jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eivind Saga

Eivind Saga (født 5. mai 1985 i Kristiansand) er en norsk forretningsmann og tidligere politiker (H).
Saga begynte i 2011 som konsulent i McKinsey & Company. Fra 2013 til 2018 var han fondsforvalter, investeringssjef og direktør i Herkules Capital. Fra 2018 er han partner i Equip Capital.Han har mastergrad i industriell økonomi (sivilingeniør) fra NTNU fra 2011. Han hadde et utvekslingsopphold ved Harvard University. Fra 2007 til 2008 var han studentrepresentant i NTNU-styret. Han hadde ellers en rekke verv i Unge Høyre, sist som medlem av sentralstyret fra 2006 til 2010 og 1. nestleder fra 2008 til 2010. Han var Høyres 2. vararepresentant til Stortinget fra Vest-Agder i perioden 2009–2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eivind Saga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Eivind Saga hos Stortinget 
(no) Eivind Saga hos Norsk senter for forskningsdata
Svanholm begravelsesbyrå

Svanholm & Vigdal Gravferd er et begravelsesbyrå etablert i Trondheim i 1929.


== Historie ==
Prestesønnen Gunnar Svanholm var utdannet møbelsnekker. I 1929 ble møbel- og fiolinbyggingen utvidet med produksjon av likkister. Sammen med Johannes Skarstein startet ekteparet Svanholm dette året også et begravelsesbyrå. På slutten av 1960-tallet kjøpte Svanholm Begravelsesbyrå opp Heimdal Begravelsesbyrå. 
I nesten 80 år hadde byrået tilhold på Leütenhaven i Trondheim sentrum. I 2005 kjøpte firmaet den tidligere Strindens amtskole (nær Strinda kirke og Moholt kirkegård) og flyttet dit.
I 2020 begynte Svanholm gravferd bygging av et nytt bygg med seremonirom på Rosten som sto ferdig i 2021.
I 2021 fusjonerte Svanholm begravelsesbyrå og Vigdal begravelsesbyrå sammen til Svanholm & Vigdal gravferd.
Hovedkontoret er fortsatt i Brøsetvegen 145g, men de har også kontorer på Rosten, Melhus, Byåsen og Orkanger.
De har to seremonirom, Svanholm seremonirom (Brøsetvegen 145g) og Hedersalen (Vestre Rosten 67).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Velle Vellesen (musiker)

Velle Vellesen (født 22. mai 1871 på Lye i Time, død 21. desember 1959) var en norsk komponist og organist og sanginstruktør. Han komponerte blant annet kantater, korsanger, orgel- og pianostykker, trio for fiolin, cello og piano. Han var  sønn av lærebokforfatteren Jonas Vellesen. 


== Liv og virke ==
Velle Vellesen studerte på Musikkonservatoriet i Oslo 1887–1889 og siden i utlandet 1891–1892 og 1900–1901. Han fikk stilling som organist i Enebakk og var der fra 1891 til 1893. Deretter var han organist i Lillehammer fra 1894 til 1898, ved Kampen kirke i Oslo fra 1898 til 1920 og ved Gamle Aker kirke fra 1920 til 1941. Han var den første i Norge som oppførte store komposisjoner for orkester og orgel sammen med Nationatheatrets orkester og Leipziger Philharmonisches Orchester. I 1956 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull. Han var frimurer og medlem av Den norske Frimurerorden i likhet med en rekke andre norske organister, komponister og dirigenter som Ole Olsen, Johan Halvorsen, Eyvind Alnæs, Odd Grüner-Hegge, Arild Sandvold, Øyvin Fjeldstad, Leif Solberg, Ragnar Røgeberg og mange andre kjente norske musikerpersonligheter.


== Verker ==
Kantate til Lillehammerutstillingen 1897
Den kongelige norske krigsskole March 1900
Kantate ved Olav Kyrre frimurerlosjes 50-årsjubileum 1934
Murerkantate for tenor og bass med obl. fiolin, orgel og piano, oppført 1937
Pianotrio
Sang til solen for mannskor


== Referanser ==
Rikard Nilsson

Rikard Nilsson (født 24. mai 1983) er en svensk fotballspiller som spiller for Ljungskile SK. Han kan spille både venstre back og venstre kant. Han har draktnummer 5 og har tidligere spilt i klubbene FC Trollhättan, Vänersborgs IF, Bodens BK, Elfsborg og Lyn og Levanger Fotballklubb. 
I sin debutsesong i 2009 for Lyn startet han syv kamper i Tippeligaen og fikk fire innhopp. Før 2010-sesongen ble han lånt ut til Ljungskile SK og han fortsatte å spille der etter at han ble frigitt ved Lyn sin konkurs. I Lyn ble han hovedsakelig brukt på backplass etter at Shane Stefanutto ble solgt til North Queensland Fury  
Han spilte for  Levanger i perioden 2014-16, og i sin første sesong han bidro sterkt til det historiske opprykket til OBOS-ligaen. Han gjorde en  betydelig  innsats i Levanger disse årene, da han var trener for G19 og i tillegg jobbet med talentutvikling i klubben. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rikard Nilsson – Transfermarkt 
(en) Rikard Nilsson – FootballDatabase.eu 
(en) Rikard Nilsson – Soccerway 
(en) Rikard Nilsson – FBref 
Profil på lynfotball.net
Stanley Chinedu Ihugba

Stanley Chinedu Ihugba (født 19. november 1987) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for Skjetten Sportsklubb.Han kom til Norge og Lyn FC før 2009 sesongen fra Heartland FC, den samme klubben som Paul Obiefule og John Obi Mikel tidigere hadde spilt i. I sin debutsesong for Fotballklubben Lyn spilte han tilnærmet fast med 21 kamper i Tippeligaen hvorav 16 var fra start. Da hadde Stanley en defensiv rolle som «ryddegutt» på midten, i kraft av sin aggressivitet og arbeidskapasitet, men fra 2010 viste Ihugba seg fra en indreløperposisjon at han at hadde flere strenger å spille på enn kun de defensive. Den skuddvillige midtbanespilleren fikk sitt første mål for Lyn den 9. mai 2010 mot Løv-Ham Fotball.
Etter at Lyn gikk konkurs sommeren 2010 ble Ihugba stående uten klubb, men han trente med Strømsgodset Toppfotball uten at dette førte til kontrakt med klubben. Sommeren 2011 fikk han kontrakt med Sarpsborg 08.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stanley Chinedu Ihugba – Transfermarkt 
(en) Stanley Chinedu Ihugba – Soccerway 
(no) Stanley Chinedu Ihugba – Norges Fotballforbund 
(en) Stanley Chinedu Ihugba – FBref 
Profil på lynfotball.net
Velle Vellesen (pedagog)

Velle Vellesen (født 1839 i Bjerkreim, død 1911) var en norsk skolemann. Han var bror av lærebokforfatteren Jonas Vellesen.
Vellesen startet som omgangsskolelærer, men etter den nye skoleordningen av 1860 kunne han ikke få fast ansettelse uten seminarutdannelse. Både familien og bygdefolket rådde ham sterkt fra å kaste bort penger på seminaret, når han ikke engang hadde utsikt til en klokkerstilling. Han burde heller overta gården etter sin far, men Vellesen ville noe annet. Han ble uteksaminert fra Holt seminar 1860 med oppsiktsvekkende gode karakterer. Året etter fikk han klokkerstilling i Time på Jæren. 
Sommeren 1860 hadde vært svært våt, og torv til å fyre opp i skolehuset var ikke å oppdrive. Skolen kom derfor først i gang våren 1861. Tidligere hadde 50-60 barn blitt undervist samtidig og framgangen var dårlig. Vellesen delte nå elevene i to klasser og lot dem gå annenhver dag. Dette førte til en stor forbedring og foreldre fra andre kretser ville gjerne sende sine barn til Vellesen. Dermed ble det opprettet en friskole på 14 uker i året hvor elever fra alle skolekretser kunne komme så lenge det var plass. Presten Gunnerus ba ham også om å undervise sine barn i prestegården. Dermed møtte han prestedatteren Bernhardine Gunnerus, som han senere ble gift med.
Samme år ba biskop von der Lippe ham å starte en skole for lærerlærlinger. Dette ble til en privat lærerskole der blant andre folkeminnesamleren Torkell Mauland og Arne Garborg fikk sin første utdannelse, og hvor han begynte å skrive.
Våren 1866 ble han tilsatt som lærer i borgerskolen på Hamar. I 1873 fikk han stilling som klokker og lærer i Vestre Moland.


== Kilder ==
Jonas Vellesen, Ættesoge og minne, Bryne 1968 (stensilert manus utgitt av Time kulturnemnd)
Skolehistorisk årbok for Rogaland 1984 har en artikkel om Vellesen.
Harestien (Oslo)

Harestien (1, 2-10) er en kort vei i Vestre Aker (tidl. Vindern) bydel i Oslo. Veien starter i Lillevannsveien og ender i Svarttrostveien. 
Navnet ble vedtatt i 1927.


== Se også ==
Liste over Oslos gater


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Harestien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 232. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Camilla North

Camilla North er artistnavnet for Camilla Norderud (født 1984 i Fyllingsdalen), som er en norsk arist og låtskriver.
Hun debuterte i 2008 med sitt selvproduserte album Camilla utgitt på egen label. Camilla har en omfattende utdannelse innenfor musikk og er den første nordmannen som har fullført en mastergrad i låtskriving. Hennes mastergrad ble avsluttet i oktober 2008 ved Bath Spa University i England.


== Karriere ==
Våren 2008 deltok Camilla i den nasjonale konkurransen Live & Unsigned i England, hvor hun konkurrerte med 10 000 andre deltakere og avsluttet blant de 15 beste.I 2016 slapp Camilla tre singler: «Unloveable», «Just Breathe», og «Notice Me», og ble listet på flere radio kanaler i Norge. Hun har også deltatt i flere konkurranser, og vant den engelske vokal konkurransen «Battle of the Vox», og låtskriver konkurransen iLod i Norge. Hun har turnert både i Norge, og England.Camilla har også gjort seg til merke som låtskriver med en nummer 1 på World Billboard list i Korea med sangen Deja Vu som ble spilt inn av gruppen F(x). Hun har i tillegg vært med å skrive Tyskland sin neste vinner låt i The Voice ved siden av å ha flere låter på hold med kjente artister i Amerika. Hun driver sin egen musikkskole; «Camilla North’s Musikkskole».


== Diskografi ==


=== Album ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Camilla North – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hugo Bernhard Rahamägi

Hugo Bernhard Rahamägi (dr. theol., født 2. juni 1886 i Kurtna i Hageri i Estland, henrettet 1. september 1941 i Kirov i den russiske del av Sovjetunionen) var den annen biskop for Den estiske evangelisk-lutherske kirke, fra 1934 til 1939. 
Han tok teologisk utdannelse og ble luthersk geistlig. Årene 1919–1920 var han prost på Saaremaa. Deretter begynte han å undervise i teologi ved Universitetet i Tartu.
Hugo Bernhard Rahamägi tok doktorgraden i teologi ved Universitetet i Berlin i 1924. Deretter var han  Estlands undervisningsminister i en kort periode fra 27. mars 1924 til 17. desember 1925, og var professor i teologi ved Universitetet i Tartu.
Han ble biskop i 1934; han ble valgt den 19. juni og ordinert den 16. september. Årene 1938-1939 satt han som medlem av nasjonalforsamlingen. Da han i 1939 skilte seg fra hustruen Edith født Hendrikson (1893–1940), slo det ned som en bombe, og Rahamägi måtte trekke seg fra bispeembedet. At han så giftet seg med Melanie Kukk, sin forgjenger biskop Jakob Kukks enke, bidro til den allmenne interesse. 
Han ble arrestert den 26. april 1941 av de sovjetiske okkupanter etter at Sovjetunionen hadde annektert landet som følge av Molotov–Ribbentrop-pakten (1939), bortført og så henrettet den 1. september 1941. Som del av den allmenne sovjetiske politikk i Estland ble i samme periode også 15 lutherske prester deportert til Sibir, to ble drept, og ni ble mobilisert til den sovjetiske hær.


== Utmerkelser ==
Rahamägi ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1932. Han ble den 23. februar 1938 tildelt Estlands Røde Kors' orden av I. klasse.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Veiko Vihuri: Hugo Bernhard Rahamägi, EELK teine piiskop 1934-1939, 2007
Gultoppkakadu

Gultoppkakadu eller gultoppkakadue (Cacatua sulphurea) er en papegøyefugl som lever i Australia og på Ny-Guinea. Den har en gule toppfjær på hodet og er ellers hvit og lysegul (svovelfarget). Den tar opp kammen og bruser seg opp for fiendene.


== Eksterne lenker ==
(en) Gultoppkakadu i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gultoppkakadu hos Artsdatabanken 
(en) Gultoppkakadu hos ITIS 
(en) Gultoppkakadu hos NCBI 
(en) Kategori:Cacatua galerita – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cacatua galerita – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cacatua galerita – detaljert informasjon på Wikispecies
AVS-36

AVS-36 (Avtomaticheskaya Vintovka Simonova 1936 model – Автоматическая винтовка Симонова образца 1936 года) er et automatgevær fra Sovjetunionen.
Våpenet ble designet av Sergei Simonov i 1936, og konkurrerte mot en rifle fra Fedor Tokarev om å bli approbert av den sovjetiske hæren. Simonov vant, og AVS-36 ble innført i hæren samme år. Våpenet er gassoperert, og har omstiller for både halv og helautomatisk ild. Den har en stor munningsbrems på løpet for å redusere rekyl. Våpenet kom med våpenmagasiner som tok 15 patroner, og en bajonett. Det ble også produsert en skarpskytterutgave med kikkertsikte i et mindre antall.
Etter at det ble tatt i bruk ble det raskt konstatert av våpenet hadde mange feil og mangler, noe som resulterte at produksjonen ble stoppet i 1938. En ny konkurranse om nytt våpen ble holdt, denne gangen vant Tokarev med SVT-38, som senere ble modifisert og fikk navnet SVT-40.
Omtrent 65 800 AVS-36 ble produsert, og de ble brukt i slaget om Khalkhin Gol, i vinterkrigen og andre verdenskrig, enda de fungerte dårlig.


== Eksterne lenker ==
(en) AVS-36 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Otto Ersland

Otto Ersland (født 1960) er en norsk forfatter og forlagssjef i Kapabel Forlag. Han er utdannet ved Universitetet i Bergen, Høgskolen i Bergen og Norsk lærerakademi. Ersland har bakgrunn som rektor på Olavskulen Folkehøgskule og avdelingsdirektør innen IT-opplæring.


== Bibliografi ==
Dei fine ferjene (2005), ISBN 978-82-8163-018-5
Frå krigsskip til flaggskip (2006) ISBN 82-8163-013-2
Weinland

Weinland (tidligere John Weinland) er et selvstendig Norfolk / Americana band fra Portland, Oregon, USA. Weinland spiller en  mix av Norfolk, folk-pop, Americana, Alt-country og indie-rock-musikk. 


== Diskografi ==
Demersville (2006)
La Lamentor (2008)
Breaks In The Sun (2009)


== Bandmedlemmer ==
John Adam Weinland Shearer – Vokal og gitar
Aaron "Rantz" Pomerantz – Dobro, mandolin, trekkspill
Rory Brown – Bass
Ian Lyles Drums, banjo
Paul Christensen – Keyboards


== Eksterne lenker ==
(en) Weiland (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Weinland på Discogs 
(en) Weinland på MusicBrainz 
(en) Weinland på Songkick 
(en) Weinlands offisielle nettsted Arkivert 13. april 2019 hos Wayback Machine.
Iransk standardtid

Iransk standardtid (IRST) eller Irantid (IT) er tidssonen som brukes i Iran. 
IRST er fastlagt til UTC+3:30, som betyr at IRST er tre og en halv time foran UTC. IRST er definert ved meridianen 52,5° øst. Dette er Irans offisielle meridian, og den definerer også den iranske kalender.
Iran brukte ikke sommertid fra 2005 til 2008, etter en avgjørelse av president Ahmadinejad. Det iranske parlamentet bestemte imidlertid i 2007 at sommertid skulle gjeninnføres fra 2008, men den iranske regjeringen motsatte seg dette. Etter en tids diskusjon valgte likevel Ahmadinejads regjering å følge parlamentets vedtak, og Iransk sommertid, kalt IRDT (Iran Daylight Time), ble gjeninnført fra 21. mars 2008. 21. september 2022 ble sommertid avskaffet og Iran holder nå normaltid hele året.


== Referanser ==
Liste over lagtingspresidenter

Liste over lagtingspresidenter omfatter stortingsrepresentanter valgt som president for Lagtinget inntil Lagtinget ble avskaffet i 2009.
Lagtingets president og visepresident inngikk som en del av Stortingets presidentskap. Presidentskapet består av seks personer; tidligere (inntil 2009) president og visepresident i Stortinget, Lagtinget og Odelstinget; etter 2009 Stortingspresident og fem visepresidenter.


== 1814–1884 ==


== 1884–1945 ==


== 1945–2009 ==


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Se også ==
Stortingspresident
Liste over odelstingspresidenter
Skrubber

Skrubber er en generell betegnelse på gassvasker eller dråpefanger. Skrubbere anvends ofte til rensing av røyk og avgasser fra kraftverk og annen industri for å fjerne partikler, svoveldioksid og tungmetaller. En skrubber kan også anvendes til varmegjenvinning ved røykgasskondensering.


== Funksjon ==
Avgassene fra forbrenning kan inneholde miljøskadelige substanser og en skrubber kan fjerne eller nøytralisere disse. Det finnes fler typer skrubbere avhengig av hva de skal anvendes til.


=== Våtskrubber ===
En våtskrubber anvendes til å rense luft, røyk, støv og andre luftbårene forurensninger. I en våtskrubber anvendes en væske som kommer i kontakt med luftforurensningen og fanger opp denne. Væsken kan være vann, slurry eller reagensløsninger avhengig hva forurensningen består av. Effektiviteten er avhengig av kontaktarealet med luftforurensing for eksempel ved å spraye skrubbervæsken i en gardin som forureningen må passere gjennom. En våtskrubber kan avgi mye vanndamp som kan være synlig, derfor installeres oftest en dampfelle i eller sammen med skrubberen.


=== Tørrskrubber ===
En tørrskrubber inneholder et system for sirkulere et absorberende materiale i gasstrømmen og et system for å fjerne reaksjonsprodukter og overskudd av absorpsjonsmateriale. Det brukes ikke eller i svært liten grad noen væske. Oftest anvendes tørrskrubbere til å fjerne sure gasser (som svoveldioksid, hydrogenklorid) hovedsakelig fra forbrenningskilder.


== Avfallstoffer fra skrubbere ==
En skrubber fjerner luftforurensninger og overfører dem til væskeløsning, pasta- eller pulverform. Dette avfallet må tas hånd om og resirkules eller deponeres.


== Bakteriespredning ==
Skrubbere har ikke vært knyttet til spredning av bakterier slik som f.eks kjøletårn før et utbrudd av legionella i Østfold i 2005.


== Referanser ==
Kjell Kleppe

Kjell Kleppe (født 1934, død 1988) var en norsk biokjemiker og molekylærbiolog. Han var professor ved Biokjemisk institutt ved Universitetet i Bergen. Han var en av pionerene som bragte genteknologi inn i norsk forskning. 
Kleppe studerte kjemi ved Universitetet i Oslo (1955-1958) studerte videre ved University of Nebraska, USA (1958-1963) og fikk sin doktorgrad innen enzymologi i 1963. I årene etter arbeidet han ved Department of Biochemistry, University of Cambridge, Storbritannia, og ved Norsk Hydros Institutt for Kreftforskning i Oslo. I 1966 kom han til Biokjemisk institutt (nå del av Institutt for biomedisin), Universitetet i Bergen, som amanuensis. Han ble dosent i 1970 og professor i 1976. Professor Kleppe var medlem av EMBO og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskap (Trondheim). 
Kjell Kleppe tok, sammen med professor Curt Endresen, initiativ til opprettelse av Felleslaboratorium for bioteknologi (FLB) og han ble i 1985 laboratoriets første leder. FLB var landets første laboratorium for bio- og genteknologi. I denne perioden var også Kleppe en av initativtakerne til etableringen av Høyteknologisenteret i Bergen, som stod ferdig på Marineholmen i 1990. FLB ble i 1997 en del av det nye Molekylærbiologisk institutt.Fra 1968-1970 var Kleppe post.doc. i Nobelprisvinneren Har Gobind Khorana sin forskningsgruppe ved University of Wisconsin, Madison, USA, og hadde siden flere opphold i gruppen også etter at Khorana flyttet til Massachusetts Institute of Technology, Cambridge, USA. Mens han var der, beskrev han allerede i 1971 prinsippet for polymerasekjedereaksjonen (polymerase chain reaction, PCR) i en artikkel han publiserte i 1968 sammen med Nobelprisvinneren. 
PCR ble utviklet for alminnelig bruk i begynnelsen av 80-tallet av Kary B. Mullis som fikk Nobelprisen for oppfinnelsen i 1991 (etter Kleppes død). Selv om Mullis helt klart har stått for en betydelig del av utviklingen, har det har vært gjenstand for noe diskusjon at han tok æren for hele oppfinnelsen blant annet i sitt Nobelforedrag.


== Referanser ==
Sotrasambandet

Sotrasambandet er et planlagt veiprosjekt fra Sotra til Bergen Vest.
Prosjektet inneholder bro mellom Sotra og Bergen, i tillegg til forbedret vei og forlengelse av motorveien fra Kolltveit på Sotra til Loddefjord i Bergen, med muligheter for bybane fra Straume til Bergen sentrum. Broen skal ha fire felt og skal ligge sør for den eksisterende Sotrabroen. Tidligere var det snakk om en undersjøisk tunnel.Prosjektet har vært omdiskutert. Lokalbefolkningen ønsket tidlig en undersjøisk tunnel for å spare boligområdene både på sotrasiden og bergenssiden for den trafikkveksten som er ventet de kommende årene i takt med byutviklingen på Straume, samt veksten i folketallet på Sotra. Dagens sotrabro har per 2009 et ÅDT på om lag 26 000,mot et forventet ÅDT på 35 000 i 2030. Alternativet med tunnel ble senere forkastet av Statens vegvesen og samferdselsdepartementet, til tross for protester hos befolkningen i nærmiljøet. Bergen kommune har ønsket at planområdet for sotrasambandet utvides til å inkludere strekningen mellom Storavatnet og Liavatnet i Bergen kommune, for å se utbyggingen av sotrasambandet i sammenheng med det eksisterende veinettet i Bergen, og for å forhindre at området rundt Storavatnet utvikles til en trafikkmaskin tilsvarende hva Nygårdstangen i Bergen er i dag. Så mange som 29 boliger og 11 fritidseiendommer må rives for å få bygget veien. Fire av disse ligger på Sotra,  resten på bergenssiden.


== Fakta ==
Hensikt: Det skal utvikles et fastlandssamband mellom Sotra og Bergen som sikrer langsiktige, gode og trygge kommunikasjoner for alle trafikkantgrupper og som legger grunnlag for videre vekst og regional utvikling.
Vei: Riksvei 555
Fase: Planfase
Kommuner: Øygarden, Bergen
Fylke: Vestland
Finansiering: Stat, Bompenger
Nasjonal transportplan: byggestart hausten 2021
Bevilgning: 10,00 milliarder kroner
Gang og sykkelvei: 3 meter bredt


== Referanser ==
Språk i Afrika

Språkene i Afrika henviser ikke til en entydig språkgruppe. Afrika er et kontinent, og afrikanerne utgjør 12 prosent av menneskene i verden, men snakker over 30 prosent av språkene. Det er mellom 1 250 til 2 100 naturlig språk, en del beregninger oppgir over 3 000, i Afrika i flere store språkgrupper. De fleste av disse kan plasseres i en av fem store språkgrupper:

Afroasiatiske språk
Nilosahariske språk
Niger-kongo-språk
Khoisan-språk
Austronesiske språk (inneholder bare ett afrikansk språk, gassisk)Det er flere andre, mindre språkfamilier og isolerte språk, foruten også språk som ennå ikke har blitt klassifisert. I tillegg har Afrika et bredt mangfold av tegnspråk, mange som også er isolerte språk.
Rundt et hundre av språkene i Afrika er benyttet for inter-etnisk kommunikasjon. Arabisk, somali, berbisk, amharisk, oromo, swahili, hausa, manding, ibo, fulfulde og joruba snakkes av titalls millioner mennesker. Om man legger sammen et hundre relativt like språk er tolv av dem snakket av rundt 75 prosent, og femten snakket av rundt 85 prosent som enten første eller annetspråk.Alle de afrikanske landene er flerspråklige, med på det meste over 500 språk (i Nigeria). Den koloniale arven er sterk i Afrika, alle tidligere kolonier sør for Sahara har språket til den tidligere kolonimakten som offisielt språk, i visse tilfeller sammen med et afrikansk språk (f.eks. Tanzania). Kolonispråkene dominerer i administrativt bruk, og flere land bruker bare kolonispråkene i skoleverket også, europeiske språk som engelsk og fransk, framfor morsmålet. Mange barn har således store problemer med å forstå undervisningen på skolen. Det er dermed vanlig at skolevesenet og offisielle organ bruker ett språk, mens ett eller flere andre, helt forskjellige språk blir brukt i dagligtalen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Childs, G. Tucker (2003): An Introduction to African Languages. Amsterdam: John Benjamin.
Chimhundu, Herbert (2002): Language Policies in Africa. (Final report of the Intergovernmental Conference on Language Policies in Africa.) Revidert versjon. UNESCO.
Cust, Robert Needham (1883): Modern Languages of Africa.
Ellis, Stephen (ed.) (1996): Africa Now: People - Policies - Institutions. Haag: Ministry of Foreign Affairs (DGIS).


== Eksterne lenker ==
Ressurser på nettet for afrikanske språk
Lingvistisk kart for Afrika, Muturzikin.com
Classic Rock: Rock Symphonies

Classic Rock 5: Rock Symphonies er et album som ble spilt inn i desember 1982 og april 1983 av London Symphony Orchestra, under ledelse av Michael Davis, i EMI Abbey Road Studios i London. Kjente rockesanger som «The Final Countdown» og «Born in the USA» ble orkestrert. Dette var et uvanlig prosjekt i tiden, senere er det blitt vanligere med samarbeid mellom rockemiljøer og klassiske symfoniorkester.


== Kilder ==

(en) Classic Rock: Rock Symphonies på Discogs