jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sola ungdomsskole

Sola ungdomsskole er en skole i Sola kommune. 
Skolen har i skoleåret 2007/2008 ca. 50 lærere og ca. 500 elever. Rektor er fra 2013 Lill Wegner Thomassen. Skolen ligger vakkert til mellom Sola videregående skole og boligområdet rundt Sandesletta. Skolen ble åpnet 1965.
I 1999 fikk skolen Menneskerettighetsprisen for Nordjæren-regionen.


== Kjente tidligere elever ==
Kathrine Sørland
Pia Tjelta
Tom Sanne
Leif Gunnar Smerud
Gunnar Aase
Svein Fjælberg
Camilla Herrem
Asle Andersen
Vegar Hoel
Rita Eriksen


== Kjente tidligere lærere ==
Steinar Lyse
Børre Meinseth


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skolens hjemmeside
Edmund Majowski

Edmund Majowski (født 12. november 1910 i Chorzów, død 26. oktober 1982) var en polsk-østerriksk fotballspiller (midtbane) og trener, i Norge kjent som trener for Norges herrelandslag i fotball (1957-58, fem privatkamper).
Han spilte selv for de polske klubber AKS Chorzów (1925–29) og Pogoń Lwów (1930–39).  Han emigrerte til Østerrike der han spilte for SC Wacker Wien (1940–47) og trente en del lag (1953–56).  De fem kampene han ledet resulterte i tre seiere (2-0 over Finland, 6-5 over DDR, 2-1 borte over Danmark), en uavgjort (0-0 mot Nederland) og ett tap (0-2 hjemme mot Sverige). Han spilte for Polens herrelandslag i fotball (1933-34, tre kamper og en scoring).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edmund Majowski – Transfermarkt (manager) 
(en) Edmund Majowski – WorldFootball.net 
(en) Edmund Majowski – FootballDatabase.eu 
(en) Edmund Majowski – EU-Football.info
Hanshan

Hanshan kan vise til:

Den kinesiske dikteren Hanshan, sannsynligvis en legendarisk skikkelse.
Bydistriktet Hanshan i byprefekturet Handan i provinsen Hebei i Kina.
Fylket Hanshan i byprefekturet Ma'anshan i provinsen Anhui i Kina.
Ron Lewin

Denis Ronald «Ron» Lewin (født 21. juni 1920 i Edmonton, London, død 24. september 1985) var en engelsk fotballspiller (forsvar) og trener, kjent som trener for Norges herrelandslag i fotball (1956–57).
Selv spilte han for Bradford City (1942–44), Fulham FC (1946-50, 41 kamper) og Gillingham FC (1950-55, 201 kamper og en scoring). Han avsluttet i klubben Cheltenham Town, før han overtok landslaget i en kort periode (1956-57, sytten kamper herunder fire VM-kvalifisering) og deretter trente eller coachet en rekke lag som Cheltenham (1958–60), Skeid Fotball (1961–62), Everton FC (1963–65), Walsall FC (1968–69) og Newcastle United (1979), samt lag fra Holland, Egypt, Hellas og Kuwait, og tilbrakte en tid i islandske Knattspyrnufélag Reykjavíkur (1980).
Kjeltringer, vi?

Kjeltringer, vi? (originaltittel: Rough Cut) er en amerikansk krimfilm-komedie fra 1980 med Burt Reynolds, Lesley-Anne Down og David Niven i hovedrollene. Regi er ved Don Siegel.


== Handling ==
Jack Rhodes (Burt Reynolds) er en kjekk juveltyv som opererer i Europa, og som aldri har blitt tatt. En kveld han er på fest hos en millionær treffer han den vakre Gillian (Lesley-Anne Down). Hennes svakhet er kleptomani. Han forelsker seg og snart innleder de et forhold. Det han imidlertid ikke vet er at hun blir presset av inspektør Cyril Willis (David Niven) til å plante informasjon hos Jack om en stor diamantleveranse som kommer til landet. Biter Jack på, vil inspektøren ta han på fersken. Det Cyril ikke hadde regnet med var at Jack og Gillian skulle forelske seg. Gillian forteller Jack om inspektørens lumske plan og sammen legger de en ny plan for å få tak på juvelene, som er verdt $30 millioner. Filmen har en overraskende slutt.
Beskrevet av Medietilsynet som: «En elegant thriller om diamant-tyven og hans medhjelper som lurer alt og alle».


=== Om filmen ===
En ganske genial krim-komedie som har fått beskjedent med oppmerksomhet.


== I rollene ==
(utvalg)

Burt Reynolds – Jack Rhodes
Lesley-Anne Down – Gillian Bromley
David Niven – Chief Insp. Cyril Willis
Timothy West – Nigel Lawton
Patrick Magee – Ernst Mueller


== Eksterne lenker ==
(en) Kjeltringer, vi? på Internet Movie Database 
(no) Kjeltringer, vi? hos Filmfront 
(sv) Kjeltringer, vi? i Svensk Filmdatabas 
(da) Kjeltringer, vi? i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kjeltringer, vi? på Allociné 
(nl) Kjeltringer, vi? på MovieMeter 
(en) Kjeltringer, vi? på AllMovie 
(en) Kjeltringer, vi? på Rotten Tomatoes 
(en) Kjeltringer, vi? på Box Office Mojo
Wen (Jiaozuo)

Wen (kinesisk: 温县 ; pinyin: Wēn Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Kina. Det ligger under byprefekturet Jiaozuo.
Wen hadde i 1999 en befolkning på 398.862 innbyggere.


== Kulturminner ==
Cishengtempelet (Cisheng si, 慈胜寺) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


== Historie ==
Det er mulig at Geng, en av Shang-dynastiets hovedsteder, lå i det som i dag er fylket Wen. Det er imidlertid ikke sikkert; et annet alternativ er at Geng lå i dagens Xingtai i Hebei. 


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Wenquan (温泉镇), Yangyun (祥云镇), Fantian (番田镇), Huangzhuang (黄庄镇), Zhaobao (赵堡镇), Nanzhangqiang (南张羌镇), Wude (武德镇);Kommuner:

Qiucun (岳村乡), Zhaoxian (招贤乡), Beiling (北冷乡).


== Eksterne lenker ==
Cisheng si
Neihuang

Neihuang (kinesisk: 温县 ; pinyin: Nèihuáng  Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Kina. Det ligger under byprefekturet Anyang. Nèihuáng hadde i 1999 en befolkning på 682.000 innbyggere.
Xiang, en av Shang-dynastiets hovedsteder, lå i det som i dag er fylket Neihuang. 


== Kulturminner ==
Sanyangzhuang-funnstedet (三杨庄遗址, Sanyangzhuang yizhi) fra Handynastiets tid ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Sanyangzhuang Relics, Henan Province Courtyards in Han Dynasty
Remains of Han Dynasty Courtyards at Sanyangzhuang, Henan Province
Willibald Hahn

Willibald Hahn (født 31. januar 1910 i Wien, død 31. mai 1999) var en østerriksk fotballspiller og trener, i Norge kjent som trener av Norges herrelandslag i fotball.
Han spilte selv for Florisdorfer (1931), Austria Wien (1932-33), franske SC de la Bastidienne aus Bordeaux (1934), Favoritner Sportclub (1935-37) og Admira Wien. Han flyttet til Norge (1938) og ble trener i Moss Fotballklubb (1938, tre måneder) og senere trenergjerning for herrelandslaget (1953-55, 27 kamper, fem seiere). Deretter ledet han FC Bayern München (1955-58, seier i den tyske cup), Eintracht Trier (1958), Sveits herrelandslag i fotball (1958/59, seks kamper med fem tap), KSV Hessen Kassel (1960-62), Schwarz-Weiß Essen  (1963/64), Rot-Weiß Oberhausen (1964/65), SpVgg Bayreuth (1969-71), SSV Reutlingen 05 (1971-72) og Stuttgarter Kickers (1972/73).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willibald Hahn – WorldFootball.net 
(en) Willibald Hahn – EU-Football.info (manager)
Alf Aakre

Alf Gunleif Aakre (født 29. desember 1917 i Egersund, død 26. oktober 1988 i Egersund) er en norsk motstandsmann. Aakre var sersjant og leder for gruppen Vestige IV fra mars 1944 til krigens slutt.
Før han ble tatt opp i kompani Linge var Aakre med på kampene i Dirdal og de første forberedelsene til XU-arbeide. Sammen med sine svogre Olav, Johan og Arne Kvalbein og Kasper Idland forlot han Norge ombord på MK «Drott» av Hellvik ved Egersund 17. september 1941 og ankom Peterhead 19. september. Også Sven Ollestad, Christian Aasland, Birger og Sven Soma, Johannes Egge, Leif Andreassen, Louis Larsen, Helena Kvalbein, xx Idland var med.Vestige IV gruppen blir kalt for Aakre-gjengen. Kjernen bestod av Kasper Idland og Kjell Endresen, også de fra kompani Linge. De ble fraktet fra Storbritannia over Nordsjøen med «Vigra», ført av Shetlands-Larsen, og ble landsatt i Vatlandsvik ved Sokndal den 5. mars 1944. Mysinghålå var ett av gruppens mange hjemmesteder i Dalane. Gruppen utførte aksjoner i Bjerkreim, Egersund og Flekkefjordområdet.
Aakre var også med på operasjon Carhampton der omkring 40 lingekarer og marinefolk gikk i land ved Tele for å kapre en konvoi. Halve styrken ble drept da kystruteskipet DS «Tromøsund» ble bombet i senk. Aakre var kjentmann for resten, som etter tre måneder i okkupert område klarte å komme seg tilbake til Skottland med kutteren «Ann Elizabeth» av Egersund.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sandnesavisen.no, 12. mars 2008: Kasper Idland
Krâvanhfjellene

Krâvanhfjellene, eller bokstavelig oversatt Kardemommefjellene (khmer: , Chuor Phnom Krâvanh; Thai: เขาบรรทัด, Khao Banthat), er en fjellkjede i Sørvest-Kambodsja, nær grensen til Thailand. Det høyeste punktet er Phnom Aoral nær Pursat på 1 813 moh, som også er det høyeste punktet i Kambodsja.
Fjellene strekker seg langs en akse fra sørøst til nordvest, hvor den strekker seg inn i Thailand under navnet Soi Dao-fjellene (Khao Soi Dao).
Krâvanhfjellene utgjorde en av de siste forskansningene til Røde Khmer, og var dermed lenge utilgjengelig. Utilgjengeligheten hjalp riktignok med å bevare området, som i dag er en utsatt økologisk region. Ikke mindre enn 14 utryddingstruede dyrearter holder til i fjellene, inkludert den asiatiske elefanten, indokinatigeren, Malayabjørnen og Irrawaddydelfinen. Det er det siste stedet på jorden som fortsatt har siamesiske krokodiller og Batagur baska-skilpadden.
Befolkningen i Krâvanhfjellene er svært fattige, og truslene mot det biologiske mangfoldet inkluderer ødeleggelser av habitater som følge av illegal tømmerhogst, krypskyttere og skogbranner som følge av jordbruk.  


== Eksterne lenker ==
World Wildlife
Wildlife Alliance
Cambodian Scene Magazine
Roar Stokke

Roar Stokke (født 22. august 1959 i Trondheim) er en norsk fotballkommentator og tidligere fotballspiller og -trener for Nardo Fotballklubb.
På midten av 1980-tallet spilte han for Strindheim, og i forkant av 1988-sesongen forlot han Strindheim til fordel for Nardo FK. Stokke ble senere spillende trener for klubben, og trente klubben fra 3. divisjon til 1. divisjon. I 1995 trakk imidlertid Stokke seg fra klubben etter uenigheter med styret. Han er senere blitt kjent fra kanalene P4, TV3 og Viasat 4, særlig som kommentator for Mesterligaen og landskamper.
Stokke var også aktuell som hjelpetrener for Egil Drillo Olsen da han skulle overta som landslagstrener for Irak, men han takket imidlertid nei til dette. I 2021 var Stokke med i trenerteamet til Ranheim TF i OBOS-ligaen, men han trakk seg etter 24 dager i klubben, da rollen vanskelig lot seg kombinere med jobben som kommentator


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roar Stokke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
 Wikiquote: Roar Stokke – sitater
Stokkes blogg
Valborg

Valborg er en nordisk form av det tyske kvinnenavnet Walburga. Navnet er dannet av gammelhøytyske walah, «utenlandsk», eller waltan, «regjere», eller germanske wala, «død», og gammelhøytyske burg, «hjelp, redning, beskyttelse». Vallbor og Vallborg var gammelsvenske former av navnet.


== Utbredelse ==
Walburg var, sammen med andre former av navnet, et vanlig kvinnenavn i Tyskland i senmiddelalderen.Valborg var et populært navn på norske jentebarn rundt år 1900.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Valborg og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Sankt Valborg (Walburga eller Walpurga, ca. 710–779), tysk nonne som feires med Valborgsmesse på Valborgsdagen 1. mai
Valborg Maria Sirnes (f. 1951), norsk bildekunstner
Valborg Helseth, norsk psykiater


== Annen bruk av navnet ==
Valborg, rollefigur i filmene om Olsenbanden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Valborg
(en) Think Baby Names: Valborg
Frank Soo

Frank Soo (født 8. mars 1914 i Buxton i Derbyshire, død  25. januar 1991) var en engelsk fotballspiller (midtbane) og trener, kjent som trener av norske lag en tid.
Han hadde kinesisk far og engelsk mor, og var oppvokst i Liverpool der han spilte for Liverpool Schoolboys og Prescot Cables.  Han ble profesjonell i Stoke City (1933-40, 176 kamper og seks scoringer).  
Under den andre verdenskrig gjestespilte han i Everton FC, Millwall FC, Brentford FC og Chelsea FC, samt ble  den første av orientalsk opphav som spilte for Englands herrelandslag i fotball (ni uoffisielle kamper 1940-45). Han var deretter i Leicester City en liten tid, samt i Luton Town (1945-47, 78 kamper) og den ikke-profesjonelle Chelmsford City.
Han trente St. Albans City (1947–48), flyttet til Italia (1948) og trente Calcio Padova (1950–52) der han hentet norske Knut Andersen til proffspill (1950).
Senere trente han Norges herrelandslag i fotball en meget kort periode (1952).  Han gikk til svenske IFK Eskilstuna (1953), Örebro SK (1953-54, 18 kamper med 13 seire) svenske Djurgårdens IF (1954-55, seier i Allsvenskan 1955), Oddevold (1956–57), Allmänna Idrottsklubben (1958), engelske Scunthorpe United (1959–60), var i Frigg Oslo (1961), Fredrikstad FK (1964), ledet Israels herrelandslag i fotball, Nyköpings BIS (1965), lag i København og Malmö, samt avsluttet i Höganäs BK (1972).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Soo – Olympedia 
(en) Frank Soo – WorldFootball.net
Solarpac

Solarpac er betegnelsen på et søppelspann eller en avfallsbeholder utstyrt med kompaktor som komprimerer og reduserer avfallets volum til ca. en femtedel, noe som bidrar til behov for mindre hyppig tømming. Kompaktorens stempel drives av solenergi og beholderen kan utplasseres i parker uten tilkobling til strømnettet. I USA heter den Big Belly. Den første av sin type ble utprøvd i Vail i Colorado. Den første av sin type, som har blitt utprøvd i Norge, ble plassert på Torvet i Larvik i mai 2008. Her stod den frem til 1. juni 2008. Etter prøveperioden skulle den videre til Tusenfrydparken. Det er den femte i Europa totalt.
Solarpac veier 130 kilo og sluker unna mellom 500–6000 liter søppel. Den er nærmest luktfri.


== Eksterne lenker ==
Big Belly
Voksenopplæringsforbundet

Voksenopplæringsforbundet (VOFO) er studieforbundenes interesseorganisasjon. Organisasjonen ble stiftet i 1932 som Samnemda for studiearbeid og skiftet navn til Voksenopplæringsforbundet i 1991. VOFO er en demokratisk organisasjon som har 14 studieforbund som medlemmer. Disse har igjen til sammen 473 medlemsorganisasjoner. 
Voksenopplæringsforbundets formål er å være interesseorganisasjon for studieforbundene i Norge, ivareta fellesoppgaver for og bistå studieforbundene i forhold til offentlige myndigheter og andre, og fremme voksnes læring ved å bidra til mangfold, utvikling og ny kunnskap og å være et felles forum for voksnes læring i demokratiske og ideelle organisasjoner, nasjonalt og internasjonalt. 
Årsmøtet er VOFOs høyeste organ. Årsmøtet velger styre, som har det juridiske og økonomiske ansvar for driften. VOFOs daglige drift ledes av generalsekretæren. Administrasjonen har i alt åtte medarbeidere. I tillegg finnes det selvstendige regionkontorer som representerer VOFO i fylkene. Voksenopplæringsforbundet er også koordinator for den nasjonale kampanjen Læringsdagene for voksne og har innstiftet Folkeopplysningsprisen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Voksenopplæringsforbundets nettsted
Per Pettersen

Per Pettersen (født 6. juli 1946) er en norsk tidligere fotballspiller og trener, kjent som en pådriver for kvinnefotball og den første trener for kvinnelandslaget (1978–82).
Han spilte for Frigg (1964–73 i 1. divisjon, 121 kamper og 18 scoringer), der han fikk andreplass i NM 1965 (han scoret en gang i første omkamp).  Av VG ble han kåret til «Årets spiller» 1973.  Han sitter i styret for klubben og omtales som «Mr. Frigg». Han var på landslaget (1967–73, 35 kamper og en scoring).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Pettersen – Transfermarkt 
(en) Per Pettersen – national-football-teams.com 
(en) Per Pettersen – WorldFootball.net 
(en) Per Pettersen – EU-Football.info 
(no) Per Pettersen – Norges Fotballforbund
RS Sjøredningsskolen

RS Sjøredningsskolen AS er et kurs- og kompetansesenter heleid av Redningsselskapet. Skolen drives i tråd med Redningsselskapets formål som er å redde liv, berge verdier og verne kystmiljøet, samt å drive opplysnings- og ulykkesforebyggende arbeid for å bedre sikkerheten for de som ferdes på sjøen.Sjøredningsskolen har ansvar for opplæring og videreutdanning av frivillige og fast ansatte mannskaper på Redningsselskapets redningsskøyter, både lokalt på skolesenteret og gjennom et mobilt opplæringskonsept som dekker hele norskekysten. Senteret tilbyr også kurs og opplæring innen HMS, sikkerhet og beredskap for fiskeri, skipsfart og offshore olje- og gassindustri, samt landbasert industri og næringsliv.Årlig har skolen rundt 4500 kursdeltagere på de ulike kursene.Sjøredningsskolen lå tidligere i Stavern og var administrativt underlagt Redningsselskapets hovedkontor. I 2014 ble sjøredningsskolen slått sammen med Norges Maritime Utdanningssenter i Horten, og skolen ble da flyttet til Bakkenteigen. Det nye fusjonerte selskapet fikk navnet RS Sjøredningsskolen AS.I januar 2018 flyttet RS Sjøredningsskolen inn i nye lokaler ved RS Noatun på Langgrunn i Horten. Anlegget består av tre store undervisningsbygg som inneholder konferansefasiliteter, overnattingsrom, restaurant samt omfattende øvelses- og rekreasjonsområder. Det finnes også et øvelsesbygg for røykdykkere på Bakkenteigen.


== Referanser ==
Handysize

Handysize er en klasseinndeling på skip med noe uklar definisjon hva angår dødvekttonn (dvt). Normalt brukes betegnelsen om tørrlasteskip (og stundom tankskip) med kapasitet på 15 000–35 000 dødvekttonn. I klassen over har man handymax-skip (normalt 35 000–58 000 dvt), mens det ikke finnes noen tydelig eller akseptert klasse for skip under 15 000 dvt.
Resurs Bank

Resurs Bank er en nordisk nisjebank som leverer finansielle tjenester til privat- og bedriftsmarkedet. For privatmarkedet leverer Resurs Bank forbrukslån og kredittkort. For bedriftsmarkedet med Retail Finance (partnerskap og finansiering til kunder av detaljhandelen) og factoring. Noen av Resurs Bank sine samarbeidspartnere innen finansiering i butikk/e-handel er kjeder som Ticket, NetOnNet, BMW, Mekonomen og InterOptik.
Resurs Bank har rundt 700 ansatte i Sverige, Norge, Finland og Danmark og hovedkontoret ligger i Helsingborg i Sverige. Direktøren for Resurs Bank i Norden er Kenneth Nilsson, han er også direktør for hele Resurs Konsernet, som består av Resurs Bank og Solid Forsikringer.Resurskonsernet ble etablert i 1977, Resurs Finans ble grunnlagt i 1983, og i 2001 fikk Resurs konsesjon og ble etablert som Resurs Bank. Totalt har Resurs Bank ca. én million kontokunder og ca. 35 000 butikker i 1 200 butikkjeder i Norden. Derfor har Resurs bygget opp en kundedatabase på ca. fem millioner privatkunder i Norden.


== Historikk ==
1986: Resurs Finans introduserte rentefritt lån i elektronikkbransjen i Sverige.
1993: Solid Forsikring ble grunnlagt.
1998: Etablerte selskapet i Danmark og år 2000 i Norge og Finland.
1999: Resursgruppen vokste da forsikringsselskapet Solid Forsikring blir etablert.
2001: I oktober ble Resurs Bank  registrert som bankaktiebolag.
2004 og 2012: Resurs Bank fikk utmerkelsen «Årets Sparkonto» av Privata Affärer.
2005: Supreme Card Gold, et kredittkort som er koblet til Mastercard, ble lansert, og i 2007 ble Supreme Card Woman lansert i samarbeid med Rosa Sløyfe.
2008: Resurs Bank kjøpte opp Kaupthing Finans.
2009: Supreme Card Green ble lansert i samarbeid med Naturskyddföreningen og Supreme Card Refil.
2011: I januar åpnet Resurs Bank sin første filial i Norge.
2012: Nordic Capital ble hovedaksjonær.
2013: Resurs Bank ble eid 100% av Resurs Holding, og dette året begynte Resurs Bank å fokusere på e-handel.
2013: En nordisk ekspansjon fant sted gjennom oppkjøp av Ellos Finans, Dan-Aktiv og Finaref.
2014: Supreme Card World ble lansert.
2015: Låneporteføljen økte til 18 milliarder kroner. Norske yA Bank ble kjøpt opp og Resurs Bank fikk Privata Affärers utmerkelse «Årets Bankapp» for lojalitetsappen Loyo.
2016: Resurs Banks morselskap Resurs Holding ble børsnotert på Nasdaq Stockholm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Resurs Bank – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stig Rune Kveen

Stig Rune Kveen (født 28. juni 1980) er en norsk tidligere langrennsløper, per 2015 langrennstrener for Petter Northug, og pokerspiller. 


== Langrenn ==
Han tok NM-gull i stafett for Strindheim IL i 2006 og 2007. Hans beste resultat fra verdenscupen er to 16.-plasser i sprint. Kveen har nå avsluttet toppidrettssatsingen.


== Poker ==
Natt til tirsdag 6. mai 2008 ble han norgesmester i poker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Stig Rune Kveen – FIS (langrenn)
Kamensk-Sjakhtinskij

Kamensk-Sjakhtinskij (russisk: Ка́менск-Ша́хтинский)er en by i Rostov oblast i Russland. Den ligger ved elva Donets, rundt 130 km nord-nordøst for Rostov-na-Donu.
Den ble grunnlagt av kosakker i 1686. Bystatus ble innvilget i 1927.  
Byen var tidligere et større kullgruvesenter i den østre delen av Donetsbekkenet. I dag er byens viktige industrier produksjon av kunstfibre, gruvemaskineri og glass.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kamensk-Shakhtinsky – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(ru) Historie og informasjon om byen
Puma (PPK)

Puma er et pansret personellkjøretøy med fire eller seks hjul fra italienske Iveco Fiat – OTO Melara.  De første prototypene sto klare i 1988, og kjøretøyet var i tjeneste med den italienske hæren fra 2003.
Varianten med firehjulstrekk brukes primært til oppklaring, og varianten med sekshjulstrekk brukes primært som pansret personellkjøretøy.  De to kjøretøysvariantene bruker mye av de samme delene.


== Historie og utvikling ==
Puma ble tatt fram som et komplement til Centauro hjulgående panserjagere i tjeneste med den italienske hærens kavaleriregimenter, men i dag er de fleste infanteriregimenter i den italienske hæren også satt opp med Puma.  Åtte kavaleriregimenter og to regimenter med spesialstyrker er utrustet med til sammen 330 Puma 4×4.  250 Puma 6×6 er i tjeneste med italiensk marineinfanteri (Serenissima), fallskjermstyrker (Folgore) og berginfanteri (Alpini).
Kjøretøyet ble først brukt operativt i Sør-Irak tidlig i 2005.
I 2007 bestilte den italienske hæren 19 Hitrole fjernstyrte våpenstasjoner fra Oto Melara med 12,7 mm mitraljøse.  Det er også planer om å øke pansringen.


== Teknisk ==
Vognføreren sitter framme til venstre i skroget og har utsikt gjennom tre periskoper, hvorav ett er utrustet med lysforsterker.  Varianten med firehjulstrekk har plass til seks soldater i tillegg til vognfører og varianten med sekshjulstrekk har plass til åtte..Skroget er laget av sveiset stål, og sidene er hele stålplater for å bedre motstå veibomber.Vognen kan fra produsentens side bestykkes med TOW eller MBDA Milan panservernmissiler eller Mistral luftvernmissiler.  Den kan også bære en 12,7 eller 7,62 mm mitraljøse.
Motoren er en firesylindret turbodiesel fra Iveco som utvikler 132 kW og 500 Nm.  Girkassen er en femtrinns automatkasse fra tyske Renk.  Motoren og girkassen er montert framme i skroget.  Fordelingsgirkassen er noe annerledes mellom utgavene med fire- eller sekshjulstrekk, men ellers er drivverket felles for variantene.  Hjulopphenget er hydropneumatisk, med styring på en aksel på utgaven med firehjulstrekk og på to aksler på utgaven med sekshjulstrekk.  Alle hjulene har skivebremser.


== Varianter ==

Puma 4×4
Kampvekt på 5,7 tonn.
Puma 6×6
Kampvekt på 7,5 tonn.


== Se også ==
Den tyske stormpanservognen Puma


== Referanser ==