jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Illarion Prjanisjnikov

Illarion Mikhailovitsj Prjanisjnikov (russisk: Илларион Михайлович Прянишников, født 20. marsjul./ 1. april 1840greg. i  Timasjovo - nå i Kaluga oblast i Russland, død 12. marsjul./ 24. mars 1894greg. i Moskva) var en russisk kunstmaler, en av grunnleggerne av Peredvizjniki-gruppen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Illarion Prjanisjnikov var av handelsslekt. Fra 1856 til 1866 studerte han ved Moskvas skole i maling, billedhogging og arkitektur under Sergej Zarjanko.


=== Spøkefugler - Marked i Moskva ===
Med bildet Spøkefugler. Marked i Moskva, malt i løpet av det siste læreåret, ble han umiddelbart kjent. På det vesle lerretet gir han en original løsning på en side av temaet fornedring av menneskeverdet, på det følelsesløse og råskapen i verden, der allting blir kjøpt og solgt. Etter skildringen av de berusede kjøpmennene, som under hån blir overtalt til å danse til trekkspillet, og en fattig embetsmann, demonstrerer kunstneren på en troverdig måte et helt galleri av eksempler på moralske skavanker og selvtilfredse pøbelholdninger. Maleriet vekket harme hos en del av dem som var tilhengere av den offisielt aksepterte akademikunsten. For disse framsto den unge kunstmaleren som ødeleggeren av kunstens høye mål, som i sin ideelle form skulle uttrykke de evige sannheter.


=== Etablert maler ===
I 1870 ble Prjanisjnikov utnevnt til «maler av første grad». Fra 1873 til han døde underviste han ved Moskvas skole i maling, billedhogging og arkitektur. Blant de som gikk i lære hos han var Konstantin Korovin og Mikhail Nesterov.
Helt fra dannelsen av Peredvizjniki-gruppen var han medlem i denne. Og fra og med den andre vandreutstillingen var han en av lederne i foreningen. Selv om Prjanisjnikov hovedsakelig bodde i Moskva, besøkte han ofte Nord-Russland der han laget skisser. Han tok del i utsmykkingen av Kristi-Frelser-katedralen.
Prjanisjnikov døde i Moskva, hvor en gate bærer navnet hans.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Художник-передвижник Илларион Прянишников: художественный альбом / В. М. Обухов — Калуга: Золотая аллея, 2008.
Горина Т. Н. Илларион Михайлович Прянишников. 1840—1894. — М.: Искусство, 1958.
Козлов А. М. Илларион Михайлович Прянишников. 1840—1894. — М.: Искусство, 1951.


== Se også ==
Peredvizjniki
Konstantin Savitskij

Konstantin Apollonovitsj Savitskij (russisk: Константин Аполлонович Савицкий; født 6. juni 1844, død 13. februar 1905) var en russisk kunstmaler av den realistiske skolen. Han var født i byen Taganrog, bodde der og i landsbyen Frankovka. I dag ligger Taganrog jern- og stålverk (TAGMET) på området der han bodde.


== Oppvekst ==
Savitskij-familien bodde i bygget der Taganrog gymnas holdt til. Familiefaren arbeidet som lege på gymnaset, som var en skole for gutter. Tidlig i barndommen viste Savitskij interesse for maling. Familien leide et sommerhus i Frankovka. Når han var på stranden mot Azovhavet sammen med foreldrene, likte han å lage skisser. Tegnetimene på gymnaset var av hans kjæreste stunder.
Livet endret seg uventet for tenåringen Savitskij da han gikk i femte klasse på Taganrog gymnas. Begge foreldrene døde brått. Savitskij flyttet til en onkel som bodde i dagens Latvia. Der gikk han på en privat kostskole inntil han fullførte skolen i 1862 og reiste til St. Petersburg.


== Peredvizjniki og realisme ==
I St. Petersburg begynte Savitskij ved Det keiserlige kunstakademiet. Han utmerket seg tidlig som en av de beste studentene på akademiet. Maleriene hans i studietiden ble belønnet med sølvmedaljer, og for sitt bilde Kain og Abel (1871) mottok han en gullmedalje. Personlige kontakter med fremstående representanter i den russiske kulturverden, for eksempel Ilja Repin, Ivan Sjisjkin, Viktor Vasnetsov, Mark Antokolskij, Stasov og Nikolai Karamzin hadde stor innflytelse på den unge kunstnerens utvikling. 
Etter fullførte kunststudier i hjemlandet oppholdt han seg to år utenlands. Vel hjemkommet ble Savitskij medlem av Peredvizjniki-gruppen, en samling russiske realist-malere som i protest mot akademiske restriksjoner dannet et kunstnerkooperativ som drev vandreutstillinger fra 1870. Kunstverket Linjearbeid på jernbanen var et av de første maleriene viet arbeiderklassens livsvilkår. Titlene på kunstverkene hans, slik som Mistet alle sine eiendeler i brannen, Til krig, Gjetere, Krutsjnik og Gatespråk ved skranken viser hvilken retning kunsten hans utviklet seg i.
Maleren Savitskij la ned mer enn 20 års arbeide på undervisning av malerkunst på kunstskoler i Moskva, St. Petersburg og Penza. I 1897 fikk Konstantin Savitskij stilling ved Det keiserlige kunstakademiet.


== Se også ==
Peredvizjniki


== Referanser ==
Leon Bakst

Léon Bakst (russisk: Лев Самойлович Бакст, Lev Samojlovitsj Bakst; egentlig Lejb-Khaim Israilevitsj Rosenberg; født 27. apriljul./ 9. mai 1866greg. i Grodno, død 27. desember 1924 i Rueil-Malmaison), var en russisk kunstmaler, illustratør, scenograf og klesdesigner. Både som scenograf og klesdesigner var han en person som gikk nye veier.


== Tidlige år ==
Bakst kom til verden i Grodno (i dagens Hviterussland). Foreldrene var jøder og hørte til middelklassen. Etter eksamen ved gymnaset, studerte han ved Det keiserlige kunstakademiet i St. Petersburg. Samtidig arbeidet han deltid som bokillustratør.
I forbindelse med sin første utstilling, i 1889, tok han navnet Bakst, på bakgrunn av at mormoren var født Baxter. I begynnelsen av 1890-årene stilte han ut verkene sine sammen med kunstnere som arbeidet med vannfarger. I perioden 1893-97 bodde han i Paris, der han studerte ved Académie Julian. Imidlertid besøkte han St. Petersburg flere ganger.
I andre halvpart av 1890-tallet kom Bakst med i sirkelen av forfattere og kunstnere dannet av Sergej Djagilev og Aleksandr Benois. Kunstbevegelsen Mir iskusstva sprang ut fra denne sirkelen. Sammen med Sergej Djagilev grunnla han det virkningsfulle tidsskriftet som het Mir iskusstva (=Kunstverden). Bakst ble berømt for sin utforming av dette tidsskriftet.


== Gjennomslag ==
Bakst fortsatte også som staffelimaler. Han malte portretter av blant annet Filipp Maljavin (1899), Vasilij Rozanov (1901), Andrej Belij (1905) og Zinaida Gippius (1906). Han var også kunstlærer for barna til en russisk storfyrste. I 1902 fikk han oppdrag av tsaren, Nikolaj II, om å male Møte mellom russiske sjømenn Bakst var da i Paris.
I 1898 viste han sine arbeider i den Djagilev-organiserte Første utstillig av russiske og finske kunstnere, en Mir Iskusstva-utstilling. Verker fra hans hånd ble også  vist ved en utstilling i München, og ved utstillinger i regi av Forbundet for russiske kunstnere.
Under revolusjonen i 1905 arbeidet Bakst for tidsskriftet Zjupel, Adskaja Pusjta og Satyricon. I tiden etter var han illustratør i kunstbladet Apollon.

Fra 1909 arbeidet Bakst for det meste som teatermaler, scenograf. Han designet scenene til flere greske tragedier. Allerede i 1908 fekk han mye ros for sine teatermalerier til Djagilevs oppsetjinger med Ballets Russes. Han laget scenedekorasjonene til Cleopatra (1909), Sjeherasad (1910), Karneval (1910), Narcissus (1911), Le Spectre de la Rose (1911), og Daphnis og Chloé (1912)). I disse årene budde Bakst i Vest-Europa, etter som han var jøde og underlagt restriksjoner på hvor han kunne bo i Russland.
Under sine besøk til St. Petersburg underviste han på Zvantseva-skolen, der Marc Chagall var en av hans elever (1908–10).
I 1914 ble Bakst valgt inn i Det keiserlige kunstakademiet.
I 1918 brøt Bakst med Djagilev og Ballets Russes. Han døde i 1924 i Rueil-Malmaison av en lungesykdom.


== Galleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Léon Bakst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Giovanni Steffè

Giovanni Steffè (født 8. mars 1926 i Trieste, død 19. oktober 2016) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Steffè vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1948 i London. Sammen med Aldo Tarlao og Alberto Radi som var styrmann, kom de på andreplass i konkurransen toer med styrmann bak Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i roing, toer med styrmann  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giovanni Steffè – Olympics.com 
(en) Giovanni Steffè – Olympic.org 
(en) Giovanni Steffè – Olympedia 
(en) Giovanni Steffè – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Giovanni Steffè – Italias olympiske komité 
(en) Giovanni Steffè – FISA
Aldo Tarlao

Aldo Tarlao (født 26. mars 1924 i Grado, død	12. mars 2018) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Tarlao vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1948 i London. Sammen med Giovanni Steffè og Alberto Radi som var styrmann, kom de på andreplass i konkurransen toer med styrmann bak Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i roing, toer med styrmann  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aldo Tarlao – Olympics.com 
(en) Aldo Tarlao – Olympic.org 
(en) Aldo Tarlao – Olympedia 
(en) Aldo Tarlao – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aldo Tarlao – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Aldo Tarlao – Italias olympiske komité 
(en) Aldo Tarlao – FISA
Alberto Radi

Alberto Radi (født 10. desember 1919 i Trieste, død 13. juli 1989) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Radi vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1948 i London. Sammen med Aldo Tarlao og Giovanni Steffè kom de på andreplass i konkurransen toer med styrmann bak Danmark. Radi var styrmann. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i roing, toer med styrmann  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alberto Radi – Olympics.com 
(en) Alberto Radi – Olympic.org 
(en) Alberto Radi – Olympedia 
(en) Alberto Radi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Alberto Radi – Italias olympiske komité 
(en) Alberto Radi – FISA
The Longest Yard

The Longest Yard er en amerikansk  drama/komedie/sportsfilm, fra 2005. Filmen er en nyinnspilling av Spill uten nåde fra 1974. 


== Handling ==
Paul "Wrecking" Crewe var en berømt Amerikansk fotballsspiller når han var på topp, men det var lenge siden. En kveld når hans kjæreste skal ha en av sine harde fester så blir det for mye for ham og han flykter i kjærestens bil, beruset og med en 6-pack øl i framsettet. Han blir tatt av politiet og havner i fengselet. Når han kommer til fengselet så får han en oppgave av fengselsdirektøren Hazen, som vet veldig godt hvem Paul er. Paul skal nemlig trene et lag av fanger som skal møte de ekle fangevokterne i en stor kamp.
Med litt hjelp fra en annen fange som kallas Caretaker og en gammel legende ved navn Nate Scarborough som trener, så blir Paul Crewe og hans lag klar for den store matchen. Fangevokterne har ingen ide om hva de har gitt seg inn på, nå når Paul Crewe står bak det nye laget.


== Nyinnspilling ==
I originalfilmen fra 1974 var det Burt Reynolds som spilte hovedrollen som Paul Crewe, i denne versjonen spiller han trener Nate Scarborough.


== Sitater ==
It was hard to put a team together... until they found out who they were playing.
If you can't get out, get even


== Rolleliste (utvalg) ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The Longest Yard på Internet Movie Database 
(no) The Longest Yard hos Filmfront 
(sv) The Longest Yard i Svensk Filmdatabas 
(da) The Longest Yard i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Longest Yard på Allociné 
(nl) The Longest Yard på MovieMeter 
(en) The Longest Yard på AllMovie 
(en) The Longest Yard på Rotten Tomatoes 
(en) The Longest Yard på Metacritic 
(en) The Longest Yard på Box Office Mojo
Mohamed Nasheed

Mohamed Nasheed (Dhivehi: މުހައްމަދު ނަޝީދު) også kjent som «Anni» (Dhivehi: އަންނި) (født 17. mai 1967) er en politiker fra Maldivene. Han var landets president og regjeringsleder fra november 2008 til februar 2012.
Mohamed Nasheed er grunnleggeren av, og formann for, Maldivian Democratic Party, og han stilte som partiets presidentkandidat ved presidentvalget i oktober 2008. Her vant han gjennom to valgrunder over den sittende presidenten, Maumoon Abdul Gayoom, som hadde sittet ved makten siden 1978. Mohamed Nasheed ble tatt i ed som president 11. november 2008.
Nasheed er kjent og omtalt i Maldivene under navnet Anni, og han har gjennom en årrekke sittet i landets parlament, valgt i hovedstaden Malé. Her har han vært en sterk kritiker av den tidligere president Gayoom og hans politikk, og på grunn av dette har han vært arrestert og fengslet flere ganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mohamed Nasheed – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mohamed Nasheed på Internet Movie Database 
(en) Mohamed Nasheed på Twitter 
(en) The President's Office – Republic of Maldives – official website
(en) "Anni" heralds new era in Maldives  – af Olivia Lang i BBC-News, 29. oktober 2008
Anders Svarstad

Anders Castus Svarstad (født 22. mai 1869 i Hole i Buskerud, død 22. august 1943) var en norsk maler og grafiker. 


== Liv og virke ==
Han studerte ved SHKS i 1886–89 og ved Académie Colarossi i Paris i 1897–98. Han var i 1898 elev hos Lauritz Tuxen i København, og studerte også med Christian Krohg. Han debuterte på høstutstillingen i 1902.
Svarstad skilte seg fra sin første kone Ragna Moe i 1912 for å gifte seg med forfatteren Sigrid Undset. Svarstad og Undset møttes i Roma i 1909. De flyttet fra hverandre i 1919, og da Undset konverterte til katolikk i 1924 fikk hun innvilget skilsmisse fordi han hadde vært gift tidligere.I 1927 var han en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra kunstneren Henrik Sørensen.Svarstad besøkte Berlin 1935 og uttrykte støtte til Hitlers kunstsyn, blant annet utestengingen av Munch og Picasso fra utstilling i München. Han omtalte Hitler som politisk geni og bunnhederlig menneske, og beskrev Hitlers kamp mot landets indre fiender. I 1918 hadde han skrevet artikkelen «Jødenes hevn» i Samtiden og hevdet der at jødene hadde iscenesatt første verdenskrig og den russiske revolusjonen som hevn for langvarig undertrykking. 
Svarstad var naturalist, og han var innstilt til professorat på Kunstakademiet etter Christian Krogh, men Axel Revold ble ansatt i stedet etter press fra Henrik Sørensen. Svarstad takket nei til professorat under NS-regimet. Ifølge Sigrun Slapgard sympatiserte han ikke med Quisling og NS-regimet. Undset var opptatt av middelalderen og påvirket Svarstad til blant annet å male klosterruinene på Hovedøya.Sønnen Anders Castus Svarstad (født 1913 i Roma) falt ved Segalstad bro 27. april 1940 under kampene i Gausdal.


== Billedgalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Fred Kingsbury

Frederick «Fred» John Kingsbury, IV (født 20. mai 1927, død 7. oktober 2011) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Kingsbury vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske fireren uten styrmann som kom på tredjeplass bak Italia og Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Roerne på den amerikanske båten var Fred  Kingsbury, Stuart Griffing, Greg Gates og Robert Perew.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i roing, firer uten styrmann  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fred Kingsbury – Olympedia 
(en) Fred Kingsbury – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Fred Kingsbury – FISA
Stuart Griffing

Stuart «Stu» Lane Griffing (født 9. november 1926 i New Haven) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Griffing vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske fireren uten styrmann som kom på tredjeplass bak Italia og Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Roerne på den amerikanske båten var Fred Kingsbury, Stu Griffing, Greg Gates og Robert Perew.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i roing, firer uten styrmann  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stuart Griffing – Olympics.com 
(en) Stuart Griffing – Olympic.org 
(en) Stuart Griffing – Olympedia 
(en) Stuart Griffing – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Stuart Griffing – FISA
James Mulva

James J. Mulva (født 19. juni 1946 i Oshkosh, Wisconsin) er en forretningsmann fra USA. Han var til 2013 konserndirektør i ConocoPhillips.
Mulva er utdannet i bedriftsøkonomi fra University of Texas at Austin (MBA 1969). Til 1973 tjenestegjorde han i USAs marine. Fra 1990 hadde forskjellige lederstillinger i Phillips Petroleum Company og senere fra 2002 som sjef i ConocoPhillips. Han pensjonerte seg i 2013.Mulva ble 19. juni 2009 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for «hans virke for norsk industriell utvikling på petroleums- og gassektoren.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi, General Electric Company
Oppslag, forbes.com
Greg Gates

Gregory «Greg» Crozier Gates (født 28. april 1926 i New Jersey) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Gates vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske fireren uten styrmann som kom på tredjeplass bak Italia og Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Roerne på den amerikanske båten var Fred Kingsbury, Stuart Griffing, Greg Gates og Robert Perew.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i roing, firer uten styrmann  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Greg Gates – Olympics.com 
(en) Greg Gates – Olympic.org 
(en) Greg Gates – Olympedia 
(en) Greg Gates – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Greg Gates – FISA
Robert Perew

Robert «Bob» Strahan Perew (født 5. august 1923 i Philadelphia, død 14. november 1999 i Denton, Texas) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Perew vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske fireren uten styrmann som kom på tredjeplass bak Italia og Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Roerne på den amerikanske båten var Fred Kingsbury, Stuart Griffing, Greg Gates og Robert Perew.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i roing, firer uten styrmann  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Perew – Olympics.com 
(en) Robert Perew – Olympic.org 
(en) Robert Perew – Olympedia 
(en) Robert Perew – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Perew – FISA
Louis Castex

Louis Castex (født i mai 1946 i Toulouse) er en fransk ingeniør og professor. Han har ledet en rekke utdanningsinstitusjoner for ingeniører i Frankrike.
Castex er utdannet sivilingeniør og byplanlegger. I 1987 avla han doktorgrad i fysikk ved Universitetet i Bordeaux. Han har vært leder for en rekke ingeniørskoler i Frankrike. Fra 2001 til 2009 var han direktør ved Institut National des Sciences Appliqueés i Toulouse. Fra 2009 til 2010 var han direktør for Pôle de Recherche et d'Enseignement Supérieur (PRES) ved Universitetet i Toulouse.Castex ble 19. juni 2009 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av det norsk-franske universitets- og høyskolesamarbeidet.» Han er også hedret med Ordre des Palmes académiques, er ridder av Den nasjonale fortjenstorden og ridder av Æreslegionen.


== Referanser ==
Värtsilä

Värtsilä er en tidligere kommune i landskapet Norra Karelen i Finland. Kommunen hadde 636 innbyggere i 2002 og et areal på 136 km². Värtsilä var en finskspråklig kommune som grenset til kommunene Tohmajärvi og Tuupovaara. Den hadde også grense mot Russland i øst.
I Värtsilä ble Wärtsilä järnbruk grunnlagt i 1851 på stedet hvor et sagbruk var anlagt. Bygden utviklet seg etter hvert til et industristed. I mellomkrigstiden utviklet Wärtsiläkonsernet seg til en av landets ledende bedrifter. Ved krigsavslutningen i 1944 ble 215 km² av kommunen avstått til Russland, herunder industristedet Värtsilä.  
Den 1. januar 2005 ble Värtsilä kommune slått sammen med Tohmajärvi kommune.
Lagtingets kulturkomité

Lagtingets kulturkomité (færøysk: Mentarnarnevndin) er den fagkomiteen som behandler kultur-, utdannelses-, forsknings- og kirkesaker på Lagtinget på Færøyene. Inntil 1998 het den Kultur- og skolekomiteen, og før dette bare Skolekomiteen. I dag har komiteen syv medlemmer.


== Medlemmer ==
Medlemmer i perioden 2015–2019:
Hanna Jensen, Framsókn, formand
Kristianna Winther Poulsen, (JF)
Jónleif Johannesen, (JF)
Óluva Klettskarð, (T)
Katrin Kallsberg, (T)
Jógvan á Lakjuni, (FF)
Bjørn Kalsø, (SB)Medlemmer i perioden 2011–2015:

Bjarni Djurholm (FF), formann
Gunvør Balle (T), nestformann
Jóna Mortensen (SB)
Edva Jacobsen (SB)
Rigmor Dam (JF)
Høgni Hoydal (T)
Jenis av Rana (MF)


== Formenn ==
Hanna Jensen (Framsókn) 2015–
Bjarni Djurholm (FF) 2011–2015
Magni Laksáfoss (SB) 2008–2011
Andrias Petersen (JF) 2004–2008
Annita á Fríðriksmørk (TF) 2003–2004
Jógvan Arge (TF) 2003
Annita á Fríðriksmørk (TF) 2002–2003
Jógvan á Lakjuni (FF) 2000–2002
Katrin Dahl Jakobsen (JF) 1998–2000
Bjarni Djurholm (FF) 1996–1998
Jógvan A. Johannessen (JF) 1994–1996
Bjarni Djurholm (FF) 1991–1993
Óli Breckmann (FF) 1990–1991


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Komiteens nettside Arkivert 20. desember 2014 hos Wayback Machine.
Smelting

Smelting eller smeltning betegner faseovergangen fra fast stoff til flytende (væske). De fleste kjente stoff kan opptre i tre faser, nemlig fast, flytende og gassfase. Smelting betegner altså overgangen mellom de første to fasene. Den motsatte prosessen kalles størkning eller frysing.
Warren Westlund

Warren DeHaven Westlund (født 20. august 1926 i Olympia, død 13. februar 1992 i Seattle) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Westlund ble olympisk mester i roing under OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske fireren med styrmann som vant konkurransen foran Sveits og Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den amerikanske båten var roerne, Warren Westlund, Bob Martin, Bob Will, Gordy Giovanelli og Allan Morgan som var styrmann.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i roing, firer med styrmann  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Warren Westlund – Olympics.com 
(en) Warren Westlund – Olympic.org 
(en) Warren Westlund – Olympedia 
(en) Warren Westlund – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Warren Westlund – FISA
Bob Martin

Robert «Bob» Doud Martin (født 19. juni 1925 i Tacoma, Washington, død 18. oktober 2012) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Martin ble olympisk mester i roing under OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske fireren med styrmann som vant konkurransen foran Sveits og Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den amerikanske båten var roerne, Warren Westlund, Bob Martin, Bob Will, Gordy Giovanelli og Allan Morgan som var styrmann.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i roing, firer med styrmann  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bob Martin – Olympics.com 
(en) Bob Martin – Olympic.org 
(en) Bob Martin – Olympedia 
(en) Bob Martin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bob Martin – FISA
USS «Kidd» (DDG-100)

USS «Kidd» (DDG-100) er en amerikansk destroyer i Arleigh Burke-klassen med hjemmehavn i San Diego i California. Skipet, som oppkalt etter admiral Isaac C. Kidd, tilhører Stillehavsflåten i Den amerikanske marinen.
Den 24. april 2020 ble det meldt at en sjømann på Kidd hadde testet positiv for koronaviruset etter å ha blitt evakuert dagen før.  Det ble så gjennomført kontaktsporing ombord. Det viste seg at ytterligere 17 sjømenn hadde covid-19.


== Referanser ==