Edita Gruberová

Edita Gruberová (1946–2021) var en slovakisk sopran. 
Gruberová ble regnet som en av sin tids ledende koloratursopraner og var kjent for sin klare tone, dramatiske fortolkninger og evne til å synge høye noter med stort volum. Disse egenskapene gjorde henne ideell til koloraturarien «Nattens dronning» i Tryllefløyten tidlig i karrieren. Senere har hun hatt stor suksess med en rekke av de viktigste bel canto rollene.


== Utdanning og unge år ==
Gruberová var datter av en ungarsk mor og en far med tyske aner, men morsmålet hennes var slovakisk. Hun begynte musikkstudiene ved konservatoriet i Bratislava hvor hun studerte med Mária Medvecká. Deretter fortsatte hun ved Akademiet for utøvende kunst i Bratislava (Vysoká škola múzických). I studietiden sang hun i folkemusikkensemblet Lúčnica og opptrådte flere ganger i det slovakiske nasjonalteateret.


== Karriere ==
I 1968 debuterte Gruberová på operascenen i Bratislava som Rosina i Barbereren i Sevilla. Etter at hun vant en sangkonkurranse i Toulouse ble hun engasjert som solist ved J. G. Tajovský teaters operaensemble i Banská Bystrica, Slovakia, fra 1968 til 1970. Sommeren 1969 arrangerte Mária Medvecká en audition for Gruberová ved Wiener Staatsoper, og engasjerte henne straks. Det første store gjennombruddet kom med «Nattens dronning» og i 1971 emigrerte hun til Vesten. Året etter ble hun fast medlem av Wiener Staatsoper. Etter en periode med mindre roller i Wien ble hun solist og fikk snart invitasjoner fra mange av de viktigste operahusene i verden.
Gruberová debuterte ved Glyndebourne i 1974 og ved Metropolitan Opera i 1977, begge steder som Nattens dronning. I 1977 opptrådte hun for første gang på Festspillene i Salzburg, som Thibault  i Verdis Don Carlo under Herbert von Karajan. I 1981 opptrådte hun med Luciano Pavarotti i Jean-Pierre Ponnelles film Rigoletto.  Gruberová debuterte ved Royal Opera House i Covent Garden som Giulietta i Bellinis I Capuleti e i Montecchi i 1984. Andre større roller hun har sunget er Zerbinetta, Gilda, Violetta, Lucia, Konstanze, Manon og Oscar; hun sang Donna Anna ved La Scala i 1987, Marie i La fille du régiment i 1987, Semiramide i 1992, Dronning Elizabeth I i Donizettis Roberto Devereux i Vienna 1990. I 2003 føyde hun tittelrollen i Norma til repertoaret.
Edita Gruberová bodde i Zürich og døde der 18. oktober 2021, 74 år gammel.


== Referanser ==


== Kilder ==
Die Wiener Staatsoper trauert um KS Edita Gruberova, wiener-staatsoper.at, Nekrolog 18. oktober 2021
Edita Gruberová ist tot», spiegel.de 18. oktober 2021


== Litteratur ==
Helena Matheopoulos: Diva. Leben und Rollen grosser Opernsängerinnen. M-und-T-Verlag, Zürich/St. Gallen 1995, ISBN 3-7265-6033-5.
Niel Rishoi: Edita Gruberova. Ein Porträt. Mit Demo-CD. Atlantis-Musikbuch-Verlag, Zürich 1996, ISBN 3-254-00192-3.
Dieter David Scholz: Mythos Primadonna. 25 Diven widerlegen ein Klischee. Gespräche mit großen Sängerinnen. Parthas, Berlin 1999, ISBN 3-932529-60-X.
Walter Herrmann und Adrian Hollaender: Legenden und Stars der Oper. Leykam, Graz 2007, ISBN 978-3-7011-7571-0.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Edita Gruberová – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Edita Gruberová på Internet Movie Database 
(fr) Edita Gruberová på Allociné 
(en) Edita Gruberová på AllMovie 
(en) Edita Gruberová hos The Movie Database 
(en) Edita Gruberová på Discogs 
(en) Edita Gruberová på MusicBrainz 
(en) Edita Gruberová på Songkick 
(en) Edita Gruberová på AllMusic 
(de) Edita Gruberová i Bayerisches Musiker Lexikon Online (BMLO)
(de) Verk av og om Edita Gruberová i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Uoffisiell fanside Gruberová
(no) Edita Gruberová på Operabase (engasjementer og terminer)