jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Odd Ivar Solvold

Odd Ivar Solvold (født 21. juli 1969 i Bamble) er en prisbelønt norsk kokk fra  Sandefjord. 
Solvold hadde sin kokkelæretid på Park Hotell i Sandefjord 1987-89, og gikk til Ludl's Gourmet deretter, først som nestleder, senere som kjøkkensjef. Han overtok firmaet og gjenåpnet den 7. oktober 1996 under samme navn. Norgesmesteren Beathe Hals fra 1998 jobbet forøvrig hos Solvold, som avviklet i 2002 og bygde sitt nye restaurantkompleks Mathuset Solvold like ved.


== Meritter ==
Chaîne des Rotisseurs, mesterskap for unge kokker i Nice. Sølv i 1988, gull i 1989.
Norgesmesterskapet i kokkekunst. Seier i 1991, 93 og 94. Sølv i 1990.
Norges beste fiskekokk 1992
Årets kjøkkensjef 1995 for sitt virke ved Ludl's Gourmet
Deltok i Bocuse d'Or i 1997, Bocuse d'Bronze
Coachet Charles Tjessem, Geir Skeie og Ørjan Johannessen til gull under Bocuse d'Or i 2003, 2009 og 2015.
Norges kokkelandslag 1990-2002, manager siden 1998.


== Utgivelser ==
Rett fra Solvold (Solrett forlag, 2002)
Til bords i Babettes gjestebud (KOM forlag, 2004). Med Sverre Dag Mogstad
Solvolds smak (Solrett forlag, 2005). Med Terje Svendsen. Gjenutgitt 2010 på Damm.
Smak (DVD, 2006). Med Jarle Eskedal
Norsk Fisk (Gyldendal). Med Eirik Nilssen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Odd Ivar Solvold på Internet Movie Database
Tinnsoldat

Tinnsoldat er en modellfigur av en soldat, laget i tinn. 
Tinnsoldater er sporet tilbake til 1730 i Tyskland. Figurene var vanlige som leker frem til midten av 1900-tallet, og har etter den tid vært et populært samleobjekt. Moderne produksjonsteknikk gjorde at tinnsoldatene ble faset ut til fordel for rimeligere figurer i plast. Sigve Solberg er per 2009 den eneste i Norge som lager tinnsoldater profesjonelt.
Den standhaftige tinnsoldat er et populært eventyr som først ble publisert i 1838, skrevet av Hans Christian Andersen. Eventyret har blitt filmatisert flere ganger, og i 1955 lagde Ivo Caprino en animert versjon av Den standhaftige tinnsoldat.


== Tinnsoldat-museum ==
Musée de la Figurine Historique – Compiègne, Frankrike
The Toy Soldier Museum – Pennsylvania, USA
John Tunstill’s Toy Soldier Museum – La Preghiera, Italia


== Bilder ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Tin soldiers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norsemen Miniatures
Industridagene

Industridagene arrangeres hvert fjerde år hos Norges Varemesse i Lillestrøm.
Industridagene ble etablert i 1994. Bakgrunnen for etableringen var etterspørsel etter en industriteknisk messe hvert andre år. Fra før av hadde Norges Varemesse Den Tekniske Messen i sin portefølje, men den arrangeres kun hvert fjerde år sammen med Maskingrossisternes Forening (MGF). Siden etableringen av Industridagene har arrangementet alternert med Den Tekniske Messen hvert andre år. Før Norges Varemesse flyttet fra Sjølyst i Oslo til Lillestrøm i 1998 alternerte de to industrimessene der.
Arrangementet er en fagmesse for industribransjen. 


== Eksterne lenker ==
Industridagene
Norges Varemesse
Foodcamp

Foodcamp er en stiftelse som blant annet arbeider for at mat og måltidet skal komme inn i den offentlige skoleplanen. Stiftelsen ble etablert 1. mai 2009.
Stiftelsen har som målsetning at barn og unge skal lære om kosthold slik at dette blir en folkelære fra barnsben av.
Foodcamp har også utgitt en kokebok som er laget av 12 barn mellom 12-14 år.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Smash (album)

Smash er The Offspring sitt tredje studioalbum, utgitt 8. april 1994 av Epitaph Records. 
Albumet inneholder singlene «Gotta Get Away», «Come Out and Play» og gjennombruddshiten «Self Esteem». Albumet var The Offsprings definitive gjennombrudd. Albumet er verdens mestselgende uavhengige musikkalbum (Epitaph Records er regnet som «independent»), med 16 millioner kopier solgt verden over til dags dato.


== Sporliste ==
«Time to Relax»  0:25
«Nitro (Youth Energy)» 2:27
«Bad Habit» 3:43
«Gotta Get Away» 3:52
«Genocide» 3:33
«Something to Believe In» 3:17
«Come Out and Play (Keep 'Em Separated)» 3:17
«Self Esteem» 4:17
«It'll Be a Long Time» 2:43
«Killboy Powerhead» 2:02
«What Happened to You?» 2:12
«So Alone» 1:17
«Not the One» 2:54
«Smash» 10:42


== Eksterne lenker ==
(en) Smash på Discogs 
(en) Smash på MusicBrainz 
(en) Smash på Spotify 
(en) Smash på AllMusic
Tony Gilroy

Anthony Joseph «Tony» Gilroy (født 11. september 1956) er en amerikansk manusforfatter og regissør. Han har skrevet manuset til filmene om Jason Bourne med Matt Damon i hovedrollen. Han ble nominert til en Oscar for beste regi og beste manus for Michael Clayton med George Clooney. 


== Filmografi ==
The Cutting Edge (1992) (manusforfatter)
Dolores Claiborne (1995) (manusforfatter)
Bak stengte dører (1996) (manusforfatter)
The Devil's Advocate (1997) (manusforfatter)
Armageddon (1998) (manusforfatter)
Proof of Life (2000) (manusforfatter/sjefsprodusent)
Hvem var Jason Bourne (2002) (manusforfatter)
Gåten Jason Bourne (2004) (manusforfatter)
Jason Bournes ultimatum (2007) (manusforfatter)
Michael Clayton (2007) (manusforfatter/regissør)
Duplicity (2009) (manusforfatter/regissør)
State of Play (2009) (manusforfatter)
The Bourne Legacy (2011) (manusforfatter)
Nightcrawler (2014) (produsent)
Rogue One: A Star Wars Story (2016) (manusforfatter)
The Great Wall (2016) (manusforfatter)


== Eksterne lenker ==
(en) Tony Gilroy på Internet Movie Database 
(sv) Tony Gilroy i Svensk Filmdatabas 
(da) Tony Gilroy på Filmdatabasen 
(da) Tony Gilroy på Scope 
(fr) Tony Gilroy på Allociné 
(en) Tony Gilroy på AllMovie 
(en) Tony Gilroy hos Turner Classic Movies 
(en) Tony Gilroy hos Rotten Tomatoes 
(en) Tony Gilroy hos The Movie Database 
Profil i The New Yorker
Oyrareingir

Oyrareingir er en bygd på Færøyene. Den ligger innerst i Kollafjørður på Streymoy, og lå inntil 1. januar 2001 i Kollafjarðar kommuna, da denne ble innlemmet i Tórshavnar kommuna. Oyrareingir er første gang nevnt i 1584. 1. januar 2009 hadde Oyrareingir 45 innbyggere, mot 15 i 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oyrareingir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Oyrareingir – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Oyrareingir på faroeislands.dk
Ohaaki kraftverk

Ohaaki kraftverk er et geotermisk kraftverk beliggende i Waikato i New Zealand. Anlegget ble satt i drift i 1989 og eies og opereres av Contact Energy.
Den opprinnelige kapasiteten til anlegget var 104 megawatt (MW), men en reduksjon i dampreservoaret har redusert effekten til om lag 40 MW med en årlig produksjon på omalg 400 GWh. Produksjonsbrønnene er i gjennomsnitt 1200 meter dype og reservoartemperaturen er opptil 280°C.
Kraftverket kjennetegnes ved det 105 meter høye kjøletårnet som gjennom naturlig konveksjon avkjøler vannet som benyttes til å kondensere dampen som forlater dampturbinene.


== Se også ==
Geotermisk energi på New Zealand


== Eksterne lenker ==
Contact Energy
Acanaloniidae

Acanaloniidae er en gruppe familie av sikadene (Auchenorrhyncha).  Disse små sikadene, som ligner på familien Flatidae, er for det meste utbredt i varmere områder av Amerika.


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 7 – 15 mm), grønne eller rosa sikader med et karakteristisk utseende helt dominert av de store forvingene, som dekker så godt som hele kroppen hos de voksne insektene. Disse har rett bakkant og omtrent rett avskåret ytterkant, forkanten er halvsirkelaktig buet med fortykket randåre (costa). Vingene er fargede og ugjennomsiktige med tett, lysfarget årenett. Hodet er forholdsvis lite, mye bredere enn langt, med middels store fasettøyne. Pannen er helt avrundet eller litt framskytende. Den synlige delen av thorax (den som ikke er dekket av forvingene) er trekantet. Beina er forholdsvis korte og kraftige. Nymfene er gjerne brunlige, litt knudrete og påfallende pukkelryggede. De skiller ut tråder av hvit voks fra bakkroppen som de delvis dekker seg med. Familien ligner på gruppen Flatidae, men er jevntover mindre.


== Levevis ==
Både nymfer og voksne suger sevje fra mange ulike trær og urter. Nymfenes vokstråder tjener muligens til å beskytte dem mot uttørking, eller til å hindre at de blir fastklistret i de klissete plantesaftene de suger.
Det tette årenettet i vingene til de voksne individene gjør at vingene ligner små blader, de er slik godt kamuflert.
Den nordamerikanske arten Acanalonia bivittata bruker ca. 220 dager på å utvikle seg gjennom fem nymfestadier, og har dermed en generasjon hvert år.


== Utbredelse ==
Familien har de fleste av artene i Sør- og Mellom-Amerika og det sørligste Nord-Amerika, men det finnes også noen i Sørøst-Asia og noen få i Afrika. Den har også blitt rapportert fra Australia, men dette dreier seg dels om feil, dels om arter som ikke lenger blir regnet til denne familien.


== Systematisk inndeling ==

Orden Nebbmunner (Hemiptera)
underorden Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
gruppe Sikader (Auchenorrhyncha)
gruppe Fulgoromorpha
familien Acanaloniidae
slekten Acanalonia – ca. 60 arter, Amerika, 18 i USA der de er eneste slekt som forekommer
Andrewsiella oceanica Izzard, 1936
slekten Batusa – fire arter
Buehleria rabana Lallemand & Synave, 1953 – Indonesia, Sumba
Chlorocara vivida (Fabricius, 1775) – Mellom-Amerika og Karibia
slekten Hemithiscia – to arter
Paraphilatis camerunensis Melichar, 1912
slekten Parathiscia – to arter
Perinetia reticulata Lallemand & Synave, 1953
slekten Philatis – seks arter
Pseudothiscia concavifrons Melichar, 1912
Sutteria baingensis Lallemand & Synave, 1953 – Indonesia, Sumbawa
Thinea devota Melichar, 1912
slekten Thiscia – fire arter


== Kilder ==
Bildegalleri over nordamerikanske arter
Om biologien til en nordamerikansk art


== Eksterne lenker ==
(en) Acanaloniidae i Encyclopedia of Life 
(en) Acanaloniidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Acanaloniidae hos ITIS 
(en) Acanaloniidae hos NCBI 
(en) Kategori:Acanaloniidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acanaloniidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Kawerau kraftverk

Kawerau kraftverk er et geotermisk kraftverk beliggende rett utenfor byen Kawerau i regionen Bay of Plenty i New Zealand. Anlegget ligger innenfor den vulkanske sonen rundt Taupo, New Zealands største innsjø.
Kraftverket kom i produksjon i juli 2008 og eies av Mighty River Power. Med sin kapasitet på 100 megawatt (MW) er kraftverket det største én-generators anlegget i New Zealand. Det er dessuten det første geotermiske kraftverket bygget i New Zealand siden Ohaaki kraftverk i 1989.Igangsettingen av Kawerau kraftverk økte landets geotermiske energiprodusksjon med 25 % og medførte en betydelig økning i produksjonskapasiteten i østre deler av Bay of Plenty. Anlegget dekker om lag en tredjedel av strømbehovet i regionen, og gir forutsigbare energikostnader til den lokale industrien, inkludert Norske Skog Tasman.


== Se også ==
Geotermisk energi på New Zealand


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mighty River Power
Chapelcross kjernekraftverk

Chapelcross kjernekraftverk var et kjernekraftverk som produserte elektrisk kraft i nærheten av byen Annan i regionen Dumfries and Galloway, sørvest i Skottland. Det var søsteranlegget til Sellafield i England. Hovedformålet med begge kraftverkene var å produsere plutonium til bruk i Englands atomvåpenprogram, men de produserte også elektrisitet til kommersiell bruk som et biprodukt. Utbyggingen av anlegget begynte i 1955, og det stod ferdig og klar til drift i 1959. Tre av anleggets i alt fire reaktorer ble igangsatt i 1959, mens den siste ble igangsatt i 1960. Alle reaktorene ble slått av og satt ut av drift i 2004. Eieren av anlegget var det statlige foretaket United Kingdom Atomic Energy Authority (UKAEA).
De fire reaktorene hadde tilsammen en installert maksimal elektrisk effekt på 240 MW (brutto), og var dermed ikke beregnet for storartet produksjon av elektrisk kraft. Flere mindre ulykker fant sted ved anlegget, senest i 2001. Anlegget dekker et område på 92 hektar, som under andre verdenskrig ble brukt som en flybase for kamptrening til RAF-piloter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chapelcross nuclear power station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dounreay kjernekraftverk

Dounreay kjernekraftverk er et nedlagt kjernekraftverk i Skottland som ble brukt til forskning og produksjon av elektrisk kraft. Det ligger på nordkysten av Caithness i Highland-området. Dounreay, vest for byen Thurso, var stedet for en borg, som nå ligger i ruiner.I dag er det kun rester av anlegget som står igjen. Byggeprosjektet begynte i 1955, og anleggets første reaktor ble igangsatt i 1962. Den andre reaktoren ble igangsatt i 1976. Anleggets to reaktorer ble tatt ut av drift i henholdsvis 1977 og 1994. Det statlige foretaket United Kingdom Atomic Energy Authority (UKAEA) var eier av anlegget.
Anlegget ble bygd på en tidligere flybase fra andre verdenskrig, omtrent 14 km vest for byen Thurso. Denne byen vokste raskt da forskningskomplekset ble ferdigstilt på midten av 1900-tallet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dounreay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Trawsfynydd kjernekraftverk

Trawsfynydd kjernekraftverk var et kjernekraftverk som produserte elektrisk kraft i Wales. Det ligger ved landsbyen Trawsfynydd i Gwynedd. Utbyggingen av kraftverket startet i juli 1959, og anleggets to reaktorer ble kommersielt igangsatt i mars 1965. Hele komplekset ble ferdigstilt først i oktober 1968, og kostet £103 millioner å bygge. Anlegget ble tatt ut av drift i 1991.
De to reaktorene hadde en installert maksimal elektrisk effekt på 470 MW (brutto).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kjernekraftverket på nda.gov.uk
Noen bilder av kjernekraftverket Arkivert 1. juni 2013 hos Wayback Machine.
Robert Smith-Hald

Robert Steven Smith-Hald (født 2. desember 1967) er en amerikansk sanger, gitarist og låtskriver, som nå bor på Fjell kommune i Hordaland og er kjent for å ha vært semifinalist i Norske Talenter (sesong 2). I 2009 kom hans første album ut, Innocence Said. 


== Norske Talenter ==
Smith-Hald gikk på audition i Bergen i desember 2008, der han fremførte låten «On and On» og gikk videre til utvelgelse. På utvelgelsen ble han sendt videre til semifinalene. På TV ble auditionen hans klippet ned nesten som i en montage.
På den fjerde semifinalen, 24. april 2009, fremførte han låten «Little River», og fikk igjen gode kritikker. Det endte likevel med at han ikke gikk videre.


== Diskografi ==


=== Album ===
Innocence Said (2009)


=== Singler ===
On and On (2009) — kun på iTunes


== Se også ==
Norske Talenter


== Eksterne lenker ==
Robert Smith-Hald.com Offisiell hjemmeside
Robert Smith-Halds MySpace profil
Vedsikader

Vedsikader (Achilidae) er en familie av sikadene (Auchenorrhyncha).  Ulikt de fleste andre sikader suger de ikke saft fra planter men derimotfra sopphyfer. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange sikader. De fleste er mer eller mindre brunspraglete på farge, men noen få er skarpt rosa eller grønne. Hodet er forholdsvis lite, pannen er gjerne spisst framskytende. Ansiktet har lengdekjøler, og thorax har en midtkjøl langs ryggen, ofte også to kjøler på sidene. Forvingene er store og blir vanligvis holdt flatt over ryggen, sjeldnere taklagt. De har rett bakkant og buet forkant, og markert årenett.


== Levevis ==
Disse artene lever for det meste av sopp. De finnes gjerne mellom løvstrø, eller under liggende trestammer.


== Utbredelse ==
Vedsikader er utbredt i alle verdensdeler, men mest i varme områder. I Norge er det funnet to arter, begge to er listet som sårbare (VU) på Norsk rødliste for arter fra 2006 ([1]).


== Fossiler ==
Vedsikader er kjent fra fossiler bevart i baltisk rav fra eocen-perioden.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Nebbmunner (Hemiptera)
underorden Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
gruppe Sikader (Auchenorrhyncha)
gruppe Fulgoromorpha
familien vedsikader, Achilidae
gruppen Achilini
slekten Cixidia  Fieber, 1866 – i Europa:
Cixidia confinis (Zetterstedt, 1838) – funnet i Norge
Cixidia genei (Spinola, 1839)
Cixidia lapponica (Zetterstedt, 1838) – funnet i Norge
Cixidia marginicollis (Spinola, 1839)
Cixidia parnassia (Stål, 1859)
Cixidia pilatoi D'Urso & Guglielmino, 1995
Cixidia sikaniae D'Urso & Guglielmino, 1995
slekten Neomenocria
Neomenocria advena (Spinola, 1839)
gruppen Mycarini
gruppen Plectoderini
slekten Akotropis
Akotropis quercicola Linnavuori, 1962
gruppen Rhotalini
gruppen Trophiphlepsini


== Referanser ==


== Kilder ==
Bildegalleri over nordamerikanske arter
Norsk rødliste 2006 – Nebbmunner [2]


== Eksterne lenker ==
(en) vedsikader i Encyclopedia of Life 
(en) vedsikader i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vedsikader hos Artsdatabanken 
(sv) vedsikader hos Dyntaxa 
(en) vedsikader hos Fauna Europaea 
(en) vedsikader hos Fossilworks 
(en) vedsikader hos ITIS 
(en) vedsikader hos NCBI 
(en) Kategori:Achilidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Achilidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Innocence Said

Innocence Said er Robert Smith-Halds debutalbum.
To av sangene på albumet fremførte Smith-Hald på Norske Talenter (sesong 2).


== Sporliste ==
«Innocence Said»
«Safe As Milk»
«Little River»
«On and On»
«No Sunshine»
«Poor Boy»
«Hey Lady»
«I'm Free»
«Jesus»
«The Easter Bunny is Dead»
«Endless Lonesome Road»
«More Than This»
«Still»
Wairakei kraftverk

Wairakei kraftverk er et geotermisk kraftverk beliggende innenfor den vulkanske sonen rundt Taupo, New Zealands største innsjø. Det eies og opereres av Contact Energy og er det største geotermiske kraftverket i New Zealand.
Kraftrverket ble bygget i 1958 og var det første av sitt slag i verden. Etter en utvidelse i 2005, der lavtrykksdampen fra dampturbinene ble utnyttet, har den installerte effekten ligget på 181 megawatt (MW).
Wairakei kraftverk planlegges å bli faset ut fra 2011 og erstattet av Te Mihi kraftverk. Poihipi kraftverk ble anlagt i samme område i 1996.


== Se også ==
Geotermisk energi på New Zealand


== Eksterne lenker ==
Mighty River Power
FK Mogren

FK Mogren er en montenegrinsk fotballklubb fra byen Budva. Klubben spiller i Montenegrinsk 1. divisjon, og de vant sin første ligatittel i sesongen 2008/09. De spiller sine hjemmekamper på Stadion Mogren, som har en tilskuerkapasitet på 4 000. Stadionet skal imidlertid snart rives, og det skal bygges et hotell med et fotballstadion på taket. Det nye stadionet skal ha rom for omtrent 7 000 tilskuere.
Fotballklubben Mogren ble grunnlagt i 1920, men det er først i nyere tid at klubben har hatt ordentlig suksess. I sesongen 2007/08 vant de den montenegrinske cupen samtidig som de ble nummer tre i serien. Dermed kvalifiserte de seg for spill i UEFA-cupen, hvor de tapte 1–4 sammenlagt mot det israelske laget Hapoel Ironi i første kvalifiseringsrunde.
Året etter tok de enda et steg. De vant serien for første gang, og fikk dermed delta i mesterligaen. Mogren vant den første kampen mot Hibernians fra Malta greit med 6–0 sammenlagt, men de møtte betydelig større motstand i andre kvalifiseringsrunde mot danske København. Montenegrinerne tapte 6–0 i begge kampene, og var dermed slått ut.
Liste over Færøyenes kommunalministre

Kommunalministeren (færøysk: landsstýrismaðurin í kommunumálum) var en ministerpost i Færøyenes regjering fra 1950 til 1998. Ansvaret for kommunalsaker fulgte som regel sosial-, kultur- og skolespørsmål. Etter innføringen av departementsstrukturen i 1998 har kommunalsakene oftest vært lagt til Innenriksdepartementet (fra 2013 til Sosialdepartementet).


== Referanser ==
Jennifer Batten

Jennifer Batten (født 29. november 1957 i New York) er en amerikansk gitarist, kjent for å ha spilt med Michael Jackson og Jeff Beck, samt hennes versjon av Humlens flukt av Nikolaj Rimskij-Korsakov.
Hun turnerte med Michael Jackson på Bad-, Dangerous- og HIStory World Tour. Hun er gjestegitarist på Jeff Becks sine album: Who Else og You Had It Coming, samt flere andre med andre artister.
Mellom 1994 og 1999 deltok hun som låtskriver, gitarist og vokalist på en rekke eurobeatlåter, produsert av italienske Giancarlo Pasquini (artistnavn Dave Rodgers) for plateselskapet hans, A.Beat-C., og Japans største plateselskap, Avex Trax.
Hun har også skrevet to bøker om gitarspilling.


== Diskografi ==
1992: Above Below and Beyond
1997: Jennifer Batten’s Tribal Rage: Momentum
2008: Whatever


== Bibliografi ==
The Transcribed Guitar Solos of Peter Sprague. (1991, Woodshed Books)
Two Hand Rock for Guitar – Music, Tablature and Analysis. (1995, Hal Leonhard) ISBN 9780793527526


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jennifer Batten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jennifer Batten på Internet Movie Database 
(en) Jennifer Batten hos The Movie Database 
(en) Jennifer Batten på Apple Music 
(en) Jennifer Batten på Discogs 
(en) Jennifer Batten på MusicBrainz 
(en) Jennifer Batten på Spotify 
(en) Jennifer Batten på Songkick 
(en) Jennifer Batten på AllMusic 
Jennifer Batten på Twitter 
Jennifer Batten på Myspace
Richard B. Stannard

Richard Been Stannard (født 21. august 1902 i Blyth Valley, Northumberland, død 22. juli 1977) var en britisk marineoffiser som deltok i andre verdenskrig. For sin innsats under angrepet på Namsos i 1940 ble han tildelt det norske Krigskorset med sverd og det britiske Victoriakorset.


== Victoriakorset for innsatsen ved Namsos ==
Stannard var 37 år og løytnant i Royal Navy under andre verdenskrig da følgende hendelser skjedde som førte til at han ble tildelt Victoria Cross, som er den høyeste utmerkelsen for tapperhet som kan tildeles av Storbritannia.
Mellom 28. april og 2. mai 1940 ved Namsos, overlevde taubåten HMT «Arab» 31 bombeangrep på fem dager. Ved et tilfelle i denne perioden kjempet løytnant Stannard og to av hans mannskap i over to timer mot en brann på kaia som følge av at en bombe hadde antent et ammunisjonslager. Deler av det viktige havneanlegget ble berget og redningsaksjonen var avgjørende for den senere evakueringen. Mannskapet greide også å slå ut et fiendtlig bombefly som trodde det hadde beseiret skipet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Trawlers lost in the Namsen Fjord Arkivert 6. mai 2009 hos Wayback Machine.
Humboldt-bukta kjernekraftverk

Humboldt-bukta kjernekraftverk (engelsk: Humboldt Bay Nuclear Power Plant) var et kjernekraftverk som produserte elektrisk kraft i USA. Det lå i nærheten av Eureka i California. Anlegget besto av en kokvannsreaktor med en installert maksimal elektrisk effekt på om lag 65 MW (brutto). Byggingen av kraftverket startet i 1960, og reaktoren ble satt i kommersiell drift i 1963. I 1976 ble reaktoren tatt ut av drift på grunn av noen seismiske problemer og den beskjedne elektrisitetsproduksjonen til anlegget. 


== Eksterne lenker ==
Humboldt-bukta kjernekraftverk på nrc.gov
14. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009

14. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009 startet 31. juli og ble avsluttet med to kamper 3. august.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
2. divisjon avdeling 4 2009: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Connecticut Yankee kjernekraftverk

Connecticut Yankee kjernekraftverk (også kjent som Haddam Neck kjernekraftverk) var et kjernekraftverk som produserte elektrisk kraft i USA. Det lå i byen Haddam i Connecticut. Utbyggingen av anlegget begynte i 1964, og fire år senere ble kraftverkets ene reaktor igangsatt for kommersiell drift. Reaktoren ble tatt ut av drift i 1996, og utfasingen var ferdiggjort i 2004. 
Reaktoren av typen trykkvannsreaktor hadde en installert maksimal elektrisk effekt på 603 MW (brutto).


== Referanser ==
15. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009

15. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009 startet 8. august og ble avsluttet med to kamper 10. august.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
2. divisjon avdeling 4 2009: Terminliste og resultater på altomfotball.no