jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Flekkefjord Fotballklubb

Flekkefjord Fotballklubb (stiftet 31. mars 1905) er en fotballklubb fra Flekkefjord, som er Sørlandets eldste, rendyrkede fotballklubb.


== Tabell ==


== Historikk ==
Klubben spilte i en årrekke i 2. divisjon, men det nærmeste det har vært spill på høyere nivå, var da det tapte 2–3 for Djerv 1919 i kvalifisering til Hovedserien.
Klubben rykket etter hvert ned og slet i 3. divisjon. I 2007 stilte laget felles lag med Kvinesdal Idrettslag fra Kvinesdal. 18. september 2007 besluttet styrene til de to klubbene å slå seg sammen og danne Lister FK. Den sammenslåtte klubben ble lagt ned i februar 2011.Flekkefjord Fotballklubb pleier hvert eneste år å arrangere fotballturneringen «Agder-Cup» som er en av de mest populære turneringene på Sørlandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Odda Fotballklubb

Odda Fotballklubb (OFK) er en fotballklubb fra Odda. Klubbene Odda Idrettslag, Sørfjorden IK og SK Fonna ble da slått sammen til Odda FK. Laget fra indre Hardanger har en rekke aldersbestemte lag. På seniornivå finnes 2 lag i herreklassen. 
I 2015 sesongen spilte A-laget i 2. divisjon avd. 3 etter å ha rykket opp for andre året på rad. Odda 2 rykket også i sin første sesong og skal spille i 6. divisjon kommende sesong.


== Seriesesongen 2019 ==


== Seriesesongen 2015 - 2. divisjon avdeling 3 ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Odda FK – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nebbdinosaurer

Nebbdinosaurene (Hadrosauridae) var blant de siste dinosaurene som fantes på jorda. Opphavet til betegnelsen nebbøgler eller nebbdinosaurer henger sammen med det brede, flate og tannløse nebbet. Særlig slekten Edmontosaurus (tidligere Trachodon og Anatosaurus) kalles også andedinosaurer eller andenebbdinosaurer, en navn som noen ganger brukes om hele gruppen. Det hadde et hornete ytre og ble brukt til å skjære av kvister og blad. Om nebbet så rart ut, var det ingenting sammenlignet med den hodepynten en del av nebbdinosaurene var utstyrt med. Tsintaosaurus hadde en beinete utvekst som stakk opp fra hodet, og noen hadrosaurer fra Nord-Amerika, hadde en oppblåsbar hudballong på hodet, mens andre hadrosaurer, som Edmontosaurus fra Nord-Amerika, hadde oppblåsbare hudfolder over neseborene.

Nebbdinsaurene er blant de vanligste dinosaurene man finner som fossiler, en rekke slekter og arter er beskrevet. Noen av fossilene er så godt oppbevart at det også finnes fossil hud. Denne viser at nebbdinosaurer som andre krypdyr var dekket med skjell. Hos flere er det også funnet mønster av store og små skjell, som trolig representerer felter med forskjellige farger på dyrene.


== Slekter ==
Hadrosauridae
Telmatosaurus
Hadrosaurinae
Brachylophosaurus
Edmontosaurus (Inkludert Anatotitan)
Gryposaurus
Kritosaurus
Lophorhothon
Maiasaura
Naashoibitosaurus
Prosaurolophus
Saurolophus
Wulagasaurus
Lambeosaurinae
Amurosaurus
Aralosaurus
Charonosaurus
Corythosaurus
Hypacrosaurus
Jaxartosaurus
Lambeosaurus
Nipponosaurus
Olorotitan
Parasaurolophus
Sahaliyania
Tsintaosaurus
Velafrons


== Eksterne lenker ==
(en) Nebbdinosaurer i Encyclopedia of Life 
(en) Nebbdinosaurer i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nebbdinosaurer hos Fossilworks 
(en) Nebbdinosaurer hos NCBI 
(en) Kategori:Hadrosauridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hadrosauridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Hotan

Hotan (kinesisk: 和田; pinyin: Hétián; uigurisk: خوتەن; uigur-latin: Xoten) (tidligere Hétián 和闐, i antikken Yútián 于闐) er et prefektur i  Xinjiang i Folkerepublikken Kina med et areal på 248 946 km²  og 1,77 millioner innbyggerer (2004). Byen var fra det første til tiende århundre e.Kr. hovedstad for Kongeriket Hotan. Handelsveien fra Kina til Europa (Silkeveien) gikk gjennom Hotan/Yutian.
Det skal ha vært to munker fra kongeriket Hotan som smuglet silkeormegg ut av Kina i et hult bambusrør og gitt dem til keiser Justinian I den store i Konstantinopel i år 552.  


== Administrative enheter ==
Prefekturet Hotan har jurisdiksjon over ett byfylke (市 shì) og 7 fylker (县 xiàn). Et stort område i sør er under kinesisk kontroll, men regnes av India som en del av Kashmir og gjør følgelig krav på det.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hotan Prefecture – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Malån

Malån er en elv i den sørlige delen av landskapet Lappland og i Västerbotten i Sverige, og den største bielva til Skellefteälven. Elva er ca. 120 kilometer lang. Den har et nedbørfelt på 1 916,6 km² og middelvannføringen ved munningen er 20,7 m³/s.Malån har utspring ved Gränsgård i Sorsele kommune, og renner i sørøstlig retning og renner gjennom Malåträsket ved tettstedet Malå. Den munner ut i Skellefteälven ved Rengårdsdammen i Norsjö kommune. De viktigste sideelvene er Bockträskbäcken, Fårbäcken, Skäppträskån og Norsjöån. 


== Referanser ==
Game of Death

Game of Death er en hongkongsk actionthriller og kampsportfilm fra 1978 med Bruce Lee i hovedrollen. Regi er ved Robert Clouse.
Filmen var den siste Bruce Lee medvirket i før han døde. Opptak av ham ble riktignok benyttet i Game of Death 2, men disse scenene ble ikke innspilt med med tanke på en oppfølger.


== Handling ==
Filmen handler om Billy Lo, som har blitt den største Kung Fu-stjernen på kino i Hongkong. Alle vil ha ham, inklusive et stor selskap styrt av den mektige mafiakongen Dr. Land. Han gir ham ett enkelt forretningsforslag: Skriv under eller dø! Han nekter og blir derfor utsatt for et drapsforsøk under innspillingen av en filmscene. Han blir skadet, men overlever. Ho ber derfor en journalistvenn skrive at han er død slik at han i hemmelighet kan knuse banden. En fiktiv begravelse blir arrangert og hans venninne vet ingenting om at han fremdeles lever.


== Om filmen ==


=== Innspilling ===
Bruce Lee spiller bare deler av filmen siden han uventet døde midt under innspillingen. Enkelte ganger har produsenten montert ansiktet til Lee på en annen skuespillers kropp. Ellers skjules ansiktet til en erstatningsskuespiller av solbriller eller tilfeldig mørke. Filmen ble påbegynt i 1972, men måtte legges på is i mange år på grunn av Lees død. Lee opptrer bare i sluttscenene av filmen da disse ble innspilt først.


=== Anmelderne ===
Den fikk 2,5 av 4 stjerner av Leonard Maltin.Den har fått null av fem stjerner i Den store film- og videoguiden (1987).


=== I Norge ===
Filmen ble lansert på video i 1982 av CP Entertainment video i en klippet utgave. Den ble forbudt på video rundt 1987. En ny versjon ble lansert på video på slutten av 1980-tallet. Den ble utgitt usensurert på DVD på 2000-tallet.


== I rollene ==
(utvalg)

Bruce Lee ....  Billy Lo
Colleen Camp ....  Ann Morris
Dean Jagger ....  Dr. Land
Gig Young ....  Jim Marshall
Tai Chung Kim ....  Billy Lo (den nye Billy Lo)
Biao Yuen ....  Billy Lo (som Bill Yuen)
Robert Wall ....  Carl Miller
Kareem Abdul-Jabbar ....  Hakim
Mel Novak ....  Stick
Hugh O'Brian ....  Steiner
James Tien ....  Charlie Wang
Dan Inosanto ....  Pasqual
Roy Chiao ....  Henry Lo
Chuck Norris ....  Colt (kun arkivmateriale fra en annen film)


== Se også ==
The Big Boss (1971)
Fist of Fury (1972)
The Way of the Dragon (1973)
Enter the Dragon (1973)
Game of Death 2 (1981) (regnes ikke som en «ekte» BL-film)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Game of Death på Internet Movie Database 
(no) Game of Death hos Filmfront 
(da) Game of Death i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Game of Death på Allociné 
(nl) Game of Death på MovieMeter 
(en) Game of Death på AllMovie 
(en) Game of Death på Turner Classic Movies 
(en) Game of Death på Rotten Tomatoes 
(en) Game of Death på Metacritic
Rebecca Mark-Jusbasche

Rebecca Mark-Jusbasche (født 13. august 1954 i Kirksville, Missouri) er en amerikansk forretningskvinne. Hun ble kjent som administrerende direktør og styreleder i Enron International, en divisjon i Enron. Hun ble senere forfremmet til nest-styreleder i Enron, men sluttet i selskapet i 2000, etter at en rekke mislykkede investeringer i infrastrukturen kostet selskapet over 2 milliarder dollar.


== Referanser ==
Pascal Simpson

Pascal «Pagge» Simpson (født 4. mai 1971 i  Lomé i Togo) er en svensk fotballtrener og tidligere spiller. Simpson spilte spiss.
Simpson slo igjennom på toppnivå i AIK i 1991. Han ble fort en viktig brikke i laget som vant Allsvenskan i 1992. På første halvdel av nittitallet dannet han en farlig angrepsduo sammen med Dick Lidman. Simpson huskes blant annet for å ha scoret i åpningsminuttet mot FC Barcelona på Camp Nou i cupvinnercupens kvartfinale i 1997.
Før 1998-sesongen gikk Simpson til Vålerenga, der han fikk kjælenavnet "Den svenske Tomas Brolin". På forhånd ble det forventet mye av VIFs angrepsduo Simpson og John Carew, men «Pagge» ble ingen suksess i Oslo og VIF skuffet i comebacket til Tippeligaen. I 2000 gikk Simpson videre til FC København, også der uten spesielt stor suksess.
Etter den aktive karrièren har Simpson vært trener i IFK Eskilstuna.
Simpson fikk to landskamper for Sverige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pascal Simpson – Olympedia 
(en) Pascal Simpson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Pascal Simpson – Sveriges olympiske komité 
(en) Pascal Simpson – FIFA 
(en) Pascal Simpson – Transfermarkt 
(en) Pascal Simpson – national-football-teams.com 
(en) Pascal Simpson – FBref 
Svenska Fotbollförbundet
AIK
Elefantapoteket

Elefantapoteket er apotek i flere norske byer.  


== Christiansand ==
I Kristiansand åpnet Christiansand Apotek i 1651, kun ti år etter at byen ble grunnlagt. Det var byens eneste frem til 1717.  Det antok navnet Elefantapoteket i 1831, det året man også etablerte et annet apotek, nemlig Løveapoteket i byen.  Noen av innehavere her:

1651 Nils Pedersen (Nicolaus Petrus)
1661 Johannes Tragnerus
1695 Henrich Seydal
1716 Johan Andreas Struve
1739 Conrad Fredrik Horn
1757 Emanuel Schultz


== Christiania ==
Apotekere her har vært:
1672–1692 Hans Jochim Scarff
1692–1720 Johan Jacob Bilster (enken frem til 1723)
1723–1754 Nicolai Jensen Bittrop (enken frem til 1772)
1773–1785 Johan Heinrich Maschmann (enken frem til 1797)
1797–1839 Hans Henrich Maschmann
1839–1848 Carl Gustav Maschmann
1848–1860 Hans Henrich Maschmann
1861–1898 Bernt Anton Maschmann
1898–1917 Christian Herman Ludvig Lindgaard
1917– Carl Emil Sverre


== Trondheim ==
I Trondheim åpnet det i Mellomveien 20 i 1921 av en Ivar Ernst Winther Grønlie og Harald Knudsen.  Det er i 2014 lokalisert i Haakon VIIs gate 9.


== Se også ==
Apoteknavn


== Referanser ==
Parlamentsvalget i Polen 2007

21. oktober 2007 ble det avholdt parlamentsvalg i begge kamrene i nasjonalforsamlingen (Sejmen og senatet) i Polen. Bakgrunnen var at Sejmen 7. september samme år besluttet å oppløse seg selv og at nyvalg skulle utskrives. 
Valget fant sted to år før den maksimale perioden for den innværende Sejmen, valgt i september 2005. Alle partier stemte for oppløsning unntatt de to småpartiene i regjeringen, partiet «De polske familiers liga» og «Selvforsvarspartiet». Alle 460 seter i Sejmen og alle 100 seter i senatet var på valg. 


== Resultat ==


== Referanser ==
Persaunet

Persaunet er en bydel i Trondheim som grenser til Tyholt i sør, Lade i nord, Strindheim i øst og Rosenborg i vest. Persaunet er i dag preget av eneboliger med generelt store havearealer. Mest kjent på Persaunet er kanskje den nedlagte militærleiren Persaunet leir, og restauranten Tregården. På Persaunet ligger også studentbyen Camp Trondheim.
Avstanden fra Persaunet til Trondheim sentrum med bil er 3,8 km. Til fots er avstanden 2,7 km.


== Historie ==
Navnet kommer av mannsnavnet Per (Peder, Peter) og norr. auðn, ødegård. Gården er først nevnt i 1590 og lå trolig under Bakke kloster. I 1647 var gården under eie av borgermester Lauritz Bastiansen Stabell. Fra 1917 hørte gården til Strinda kommune, som bygde aldershjem og sykehus i området. 
Om lag 20 dekar av eiendommen ble brukt av okkupasjonsmakten under andre verdenskrig. Det ble da oppført en militærleir her, som senere gikk under navnet Persaunet leir. I 1945 ble leiren overtatt av Forsvaret, og Persaunet leir fikk en sentral militær tilstedeværelse frem til 2002 med tilhold av blant andre Trøndelag Sjøforsvarsdistrikt, Sør-Trøndelag Hjemmeverndistrikt, og Vernepliktsforvaltningen Trøndelag mfl.). I 2002 ble virksomheten i leiren delvis avviklet, med unntak av Luftkrigsskolen med tilhold på høydedraget Kuhaugen i umiddelbar nærhet.


== Litteratur ==
Terje T.V. Bratberg og Jon Gunnar Arntzen (1996). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 418. ISBN 8257306428.
Rape Me

«Rape Me» er en sang av den amerikanske grungegruppen Nirvana. Låten er skrevet av bandets vokalist Kurt Cobain og ble sluppet i 1993 med albumet In Utero. Singelen kom i 1994. Da In Utero ble sluppet ble låten kritisert av ulike feministiske organisasjoner i USA fordi de syntes språket var for sterkt og at det ikke var bra for ungdom å høre låten. Kurt Cobain forsvarte seg med å si at låten er en advarsel mot voldtekt.
«Rape Me» inneholder ikke samme akkord som Nirvanas kommersielt mest framgangsrike låt Smells Like Teen Spirit, som mange tror. («Rape Me» spilles i  G# mens Smells Like Teen Spirit spilles i F, dog er selve rytmen ganske lik).


== Eksterne lenker ==
(en) Rape Me på MusicBrainz
Artplant

Artplant AS er en norsk videospillprodusent med lokaler i Oslo. Firmaet ble startet i 2001 av tidligere ansatte fra blant annet Funcom og Innerloop.
Under Nordic Game Conference i 2009 annonserte Norsk filmfond at Artplant skulle få et tilskudd på 1,5 millioner kroner til utviklingen av spillet Min kompis til Nintendo Wii.


== Produkter ==
Artplant har frem til 2007 hatt mest fokus på utvikling av barnespill. De har stått for mange av de kjente lisensspillene utgitt i Skandinavia, samt en del egenutviklede konsepter. De har også jobbet med illustrasjon og småspill, samt bidratt med artwork på en del større internasjonale prosjekter.


=== Utgivelser ===
Månetoppen (2002)
Pony Girl (2003)
Jul i Skomakergata (2003)
Pony Girl 2 (2004)
Kaptein Sabeltann (2004)
Olsenbanden Jr. (2005)
The Horse Mystery (2005)
Henga & Bia (2007)
Elias - Operasjon Lunvik (2007)
Kaptein Sabeltann - Grusomme Gabriels forbannelse (2007)
Riding Club Championships (2007)
Entropy (2013)


== Referanser ==
Atuarfik Nuussuaq

Atuarfik Nuussuaq (Nuussuaq skole) er folkeskolen i bygda Nuussuaq i Upernavik kommune, nordvest på Grønland. Bygda har ca. 220 innbyggere. 
Skolen ble renovert i 1999, og har to lærerboliger.
Matiarseeqqap Atuarfia

Matiarseeqqap Atuarfia («Matiarseeqqap skole») er folkeskolen i bygda Kullorsuaq, som er den nordligste bygda i Upernavik kommune, nordvest på Grønland.
Navnet betyr «Lille Matias' Skole», og refererer til en av de første lærerne i bygda, som het Matias. Skolen hadde 97 elever og 13 lærere i skoleåret 2006/07. Bygningsmassen ble utbygd og renovert i 1991, og består av til sammen 6 bygninger. Det største lokalet er også bygdas forsamlingshus. Skolen er også i ferd med å bygges ut, dette er forventet ferdig til 2008.


== Eksterne lenker ==
Skolens hjemmeside
Johannes Brockmann

Johannes Brockmann (født 17. juli 1888 i Paderborn, død 14. desember 1975 i Rinkerode) var en tysk katolsk politiker og leder for Det katolske sentrumspartiet.


== Bakgrunn, utdannelse og yrke ==
Han var sønn av en jernbanearbeider. En av hans brødre var den sosialdemokratiske politikeren Hermann Brockmann. Han utdannet seg ved lærerseminaret i Paderborn, og arbeidet som lærer ved en folkeskole fra 1911. I 1913 ble han lærer ved folkeskolen i Rinkerode, og ble skolebestyrer i 1930.
Under Weimarrepublikken var han formann for Det katolske unglærerforbundet. Han ble sagt opp fra sin stilling i den offentlige skolen av de nye makthaverne i 1933. I stedet fikk han jobb som lærer ved en privatskole som tilhørte den katolske kirke. Etter 20. juli-attentatet ble han arrestert og fengslet, på grunn av sine kontakter til katolske, antinazistiske kretser.
I 1945 trådte han igjen inn i den offentlige skoletjenesten, og ble skolebestyrer i Rinkerode og senere generalsekretær for kirke- og skolespørsmål i provinsregjeringen i Westfalen.


== Politisk virke ==
Brockmann ble medlem av Det katolske sentrumspartiet i 1919. Han var innvalgt i den prøyssiske landdagen fra 1925 til 1933 for senterpartiet.
I 1946 ble han første gang valgt til leder for Det katolske sentrumspartiet. Han ble avløst av Helene Wessel i 1948. Etter at Wessel forlot partiet ble han på nytt leder i 1953. Han trakk seg av aldersgrunner i 1969.
Fra 1946 til 1958 var han innvalgt i landdagen i Nordrhein-Westfalen, og var Sentrumspartiets fraksjonsformann. Han var medlem av det tyske parlamentariske rådet 1948–1949 og var leder for Sentrumspartiets gruppe der. I 1949 ble han innvalgt i Forbundsdagen, det tyske parlamentet, men gav avkall på mandatet. I 1953 ble han innvalgt i Forbundsdagen på nytt, og representerte valgkretsen Oberhausen i den perioden.


== Referanser ==
Benjamin av Tudela

Benjamin av Tudela (Binyamin Metudela, født i Tudela i kongedømmet Navarra i Baskerlandet, død ca. 1173 i Kastilla) var en spansk rabbiner og oppdager fra middelalderen, som reiste gjennom Europa, Asia og Afrika på 1100-tallet. Hans betegnelse som rabbi kan muligens skyldes en misforståelse av en detalj i kildene. Hans beskrevne interesser på reisen kunne tyde på at han var juvelhandler.
Hans beskrivelser av det vestlige Asia gikk hundre år forut for de av Marco Polo. Han var velutdannet og hadde en stor språkkunnskap, følgelig er han en viktig skikkelse innenfor geografihistorien og jødedommen.
Han la ut på sin store reise antagelig omkring år 1165. Han besøkte nesten 300 steder, og skildrer Provence, Italia, Hellas, Palestina, Mesopotamia, Persia, India, og muligens også grenselandet til Tibet og Kina, videre Aden, Jemen, Abyssinia, Egypt og andre land. I 1173 vendte han hjem via Sicilia til Spania. 

Det er mest sannsynlig at skildringene av de aller østligste av de ovennevnte land er gjengivelser av hva han fikk vite om dem mens han var i Bagdad.  
Sine inntrykk samlet Benjamin i en rekke reiseskildringer på hebraisk, Massaoth schel Rabbi Binjamin. De er av stor betydninge for kunnskapen om skikk og bruk blant de besøkte landenes folk. I 1543 utkom arbeidet på trykk for første gang i Konstantinopel, og kom senere kommet i en rekke opplag. 
I 1907 utkom en oversatt kritisk utgave med varianter, innledning og kart av den britiske Nathan Marcus Adler.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jüdische Reisen im Mittelalter: Benjamin von Tudela; Petachja von Regensburg. Aus dem Hebräischen übersetzt, mit Anmerkungen und einem Nachwort von Stefan Schreiner. Leipzig 1991, ISBN 3-7350-0140-8
Syrien und Palästina: nach dem Reisebericht des Benjamin von Tudela. (ADPV 12). Übersetzt und erklärt von Hans Peter Rüger. Harrassowitz, Wiesbaden 1990. ISBN 3-447-02881-5
Meyer Kayserling: Geschichte der Juden in Spanien und Portugal. Gerstenberg, Hildesheim 1978. Erster Teil, S. 81.
Paul Borchardt: Der Reiseweg des Rabbi Benjamin von Tudela und des Rabbi Petachia aus Regensburg in Mesopotamien und Persien. In: Jahrbuch der Jüdisch-Literarischen Gesellschaft 1924, S. 137–162
Gundula M. Tegtmeyer: B. v. T. - Abenteuer im 12. Jahrhundert. in: Aufbau. Schwerpunktthema: Mythos Seidenstrasse. Spurensuche: Der Beginn der Globalisierung. Nr. 7/8, Juli/Aug. 2010. S. 16 - 18. - Mit weiteren Art. über die Familie Sassoon, die Seidenweberei, Jacob d'Ancona (angeblich aus dem 13. Jh.), eine Pseudofigur nach der Behauptung von David Selbourne u. a. In Deutsch, Abstract in Englisch


== Eksterne lenker ==
(en) Benjamin of Tudela – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Benjamin av Tudela i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Schilderung des Rabbi Benjamin aus Tudela von Rom im XII. Jahrhundert
Nathan Adlers oversettelse, edisjon og kommnentarverk: 1907. (PDF; 9,15 MB)
ESAB

ESAB (opprinnelig «Elektriska svetsningsaktiebolaget»), er en svensk industribedrift grunnlagt av Oscar Kjellberg i Göteborg i 1904. ESAB var lenge eiet av Wallenberg men har nå utenlandske eiere.
ESAB er en meget stor produsent av elektroder og sveiseutstyr. Elektrodene kalles fortsatt OK etter gründeren.
I november 2012 stengte ESAB sin fabrikk i Ihtiman, Bulgaria (kjøpt i 2007). Alle 120 ansatte ble oppsagt. Dette var slutten på 50 års produksjon og eneste industrielle inntektskilde i byen.
Fylkesvei 6320

Fylkesvei 6320 (Fv6320) går mellom Eidsvika på Linesøya og Stokkneset på Stokkøya i Åfjord.
I september 2006 ble et prosjekt startet opp for å bygge en fastlandsforbindelse til Linesøya. Opprinnelig skulle veiforbindelsen tas i drift i løpet av 2009, men på grunn av vanskelige bunnforhold ble prosjektet forsinket. Disse problemene førte til uventede kostnader på mellom 70 og 80 millioner kroner, prosjektet ble lagt på is til det ble avklart hvordan disse kostnadene skulle finansieres. I mai 2010 ble partnerne i prosjektet enige om en løsning, dermed ville åpningen av brua forskyves til senest slutten av 2011. Bruforbindelsen ble åpnet 8. oktober 2011.Veistrekningen mellom Solberg og Trøa var tidligere del av fylkesveien, den ble omklassifisert til kommunal vei etter at bruforbindelsen ble åpnet. Samtidig ble Veistrekningen mellom Eidsvika og Sørgårdan overført fra fylkesvei 35.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 34 (Sør-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 ÅfjordTørrvikveien 

Linesveien 

Stokkøyveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegvesenets side om prosjektet Stokkøya – Linesøya
Våre Veger: Linesøya må vente på fastlandsforbindelse (17. juli 2007)
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6320
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Joseph Cotten

Joseph Cheshire Cotten jr. (født 15. mai 1905 Petersburg i Virginia i USA, død 6. februar 1994 i Los Angeles) var en amerikansk skuespiller som var aktiv både på Broadway og i Hollywood. Han er kanskje best kjent for sitt samarbeide med Orson Welles, noe som resulterte i filmer som Citizen Kane, Den tredje mann og Farlig medpassasjer som Cotten skrev. Han arbeidet også sammen med Alfred Hitchcock. Han ble en ansett Hollywood-stjerne med filmer som I tvilens skygge og Portrett av Jennie.


== Filmografi (utvalg) ==

1941 – Citizen Kane

1942 – Familien Amberson

1943 – I tvilens skygge

1943 – Farlig medpassasjer

1944 – Gasslys

1946 – Duell i solen

1948 – Portrett av Jennie

1949 – Den tredje mann

1949 – Bakom skogen

1951 – Peking Express

1953 – Niagara

1958 – Med alle midler

1964 – Hysj, hysj, Charlotte

1967 – Helvetesgjengen

1970 – Tora! Tora! Tora!

1971 – Lady Frankenstein

1973 – Soylent Green – USA år 2022

1975 – One Just Man

1977 – Airport '77 – Flight 23 savnet

1977 – 60 minutter til dommedag

1980 – Himmelporten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Cotten på Internet Movie Database 
(sv) Joseph Cotten i Svensk Filmdatabas 
(da) Joseph Cotten på Filmdatabasen 
(da) Joseph Cotten på Scope 
(fr) Joseph Cotten på Allociné 
(en) Joseph Cotten på AllMovie 
(en) Joseph Cotten hos Turner Classic Movies 
(en) Joseph Cotten hos Rotten Tomatoes 
(en) Joseph Cotten hos The Movie Database 
(en) Joseph Cotten hos Internet Broadway Database 
(en) Joseph Cotten på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata