiser 50% av nordmenn skolebrødet på tvers som en vanlig bolle. 47% spiser seg rundt og sparer det gule til slutt. Opplysningskontoret for brød og korn tok i 2017 initiativ til å innføre en egen «Skolebrødets dag». Denne dagen er lagt til siste fredagen før skolens sommerferie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(no) Oppskrift på klassiske skolebrød
(no) Oppskrift på skolebrød
Hospital de la Santa Creu

Hospital de la Santa Creu er en gotisk bygning fra 1400-tallet El Raval i Barcelona i Catalonia. Sykehuset ble oppretta da alle de forskjellige sykehusene i byen ble samla i én bygning.
Grunnsteinen til Hospital de la Santa Creu ble lagt ned i 1401 med kong Martin I av Aragón til stede. Bygningen ble tegna av Guillem d'Abriell. I 1414 ble det meste av bygginga gjort ferdig. Sykehuset består også av blant annet en liten gotisk kirke og et hus fra 1400-tallet som ble brukt som arkiv. I 1703 malte Antoni Viladomat i Manalt, en av de mest prominente katalanske barokkmalerne, sykehuskapellet.
På slutten av 1800-tallet hadde sykehuset blitt gammeldags, og det ble derfor bestemt at det skulle flyttes til en ny bygning, Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, som ble bygd mellom 1902 og 1930.
I 1926 ba Barcelonas bystyre om å få overta bygningen, og de begynte å pusse den opp. Den er nå hovedsete for Biblioteca de Catalunya, Institut d'Estudis Catalans, Escola Massana, samt to andre biblioteker. 3. juni 1931 ble bygningen erklært verneverdig.


== Litteratur ==
VILARRUBIAS, Felio A.: Hospital de la Santa Cruz y casa de convalecencia de San Pablo de la ciudad de Barcelona (1401-1928), Diputación provincial de Barcelona Biblioteca Central. Barcelona, 1969.
DIPUTACIÓ DE BARCELONA. L'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, L'Hospital de Barcelona. Editorial Gustau Gili, S.A. (tercera edició) Barcelona, 1971.
FIGUERES, Lourdes; RIU I RIU, Manel; LLIMARGUES, Marc; L'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau. Universitat Autònoma de Barcelona:Lumwerg, 2001. ISBN 8477828091.


== Eksterne lenker ==
 (en) Hospital de la Santa Creu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Palau Güell

Palau Güell er en modernistisk bygning av arkitekten Antoni Gaudí i den katalanske byen Barcelona. Den er en del av oppføringa «Antoni Gaudís verker» på UNESCOs verdensarvsliste. Bygningen ble bygd for den katalanske industrigiganten Eusebi Güell. Den ligger i gata Carrer Nou de la Rambla. Bygginga fant sted mellom 1885 og 1890.

Palau Güell ser forholdsvis beskjeden ut på utsida, med en fasade av grå stein fra steinbruddet i Garraf. Interiøret er derimot storslagent og luksuriøst. Sentrum i bygningen er en stor sal hvor Güells gjester ble underholdt. De ankom med hest og kjerre gjennom bygningens jernporter, som danner parabelforma buer. Hovedrommet har små hull i taket, og om kvelden hengte man opp lanterner på utsida som lyste inn, for at det skulle se ut som en stjernehimmel.


== Eksterne lenker ==
Informasjon om Palau Güell
Nyhetsmorgen

Nyhetsmorgen er et norsk nyhetsprogram som har gått på NRK radio siden 1995. Programmet dekker et vidt spekter og inkluderer også Politisk kvarter mellom 07.45 og 08.00. Det sendes på NRK P2 og NRK1 hver morgen fra klokken 6:30 til 9.00 (Hver sommer starter Nyhetsmorgen klokken 07:03)
Første sending gikk på NRK P2 den 2. mai 1995.
Tidligere omfattet Nyhetsmorgen også programmer som Verden i dag og Økonominytt, men de ble nedlagt og fjernet fra programmet 1. februar 2008. Frem til 2010 het programmet P2s Nyhetsmorgen. Til 2017 var Kulturnytt en del av Nyhetsmorgen.


== Nåværende programledere ==
Birger Kolsrud Jåsund
Katrine Nybø
Jon Branæs
Ida Kjøstelsen
Silje Sande
Silje Kathrine Bjarkøy
Ugo Fermariello


== Referanser ==
Sjakalen (1973)

For nyinnspillingen av denne filmen, se Sjakalen (1997)Sjakalen (originaltittel: The Day of the Jackal) er en britisk-fransk thriller fra 1973 regissert av Fred Zinnemann. Filmen handler om en beryktet leiemorder som skal drepe Frankrikes president på vegne av en terrororganisasjon. De ledende rollene spilles av Edward Fox og Michael Lonsdale. Filmen er basert på Frederick Forsyths bok The Day of the Jackal fra 1971.


== Handling ==
Den fransk-algirske terrororganisasjonen OAS har planer om å drepe Frankrikes president Charles de Gaulle på grunn av hans bestrebelser med å trekke landet ut av Algerie. De leier den myteomspunnede leiemorderen Sjakalen for å utføre drapet. Fransk etterretning får et tips om hva som skal skje, men vet ingenting om hvem Sjakalen er. De setter sine beste etterforskere på saken. Det hele utarter til et kappløp med tiden.


== Om filmen ==
Filmen ble godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått så mye som 90 % på Rotten Tomatoes. Den ble også godt mottatt av de norske anmelderne. Blant annet så gav Aftenposten og Dagsavisen terningkast fem, mens VG og Dagbladet gav fire.Filmen vant en BAFTA for beste beste klipp. Den ble i tillegg nominert til en Oscar og tre Golden Globe.


== I rollene ==
(utvalg)

Edward Fox – Sjakalen
Michael Lonsdale - Claude Lebel
Terence Alexander – Lloyd
Michel Auclair – Col. Rolland
Alan Badel – The Minister
Tony Britton – Insp. Thomas
Denis Carey – Casson
Adrien Cayla-Legrand – President Charles de Gaulle
Cyril Cusack – våpenmakeren
Derek Jacobi -  Caron
Maurice Denham – Gen. Colbert
Vernon Dobtcheff – avhøreren
Jacques François – Pascal
Olga Georges-Picot – Denise
Raymond Gérôme – Flavigny
Jean Sorel – Jean Bastien-Thiry


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sjakalen på Internet Movie Database 
(no) Sjakalen hos Filmfront 
(no) Sjakalen på NRK TV 
(sv) Sjakalen i Svensk Filmdatabas 
(da) Sjakalen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sjakalen på Allociné 
(nl) Sjakalen på MovieMeter 
(en) Sjakalen på AllMovie 
(en) Sjakalen på Turner Classic Movies 
(en) Sjakalen på Rotten Tomatoes
Sjakalen (1997)

Sjakalen (originaltittel: The Jackal) er en amerikansk actionthriller fra 1997 regissert av Michael Caton-Jones. Filmen handler om en beryktet leiemorder som leies av russiske mafiaen for å drepe en fremstående politiker i USA. Hovedrollene spilles av Richard Gere og Bruce Willis i hovedrollene, mens en sentral birolle spilles av Sidney Poitier.
Filmen regnes som en nyinnspilling av Sjakalen fra 1973, men avviker en del fra denne.


== Handlingen ==
Den beryktede leiemorderen Sjakalen – verdens mest fryktede og beryktede morder – har av den russiske mafia fått i oppdrag å likvidere en viktig person i det amerikanske, politiske systemet. Oppdraget koster 70 millioner dollar. Declan Mulqueen, en fengslet IRA-terrorist, er den eneste som kan stoppe ham. FBIs assisterende direktør tar derfor et enormt ansvar og risiko når han bestemmer seg for å sette fri Mulqueen for å stoppe Sjakalen. Leiemorderen Sjakalen er derimot svært vanskelig å få has på da han er konstant på farten, stadig i ny forkledning. Han er ekspert på å endre sitt ansikt, hår, stemme, alder og kroppsspråk. Han bruker alle nødvendige undergrunnskontakter for å skaffe våpen og falske pass uten å etterlate spor.


== Om filmen ==


=== Popularitet og økonomi ===
Sjakalen innbragte 159 millioner dollar på verdensbasis, hvorav 55 millioner i USA.Produksjonskostnadene var på rundt 60 millioner dollar.


=== Anmelderne ===
Filmen ble dårlig mottatt av kritikerne og har bare fått 23 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den bare 1,5 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.Både VGs og Dagbladets anmeldere gav den terningkast tre.


=== Annet ===
Regissøren av den originale filmen, Fred Zinnemann, var svært lite begeistret for nyinnspillingen og forlangte at tittelen skulle endres. Derfor ble den bare hetende The Jackal.
Gatlingvåpenet brukt av Bruce Willis i filmen hadde navnet "Polish ZSU-33 14.5 mm", men eksisterer ikke i virkeligheten.


== I rollene ==
(utvalg)

Bruce Willis .... The Jackal
Richard Gere .... Declan Mulqueen
Sidney Poitier .... FBI Deputy Director Carter Preston
Diane Venora .... Major Valentina Koslova
Mathilda May .... Isabella Zanconia
J.K. Simmons .... FBI Agent T. I. Witherspoon
Richard Lineback .... FBI Agent McMurphy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sjakalen på Internet Movie Database 
(no) Sjakalen hos Filmfront 
(no) Sjakalen på NRK TV 
(sv) Sjakalen i Svensk Filmdatabas 
(da) Sjakalen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sjakalen på Allociné 
(nl) Sjakalen på MovieMeter 
(en) Sjakalen på AllMovie 
(en) Sjakalen på Rotten Tomatoes 
(en) Sjakalen på Metacritic
Assück

Assück var et amerikansk grindcore-band fra St. Petersburg i Florida. De var aktive fra 1987 til 1998.


== Biografi ==
De var et av de viktigste nordamerikanske ekstrem metal-bandene og har fremdeles en sterk kult av tilhengere. De er noen ganger beskrevet som det beste eksempelet på «hardcore kids playing death metal», og de fyller det lydbildet bra, med meget teknisk tromming, ned-stemte gitarer og grøtete vokaler.  Det er ingen gitarsoloer, i motsetning til mesteparten av death metal, og mere poetiske og eksistensielle, vagt politiske tekster, avlevert i en unik og omhyggelig utmålt rytme som deres grindcore-forgjengere Napalm Death.
Misery Index, tittelen på Assück's andre album, er et uttrykk som sammenfatter summen av de nasjonale arbeidsledighets- og inflasjonstall, brukt unoffisielt for å vurdere en nasjons økonomiske helse. Bandet Misery Index oppkalte seg selv etter albumet, og henter tung musikalsk påvirkning fra Assück.


== Besetning ==


=== Siste besetning ===
Rob Proctor – Trommer (ex-Crucible, Anthem Eighty Eight, No Fraud, Manic Dose, Nasty Savage, Cease, Discordance Axis)
Jason Crittenden – Bass (ex-Reversal of Man, Early Grace, Anthem Eighty Eight, Frogg Pound)
Steve Heritage – Gitar, vokal (ex- Jud-Jud, Bombs of Death, Anthem Eighty Eight, People's Court, Toilet Birth)


=== Tidligere besetning ===
Paul Pavlovich – Vokal (nå i Track the Curse)
Dave «Spinach» Malinsky – Vokal (ex-Sweet Pickles, Merkin, On Edge)
Daryl Kahan – Vokal på «1993/1994 European tour» (ex-Citizens Arrest, Abazagorath, Funebrarum, Voice of Hate, Taste of Fear)
Pete Jay – Bass (ex-Meatwagon, No Fraud, Manic Dose, Peepole, Black Queen, currently in Wormwood and Oakhelm)
Steve Kosiba – Bass (ex-Inhumanity, Scrotum Grinder, Watermark 6000, Ice Pick)


== Diskografi ==
Born Backwards (Demo, 1987) (selvutgitt)
Necrosalvation (EP, 1988) (Rigid Records / Ripping Headaches Records)
Assuck/Old Lady Drivers (Delt EP, 1990) (No System Records)
Anticapital (LP, 1991) (Sound Pollution Records / Common Cause Records)
Bllleeeeaaauuurrrrgghhh! – The Record (VA 7", 1991) (Slap A Ham Records)
«Apocalyptic Convulsions» Samleplate 10" (noen eksemplarer kom med en 7" bonusplate) (1992) (Ax/ction Records)
State to State (Single and Spoken Word, 1992) (SOA Records)
Blindspot (EP, 1992) (Open Records / Schematics Records)
«Emergency Broadcast Systems Volume Two» Samleplate 7" EP m/ Assück, Crain, Schedule, og Friction (1992) (Allied Recordings)
Tampa Sucks Compilation (VA CD, 1993)
Bloodless Unreality – Assuck/Hellnation/Destroy/Confrontation (Delt EP, 1994) (Forfeit Records)
«No Idea Fanzine 11 Compilation CD – Big Pants Waste Precious Fabric» (1994) (No Idea Records)
Blindspot Mailorder Distro Sampler (VA CD, 1995)	(No Idea Records / Toybox Records)
Misery Index (LP, 1996) (Sound Pollution Records)
403 Comp – Florida Fucking Hardcore (VA CD, 1998)
1998 Mordam Records Sampler: This Ain't No Disco (VA CD, 1998)


== Eksterne lenker ==
(en) Assück – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Assück på Discogs 
(en) Assück på MusicBrainz 
(en) Assück på Encyclopaedia Metallum 
(en) Assück på Songkick
Skjult trussel

Skjult trussel (originaltittel: Endangered Species) er en amerikansk science fiction-thriller og mysteryfilm fra 1982 regissert av Alan Rudolph. Filmen handler om noen merkelige og bisarre hendelser i en amerikansk småby i Colorado. Blant annet så er det blitt begått en rekke merkverdig drap på kveg i området. I tillegg er det blitt registrer registrert merkelige lysfenomener på himmelen. En ferierende politimann fra New York bistår stedets kvinnelige sheriff. Hovedrollene spilles av Robert Urich og JoBeth Williams i hovedrollene. 


== Handling ==
Ruben er en suspendert politimann fra New York som tilfeldigvis ferierer i liten by i Colorado. Her innleder han et forholdt til byens kvinnelige sheriff. Etterhvert involverer han seg i flere uforklarlige og bisarre tilfeller drap på kveg i området. Etterforskningen avdekker ingen spor på åstedene, det eneste de oppdager er at kveget er tømt for blod og at flere vitale organer mangler. I tillegg til dette har flere observert merkelige lysfenomener på himmelen. Lokalbefolkningen tror det kan være være en eller annen religiøs kult som står bak - eller vesener fra verdensrommet. Andre spor peker mot et hemmelig forskningsanlegg eid av det amerikanske forsvaret.


== Om filmen ==
Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den 1,5 av 4 stjerner.


== I rollene ==
(utvalg)

Robert Urich ....  Ruben Castle
JoBeth Williams ....  Sheriff Harriet Purdue
Paul Dooley ....  Joe Hiatt
Hoyt Axton ....  Ben Morgan
Peter Coyote ....  Steele
Marin Kanter ....  Mackenzie Castle
Gailard Sartain ....  Borgermester


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skjult trussel på Internet Movie Database 
(sv) Skjult trussel i Svensk Filmdatabas 
(fr) Skjult trussel på Allociné 
(nl) Skjult trussel på MovieMeter 
(en) Skjult trussel på AllMovie 
(en) Skjult trussel på Turner Classic Movies 
(en) Skjult trussel på Rotten Tomatoes 
(en) Skjult trussel på Box Office Mojo
University of Florida

University of Florida (forkortet UF) er et delstatseid, forskningsbasert sea-grant- og land-grant-universitet i Florida i USA, med campus i Gainesville. Det ble grunnlagt i 1853 som East Florida Seminary, mens Florida Agricultural College (FAC) fra 1884 var en annen forløper – som samtidig var delstatens første land-grant-universitet. Gainesville ble valgt til campus i 1905.
I årene 1945–47 var det enorm søkning fra hjemvendte krigsveteraner, og den store tilstrømmingen ble avhjulpet ved å bygge et tilleggscampus i Tallahassee. Etter to års drift ble derimot denne campusen selvstendig og utviklet seg til dagens Florida State University.
I 1958, etter 106 år, fikk svarte studenter adgang til University of Florida.
UF er USAs nest største campus for høyere utdanning. Budsjettet er om lag 23 mrd kroner årlig. På grunn av høy kvalitet på flere av fagtilbudene (særlig ved det såkalte Honours program) regnes universitetet tidvis til gruppen Public Ivy – de 10-30 beste offentlige universitetene i USA. Både studentene og forskerne kan vise gode resultater. Et resultat av forskningen ved UF er sportsdrikken Gatorade.


== Skoler og studentforhold ==
De 17 collegene arrangerer i alt 123 mastergradsprogrammer og 76 doktorgradsprogrammer, ved i alt 87 skoler og fakulteter. Disse er:

J. Hillis Miller Health Science Center (1956) – 6.159 studenter
University of Florida College of Dentistry
University of Florida College of Public Health and Health Professions
College of Medicine at the University of Florida
University of Florida College of Nursing
University of Florida College of Pharmacy
University of Florida College of Veterinary Medicine
University of Florida College of Engineering (1910) – 6 935 studenter
Warrington College of Business (1926) – 6 339 studenter
Fisher School of Accounting
University of Florida School of Journalism (1916) – 3 000 studenter
University of Florida College of Liberal Arts and Sciences (1910) – 1 400 studenter
Bob Graham Center for Public Service
Fredric G. Levin College of Law (1909) – 1 153 studenter
University of Florida College of Health and Human Performance (1946) – 2.004 studenter
University of Florida College of Agricultural and Life Sciences (1964)
Institute of Food and Agricultural Sciences
University of Florida College of Design Construction and Planning (1925) – 1 500 studenter
M.E. Rinker Sr. School of Building Construction
University of Florida College of Education (1906) – 1 900 studenter
P.K. Yonge Developmental Research School
University of Florida College of Fine Arts (1975) – 900 studenter
University of Florida Division of Continuing EducationUniversity of Florida har 50 882 studenter og 2 311 vitenskapelig ansatte i 2006, og i høstsemesteret samme år var skolepengene på årsbasis US$ 3 206 for studenter folkeregistrert i delstaten Florida. Studentene representerer mer enn 100 land.
Studiene gis opp til doktorgradsnivå i en rekke fag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) University of Florida – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) University of Florida – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Robert Urich

Robert Michael Urich (1946–2002) var en amerikansk skuespiller som hadde sitt hovedvirke på TV.
Han medvirket i nærmere 90 film- og tv-produksjoner i løpet av karrieren. Han fikk han en stjerne på Hollywood Walk of Fame i 1995.Urich tv-debuterte i en episode av The F.B.I. i 1972 og gjorde seg senere bemerket som fast rolleinnehaver i serier som S.W.A.T. (1975–1976), Vegas (1978–1981), Spenser: For Hire (1985–1988) og Love Boat: The Next Wave (1998–1999). Han hadde også faste roller i kortlivede serier som Bob & Carol & Ted & Alice (1973), Gavilan (1982), American Dreamer (1990–1991), Crossroads (1992–1993), It Had to Be You (1993), The Lazarus Man (1996) og Emeril (2001). I tillegg hadde han gjesteroller i kjente serier som blant annet Kung Fu (1973), Kruttrøyk (1975), Forviklingar (13 episoder, 1977), Kjærlighetsskipet (tre episoder, 1977–1978), Charlie's Angels (1978) og Cheers (1988). Han spilte også i miniserier som Mistrals datter (1984), Amerika (1987) og Lonesome Dove (1989). Han medvirket også i en rekke tv-filmer, deriblant Scandal Sheet (1985), Stranger at My Door (1991) og Deadly Relations (1993). Hans siste rolle var i tv-filmen Aftermath (2002).
Urich filmdebuterte i Magnum 44 (1973), hvor han hadde en liten birolle. Han gjorde seg senere bemerket i filmer som Skjult trussel (1982), The Ice Pirates (1984) og Turk 182 (1985).  
På scenen spilte han blant annet i Broadway-musikalen Chicago  i 1996.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Urich på Internet Movie Database 
(sv) Robert Urich i Svensk Filmdatabas 
(da) Robert Urich på Filmdatabasen 
(fr) Robert Urich på Allociné 
(en) Robert Urich på AllMovie 
(en) Robert Urich hos The Movie Database 
(en) Robert Urich hos Internet Broadway Database
Asiatiske glassfisker

Asiatiske glassfisker er en gruppe abborfisker. Mange av artene har gjennomsiktige eller nær gjennomsiktige kropper. De største artene blir inntil 26 cm lange.


== Eksterne lenker ==
(en) asiatiske glassfisker – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) asiatiske glassfisker i Encyclopedia of Life 
(en) asiatiske glassfisker i Global Biodiversity Information Facility 
(no) asiatiske glassfisker hos Artsdatabanken 
(en) asiatiske glassfisker hos Fossilworks 
(en) asiatiske glassfisker hos ITIS 
(en) asiatiske glassfisker hos NCBI 
(en) Kategori:Ambassidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ambassidae – detaljert informasjon på Wikispecies FishBase om Ambassidae - Besøkt 28. november 2007