jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Peritonsillær abscess

Peritonsillær abcess (PTA) er en opphovning av området like ved mandlene, og er en komplikasjon til halsbetennelse. 
PTA er en komplikasjon til tonsillitt (infiserte, hovne mandler), og oppstår på grunn av at bakteriene i infeksjonen produserer puss som ansamles i vevet lateralt for tonsillene. 


== Symptomer og funn ==
PTA kommer oftest, men ikke alltid, etter en akutt tonsillitt. Følgende symptomer og funn er vanlige:

Nedsatt allmenntilstand og feber. Merkbart verre enn ved tonsillitt.
Trismus (kjevesperre) og dermed vanskelig for å åpne munnen.
Svelgvansker, både på grunn av den fysiske innsnveringen hevelsen gir, og smertene som følger med.
Ensidig hevelse og smerte. Hevelsen ligger lateralt og superiort for tonsillen.
Medialforskyvning av tonsille. Mandelen blir presset mot midtlinjen på grunn av hevelsen.
Mye slim
Uvula (drøvelen) blir forskjøvet fra midtlinjen.


== Behandling ==
Behandlingen består av punksjon, incisjon, debridering og i siste instans tonsillectomi (fjerning av mandlene).

Punksjon er viktig for å sikre seg at hevelsen ikke er et hematom. En nål settes inn i hevelsen, og man aspirerer (trekker inn i nålen) noe av innholdet. Noen ganger må man prøve flere steder for å finne ut nøyaktig hvor abscessen ligger. Er det puss som kommer inn, skyldes hevelsen PTA. Dersom PTA har utviklet seg i etterkant av en antibiotikakur for tonsillitt, bør materialet sendes inn til labanalyse.
Incisjon: Et snitt på cirka to centimeter legges i en tenkt linje fra nedre kant av uvula til bakre molar (jeksel).
Debridering: Snittet sprettes opp, og man lar pusset renne ut. Denne delen må tidvis gjentas flere ganger for å få alt ut. I noen land følges debridering opp med en tidagers kur med oral antibiotika.
Tonsillectomi: Dette er indisert ved recidiverende (gjentakende) PTA. Det er også aktuelt hos barn, der PTA kan true frie luftveier og næringsinntak.
Göran Lagervalls musikkstipend

Göran Lagervalls musikkstipend (svensk: Göran Lagervalls Musikstipendium) utdeles årlig av Göran Lagervalls stiftelse til lærere ved en av landets musikkhøyskoler for betydningsfullt pedagogisk arbeid. Styret for Kungliga Musikaliska Akademien fatter beslutninger om prisen.


== Stipendiater ==
2006 – Harri Ihanus, Musikhögskolan i Piteå / Luleå tekniska universitet
2007 – Joakim Anterot
2008 – Marianne Khoso
2009 – Ingvar Dahl
2010 – Mats Jansson
2011 – Gunnar Spjuth
2012 – Irene Perdahl
2013 – Sven Ahlbäck
2014 – Lars Ohlsson
2015 – Börje Andersson, Petra Hellquist og Annmarie Wangin
2016 – Staffan Hedin
2017 – Britta Johansson


== Kilder ==
Om Göran Lagervalls Musikstipendium på Musikaliska Akademiens webbplats
Great Balls of Fire

«Great Balls of Fire» er en amerikansk rock and roll-sang med melodi og tekst av Otis Blackwell og Jack Hammer. Den er best kjent i Jerry Lee Lewis' utførelse. Lewis' versjon ble spilt inn i Sun Studio i Memphis, Tennessee, 8. oktober 1957 og utgitt på singlen Sun 281 i november 1957. Produsent var Sam Phillips.
Sangen ble fremført i en opptreden med Jerry Lee Lewis og hans band i rock and roll-filmen Jamboree., hvor også Carl Perkins, Fats Domino, Buddy Knox og Dick Clark var med.Innspillingen ble også utgitt i Storbritannia av London Records.
Sangen ble rangert som nummer 96 på Rolling Stones liste over The 500 Greatest Songs of All Time.Tittelen på sangen er hentet fra et uttrykk i Sørstatene, som enkelte kristne betrakter som blasfemisk. Det refererer til da Den hellige ånd viste seg som en ildtunge for De tolv apostlene.


== Andre innspillinger ==
Tiny Tim spilte inn en versjon som B-siden til singlen «Tip Toe Thru My Tulips».
New Grass Revival spilte inn en kjapp bluegrass-versjon. Den ble utgitt på albumet The Arrival of the New Grass Revival.
Den amerikanske doo wop-gruppen The Flamingos spilte inn en versjon. Den ble utgitt på albumet Unspoken Emotions.
Electric Light Orchestra spilte inn en versjon. Den ble utgitt på livealbumet The Night the Light Went on (in Long Beach) (1974).
Dolly Parton spilte inn en versjon i 1979.
OV7, opprinnelig kalt La Onda Vaselina, gjorde en versjon på spansk med tittelen «Grandes luces de fuego» i 1989.
The Misfits spilte inn en versjon i 2003. Den ble utgitt på albumet Project 1950.
Teitur spilte inn en versjon i 2006, utgitt på albumet Stay under the Stars.
Offenbach hadde med sangen på live-DVD-en til albumet Ultime (2007).
Dean Delannois spilte inn sangen på debutalbumet (2007).
Fleetwood Mac hadde med sporet på utgivelsen fra 1999 av livealbumet Shrine '69, som ble spilt inn på Shrine Auditorium i 1969.
Johnny Winter spilte inn en versjon. Den ble utgitt på albumet Johnny Winter And.... Live.
En versjon tjente som temasang i den amimerte serien Madballs.


== Norsk versjon ==
Eldar Vågan har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Gamle grønne boller».  Vazelina Bilopphøggers har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen Fem fyrer med ved (Slagerfabrikken/Opel SLP 990004) i 1984.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Rhinitt

Rhinitt er en betennelse i nesen. Tilstanden er preget av nyseanfall og nesesekresjon. De fleste opplever å bli tette i nesen (nasalstenose), og noen får lett nedsatt allmenntilstand.
Den vanligste rhinitten er den som kommer ved vanlig forkjølelse. Rhinitt kan imidlertid også forekomme ved andre sykdommer, som influensa, morbilli, rubella, scarlatina og difteri. Rhinitt kan også være forårsaket av allergi.


== Klassifisering ==
Rhinitt finnes i flere former, og kan klassifiseres på ulik måter. Under følger en enkel inndeling:

Akutt infeksiøs rhinitt
Kronisk infeksiøs rhinitt
Atrofisk rhinitt
Allergisk rhinitt
Allergisk sesongrhinitt (høysnue)
Allergisk helårsrhinitt
Non-allergisk helårsrhinitt
Akutt infeksiøs rhinitt

Akutt infeksiøs rhinitt er den typen rhinitt man finner ved forkjølelse og influensa. Den er særlig vanlig hos barn i barnehagealder, da disse eksponeres mye for smitte fra andre barn.


== Symptomer og funn ==
Oftest vil man ha en forutgående halsbetennelse (pharyngitt), med tørr, irritert hals og muligens svelgesmerter. Nesesekresjonen utvikler seg fra vandig via mukopurulent til slimete. Graden av tetthet vil variere fra person til person. Varigheten er vanligvis på rundt en uke. Ved rhinoskopi vil man se hevelser, oftest i conchae.


== Årsak ==
Denne formen er oftest forårsaket av virus. De vanligste virusene er rhinovirus og coronavirus. For barn er respiratorisk syncytialt virus (RSV) vanlig, mens hjerte-/lunge-pasienter og gravide er utsatt for influenzavirus A/B/C.


== Behandling ==
Ingen effektiv behandling finnes. Nesedråper kan dempe sekresjonen og bidra til å åpne opp stenosen. Dette forebygger også bihulebetennelse (sinusitt). C-vitaminer er mye brukt, men er uten virkning.


== Komplikasjoner ==
Infeksjonen kan spre seg til omliggende strukturer. Det kan da utvikles ørebetennelse (otitis media), bihulebetennelse og ulike luftveisbetennelser (pharyngitt, laryngitt, tracheititt og bronkitt).
John Tonsjø

John Ragnar Tonsjø
(født 1. juni 1932, død 12. mai 2022) var en norsk fløytist, blant sin tids ypperste.


== Liv og virke ==
Etter å ha vært sjåfør i NRK studerte han musikk, blant annet med fløytisten Ørnulf Gulbransen. Deretter ble han tilsatt som 2. fløytist i 
Kringkastingsorkestret 1959–1961 med den legendariske Alf Andersen som sidemann. Deretter var han fløytist i Trondheim Symfoniorkester 1961–1963 og i Den Norske Operas orkester 1963–1967. I Kringkastingsorkestret ble han etter prøvespill ansatt som solofløytist i 1967. Han avløste Per Øien på solopulten og ble selv etterfulgt av Tom Ottar Andreassen i 1994. Tonsjø spilte i Kringkastingsorkestret til oppnådd pensjonsalder i 1997. Solistisk var Tonsjø aktiv i og utenfor orkestret, og blant medspillerne nevnes pianisten Johan Øian.


== Priser ==
Utdannelsesstipend på 12 000 kroner fra Fond for utøvende kunstnere, 1984


== Referanser ==
Kronisk infeksiøs rhinitt

Kronisk infeksiøs rhinitt har mye de samme symptomer som en akutt infeksiøs rhinitt, men er langvarig, og har ikke nødvendigvis en infeksiøs årsak. Blant årsakene er tilbakevendende akutte rhinitter, medfødte misdannelser (som septumdeviasjon), adenoide vegetasjoner og støv/forurensing. Overforbruk av nesedråper kan bidra til kronisk rhinitt.
Som i den akutte varianten er symptomene sekresjon fra nesen og nasalstenose. Dette siste grunnet slimhinnehypertrofi. 


== Se også ==
Rhinitt
Akutt infeksiøs rhinitt
Jón Hallur Stefánsson

Jón Hallur Stefánsson (født 1959 på Island) er en islandsk forfatter og oversetter.
Jón Hallur Stefánsson har studert litteratur og spansk ved Háskóli Íslands og Universitetet i Granada. Han var fra 1993 til 2003 radiojournalist i Ríkisútvarpið, og har også arbeidet som musiker og oversetter. Som forfatter har han utgitt poesi (på eget forlag) og kriminalromaner. I 2004 vant han Islandske krimforfatteres novellekonkurranse. I 2005 debuterte han som romanforfatter med kriminalromanen Krosstré, som ble oversatt til flere språk.


== Bibliografi ==
Krosstré (2005) / norsk oversettelse: Korsets tre (2007)
Vargurinn (2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
schwedenkrimi.de om Stefánsson
Gjeldsrådgivning

Gjeldsrådgivning betegner en form for rådgivning overfor privatpersoner med stor gjeld. Etter gjeldsordningslovens § 1-5 skal alle norske kommuner kunne tilby gjeldsrådgivning til innbyggere med gjeldsproblemer. Slik gjeldsforhandling og gjeldsordning er gratis. Den som har opparbeidet så stor gjeld, har krav på all nødvendig hjelp fra det offentlige for å komme frem til en gjeldsordning. Vedkommende bør først kontakte sin hjemkommune og legge saken frem for den kommunale gjeldsrådgiveren. Det er også mulig å henvende seg direkte til namsmannen.
Rådgivningen skjer ved at skyldner legger frem sine problemer slik at rådgiveren kan foreta en nærmere vurdering av situasjonen og komme med forslag til løsninger. 
Gjeldsrådgivningen kan bidra til å løse problemene helt eller delvis eller rådgivningen må gå over i en ny fase, for eksempel ved utenrettslige gjeldsforhandlinger eller ved at forhandlingene videreføres gjennom offentlig gjeldsforhandling etter gjeldsordningsloven av 1992 eller konkursloven av 1984. 
Også privatpersoner og næringsdrivende tilbyr gjeldsrådgivning.


== Se også ==
Mekling
Gjeldsforhandling
Gjeldsordning
Utleggstrekk


== Eksterne lenker ==
Veiledning for den som kan ha behov for gjeldsordning.
Wireless Power & Communication

Wireless Power & Communication AS har utviklet en patentert teknologi for trådløs overføring av strøm. Det unike med denne teknologien er at den muliggjør overføring av flere hundre watt med en effektivitet på opptil 95%. Teknologien er blant annet implementert i offshore, Ex og subsea produkter. 
WPC ble stiftet av Geir Olav Gyland i 2003 og holder til i Kristiansand. Hovedfokuset til WPC er lisensiering og integrasjon av teknologi for trådløs overføring av strøm i alle typer produkter.


== Utmerkelser ==
Med bakgrunn i den utviklede teknologien ble WPC nominert av Innovasjon Norge til Reodorprisen i 2008.WPC ble medlem av NODE nettverket (Norwegian Offshore & Drilling Engineering) i desember 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wireless Power & Communication
Reference
Ifokus
Innovasjon Norge
Roald Kaldestad

Roald Kaldestad (født 21. mai 1972) er en norsk barnebokforfatter, låtskriver og gitarist. 
Som musiker har Roald Kaldestad jobbet med blant andre Odd Nordstoga, Sigrid Moldestad, Magnet, Storm Weather Shanty Choir og Bare Egil Spellemannslag. Han debuterte som forfatter i 2000 med Heavykatten, Discodansemusa og Pinnsvinet Phillip. Året etter kom Reven Ruben  og i 2003 Polkagrisen. De to første har gått som hørespill i Barnetimen for de minste. Bildeboken Englefjell, som ble utgitt i 2006, ble laget sammen med tegneren Øyvind Torseter. Heavykatten og gitaren kom i 2010. Han har også skrevet fortellinger bl.a i Eventyrboka (2009), Trøysteboka (2011) og Monsterboka (2013) på Skald forlag. I 2014 kom bildeboken To hundre og sekstini dagar på Magikon forlag. Denne er laget i samarbeid med illustratøren Bjørn Rune Lie. 
Kaldestad ble cand. philol. i 2002 med hovedfag i kunsthistorie på en oppgave om David Bowie.
Roald Kaldestad bor på Stord i Hordaland. Han er sønnen til forfatteren Per Olav Kaldestad. 


== Bibliografi ==
2000 Heavykatten, Discodancemusa og Pinnsvinet Phillip, barnebok, Cappelen
2001 Reven Ruben, barnebok, Cappelen
2003 Polkagrisen, barnebok, Cappelen
2004 Heavykatten – Samlealbum, barnebok, Cappelen
2006 Englefjell, barnebok, Cappelen
2010 Heavykatten og gitaren, barnebok, CappelenDamm
2014 To hundre og sekstini dagar, barnebok, Magikon forlag


== Diskografi ==


=== Med Something Odd ===
1997 Something Odd
1998 Solreven


==== Singler ====
1998 Ingen eg kjenner/Absolutt ingen
1998 Fuggel i karmen


=== Med Odd Nordstoga ===
2000 Nordstoga


=== Med Sigrid Moldestad ===
2014 Brevet til kjærleiken
2015 Så ta mitt hjerte – Dei beste songane
2017 Vere her
2021 Tonen i meg


==== Singler ====
2019 Song til deg
2020 Karolina
2020 Bonden
2021 Tonen i meg


=== Med Storm Weather Shanty Choir ===
2001 Cheer Up Me Lads!
2002 Off to Sea Once More
2005 Let Us Be Jolly and Drown Melancholy!
2009 Way Hey (and Away We'll Go)
2012 A Drop of Nelson's Blood
2017 LIVE
2021 Nine Rows of Teeth


==== Singler ====
2008 Drunken Sailor
2008 Boney/The Bonnie Ship the Diamond
2012 A Drop of Nelson's Blood


=== Med Bare Egil Spellemannslag ===
2020 Live fra Riksscenen


=== Deltar på ===
Emmerhoff & The Melancholy Babies: The Joy of Mourning (1996)
Myle, Myle (1996)
Emmerhoff & The Melancholy Babies: Viva Revenge (1999)
Odd Nordstoga: Luring (2004)
Kari Rueslåtten: Other People's Stories (2004)
A Boy Named Sue (2004)
Atle Hansen: Mast utan skip (2006)
Haakon Vatle: Den norske sjømann (2007)
A Boy Named Sue:Selling Road Maps for the Soul (2007)
Kloster: Big Fish (2007)
Folkelarm/Etnisk musikklubb: FolkeLarm Oslo2008 (2008)
William Hut: Silent Hum (2009)
Ragnar Hovland: Valgets kavaler (2012)
Truls Horvei: Søvnløs (2015)
Åsmund Nesse: Viser frå Vesterland (2017)


== Eksterne lenker ==
Presentasjon på Cappelen Damms nettsider
Presentasjon av Roald Kaldestad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Digitaliserte bøker av Roald Kaldestad i Nasjonalbiblioteket
Brede Csiszar

Brede Frettem Csiszar (født 26. mars 1987)  er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte i forsvaret til Vålerenga. 
Csiszar var elev på idrettsfag ved Bjerke videregående skole fra 2003 til 2006. Han har spilt for Vålerenga nesten hele karrieren, og debuterte i eliteserien som 19-åring i 2006. Høsten 2010 signerte Csiszar for den svenske klubben Mora. Etter lite spilletid returnerte han i oktober til Vålerenga, på utlån fra sin nye klubb.Csiszar overtok kapteinsvervet i Vålerenga etter Lars Erik Lund og hadde vært kaptein siden, med unntak av en lengre skadeperiode i 2011-2013-sesongen da Cato Cocozza vikarierte som VIF-kaptein.
Han er fetter av ishockeyspilleren Fredrik Csisar.


== Se også ==
Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brede Csiszar – Eurohockey.com 
(en) Brede Csiszar – Eliteprospects.com
Rudy Lewis

Rudy Lewis (født 23. august 1936 i Philadelphia, død 20. mai 1964 i New York) var en USA-amerikansk rhythm and blues-sanger, mest kjent for sin deltakelse i The Drifters.
Lewis starta innen gospel og sang blant annet med Clara Ward Singers. I 1960 prøvesang han for Drifters manager, George Treadwell, som nettopp hadde sparka store deler av gruppas opprinnelige besetning. Lewis fikk jobben, og han var førstesanger fram til han døde i 1964. 
Blant Lewis' mest kjente sanger er «Some Kind Of Wonderful», «Please Stay», «On Broadway» og «Up On The Roof».
Da The Drifters i 1988 blei innvotert i Rock and Roll Hall of Fame, var det med ei besetning der Lewis var et av gruppemedlemmene.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nick Talevski: Rock Obituaries – Knocking On Heaven's Door, Omnibus Press 2010, ISBN 9780857121172, side 371.
Omtale av The Drifters på Rock and Roll Hall of Fame; besøkt 12. februar 2016.
Nekrolog på nettstedet Timelines.com; besøkt 12. februar 2016.


== Eksterne lenker ==
(en) Rudy Lewis på Discogs 
(en) Rudy Lewis på MusicBrainz 
(en) Rudy Lewis på AllMusic
Marie Collonvillé

Marie Collonvillé (født 23. november 1973 i Amiens) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp.
Under OL 2004 ble hun nummer sju i sjukamp og i OL 2008 ble hun nummer 12. Fra utendørs-VM er hennes beste resultat sjetteplassen fra VM 2005.
Innendørs har hun bronsemedalje fra VM 2003 i femkamp.


== Personlige rekorder ==
Femkamp – 4 644 poeng
Sjukamp – 6 350 poeng


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie Collonvillé – Olympedia 
(en) Marie Collonvillé – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Marie Collonvillé – Frankrikes olympiske komité 
(en) Marie Collonvillé – World Athletics 
(fr) Marie Collonvillé – Fédération française d athlétisme 
(en) Marie Collonvillé – Track and Field Statistics
Communic

Communic er et progressiv metal-band fra Mandal/Kristiansand.
Bandet ble etablert i 2003 som et sideprosjekt av gitarist Oddleif Stensland, og trommeslager Tor Atle Andersen, begge fra bandet Scariot. Ettervert kom bassist Erik Mortensen med, som tidligere hadde spilt med Stensland i bandet Ingermanland.
I januar 2004 spilte bandet inn de første sporene til demoen Conspiracy in Mind, som kun ble trykket i 100 eksemplarer. Bandet signerte med det danske selskapet Intromental Management i mars, og demoen ble utvalgt som «Demo of the Month» av tidsskriftet Rock Hard i april. Stensland forlot så Scariot for å fullt kunne konsentrere seg om Communic. I juli signerte bandet med plateselskapet Nuclear Blast, og 21. februar 2005 kom debutalbumet Conspiracy in Mind, innspilt i Danmark. Den danske keyboardisten Peter Jensen spilte keyboard på albumet, og var med på den påfølgende turneen.
I 2006 reiste bandet igjen til Danmark for å spille inn oppfølgeralbumet Waves of Visual Decay, som ble utgitt i mai samme år. Norske Endre Kirkesola ble tatt med for å ta seg av keyboardspillingen på albumet. Bandets tredje album; Payment of Existence, ble utgitt 30. mai 2008 i Europa, og i USA 30. juli samme år, på Locomotive Music.


== Medlemmer ==
Oddleif Stensland — vokal og gitar
Erik Mortensen — bassgitar
Tor Atle Andersen — slagverk


== Diskografi ==
2004: Conspiracy in Mind (demo)
2005: Conspiracy in Mind
2006: Waves of Visual Decay
2008: Payment of Existence
2011: The Bottom Deep - CD
2011: The Bottom Deep - Black vinyl
2011: The Bottom Deep - Brown vinyl -LTD


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Communic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Communic – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Communic på Discogs 
(en) Communic på MusicBrainz 
(en) Communic på Encyclopaedia Metallum 
(en) Communic på Spotify 
(en) Communic på Songkick 
(en) Communic på Last.fm 
(en) Offisiell facebook
(en) Communic på MySpace
Vanessa Boslak

Vanessa Boslak (født 11. juni 1982 i Lesquin) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i stavhopp.
Boslak tok brone i junior-VM i 2000. Som senior var hun i finalen ved innendørs-VM 2004 der hun ble nummer fem med et hopp på 4,50. Hun var også i finalen under OL 2004 og kom på sjetteplass etter å ha gått over 4,40.
Også i VM 2005 var hun i finalen og ble da nummer åtte. I innendørs-VM 2006 ble hun nummer fem etter et hopp på 4,65. Samme plassering oppnådde hun i VM 2007 i Osaka etter å ha hoppet 4,70.
Hun deltok også i OL 2008 og ble nummer 9.


== Personlig rekord ==
Stavhopp – 4,70 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vanessa Boslak – Olympics.com 
(en) Vanessa Boslak – Olympic.org 
(en) Vanessa Boslak – Olympedia 
(en) Vanessa Boslak – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Vanessa Boslak – Frankrikes olympiske komité 
(en) Vanessa Boslak – World Athletics 
(fr) Vanessa Boslak – Fédération française d athlétisme 
(en) Vanessa Boslak – Diamond League 
(en) Vanessa Boslak – Track and Field Statistics
Adaptation

Adaptation er en amerikansk dramakomedie fra 2002 regissert av Spike Jonze. De ledende rollene spilles av Nicolas Cage, Meryl Streep og Chris Cooper. Manuskriptet ble skrevet av Charlie Kaufmann. Det var det andre filmsamarbeidet til Jonze og Kaufmann.
Filmen ble nominert til fire Oscar-priser og vant én. Chris Cooper fikk prisen for beste mannlige birolle. Den ble også nominert til beste mannlige hovedrolle, beste kvinnelige birolle og beste tilpassede manus.Det kostet 19 millioner dollar å lage Adaptation, og den spilte inn 22 500 000 dollar i USA.Filmen handler om mansuforfatteren Charlie Kaufmann som skal skrive filmmanus av Susan Orleans bok The Orchid Thief, men sliter fordi det ikke er noen handling i boka.


== Handlingsreferat ==
Charlie Kaufman blir ansatt for å skrive manus av Susan Orlean sin bok The Orchid Thief. Kaufman sliter med angst, sosial fobi, depresjon og lav selvtillit. Tvillingbroren hans, Donald, har nylig flyttet inn i huset hans, og snylter på ham. Donald bestemmer seg for å begynne som manusforfatter, akkurat som Charlie. Charlie ønsker å sikre at manuset hans er en trofast tilpasning av The Orchid Thief. Men han føler at boken ikke har noen brukbar fortelling, og ikke er mulig å gjøre om til en film. Dette gjør at han ikke klarer å skrive noe ordentlig manus.
Charlie går snart langt over fristen satt av Columbia Pictures, og han reiser til New York City for å diskutere manus med Susan Orlean direkte. For sjenert, og med store sosiale problemer, klarer han ikke å snakke med henne når han kommer til kontoret hennes. I tillegg mottar han den overraskende nyheten om at Donalds nye manus for en klisjé-full thriller viser seg å være ekstremt populært.
Donald, som ikke har noen sosial fobi eller depresjon, utgir seg for å være Charlie og intervjuer forfatter Susan Orlean. Men han mener at svarene hennes er mistenkelige. Han og Charlie følger etter henne til Florida, hvor hun møter John Laroche: Den orkidé-stjelende hovedpersonen i boken hennes, og hennes hemmelige elsker. Donald og Charlie oppdager snart hva forfatternes egentlige plan går ut på, og dette utvikler seg snart til en kamp på liv eller død.


== Skuespillere ==
Nicolas Cage som Charlie Kaufman / Donald Kaufman
Meryl Streep som Susan Orlean
Chris Cooper som John Laroche
Cara Seymour som Amelia Kavan
Brian Cox som Robert McKee
Tilda Swinton som Valerie Thomas
Ron Livingston som Marty Bowen
Maggie Gyllenhaal som Caroline Cunningham
Judy Greer som Alice
Bob Yerkes som Charles Darwin
Jim Beaver som Ranger Tony
Jay Tavare som Matthew Osceola
Doug Jones som Augustus Margary
Peter Jason som en forsvarsadvokat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Adaptation på Internet Movie Database 
(no) Adaptation hos Filmfront 
(no) Adaptation på NRK TV 
(sv) Adaptation i Svensk Filmdatabas 
(da) Adaptation i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Adaptation på Allociné 
(nl) Adaptation på MovieMeter 
(en) Adaptation på AllMovie 
(en) Adaptation på Turner Classic Movies 
(en) Adaptation på Rotten Tomatoes