jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
UFC 48

UFC 48: Payback var et MMA-arrangement i regi av UFC i Las Vegas, Nevada, USA 19. juni 2004. 


== Resultater ==


=== Innledende kamper ===
Mellomvekt:  Trevor Prangley vs.  Curtis StoutPrangley vant med submission (neck crank) 1:05 i 2. runde.Lettvekt:  Matt Serra vs.  Ivan MenjivarSerra vant med enstemmig avgjørelse. (30-27, 30-27, 30-27)Weltervekt:  Georges St-Pierre vs.  Jay HieronSt-Pierre vant med TKO (slag) at 1:42 i 1. runde.


=== Hovedkamper ===
Mellomvekt:  Phil Baroni vs.  Evan TannerTanner vant med enstemmig avgjørelse. (30-27, 30-27, 29-28)Weltervekt:  Frank Trigg vs.  Dennis HallmanTrigg vant med TKO (slag) 4:15 i 1. runde.Weltervekt:  Matt Hughes vs.  Renato VerissimoHughes vant med enstemmig avgjørelse. (29-28, 30-27, 30-27)Tungvekt tittelkamp:  Tim Sylvia vs.  Frank MirMir vant med teknisk submission (armbar) 0:50 i 1. runde. Dommer Herb Dean stoppet kampen da han så Sylvia sin arm åpenbart brekke. For Sylvia og deler av publikum virket det som en tidlig stopp av kampen, men det viste seg senere at armen hadde brukket på flere steder. Mir tok med det den ledige UFC tungvekt tittelen, og påførte samtidig Sylvia hans første tap i sin profesjonelle karriere etter 16 strake seiere.Tungvekt:  Ken Shamrock vs.  Kimo LeopoldoShamrock vant med TKO (kne) 1:26 i 1. runde.


== Referanser ==
Gunnar Næsheim

Gunnar Næsheim (født 5. november 1954) prost i Bærum prosti siden 2009. Tidligere sokneprest i Lommedalen menighet fra 1991, og har bekledd roller som både prest, kateket og daglig leder i andre Bærums-menigheter.
Næsheim er også styremedlem i Lovisenberg Diakonale Høgskole AS og varamedlem i styret for Diakonissehusets Eiendomsstiftelse.


== Referanser ==
Storsteinnes skole

Storsteinnes skole er en barne- og ungdomsskole i Storsteinnes i Balsfjord kommune i Troms. Den er den største barne- og ungdomsskolen i kommunen. Skolen har undervisning for elever fra 1. til 10. klasse, samt skolefritidsordning for elever fra 1. til 4. klasse. Skolen var ferdigbygget i 2010.


== Eksterne lenker ==
Storsteinnes skole
Anne Brit Aasland

Anne Brit Aasland (født i Stavanger i 1951) er en norsk teolog, sosialantropolog, coach og forfatter.


== Prest ==
Hun har hovedsakelig vært ansatt i Bærum prosti, der hun har arbeidet på krisesenter og i fengsel, og var prest i Bryn menighet fra 1997 til 2009. I 2009 ble hun seniorprest i Bærum prosti. Julen 2018 tiltrådte hun som pastor i Mindekirken i Minneapolis i delstaten Minnesota, USA.


== Forfatter ==
Aasland har skrevet en rekke artikler om samhandling mellom mennesker. I 1992 ga hun ut boka Kjærlighet over kjærlighetens grenser. Kvinnemishandling på norsk på Universitetsforlaget. Hun ga den ut på nytt i 2001 på eget forlag.


== Referanser ==
Milea

Milea er et kvinnenavn med flere opprinnelser. Det kan være:

en variant av Maria.
en hawaiisk form av Mary.
en zuni-indiansk form av Maria.Andre relaterte navn er: Malia, Malie, Malea, Milee, Miley, Milie, Milia, Maleah og Maleia.
Milea kan også være en vanriant av mannsnavnet Miles.


== Utbredelse ==
Milea er et svært sjeldent navn.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Milea  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Ada Milea (f. 1975), rumensk skuespiller og sanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Milea
(en) Think Baby Names: Milea
Espen Ixtlan

Espen Ixtlan (født 3. mars 1966 i Asker) er en norsk fotograf, nå bosatt i Fredrikstad. Han er utdannet ved Fotojournalistutdanningen ved Høgskolen i Oslo 1995-97.


== Utstillinger og priser ==
Han har hatt tre separatutstillinger i 1998, 2000 og 2008. Vinner av årets sportsbilde 1996 og tredje pris portrett samme år i Østfold Journalistlags årlige konkurranse.


== Bibliografi ==
Evolution has left the building...thank God!, en fotodokumentar om Apoptygma Berzerk fra deres verdensturnè Rocket Science Tour 2009.


== Referanser ==
Arkeologiåret 1898

Arkeologiåret 1898 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1898.


== Utforskning ==
Utforskningen begynner av funnstedet Assur utført av tyske arkeologer.


== Utgravninger ==
J.E. Quibell graver ut kongelige residenser for forskjellige tidlige egyptiske konger i Hierakonpolis i Øvre Egypt.
Utgravninger av Bremetennacum (Ribchester), Lancashire, England (1898–9).


== Funn ==
Mars – Victor Loret oppdager Amenhotep IIs mumie i gravstedet hans KV35 i Kongenes dal i Egypt i den opprinnelige sarkofagen, sammen med et mumiegjemmested som inneholder flere faraoer fra Det nye rike i Egypt, inkludert Thutmose IV, Seti II og Ramesses III, IV og VI.
Sommer – Bleasdale-sirklen, en tømmer- og jordvoll fra bronsealderen i Lancashire, England, blir oppdaget av Thomas Kelsall.
I Egypt blir Narmerpaletten funnet av J.E. Quibell under utgravningene av kongelige residenser for forskjellige tidlige egyptiske konger i Hierakonpolis i Øvre Egypt.
Karakorum blir identifisert som den tidligere Mongolhovedstaden av Nikolai Yadrintsev, som oppdager orchonskrift under den samme ekspedisjonen.
Willie Peppé oppdager, under utgraving av en stupa i Piprahwa Kot, aske hevdet å være av Buddha.
Påståtte funn av Kensingtonsteinen i Minnesota.


== Fødsler ==
19. januar – Sanfrid Neander-Nilsson, svensk arkeolog, forfatter og avismann (død 1950)
27. mars – Mårten Stenberger, svensk arkeolog og professor i arkeologi ved Uppsala universitet (død 1973)
30. mai – Leiv Amundsen, norsk klassisk filolog og papyrolog (død 1987)
1. juni – Doro Levi, italiensk arkeolog og kunsthistoriker (død 1991)
29. juli – A. J. Arkell, britisk arkeolog, historiker og koloniadministrator som gjorde arbeid i Sudan og Egypt (død 1980)
23. august – Ola Apenes, norsk arkeolog (død 1943
15. september – Bjørn Hougen, norsk arkeolog (død 1976)
7. oktober – Alessio De Bon, italiensk arkeolog (død 1957)
22. november – Paul Sidney Martin, arkeolog og antropolog fra USA (død 1974)
5. desember – Mikhail Artamonov, russisk historiker og arkeolog (død 1972)
14. desember – Alexander Langsdorff, tysk arkeolog (død 1946)
31. desember – John Eric Sidney Thompson, engelsk arkeolog og antropolog som var kjent for sin utforskning av Maya-sivilisasjonen i Mexico og Mellom-Amerika, (død 1975).
Aziz Suryal Atiya, egyptisk koptolog og historiker (død 1988)


== Dødsfall ==
7. august – Georg Ebers, tysk forfatter og egyptolog (født 1837)


== Referanser ==
Tina Bru

Tina Bru (født 18. april 1986 i Moss) er en norsk politiker som er stortingsrepresentant fra Rogaland siden 2013 og 2. nestleder i Høyre siden 2020.Bru var olje- og energiminister i Erna Solbergs regjering fra januar 2020 til regjeringen gikk av i oktober 2021.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hun har årsstudium i religionsvitenskap fra Universitetet i Stavanger fra 2009 og bachelorgrad i endringsledelse fra BI fra 2012. 
Bru bor i Sandnes, vokste opp på Østlandet, men bodde også flere år i USA som barn. Hun er gift og har ett barn.


=== Politikk ===
I 2005 meldte hun seg inn i Unge Høyre. Hun var 2. nestleder og fylkessekretær i Rogaland Unge Høyre 2006–2007, leder i Rogaland Unge Høyre 2007–2008, medlem av Eiganes og Våland bydelsutvalg 2007–2011 og medlem av Unge Høyres sentralstyre 2008–2010. Hun var politisk rådgiver for Stavanger Høyre og Høyres bystyregruppe 2008–2010, Rogaland Høyre 2011–2012 og fylkesordfører Janne Johnsen 2012–2013. Hun har også vært butikkmedarbeider.
Bru var 1. vararepresentant til Stortinget fra Rogaland 2009–2013, og møtte en tid for Arve Kambe. Bru ble medlem av Stavanger bystyre og Rogaland fylkesting i 2011. Høsten 2012 ble Bru nominert som Høyres 4. kandidat til Stortinget fra Rogaland foran stortingsvalget i 2013.Til Høyres landsmøte 2020 har hun meddelt valgkomitéen at hun ikke tar gjenvalg som leder av Høyres kvinneforum og åpner samtidig for at hun kan ta over for Høyres avtroppende 2. nestleder Bent Høie. 5. februar ble Bru innstilt av valgkomiteen til Høyres landsmøte som 2. nestleder i Høyre . På Høyres utsatte landsmøte ble Bru i september 2020 valgt til Bent Høies etterfølger som ny 2. nestleder i Høyre.


==== Stortingskomiteer ====
2021 - 2025: 1.nestleder i Finanskomiteen
2016 - 2020: 2.nestleder i Energi- og miljøkomiteen
2013 - 2016: Medlem av Energi- og miljøkomiteen


==== Regjering ====
24. januar 2020 ble Tina Bru utnevnt til olje- og energiminister i Erna Solbergs regjering, etter at Fremskrittspartiet gikk ut av regjeringen samme dag. Mange uttrykte store forventninger til Bru som statsråd, og utnevnelsen ble godt mottatt av mange i industrien og energibransjen. 14. oktober 2021 gikk Bru av sammen med resten av Erna Solbergs regjering. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tina Bru – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tina Bru på Internet Movie Database 
Tina Bru på Twitter 
(no) Tina Bru hos Stortinget 
(no) Tina Bru hos Norsk senter for forskningsdata 
«Tina Bru». Høyre. Arkivert fra originalen 6. april 2012. 
Portrettintervju i DN 11. mars 2016
Kairos

Kairos (gresk: καιρός, «(det rette) tidspunkt») er et begrep fra retorikken og betegner talesituasjonen, den tid og det sted en tale fremføres. En videre betydning utledet fra denne er å gjøre/si noe i riktig øyeblikk. Gresk hadde to ord for tid, khronos og kairos, hvor det første ordet refererte til den tidsmessige rekkefølgen («kronologien»), mens det andre, kairos, refererte til den tid hvor noe spesielt hendte.


== Kilder ==
(no) Kairos i Store norske leksikon
FNs sikkerhetsråds resolusjon 1696

FNs sikkerhetsråds resolusjon nr. 1696 ble vedtatt av Sikkerhetsrådet den 31. juli 2006. Resolusjonen ble foreslått av Kina, Frankrike, Tyskland, Russland, Storbritannia og USA og krevde at Iran stanset sin anrikning av uran. Resolusjonen ble vedtatt med fjorten stemmer for og en stemme mot (Qatar).
Irans manglende evne til å svare tilfredsstillede førte til Sikkerhetsrådets resolusjon 1737 av 23. desember 2006, der sanksjonene ble anvendt. Disse sanksjonene ble ytterligere trappet opp ved Sikkerhetsrådets resolusjon 1747 av 24. mars 2007.
Kirkegata (Trondheim)

Se pekerside for flere forekomster av Kirkegata.Kirkegata (1a–69) er en gate på Møllenberg og Rosenborg i Trondheim som strekker seg nordøst fra Asylbakken til Innherredsveien gjennom Gamle Kongevei. Kirkegata ble oppkalt etter Bakke kirke som ligger på vestsiden av gata i 1878. Gata er preget av trehusbebyggelse og mindre bygårder, og området har tradisjonelt vært tilholdssted for byens arbeiderklasse.


== Bygninger og annet langs Kirkegata ==
1: Patrisierbygning reist i 1880.
5: Bygning hvor fiolinist Arve Tellefsen vokste opp.
14: Bygården «Småtta».


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 285. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Flickr.com – Bildesøk på Kirkegata
Rappslekta

For idrettslaget fra Trondheim, se Sportsklubben Rapp. For musikkstilen, se rapping.
Rapp (Poa) er en slekt i gressfamilien (Poaceae), med omkring 500 arter. Bladene er smale, foldede eller flate med en båtformet bladspiss. De fleste artene er flerårige. Slekten hører hjemme i tempererte, polare og alpine (til dels høyalpine) strøk og finnes både på nord- og sørhalvkulen. Flere arter har sirkumpolar utbredelse. Blårapp (Poa glauca) finnes på Svalbard, Grønland, de nordligste provinsene i Canada, og helt nord på fastlandet i Sibir I Nord-Amerika går den sørover til Arizona (derimot er den ikke funnet i «The Bluegrass State», Kentucky). I Norge er den funnet i alle landets fylker, sjeldnest nær kysten mellom Stavanger og svenskegrensen.Tussokgress vokser i Sør-Amerika på øyer i Sør-Atlanteren.


== Rapp i Norge ==
I Norge er det funnet 18 viltvoksende arter. Rapp finnes nærmest overalt i Norge, og flere arter går høyt til fjells og langt nord. En undersøkelse av fjellfloraen i Midt-Norge viste at mykrapp (Poa flextuosa) og fjellrapp (Poa alpina) var blant de planter som gikk høyest opp på toppene.. Blårapp er vanlig på Spitsbergen og er kjent fra ett sted på Nordaustlandet Lundrapp, tunrapp, engrapp og markrapp er andre vanlige arter i Norge.
For bruk i grøntanlegg regnes engrapp og veirapp blant de mest vinterherdige, mens tunrapp er svært utsatt for vinterskader Engrapp og tunrapp skal egne seg på slitasjeutsatte steder som fotballbaner.


== Etymologi ==
Rapp (rap(s)gress osv.) skal komme fra norrønt hrapi, lavt tre hvis grener ligger langs bakken. Det er ikke i slekt med rapp (= slag, f.eks. rapp over fingrene og musefellen Rapp), rapp i betydningen rask, rappe (= stjele), eller musikkstilen rapping. Betegnelsen bluegrass stammer fra USA etter den blåaktige toppen på flere arter. På britisk-engelsk brukes meadowgrass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rapp – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rapp i Encyclopedia of Life 
(en) Rapp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rapp hos Artsdatabanken 
(sv) Rapp hos Dyntaxa 
(en) Rapp hos ITIS 
(en) Rapp hos NCBI 
(en) Rapp hos Panarctic Flora 
(en) Rapp hos The International Plant Names Index 
(en) Rapp hos Tropicos 
(en) Rapp hos GrassBase 
Hjamar Falk og Alf Torp: Etymologisk ordbog over det norske og det danske sprog, Bjørn Ringstrøms Antikvariat, Faksimileutgave, 1992, ISBN 82-90520-16-6. Utkom første gang 1900-06.
Arkeologiåret 1897

Arkeologiåret 1897 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1897.


== Utforskninger ==
Rudolf Ernst Brünnow og Alfred von Domaszewski begynner en toårig ekspedisjon til Den arabiske halvøy, inkludert Petra.


== Utgravninger ==
Utgravninger av Glastonbury Lake Village av Arthur Bulleid og Harold St George Gray begynner.
Maud Cunnington foretar sine første utgravninger i området Devizes.


== Publikasjoner ==
William Copeland Borlase – The Dolmens of Ireland: their distribution, structural characteristics, and affinities in other countries, together with the folklore attaching to them; supplemented by considerations on the anthropology, ethnology, and traditions of the Irish people (3 bind, London).


== Funn ==
4. august – La dama de Elche (skulptur fra 300-tall f.kr.) blir funnet nær Elche i Spania.
Colignykalenderen.
Alekanovo-inskripsjonen.
Yde-jenten, et moselik, oppdages i Drenthe, Nederland.


== Fødsler ==
1. januar – Pirro Marconi, italiensk arkeolog (død 1938)
16. januar – Carlos Pellicer, meksikansk poet og arkeolog (død 1977)
19. januar – Natacha Rambova, manusforfatter, dramatiker og egyptolog fra USA (død 1966)
21. januar – Jole Bovio Marconi, italiensk arkeolog (død 1986)
24. februar – Henri Frankfort, nederlandsk arkeolog, klassisk orientalist og egyptolog (død 1954)
3. mars - Jocelyn Toynbee, britisk arkeolog, numismatiker og kunsthistoriker (død 1985)
23. mars - Marcel Homet, fransk arkeolog og antropolog (død 1982)
9. juli – Friedrich Wimmer, østerriksk general, jurist og arkeolog (død 1965)
10. august - Erich Boehringer, tysk arkeolog og numismatiker (død 1971)
13. september – Erich Friedrich Schmidt, amerikansk arkeolog av tysk avstamming (død 1964)
Einar Gjerstad, svensk arkeolog, arbeidet spesielt med oldtidens Kypros og Italia (død 1988)
Anathon Bjørn, norsk arkeolog (død 1937)
Hamit Zübeyir Koşay, tyrkisk arkeolog og etnolog (død 1984)
V. E. Nash-Williams, walisisk arkeolog (død 1955)
Yang Zhongjian, foregangsmann innen kinesisk paleontologi (død 1979)


== Dødsfall ==
10. januar – Kristian Bahnson, dansk arkeolog og etnograf (født 1855)
23. april – Girolamo Torquati, italiensk historiker og arkeolog (født 1828)
5. mai – James Theodore Bent, britisk oppdagelsesreisende og arkeolog (født 1852)
Kåre Lerum

Kåre Norvald Lerum (født 4. desember 1939 i Sogndal) er en norsk forretningsmann og lokalpolitiker.Lerum er utdannet ved hermetikkfagskolen i Stavanger, der han var ferdig i 1959. I 1976 overtok han familiebedriften A/S Lerums Saftfabrikk. Han var konsernsjef for Lerum-konsernet til 2004.Lerum har vært aktiv i lokalpolitikken. Han har vært medlem av kommunestyret i Sogndal kommune og var fra 1978 til 1982 ordfører i Sogndal. Lerum representerte da partiet Høyre. I 2002 meldte han seg inn i Fremskrittspartiet.Kongen utnevnte i 2005 Lerum til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for norsk nærings- og kulturliv.»


== Referanser ==
Klostergata (Trondheim)

Klostergata (1–91) er en gate ved Elgeseter og Øya i Trondheim som strekker seg nordvestover fra Vollabakken til parkeringsplassen ved Nidarøhallen på nordre del av Øya. Gata er oppkalt etter Elgeseter kloster, som lå i dagens Klostergata 47. Klostergata følger et gammelt veiløp, og over det nå igjenfylte Klosterdalen øst for klosterets beliggenhet, gikk gata over en steinhvelvsbro.


== Bygninger og annet langs Klostergata ==
1: Hovedbygningen til Elgeseter gård.
3: Tidligere tomt for Vollan kretsfengsel, står nå ubebygd med planer om utvidelse av Studentersamfundet i Trondhjem.
14: Treetasjers bygård oppført i 1910.
21: Tidligere bygning for Elgeseter apotek, som eksisterte i perioden 1912 til 1995.
29: Villa Bloksberg, oppført i nyrenessanse 1880–1884 (arkitekt Christian Christie). Adressen er også den samme for Bloksberg studentby, som inneholder 93 boenheter.
37: Tidligere eiendom for bygården Opdal, som ble revet i 1961 og erstattet av en moderne leiegård.
46: Tidligere bygning for Elgeseter fabrikker AS (ELFAS) som drev kjemisk– og næringsmiddelproduksjon.
47: Beliggenhet for Elgeseter kloster, som nå ligger i ruiner under gatenivå. Dette området skal angivelig også være gravplassen til Harald Hardråde.
56: Tilhører Studentsamskipnanden i Trondheim, og huser totalt 63 hybler fordelt på 7-manns-kollektiv.
60: Klosterbakken, også kalt Fortuna. Bygård oppført i 1954 for å skaffe hjem til døve.
65: Tidligere eiendom for landstedet «Annalund», som ble revet rett etter andre verdenskrig.
72a: Tidligere gård kalt «Elvegården» og siden «Den røde rubin», etter å ha vært barndomshjem for forfatteren Agnar Mykle. Gården ble revet i 1969.
78–82: Nidarlund, tidligere landsted som ble revet etter andre verdenskrig og erstattet av boligblokker.
86: Øya stadion
87: «Rosenlund», et toetasjers bolighus med markant trappegang.
90: Nidarøhallen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 292. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Flickr.com – Bildesøk på Klostergata
Aage Müller-Nilssen

Aage Müller-Nilssen (født 29. februar 1940, død 1. mai 2022) var en norsk prest og generalsekretær i Kirkens Bymisjon.Müller-Nilssen arbeidet i Kirkens Bymisjon fra 1974 og spilte en sentral rolle i utbygging av organisasjonens virksomhet. Han var generalsekretær i organisasjonen fra 1974 til 1998. Senere arbeidet han som seniorkonsulent og også som gateprest i Tønsberg. Han ble pensjonert fra Kirkens Bymisjon i 2007.
Müller-Nilssen ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 2005 for sin humanitære innsats.


== Referanser ==
Liste over museer med store samlinger av egyptiske antikviteter

Dette er en liste over museer med store samlinger av egyptiske antikviteter.  Denne listen inneholder bare estimater når det gjelder samlingen størrelse, som kan antyde samlingens historiske, vitenskaplige, eller artistiske Verdi, men ikke trenger gjøre det.

Det egyptiske museet, Kairo, Egypt
120 000 gjenstander [1]
British Museum, London, Storbritannia
110 000 gjenstander [2] Dette innbefatter ikke de 6 millioner gjenstandene fra Wendorf samlingen med egyptiske og sudanske forhistorie som ble donert til museumet i 2001
Ägyptisches Museum, Neues Museum, Berlin, Tyskland
80 000 gjenstander [3] Kilder på hjemmesiden antyder 80 000 gjenstander, men publiserte bøker antyder 100 000 gjenstander (http://www.museumshop.de/msdetails.asp?id=579 Arkivert 5. februar 2011 hos Wayback Machine.])
Petrie Museum of Egyptian Archaeology, London, Storbritannia
80 000 gjenstander [4]
Louvre, Paris, Frankrike
50 000 gjenstander [5]
University of Pennsylvania Museum of Archaeology and Anthropology, Pennsylvania, USA
42 000 gjenstander [6]
Museum of Fine Arts, Boston, USA
40 000 gjenstander [7]
Metropolitan Museum of Art, New York, USA
36 000 gjenstander [8]
Museo Egizio, Torino, Italia
32 500 gjenstander [9]
Oriental Institute, Chicago, USA
30 000 gjenstander [10]
Museo Egizio, Firenze, Italia
14,000 gjenstander [11]
Museo Civico Archeologico, Bologna, Italia
4,000 gjenstander [12]
Brooklyn Museum, Brooklyn, USA
[13]
Museo Egizio, Milano, Italia [14]
Musée des beaux-arts de Lyon
FNs hjelpeorganisasjon for palestinske flyktninger i Midtøsten

FNs hjelpeorganisasjon for palestinske flyktninger i Midtøsten (UNRWA) (engelsk: United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East) er et byrå underlagt FN som arbeider med å bedre forholdene til palestinske flyktninger som bor i Jordan, Libanon, Syria, samt på Vestbredden og på Gazastripen. De jobber blant annet med å gi flyktningene helsetjenester og skoletjenester. De har også hjulpet palestinerne ved å opprette flyktningleire. Dette er det eneste FN-byrået som er dedikert til å hjelpe flyktninger fra en bestemt region eller konflikt. UNRWA er ikke en del av UNHCR som er et FN-byrå som er dedikert til å hjelpe flyktninger fra hele verden.
UNRWA ble etablert etter den arabisk-israelske krigen i 1948 av FNs generalforsamling, resolusjon 302 av 8. desember 1949. I dag har byrået ansvaret for om lag 400.000 palestinske flyktninger. Pga. UNRWA gjelder ikke Flyktningkonvensjonen av 1951 for palestinere: Avsnitt 1(D) stipulerer at et individ som mottar beskyttelse fra en annen FN-organisasjon, i dette tilfelle UNRWA, ikke anerkjennes som flyktninger under flyktningkonvensjonen.


== Organisasjon og administrasjon ==
UNRWA er et byrå som er underlagt FNs generalforsamling og mandatet fornyes hvert tredje år. Dette er den største virksomheten i FN og den sysselsetter over 25.000 ansatte, hvor 99 prosent er lokalt rekrutterte palestinere. Byrået hovedkontor er delt mellom Gazastripen og Amman. Virksomheten er organisert i fem felt – Jordan, Syria, Libanon, Vestbredden og Gaza. 
UNRWAs generalkommissær er Karen Koning AbuZayd, en amerikansk statsborger, som etterfulgte Peter Hansen, en dansk statsborger i 2005.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) UNRWA – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arkeologiåret 1896

Arkeologiåret 1896 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1896.


== Utgravninger ==
Bernard Grenfell og Arthur Hunt fra Queen's College, Oxford, begynner utgravningene av Oxyrhynchus, Egypt og oppdager tekster fra Det nye testamente blant Oxyrhynchus-papirene.
Richard Wetherill begynner utgravninger i Chaco Canyon
George H. Pepper fra American Museum of Natural History leder Hyde Exploring Expedition under utgravning av Pueblo Bonito (avsluttes 1899)


== Funn ==
Vognkjøreren fra Delfi blir funnet i Delfi
Madabakartet
Flinders Petrie oppdager Merneptah stele ved Luxortemplet, der den tidligste kjente omtale av Israel finnes
Februar – Broighter depotfunn


== Andre hendelser ==
Vettelandsteinen blir funnet på Vetteland i Ogna.


== Fødsler ==
1. februar – Alfonso Caso, meksikansk arkeolog (død 1970)
11. mars – Harald Ingholt, dansk arkeolog (død 1985)


== Dødsfall ==
28. januar – Giuseppe Fiorelli, italiensk arkeolog og numismatiker (født 1823)
12. april – Carl Humann, tysk arkeolog som oppdaget Pergamonalteret  (født 1839)
7. september – Sophus Bergsøe dansk bonde, prest og numismatiker (født 1838)
21. september – Karl Nikolaj Henry Petersen, dansk arkeolog og museumsdirektør (født 1849)
22. september – Vilhelm Boye, dansk arkeolog (død 1837)
15. november – Georg Ferdinand Dümmler, tysk klassisk filolog og arkeolog (født 1859)
Mariano Armellini, italiensk historiker og arkeolog (født 1852)
		


== Referanser ==