jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hurra for Andersens

Hurra for Andersens! er en norsk romantisk filmkomedie og familiefilm fra 1966 regissert av Knut Andersen. Hovedrollene spilles av Arve Opsahl, Aud Schønemann, Rolv Wesenlund og Elsa Lystad. Filmen er basert på Sigbjørn Hølmebakks roman med samme tittel.


== Handling ==
Far og mor Andersen og de fire barna deres bor i en nedlagt landhandel i utkanten av Oslo. Der trives de godt, men mange av naboene som bor i det moderne rekkehuset er forarget over familien Andersen og deres manglende respekt for fellesskapets ordensregler. Byggelagets formann Alf Hermansen (Rolv Wesenlund) og nabofru Salvesen (Elsa Lystad) har i årenes løp hatt mang en hyggestund sammen omkring den felles forargelse de føler for familien Andersens. Bedre blir det ikke da Andersens vinner en stor gevinst i tipping, og finner ut at de skal gifte seg. De inviterer derfor alle naboene til bryllupsfesten, men komplikasjoner oppstår da de legger det på samme dato som byggelagets 5-årsjubileum. Folk i borettslaget begynner derfor å danne seg i leirer. Borettslagets leder leier inn profesjonelle musikere i et forsøk på å sabotere Andersens arrangement.  Til tross for stridighetene ender det med et stort bryllup og fred og forsoning.


== Om filmen ==
Filmen ble godt mottatt av anmelderne. Blant annet gav Dagbladet, Aftenposten og VG den terningkast fire, mens Dagsavisen gav den tre.NRK skrev i forbindelse med en visning av filmen i 2003 at: «Radarparet Arve Opsahl og Aud Scønemann scorer høyt i denne filmen som er laget over Sigbjørn Hølmebakks manus. Det samme gjør så avgjort Rolf Wesenlund og Elsa Lystad som nabolagets prestisjejegere.» De skrev videre: «Hurra for Andersens” er så absolutt i slekt med forgjengere som Støv på hjernen og Sønner av Norge».


== Musikk ==
Filmen inneholder en musikalsk live-opptreden av den norske bluesgruppa Public Enemies. Wenche Sandnæs fremfører sangen Hurra for Andersens, komponert av Egil Monn-Iversen og med tekst av Alfred Næss. Den ble utgitt på singlen Nor-Disc NOR 146. Sangen ble i 1993 også utgitt på samlealbumet Norske filmklassikere av PolyGram.Arve Opsahl fremfører sangen Carl Alfred Andersens vuggevise, komponert av Egil Monn-Iversen og med tekst av Alfred Næss. Sangen ble også utgitt på singlen Nor-Disc NOR 146


== I rollene ==
Arve Opsahl ...  Carl Alfred Andersen
Aud Schønemann ...  Hildur Evensen, Andersens forlovede
Wenche Sandnæs ...  Tone Andersen, 17 år
Kristine Reymert ...  Sylvi Andersen, 10 år
Peter Reymert ...  Roger Andersen, 7 år
Agnete Reymert ...  Vesla Andersen, 3 år
Rolv Wesenlund ...  Hermansen
Elsa Lystad ...  Fru Salvesen
Gard Øyen ...  Erik Hermansen
Randi Kolstad ...  Fru Hermansen
Kaare Zachariassen
Carsten Byhring ...  Andersens kollega
Kari Diesen ...  Sydamen
Tore Foss ...  Ordføreren
Bernt Erik Larssen ...  Hovedmesteren
Rolf Sand ...  Styremedlem
Hans Stormoen ...  Presten
Ottar Wicklund ...  Lysverkmannen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hurra for Andersens på Internet Movie Database 
(no) Hurra for Andersens i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Hurra for Andersens hos Filmfront 
(sv) Hurra for Andersens i Svensk Filmdatabas
Arna Busser

Arna Busser AS var en norsk produsent av karosserier for busser. Fabrikken lå på Arnatveit i Indre Arna i Bergen. Karosserifabrikken var eid av Arna Bruk, og produserte busskarosserier fra 1947 til fabrikken gikk konkurs i 1997. Arna bygde blant annet mange busser til bytrafikken i Oslo (Oslo og Follo Busstrafikk fra og med 1972 samt senere også Oslo Sporveier), og Bergen (Bergen Sporvei/Gaia Trafikk).
Produksjonen av busskarosserier ble startet av Ragnvald Solberg sammen med broren Gunnar på Arnatveit i 1946. Selskapet drev også med møbelproduksjon. Gunnar Solberg var utdannet karosserimaker og fikk ansvaret for karosseriavdelingen. I 1983 fusjonerte møbel-delen av selskapet med Nordås Industrier, men allerede i 1986 gikk de konkurs. I 1986 dør også Ragnvald Solberg. I 1995 ble bedriften solgt til Bergen Bedriftsutvikling. I 1997 gikk også dette selskapet konkurs.Konkursboet etter Arna Busser ble i 1997 overtatt av Vest Buss, som opprettet selskapet Arna Buss-Service AS for å videreføre serviceavdeling og ettermarked for tidligere Arna-kunder, men videreførte ikke karosseriproduksjonen. I 1999 ble Arna Buss-Service innfusjonert i Oslo-selskapet BusSupply AS, som solgte forskjellige produkter for bussmarkedet, sånn som skiltkasser og klimaanlegg, og avdelingen i Arna kunne da også tilby det. I 2000 begynte man også å montere minibusser hos BusSupply i Arna, først og fremst med montering av seter og gulv/interiør i råbygde kassevogner, men også mer avanserte operasjoner som forlengelse av karosseriet eller innmontering av bussdører og panoramavinduer. Minibussproduksjonen ble lagt ned 1. juli 2006, da man innså at den ikke var mulig å gjøre lønnsom.I dag er det fortsatt bussrelatert aktivitet i avdelingen i Arna med vedlikehold og ettermarked for Iveco Bus i bergensområdet, blant annet i forbindelse med flere bussanbud for Skyss.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rutebilhistorisk Forening: Arna Busser AS
Norsk Designråd: Merket for god design 1996, Arna Comet 330/350 – tur-/langrutebuss
Tomb Raider

Tomb Raider er en serie action-eventyrspill utviklet av Core Design (1996–2004) og Crystal Dynamics (2006–) og publisert av Eidos Interactive (1996–2009) og Square Enix (2009–). Det første spillet i serien ble opprinnelig utgitt i 1996 for konsollen Sega Saturn, og utgivelsene for MS-DOS og PlayStation fulgte like etter. Tomb Raider ble også utgitt for mobilmarkedet, Pocket PC i 2002 og N-Gage i 2003. Tomb Raiders hovedfigur er Lara Croft, en kvinnelig engelsk arkeolog som leter etter verdifulle gjenstander og skatter, à la Indiana Jones.


== Utgitte spill i serien ==
Tomb Raider – 1996
Tomb Raider II – 1997
Tomb Raider III – 1998
Tomb Raider: The Last Revelation – 1999
Tomb Raider Chronicles – 2000
Tomb Raider: The Angel of Darkness – 2003
Tomb Raider: Legend  – 2006
Tomb Raider Anniversary – 2007
Tomb Raider Underworld – 2008
Tomb Raider - 2013
Rise of the Tomb Raider - 2015
Shadow of the Tomb Raider - 2018


== Tilleggspakker ==
Tomb Raider: Unfinished Business – 1998
Tomb Raider II: Golden Mask – 1999
Tomb Raider IV: The Times Exclusive – 1999
Tomb Raider III: The Lost Artefact – 2000
Underworld: Beneath the Ashes / Lara's Shadow – 2009


== Spin-offs ==
Tomb Raider (Game Boy Color) – 2000
Curse of the Sword – 2001
The Prophecy – 2002
Lara Croft and the Guardian of Light – 2010


== Filmene ==
To filmer basert på Tomb Raider har blitt utgitt. Lara Croft: Tomb Raider i 2001 og The Cradle of Life i 2003, begge med Angelina Jolie i rollen som Lara Croft. Filmene ble distribuert av Paramount Pictures. En tredje film i serien er planlagt, med Roar Uthaug som regissør.En animasjonsserie kalt Revisioned: Tomb Raider Animated Series ble distribuert via videospilltjenesten GameTap i 2007.
En ny film med Alicia Vikander i hovedrollen ble utgitt i 2018 og distribuert av Warner Bros. Pictures. En oppfølger er planlagt, men ikke bekreftet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tomb Raider hos Giant Bomb 
(en) Tomb Raider hos VGMdb 
(en) Tomb Raider hos MobyGames 
(en) Tomb Raider hos GameFAQs
Apeland

Apeland AS er et norsk rådgivningsselskap innen kommunikasjon og omdømmebygging, etablert i 1988 av Ole Christian Apeland. Selskapet har kontorer i Schweigaards gate 15 i Oslo. Selskapet representerte fra 2003 til 2021 amerikanske Reputation Institute i Norge, med måleverktøy RepTrak, og offentliggjorde årlig en rangering av omdømmet til de mest synlige norske virksomhetene.  I 2021 lanserte Apeland en egen omdømmeundersøkelse, Traction.  Selskapet er også en av partnerne som finansierer forskningssenteret BI Senter for virksomhetskommunikasjon, etablert i 2008.


== Priser og utmerkelser ==
Kommunikasjonsbyrået Apeland fikk i 2007 den første æresprisen i konkurransen «Gullkorn», som bransjeforeningen KOMM - Sertifiserte kommunikasjonsbyråer (tidl. Norske Informasjonsrådgivere) står bak. I Gullkorn 2010 vant Apeland diplom for «Utvikling av RepTrak Offentlig» i samarbeid med Opinion og Reputation Institute.
Ole Christian Apeland, administrerende direktør i selskapet, mottok Gullkorns hederspris i 2012. Under Gullkorn 2013 vant selskapet prisene for «Årets kampanje» og «Årets Gullkorn». I 2015 fikk Apeland sølv i ANFO, kategori SMART og vant Gullkorn for «Årets kommersielle markedskommunikasjon». Fra 1988 til 2016 holdt Apeland til på Høvik i Bærum, og ble våren 2008 kåret til «Årets bedrift i Bærum i 2007».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kabushiki kaisha

Kabushiki kaisha er japansk (株式会社) og betyr ordrett aksjeselskap. Det forkortes K. K., og er en foretaksform som reguleres av japansk lov.
På japansk kan «kabushiki kaisha» brukes både som prefiks (eks. 株式会社電通 Kabushiki kaisha Dentsū) og som suffiks (eks. トヨタ自動車株式会社 Toyota Jidōsha Kabushiki kaisha). Det er ofte forkortet som «(株)», som er det første tegnet.
Reisesjekk

En reisesjekk er en ferdigutfylt pengeanvisning påført et fast beløp på en utenlandsk valuta. Sjekken kan kjøpes i en bank i hjemlandet og veksles inn i en bank eller på et vekslingskontor i ankomstlandet. Ved kjøp må kjøperen påføre hver enkelt sjekk en signatur under påsyn av utsteder. Innehaveren påfører igjen signatur ved bruk av hver enkelt sjekk under påsyn av mottakeren. Sjekkene var tidligere et hyppig brukt betalingsmiddel av reisende som ville unngå å ta med store beløp i kontanter til utlandet. Ved tap av reisesjekkene kan beløpet refunderes ved å fremvise kjøpskvitteringen, noe som forsikrer innehaveren om at ingen andre løser inn sjekken.
De første reisesjekkene ble utstedt 1. januar 1772 av London Credit Exchange Company og var gangbare i ni europeiske byer. American Express videreutviklet systemet i 1891 og selskapet har siden vært den største utstederen av reisesjekker. I Norge begynte banker å selge norske reisesjekker i 1977. Disse sjekkene var pålydende 500 kroner og kunne benyttes i Vest-Europa og et fåtall andre land.I perioden mellom 1950 og 1990 var reisesjekker en av de viktigste betalingsformene for turister på utenlandsreise som ville unngå risikoen ved å bære på seg store kontantbeløp. Fra 1990-tallet og utover har bruken av reisesjekker minsket betydelig ettersom debet- og kredittkort har blitt ansett som en mer praktisk måte å betale på i utlandet. Som følge av dette har det også blitt færre forretninger som aksepterer reisesjekker som betalingsmiddel. I 2005 introduserte American Express reisesjekker som oppladdbare betalingskort som i større grad også kan brukes i forretninger og pengeautomater.De største internasjonale utstederne av reisesjekker er American Express, MasterCard, Thomas Cook og Visa. I Norge er Forex den største aktøren som fortsatt tilbyr kjøp og salg av reisesjekker. DNB avviklet salget av reisesjekker i mars 2006. All kjøp og bruk av reisesjekker skal i Norge rapporteres til myndighetene.


== Se også ==
Eurosjekk


== Referanser ==
Sølvmunn

Sølvmunn er en norsk drama- og familiefilm fra 1981 regissert av Per Blom. Filmen handler om en liten gutt med kallenavnet Sølvmunn som blir værende igjen hos sin far når moren reiser. Mye av filmen sees ut i fra barnets perspektiv. Hovedrollene spilles av Tobias Asphaug og Jon Skolmen.


== Handling ==
Filmen handler om ni år gamle Fredrik som ble igjen hos pappa da mamma dro. Far og sønn holder sammen i tykt og tynt, men problemer oppstår da Fredriks far treffer Tove.
Filmen gjengir hvorledes Fredrik, med tilnavnet «Sølvmunn», opplever sin egen og de voksnes verden.


== Om filmen ==
Filmarkivet beskriver filmen som en gjennomført barneskildring om det å vokse opp som skilsmissebarn – og problemene som oppstår da far finner en ny kjæreste.Sølvmunn fikk blandet mottakelse av Arbeiderbladets anmelder Bjørn Granum da den kom, og han skrev blant annet: «Vi kan glede oss over enda en fint gjennomført barneskildring i Norsk film, etter Løperjenten, Liten Ida og Zeppelin». Men han skriver også at: «De første tre kvarterene av filmen er rent dill-dall, slapt skrevet og spilt, og likegyldig regissert. Filmen tar ikke av før konflikten mellom barnet og de voksne tilspisser seg for alvor». Dagbladets Thor Ellingsen var mer positiv i sin omtale og skrev blant annet: «Sølvmunn er et proft og polert arbeid – uten å være glatt».


== I rollene ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sølvmunn på Internet Movie Database 
(no) Sølvmunn i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Sølvmunn hos Filmfront
Redwoodslekten

Redwoodslekten (latin: Sequoia), ofte bare kalt  Sequoia, er en slekt av meget høye bartrær innenfor sypressfamilien, med tilholdssted i California i USA. Artene er også plantet i hager og parker.
Den eneste kjente gjenlevende arten er kjempetreet kystsequoia (Sequoia sempervirens), som kan bli drøye 115 meter høyt.


== Eksterne lenker ==
(en) Redwoodslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Redwoodslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Redwoodslekten hos Fossilworks 
(en) Redwoodslekten hos ITIS 
(en) Redwoodslekten hos NCBI 
(en) Redwoodslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Redwoodslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Sequoia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sequoia – detaljert informasjon på Wikispecies
KOMM

KOMM, opprettet i 1990 som Norske informasjonsrådgivere (NIR), var en bransjeorganisasjon for kommunikasjonsbyråer.
KOMM var tilsluttet International Communications Consultancy Organisation – ICCO.KOMMs medlemsbedrifter var Veritas-sertifiserte og medlemmer av arbeidsgiverorganisasjonen  Abelia, der også organisasjonens sekretariat var etablert.
I 2019 besluttet KOMMs styre å legge ned virksomheten.


== Referanser ==
Kjempesequoiaslekten

Kjempesequoiaslekten eller mammuttreslekten (latin: Sequoiadendron) er en slekt innenfor sypressfamilien. Den eneste kjente, nålevende arten er mammuttreet (Sequoiadendron giganteum). Dette treet kan bli over 80 m høyt, og i sjeldne tilfelle opp til maksimalt 95 meter med stammetverrmål på åtte til ti meter.
To arter av slekten er kjent:

Sequoiadendron giganteum, den nålevende arten (mammutret) som har naturlig utbredelse i Sierra Nevada i California
† Sequoiadendron chaneyi, utdødd, stamfaren til mammuttreet, fossiler finnes i hovedsak fra Nevada fra Colorado-platået fram til sen miocen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjempesequoiaslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Kjempesequoiaslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kjempesequoiaslekten hos Artsdatabanken 
(en) Kjempesequoiaslekten hos ITIS 
(en) Kjempesequoiaslekten hos NCBI 
(en) Kjempesequoiaslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Kjempesequoiaslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Sequoiadendron – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sequoiadendron – detaljert informasjon på Wikispecies
Li Ning

Li Ning (forenklet kinesisk: 李宁; tradisjonell kinesisk: 李寧; pinyin: Lǐ Níng, født 8. september 1963) er en kjent kinesisk turner og forretningsmann.
Han er født i en zhuang-familie i Liuzhou i den autonome regionen Guangxi, og er utdannet Bachelor of Laws and EMBA (Executive MBA) fra Pekinguniversitetet.
Li er mest kjent for sine 6 medaljer under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han vant 3 gullmedaljer (frittstående, bøylehest og ringer), 2 sølvmedaljer (hopp og lagkonkurranse) og en bronsemedalje (individuell mangekamp). I 1982, under det sjette World Cup i turn, vant han 5 av 6 apparater (alle utenom skranke), samt gull sammenlagt, noe som har gitt ham tilnavnet "Prince of gymnastics".
Li la opp som turner i 1988, og i 1990 grunnla han selskapet Li-Ning Company, som produserer og selger sko og treningstøy. Li er fortsatt styreformann i selskapet.
Li fikk plass på International Gymnastics Hall of Fame i 2000, som første kinesiske turner.Under Sommer-OL 2008 hadde Li Ning æren av å tenne Den olympiske ild under åpningsseremonien, ved å bli heist opp i lufta med kabler og «løpe» i lufta rundt stadionet.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i turn, frittstående menn  1984
 1984  Los Angeles -  Gull i turn, bøylehest menn  1984
 1984  Los Angeles -  Gull i turn, ringer menn  1984
 1984  Los Angeles -  Sølv i turn, hopp menn  1984
 1984  Los Angeles -  Sølv i turn, mangekamp lag menn  1984
 1984  Los Angeles -  Sølv i turn, mangekamp  menn  1984


== Se også ==
Liste over personer som har tent den olympiske ild


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Li Ning – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Li Ning – Olympics.com 
(en) Li Ning – Olympic.org 
(en) Li Ning – Olympedia 
(en) Li Ning – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Li Ning – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Li Ning – FIG 
(en) Li Ning – Gymn Forum 
Biografi hos Li-Ning Company
Liste over konkurranseresultater på Gymn-Forum.net
Li Ning: China's legendary gymnast has combined sporting agility with commercial muscle
Aschwin Wildeboer

Aschwin Wildeboer Faber (født 14. februar 1986 i Sabadell i Catalonia i Spania) er en spansk svømmer av nederlandsk avstamning. Wildeboers foreldre, begge født og oppvokst i Nederland, flyttet til Spania i 1978 og slo seg ned i Sabadell, hvor hans far Paulus Wildeboer ble trener for den lokale svømmeklubben Club Natació Sabadell.
Både Aschwin, som spesialiserer seg på rygg, og hans eldre bror Olaf Wildeboer, som er fristilsvømmer, vokste opp her. Begge representerte Spania under sommer-OL i 2004, hvor den yngste broren røk ut i kvalifiseringsheatene for 100 m og 200 m rygg for menn. Olaf bestemte seg for å svømme for Nederland våren 2006, og representerte sitt andre land for første gang under EM i svømming 2006 i Budapest i Ungarn. Aschwin på sin side svømte for Spania.
Aschwin Wildeboer deltok i De olympiske sommerleker 2008 i Beijing. Han tok seg til finalen i 100 m rygg og endte på syvendeplass, av åtte finalister.
Under kortbane-EM i svømming 2008 tok han bl.a. gull på 200 m rygg for menn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aschwin Wildeboer – Olympics.com 
(en) Aschwin Wildeboer – Olympic.org 
(en) Aschwin Wildeboer – Olympedia 
(en) Aschwin Wildeboer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aschwin Wildeboer – FINA 
(en) Aschwin Wildeboer – swimrankings.net
Samveldelekene 2010

Samveldelekene 2010 var en multisportkonkurranse som ble avholddt i Delhi i India i perioden 3.–14. oktober 2010 i tråd med tradisjonen med Samveldelekene.
Det var den 13. november 2003 at medlemmer av Commonwealth Games Federation dro til Jamaica for å stemme over hvor lekene skulle holdes. Delhi vant avstemningen med 46 stemmer mot den kanadiske byen Hamiltons 22 stemmer.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 2010 Commonwealth Games – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lurö skjærgård

Lurö skjærgård er den største innsjøskjærgården i Europa. Den ligger midt i Vänern og strekker seg mer enn 10 km, fra Värmlandsnäs i nord til øya Lurö i sør.
Skjærgårdsområdet har et sammenlagt areal på om lag 600 hektar og det finnes om lag 250 øyer. 
Skjærgården, som iblant blir kalt Eskilsäters skärgård, tilhører Eskilsäters forsamling samt Säffle kommune.
Lurö skjærgård er et naturreservat og hekkeplass for fugler. Av den grunn er det forbudt å gå i land på en del øyer fra 1. april til 31. juli, noe som er merket med skilter på de angjeldende øyene.
Den eneste øya som er bebodd året rundt er Lurö, hvor det bor en familie. Det finnes dessuten flere privateide hus som tjener som hytter om sommeren. På gården Stenstaka på Lurö, som er bebodd hele året, finnes herberget Luringen og fra og med sommeren 2007 også en restaurant.
Det finnes imidlertid flere øyer i skjærgården som har vært bebodd tidligere. På 1800-tallet var skutetrafikken stor på Vänern. På Norra Hökön finnes det rester av en kro som var i bruk på den tiden da skutene måtte stanse for å vente på bedre seilvær. Her antar en at det også har vært et skipsverft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.luringen.se
Paul Olai-Olssen

Paul Olai-Olssen (født 4. september 1967) er en norsk fotograf, forfatter, programleder og fagforeningsleder.
Han er oppvokst på Kolbotn i Nordre Follo kommune, studerte fotografi i to år på yrkesskolen og jobbet i en periode som reklamefotograf. Olai-Olssen reiser primært alene og står selv for fotograferingen.
Etter sykkelturneer med inspirasjonsforedraget «Pauls Planet», primært i Folkehøgskolene, begynte Paul Olai-Olssen som sykkelbud i Foodora i 2016. Tre år senere var han som nestleder i Foodoraklubben en drivende kraft i #rosastreiken, som resulterte i plattformøkonomiens første tariffavtale mellom foodora og Norsk Transportarbeiderforbund (nå Fellesforbundet). Fremdeles virksom som sykkelbud og tillitsvalgt i foodoraklubben, ble han etter streiken ansatt som organisasjonsarbeider i Oslo Transportarbeiderforening.


== Utgivelser ==
1996: En sykkelodyssé (Schibsted). ISBN 8251616271
2001: Paul padler Europa (Orion)
2008: Med tog sykkel og kajakk (Gyldendal)


== Reisedokumentarer ==
1999–2000: Paul padler Europa (8 prg. TV2)
2005: Paul padler Latin-Amerika (8 prg. TV2 - Gullrutenominasjon for beste programleder)
2008: Pauls Planet i Balkan og Egypt (4 prg. TV2)
2010: Paul i Vesterled (14 episoder, web / TV8)
2012: Tour Boreal (12+ episoder, web / TV8 / TV Nord)
2014: Paul padler Nabolaget (13 episoder, web / TV8)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Orkdalsveien

Orkdalsveien finnes flere steder:

Orkdalsveien (Orkland), en veistrekning mellom Orkanger og Svorkmo. Mellom Fannrem og Svorkmo er den en del av Fylkesvei 65.
Orkdalsveien (Rennebu), del av Fylkesvei 700 fra Europavei 6 i Berkåk.
Yas

Yas (arabisk: جزيرة ياس) er en av de største naturlige øyene i Abu Dhabi. Yas inngår i et antall øyer i utkanten av Abu Dhabi som tidigere var øde og som nå bygges på i stor skala.
Yas skal blant annet inneholde Ferrari Experience, Warner Brothers Enterntainment Park, et badeland, konsepthotell, boliger, parker og golfbaner etc. I tillegg skal formel 1-banen Yas Island Circuit bygges her.


== Eksterne lenker ==
Official site
Kirken på Kapitelberget

Kirken på Kapitelberget er en kirke fra middelalderen ved Bratsberg gård ved Skien i Telemark. 
Kirken ble oppført som privat kapell til Bratsberg gård tidlig på 1100-tallet. Kirken er en kryptkirke; en kirketype som det bare finnes fire av i Norge fra middelalderen (de tre andre er Stavanger domkirke, Munkeliv klosterkirke og kirkeruinen i Søndre gate 4 i Trondheim). I tillegg har det vært mindre kryptlignende kjellere i Hedrum kirke og i Voss kirke, som begge var Mikaelskirker. 
Kirken ble antakelig viet til erkeengelen Mikael. Kirker viet til Mikael ligger ofte på fjell, likeså kirker med krypt slik som Kapitelberget. Militære ledere brukte Mikael beskytter for å markere at de hadde retten på sin side. Mikael var også riddernes og soldatenes beskytter.

Man vet ikke når kirken gikk ut av bruk, men i 1576 omtaler Peder Claussøn Friis den som en ruin. Den kan ha blitt ødelagt da Bratsberg gård brant i 1156. Ruinen ble
gjenoppdaget i 1783, men den ble først utgravd i 1901. Så ble den stående og forfalle fram til 1928, da Gerhard Fischer tok til med restaurering og konservering. Arbeidet ble fullført i 1933. Murene har så blitt utbedret flere ganger, bl.a i 1952, 1968, 1982–1984, 1999 og 2003–2006.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Terje Christiansen: Gjerpen bygds historie. Bygdebok. Bind I, Skien 1971, side 216-220 (med rekonstruksjonstegning) og flere sider


== Eksterne lenker ==
Porsgrunn folkebibliotek: Kirken på Kapitelberget
«Kirken på Kapitelberget». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Kryptkirken på kapitelberget Arkivert 6. oktober 2015 hos Wayback Machine. Telemark fylkeskommune