jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oligotomidae

Oligotomidae er en familie  med insekter innen ordenen spinnfotinger.  De fleste av disse spinnfotingene finnes i Asia og Australia, men gruppen forekommer også i middelhavsområdet og Afrika.


== Utseende ==
Som alle spinnfotinger er de lange og slanke insekter med korte bein og store spinnkjertler på framføttene. Hodet er middelsstort og ovalt, fasettøynene runde, antennene trådformede og omtrent så lange som hode + thorax. Beina er forholdsvis lange og slanke.


== Levevis ==
Oligotomidae kan finnes i mange ulike miljøer, fra ørken til regnskog. De lager gjerne silke-galleriene sine i sprekker i bark, bergsprekker, mellom lav eller i jorden. 


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i tropiske områder av Asia og Australia, dessuten finnes slekten Haploembia i Sør-Europa og Afrika. Noen få arter er dessuten spredt med mennesker til Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Man kjenner ca. 200 arter og 6 slekter, men bare tre slekter og snaut 60 arter er foreløpig beskrevet.

Insekter, Hexapoda
Egentlige insekter, Dicondylia
"Nyvinger", Neoptera
Ordenen spinnfotinger, Embioptera (Embidiina)
Familien Oligotomidae
Slekten Aposthonia Krauss, 1911 – mest artsrike slekt, 21 beskrevne arter, tallrike ubeskrevne
Slekten Haploembia – Afrika og middelhavsområdet, 10 beskrevne arter. I Europa:
Haploembia palaui Stefani, 1955 – Spania
Haploembia solieri (Rambur, 1842) – vidt utbredt i middelhavsområdet, også på Kanariøyene
Slekten Oligotoma Westwood, 1837 – 25 beskrevne arter


== Kilder ==
Australian Faunal Directory, Oligotomidae
Liste over verdens spinnfotinger


== Eksterne lenker ==
(en) Oligotomidae i Encyclopedia of Life 
(en) Oligotomidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oligotomidae hos Fauna Europaea 
(en) Oligotomidae hos Fossilworks 
(en) Oligotomidae hos ITIS 
(en) Oligotomidae hos NCBI 
(en) Kategori:Oligotomidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oligotomidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening – Norsk entomologisk forening, En forening for og om Insekter.
Bildegalleri over nordamerikanske arter
Smyle

Smyle (Avenella flexuosa eller Deschampsia flexuosa) er en grasart.
Smyle er en av våre vanligste grassorter. Smyle vokser ofte fram i store mengder på hogstflater etter at skogen er hugget bort, altså vokser den i primærfasen i suksesjonen. Den har et kort livsløp og er med på å gi næring til jorda slik at større planter som geitrams kan vokse.
Denne grasarten er også svært vanlig i etablert skog, men da vokser den mer spredt og er ofte steril i sterk skygge. Smyle vokser også i eng, beitemark, lynghei og til fjells. Den tåler svært sur jord, og jord med høyt blyinnhold, og er ofte den eneste planten som vokser på slagghauger ved gruveanlegg. 
Smyle er flerårig, snau, og blomstene vokser i løse dusker. Strået er glatt og kan være opptil en halv meter høyt. Bladene er valset, smale, myke, glatte og saftig grønne. Snerpene er avrundet og noen få millimeter lange.
Utbredelsen er amfiatlantisk i østlige Nord-Amerika, Grønland, Island, Europa, Nordvest-Afrika, Anatolia, Transkaukasia, Iran og Vest-Sibir. Den har også en amfipasifisk utbredelse i Japan, Taiwan, Øst-Sibir og vestlige Nord-Amerika. I tillegg finnes smyle i Himalaya, i tropiske fjell i Afrika og Indomalaya og i sørlige Sør-Amerika.


== Galleri ==

		


== Litteratur ==
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 862. ISBN 978-82-05-42485-2. 
«Deschampsia flexuosa». GrassBase - The Online World Grass Flora. Kew Science. Besøkt 5. april 2022. 
«Avenella flexuosa». Plants of the World Online. Kew Science. Besøkt 5. april 2022. 
«Deschampsia flexuosa». Flora of China. Besøkt 5. april 2022. 


== Eksterne lenker ==
(en) smyle – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(no) smyle hos Artsdatabanken 
(en) smyle hos ITIS 
(en) smyle hos NCBI 
(en) smyle hos Panarctic Flora 
Avenella flexuosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Teratembiidae

Teratembiidae er en familie  med insekter innen ordenen spinnfotinger.  Alle de kjente artene utenom én er fra Amerika.


== Utseende ==
Som alle spinnfotinger er de lange og slanke insekter med korte bein og store spinnkjertler på framføttene. 


== Utbredelse ==
Man kjenner én art fra Angola og én fra det sørlige Nord-Amerika, bortsett fra disse lever samtlige kjente arter i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Insekter, Hexapoda
Egentlige insekter, Dicondylia
"Nyvinger", Neoptera
Ordenen spinnfotinger, Embioptera (Embidiina)
Familien Teratembiidae
Slekten Diradius – 13 beskrevne arter, én i Nord-Amerika, de øvrige i Sør- og Mellom-Amerika
Slekten Oligembia – 23 beskrevne arter, Mellom- og Sør-Amerika
Paroligembia angolica Ross, 1952 – eneste ikke-amerikanske art, fra Angola
Slekten Teratembia – 4 beskrevne arter, Sør-Amerika


== Kilder ==
Liste over verdens spinnfotinger


== Eksterne lenker ==
(en) Teratembiidae i Encyclopedia of Life 
(en) Teratembiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Teratembiidae hos Fossilworks 
(en) Teratembiidae hos ITIS 
(en) Teratembiidae hos NCBI 
Teratembiidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening – Norsk entomologisk forening, En forening for og om Insekter.
Yttriprisen

Yttriprisen er en nynorsk litteraturpris. Den ble stiftet av Johan Yttri i 1962. Han grunnla et fond og bestemte at prisen skulle gå til forfattere som skriver «verdifulle bøker på godt norsk mål». Prisen er til minne om Ivar Aasen, Aasmund Olavsson Vinje, Per Sivle og Arne Garborg. I 1993 var prisen er på 15 000 kroner.


== Prisvinnere ==
1972 – Olav H. Hauge
1981 – Marie Takvam
1983 – Pål Sundvor
1987 – Halldis Moren Vesaas
1993 – Ragnar Hovland
1997 – Liv Marie Austrem
199? – Johannes Heggland
???? – Einar Økland
2002 – Dag og Tid


== Referanser ==
Liev Schreiber

Liev Schreiber (født Isaac Liev Schreiber 4. oktober 1967) er en amerikansk skuespiller, regissør og manusforfatter. I 2005 ble Schreiber tildelt en Tony Award for sin rolle i teaterstykket Glengarry Glen Ross.
Schreiber har en halvsøster og fire halvbrødre, en av dem, Pablo, er også en skuespiller. Den andre halv-brødre er Max, Charles, og Will. Schreiber eier en Jack Russell Terrier som heter Chicken som ble født våren 2000. Han er en god venn av Dustin Hoffman. Schreiber har vært i et forhold til den britisk-australske skuespilleren Naomi Watts, som han spilte mot i filmen The Painted Veil fra 2006. Deres første sønn Alexander Pete ble født 25. juli 2007. De har gitt ham kallenavnet Sasha, en russisk variant av navnet Alexander. Den 13. desember 2008, ble parets andre sønn, Samuel Kai, født. Watts uttalte i april 2010 at de hadde planer om å få et tredje barn dersom de kunne garantere at dette ble en jente.


== Filmografi i utvalg ==
Skrik (1996)
Skrik 2 (1997)
Sphere - Fartøyet (1998)
Løgneren (1999)
Skrik 3 (2000)
Kate & Leopold (2001)
Det absolutte mareritt (2002)
Hitler: The Rise of Evil (2003)
The Manchurian Candidate (2004)
The Omen (2006)
The Painted Veil (2006)
Defiance (2008)
X-Men Origins: Wolverine (2009)
Taking Woodstock (2009)
Skrik 4 (2010)
Goon (2011)
The Butler (2013)
Pawn Sacrifice (2015)
The 5th Wave (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Liev Schreiber – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Liev Schreiber på Internet Movie Database 
(sv) Liev Schreiber i Svensk Filmdatabas 
(da) Liev Schreiber på Filmdatabasen 
(da) Liev Schreiber på Scope 
(fr) Liev Schreiber på Allociné 
(en) Liev Schreiber på AllMovie 
(en) Liev Schreiber hos Turner Classic Movies 
(en) Liev Schreiber hos Rotten Tomatoes 
(en) Liev Schreiber hos The Movie Database 
(en) Liev Schreiber hos Internet Broadway Database 
(en) Liev Schreiber hos Internet Broadway Database
Philopotamidae

Philopotamidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann og hos enkelte arter bygger de hus de bor i. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i, men kan fly et godt stykke.   
Det er 4 arter i Norge og omtrent 900 i verden.


== Utseende ==
Philopotamidae er middelsstore vårfluer, gjerne gulaktige på farge. Forvingene er forholdsvis brede. Antennene er omtrent så lange som kroppen. De har punktøyne (ocelli). Palpene har et ytterste ledd som er minst så langt som de øvrige leddene til sammen. Forbeina har to sporer, mellom- og bakbeina fire.


== Levevis ==
Philopotamidae har larver i raskt rennende vann. Det latinske navnet betyr «de som liker elver». Larvene bygger ikke hus, men spinner fangstnett som de fanger mat som flyter med strømmen i.


== Utbredelse ==
Philopotamidae forekommer i alle verdensdeler.


== En gammel gruppe ==
Det er beskrevet fossile arter av Philopotamidae fra så langt tilbake som trias-tiden. Dermed er denne familien den av de nålevende vårfluefamiliene som har den lengste kjente historien.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Annulipalpia – larvene i denne gruppen lager fangstnett og spinner seg et hus de kan trekke seg tilbake til.
Familien Philopotamidae Stephens, 1829 – 4 norske arter.
Underfamilien Chimarrinae Rambur, 1842
Slekten Chimarra Stephens, 1829. I Norge:
Chimarra marginata (Linnaeus, 1767) – uvanlig art, Østlandet og Rogaland
Slekten Chimarrhodella
Underfamilien Paulianodinae
Slekten Paulianodes
Underfamilien Philopotaminae Stephens, 1829
Slekten Cabreraia
Slekten Cryptobiosella
Slekten Doloclanes
Slekten Dolomyia
Slekten Dolophilodes
Slekten Dolopsyche
Slekten Edidiehlia
Slekten Gunungiella
Slekten Hydrobiosella
Slekten Kisaura
Slekten Neobiosella
Slekten Philopotamus Stephens, 1829. I Norge:
Philopotamus montanus (Donovan, 1813) – over hele Norge
Slekten Wormaldia McLachlan, 1865. I Norge:
Wormaldia occipitalis (Pictet, 1834) – truet art, kjent fra Telemark, Rogaland og Hordaland
Wormaldia subnigra McLachlan, 1865 – over det meste av Norge, ikke funnet lengst i sør og nord
Slekten Xenobiosella


== Kilder ==
Ottesen, P.S. (red.) 1993 Norske Insektfamilier og deres artsantall. NINA utredning 055, 40 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) Philopotamidae i Encyclopedia of Life 
(en) Philopotamidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Philopotamidae hos Artsdatabanken 
(sv) Philopotamidae hos Dyntaxa 
(en) Philopotamidae hos Fauna Europaea 
(en) Philopotamidae hos Fossilworks 
(en) Philopotamidae hos ITIS 
(en) Philopotamidae hos NCBI 
(en) Kategori:Philopotamidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Philopotamidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Bildegalleri over nordamerikanske arter
Stenopsychidae

Stenopsychidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i, men kan fly et godt stykke.   
Det er kjent omtrent 90 arter i verden.


== Utseende ==
Stenopsychidae er middelsstore til store vårfluer (Vingespenn 18–35 mm). Noen arter kan kjennes på at de har vinger som er nettmønstret i gull og svart. Punktøyne (ocelli) finnes hos noen, men ikke hos alle. Antennene er nokså kraftige og omtrent så lange som forvingen. Labialpalpene har fem ledd. Forbeina har tre sporer, mellom- og bakbeina fire.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Stenopsychidae er utbredt i alle verdensdeler bortsett fra Nord-Amerika og Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Annulipalpia – larvene i denne gruppen lager fangstnett og spinner seg et hus de kan trekke seg tilbake til.
Familien Stenopsychidae Martynov, 1924
Slekten Pseudostenopsyche
Slekten Stenopsyche Mc Lachlan
Slekten Stenopsychodes Ulmer, 1916 – Australia, 9 arter


== Kilder ==
Australian Faunal Directory: Stenopsychidae
Ottesen, P.S. (red.) 1993 Norske Insektfamilier og deres artsantall. NINA utredning 055, 40 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) Stenopsychidae i Encyclopedia of Life 
(en) Stenopsychidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stenopsychidae hos Fossilworks 
(en) Stenopsychidae hos ITIS 
(en) Stenopsychidae hos NCBI 
(en) Kategori:Stenopsychidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stenopsychidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Gurud

Gurud er et  sted i Askim i Østfold.
Gurud er mest kjent som et industriområde, spesielt på grunn av Glava Askim, Arne Hasle A/S (nisser og båter), Norild Askim og Askim Frukt & Bærpresseri.
Den blå lotus

Den blå lotus (orig. Le Lotus bleu) er et tegneseriealbum som omhandler journalisten Tintin. Forfatter og illustratør er den belgiske tegneserieskaperen Hergé. Serien ble publisert i avisen Le Petit Vingtième før den ble samlet og utgitt som album i 1936.


== Historien ==
Den blå lotus er det femte albumet om Tintin og er fortsettelsen på albumet Faraos sigarer. Albumet omhandler den unge journalistens kamp mot narkotikabander i Kina under den japanske okkupasjonen. Den blå lotus er også navnet på en opiumsbule i Shanghais internasjonale konsesjonsområde som er sentral i historien. Tintins erkefiende Rastapopoulos dukker også opp i handlingen som hjernen bak opiumskartellet sammen med den japanske forretningsmannen Mitsuhirato.


== Kunstnerisk og politisk perspektiv ==
Albumet representerer et vendepunkt i Hergés kunstneriske karriere, for i motsetning til albumene Tintin i Kongo og Tintin i Amerika som ga et lite korrekt og tildels rasistisk bilde av urbefolkningen, la han denne gangen ned mye arbeid i å fremstille fiktive personer og hendelser så korrekte som mulig i forhold til kultur og samtid. Han samarbeidet tett med den unge kinesiske studentem Tchang Thong-Yen, som også ble en god venn og modell for en av historiens hovedpersoner med samme navn. Tchang ble i løpet av albumet den nærmeste vennen Tintin hadde fått på dette punktet i serien. 
Den kritiske skildringen av den japanske okkupasjonsmakten vakte stor oppmerksomhet og japanske diplomater klagde utgivelsen inn for det belgiske utenriksdepartement i Brussel. Tilsvarende vakte utgivelsen stor begeistring i Kina, da den brøt med mange av de europeiske mytene og fordommene om det kinesiske folkets levemåte og tradisjon.


== Eksterne lenker ==
ISBN 2-203-00104-6
Guido Figone

Guido Figone (født 13. oktober 1927) er en tidligere italiensk turner.
Han deltok i VM i turn 1950 i Basel, der han kom på 4.-plass i den individuelle mangekampen, som beste italiener. 
Han deltok også ved OL i 1948. Her fikk det italienske laget 5.-plass. Individuelt fikk han femteplass i bøylehest, men selv om tre finner delte gullmedaljen i bøylehest i 1948, fikk de to italienerne Luigi Zanetti og Guido Figone tildelt hhv. sølv- og bronsemedalje, til tross for at de kom på fjerde- og femteplass. Sammenlagt kom han på 9.-plass. 
Han deltok også i OL i 1952, men fikk her ingen medaljer. 
På nasjonalt nivå er han fortsatt den turneren som har flest mesterskap på rad, han ble italiensk mester 8 år på rad fra 1948 til 1955.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guido Figone – Olympics.com 
(en) Guido Figone – Olympic.org 
(en) Guido Figone – Olympedia 
(en) Guido Figone – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Guido Figone – TheSports.org
Sultestreiken i Oslo og Stockholm i 1981

Sultestreiken i Oslo og Stockholm i 1981 var en sultestreik som ble gjennomført i 1981 som en protestaksjon under Alta-konflikten, den politiske striden på 1970- og 1980-tallet om utbyggingen av et vannkraftverk i Altaelva i Finnmark. Tre av samene i aksjonen ble etterhvert transportert fra Oslo til Stockholm for å unngå tvangsfôring. En liknende sultestreik knyttet til Alta-saken forekom også foran Stortinget i 1979.


== Hendelsesforløp ==
Ante Gaup startet en sultestreik i lokalene til Oslo Kristelige Studentforbund i Oslo 21. januar 1981. Mikkel Eira sluttet seg til sultestreiken 23. januar 1981, Mathis P. Sara, Per Ailo Bæhr og Nils Magnus Tornensis etter det.Møterommet til statsminister Gro Harlem Brundtland ble okkupert av 14 samiske kvinner, deriblant Marit Gaup Dunfjeld, Karen Maria Nango Sara (78 år) og Kristina Sala (5 år), 7. februar 1981. Kvinnene ble fjernet av politiet neste dag. De ble ikke siktet for lovbrudd.To av de sultestreikende, Mathis Sara og Per Ailo Bæhr, ble lagt inn på Diakonhjemmet sykehus i Oslo, mens tre ble transpoert til Sverige for å unngå tvangsfôring. Et notat fra Justisdepartementet som hjemlet tvangsfôring av sultestreikende, hadde tidligere kommet de sultestreikende i hende  via Bjarne Store-Jakobsen. De ble ledsaget av medisinsk rådgiver (Josef Ekgren) og visesangeren Jørn Simen Øverli som sjåfør. Mikkel Eira ble lagt inn på sykehus i Stockholm etter å ha mistet bevisstheten på sin 30. dag av sultestreiken.


== Se også ==
Sultestreiken foran Stortinget i 1979


== Referanser ==
Zhang Lin (svømmer)

Zhang Lin (forenklet kinesisk: 张琳, tradisjonell kinesisk: 張琳, Pinyin Zhāng Lín; født 6. januar 1987 i Beijing) er en kinesisk svømmer med frisvømming som spesialitet. Lin tok sølv på 400 m fri under sommer-OL 2008, og har i tillegg én gullmedalje på 800 m fri og én bronsemedalje på 400 m fri fra langbane-VM 2009 i Roma.
I 2009 ble han kåret til Årets svømmer i Oseania og Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Lin – Olympedia 
(en) Zhang Lin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zhang Lin – swimrankings.net
Kong Ottokars septer

Kong Ottokars septer (orig. Le Sceptre d'Ottokar) er et tegneseriealbum som omhandler journalisten Tintin. Forfatter og illustratør er den belgiske tegneserieskaperen Hergé. Serien ble publisert i avisen Le Petit Vingtième før den ble samlet og utgitt som album i 1939.


== Historien ==

Handlingen utspiller seg i det fiktive landet Syldavia på Balkan hvor Tintin planlegger å reise som sekretær for professoren Halambique. En sammensvergelse mot Kong Ottokar har imidlertid blitt iscenesatt av en forbryterbande som ønsker å stjele kongens septer. Dette ikonet har en uvurderlig verdi for det lille kongedømmet og er også ensbetydende med retten til regjeringsmakt.
Forbryterne har klart å alliere seg med viktige personer for å kunne gjennomføre tyveriet, blant disse professorens tvillingbror. Den virkelige professoren blir kidnappet, og Tintin reiser da med hans tvillingbror til Syldavia for å gjennomføre forskning på kongens slott.
Tintin blir først forsøkt likvidert, og klarer ikke å forhindre forbryterne i å stjele septeret. Dette stiller kong Ottokar i en beklemt stilling, da han ifølge tradisjonen på Den hellige Vladimirs dag som er nært forestående må vise seg for folket med septeret. Tintin tar opp jakten på forbryterne og får tak i septeret like før det forsvinner over grensen til nabolandet Borduria. Samtidig avslører han planene om et bordurisk støtte til et statskupp i Syldavia, regissert av den bordusiske politikeren Müsstler. Etter en strabisiøs flukt tilbake til hovedstaden rekker han såvidt å advare kong Ottokar mot kuppmakerne og levere septeret slik at kongen kan vise seg for folket med septeret.


== Politiske paralleller ==
Historien har klare likhetstrekk med den samtidige politiske situasjon mellom det nasjonalsosialistiske Tyskland og Østerrike. Det sterkeste eksempelet er navnet Müsstler som er kombinasjon av etternavnene på Adolf Hitler og Benito Mussolini. Likevel ble ikke albumet erklært illegalt under den tyske okkupasjon av Belgia.


== Se også ==
Tintin


== Litteratur ==
Hergé. 1997: Le Sceptre d'Ottokar. Editions de Minuit. ISBN 2-203-00107-0
Kortbane-EM i svømming 2009

Europamesterskapet i svømming på kortbane 2009 ble holdt i Istanbul i Tyrkia fra torsdag 10. desember til søndag 13. desember 2009. Et midlertidig svømmebasseng har blitt bygget inne på Abdi İpekçi Arena.


== Medaljetabell ==


== Medaljesammendrag ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Eksterne lenker ==
«Kortbane-EM I svømming: Resultatnettsted». Omega Timing. Arkivert fra originalen 9. mai 2012. 
Offisiell mesterskaps nettsted
Fiskelausvatnet (Grane)

Fiskelausvatnet (sørsamisk: Guelehtsjaevrie) er en innsjø i Grane kommune i Nordland, rundt 10 kilometer nordøst for kommunesenteret Trofors. Vatnet ligger i sin helhet innenfor Fisklausvatnet naturreservat. Den største tilløpselva er Langtjønnelva fra sørvest, mens utløpet er mot nord til Fisklauselva.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus, informasjon om Fisklausvatnet naturreservat
Septimakkord

Septimakkord er et musikalsk begrep som beskriver en harmonisk klang sammensatt av 4 toner i tersavstand.
En septimakkord brukes mest som ledeakkord til en ny akkord. Det mest anvendte unntaket fra dette er enkelte typer avslutninger innenfor blues og jazz. I klassisk musikkteori er Durtreklangen med liten septim mest kjent. Denne akkorden opptrer etter regelverket som dominantseptimakkord (treklang på skalaens 5. trinn med tilføyd septim) og etterfølges i all regel av en tonika (treklang på skalaens første trinn) eller én av tonikaens medianter (treklang på skalaens tredje eller sjette trinn). 

Ytterligere variasjoner finnes, eksempelvis sus4-akkorder. Her er tersen i akkorden erstattet av en kvart.Innenfor bossa nova benyttes særlig en variasjon av halvforminsket septimakkord der første ters er stor, og den forminskede kvinten brukes i bass.Dersom det bygges utvidede akkorder med niende trinn, ellevte trinn og trettende trinn, ligger det som regel også en septimakkord i bunn.
Omvendingen av septimakkordene følger samme mønsteret som omvendingen av treklangene. Det finnes i alt tre omvendinger av en septimakkord. Basstonen avgjør hva omvendingen kalles; de øvrige tonenes innbyrdes plassering har ingen betydning. I sin tetteste form, såkalt tett leie, vil tonene ha denne rekkefølgen:

Grunnstilling: Grunntonen er basstonen, og over den følger tersen, kvinten og septimen
Første omvending: Tersen er basstonen, og over den følger kvinten, septimen og grunntonen
Andre omvending: Kvinten er basstonen, og over den følger septimen, grunntonen og tersen
Tredje omvending: Septimen er basstonen, og over den følger grunntonen, tersen og kvinten.


== Referanser ==
Kieren Perkins

Kieren John Perkins (født 14. august 1973 i Brisbane) er en australsk tidligere svømmer. Perkins har deltok under sommer-OL 1992, 1996 og 2000, og tok to gull og én sølv på 1 500 m fri og én sølv på 400 m fri. Han har også to gull og én sølv fra langbane-VM, tre gull, én sølv og én bronse fra Samveldelekene og syv gull fra Stillehavslekene.
Perkins ble i 1994 kåret til Årets svømmer i verden av Swimming World Magazine.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kieren Perkins på Internet Movie Database 
(de) Kieren Perkins – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kieren Perkins – Olympics.com 
(en) Kieren Perkins – Olympic.org 
(en) Kieren Perkins – Olympedia 
(en) Kieren Perkins – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kieren Perkins – Australian Olympic Committee 
(en) Kieren Perkins – Sport Australia Hall of Fame 
(en) Kieren Perkins – Commonwealth Games Federation 
(en) Kieren Perkins – Swimming Hall of Fame 
(en) Kieren Perkins – swimrankings.net
Tiffany Cohen

Tiffany Lisa Cohen (født 11. juni 1966 i Culver City, California) er en amerikansk tidligere svømmer som under sommer-OL 1984 i Los Angeles vant gullmedalje på 400 m og 800 m fri. Under de Panamerikanske leker 1983, i Caracas, vant hun to gullmedaljer på de samme øvelsene. Samme år ble hun også kåret til Årets svømmer i USA.


== Eksterne lenker ==
(en) Tiffany Cohen – Olympics.com 
(en) Tiffany Cohen – Olympic.org 
(en) Tiffany Cohen – Olympedia 
(en) Tiffany Cohen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tiffany Cohen – Swimming Hall of Fame 
(en) Tiffany Cohen – swimrankings.net