jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Slut

Slut er et indierock-band fra Ingolstadt, Bayern. Selv om bandet er fra Tyskland synger bandet på engelsk.
Bandet ble grunnlagt i 1995 av Christian Neuburger (vokal, gitar), Matthias Neuburger (trommer), Rainer Schaller (gitar) og Gerd Rosenacker (bassgitar). Etter å ha spilt inn sine første album, startet også Rene Arbeithuber (piano, vokal) i bandet.
Fra 1997 til 1998 bodde de og spilte i et slott i nærheten av Ingolstadt med Arbeithubers og Schallers sideprosjekt-band, Pelzig.
I februar 2005 deltok de i en Bundesvision sangkonkurranse, hvor de spilte sin sang "Why Pourquoi?" De fikk få stemmer og kom på tolvteplass ut av seksten konkurrenter.
Så langt har de ennå ikke spilt i verken Storbritannia eller USA, til tross for flere omfattende turneer i Romania, Tsjekkia, Italia og Frankrike.


== Album ==
For Exercise And Amusement, 1996
Sensation (EP), 1997
Interference, 1998
Lookbook, 2000
Teardrops (EP), 2001
Nothing Will Go Wrong, 2002
ready, slut, go! (EP), 2003
All We Need Is Silence, 2004
Songs aus Die Dreigroschenoper (sanger fra The Threepenny Opera), 14. juli, 2006
Still No. 1, 2008


== Singler ==
Welcome 2 (fra Lookbook), 2000
It Was Easier (fra Lookbook), 2000
Andy (fra Lookbook), 2000
Easy To Love (fra Nothing Will Go Wrong), 2002
Time Is Not A Remedy (fra Nothing Will Go Wrong), 2002
Lost Emotion (fra All We Need Is Silence), 2004
Why Pourquoi (fra All We Need Is Silence), 2005
Free Bird (fra Lynyrd Skynyrd) 2007


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Slut (German band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Slut på Internet Movie Database 
(en) Slut på Apple Music 
(en) Slut på Discogs 
(en) Slut på MusicBrainz 
(en) Slut på SoundCloud 
(en) Slut på Spotify 
(en) Slut på Songkick 
(en) Slut på Last.fm 
(en) Slut på AllMusic 
(en) Offisiell hjemmeside
Yukos

Yukos (russisk: ЮКОС; norsk transkripsjon: Jukos) var et oljeselskap i Russland som til 2006 ble kontrollert av forretningsmannen Mikhail Khodorkovskij. Etter at Khodorkovskij ble arrestert i 2003 og i 2005 dømt til fengsel for skatteunndragelse ble Yukos erklært konkurs av en domstol i 2006 og selskapets eiendom ble overtatt av den russiske staten.
Yukos ble dannet i 1993 etter en beslutning fra den russiske regjeringen. Navnet Yukos (ЮКОС) er dannet av navnene på de selskapene som opprinnelig utgjorde selskapet.
Før Khodorkovskij ble arrestert var Yukos et av verdens største private oljeselskaper, og stod for 20 % av Russlands oljeproduksjon og 2 % av verdensproduksjonen.
Josef Mohr

Josef Franz Mohr (født 11. desember 1792 i Salzburg i Østerrike, død 4. desember 1848 i Wagrain) var en katolsk prest i fyrsterkebispedømmet Salzburg. Sammen med komponisten Franz Gruber er han opphavsmann til den velkjente julesalmen Stille Nacht, heilige Nacht, som ble fremført første gang i 1818 i Oberndorf, ikke langt fra Salzburg. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Josef Mohr var ett av flere uekte barn av musketeren Franz Mohr og hans senere hustru Anna (født Schoiber). Han vokste opp i huset Steingasse Nr. 31 i Salzburg. Faren deserterte snart både fra det militære og fra kone og barn. Med finansiell støtte fra Salzburgs domvikar Johann Nepomuk Hiernle, som innså Mohrs musikalske talent, kunne han studere først ved Akademisches Gymnasium i Salzburg og fra 1808 til 1810 ved benediktinerstiftet Kremsmünsters gymnasium i Oberösterreich. Han avsluttet med  et treårig teologisk studium. 


=== Prest ===
Den 21. august 1815 ble han med pavelig tillatelse (da nødvendig for uekte barn) presteviet av  bispedømmet Passaus hjelpebiskop Karl Kajetan von Gaisruck.

Fra 1815 til 1817 var Mohr koadjutor i Ramsau bei Berchtesgaden og så Mariapfarr, og forfattet der i 1816 teksten til julehymnen Stille Nacht, heilige Nacht. I august 1817 kom Mohr til Oberndorf bei Salzburg for å assistere Pfarrprovisor Josef Kessler. 
Tidlig i oktober klaget Pfarrprovisor Georg Heinrich Joseph Nöstler, Kesslers etterfølger, i et brev til konsistoriet i Salzburg, på koadjutor Joseph Mohr. Konsistoriet bad dekanen i Sankt Georgen ved Oberndorf om en rapport om klagen fra Nöstler. Johann Felix Perner, dekan og sogneprest i Sankt Georgen, fremla de virkelige saksforhold, og dermed forble Mohr i Oberndorf. For julenattsmessen 24. desember 1818 tonesatte Franz Xaver Gruber Joseph Mohrs dikt Stille Nacht, heilige Nacht. 
I september 1819 forlot Mohr Oberndorf. Senere stillinger hadde han i menighetene Kuchl, Golling, Vigaun, Anthering, Eugendorf, Hof og Hintersee (1827–1837). Fra 1837 virket Mohr som vicarius ved den gotiske sognekirken i Wagrain.
Fader Josef Mohr var sterkt sosialt engasjert, noe han hadde utløst variende reaksjoner allerede i Oberndorf. Men det er særlig fra Wagrain, der han virket i over ti år, at han etterlot seg de tydeligste spor. Han utvidet den alt for lille skolen, opprettet et utligningsfond for å muliggjøre at barn fra ubemidlede kår skulle kunne betale skolepengene, og tok seg av fattige og eldre. Han tok også initiativet til det fattig- og eldrehjem som skulle stå ferdig etter hans død. Mesteparten av sin prestelønn gav han til slike prosjekter.


== Arkivfunn i 2006 ==
Frem til 2006 ble det antatt at Mohr og Gruber hadde samarbeidet om bare én hymne. Men da ble det funnet enda en i Wagrains sognearkiv, som var innlevert til Salzburgs bispedømmearkiv. Det dreier deg om ren versjon av «Te Deum» med tekst av Joseph Mohr og melodi av Franz Xaver Gruber.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på All Music
Smooth Criminal

«Smooth Criminal» er en sang av Michael Jackson, og den syvende singelen på albumet Bad (1987).
Bregenzer Ache

Bregenzer Ache er en elv i Vorarlberg i Østerrike og en av sideelvene til Rhinen via Bodensjøen med en lengde på 80 kilometer. Elven har sitt utspring i Lechquellengebirge og er den største elven i Bregenzerwald. Bregenzer Ache renner gjennom Bregenz og munner ut i Bodensjøen like øst for Rhinen og Dornbirner Ache.


== Eksterne lenker ==
(en) Bregenzer Ache – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Final Cut

The Final Cut (A Requiem for the Post War Dream) er et konseptalbum fra Pink Floyd og bandets siste album under Roger Waters' ledelse, utgitt i 1983. Dette er også det eneste Pink Floyd-albumet der Richard Wright ikke deltar på. I 2004 utkom en ny remastret utgave av albumet med det ekstra sporet «When the Tigers Broke Free», opprinnelig kjent fra filmen Pink Floyd: The Wall (1982) og utgitt som singel.
Platen var i utgangspunktet konsentrert omkring materiale som ble til overs under produksjonen av The Wall med arbeidstittelen Spare Bricks, men under Falklandskrigen omskrev Roger Waters disse låtene og skrev nytt materiale som passet inn i hans nye konsept. Verket er dedisert til hans far, Eric Fletcher Waters, som ble drept i Anzio, Italia under annen verdenskrig (i 1944) og konseptet er basert på Roger Waters' oppfatning om at Falklandskrigen var et svik mot hans fars innsats under annen verdenskrig.  
The Final Cut anses også de facto som den første soloplaten til Roger Waters, grunnet hans totale kontroll over den kreative prosessen. Albumet er da også kreditert «by Roger Waters, performed by Pink Floyd». De andre gjenværende medlemmene Nick Mason og David Gilmour var i realiteten redusert til studiomusikere uten kreativ makt på dette tidspunktet.
Teksten i sangen «Not Now John» måtte gjøres om i singleversjonen som ble sendt ut til radiostasjonene, ettersom originalversjonen som man hører på albumet inneholdt banneordet fuck.


== Sporliste ==
Tekster og musikk av Roger Waters.


=== Side 1 ===
«The Post War Dreams» (2:58)
Hovedvokal: Roger Waters
«Your Possible Pasts» (4:36)
Hovedvokal: Roger Waters
«One of the Few» (1:14)
Hovedvokal: Roger Waters
«When the Tigers Broke Free»
Hovedvokal: Roger Waters
«The Hero's Return» (2:37)
Hovedvokal: Roger Waters
«The Gunner's Dream» (5:27)
Hovedvokal: Roger Waters
«Paranoid Eyes» (3:35)
Hovedvokal: Roger Waters


=== Side 2 ===
«Get Your Filthy Hands off My Desert» (1:19)
Hovedvokal: Roger Waters
«The Fletcher Memorial Home» (4:10)
Hovedvokal: Roger Waters
«Southampton Dock» (2:14)
Hovedvokal: Roger Waters
«The Final Cut» (4:44)
Hovedvokal: Roger Waters
«Not Now John» (5:02)
Hovedvokal: David Gilmour og Roger Waters
«Two Suns in the Sunset» (5:17)
Hovedvokal: Roger Waters(Nyutgivelsen fra 2004 inkluderer låten «When the Tigers Broke Free» som spor 4.)


== Personell ==

Roger Waters – vokal, bass, akustisk gitar, synthesizer, lydeffekter, produsent
David Gilmour – gitarer, bass, vokal på «Not Now John»
Nick Mason – trommer, perkusjonAndre medvirkendeMichael Kamen – piano, trøorgel, orkesterarrangør, dirigent, produsent
Andy Bown – Hammondorgel
Ray Cooper – perkusjon
Andy Newmark – trommer på «Two Suns in the Sunset»
Raphael Ravenscroft – tenorsaksofon
National Philharmonic Orchestra
James Guthrie – lydtekniker, produsent
Andy Jackson – lydtekniker
Andy Canelle – lydteknikerassistent
Mike Nocito – lydteknikerassistent
Jules Bowen – lydteknikerassistent
Willie Christie – fotograf
Artful Dodgers – kunstbidrag (2004-utgave)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Final Cut på Discogs 
(en) The Final Cut på MusicBrainz 
(en) The Final Cut på AllMusic
Elektromagnet

En elektromagnet består av en spole der et magnetfelt blir dannet av elektrisk strøm gjennom spolen. Styrken til magnetfeltet er proporsjonal med strømmen i spolen, og magnetfeltet forsvinner når strømmen opphører. I spolen er det en kjerne, oftest av jern, som forsterker og styrer magnetfeltet. Elektromagneten ble oppfunnet av engelskmannen William Sturgeon i 1826, seks år etter at den danske fysikeren Hans Christian Ørsted påviste at det er et magnetfelt rundt en strømførende ledning.


== Virkemåte ==

Når det går strøm gjennom en elektrisk leder, oppstår et magnetfelt rundt lederen. For å konsentrere magnetfeltet rundt en ledning til bruk i en elektromagnet, blir ledningen viklet til en spole, der ledningen danner mange vindinger som ligger inntil hverandre. Magnetfeltet i alle vindingene passerer gjennom midten av spolen, og skaper et sterkt magnetfelt der. En spole formet som et rett rør kalles en solenoid; en solenoid formet som en smultring, der endene møtes, kalles en toroid. Magnetfeltet kan ytterligere forsterkes ved å plassere en kjerne av ferromagnetisk materiale, for eksempel jern, inne i spolen. Kjernen kan forsterke magnetfeltet til mer enn tusen ganger styrken på magnetfeltet i spolen alene, på grunn av høy magnetisk permeabilitet i det ferromagnetiske materialet. Dette kalles en ferromagnetisk kjerne- eller en jernkjerne-magnet.
Man kan lage en elektromagnet uten en kjerne, eller med bare en blyant, for eksempel, men da vil den være veldig svak. Lengden og antall vindinger det er på ledningen, blir bestemt med tanke på spenning og strøm. Når det går elektrisk strøm gjennom spolen blir det skapt et magnetisk felt, og det blir skapt en magnetisk pol i hver ende (nord/sør). Retningen til magnetfeltet avhenger av hvilken vei elektronene går gjennom spolen.
Konklusjonen blir da at en spole som det går strøm igjennom virker på samme måte som en magnet.
Magnetismen til en elektromagnet skyldes magnetfeltet til elektroner i bevegelse. Elektronet har et magnetfelt som går i sirkel (ingen poler) i et plan som er på tvers av fartsretningen. Dette kan man utforske selv ved å holde en sterk magnet foran en TV- eller dataskjerm som har et bilderør (altså ikke nyere LCD- eller plasmaskjermer). Da kan man se at bildet «vris rundt» magneten.
I elektronikk-diagrammer representeres en spole ofte med en «L», som er symbolet for induktans, som har måleenheten henry («H»).


== Bruksområder ==
Elektromagneter brukes ofte i elektriske enheter, for eksempel i elektromotorer, generatorer, releer, høyttalere, harddisker, MRI-maskiner og vitenskapelige instrumenter.
Nationen

Nationen er en dagsavis som kaller seg «distriktenes næringsavis». Avisen har kommet ut siden 9. desember 1918. Hovedredaksjonen ligger på Grønland i Oslo. Nationen har avdelingskontor i Trondheim. I tillegg har avisen et nettverk av frilansjournalister fordelt over store deler av landet. 
Nationen har som formål å ivareta bygdefolkets og distriktenes økonomiske, sosiale og kulturelle interesser. Prioriterte stoffområder er distriktspolitikk, landbruk, matproduksjon og matsikkerhet, næringsliv og EU. Avisen var tidligere knyttet til Senterpartiet, men er i dag uavhengig av politiske partier. Nationen utgis av AS Nationen, som eies av Tun Media. Tun Medias største eiere er Amedia (66,9%), Norges Bondelag (24,8%) og AS Nord Trøndelag (8%) etter at TINE, Nortura, Felleskjøpet Agri og Landkreditt solgte aksjene i 2021.I likhet med mange andre papiraviser opplevde Nationen opplagsnedgang i mange år. På to tiår ble opplaget nesten halvert, fra 23 011 i toppåret 1991 til 11 794 i bunnåret 2013. Siden 2013 har Nationen derimot hatt kontinuerlig vekst i opplaget og avisen har de siste årene vært en av opplagsvinnerne. 
Papiravisen til Nationen er den 11. mest leste av de litt over 150 norske avisene som er med i oversikten og Nationen er en av svært få aviser som reelt sett er riksdekkende i form av å ha abonnenter i omtrent alle kommuner i hele landet.Nationen mottar pressestøtte. Produksjonstilskuddet for 2017 var vel 22 millioner kroner.Avisen er innklaget for Pressens faglige utvalg åtte ganger. Klagene har medført tre tilfeller av kritikk, og Nationen ble felt for brudd på god presseskikk i tre av klagene.


== Ansvarlig redaktører ==
Ansvarlige redaktører og sjefredaktører i avisa Nationen:

Irene Halvorsen 2016-
Mads Yngve Storvik 2014–2016
Pernille Huseby 2013-2014 (konstituert)
Mari Velsand 2008–2013
Tove Lie 2005–2008
Tord Langmoen 2000–2005
Lars Olav Haug 1996–2000
John Kvadsheim 1993–1996
Erling Kjekstad 1993-95
Kjell Martin Børringbo 1991–1993
Osvald Magnussen 1988–1991
Martin Vårvik 1965–1971 (vikarierte som ansvarlig redaktør mens broren Dagfinn satt i regjeringen Borten)
Dagfinn Vårvik 1963–1988
Erling Johnsen 1945–1963
Thorvald Aadahl 1918–1943


== Opplag ==
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Institut d’Estudis Catalans

Institut d'Estudis Catalans (IEC, Institutt for katalanske studier) er en akademisk institusjon med beliggenhet i Barcelona. Instituttets filologiske avdeling setter standardene for det katalanske språket i Catalonia, Valencia-regionen og Balearene.
Instituttet ble grunnlagt 18. juni 1918 av Enric Prat de la Riba. Dagens president er Salvador Giner, som ble valgt for fire år i juni 2006.


== Eksterne lenker ==
IECs hjemmeside
Abigail II: The Revenge

Abigail II: The Revenge er det tiende studioalbumet til det danske heavy metal-bandet King Diamond.
Albumet er et konseptalbum og ble utgitt i 2002. Det er fortsettelsen av historien fra albumet Abigail fra 1987.


== Sporliste ==
Alle tekster av  King Diamond.  

«Spare this Life» – 1:44 (Diamond)
«The Storm» – 4:22 (Diamond)
«Mansion in Sorrow» – 3:36 (LaRocque)
«Miriam» – 5:10 (Diamond)
«Little One» – 4:31 (Diamond)
«Slippery Stairs» – 5:10 (LaRocque)
«The Crypt»" – 4:11 (Diamond)
«Broken Glass» – 4:13 (Diamond)
«More than Pain» – 2:31 (Diamond)
«The Wheelchair» – 5:19 (Diamond)
«Spirits» – 4:57 (LaRocque)
«Mommy» – 6:26 (Diamond)
«Sorry Dear» – 0:53 (Diamond)


== Personell ==
King Diamond – Vokal, keyboard
Andy LaRocque – Gitar, keyboard
Mike Wead – Gitar
Hal Patino – Bassgitar
Matt Thompson – Stagverk


== Eksterne lenker ==
(en) Abigail II: The Revenge på Discogs 
(en) Abigail II: The Revenge på MusicBrainz 
(en) Abigail II: The Revenge på AllMusic
Samuel Guo Chuanzhen

Samuel Guo Chuanzhen (født 14. april 1918 i Jinan i Shandong i Kina, død 6. november 2012 samme sted) var katolsk hjelpebiskop i Jinan i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina.


== Liv og virke ==
Han ble bispeviet i Jinan til hjelpebiskop i Jinan den 24. april 1988 med biskop Joseph Zong Huaide som hovedkonsekrator. Han var en av fem som ble bispeviet i denne regjeringsgodkjente seremonien; de andre var James Zhao Ziping  (også hjelpebiskop i Jinan), Joseph Ma Xuesheng (Zhoucun), Joseph Sun Zhibin (Yidu) og Paulus Han Xirang  (Qinghai).
Biskopene Zhao og Guo ble de eneste biskoper som i «den åpne kirke» så langt var blitt ordinert som hjelpebiskoper for samme bispedømmet. Dette skyldtes at den ordinære biskop, Zong Huaide, i praksis ikke kunne styre bispedømmet idet han bodde i Beijing som leder for to av de regjeringsnære organisasjoner for den katolske kirke; den kinesiske patriotiske katolske forening og de «patriotiske» katolikkers bispekonferanse.Biskopen ble rektor for presteseminaret i Jinan. Han var blitt bispeviet uten pavelig mandat, men innhentet senere pavens approbasjon for sitt embede.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Samuel Guo Chuanzhen (1918-2012) *1988


== Referanser ==
Trond Jacobsen (filmprodusent)

For fallskjermhopperen med samme navn, se Trond Jacobsen (fallskjermhopper)Trond Jacobsen (født 26. april 1967) er en norsk filmregissør og produsent.
Trond Jacobsen har blant annet studert fjernsynsregi på Høgskolen i Lillehammer. Som filmskaper har han særlig arbeidet med barnefilmer og dokumentarer, blant annet filmene om Den lille traktoren Gråtass. Sammen med ektefellen Ilze Burkovska Jacobsen driver han filmproduksjonsselskapet Bivrost Film & TV i Tønsberg i Vestfold der de har bodd siden 1995.


== Eksterne lenker ==
Intervju med Trond Jacobsen om filmteknikk
Bivrost film & TV
Høland og Setskog Sparebank

Høland og Setskog Sparebank (stiftet 6. juni 1849 som Høland Præstegjelds Sparebank) er en selvstendig sparebank i Eika Gruppen med fire kontorer i Aurskog-Høland; Bjørkelangen, Setskog, Hemnes og Løken.


== Historie ==
Banken stiftet av sogneprest Gabriel Smith Faye som Høland Præstegjelds Sparebank den 6. juni 1849, og bankdriften ble lagt til Skedsmo. Banken ble opprettet med kornmagasiner som midler i fond.
I 1861 fikk banken innskytervalgte og i 1893 fikk banken forstanderskap. Det første avdelingskontoret ble etablert på Hemnes samme år. I 1909 løsriver Setskog seg fra Høland, og banken får sitt første underskudd. Året etter trekker Setskog seg ut av samarbeidet og oppretter Setskog Sparebank i 1912.Økonomien tar seg opp igjen, og gjennom første verdenskrig går det greit for banken. På slutten av 20-tallet kommer krisen, og banken blir plutselig eiendomsbesitter, men banken klarer seg gjennom denne perioden og andre verdenskrig går banken bra. Etter krigen blir det jevn vekst som ellers i landet, og all fokus er å komme seg på beina.Ved bankens 100-årsjubileum var forvaltningskapitalen på nesten 6 millioner kroner og egenkapitalen på nesten 360 000 kroner.I 1985 blir hovedkontoret flyttet fra Løken til Bjørkelangen. Da har dataalderen inntatt bankvesenet med kasseterminaler. I 1995 får banken nytt avdelingskontor på Løken i sammenheng med nytt butikksenter. Banken får egne nettsider og tilbyr kundene nettbank, brevgiro og telebank i 1998.I 1997 ble Høland Sparebank en del av Eika Gruppen sammen med 100 andre banker i den hensikt å styrke bankenes posisjon som totalleverandør for kundene. Eika skifter navn til Terra i 1999, og banken starter med salg av forsikringsprodukter gjennom selskapet Terra Skadeforsikring i januar samme år. Terra Fondsforvaltning startet rundt årtusenskiftet.
I 1999 feiret banken 150-årsjubileum, gjennomførte en grunnfondsbevisemisjon og ble børsnotert i løpet av sommeren samme år. Emisjonen tilførte 50 millioner i grunnfondsbeviskapital slik at egenkapitalen steg til 138 millioner kroner. Forvaltningskapitalen var da på ca. 930 millioner kroner.30. juni 2010 fusjonerte Høland Sparebank med Setskog Sparebank, og endret navn til Høland og Setskog Sparebank. Pressemelding ble sendt ut 21. januar og fusjonsplanenen ble vedtatt 18. mars. Fusjonen ble godkjent av Konkurransetilsynet, Finanstilsynet og til slutt Finansdepartementet den 30. juni, og gjennomført med virkning fra 1. juli 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Joseph Jiang Mingyuan

Joseph Jiang Mingyuan (født 21. februar 1931 i Liaoning i Kina, død 13. juli 2008) var katolsk undergrunnsbiskop i bispedømmet Zhaoxian i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina.
Han var medlem av kongregasjonen Herrens disipler, som ble grunnlagt av den apostoliske delegat erkebiskop Celso Costantini i Kina i 1927.
Jiang Mingyuan kom fra en katolsk familie. Han studerte ved et juniorseminar 1944-1946, og gjennomførte sine filosofiske og teologiske studier 1953-1958. De kommunistiske makthavere tvang ham til å bli vanlig arbeider sent i 1958, men han ble likevel arrestert i 1961 og dømt til reform ved arbeid. Han ble ikke løslatt før i 1969, og ble holdst under oppsikt etter løslatelsen.
I 1981 ble han presteviet.
Kort etter at biskop Raymond Wang Chonglin av Zhaoxian hemmelig vigslet ham til sin koadjutorbiskop 8. januar 2000, ble biskop Jiang arrestert og holdt fengslet i fem måneder. Senere samme år ble han rammet av  hjerneblødning.
Biskop Jiang ble innsatt som biskop av Zhaoxian under en oljevigselsmesse den 22. mars 2006, etter at pave Benedikt XVI innvilket biskop Wangs avgang. Men bare ett år etter måtte biskop Jiang overdra styringsansvaret tilbake til biskop Wang på grunn av svekket helse.
Etter et hjerteslag i mars 2008 ble biskop Jiang to ganger innlagt på sykehus. Derette bodde han på et kirkelig drevet sanatorium til sin død.


== Referanser ==
Yrkesskade

Yrkesskade er  personskade, sykdom eller dødsfall som følge av arbeidsulykke. Det er et vilkår at arbeidsulykken har skjedd mens man er yrkesskadedekket. 
De gruppene som er dekket av yrkesskade, er nevnt i folketrygdloven §§13-6 til 13-13. Ettersom arbeidsgiver har plikt til å forsikre arbeidstakere mot yrkesskade i forsikringsselskaper, vil de fleste arbeidstakergruppene være dekket gjennom sitt arbeidsforhold, men selvstendig næringsdrivende og frilansere må tegne frivillig trygd for å få rett til yrkesskadedekning. 
En sykdom kan også godkjennes som yrkessykdom, hvis den er en følge av skadelig påvirkning fra arbeidsmiljøet og er en av de sykdommer som er nevnt i forskrift om yrkessykdommer. I denne forskriften gjelder imidlertid 88% av de godkjente yrkessykdommene klassiske mannsyrker, mens hjelpepleiere, omsorgsarbeidere, renholdsarbeidere og sykepleieres belastningsbaserte sykdommer ikke er omtalt.Arbeidsgiver skal melde fra om yrkesskader til NAV. Hvis skaden blir godkjent, kan man ha krav på trygdeytelser etter gunstigere regler enn vanlig. Hvis man får varig medisinsk mèn som følge av yrkesskade eller yrkessykdom kan man ha rett til menerstatning. 


== Kostnader ==
Den ordning man har i dag, koster nesten en milliard kroner. Om belastningsskader som rammer kvinner blir inkludert i ordningen, er utgiftene anslått til å komme opp mot det dobbelte av dagens ordning. Regjeringen Stoltenberg arbeider med en ny lov om yrkesskade med sikte på å få den vedtatt våren 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FOR 1990-12-21 nr 1027: Forskrift om standardisert erstatning etter lov om yrkesskadeforsikring. Arkivert 12. juni 2007 hos Wayback Machine.
FOR 1997-04-21 nr 373: Forskrift om menerstatning ved yrkesskade.
NOU 2003:3
Yrkesskader bare for menn – Artikkel i Vårt Land
KOLS som yrkesskade - Artikkel i Tidsskrift for Legeforeningen
Artikkel om yrkesskade fra Din Erstatningsadvokat