jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ketil Tømmernes

Ketil Tømmernes (født 18. desember 1971) er en norsk ingeniør og økonom som er mest kjent som sportssjef i Norges Friidrettsforbund, en stilling han hadde fra 2002 til 2008. I 2017 ble han valgt som ny president i Friidrettsforbundet med 57 stemmer mot motkandidaten Tore Hordnes' 54 stemmer.Han er tidligere sportsutøver innen kappgang, fotball, friidrett og mountainbike. Han var med i lederteamet rundt kappgjengeren Kjersti Tysse Plätzers deltakelse i OL i 2000. Hun endte opp med sølvmedalje i 20 km kappgang. Senere hadde han konsulentoppgaver innen forskjellige idretter før han ble sportssjef i 2002. Tømmernes har tatt topptrenerutdannelse og skrev da en hovedoppgave om kvalitetssikring i toppidrett.
Utenfor idretten har han jobbet med utvikling av energikonsepter både i Statoil og Hydro. De siste 10 årene har han ledet entreprenørselskaper.


== Referanser ==
SMS «König Albert»

SMS König Albert var et keiserklasse slagskip bygd i Tyskland før første verdenskrig. Hun tjenestegjorde i den tyske keiserlige marinen.
König Albert var det siste keiserklasseskipet som ble bygget. Hun var også det eneste skipet i marinen som fikk navnet  
SMS König Albert.
Senket av sin egen besetning 21. juni 1919 etter interneringen av den tyske flåten ved Scapa Flow.


== Referanser ==
Robert Gardiner, red. (2006). All the Worlds Fighting Ships 1906-1921. London: Conway Maritime Press. s. 147. ISBN 0-85177-245-5.
Roger de La Fresnaye

Roger-Noël-François de La Fresnaye (født 11. juli 1885 i Le Mans, død 27. november 1925 i Grasse) var en fransk kubistisk maler.
Han ble født inn i en adelig familie med Château de La Fresnaye nær Falaise i Calvados som hovedsete. Utdannelsen var klassisk rettet og ble fulgt opp med Académie Julian (1903 -1904) og École des Beaux-Arts (1904 – 1908), begge i Paris. Fra 1908 var han ved Académie Ranson under Maurice Denis og Paul Sérusier, noe som vises i et tidlig verk: Kvinne med krysantemumer (1909). Akademiet var under innflytelse av kunstnergruppen som ble kalt les Nabis, som dyrket drømmeaktig symbolisme.
Han var med Section d'Or-gruppen fra 1912 til 1914 og nærmet seg til kubismen. Stilen hans viser spor av både Georges Braque og Pablo Picasso, men oppleves mer dekorativt enn den sterke strukturen de andre hadde. Fargebruken viser mer av Robert Delaunays innflytelse. Han var også med i Puteaux-gruppen, som var en avlegger av kubismen og Section d'Or, ledet av Jacques Villon. Hans mest kjente verk er trolig Luftens erobring, som viser ham og broren med en ballong i bakgrunnen.
Han tjenestegjorde i den franske hæren under den første verdenskrig. Helsen fikk da en knekk han ikke kom over. Han malte ikke etter 1919, og døde i 1925 i en alder av 40 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roger-Noël-François de La Fresnaye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Artcyclopedia – Lenker til Fresnayes verker
Tangaroa – Havets hersker

Tangaroa – Havets hersker er en norsk sakprosabok fra 2007. Den er skrevet av Torgeir Sæverud Higraff. 
I Tangaroa - Havets hersker forteller  Higraff historien om Tangaroa-ekspedisjonen. Balsaflåten Tangaroa og  ekspedisjonen var ment som en hyllest til Thor Heyerdahl og hans Kon-Tiki-ekspedisjon. Andre bidragsytere i boka er flåtens øvrige besetning, Anders Berg, Olav Heyerdahl, Bjarne Krekvik, Øivin Lauten og Roberto Sala Rey. Boken er illustrert med bilder fra ekspedisjonen. Den beskriver både selve ekspedisjonen og de omfattende forberedelsene som måtte til.


== Eksterne lenker ==
www.tangaroa.no
Robert Napier (1791–1876)

Robert Napier (født 21. juni 1791, død 23. juni 1876) var en ingeniør fra Skottland.


== Bakgrunn og virke ==
Robert Napier ble født i Dumbarton under den industrielle revolusjonen, han var sønn av James og Jean Napier. Hans bror som også het Robert var en smed.
Robert ble utdannet ved the burgh school i Skottland, her viste han stor interesse for tegning. Dette kom også igjen senere i livet da han malte klassisk kunst. Hans far hadde håpet at han ville utdanne seg som teolog og bli en kirkeminister i Skottland. Robert viste også stor interesse for å jobbe i familiens bedrift. Etter en tid ble Robert kontaktet av den britiske kongelige marine. Dette var noe han ikke var interessert i, derfor signerte han en femårig arbeidskontrakt med faren for å slippe. 
Etter tiden i sin fars bedrift flyttet han til Edinburgh, der jobbet han for Robert Stevenson, ingeniør bak the bell rock.
I 1815 åpnet han sin egen bedrift med en butikk i Glasgow og tok to ansatte. 
I 1818 giftet han seg med sin onkel John Napier sin datter.
I 1823 fikk han en kontrakt med å bygge en dampmaskin til the Leven steamer. Motoren var så god at den senere ble passet til et annet skip, The Queen of Beauty. The Leven steamer, hans første maskin står idag på the Scottish Maritime Museum i  Dumbarton.


== Kunst ==
Napier sluttet aldri og vise interesse for kunst. Han bygde sitt hjem i vest Shandon, ved the Gareloch, for og holde sin store kunstsamling. Her var det malerier fra kjente kunstnere som Henry Raeburn og Horatio McCulloch i tillegg til malerier fra andre store kunstmestere.


== Død ==
I 1875 døde hans kone Isabella bare 57 år gammel. Kun et år senere døde Robert. Han er begravd ved the Parish Kirkyard, i Dumbarton.


== Referanser ==
Stian Dahlslett

Stian Dahlslett (født 3. oktober 1976) er en norsk illustratør, designer og konseptkunstner.
Stian Dahlslett vokste opp med tysk mor og norsk far i et tospråklig miljø i Namsos i Nord-Trøndelag . Etter videregående skole studerte han visuell kommunikasjon i Münster i Tyskland, der han spesialiserte seg innen illustrasjon og grafisk design med særlig vekt på character design og production painting. Etter skolen arbeidet han med konseptdesign for en tysk science fiction-serie på TV og i Cornelsen Verlag, Tysklands ledende skolebokforlag.I 2003 ble Dahlslett ansatt ved Lucasfilm Ltd. der han var med på konseptutvikling av kostymer og rollefigurer i filmen Star Wars Episode III: Sithene tar hevn. Fra 2004 til 2011 jobbet han som art director hos videospill-produsenten Funcom.Stian Dahlslett mottok Nord-Trøndelag fylkeskommunes kunststipend i 2005.Stian Dahlsetts bilder er preget av et svært sikkert tegner- og malerhåndverk. Stilen er påvirket av tradisjonene fra romantisk og naturalistisk malerkunst såvel som av internasjonale science fiction-illustratører.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Intervju om kostymedesign i Aftenposten 2005
John Bodkin Adams

John Bodkin Adams (født 21. januar 1899, død 4. juli 1983) var en britisk lege som var mistenkt for mord på en lang rekke av sine pasienter, men han ble aldri dømt. Dersom han var skyldig, må han regnes som en av de verste seriemordere i verden.


== Livet ==
Adams ble født i Randalstown, Nord-Irland. Han var medlem i Plymouth Brethren, en kristen trosretning.I 1922 flyttet han til Eastbourne, England, og ble allmennpraktiker. Han ble i 1957 tiltalt for mordet på en pasient, men ble frifunnet. Likevel holdt mistanken seg mot ham, og det er blitt hevdet at mer enn 160 av hans pasienter døde under mystiske omstendigheter. Flere av disse var eldre damer som hadde testamentert legen hele eller deler av det de etterlot seg.


== Adams i TV ==
The Good Doctor Bodkin Adams – en TV-film, 1986


== Bøker ==
Sybille Bedford, The Best We Can Do
Marshall Cavendish, Murder Casebook 40 Eastbourne's Doctor Death, 1990
Pamela V. Cullen, "A Stranger in Blood: The Case Files on Dr John Bodkin Adams", London, Elliott & Thompson, 2006, ISBN 1-904027-19-9
Patrick Devlin, Easing the passing: The trial of Doctor John Bodkin Adams, London, The Bodley Head, 1985
Percy Hoskins, Two men were acquitted: The trial and acquittal of Doctor John Bodkin Adams
Rodney Hallworth, Mark Williams, Where there's a will... The sensational life of Dr John Bodkin Adams, 1983, Capstan Press, Jersey ISBN 0-946797-00-5
J.H.H. Gaute and Robin Odell, The New Murderer's Who's Who, 1996, Harrap Books, London
John Surtees, The Strange Case of Dr. Bodkin Adams: The Life and Murder Trial of Eastbourne's Infamous Doctor and the Views of Those Who Knew Him, 2000
Axel Kielland: La oss snakke om saken (Aschehoug, 1958)


== Referanser ==


== Se likeledes ==
Harold Shipman – britisk lege, seriemordere.


== Eksterne lenker ==
Time magazine, 28. januar 1957. Arkivert 12. oktober 2007 hos Wayback Machine.[1]
Finlandia

Finlandia er et tonedikt komponert i 1899 og 1900 av Jean Sibelius. Stykket er skrevet for orkester og varer i ca. 8 min. Gjennom dette verket ville Sibelius vise hvor praktfull, vill, uberegnelig og vakker naturen i Finland var. Men da det ble uroppført under navnet Finland vaknar med tekst skrevet av V. A. Koskenniemi, viste det seg også å ha politisk sprengkraft. Finland var under russisk overherredømme og verket ble oppfattet som et utslag av finsk separatisme, så for å unngå tsarens sensur ble navnet endret til Finlandia. 
Hovedtemaet i Finlandia ble en kjent og avholdt finsk hymne, og melodien er senere blitt brukt som melodi på flere sanger, blant andre «Stjernesangen» av Henry Albert Tandberg.


== Eksterne lenker ==
(en) Finlandia på MusicBrainz
Klokkemøll

Klokkemøll (Cryptolechiidae) er en gruppe av sommerfugler som hører til overfamilien Gelechioidea. Av de litt over 250 kjente artene finnes én, Orophia ferrugella, i Norge. De fleste artene regnes til den store slekten Cryptolechia, hvor det nylig er beskrevet mange arter fra Kina (Wang 2006). Klokkemøllene blir ofte regnet som en undergruppe til en av de artsrike familiene Depressariidae eller Oecophoridae.


== Utseende ==
Små (vingespenn gjerne 10 – 15 mm) sommerfugler, brun-gul-grå-mønstrede, med avlange, i spissen avrundede vinger. Hodet er forholdsvis stort og bredt, ofte med lange, oppstående hår i pannen (lang lugg). Labialpalpene er lange og krummet bakover over hodet, det ytterste leddet når gjerne bakenfor hodets bakkant. De innerste leddene er tett kledt med oppstående hår, de to ytterste nakne og tynne. Antennene er trådformede, omtrent 2/3 så lange som forvingene. Disse er avlange og slanke, vanligvis avrundede i spissen med ganske lange hårfrynser ytterst. Spissen kan noen ganger være litt uttrukket. Bakvingene er grå eller bleke, ensfarget, nokså brede med middels lange hårfrynser. Beina er forholdsvis lange med markerte sporer.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i sammenrullede blader holdt sammen med silke, eller i fruktkapsler. Den norske arten, Orophia ferrugella, lever på blåklokke.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Gelechioidea
Familien klokkemøll, Cryptolechiidae Meyrick, 1883
Gruppen Cacochroini
Cacochroa permixtella (Herrich-Schäffer, 1854) – Mellom-Europa.
Cacochroa corfuella Lvovsky, 2000. Øvrige arter ført til slekten Cacochroa er biller!
Gruppen Cryptolechiini
Slekten Cryptolechia Zeller, 1852 – nær 200 kjente arter, særlig tallrike i Asia
Gruppen Orophiini
Slekten Orophia Hübner, 1825 – 12 arter, én i Nord-Europa:
Orophia ferrugella (Denis & Schiffermüller, 1775) – i Norge på Østlandet
Slekten Periacma Meyrick  – 40 arter


== Kilder ==
Catalogue of Life – 2007 annual checklist (sjekkliste over verdensfaunaen). [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Zoologisk Museum, Universitetet i Oslo, og Norsk institutt for skogforskning, Ås. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Norges sommerfugler: [3]
Wang, S.(2006) The Cryptolechia Zeller (Lepidoptera, Oecophoridae) of China (III): Checklist and descriptions of new species. Zootaxa 1195: 1-29. [4]


== Eksterne lenker ==
(en) Klokkemøll i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Klokkemøll hos Artsdatabanken
Ozarkplatået

Ozarkplatået er et fjellområde som strekker seg over mesteparten av den sørlige delen av delstaten Missouri i USA. Det strekker seg også innover den nordvestre delen av delstaten Arkansas, den nordøstre delen av Oklahoma og en liten del av det sørøstlige Kansas. De høyeste toppene ligger i den sørlige delen av området, med høyder på rundt 780 moh.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ozark Mountains – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arrow Seismic

Arrow Seismic ASA er et norsk selskap som utvikler, eier og opererer skip for den maritime seismikkindustrien. 
Selskapet ble notert på Oslo Axess den 24. mai 2007, hvor det har tickeren ARROW.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Melodrama

Melodrama (sammensatt ord fra gresk melōidía eller melos, i betydningen «sang», og drama, i betydningen «skuespill»)  var opprinnelig en form for syngespill (opera). 
I dag brukes uttrykket om et følelsesmessig skuespill preget av sentimentalitet, sterke effekter og stundom akkompagnement av instrumenter. Et melodrama ligner den klassiske tragedien, men har en lykkelig slutt. I romantikken var det en teatersjanger med mange følelser og kan sammenlignes med såpeopera i dag. Begrepet melodrama benyttes også i en bredere mening om ethvert kunstnerisk verk, for eksempel en film eller fortelling, hvor innhold og handling er fremhevet framfor karakterskildring.


== Eksterne lenker ==
Melodrama hos Teaternett
Melodrama; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Praktmøll

Praktmøll (Hypertrophidae) er en liten gruppe av sommerfugler som hører til overfamilien Gelechioidea. Noen klassifikasjoner regner dem til den store familien prydmøll (Oecophoridae), eller til familien rørmøll (Amphisbatidae). De er små til middelsstore, ofte ganske fargerike møll med brede vinger.


== Utseende ==
Små (vingespenn gjerne 10 – 20 mm), kraftig bygde møll, gjerne brokete farget med innslag av gult, rødt, svart og brunt. Hodet er ganske bredt, labialpalpene lange i alle fall hos noen slekter. Antennene er trådformede og rundt 2/3 så lange som forvingene. Forvingene er avrundet trekantede og ganske brede til småsommerfugler å være, med korte hårfrynser. Bakvingene er ensfarget hvite til grå, eller gule med svart ytterkant. De er ganske brede med middels lange hårfrynser. Beina er forholdsvis korte, med markerte sporer. Larvene er lange og tynne. Hypercallia citrinalis, som finnes i Norge, er vakkert farget, strågul med et lakkrødt nettmønster på forvingene og røde striper på thorax. Anchinia-artene er brun-brokete.


== Levevis ==
Larvene lever i mellom sammenspundne blader og blomster, spinnet er ofte kamuflert med larvens avføring. Av de nordiske artene lever Hypercallia citrinalis på blåfjær (Polygala), mens de to Anchinia-artene lever på den meget giftige busken tysbast (Daphne). Puppen, i alle fall for australske arter, er karakteristisk i og med at den står rett opp og ned på et blad, uten noen form for kokong rundt seg, festet til bladet med bakenden.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Gelechioidea
Familien praktmøll, Hypertrophidae
Underfamilien Hypercalliinae
Slekten  Anchinia – 15 arter. i Norden:
Anchinia daphneella (Denis & Schiffermüller, 1775) – funnet på Østlandet og i Nordland i Norge
Anchinia cristalis (Scopoli, 1763) – funnet i Sverige
Slekten  Hypercallia (=Agriocoma) - over 100 arter, i Norden:
Hypercallia citrinalis (Scopoli, 1763) – Østlandet
Ukjent underfamilie
Slekten Acraephnes – to arter
Slekten  Allotropa – én art
Slekten  Callizyga – én art
Slekten  Eomystis – én art
Slekten  Epithetica – én art
Slekten  Eupselia – 20 arter
Slekten  Hypertropha – fem arter
Slekten  Oxytropha – tre arter
Slekten  Peritropha – én art
Slekten  Progonica – én art
Slekten  Thudaca – 19 arter


== Kilder ==
Catalogue of Life – 2007 annual checklist (sjekkliste over verdensfaunaen). [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Zoologisk Museum, Universitetet i Oslo, og Norsk institutt for skogforskning, Ås. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Norges sommerfugler: [3]
Bildegalleri over australske arter, fra Australian Moths Online: [4]


== Eksterne lenker ==
(en) praktmøll i Global Biodiversity Information Facility 
(no) praktmøll hos Artsdatabanken 
(en) Kategori:Hypertrophidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hunter Group

Hunter Group (OSE: HUNT) er et norsk børsnotert investeringsselskap. De driver tankrederi igjennom det heleide datterselskapet Hunter Tankers AS, som eier og opererer en flåte på syv supertankere (VLCCer, «Very Large Crude Carriers»).
Største eier er Arne Fredly igjennom selskapet Apollo Asset Ltd med rundt 29% av aksjene, mens andre store eiere er Bergesen-arvingene Helene og Christian Sundt (igjennom Sundt AS, ca. 8%) og Arne Blystad (igjennom selskapene Songa Trading og Songa AS, ca. 7%).Erik Frydendal er administrerende direktør i Hunter Group siden mai 2018, mens Henrik August Christensen er styreleder.


== Flåte ==
Hunter Group eier (igjennom datterselskapet Hunter Tankers) syv VLCCer, alle i 300 000-dødvekttonnsklassen:

«Hunter Atla»
«Hunter Saga»
«Hunter Laga»
«Hunter Freya»
«Hunter Disen»
«Hunter Idun»
«Hunter Frigg»Flåten er bygget hos Daewoo i Sør-Korea i perioden 2018–2020. Alle Hunter Groups skip har montert renseutstyr for svovelutslipp (såkalte scrubbere), slik at de møter utslippskravene kjent som IMO 2020. Det at flåten består av nye skip med scrubbere er et av de sentrale punktene i selskapets forretningidé, siden skipene da kan benytte langt billigere drivstoff enn eldre tankskip.Flaggstat for alle skipene er Marshalløyene.


== Historie ==
Hunter Group er en videreføring av selskapet Badger Explorer ASA, et norsk oljeserviceselskap som utviklet metoder for effektivisering av leting etter og kartlegging av olje- og gassforekomster. Badger Explorer ble notert på Oslo Axess i 2007, og hadde da tickeren BXPL.
Badger Explorer hadde et verktøy med samme navn, «Badger Explorer», som boret seg ned og befestet seg i havbunnen. Et stort antall sensorer var festet på verktøyet for å måle og registrere nødvendig informasjon. Metoden skulle gi «en betydelig lavere risiko, kostnad og grad av kompleksitet i forhold til å operere en dyr borerigg».Selskapet skiftet navn til Hunter Group mens det fortsatt var et oljeserviceselskap. I februar 2018 meldte Hunter Group at de skulle overta alle aksjene i Ståle Kyllingstads selskap IKM Subsea & Technology, noe som gjorde at Kyllingstad ville bli Hunter Groups største aksjonær. Dette førte til at investoren Arne Fredly kom med et «motbud», og han lykkes da med å blokkere Hunter Groups oppkjøp av Kyllingstads selskap. Fredly endte opp som Hunter Groups største eier.Med på kjøpet fikk Fredly det lille oljeteknologiselskapet Dwellop, men dette ble snart solgt til Dwellops grunnleggere. I april 2018 gikk Hunter Group over til å bli et tankrederi da Fredly la inn bestilling på fire tankskip (VLCCer) og opsjon på tre til. Hele avtalen hadde en verdi på totalt fem milliarder kroner. Sommeren 2020 ble de to siste av skipene levert og satt i drift, slik at alle syv VLCCer da var operative.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Bouvet (selskap)

Bouvet ASA er et skandinavisk konsulentselskap som leverer utviklings- og rådgivningstjenester. Bouvet har 15 kontorer i Norge og Sverige.


== Tjenesteområder ==
Bouvet leverer et tjenestespekter som består av rådgivning, systemutvikling, systemintegrasjon, teknisk infrastruktur, prosjektledelse, digital kommunikasjon, brukeropplevelser, reklametjenester og kurs. Bouvet leverer tjenester til virksomheter i både offentlig og privat sektor.


== Historie ==
Grunnstammen i Bouvet kommer fra de to norske selskapene Mandator AS og Cell Network AS, som fusjonerte i 2001 og tok navnet Cell Network. I 2002 kjøpte et investeringsselskap 100% av aksjene i Cell Network. Selskapet fikk samme høst navnet Bouvet.
Selskapet ble notert på Oslo Axess den 15. mai 2007, med tickeren BOUVET. 30. november 2010 ble Bouvet notert på hovedlisten på Oslo Børs.
I 2010 ble Olavstoppen opprettet som et datterselskap av Bouvet ASA. Datterselskapet har som mål å tilby internett-, intranett- og portalløsninger i tett samarbeid med Bouvet Rogaland. Navnet Olavstoppen er inspirert av Olavtoppen som er det høyeste punktet på den norske øyen Bouvetøya.
Anders Volle var den første direktøren i Bouvet. Sverre Hurum overtok i 2003. Han ledet selskapet frem til januar 2021, da han ble avløst av Per Gunnar Tronsli.


== Kontorer ==
Bouvet har tolv kontorer i Norge (Oslo, Sandvika, Drammen, Sandefjord, Skien, Arendal, Kristiansand, Stavanger, Haugesund, Bergen, Trondheim og Tromsø) samt tre kontorer i Sverige (Borlänge, Stockholm og Örebro).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ștefan Câlția

Ștefan Câlția (født 15. mai 1942 i Brașov) er en rumensk kunstmaler.  
Câlțias foreldre (faren var fabrikkarbeider, mens moren var hjemmeværende husmor) hadde åtte barn, og Ștefan gikk på barneskole i Făgăraș, dit familien hadde flyttet da han var to år gammel. Etter endt grunnskole prøvde han å komme inn på teologiseminaret, men strøk til musikkeksamen, og begynte å arbeide som ufaglært arbeider på en byggeplass mens han gikk på kveldsgymnas.Mellom 1959 og 1963 gikk han på Kunstgymnaset i Timișoara, med Julius Podlipny som en av sine lærere. I 1964 arbeidet han som kunst- og håndverksIærer på en grunnskole i landsbyen Șercaia. I 1970 avsluttet han sine studier ved Kunstakademiet «Nicolae Grigorescu» i București med Corneliu Baba som hovedlærer, og i 1971 oppholdt han seg med et studiestipend i Italia.Fra 1970-årene av har han holdt mange utstillinger i Norge, Sveits, Holland, Danmark, og Romania. I 1993 ble han utnevnt til professor ved Kunstakademiet i Bukarest, og i 2004 ble han rektor. Maleriene hans er blitt innkjøpt av blant annet Museet for Samtidskunst i Oslo og «Museet for fantastisk kunst» i Gruyere, Frankrike.
Han bor og arbeider vekselvis i București og i landsbyen Șona.


== Litteratur ==
Alexandru Titu, «Ștefan Câlția», i 13 pictori români, București, 1983
Amelia Pavel, «Ștefan Câlția», București, 1989
MIrcea Oliv, «Ștefan Câlția: Desene pentru Herina», București, 2009
Simona Vilau, Gabriela Massaci, «Ștefan Câlția: Minute uitate», București, 2013
Matei Câlția (red.) I II III IV V VI VII Stories with Ștefan Câlția, Posibilă Publishing, București, 2013, ISBN 978-606-8296-95-1


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ștefan Câlția,  Galeria Posibilă.
Bøgata (Oslo)

Se pekerside for andre forekomster av Bøgata.Bøgata (1–31, 2–32) er en gate på Kampen i Bydel Gamle Oslo. Den går fra Normannsgata til Ensjøveien. 
I 1897 ble gata oppkalt etter en løkke som het Bøløkka. Gatas nedre del følger den gamle oppkjørselen til løkka. Den nordlige delen av gaten går gjennom Kampen park.


== Bygninger ==
Nr. 1: Kampen kirke
Nr. 4: Toetasjers trehus fra siste halvdel av 1800-tallet, samvirkelag i 1920-årene. Bevaringsverdig
Nr 10: Boligblokk i fem etasjer. Tegnet av Sverre Aasland i 1937.
Nr. 21: Kampen bydelshus fra 1980-tallet. Opprinnelig farveri og vaskeri oppført av Carl Konopka
Nr. 25: Leiegård i fire etasjer (ark. Th Chr. Hauff), innlemmet i et større boligkompleks


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt