Joris-Karl Huysmans

Joris-Karl Huysmans, J.-K. Huysmans (opprinnelig  Charles Marie Georges Huysmans, født 5. februar 1848 i Paris i Frankrike, 12. mai 1907 i Paris) var en fransk forfatter og kunstkritiker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Huysmans var sønn av litografen Godfried Huysmans († 1856) og lærerinnen Malvina Badin. Etter farens død giftet moren seg med bokbinderen Jules Og i 1857. På grunn av motvilje mot stefaren havnet Huysmans på et internat, og han hadde en lite lykkelig skoletid.
Joris-Karl Huysmans (disse fornavnene tok han selv, han het opprinnelig Charles Marie Georges) stammet fra en gammel hollandsk malerslekt, med Cornelius Huysmans som den mest berømte slektningen.


== Statstjenestemann ==
I 1866 ble Huysmans ansatt i innenriksministeriet. Der arbeidet han helt til 1898, da han takket være inntektene fra boken La cathédrale kunne si opp og vie seg helt og holdent til skrivingen.


=== Forfatter ===
Huysmans debuterte som forfatter i 1874 med en liten samling prosadikt, Le drageoir aux épices, i Baudelaires og Aloysius Bertrands stil. På denne tiden var naturalismen i ferd med å bli den toneangivende retningen i fransk litteratur, og Huysmans var blant de første i den unge generasjonen som sluttet seg til Flaubert, Goncourt-brødrene og Zola. I 1876 kom hans første roman, Marthe, en gledespikes historie, fulgt av Les soeurs Vatard (1879), en fortelling om to kvinner som arbeider i et bokbinderi.
Huysmans' mest berømte roman, À rebours (norsk tittel: Mot strømmen)  fra 1884 skildrer en enkelt person, estetikeren des Esseintes. Denne romanen markerer et klart brudd med naturalismen, og blir det ultimate eksempelet på «dekadent» litteratur.
Des Esseintes' eksplisitte homoseksuelle forhold påvirket andre forfattere innen dekadansebevegelsen, blant andre Oscar Wilde, og betraktes som et viktig skritt innen dannelsen av homolitteratur. À rebours fikk ytterligere omtale som bevismateriale i rettssaken mot Oscar Wilde i 1895, der aktor refererte til romanen som «a sodomitical book». Zola mislikte også boken sterkt, han mente den hadde påført naturalismen et alvorlig tilbakeslag.
Huysmans fant etter hvert nye venner blant symbolister og katolske forfattere som han hadde gitt rosende omtale i À rebours, blant andre Jules Barbey d'Aurevilly, Villiers de L'Isle Adam og Léon Bloy. Stéphane Mallarmé var så fornøyd med reklamen diktene hans hadde fått i romanen at han dediserte et av sine mest berømte (og mest obskure) dikt Prose pour des Esseintes til sin helt.


== Bibliografi (utvalg) ==
1874: Le drageoir aux épices
1876: Marthe
1879: Les Sœurs Vatard
1880: Croquis Parisiens
1881: En ménage
1882: À vau – l'eau
1883: L'art moderne
1884: À rebours – Mot strømmen (1998), norsk utgave oversatt av Jan Olav Gatland
1887: En rade
1891: Là-bas
1895: En route
1898: La cathédrale
1899: La magie en Poitou. Gilles de Rais
1901: Sainte Lydwine de Schiedam
1903: l'Oblat
1906: Les foules de Lourdes
1908: Trois Églises et trois Primitifs


== Referanser ==


== Litteratur ==
Baldick, Robert (1955): The Life of J.-K. Huysmans (ny utgave revidert av Brendan King, 2006)
Banks, Brian R. (1990): The Image of Huysmans (New York, ny utgave 2013)
Cevasco, George A. (1961): J.K. Huysmans in England and America: A Bibliographical Study, The Bibliographical Society of the University of Virginia, n.d.
Laver, James (1954): The First Decadent: Being the Strange Life of J.K. Huysmans, Faber, London


== Eksterne lenker ==
Joris Karl Huysmans, nettsted med bortimot alle Huysmans' utgitt verker og samtidig materiale om ham
Joris Karl Huysmans, biografi hos Kirjasto.sci.fi