jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Union-universitetet (Serbia)

Union-universitetet (Universitet Union Beogradu , UUB) er et privat, uavhengig universitetssystem bestående av 8 fakulteter (colleges) i Beograd i Serbia. Det ligger i Cara Dušana-gaten 62-64, og på Knez Mihailova-gaten 6, i sentrumskommunen Stari Grad. Hvert fakultet/college er selvstendig og uavhengige deltakere i universitetssamarbeidet, men tre av dem har felles eier.
UUB ble grunnlagt i 2005, men har røtter fra 2001 som et bygningsteknisk institutt startet av Prof. dr Slavko Božilovic og bygge- og anleggsselskapet Graditelj Inzenjering. I 2003 inngikk det bygningstekniske instituttet samarbeid med et arkitektur-institutt i Varna, Bulgaria, og i 2005 startet selskapet og professor Božilovic opp Faculty for Entrepreneurship Business og Faculty for Real Estate Management. Neste år fulgte Academy for ecological engineering, alle i Beograd. 
IT-fakultetet støttes av det lokale IT-selskapet Computer Equipment and Trade (CET). Bankakademiet støttes finansielt av banken Atlas Banka, og har samarbeid med University of Reading (UK) og Universidad de Sevilla (Spania).
Det er 9 fakulteter ved UUB:

Faculty of Constructional Management (2001) – 26 vitenskapelig ansatte
Faculty of Industrial Management (2002) – 24 vitenskapelig ansatte
Faculty of Design (2002) – 34 vitenskapelig ansatte
Computers Faculty (2003)
Belgrade Banking Academy (2005) – 28 vitenskapelig ansatte
Faculty for Real Estate Management (2005)
Faculty for Entrepreneurship Business (2005)
Faculty of Law (2005)
Academy for ecological engineering (2006)Det hadde 2,500 studenter i 2007. Studiene gis opp til doktorgradsnivå innen bygningsfag og mastergrad ved andre fakulteter. Skolepengene i 2008 er inntil € 2,700.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Bygningsteknisk fakultet – engelsk side
Fakultetet for industriledelse – serbisk side
Fakultetet for design – serbisk side
Fakultetet for eiendomsledelse – serbisk hjemmeside
IT-Fakultetet – serbisk side
Beograds Bankakademi – engelsk side
Fakultetet for entreprenørskap og business – engelsk side
Høyskolen for økologisk ingeniørfag – serbisk side
Graditelj Inzenjering – selskapet som startet universitetet – engelsk side
CET – selskapet som delfinansierer IT-fakultetet
Otto Cordes

Otto Cordes (født 31. august 1905, død 24. desember 1970) var en tysk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.
Cordes ble olympisk mester i vannpolo under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fjorten nasjoner som stilte lag. Tyskland slo Belgia med 5-2 i finalen etter forlengning. De andre spillerne på det tyske laget var Erich Rademacher, Fritz Gunst, Emil Benecke, Karl Bähre, Joachim Rademacher, Max Amann og Johannes Blank. Cordes spilte alle tre kampene og han scoret ett mål. 
Fire år senere, under OL 1932 i Los Angeles spilte han på tyske laget som kom på andreplass i vannpolo bak Ungarn. Cordes spilte alle fire kampene.


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i vannpolo, (Tyskland)
1932  Los Angeles -  Sølv i vannpolo, (Tyskland)


== Eksterne lenker ==
(en) Otto Cordes – Olympics.com 
(en) Otto Cordes – Olympic.org 
(en) Otto Cordes – Olympedia 
(en) Otto Cordes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Otto Cordes – databaseOlympics.com (arkivert)
Undertekster

Undertekster er tekster som er synkronisert til filmer og TV-program for å hjelpe mennesker med å forstå hva som sies og foregår. Teksting brukes for å støtte døve, hørselshemmede og andre i å følge dialog og lydbilde i filmer og program. Den kan brukes også til skriftlig gjengivelse av dialog i kortform for å gjøre fremmedspråklige filmer tilgjengelige. Det anvendes i blant hvis personer med bred dialekt snakker eller når det er mye støy rundt personen som snakker. Det er flere faktorer som spiller inn med hensyn til å forstå det som står skrevet i en undertekst. For det første må seeren kunne se teksten. I hvilken grad dette oppnås, avhenger av tekstens størrelse. Hvis teksten er for liten, er det vanskeligere å se den enn hvis den er stor nok. For det andre må seeren kunne det språket det tekstes på. Som oftest tekstes det på det språket som seeren benytter i det daglige. Det er også av betydning at teksten ikke vises i for kort tid på skjermen. Fravær av teksting kan enten skyldes at det anses unødvendig eller at det anses unyttig. Det kan også skyldes manglende teknisk utstyr eller manglende evne eller vilje til å bruke det tekniske utstyret. 


== Eksterne lenker ==
sprakradet.no Retningslinjer for god teksting i Norge
Teksting; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Skogadalsnosi

Skogadalsnosi er et fjell på nordsiden av Skogadalen i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 871 meter over havet. Skogadalsnosi ligger på en fjellrygg med flere andre toppunkter, hvorav de høyeste er et på 1 832 moh 800 meter vest for hovedtoppen, og et på 1 776 moh 1,4 kilometer øst for hovedtoppen.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell
Liste over fjell i Skandinavia


== Referanser ==
Erich Rademacher

Erich «Ete» Rademacher (født 9. juni 1901 i Magdeburg død 3. april 1979 i Stuttgart) var en tysk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.
Rademacher ble olympisk mester i vannpolo under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fjorten nasjoner som stilte lag. Tyskland slo Belgia med 5-2 i finalen etter forlengning. De andre spillerne på det tyske laget var Otto Cordes, Fritz Gunst, Emil Benecke, Karl Bähre, Max Amann og Johannes Blank. Rademacher spilte to kamper som målvakt. Han kom på andreplass på 200 meter bryst bak Yoshiyuki Tsuruta fra Japan.
Fire år senere, under OL 1932 i Los Angeles spilte han på tyske laget som kom på andreplass i vannpolo bak Ungarn. Rademacher var målvakt i tre av Tysklands fire kamper.


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i vannpolo, (Tyskland)
1928  Amsterdam -  Sølv i svømming, 200 meter bryst
1932  Los Angeles -  Sølv i vannpolo, (Tyskland)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Erich Rademacher – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Erich Rademacher – Olympics.com 
(en) Erich Rademacher – Olympic.org 
(en) Erich Rademacher – Olympedia 
(en) Erich Rademacher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Erich Rademacher – Swimming Hall of Fame
Allmanach paa det aar efter Jesu Christi Fødsel 1644

En ny Allmanach paa det Aar efter Jesu Christi Fødsel, 1644 kom ut høsten 1643 og regnes som den første boken som ble trykt i Norge. Boken er, ifølge tittelbladet,  «Et lidet Prognosticon, eller Practica/ Paa det Aaret efter vor Freleris oc Saliggjøreris Jesu Christi Naaderige Fødsel/1644. Med Flid paa Danske udsat oc Tryckt udi Christiania Aff Tyge Nielssøn.» 
Tyge Nielssøn var en dansk boktrykker som hadde etablert seg i Christiania. Denne almanakken var en av de første sakene han trykket, og regnes som den første, norske boken trykket i Norge.
Almanakken kunne brukes til spådommer, og slike bøker solgte godt. Boken har mange astronomiske tegn, og er vanskelig å lese for en amatør. Boken er antagelig utformet på grunnlag av et dansk manuskript, for det er tidene for soloppgang og solnedgang i København som brukes.  Almanakken inneholdt både astronomiske opplysninger, og kunne også hjelpe folk å spå om ulykker, brann og død.
Tyge Nielssøn avsluttet teksten for hver måned med små råd:

For Februarius (februar): «Det er gaat at dricke hippocras / En god drick Miød / eller anden god Dranck / som giør en sød Mund / synderlig Piger / thi naar de dricke formeget her aff / da pleye de gierne at tabe deris Nøgle til Bugkisten.»
For Martius (mars): «Huo drømmer om Penge tre Dage oc tre Netter/ Imellem S. Antonu oc Sanct Pauli/ hand findes en stor haab / om hand ellers kand treffe huor de ere.»
For Julius (juli): «Dend som allerførst seer Storcken komme / oc beder hannem være velkommen / hannem giør det Aar ingen Tand Vee.»Boken har siden blitt gitt ut i faksimileutgave.


== Kilder ==
DET TRYKTE ORD – bokens historie i Norge
Joachim Rademacher

Joachim «Aki» Rademacher (født 20. juni 1906, død 21. oktober 1970) var en tysk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.
Rademacher ble olympisk mester i vannpolo under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fjorten nasjoner som stilte lag. Tyskland slo Belgia med 5-2 i finalen etter forlengning. De andre spillerne på det tyske laget var broren Erich Rademacher, Fritz Gunst, Otto Cordes, Karl Bähre, Emil Benecke, Max Amann og Johannes Blank. Rademacher spilte alle tre kampene og han scoret to mål. 
Fire år senere, under OL 1932 i Los Angeles spilte han på tyske laget som kom på andreplass i vannpolo bak Ungarn. Rademacher spilte alle fire kampene.
Rademacher vant også medaljer under Svømme-EM i 1926 og 1927.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joachim Rademacher – Olympics.com 
(en) Joachim Rademacher – Olympic.org 
(en) Joachim Rademacher – Olympedia 
(en) Joachim Rademacher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Lyngstadfossen (Gaular)

Lyngstadfossen eller Botnafossen er en foss i Gaular, Sogn og Fjordane. Fossen blir til daglig kallet «Botnafossen», den ligger ved gårdsbruket Lyngstadbotnen i Eldalsdalføret, ca. 7 km fra Eldalsosen. Riksvei 13 ligger på nordsiden av elven, det er parkeringsmulighet ved toppen av fossen. Fossestien går nær fossen på sørsiden, det er spor etter rørgate fra tidligere kraftproduksjon i fossen like nedenfor stien.
Fossen er del av det vernede Gaularvassdraget. 


== Eksterne lenker ==
Sogn og Fjordane fylkesarkiv Botnafossen kraftlag - typisk grendeverk på 1900-talet
Lyngstadfossen

Lyngstadfossen kan vise til:

Lyngstadfossen (Gaular) – en foss i Viksdalen i Gaular kommune, Sogn og Fjordane
Lyngstadfossen (Jølster – en foss i Stardalen i Jølster kommune, Sogn og Fjordane
Vegtrafikkloven

Vegtrafikkloven er et sett med regler som gjelder for ferdsel på vei eller annet område som normalt har trafikk med motorvogn, og for all trafikk med motorvogn uavhengig av om den finner sted på vei eller ikke.


== Se også ==
Trafikkregler
Veglova


== Litteratur ==
Bjørn Edvard Engstrøm Vegtrafikkloven og trafikkreglene kommentarutgave 5. utgave 2012 ISBN 9788215017136


== Eksterne lenker ==
Lovdata: Lov 1965-06-18 nr 04, Vegtrafikklov
Statens vegvesen: Trafikkskilt og vegoppmerking
Forskrift om kjørende og gående trafikk

Forskrift om kjørende og gående trafikk (korttittel: trafikkregler) er en norsk forskrift som ble fremmet av Samferdselsdepartementet og fastsatt ved kongelig resolusjon 21. mars 1986 med hjemmel i lov om vegtrafikk. Den trådte i kraft 1. oktober samme år og erstattet trafikkregler gitt ved kronprinsregentresolusjon av 26. april 1957.Forskriften regulerer all ferdsel på norske veier. Den gjør enkelte unntak, eksempelvis for utrykningskjøretøyer. Det er også gjort visse unntak for Jan Mayen og Svalbard, regulert i egne forskrifter. Trafikkreglene inneholder ingen straffebestemmelser, da disse er gitt direkte i lov om vegtrafikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forskrift om kjørende og gående trafikk Lovdata
Aslaug Mikkelsen

Aslaug Mikkelsen (født 21. mai 1953) er en norsk sosiolog. Hun er professor i endringsledelse ved Universitetet i Stavanger.
Mikkelsen har magistergrad i sosiologi fra Universitetet i Oslo og en dr. philos-grad i arbeids- og organisasjonspsykologi fra UiB. Hun har tidligere vært rektor på Sosialhøgskolen, organisasjonssjef i Rogalandsbanken, førstekonsulent i Høgskolestyret og fylkestrygdedirektør. Hun var forskningsleder ved RF-Rogalandsforskning før hun kom til Uis som da het Høgskolen, for fire år siden.Mikkelsen var rektor ved Universitetet i Stavanger fra 2007 til 2011. Hun vant rektorvalget med  hele 65,4 prosent av stemmene og vil sammen med førsteamanuensis Egil Gabrielsen som prorektor, utgjorde det nye rektoratet ved UiS fra 1. august 2007 mot motkandidatene, Helge Ole Bergesen og Elaine Munthe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Aslaug Mikkelsen i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Aslaug Mikkelsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Anna Polak

Anna «Ans» Polak (født 24. november 1906 Amsterdam død 23. juli 1943 i Sobibór) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Polak ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Hun var med på det nederlandske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 316,75 poeng foran Italia med 289.
Hun ble drept i tilintetgjørelsesleiren i Sobibór sammen med sin seks år gamle datter Eva. Annas mann døde noen få måneder senere i Auschwitz.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Gull i turn, mangekamp damer lagkonkurranse   Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Polak – Olympedia 
(en) Anna Polak – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anna Polak – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Anna Polak - Yad Vashem-nettsted
Senter for Interkulturell Kommunikasjon

Senter for Interkulturell Kommunikasjon ble etablert i 1991 ved Misjonshøgskolen i Stavanger (MHS) og er et lærested for høyereutdanning innen forskning, utrednings- og konsulentvirksomhet, rådgiving, undervisning og kursvirksomhet knyttet til samarbeid og kommunikasjon i internasjonale og flerkulturelle sammenhenger. Sentere ligger på Misjonshøykolens område på Kampen i Stavanger.
Senteret ble etablert for å overføre kompetanse og erfaring i Det Norske Misjonsselskap og ved MHS til organisasjoner som arbeider med nord-sør spørsmål. I 2006 ble SIK et aksjeselskap med Det Norske Misjonsselskap og Misjonshøgskolen som eiere.
Internasjonalt arbeider SIK særlig med utviklingsarbeid, i stor grad knyttet til fred og forsoning, utdanning og organisasjonsutvikling. I tillegg har utenlandsstasjonering og kompetanseoverføring vært et sentralt arbeidsområde ved senteret. I Norge arbeider de særlig med utfordringer knyttet til integrering i skole og arbeidsliv, samt ulike profesjoners møte med et stadig mer flerkulturelt samfunn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Veii

Veii (uttales VAY-ee; latinsk navn Veius og italiensk Veio) var i oldtiden en av de viktigste etruskiske byene, og lå kun 16 km nord-nordvest for Roma i Italia. Stedet ligger i dag i kommunen Formello i provinsen Roma.
Veii var den rikeste byen i det etruskiske forbundet, og lå ved sørgrensen til Etruria. Som den nærmeste byen til Roma, var Veii konstant i krig med romerne i nær 400 år. Den falt til slutt for den romerske general Camillus' hær i år 396 f.Kr., og forble okkupert etter seieren. Keiser Augustus’ hustru Livia hadde eiendom her i henhold til Suetonius’ De vita Caesarum. Stedet var berømt for sin billedhoggerkunst, blant annet en statue av Tiberius (i dag i Vatikanmuseene), og Apollo av Veii i terrakotta og fremstilt naturlig størrelse (i dag i Det nasjonale etruskiske museum, Museo Nazionale Etrusco i Roma).
Grunnet den nære beliggenheten til Roma, ble Veii forlatt allerede i antikken, og ble helt glemt inntil byen ble gjenoppdaget på 1600-tallet av fortidsminnegranskeren Raffaello Fabretti. Levningene av Veii ligger i dag i nærheten av den lille landsbyen Isola Farnese, men graver og andre kulturobjekter har blitt avdekket i de nærliggende områdene i Formello og Veio nasjonalpark.
Utenfor restene av byen er det levninger av et tempel. Det er også funnet gravhauger og graver som har blitt hugget ut av fjellet. Den mest kjente er Grotta Campana, avdekket i 1843, en kammergrav med de eldste kjente freskomalerier. Det er i tillegg lange tunneler som fører inn i byen, noe som kan være minnet i Titus Livius' redegjørelse av den romerske seier i slaget ved Veii.
Steinene som Serviusmuren rundt Roma ble reist med, ble hentet i steinbrudd i Veii.


== Se også ==
Portonaccio (Veio)
Etruskerne
Den romerske republikk
Lars Tolumnius


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Veii – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Veii – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Omfattende informasjon om Veii fra nettstedet Lacus Curtius
Helena Nordheim

Helena «Lea» Nordheim (født 1. august 1903 Amsterdam død 2. juli 1943 i Sobibór) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Nordheim ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Hun var med på det nederlandske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 316,75 poeng foran Italia med 289.
Hun ble myrdet i tilintetgjørelsesleiren i Sobibór sammen med sin mann Abraham og deres ti år gamle datter Rebecca.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Gull i turn, mangekamp damer lagkonkurranse   Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helena Nordheim – Olympics.com 
(en) Helena Nordheim – Olympic.org 
(en) Helena Nordheim – Olympedia 
(en) Helena Nordheim – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Helena Nordheim – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Helena Nordheim - Yad Vashem-nettsted
Jacoba Stelma

Jacoba Cornelia «Co» Stelma (født 2. juli 1907 i Haag, død 30. august 1987) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Stelma ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Hun var med på det nederlandske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 316,75 poeng foran Italia med 289.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Gull i turn, mangekamp damer lagkonkurranse   Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jacoba Stelma – Olympics.com 
(en) Jacoba Stelma – Olympic.org 
(en) Jacoba Stelma – Olympedia 
(en) Jacoba Stelma – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jacoba Stelma – databaseOlympics.com (arkivert)
Lars Nehru Sand

Lars Nehru Sand (født 7. november 1981 i Mumbai i India) er en norsk journalist og politisk kommentator for NRK Nyheter.
Sand har vært politisk journalist i Aftenposten og NRK siden 2005. Han jobbet i Aftenposten fra 2005 til 2008 og begynte deretter i NRKs politiske avdeling i 2009. Siden januar 2014 har han vært kommentator på heltid.Han var sekretariatsleder i SKUP i årene 2007–2009. I perioden 2002–2005 var han den første lederen i Røde Kors Ungdom.Sand er utdannet statsviter og journalist med bakgrunn i sammenlignende politikk fra Universitetet i Bergen, Universitetet i Oslo og Høgskolen i Oslo og daværende Høgskolen i Bodø.
Lars Nehru Sand ble adoptert fra India 3 måneder gammel og er oppvokst i Kristiansand hvor han bodde frem til 2000.


== Referanser ==
Jud Simons

Judikje «Jud» Simons (født 20. august 1904 i Haag død 3. mars 1943 i Sobibór) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Simons ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Hun var med på det nederlandske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 316,75 poeng foran Italia med 289.
Hun ble drept i tilintetgjørelsesleiren Sobibór sammen med sin mann Bernard og deres fire år gamle datter Sonja og tre år gamle sønn Leon.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Gull i turn, mangekamp damer lagkonkurranse   Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jud Simons – Olympics.com 
(en) Jud Simons – Olympic.org 
(en) Jud Simons – databaseOlympics.com (arkivert)
Hendrika van Rumt

Hendrika «Riek» Alida van Rumt (født 28. august 1897 i Amsterdam død 26. mai 1985 i Amsterdam) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Van Rumt ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Hun var med på det nederlandske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 316,75 poeng foran Italia med 289.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Gull i turn, mangekamp damer lagkonkurranse   Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hendrika van Rumt – Olympics.com 
(en) Hendrika van Rumt – Olympic.org 
(en) Hendrika van Rumt – Olympedia 
(en) Hendrika van Rumt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hendrika van Rumt – databaseOlympics.com (arkivert)
Alida van den Bos

Alida «Alie» Johanna van den Bos (født 18. januar 1902 i Amsterdam død 16. juli 2003 i Amsterdam) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Van den Bos ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Hun var med på det nederlandske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 316,75 poeng foran Italia med 289.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Gull i turn, mangekamp damer lagkonkurranse   Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alida van den Bos – Olympedia 
(en) Alida van den Bos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alida van den Bos – databaseOlympics.com (arkivert)
Helmut Rix

Helmut Rix (født 4. juli 1926, død 3. desember 2004) var en tysk lingvist og professor ved Sprachwissenschaftliches Seminar ved Albert-Ludwigs-Universität, Freiburg, i Tyskland.
Rix er best kjent for sin forskning på indoeuropeiske og etruskiske språk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
In memoriam Helmut Rix
Et foto av Helmut Rix
Gausel holdeplass

Gausel holdeplass er en holdeplass på Jærbanen.
Holdeplassen ble bygget i forbindelse med byggingen av dobbeltsporet mellom Stavanger og Sandnes og ble åpnet i 2009. Den har midtplattform med et spor på hver side, og har atkomst via trapper og ramper. Samtidig ble det bygget ny rundkjøring på fylkesvei 44 (da riksvei 44) for å lette atkomsten til holdeplassen. Det er busskorrespondanse mellom lokaltoget på Gausel holdeplass og næringsområdet på Forus i rushtida om morgenen og ettermiddagen.


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Gausel holdeplass
(no) Gausel holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Jærbanen
Ellen Brochmann

Ellen Brochmann (født 15. januar 1921 i USA, død 9. mars 2015) var en norsk hotelldirektør og eier av Hotel Continental i Oslo.


== Liv og virke ==
Ellen Brochmann overtok driften av Hotel Continental over natten etter sine foreldre Grace og Arne Boman Hansen i 1953, da hennes far døde. I 1955 giftet hun seg med Caspar Brochmann, og to år etter fikk de datteren Elisabeth Caroline, som overtok driften av hotellet i 1985.
Hun studerte ved Universitetet i Oslo til det ble stengt under andre verdenskrig. Hun har eksamen fra hotellfagskole i 1949 og arbeidet deretter på foreldrenes hotell, hvor hun var administrerende direktør fra 1953 til 1971. Hun har hatt en rekke verv i norsk nærings- og samfunnsliv. Hun var viseformann i Det norske radiumhospital, medlem av representantskapet i Christiania Bank og Kreditkasse, bedriftsutvalget i Storebrand/Norden og Nora Industrier. Hun har også vært medlem av rådet for Norsk Folkemuseum.
Under Ellen Brochmanns ledelse gjennomgikk Hotel Continental store moderniseringer. Hotellet dekker et helt kvartal i Oslo, og ble utvidet og ombygget i ulike faser over 60 år.


== Heder ==
For sin innsats for norsk hotellnæring ble Ellen Brochmann i 1988 utnevnt til Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Hun er den eneste kvinne med bakgrunn fra hotellnæringen som har fått denne utmerkelsen.


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1990 ISBN 82-516-1267-5


== Litteratur ==
Caspar Brochmann (1986). Mors hus, Hotel Continental – en personlig affære gjennom 75 år. Oslo: Grøndahl. ISBN 82-504-0836-5.