jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lutheran Churches of the Reformation

Lutheran Churches of the Reformation (LCR) er et luthersk trossamfunn i USA som ble stiftet i 1964 av grupper med røtter i Missourisynoden.
LCR står for en konservativ, gammelluthersk kristendom med sterk betoning av lokalmenighetenes selvstendighet. Man benytter utelukkende King James bibeloversettelse. I 1979 brøt en gruppe med LCR og opprettet Fellowship of Lutheran Congregation, som senere kom til å gå inn i kirkefellesskap med Concordia Lutheran Conference. Til forskjell fra dette senere samfunnet aksepterer LCR at prester har et sekulært arbeid ved siden av prestetjenesten.
Våren 2006 syntes det som om det banet seg frem et skisma innen LCR. Noen menigheter har forlatt samfunnet etter en strid som blant annet har berørt spørsmål om presteembedet.


== Eksterne lenker ==
Lutheran Churches of the Reformation
Konfesjonelle lutherske kirker i USA
Móric Esterházy

Móric Grev Esterházy de Galantha (født 27. april 1881, død 28. juni 1960) var en ungarskaristokrat og politiker som var landets statsminister i noen få måneder under første verdenskrig, etter István Tiszas fall.  Hans reformforsøk ble forpurret av Tiszas konservative styrker, og han søkte raskt om avskjed. Han ble erstattet av den svake regjeringen til Sándor Wekerle.
Móric Esterházy var bestefar til forfatteren Péter Esterházy (1950- ).


== Referanser ==
Jinpingmei

Jinpingmei (kinesisk: 金瓶梅, pinyin: Jīn Píng Méi, omtrent Plommeblomstringen i den gyldne vase) er en kinesisk klassisk roman som ble til sent i Ming-dynastiet, muligens rundt 1610, under Wanli-keiserens vanstyre. Den er kjent for sine erotiske og tildels pornografiske passasjer. Forfatteren benyttet et kunstpseudonym, og er derfor kun kjent som  Lanling Xiaoxiao Sheng 蘭陵笑笑生 (= «den smilende student fra Lanling»). Kanskje skyldes anonymiseringen av forfatteren av romanen kunne oppfattes som kritisk mot samfunnets mektige. 
Romanen ble lenge regnet med som én av Kinas fire store klassiske romaner. En rekke detaljer og henspillinger i romanen går til Fortellinger fra myrlandet, en annen av de fire klassikere.

Boktittelen, som kan gjengis som Plommeblomstringen i den gyldne vase, spiller på navnene til de tre kvinnelige hovedpersoner:

Pan Jinlian 潘金莲 (Gyldne lotus),
Li Ping’er 李瓶兒 (Lille vase), og
Peng Chunmei 龐春梅 (Vårplommeblomstring).Tittelen er også et ordspill med en seksuell komponent. 
Romanen kretser rundt Ximen Qing 西門慶, en korrupt sosial streber og vellystig kjøpmann som er rik nok til å holde seg med en rekke hustruer og konkubiner.
En historiefaglig interessant side ved boken er dens eksakte og usminkede beskrivelse av livet i Ming-dynastiet. De fattiges kår beskrives med samme nøyaktighet som livet i de høyere samfunnslag og livet i det keiserlige hoff. Likeså gjengis alle språklige nivåer; teksten spenner fra det ekstremt vulgære, via enkel dagligtale og helt til de offisielle skrivelsers formelle språkstil. Forfatteren skildrer med stor saksforstand det daglige liv, klærne, matskikkene, de seksuelle praksiser, begravelsesskikkene og meget annet. Jing Ping Mei betraktes som den viktigste sosialkulturelle kilde fra det senere Ming-dynastiets tid.
Romanen anses som pornografisk i Folkerepublikken Kina. 


== Litteratur ==
Friedrich Alexander Bischoff: Djin Ping Meh. Epitome und analytischer Namenindex gemäß der Übersetzung der Brüder Kibat. Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1997, ISBN 3700126417.
Friedrich Alexander Bischoff: «Chinese Concepts of Afterlife According to the Djin Ping Meh», i: Sitzungsberichte der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Philosophisch-historische Klasse 713:145–156 (2004)
Jörn Brömmelhörster: Chinesische Romanliteratur im Westen: eine Übersetzungskritik des mingzeitlichen Romans Jing ping mei (Chinathemen Bd. 50), Brockmeyer, Bochum 1990, ISBN 3-88339-817-9
Xu Xin-stiftelsen for jødiske studier

Xu Xin-stiftelsen for jødiske studier er et forskningsinstitutt stiftet 23. november 2007 og tilknyttet universitetet i Nanjing i Folkerepublikken Kina. Stiftelsen er oppkalt etter professor Xu Xin, leder for universitetets institutt for jødiske studier, og kjent for sin forskning om Kaifengjødene og kinesisk jødedom generelt. Stiftelsen gir utmerkelser og tilbyr stipender for studenter og unge fakultetsmedlemmer fra  instituttet for jødiske studier for deres forskningsarbeid. 


== Eksterne lenker ==
Stiftelsen av Xu Xin Jewish Studies Foundation
Jacques Clément

Jacques Clément (født ca. 1565–1567 i Serbonnes i Burgund i Frankrike, drept 1. august 1589 i Saint-Cloud) var en dominikanermunk som stakk i hjel kong Henrik III av Frankrike.

Clément var en brennende tilhenger av den katolske liga som hjalp ham med planleggingen av kongemordet. Den  31. juli 1589 forlot han Paris og reiste med noen brev til kongen som oppholdt seg i sitt hovedkvarter Saint-Cloud. Mens kongen leste brevene som Clément hadde overrakt ham, stakk  Clément kniven i ham. De tilstyrtene vaktene drepte Clément på stedet; kong Henrik døde av sine sår den påfølgende dag. 
Cléments lik ble kvartert og brent.


== Referanser ==
Manuel L. Quezón

Manuel Luis Quezón y Molina (født 19. august 1878 i Baler på Filippinene, død 1. august 1944 i Saranac Lake i New York i USA) var en filippinsk politiker med spanske røtter.
Quezon y Molina studerte ved Colegio de San Juan de Letran og deretter ved Santo Tomás-universitetet, begge i Manila. Han begynte som advokat i 1903. Etter to år ble han guvernør for provinsen Tayabas (idag kalt provinsen Quezon). I 1906 kom han med i landets første parlament.
I 1935 ble han valgt til president for Filippinene, som da fortsatt var underlagt USA. I  1941 flyktet han på grunn av den  japanske okkupasjon til USA, der han ledet eksilregjeringen.
Byen Quezon City og provinsen Quezon er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manuel L. Quezon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Manuel L. Quezon hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Manuel L. Quezon hos American National Biography 
(en) Manuel L. Quezon – Olympedia
Fernando Poe jr.

Fernando Poe jr. (født 20. august 1939 i Manila på Filippinene, død 14. desember 2004 i Quezon City), formelt Ronald Allan Kelley-Poe og med tilnavnene FPJ og Da King, var en filippinsk skuespiller og politiker. Med støtte fra den avsatte presidenten Joseph E. Estrada stilte han mot den regjerende presidenten Gloria M. Macapagal-Arroyo under de filippinske valgene i 2004, men tapte.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fernando Poe jr. på Internet Movie Database 
(en) Fernando Poe jr. på AllMovie 
(en) Fernando Poe jr. hos The Movie Database
Natur & miljø

Natur & miljø er et norsk tidsskrift, utgitt av Naturvernforbundet. Det fungerer som medlemsmagasin, og kommer ut to ganger i året. Magasinet distribueres til alle medlemmer, i tillegg til abonnenter. Opplaget for 2019 var 22 782.
Tidsskriftet regner sin historie fra 1965, da Norges Naturvernforbund startet medlemsbladet Norsk natur.  Fra 1965 til 1974 kom dette bladet fire ganger i året. Ragnar Frislid var det meste av tiden redaktør og en drivkraft bak utgivelsene de første par tiårene.
I 1989 ble tidsskriftet slått sammen med bladet Miljømagasinet, som siden 1972 hadde kommet ut som en frittstående publikasjon. Ved sammenslåingen fikk bladet sitt nåværende navn: Natur & miljø.  
Tidligere produserte redaksjonen også nyhetsmagasinet Miljøjournalen, som ble slått sammen med Natur & miljø i 2008.
Natur & miljø er medlem av Den Norske Fagpresses Forening.


== Redaktører ==
Ragnar Frislid (1965 - 1982)
Sylvi Ofstad Samstag (1982 - 1983)
Ragnar Frislid (1984 - 1985)
Arild Ådnem (1986 - 1989)
Gunnar Bolstad (1989 - 1990)
Ragnhild Sved (1991 - 1993)
Gunnar Bolstad (1994)
Jon Knut Berg (1994 - 1995)
Ole Petter Pedersen (1995)
Arild Svalbjørg (1996)
Ole Petter Pedersen (1997)
Jens Petter Toldnæs (1997)
Tom Erik Økland (1998 - 2000)
Audun Garberg (2000 - 2002)
Jorunn Gran (2002 - 2003)
Audun Garberg (2003 - 2007)
Jon Bjartnes (2007)
Tor Bjarne Christensen (2007)
Kristian Skjellum Aas (2008 - 2010)
Tor Bjarne Christensen (2010)
Kristian Skjellum Aas (2010 - )


== Kilder ==
«50 år med Natur & miljø», Natur & Miljø nr. 3 2015, side 32 - 36


== Eksterne lenker ==
Natur & miljøs hjemmeside
Beidaihe

Beidaihe (kinesisk: 北戴河区, pinyin: Běidàihé qū) er et bydistrikt i byprefekturet Qinhuangdao øst i provinsen  Hebei i Folkerepublikken Kina. Distriktet er på 70 km² og har ca. 70 000 innbyggere. Den har ti kilometer lange badestrender. 
Baidaihe er et kjent badested, og mange medlemmer av politbyrået i Det kinesiske kommunistparti tilbringer sommerferien på strendene her. Noen av strendene av reservert for privilegerte partifolk og betalingssterke utenlandske turister. Beidaihes byområde minner mer om en vestlig badeby enn en kinesisk kystby. 
Dessuten er Beidaihe kjent blant ornitologer ettersom den er et landested for trekkfugler. 


== Historie ==
Beidaihe fikk betydning som badeby da engelske ingeniører som bygget jernbanestrekningen  Tianjin–Shanhaiguan begynte å komme dit for hvile. Utlendinger og rike kinesere bygde villaer her. Under bokseropprøret ble de brent ned, men nye ble oppbygd senere. Etter 1949 ble Beidaihe feriested for arbeidere, og det ble bygget en rekke sanatorier. Også ledende funksjonærer som Jiang Qing kom dit.


== Administrative enheter ==
Beidaihe består av to subdistrikter og to storkommuner:

Subdistriktet Xishan (西山街道);
Subdistriktet Dongshan (东山街道);
Storkommunen Haibin (海滨镇);
Storkommunen Daihe (戴河镇).


== Samferdsel ==
Beidaihe er stoppested på den viktige jernbanelinen Jinghabanen som løper fra Beijing til Harbin via blant annet Tianjin, Tangshan, Shenyang og Changchun.


== Eksterne lenker ==
Kinas Rimini
Ornithologische Höhepunkte Nordchinas
The Beach
Beidaihe – Migration Hub of the Orient
Guizhouuniversitetet

Guizhouuniversitetet (forkortelse: Gui Da 贵州大学;  pinyin: Guizhou Daxue) er et statlig universitet i Guiyang, hovedstaden i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.
Forgjengerinstitusjonen, Guizhou Institute of Higher Learning, ble grunnlagt i 1902. Dette instituttet ble senere tredelt og ble til Guizhous provinsuniversitet, det statlige kollegium for landbruk og ingeniørvesten, og det statlige Guizhouuniversitet.
I 1997 ble Guizhouuniversitetet konsolidert med landbrukshøyskolen, Guizhous kunsthøyshole og kaderskolen for landbruksopplæring.
I 2004 ble dette universitetet på nytt sammensmeltet med en annen høyskole og dannet det nåværende  Guizhou-universitetet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside på kinesisk
Hjemmeside på engelsk
Mancheng

Mancheng (kinesisk: 满城县 pinyin: Mànchéng Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i   Folkerepublikken Kina. Det er administrativt del av byprefekturet Baoding, og har 374.320 innbyggere (1999).
Mancheng er en forstad nordvest for Baoding.


== Kulturminner ==
Mancheng er særlig kjent for gravmælene til Liu Sheng og hustruen Dou Wan. Liu Wan var beryktet for sin nteresse for alkohol og kvinner, og ble sagt å ha fått rundt 120 sønner. Gravmælene  går under betegnelsen Graven til prins Jing av Zhongshan (Liu Sheng) (Zhongshan Jing wang mu, 中山靖王墓). Her er også Zhang Rous grav (1189–1268) (Zhang Rou mu 张柔墓). De ble i 1988 henholdsvis 2006 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina. 
De draktene av jade som Liu Sheng og Dou Wan ble gravlagt i, er nå (2010) på museum i Xuzhou i provinsen Jiangsu.


== Administrative enheter ==
Subdistrikter:

Huiyang (惠阳街道)Storkommuner:

Mancheng (满城镇), Daceying (大册营镇), Shenxing (神星镇), Nanhancun (南韩村镇)Kommuner:

Fangshunqiao (方顺桥乡), Yujiazhuang (于家庄乡), Xiantai (贤台乡), Yaozhuang (要庄乡), Bailong (白龙乡), Shijing (石井乡), Tuonan (坨南乡), Liujiatai (刘家台乡)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Zhongguo shehui kexueyuan kaogu yanjiusuo, Hebei sheng wenwu guanli chu: Mancheng Hanmu fajue baogao 滿城汉墓发掘报告 [Ausgrabungsbericht Han-Gräber in Mancheng]. Beijing: Wenwu chubanshe 1980 (2 bind.)
Thomas Jansen: „Die Felsengräber von Mancheng und das höfische Leben zur Zeit der Westlichen Han-Dynastie (206 v. Chr. – 9 n. Chr.)“, in: China, eine Wiege der Weltkultur: 5000 Jahre Erfindungen und Entdeckungen, Hrsg. Arne Eggebrecht. Mainz am Rhein: von Zabern 1994, ISBN 3-8053-1683-6 (S. 85–95)
Cihai; Shanghai: Shanghai cishu chubanshe 2002, ISBN 7-5326-0839-5
Zhongguo da baike quanshu: Kaoguxue. Beijing: Zhongguo da baike quanshu chubanshe 1986


== Eksterne lenker ==
Mancheng gumu - Zhang Rou mu
Qingyuan (Baoding)

Qingyuan (kinesisk: 清苑县, pinyin: Qīngyuàn Xiàn)  er et fylke i provinsen Hebei i   Folkerepublikken Kina. Det er administrativt del av byprefekturet Baoding. 
Fylket har 607 335 innbyggere (1999).


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Qingyuan (清苑镇), Ranzhuang (冉庄镇), Yangcheng (阳城镇), Weicun (魏村镇), Wenren (温仁镇), Zhangdeng (张登镇), Dazhuang (大庄镇), Zangcun (臧村镇)Kommuner:

Baituan (白团乡), Beidian (北店乡), Shiqiao (石桥乡), Lizhuang (李庄乡), Beiwangli (北王力乡), Donglü (东吕乡), Heqiao (何桥乡), Suncun (孙村乡), Yanzhuang (阎庄乡), Wangting (望亭乡)


== Referanser ==
Joe Flynn

Joseph «Joe» Flynn (født 8. november 1924 i Youngstown i Ohio i USA, død 19. juli 1974 i Beverly Hills i California) var en amerikansk skuespiller og komiker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Flynn på Internet Movie Database 
(sv) Joe Flynn i Svensk Filmdatabas 
(fr) Joe Flynn på Allociné 
(en) Joe Flynn på AllMovie 
(en) Joe Flynn hos Turner Classic Movies 
(en) Joe Flynn hos The Movie Database 
(en) Joe Flynn hos Behind The Voice Actors 
Fanside med fotos
Japanologi

Japanologi og japanstudier er uttrykk som benyttes om det historiske og kulturelle studium av Japan; noen steder regnes også det rene språkstudiet som en gren innen japanologien. 
I Europa kan faget tilbakeføres til Nederland, og har sine røtter i nederlendernes virksomhet på Dejima ved Nagasaki i Edoperioden. I 1872 ble  Asiatic Society of Japan grunnlagt i  Yokohama av folk som Ernest Satow og Frederick Victor Dickins, og dette var en viktig milepæl i utviklingen av forskningsdisiplinen internasjonalt. 


== Eksterne lenker ==
electronic journal of contemporary japanese studies
European Association for Japanese Studies
Bai Juyi

Bai Juyi  (kinesisk: 白居易, pinyin:  Bái Jūyì, Wade-Giles: Po Chü-I, født 772 i Xinzheng i Kina, død 846) var en dikter i Tang-dynastiets Kina, kjent for sine shi-dikt (jintishi). Hans dikt er ikke lystige, men kretser rundt hans ansvar for å ha omsorg for folket som guvernør i en rekke mindre provinser. 
Han er representert med seks dikt i den viktige 1700-talls-antologien Tre hundre Tang-dikt.
Hans diktning ble populær også i Japan, der han kalles Haku Rakuten.


== Liv og virke ==
Bai Juyi kom fra en fattig konfuciansk mandarinfamilie som antakelig hadde sine røtter noen århundre tidligere i Sentral-Asia. Som tiåring ble han sendt for utdannelse nær Chang'an. Han oppnådde jinshigraden i 799 og tiltrådte sin karriere i den offentlige forvaltning året etter. Han ble så tidlig medlem av Hanlin-akademiet (807) og venstre rådgiver fra 808 til 815. Dette var en stilling med direkte tilgang til keiseren. Han tok den sedvanlige sorgpermisjon i 811 da moren døde, men vendte så tilbake. Han ble ledende medlem i kronprinsens stab. Der kom han i alvorlige politiske problemer. I 815 ble han sendt i eksil for å fremføre motforestillinger for kraftfullt. 
Hans karriere fikk en ny begynnelse da han ble prefekt for Hangzhou (822-824) og deretter Suzhou (825-827). Senere fikk han en prestisjefull, men egentlig mest seremoniell utnevnelse ved hoffet i Luoyang (den østlige hovedstad i Tang-dynastiet), og i 835 ble han juniormentor for tronfølgeren med adelsgraden markgreve.
Hans gravmæle er på fjellet Xiangshan, på motsatt bredd av elven Yi sett fra Longmengrottene.


== Verk ==
Han forfattet over 2 800 dikt, som han kopierte og distribuerte for å sikre at de ble bevart for ettertiden. 
Hans dikt er lett tilgjengelige. Det sies at han omskrev de deler av diktene som han oppdaget at hans tjenere ikke kunne begripe. Han foretrakk enkelt språk og en rett frem tematikk. To av hans mest kjente dikt er lange og fortellende: Sangen om evig sorg, som forteller om den skjønne keiserlige yndlingskonkubine Yang Guifei, og  Sangen om pipaspilleren. Likesom Du Fu følte han et sterkt sosialt ansvar. Han er og kjent for sine satiriske dikt, som Den gamle kullselgeren. Bai Juyis tilgjengelige stil gjorde ham svært populær i samtiden både i Kina og Japan.


== Oversatte verk ==
Arne Dørumsgaard: I bambuslunden: Po Chü-i i norsk gjendiktning: (772-846). Oslo: Dreyers Forlag, 1970
Per Erik Wahlund: Min vän Po: tio dikter. Uppsala: Appelbergs boktr, 1955.
Weigui Fang og Andreas Weiland: Den Kranich fragen: 155 Gedichte. Göttingen: Cuvillier, 1999 ISBN 3-89712-732-6


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arthur Waley: The Life and Times of Po Chü-I, 772-846 A.D  (New York: Macmillan,  1949).


== Eksterne lenker ==
Bai Juyi: Poems English translations of Bai Juyi's poetry.
Translations of Chinese poems
Chinese poems in translation
Six Bai Juyi's poems included in 300 Selected Tang Poems, translated by Witter Bynner
Nienhauser, William H (ed.). The Indiana Companion to Traditional Chinese Literature.  Indiana University Press 1986. ISBN 0-253-32983-3
Article on the Shanghai Oriental Pearl Tower that was based on a poem by Bai Juyi
Ames

Ames er en by i Story County i Iowa i  USA med 50 731 innbyggere. Om lag halvparten er studenter (2000). Byen ble oppkalt etter kongressmannen Oakes Ames som hadde stor innflytelse under byggingen av den transkontinentale jernbanelinjen som går gjennom Ames. Ames ligger ca. 48 km nord for Des Moines, delstatens hovedstad.
Iowa State University of Science & Technology ligger i Ames, likeså det amerikanske landbruksdepartementets National Animal Disease Center.


== Kjente personer fra Ames ==
Sara Paretsky, forfatter
Peter Schickele, musiker
Charles Dodge, komponist
Richard Hayward, musiker
Ted Kooser, dikter
Nick Nolte, skuespiller
Leslie Hall, musiker/komiker


== Eksterne lenker ==
City of Ames Arkivert 18. januar 2008 hos Wayback Machine.
Ames Historical Society
Peter Schickele

Peter Schickele (født 17. juli 1935 i Ames i Iowa i USA) er en amerikansk komponist og satiriker.
Han skapte den fiktive skikkelsen P.D.Q. Bach, «en lenge nådig fortidd komponist». Stadig vekk har Schickele «oppdaget» nye gamle verker av  P.D.Q. Bach og utgitt dem og uroppført dem ved sine navngjetne julekonserter i Carnegie Hall.Schickele har også komponert under eget navn, da mer seriøse verker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Peter Schickele – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Peter Schickele på Internet Movie Database 
(en) Peter Schickele hos The Movie Database 
(en) Peter Schickele hos Internet Broadway Database 
(en) Peter Schickele på Discogs 
(en) Peter Schickele på MusicBrainz 
(en) Peter Schickele på Songkick
Xinye

Xinye (kinesisk: 新野, pinyin: Xīnyě Xiàn) er et fylke i det autonome prefekturet Nanyang i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Xinye ligger sørvest i Henan; sønnenfor følger  Xiangfan, som ligger i provinsen Hubei.
Befolkningen var på 719 058 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Storkommunene Chengguan, Waizi, Chengjiaoxiang, Wuxing, Wangzhuang, Lihepu, Shi'an, Shayan, Wangji, Xindianpu, Shangzhuan, Qian'gaomiao, Wangji


== Referanser ==
Dengzhou

Dengzhou er også et eldre navn for byen Yantai i Shandong.Dengzhou (kinesisk: 邓州; pinyin: Dèngzhōu) er et byfylke i byprefekturet Nanyang i provinsen Henan i Kina. I 2005 hadde den en befolkning på ca. 119 036.


== Kulturminner ==
Baligang-funnstedet (Baligang yizhi, 八里岗遗址) fra sen steinalder og pagoden ved  Fusheng-tempelet (Fusheng si ta, 福胜寺塔) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dengzhou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Neolithic Baligang, Henan Province
Baligang yizhi
Fusheng sita
Fusheng sita
Zhalantun

Zhalantun  eller Zalantun (kinesisk: 扎兰屯, pinyin: Zhālántún ) er et byfylke med en befolkning på 421 048 (1999) i Hulunbuir i Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Det ligger i den nordøstlige utkant av Indre Mongolia, i et område som før ble regnet til det nordlige Mandsjuria.  
Byen var tidligere kalt Bùtèhā 布特哈, og ble et administrativt senter under Kangxi-tiden.  I 1929 fikk den navnet Yalu fylke (雅鲁 Yǎlǔxiàn) ettersom Yaluelven renner her, men i 1933 ble den Zhalantun banner (扎兰屯旗 Zhālántún Qí).  I 1983 opphørte den som banner og ble byfylke og del av byprefekturet Hulunbuir.
Zhalantuns økonomi er primært tuftet på jordbruk, husdyrhold, skogbruk og turisme (området har stor naturskjønnhet).


== Naturpark ==
Zhalantun nasjonalpark (扎兰屯风景名胜区) ligger her. Hexingten i parken er på UNESCOs Global Network of National Geoparks.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Harbin–Manzhouli-banen krysser gjennom onrådet.


=== Vei ===
Kinas riksvei 111 løper gjennom området, på sin vei fra Beijing via Chifeng til Jiagedaqi i provinsen Heilongjiang.


== Norsk misjon ==
I 1933 grunnla misjonæren Arne Anda fra Det norske lutherske Kinamissionsforbund en misjonsstasjon i Zhalantun. Den ble evakuert av de norske misjonærene i 1946 på grunn av at det var umulig å fortsette arbeidet under det kommunistiske styret som ble innført med den sovjetiske invasjon i august 1945. Allerede under den tiden japanerne hadde hersket, ble det gradvis mer og mer vanskelig å drive misjonen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zhalantun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Woodbridge (Connecticut)

For byen med samme navn i England, se Woodbridge (Suffolk)Woodbridge er en by i  New Haven County i Connecticut i USA med cirka 8 983 innbyggere (2000).
Den ligger nordvest for New Haven og tilhører tildels denne byens tettbygde område som har over 500 000 innbyggere.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Woodbridge, Connecticut – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sigrun Woodhouse

Sigrun Woodhouse født Omestad (født 1908 i Vestre Moland, død 1997 i Australia) var en kinamisjonær tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Hun var utdannet sykepleier. Hun var  misjonær i Kina (fastlandet) 1934-46 og 1949-51, Hongkong 1951-1952, og på Taiwan 1952-54. Hun kom som NLMs første misjonær til Taiwan for å arbeide i Mackay Hospital i Taipei, og evangelisere utenom sin arbeidstid der. 
Hun reiste til Australia i 1955 og startet pleiehjem, og ble i 1962 gift med Bertie Charles Woodhouse. Hun var Frelsesarmésoldat på Tasmania fra 1994. 


== Bok ==
Sigrun forteller: En selvbiografi av Sigrun Woodhouse, 1997
Red Wing

Red Wing er en by i Goodhue County i Minnesota i USA, ved elven Mississippi. Befolkningen var i 2000 på 16 116. Mange av nybyggerne som etablerte seg her var svensker og nordmenn, og den lutherske amerikanske misjonsorganisasjonen Hauge Synode Kinamissionsforbund etablerte et seminar for utdannelse av misjonærer her.


== Vennskapsbyer ==
 Kongsberg i Norge.
 Ikata i Japan
 Quzhou i Kina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Red Wing, Minnesota – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joe Buff

Joe Buff er en amerikansk forfatter som skriver spenningsromaner om den amerikanske marine. Hans romaner har handling som utspiller seg i årene 2011-2012. 


== Bibliografi ==
Deep Sound Channel, 2000
Thunder in the Deep, 2001
Crush Depth, 2002
Tidal Rip, 2003
Straits of Power, 2004
Seas of Crisis, 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted