jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bent out of Shape

Bent out of Shape er det syvende studioalbumet fra hard rock-bandet Rainbow, utgitt i august 1983. Dette er også det siste Rainbow-albumet før Ritchie Blackmore midlertidig oppløste bandet for å delta i gjenforeningen av Deep Purple. Innspillingene ble gjort i «Sweet Silence Studio» i København. 
Musikkjournalister var skeptiske til albumet, og mente Rainbow nå kun var blitt et kommersielt produkt hvis eneste mål var å forsøke å overgå suksessen fra albumet Difficult to Cure. Dessuten ble det påpekt at albumtittelen var et amerikansk idiom i motsetning til et britisk sådan.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Ritchie Blackmore og Joe Lynn Turner unntatt hvor annet er notert.

«Stranded» – 4:25
«Can't Let You Go» (Turner, Blackmore, Intro – David Rosenthal) – 4:18
«Fool for the Night» – 4:04
«Fire Dance» (Turner, Blackmore, Roger Glover, Rosenthal) – 4:30
«Anybody There» (Blackmore) – 2:36
«Desperate Heart» – 4:00
«Street of Dreams» – 4:23
«Drinking with the Devil» – 3:41
«Snowman» (Howard Blake, arr. av Blackmore) – 4:33
«Make Your Move» – 3:55


== Personell ==
Joe Lynn Turner: vokal
Ritchie Blackmore: gitar
David Rosenthal: keyboard
Roger Glover: bass
Chuck Burgi: trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bent out of Shape på Discogs 
(en) Bent out of Shape på MusicBrainz 
(en) Bent out of Shape på Spotify 
(en) Bent out of Shape på AllMusic
Sunnhetsloven (1860)

Lov om Sundhedscommissioner og om Foranstaltninger mod epidemiske, endemiske og smitsomme Sygdomme, forkortet Sunnhetsloven, var en norsk lov av 16. mai 1860.
Loven bestemte at det skulle opprettes sunnhetskommisjoner (siden 1905 kalt helseråd) i norske byer og landdistrikter. I disse kommisjonene var både eksperter, representanter fra myndighetene og menigmann representerte, og fra 1931 minst én kvinne. Loven overførte myndigheten i helsespørsmål fra politi til offentlige leger, og representerte et paradigmeskifte fra fokus på individet til samfunnsorientering.
Loven var i kraft frem til 1994 da den ble avløst av smittevernloven.
Finyl Vinyl

Finyl Vinyl er et konsertalbum som også inneholder tre studioinnspillinger (B-sider fra singler) fra hard rock-bandet Rainbow, utgitt i 1986.
Albumet dekker spesielt perioden 1981 til 1984 med vokalisten Joe Lynn Turner, men inneholder to sanger fra perioden med Ronnie James Dio som vokalist, og kun en der Graham Bonnet synger. På utgivelsestidspunktet var bandet allerede oppløst, og to av bandets medlemmer, Ritchie Blackmore og Roger Glover var blitt med på gjenforeningen av Deep Purple. 
På albumet er Bobby Rondinelli feilaktig ført opp som trommeslager på sangen «Weiss Heim», da det faktisk er Cozy Powell som spiller trommer her. Sangen «Difficult to Cure» er spilt inn i Tokyo med et komplett symfoniorkester, og er en hard rock-versjon av Ludwig van Beethovens niende symfoni. 


== Sporliste ==
«Spotlight Kid» (Ritchie Blackmore, Roger Glover)  – 6:03  Tokyo 1984 (Live)
«I Surrender» (Russ Ballard)  – 5:43 Tokyo 1984 (Live)
«MISS Mistreated» (Joe Lynn Turner, Blackmore, David Rosenthal)  – 4:21 Tokyo 1984 (Live)
«Street of Dreams» (Turner, Blackmore)  – 4:54 Tokyo 1984 (Live)
«Jealous Lover» (Turner, Blackmore)  – 3:10 Studioinnspilling fra 1981 – B-siden til singelen «Can't Happen Here».
«Can’t Happen Here» (Blackmore, Glover)  – 4:14 Nassau 1981 (Live) (egentlig fra Boston 1981)
«Tearin' Out My Heart» (Turner, Blackmore, Glover)  – 8:05  San Antonio 1982 (Live)
«Since You Been Gone» (Ballard)  – 3:47  Monsters of Rock, Castle Donington 1980 (Live)
«Bad Girl» (Blackmore, Glover)  – 4:51 Studioinnspilling fra 1981 –  B-siden til singelen  «Since You Been Gone».
«Difficult to Cure» (Ludwig van Beethoven arr. av Blackmore, Glover, Don Airey) – 11:15 Tokyo 1984 (Live)
«Stone Cold» (Turner, Blackmore, Glover)  – 4:28 San Antonio 1982 (Live)
«Power» (Turner, Blackmore, Glover)  – 4:25  San Antonio 1982 (Live)
«Man on the Silver Mountain» (Ronnie James Dio, Blackmore) – 8:16 Atlanta 1978 (Live)
«Long Live Rock 'n' Roll» (Dio, Blackmore)  – 7:08 Atlanta 1978 (Live)
«Weiss Heim» (Blackmore)  – 5:15 Studioinnspilling fra 1979 – B-siden til singelen «All Night Long».


== Personell ==
Vokalister: Joe Lynn Turner (1-7,11,12) , Graham Bonnet (8,9), Ronnie James Dio (13,14)
Gitarist: Ritchie Blackmore (alle)
Bassister: Roger Glover (alle unntatt 13,14), Bob Daisley (13,14)
Trommeslagere: Chuck Burgi (1,2,3,4,10), Bobby Rondinelli (5,6,7,11,12,), Cozy Powell (8,9,13,14,15)
Keyboardister: David Rosenthal (1,2,3,4,7,10,11,12), Don Airey (5,6,8,9,15), David Stone(13,14)
Korister: Lin Robinson og Dee Beale


== Eksterne lenker ==
(en) Finyl Vinyl på Discogs 
(en) Finyl Vinyl på MusicBrainz 
(en) Finyl Vinyl på AllMusic
Folkets litteraturpris

Folkets litteraturpris er en svensk litteraturpris som ble innstiftet i 2006. Prisen er på 100 000 SEK og deles ut av Rix FM og bokhandelerkjeden Bokia. Prisen ble bare delt ut en gang, til forfatteren Camilla Läckberg, som ble stemt fram av radiolyttere og besøkende på Bokias nettsted.I 2007 byttet prisen navn til Svenska Litteraturpriset.


== Prisvinnere ==


== Referanser ==
Harald Schwenzen

Harald Stammann Fries Schwenzen (født 18. mai 1895 i Glücksburg i hertugdømmet Slesvig i Tyskland, død 16. april 1954 i Oslo) var en norsk skuespiller og filmregissør. Han opptrådte på Nationaltheatret og er blant annet kjent for å ha spilt roller som Don Carlos og Peer Gynt.
Siden han var formann i Skuespillerforbundet ble han arrestert flere ganger under okkupasjonen, og satt i fangenskap i Tyskland i årene 1944–45.
Han debuterte som filmskuespiller i 1920 i Victor Sjöströms filmatisering av Hjalmar Bergmans Mästerman. I 1922 skrev han manus til og regisserte Hamsuns Pan, og i 1929 spilte han en ledende rolle som Anders Lind i den norske filmen Laila. I 1948 hadde han rollen som den tyske general von Falkenhorst i Kampen om tungtvannet.
Han var gift med skuespillerinnen Astri Gulbrandsen (1888-1980), og bror av manusforfatter Per Schwenzen og skuespiller Hjalmar Fries.


== Filmografi ==


=== Skuespiller ===

1920 – Mästerman
1922 – Pan

1925 – Två konungar

1926 – Till österland

1929 – Laila

1932 – Lalla vinner!

1944 – Kommer du, Elsa?

1948 – Kampen om tungtvannet

1948 – Trollfossen

1951 – Alt dette - og Island også

1953 – Den evige Eva


=== Regissør ===

1922 – Pan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harald Schwenzen på Internet Movie Database 
(no) Harald Schwenzen hos Filmfront 
(no) Harald Schwenzen hos Nationaltheatret 
(no) Harald Schwenzen hos Sceneweb 
(sv) Harald Schwenzen i Svensk Filmdatabas 
(da) Harald Schwenzen på Filmdatabasen 
(en) Harald Schwenzen på AllMovie 
(en) Harald Schwenzen hos The Movie Database
Stranger in Us All

Stranger in Us All er det åttende studioalbumet fra hard rock-bandet Rainbow, utgitt i 1995. 
Musikkstilen her er en slags blanding av den «klassiske» hard rocken bandet spilte på 1970-tallet og den kommersielle «powerpopen» fra begynnelsen av 1980-tallet. Albumet ble dessverre utgitt i en periode da musikkverdenen var mest opptatt av grunge, og det ble dårlig mottatt av både publikum og kritikere. I ettertid har albumet blitt betegnet som den «glemte skatten» blant Rainbows utgivelser.
Albumet avsluttes med en cover av «Still I'm Sad» av Yardbirds. De hadde en instrumental versjon av den samme låten med på debut-albumet Ritchie Blackmore’s Rainbow (1975), men den ble fremført på konserter med Ronnie James Dio som vokalist, dokumentert på konsertalbumet On Stage (1977).Da Ritchie Blackmore sluttet i Deep Purple i 1994, satte han straks i gang med å «gjenopplive» Rainbow. Da det viste seg at publikum ikke møtte opp som de gjorde på 1980-tallet, oppløste Blackmore bandet igjen. Dette er det foreløpig siste albumet fra Rainbow, og Ritchie Blackmore startet kort tid etter renessanse-bandet Blackmore's Night sammen med sin nåværende kone Candice Night. 


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av  Doogie White og Ritchie Blackmore unntatt hvor annet er notert.

«Wolf to the Moon» (White, Blackmore, Candice Night)  – 4:16
«Cold Hearted Woman»  – 4:31
«Hunting Humans (Insatiable)» – 5:45
«Stand and Fight» – 5:22
«Ariel» – 5:39 (Blackmore, Night)
«Too Late for Tears» (White, Blackmore, Pat Regan)  – 4:50
«Black Masquerade» (White, Blackmore, Paul Morris, Night)  – 5:35
«Silence» – 4:04
«Hall of the Mountain King» (Edvard Grieg, arr. av Blackmore, tekst av Night)  – 5:34
«Still I'm Sad» (Paul Samwell-Smith, Jim McCarty)  – 5:22


== Personell ==
Doogie White: vokal
Ritchie Blackmore: gitar
Greg Smith: bass
Paul Morris: keyboard
John O’Reilly: trommer


=== Gjestemusikere ===
Mitch Weiss – munnspill
Candice Night – kor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stranger in Us All på Discogs 
(en) Stranger in Us All på MusicBrainz 
Stranger in Us All på HeavyHarmonies.com
Bleia naturreservat

Bleia naturreservat er et naturreservat i Lærdal kommune som omfatter et areal på 21,8 km². Reservatet står på UNESCOs verdensarvliste som en del av Vestnorsk fjordlandskap.
Naturreservatet karakteriseres av fjellet Bleia som strekker seg 1 717 meter opp fra Sognefjorden. Bleia er høyeste fjelltopp i ytre del av halvøya mellom Sognefjorden og Aurlandsfjorden. Under seg har Bleia et storslått fjordlandskap med kraftige raviner og fjellrygger, og er et landemerke i Sognefjorden. Reservatet grenser til Bleia-Storebotnen landskapsvernområde. 
De største naturverdien er lokaliteten av urvalmue (Papaver radicatum ssp. relictum) i Indste Drøfti under Bleia. Urvalmue vokser bare to steder i Norge. En annen naturverdi er det (kvartær) geologisk spesielle fjordlandskapet som utgjør et botanisk og urskogpreget område. Det er gammel furuskog i naturreservatet, samt flere rødeliste-arter av sopp og lav. 
Villreinen finnes i utkanten av naturreservatet. Det er registrert dyregraver i området. 


== Kilder ==
Fylkesmannen i Sogn og Fjordane


== Se også ==
Lærdal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Bleia hos Fylkesmannen
Forskrift om verneplan for Bleia. Vern av Bleia naturreservat, Lærdal kommune, Sogn og Fjordane
Gleerups litterära pris

Gleerups litterära pris er en litteraturpris på 10 000 SEK som deles ut av bokhandelen Gleerup til minne av dens forrige eieren  Ann Dyster-Aas. 


== Liste over prisvinnere ==


=== Skjønnlitterær pris ===


=== Sakprosapris ===


== Eksterne lenker ==
Vinnere i 2009 Norstedts.se
Rolf Andersen (diplomat)

Rolf Andersen (født 25. juli 1897 i Skjeberg, død 25. juli 1980) var en norsk diplomat.Andersen avla i 1916 examen artium og studerte deretter bankvesen i London og Paris. I 1923 ble Andersen attaché ved Norges ambassade i Paris. To år senere fullførte han aspirantprøven i Utenriksdepartementet. I 1927 vendte han tilbake til Oslo. Fra 1928 til 1931 var Andersen utenriksministerens personlige sekretær. Han var fra 1926 til 1934 sekretær og sakkyndig i Norges delegasjon til Folkeforbundet og 1932–1933 også sekretær for de norske dommerne ved domstolen i Haag. I 1931 var han stasjonert i London, i 1935 i Paris. Andersen ble i 1938 byråsjef i Utenriksdepartementet. Fra 1940 til 1945 var han i Handelsdepartementet. I 1945 var han tilbake i Utenriksdepartementet som ekspedisjonssjef. I 1948 ble Andersen utnevnt til norsk sendemann i Bern, året etter også til Wien. Fra 1949 til 1951 var Andersen formann i eksekutivkomitéen i Den internasjonale flyktningorganisasjon. I 1951 ble han sendemann til Madrid og i 1953 til Norges ambassade i Roma, der han fra 1956 hadde rang av ambassadør. Andersen ble i 1958 Norges ambassadør i København. I årene 1963 til 1967 var han ambassadør i Paris.
Andersen ble i 1936 gift med Margit Trolle fra Danmark. Deres sønn, Rolf Trolle Andersen, er diplomat og har vært hoffsjef ved Det kongelige hoff i Oslo.


== Utmerkelser ==
Andersen mottok en rekke ordener i løpet av sitt virke. Han ble i 1946 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for embetsfortjeneste». I 1960 ble han tildelt storkors. Han var også innehaver av storkors av Dannebrogordenen, Republikken Italias fortjenstorden, Isabella den katolskes orden (Spania), storoffiser av Æreslegionen (Frankrike), offiser av Italias kroneorden, Chiles fortjenstorden, Eikekroneordenen (Luxembourg), Kristusordenen (Portugal) og Ordenen Polonia Restituta (Polen). Andersen var innehaver av Kong Georg Vs jubileumsmedalje (Storbritannia) og ble tildelt Norges Røde Kors hederstegn.


== Referanser ==


== Kilder ==
Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947 (utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Oslo: Grøndahl & Søns Forlag, 1947, s. 489.
Bjørn Steenstrup: Hvem er hvem? 1979, Oslo: Kunnskapsforlaget, 1979, s. 9–10.
Paul Åge Johannessen

Paul Åge Johannessen (født 4. mars 1955) er en norsk sanger og skuespiller. Han er utdannet ved Statens operahøgskole, Norges musikkhøgskole og Statens Teaterhøgskole. 
Johannessen har hatt konserter og opptredener i inn- og utland og har jobbet ved Den Norske Opera og Riksteatret i  to år. Han har vært tilknyttet Det norske teatret som skuespiller og sanger siden 1988.


== Filmer (stemmer) ==
2016 Zootropolis, Ordfører Lionheart
2009 Prinsessen og frosken, Dr. Facilier
2003 Kaptein Sabeltann, Ruben
2003 Jungelboken 2, Baloo
1991 Skjønnheten og udyret, Gaston
1970 Aristokattene, Thomas O'Malley
1967 Jungelboken, Baloo


== Referanser ==
Gullprinsen

Gullprinsen (svensk: Guldprinsen) er en litterær poesipris på 25 000 SEK som deles ut årlig av Restaurant Prinsen.


== Liste over prisvinnere ==


== Referanser ==
Arthur Norris

Arthur Norris var en britisk tennisspiller.
Norris deltok i tennis under sommer-OL 1900 i Paris. Han tok bronse både i single- og i doubleturneringen. I double spilte han sammen med Harold Mahoney. Norris deltok også i Wimbledon fire ganger, i årene 1901, 1902, 1903 og 1904, og nådde tre ganger andre runde.


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Bronse i tennis, single herrer
1900  Paris -  Bronse i tennis, double herrer (sammen med Harold Mahoney)


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Norris – Olympedia 
(en) Arthur Norris – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arthur Norris – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Arthur Norris – ATP-touren
Gulliverprisen

Gulliverprisen (svensk: Gulliverpriset) er en svensk litteraturpris som delas ut årlig av IBBY-Sverige (svenske seksjonen av International Board on Books for Young people) til den «som gjennom virksomhet av kritisk, teoretisk eller praktisk karakter har bidratt vesentlig til å øke forståelsen for barne- og ungdomsboken».


== Liste over prisvinnere ==


== Eksterne lenker ==
Svenska Barnbok Institutet – Gulliverpriset
Derek Shulman

Derek Victor Shulman (født 11. februar 1947 i Glasgow) er en skotsk musiker, sanger og multiinstrumentalist. Fra 1970 til 1980 var han ledende vokalist for progrockbandet Gentle Giant, hvor han blant annet deltok sammen med brødrene Ray og Phil Shulman.


== Biografi ==
Shulman begynte sin profesjonelle musikalske karriere sammen med Pete O'Flaherty, Eric Hine, Tony Ransley og sine brødre Ray og Phil i rhythm and blues/soul/popbandet The Howling Wolves, som skiftet navn til The Road Runners og som i 1966 ble til Simon Dupree and the Big Sound. Bandet ble kjent etter utgivelsen av psykedelisk rock-singelen «Kite» høsten 1967, men etter flere utgivelser der de opplevde en begrenset kommersiell suksess, løste de opp bandet i 1969. Shulman-brødrene var ikke interssert i å bli presset til å stadig måtte skrive flere hit-låter. De grunnla Gentle Giant sammen med gitaristen Gary Green, keyboardisten Kerry Minnear og trommeslageren Martin Smith. Sistnevnte ble siden erstattet av Malcolm Mortimore, som igjen ble erstattet av John Weathers.I Gentle Giant ble Derek Shulman kjent som en dynamisk frontmann i livemiljøet, og spilte inn 12 utgivelser med bandet over en periode på ti år. Mens bandet sikret seg en lojal fanskare oppnådde de aldri en bred kommersiell suksess, og med en noe dalende popularitet på slutten av 1970-tallet ble bandet oppløst etter utgivelsen av Civilian. På samme måte som resten av bandmedlemmene var Shulman multiinstrumentalist, og spilte blant annet saksofon, bass og en egen gitar kalt Shulberry (avbildet).
Etter Gentle Giant arbeidet Shulman som administrativ toppleder i plateselskaper, hvor han først startet som representant for A&R hos PolyGram, hvor han blant annet signerte Bon Jovi, Cinderella og Kingdom Come blant flere. Shulman ble også president i Atco Records, hvor han signerte progressive metal-bandet Dream Theater i tillegg til Pantera. Etter dette ble han president ved Roadrunner Records, hvor han overså signeringen av Slipknot og Nickelback, før han startet sitt eget plateselskap DRT Entertainment.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Derek Shulman på Internet Movie Database 
(en) Derek Shulman på Discogs 
(en) Derek Shulman på MusicBrainz 
(en) Intervju med Shulman av Jason Rubin, våren 1991.
(en) Classic Rock Revisited intervju av Ryan Sparks, i juli 2005.
Teddy Remus Lupus

Teddy Remus Lupus (født 1998) er fiktiv person i bokserien om Harry Potter.
Teddy er sønn av Remus Lupus (varulv) og Nymfadora Dult (metamorf-magus).  Teddy er også en metamorf-magus. Begge foreldrene dør i kampen mot Fyrst Voldemort, og Harry Potter blir gudfaren hans.
På Galtvort blir han kjæreste med Victoire (niesen til Harry Potter) og Lilly Potter (datter av Gulla og Harry) ønsker de to kunne gifte seg så Teddy blir en ordentlig del av familien.
Studentorganisasjonen i Hedmark

Studentorganisasjonen i Hedmark (StorHk) er interesseorganisasjonen for studenter ved Høgskolen i Hedmark.  StorHk sitt arbeid omfatter all studentpolitisk aktivitet ved HH.
Det øverste organet i StorHk er Studentparlamentet. Parlamentet består av medlemmer valgt i årlige urnevalg ved de fire campusene, samt studiested Kongsvinger. Valget avholdes vanligvis i september og funksjonsperioden til representantene er fra valgdato og frem til og med siste parlamentsmøte på våren. Studentparlamentet velger et studentstyre som er organisasjonens utøvende organ og har ansvar for den daglige driften. Studentstyret består av leder, nestleder, fagansvarlig, internasjonalt ansvarlig, kontaktansvarlig og velferdsansvarlig. StorHk har leder og nestleder honorert av HH, samt en organisasjonskonsulent ansatt på heltid. Honorarene og stillingen er finansiert av HH, mens studentorganisasjonens arbeid lokalt er finansiert av et basistilskudd fra Studentsamskipnaden i Hedmark (SiH).
Leder av StorHk for 2011 er Espen A. Borgersen.2010/2011:  Espen A. Borgersen
2010/2011:  Nils Kristoffer Sveen
2009/2010: Kai Holdnes Jørgensen
2008/2009: Vegard Gulbrandsen
2007/2008: Maud Bianca Kind Hafstad
2006/2007: Kirsten Bjerkestrand
2005/2006: Ingvild GuttormsenStudentparlamentet er studentenes valgforsamling til alle styrer og råd der studentene skal være representert. StorHk er partipolitisk uavhengig. Studentene ved HH er gjennom StorHk medlemmer i Norsk Studentorganisasjon(NSO).


== Eksterne lenker ==
Studentorganisasjonen i Hedmark
Studentsamskipnaden i Hedmark
Høgskolen i Hedmark Arkivert 29. juli 2004 hos Wayback Machine.
Norsk Studentorganisasjon
Tonsenhagen skole

Tonsenhagen skole er en barneskole, trinn 1-7, i Oslo kommune etablert i 1963. Skolen ble noe utvidet i 2014. Den ligger ved Tonsenhagen busstopp og tett på Lillomarka. Elevene kommer fra områdene Årvoll, Tonsenhagen, Rødtvet, Veitvet og Linderud.


== Rektorer ==
Trude Nordli
2012- Beate Kase Pedersen
- 2012: Nina Solbakken


== Eksterne lenker ==
Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
Skolens hjemmeside
Alawitter

Alawitter (arabisk: علوية 'Alawīyyah), også kjent som nuṣayrī (arabisk: نصيريون), en-Naṣīriyyah og al-Anṣāriyyah, er en religiøs minoritet av sjiamuslimsk opprinnelse, som er utbredt i Syria. Alawittene må ikke forveksles med alevi, en annen religiøs religiøs minoritet i Tyrkia, selv om begrepene har felles etymologi, og muligens har felles opprinnelse. Alawi er en særegen islamsk religiøs retning som blant annet innebærer troen på reinkarnasjon.
Trosretningen er utbredt i  i Nord-Syria, langs grensa mot Tyrkia. Mange alawitter kommer fra området ved kystbyen Lattakia, som er Al-Assad-familiens hjemby.
Alawittene tok sitt navn fra 'Ali ibn Abi Ṭālib, fetter og svigersønn av Muhammad, som var den første sjiaimamen samt 4. og siste «rette Kalif» i sunniislam. 


== Historie ==
 Opprinnelsen til alawittene er omstridt. Alawittene sporer sin egen opprinnelse tilbake til den ellevte imam, Hassan al-'Askarī (d. 873), og hans elev Ibn Nuṣayr (d. 868). 
Alawittsamfunnet synes å ha vært organisert av Al-Khasibi, en tilhenger av Muhammad Ibn Nuṣayr, som døde i Aleppo i ca. 969. Al-Khasibis barnebarn, Al-Tabarani, flyttet til Lattakia på Syrias kyst. Etter at Det osmanske riket brøt sammen, kom Syria og Libanon under fransk mandat. Franskmennene anerkjente begrepet «alawi» da de okkuperte Syria i 1920. De  tilkjente alawittene og andre minoritetsgrupper autonomi, og aksepterte dem i sine koloniale tropper. Mange alawitter støttet tanken om en egen alawinasjon og prøvde å oppnå  selvstendighet. Et territorium kalt «Alaouites» ble opprettet i 1925. I mai 1930 ble en alawiregjering opprettet i Lattakia. Den varte til 28. februar 1937, da den ble innlemmet i Syria. 
I 1939 ble et område i Nordvest-Syria, Alexandretta, nå Hatay, der et stort antall alawitter bor, tilkjent Tyrkia av Frankrike. Den unge alawittlederen Zaki al-Arsuzi som ledet motstanden mot integrering i Tyrkia, ble senere en av Ba'athpartiets grunnleggere, sammen med den kristne Michel Aflaq. Etter andre verdenskrig spilte Salman Al Murshid en stor rolle i å forene Alawitt-provinsen med Syria. Han ble henrettet av den nyopprettede uavhengige syriske regjeringen i Damaskus 12. desember 1946, bare tre dager etter en politisk rettssak.  


== Alawittene under Assads styre ==
Assad vendte sin religiøse minoritetsbakgrunn til en fordel. Tradisjonelt sett har alawittene ikke hatt nasjonal politisk makt i Syria, og mange sunnimuslimer beskylder alawitter for å være vantro. Assad hadde derfor ikke en maktbase tilsvarende sine politiske konkurrenter. Samtidig hadde flertallet lettere for å akseptere Assad som representerte en religiøs minoritet, enn å akseptere representanter fra de større religiøse gruppene som tradisjonelt har konkurrert om politisk makt. Assads styreform favoriserte ikke én av de religiøse hovedgruppene fremfor andre, men skapte en relativt sekulær syrisk stat. Regimet har imidlertid vært preget av at alawitter lojale mot Assad har vært overrepresentert i maktposisjoner.
Kaisa Vilhuinen-prisen

Kaisa Vilhuinen-prisen (Svensk navn: Kaisa Vilhuinen-priset) er et svenskfinsk litteraturpris som deles ut av Föreningen för Sverigefinska Skribenter (RSKY). Prisen ble delt ut første gangen i 2005. 
RSKY:s ledergruppe peker ut en jury som nominerer kandidater til prisen, det er siden en person i juryen som tar det endelige beslutningen om hvem som skal få prisen. I 2007 var det dosent Satu Gröndahl fra Uppsala universitet som utpekte pristakeren.
Kaisa Vilhuinen-prisen tildeles en svenskfinsk forfatter som er bosatt i Sverige og som først og fremst skriver på finsk. Prisen kan gis til så vel en roman, diktsamling eller antologi som har utkommet de to siste årene. En forfatter kan også få prisen for hele sin produksjon. 
Prisen har fått navnet etter runosangerinnen Kaisa Vilhuinen, som levde i de svenske finnskogene og døde i 1941. 


== Liste over prisvinnere ==