jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Drammens Teater

Drammens Teater, Øvre Storgate 12 i Drammen, ble bygd i 1869 og åpnet 8. februar 1870 og er tegnet av arkitekten Emil Victor Langlet.
Teateret ble tegnet etter samme modell som  pariserteatrene Porte St. Martin og Châtelet, og er utført i en sammensatt nyrenessansestil med symmetriske fasader og rundbuede vinduer. Teateret ble det første «moderne» teaterhus i landet og ble regnet som et av de vakreste i Norden. 
10. desember 1993 ble Drammens Teater påtent og totalt ødelagt ved brann. Bare ytterveggene stod igjen, men på grunnlag av en rekke kilder og fotografier kunne huset rekonstrueres. Arkitekt var Jan Øyvind Berntzen.  Det sto ferdig 8. februar 1997 med oppgradert, moderne funksjonalitet. Teatersalongen ble gjenskapt av Hans Gabriel Finne. Teatrets gipsornamenter, bl.a. den store rosetten i taket i salongen med en omkrets på 45,3 meter ble laget av Gipsmakeriet i Oslo. Den høytidelige gjenåpningen ble foretatt av kong Harald V
Drammens Teater har fått Europa Nostera-diplomet: «For forbilledlig gjenskaping av den gamle teaterbygningen, i helhet og i detaljer for vilje og evne til verdifull bygningskulturbevaring for trofasthet mot det gamle teaters ånd og tone».


== Kilder ==
Drammens Teaters historie
Drammens teater på arc!
Sellæg, Jo. (1949-) (2000). Fra masken til ilden: Drammens teater gjennom 200 år. Drammen: Foreningen Drammens teater. ISBN 8299569702. 


== Eksterne lenker ==
Drammens Teater i Scenewebarkivet
Drammens Teater
Sascha Gerstner

Sascha Gerstner (født 2. april 1977) er en tysk gitarist. Han spilte i power metal-bandet Freedom Call fra 1998 til 2001. I 2002 fikk han jobben som gitarist i Helloween, der han erstattet Roland Grapow.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sascha Gerstner på Discogs 
(en) Sascha Gerstner på MusicBrainz 
(en) Sascha Gerstner på Encyclopaedia Metallum 
MySpace-profil
Helloweens offisielle nettside
Edvin Ramsvik

Edvin Kornelius Ramsvik (født 3. november 1930, død 28. februar 2010) norsk fagforeningsmann, og leder for Norsk Sjømannsforbund 1988-1993.
Ramsvik ble medlem i Norsk Sjømannsforbund høsten 1948. Etter å ha seilt både på selfangst og som matros og båtsmann i utenriksfart, ble han rekruttert som aspirant og etter hvert senere assistent i Haugesund avdeling av Norsk Sjømannsforbund. I mai 1962 ble han bestyrer av Antwerpen avdeling. Ti år senere, i juli 1972, ble han formann i Trondheim avdeling, før han knapt tre år deretter, i februar 1975 ble tariffsekretær ved Norsk Sjømannsforbunds hovedkontor i Oslo.
Ramsvik ble valgt som nestleder (nestformann) i forbundet i 1982, et verv han hadde til 1988, da han tok over som forbundsleder etter Henrik Aasarød midt i en landsmøteperiode. Ramsvik ble valgt som forbundsleder på landsmøtet i 1990 og hadde vervet til han selv ble innvilget førtidspensjon i 1993 på grunn av sin sykdom, og daværende nestleder Olav Bjørklund måtte overta fram til landsmøtet i 1994.


== Eksterne lenker ==
Norsk Sjømannsforbund
Arne Worren

Arne Worren (født 1. september 1924, død 16. desember 2011 ) var professor i spansk ved Universitetet i Oslo. Han er særlig kjent for sine oversettelser fra spansk og portugisisk.
Worren ble tildelt Bastianprisen og Det Norske Akademis Pris i 2003 for oversettelsen av klassikeren Don Quijote av Miguel de Cervantes Saavedra.


== Priser ==
2003: Det Norske Akademis Pris
2003: Bastianprisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arne Worren i Norsk Oversetterleksikon
Barkasse

Barkasse (fra senlatin barca, «bark») er en skipsbåt, det vil si en stor type lettbåt.
I tidligere tider var barkasser de største lettbåtene krigsskip hadde på dekk. I dag brukes betegnelsen «barkasse» om en motorbåt med åpent- eller halvåpent dekk. Den er større enn jolle og gigg, som er mindre lettbåter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Longboats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Barkassen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Christian Schweigaards ministerium

Christian Schweigaards ministerium, ofte omtalt som «Aprilministeriet», var et politisk forretningsministerium i perioden 3. april–26. juni 1884, etter riksrettssaken mot regjeringen Selmer, og før Sverdrups Venstreregjering.


== Referanser ==
Nils Hertzberg (sorenskriver)

Det er flere som heter Nils HertzbergNils Christian Egede Hertzberg (født 20. januar 1866 i Asker, død 5. mai 1940 i Oslo) var en norsk jurist og redaktør av Romsdals Tidende som ble utgitt fra 1892 til 1916. Hertzberg var ordfører i Molde 1908–10 og 1914–16.


== Biografi ==
Han var sønn av den senere statsråd Nils Hertzberg (1827–1911) som var av slekten Hertzberg og lærer ved Asker seminar da sønnen ble født.  Mora het Martha Cathrina Marie Clauson (1844–1928).  
Etter examen artium fra Aars og Voss' skole i 1883 og cand.jur. i 1888, ble han i 1889 dommerfullmektig hos sorenskriveren i Romsdal, fra 1891 sakfører i Molde og fra 1893 høyesterettsadvokat. Samme år giftet han seg med Gudrun Onsum fra Veblungsnes. I 1898 ble han redaktør av Romsdals Tidende.  Hans advokatkontor brant bort under bybrannen i 1916. Han ble sorenskriver i Romsdal 1919 og fra 1926 til 1936 var han sorenskriver i Nord-Jarlsberg, bosatt i Holmestrand.  I 1932 utga han ei slektsbok om Hertzberg (slekt).


== Verv ==
Nils Christian Egede Hertzberg engasjerte seg på mange felter i samfunnet. Han var kommunestyrerepresentant i Molde i 1898–1901 og 1905–07 og ordfører 1908–10 og 1914–16. Han hadde en rekke kommunale verv i Molde, og etter bybrannen der i 1916 fikk han en hedersgave av kommunen og befolkningen for sin innsats. Han var medlem av Molde Sparebanks direksjon,  Den norske sakførerforenings hovedstyre, jernbaneforeningen og reiseforeningen i Møre og Romsdal. Han hadde flere tillitsverv innen idrettsforeningen og var skidommer i 35 år. 


== Bibliografi ==
Hertzberg, Nils (1932). Familien Hertzberg: dens oprinnelse og slektshistorie. Oslo. 


== Referanser ==
Christian Selmers ministerium

Christian Selmers ministerium ble utnevnt 11. oktober 1880. Medlemmene av regjeringen ble, med unntak av Lerche Johansen, Schweigaard og Hertzberg, fradømt sine embeter ved Statsrådssaken i mars 1884.


== Statsministre ==
Christian Selmer
Statsminister, 11. oktober 1880 – avskjed 11. mars 1884
Otto Richard Kierulf
Statsminister i Stockholm, 11. oktober 1880 – avskjed 21. mars 1884


== Statsråder ==
Henrik Laurentius Helliesen
Sjef for Finansdepartementet fra 1880
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm september 1883
Sjef for Kirkedepartementet mars 1884. Avskjed 26. mars 1884Niels Vogt
Sjef for Indredepartementet fra 1880
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm september 1882
Sjef for Indredepartementet september 1883. Avskjed 21. mars 1884Jacob Lerche Johansen
Sjef for Marinedepartementet fra 1880
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm november 1881
Sjef for Marinedepartementet september 1882
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm mars 1884Jens Holmboe
Statsråd uten portefølje
Sjef for Kirkedepartementet fra november 1880
Sjef for Marinedepartementet fra november 1881
Sjef for Justisdepartementet september 1882
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm september 1883. Avskjed 26. mars 1884Rasmus Tønder Nissen
Sjef for Kirkedepartementet fra 1880
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm november 1880
Sjef for Kirkedepartementet oktober 1881. I embetet til sin død 19. januar 1882Adolph Frederik Munthe
Sjef for Armédepartementet fra 1880. Avskjed 19. mars 1884Christian Jensen
Sjef for Revisjonsdepartementet og Justisdepartementet fra 1880
Sjef for Justisdepartementet desember 1880
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm september 1881
Sjef for Indredepartementet september 1882
Sjef for Justisdepartementet september 1883. Avskjed 26. mars 1884.Ole Bachke
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm fra 1880
Sjef for Justisdepartementet november 1881
Sjef for Revisjonsdepartementet september 1882
Konstituert statsminister 11. mars 1884Christian Schweigaard
Sjef for Revisjonsdepartementet fra 22. desember 1880
Sjef også for Justisdepartementet september-november 1881
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm september 1882
Sjef for Finansdepartementet september 1883, sjef også for Justisdepartementet 26. mars-3. april 1884Nils Hertzberg
Sjef for Kirkedepartementet fra 30. januar 1882
Medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm mars 1884


== Konstituerte statsråder ==
Mot slutten av mars 1884 ble de fleste statsrådene fradømt sine embeter ved riksrett. I påvente av utnevning av ny regjering ble følgende konstituert som statsråder:

Wolfgang Wenzel Haffner, statsråd i Stockholm fra 19. mars, statsminister i Stockholm fra 21. mars
Anders Sandøe Ørsted Bull, sjef for Armédepartementet fra 19. mars
Johan Christian Collett, sjef for Revisjonsdepartementet fra 29. mars
Halfdan Lehmann, sjef for Marinedepartementet fra 21. til 29. mars og for Kirkedepartementet fra 29. mars
Niels Mathias Rye, sjef for Indredepartementet fra 21. mars og statsminister fra 29. mars
Carsten Tank Nielsen, sjef for Marinedepartementet fra 29. mars


== Referanser ==
Piet Sielck

Piet Sielck (født 14. november) er en tysk gitarist som har spilt sammen med Kai Hansen i forløperen til Helloween, da kalt Iron Fist. Piet spiller nå i Savage Circus sammen med trommeslageren Mike Terrana.


== Eksterne lenker ==
(en) Piet Sielck på Discogs 
(en) Piet Sielck på MusicBrainz 
(en) Piet Sielck på Encyclopaedia Metallum 
Helloweens offisielle hjemmeside
Oslofeltets berggrunn

Oslofeltets berggrunn er beskrivelse av de typer av bergarter som finnes i Oslofeltet. Bergartene er inndelt i formasjoner.


== Prekambriumtiden ==
Det sørnorske grunnfjellsområde stikker opp i enkelte åser i Oslofeltet. Dette grunnfjellet ble dannet for 1500 til 1040 millioner år siden. Ekeberg og Nesodden er eksempler på slike høydeområder som er avgrenset av normalforkastninger.


== Kambrosilurske skifre ==


=== Vangsåsformasjonen ===
Sandstein som utgjør en 125 meter tykk lagpakke fra begynnelsen av kambriumtiden på Ringsaker.


=== Alunskiferformasjonen ===
Svart leirskifer som ble dannet i midtre kambrium- til tidlig ordoviciumtiden i Oslo. Skiferen består av mer enn 10 % organisk materiale og kan være rik på tungmetaller som vanadium og uran, og står for større Radonutslipp.
Formasjonen var utbredt over hele Norge og i Sverige øst til Ørebro-området. Den finnes også på De britiske øyer. Leirskifrene fungerte som et glideplan under skyvedekkene under den kaledonske fjellkjedefoldingen i Silurtiden, og finnes derfor i en tynn sone ved østkanten av fjellkjeden helt fra Rogaland til Finnmark.
Formasjonen er kjent for sitt store innhold av fossiler, særlig trilobitter (Olenider) i den kambriske delen og graptolitter (Rhabdinopora) i den ordoviciske delen


== Ordoviciumtiden ==
Alunskiferformasjonen (øvre del)
Bjerkåsholmformasjonen
Tøyenformasjonen
Hukformasjonen
Elnesformasjonen
Vollformasjonen
Arnestadformasjonen
Frognerkilformasjonen
Nakkholmformasjonen
Solvangformasjonen
Venstøpformasjonen
Grimsøyformasjonen
Skjerholmformasjonen
Skogerholmformasjonen
Husbergøyformasjonen
Langøyene- og Langåraformasjonen


== Siluriske kalklag ==
Solvikformasjonen
Rytteråkerformasjonen
Vikformasjonen
Skinnerbuktformasjonen
Malmøyformasjonen
Steinsfjordformasjonen
Sundvollgruppen


== Permtiden ==
Rombeporfyr er den vanligste bergarten i Oslofeltet.


== Kvartærtiden ==
Israndavsetninger fra isavsmeltingen etter siste istid. Mest kjent er Raet ved Larvik. Videre finnes store forekomster av sand på Romerike.


== Referanser ==


== Se også ==
Oslofeltet
Norges berggrunn


== Litteratur ==
Hans Arne Nakrem og David Worsley: Jordas eldste oldtid. I: Ramberg et al. (red): Landet blir til. Norges geologi. Norsk geologisk forening 2006.
Ragnar Grimsrud

Ragnar Grimsrud (1902–1988) var en norsk keramiker og formgiver. Han ble født i Drammen og utdannet seg ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo i perioden 1924–1925. 
I årene 1925–1928 drev han sitt eget keramikkverksted på Minnesund. I 1928 ble han ansatt ved keramikkavdelingen i Graverens Teglverk i Sandnes, og der arbeidet også kona hans, Elsa Grimsrud, som den første dekormaleren ved fabrikken. Han var leder av keramikkavdelingen i mesteparten av sin tid ved Graverens Teglverk, hvor han ble frem til 1946, med et opphold på et par år rundt 1933 da han jobbet på Egersunds Fayancefabrik. 
I 1946 fikk han jobb som disponent ved AS Figgjo Kraftselskap (senere kalt Figgjo Fajanse og Figgjo AS) i Sandnes som en del av at produksjonen der skulle legges om fra keramikk til fajanse/flintgods. Ragnar Grimsrud formet der de fleste servisemodellene på 1950- og 1960-tallet, blant annet de velkjente servisene Sissel, Grete og 1000-serien og storhusholdningsmodellen 35-serien som han formet i 1961, og som produseres den dag i dag.
Da Figgjo Fajanse og Stavangerflint fusjonerte i 1968, ble Grimsrud kunstnerisk leder og produktutviklingssjef for begge fabrikkene. Han jobbet i Figgjo AS til han gikk av med pensjon i 1973.


== Han er representert blant annet ved disse samlingene ==
Designmuseo, Helsingfors
Kunstindustrimuseet i Oslo
Musée de Céramique, Sèvres
Nordenfjeldske kunstindustrimuseum
Vestlandske kunstindustrimuseum


== Referanser ==
Halvor Næs

Halvor Næs (født 19. april 1928 i Trysil, død 13. oktober 2022) var en norsk skihopper som ble nummer fire (delt fjerdeplass med Toni Brutscher) i OL 1952 i Oslo. Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1964. Han representerte idrettsklubben Trysilgutten.
I 1953 vant han FIS-rennet i Bischofshofen, mens han ble nummer fire i rennene i Innsbruck, Oberstdorf og Garmisch-Partenkirchen. Sammenlagt ble han nummer to i hoppuka dette året. Han ble norgesmester i 1957. Han var også med i OL i 1960.
I 1964 ble Næs tildelt Holmenkollmedaljen for sine bragder. Halvor Næs var far til skihopperen Bjarne Næs.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Halvor Næs – Olympics.com 
(en) Halvor Næs – Olympedia 
(en) Halvor Næs – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Halvor Næs – FIS (skihopping) 
Skiforeningens prisvinnerliste over Holmenkollmedaljen i PDF-format
Rasmus Olai Steinsvik

Rasmus Olai Steinsvik (født 22. september 1863 i Dalsfjord, død 22. juni 1913 i Kristiania) var en norsk journalist, forfatter, nynorskforkjemper og redaktør. Han begynte tidlig sitt arbeid med frihet for alle, nasjonal selvstendighet og norsk målreising.
Rasmus Steinsvik  var redaktør for avisen «Den 17de Mai» fra 1893 og frem til han døde i 1913. Tirsdag 9. januar i 1894 kom første utgaven av Den 17de Mai. Sammen med Arne Garborg var han grunnleggeren av bladet. 
Han var gift med forfatterinnen Marta Steinsvik fra 1896. De var foreldre til redaktør Kjell Steinsvik og besteforeldre til industrilederen og museumsmannen Kjell Rasmus Steinsvik.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dalhaug, Ole: Den 17de mai : Rasmus Steinsvik 1863-1913, 1997.
Gausemel, Steffen: Rasmus Steinsvik, hovudoppgåve i norsk. Universitetet i Oslo 1937.


== Eksterne lenker ==
Aasentunet - Jostein Nerbøvik: Rasmus Steinsvik
Aasentunet om Rasmus Steinsvik, med diverse artikler
Herbjørn Sørebø i Dag og Tid om Steinsvik som journalist
Nasjonalbiblioteket om "Den 17de Mai".
Rasmus Olai Steinsvik målmann, journalist, forfatter, redaktør
Rasmus Steinsvik hos Store norske leksikon
Utdypningsartikkel om Rasmus Steinsvik hos Store norske leksikon
Skrifter av eller om Rasmus Steinsvik i bokdatabasen Bibsys

]
Målbevegelsen

Målbevegelsen er i Norge en bevegelse som arbeider for å oppnå full aktelse og rettigheter for nynorsken, hovedsakelig organisasjonene Noregs mållag og Norsk Målungdom. Også i andre land er det, og har det vært, målbevegelser som kjemper for reising av undertrykte nasjonal- og folkemål.


== Se også ==
Målreising
Målstrid
Freedom Call

Freedom Call er en power metal-gruppe fra Tyskland startet i 1998. 


== Medlemmer ==
Chris Bay – vokal og gitar (1998–)
Lars Rettkowitz – giitar (2005–)
Armin Donderer – bass (2005–)
Dan Zimmermann (Gamma Ray, ex-Iron Savior) – trommer (1998–)


=== Tidliger medlemmer ===
Sascha Gerstner (Helloween, ex-Lanzer) – gitar (1998–2001)
Cédric "Cede" Dupont (Symphorce) – gitar (2001–2005)
Ilker Ersin – bass (1998–2005)
Nils Neumann – keyboard (2003–2006)


== Diskografi ==


=== Album og EP-er ===
Stairway To Fairyland (1999)
Taragon (1999)
Crystal Empire (2001)
Eternity (2002)
The Circle of Life (2005)
Dimensions (2007)
The Legend of the Shadowking (2010)


=== Konsertalbum ===
Live Invasion (2004)


=== Singler ===
Silent Empire (2001)


== Eksterne lenker ==
(en) Freedom Call på Discogs 
(en) Freedom Call på MusicBrainz 
(en) Freedom Call på Encyclopaedia Metallum 
(en) Freedom Call på Spotify 
(en) Freedom Call på Songkick 
(en) Freedom Call på Last.fm 
(en) Freedom Call på Genius — sangtekster 
(en) Freedom Call på AllMusic
Kistefoss I kraftverk

Kistefoss I kraftverk er et vannkraftverk ved Kistefoss i Jevnaker kommune i Viken.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 10 meter i Randselva.
Installert effekt er 1,5 MW fra en francisturbin. Årsproduksjon er anslått til ca 9 GWh. Slukeevne er ca 20 m3/s.Anlegget sto ferdig i juni 1942.Kraftverket ligger rett ved siden av det større Kistefoss II kraftverk. Disse samkjøres slik at Kistefoss I stenges når Bergerfoss kraftverk slipper mindre enn 48 m3/s i elven. Det kjøres i snitt 254 dager i året. Samlet årsproduksjon for begge er 40,4 GWh.Eier er Viul Kraft AS gjennom AS Randsfjord Tremasse- & Papirfabrikk. Hadeland Kraftproduksjon AS og Ringerikskraft AS eier 50% hver av Viul Kraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase Kistefoss I
Ringeriks Kraft
DigitaltMuseum
Askerudfoss kraftverk

Askerudfoss kraftverk er et vannkraftverk som ligger ved Askerudfoss ved Viul i Ringerike kommune, Viken.
Verket utnytter et fall på 21 meter i Randselven. Det stod ferdig i 1946.
Det er installert en kaplanturbin og tre francisturbiner på totalt 13 MW. Midlere årsproduksjon er på 74 GWh.
Eier er Viul Kraft AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Ringeriks Kraft
Viulfoss kraftverk

Viulfoss kraftverk er et vannkraftverk anlagt i Viulfossen ved Viul i Ringerike kommune, Viken.
Verket stod ferdig i 1958 og eiere er Viul Kraft AS og Ringeriks-Kraft AS.
Verket utnytter et fall på 17 meter i Randselva, som renner ut fra Randsfjorden ved Jevnaker. Nedbørsfeltet omfatter 3 701,54 km².
Det er installert en kaplanturbin på 12,5 MW. Midlere årsproduksjon er på 65 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Ringerikskraft: Kraftstasjonene våre
Peter Svaar

Peter Svaar (født 14. juli 1979) er en norsk journalist ansatt i NRK. Han har studert ved School of Oriental and African Studies i London.
Svaar har blant annet jobbet som programleder i Ukeslutt, reporter i Dagsrevyen, programleder i Forbrukerinspektørene (2003–2004) og reporter i utenriksredaksjonen (2007–2009). Han var presseansvarlig for Eurovision Song Contest 2010 i Oslo. I 2011 og 2012 dekket han 22. juli-terrorangrepene og den påfølgende rettssaken mot Anders Behring Breivik, som tilfeldigvis var hans tidligere klassekamerat ved Ris ungdomsskole.Han har vært NRKs  Asia-korrespondent fra 2014 til 2017..


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Peter Plan (Dagbladet, 2003)
Slo ned journalist (Dagbladet, 1999)
S. Yizhar

S. Yizhar er pseudonym for Yizhar Smilansky (født 27. september 1916 i Rehovot, død 21. august 2006) var en israelsk forfatter. Han var av en skrivende familie, både far og fars onkel var forfattere.  
Selv var han utdannet lærer. Han deltok i krigen i 1948 og var medlem av Knesset fra 1949 til 1967 for Mapai. I sin politiske karrière talte han særlig om betydningen av landets naturreservater. Han var lærer en rekke steder: Yavniel, Ben Shemen, Hulda og Rehovot, og siste del av sin karriere var han professor i pedagogikk på Det hebraiske universitetet i Jerusalem. Som pensjonist var han gjesteforfatter ved Harvard Universitys Center for Jewish Studies.
S. Yizhar betraktes som en fornyer i israelsk litteratur. I sitt forfatterskap skriver han om landet Israel, om geologi, geomorfologi, klima og flora. Forholdet mellom person og omgivelser, bonden og Israels jord, kunstneren og landskapet er viktige elementer i hans forfatterskap. Som sjanger foretrekker han novellen, men han har også flere større romaner.  


== Bibliografi ==


=== Oversatt til norsk ===
Fangen i Kela og Ragnar Kvam: Ny israelsk prosa 1967
Khirbet Khizah 2011 ISBN 9788203212543


=== På engelsk ===
Ephraim Goes Back to Alfalfa,
On the Edge of the Negev,
The Wood on the Hill,
A Night Without Shootings,
Journey to the Evening's Shores,
Midnight Convoy,
Days of Ziklag 1958 som har fikk Israelprisen for i 1959
Mikdamot 1992
Discovering Elijah 1999


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) S. Yizhar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Minneord i The Guardian
Ukeslutt

Ukeslutt er et norsk nyhetsmagasin som har gått på NRK Radio siden 1977. Programmet har et magasinformat og inneholder nyheter, debatter, intervjuer, reportasjer og musikk. Det sendes hver lørdag på P1 klokka 12. Programmet varer i to timer (tidligere bare en time frem til 2018).
Ukeslutt er en del av Dagsnytt-redaksjonens magasinavdeling, og gikk på luften første gang lørdag 8. januar 1977.Programmet er også lagt ut som podkast på NRK Radio.Som programmets kjenningsmelodi brukes starten på Quincy Jones-sangen "Chump Change".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Programmet på NRK Radio
Mykstufoss kraftverk

Mykstufoss kraftverk er et vannkraftverk ved Veggli i Rollag kommune i Viken.
Verket stod ferdig i 1964 og portalbygningen ble tegnet av Geir Grung.
Første turbin ble satt i drift 5. desember 1964 og andre 8. mars 1965.
Verket utnytter et fall på 62 meter i Numedalslågen. Numedalslågen er oppdemmet ved Kjerre av Kjerredammen og vannet føres i en 5 km lang tunnel til kraftstasjonen.
Det er installert to francisturbiner på totalt 52 MW. Midlere årsproduksjon er på 289 GWh.
Opprinnelig bygget for Buskerud fylkeskommune, nåværende eier er Glitre Energi Produksjon.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Glitre Energi