jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Beijings nasjonalstadion

Beijing nasjonale stadion (kinesisk: 北京国家体育场, pinyin: Běijīng Guójiā Tǐyùchǎng), også kjent som Nasjonalstadionet eller «Fuglereiret» (鳥巢), er den nasjonale sportsarenaen i Beijing. Det ble ferdig i mars 2008, og høytidelig åpnet 28. juni 2008, i god tid før til åpningen av De olympiske leker i 2008. Det ligger i Olympiaparken i Beijing nord i Beijing. Området ligger litt nord for og tett ved Fjerde ringveis nordlige strekk. 
OLs åpnings- og avskutningsseremonier fant sted i dette stadionet, likeså en rekke av øvelsene. 
Det ble bygd med plass til 91 000 tilskuere, noe som er i ferd med å bli redusert til 80 000 etter OL. Det er meningen at den plassen man derved vinner, skal fylles med blant annet restauranter, møtelokaler og forretningslokaler.
Stadionet er 330 meter langt, 220 meter bredt, 69.2 meter høyt og har et areal på 250 000 kvadratmeter. Fuglereiret ble tegnet og bygd av det sveitsiske arkitektfirmaet Herzog & de Meuron i samarbeid med ArupSport og Chinese Architecture and Design Research Group. Designet er inspirert av et reir, og stadionet er en stålkoloss, pyntet med et 36 kilometer langt og et 45 000 tonn tungt nett av stålbjelker som går i hverandre som i et fuglereir. 
Første spadestikk ble tatt i julaften desember 2003, men de egentlige byggearbeider begynte først i mars 2004. Imidlertid kom det allerede i august 2004 til en pause som skulle vare i et halvt år. Grunnen var de massive kostnadsoverskridelser som prosjektet lå an til å føre med seg. Etter en ny planleggingsrunde ble det gjennomsiktige skyvetaket som skulle ha dekket til arenaen, strøket fra planene, og arbeidet ble gjenopptatt. 
Kostnadene til stadionet er beregnet til å ha kommet på 2,72 milliarder kroner.
Beijings styresmakter flyttet på 350 000 borgere som bodde i området for å gi plass til sportsanleggene i området. De fikk nye boliger annetsteds i byen. 
På et tidligere stadium var det meningen at OL i Kina også skulle avholdes i flere sørkinesiske byer, og det ble i 2001 bygd en Guangdong Olympiastadion i Guangzhou med en kapasitet til å ta imot drøyt 80 000 tilskuere. Men «Fuglereiret» ble bygd etter at denne planen ble endret.

		
		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Beijing National Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stålguiden om Beijing National Stadium Arkivert 16. juni 2009 hos Wayback Machine.
Fylkesvei 461 (Hedmark)

Fylkesvei 461 (Fv461) i Hedmark gikk mellom Gravberget i Våler og Flisbrua i Åsnes kommune. Veien var 24,8 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 2094.


== Kommuner og knutepunkter ==

 VålerGravbergsvegen 

Fv491Fylkesvei 491 Gravbergsvegen fra Gravberget mot Riksvei 2 Braskereidfoss
Gravberget kirke
 Ytre Ulvåa bru (kommunegrense Ulvåa, ca. 25 m)
 ÅsnesGravbergsvegen 

 Kynna
206Fylkesvei 206 Rønnesætervegen fra Flisbrua mot Riksvei 2 Flisa, og mot riksgrensen ved Linna/Långflon → Lv964 i Torsby (Sverige)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Winsor McCay

Winsor McCay (født 26. september 1871, død 26. juli 1934) var en amerikansk illustratør, tegneserieskaper, avistegner og animatør. 


== Arbeid ==
Winsor McCay regnes som en pioner innen tegneserier og film. Han er særlig kjent for den veltegnede og grafisk interessante serien Little Nemo in Slumberland som gikk som søndagsserie i to New York-aviser fra 1905 til 1913. Han sto også bak Gertie the Dinosaur fra 1914, en av filmhistoriens første tegnefilmer. 
Winsor McCay har påvirket flere generasjoner av tegnere og tegneserieskapere, deriblant Moebius, Chris Ware, William Joyce og Maurice Sendak.  


== Tegneserier ==
Little Sammy Sneeze (1904–1906)
Dream of a Rarebit Fiend (1904–1913)
The Story of Hungry Henrietta (1905)
A Pilgrim's Progress (1905–1910)
Little Nemo in Slumberland (1905–1914)
Poor Jake (1909–1911)


== Filmer ==
1911: Little Nemo a.k.a Winsor McCay, the Famous Cartoonist of the N.Y. Herald and His Moving Comics
1912: How a Mosquito Operates
1914: Gertie the Dinosaur
1918: The Sinking of the Lusitania
1921: Dream of a Rarebit Fiend
1921: Dreams of the Rarebit Fiend: The Pet
1921: Dreams of the Rarebit Fiend: The Flying House
1921: Dreams of the Rarebit Fiend: Bug Vaudeville
1921: Gertie on Tour
1921: Flip's Circus
1921: The Centaurs
1922: The Midsummer's Nightmare


== Se også ==
Little Nemo in Slumberland
Gertie the Dinosaur


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Winsor McCay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Winsor McCay – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Winsor McCay på Internet Movie Database 
(sv) Winsor McCay i Svensk Filmdatabas 
(en) Winsor McCay hos The Movie Database 
(en) Winsor McCay hos Internet Broadway Database 
(en) Winsor McCay på Discogs 
(en) Winsor McCay hos American National Biography 
(en) Little Nemo in Slumberland Anniversary Special
(en) Winsor McCays The Centaurs
Svalbardmiljøloven

Svalbardmiljøloven (Lov om miljøvern på Svalbard) er en norsk lov fra 15. juni 2001 og har til formål å opprettholde et tilnærmet uberørt miljø på Svalbard når det gjelder sammenhengende villmark, landskapselementer, flora, fauna og kulturminner. Loven skal likevel ikke være til hinder for miljøforsvarlig bosetting, forskning og næringsdrift. Frem til denne lovens ikrafttredelse var miljølovgivningen på øygruppen regulert gjennom egne forskrifter.
Loven er den første norske lov som omhandler så å si alle sider av miljøforholdene i et bestemt geografisk område og er forankret i Svalbardtraktatens artikkel 2: «tilkommer Norge å håndheve, treffe eller fastsette passende forholdsregler til å sikre bevarelsen og – om nødvendig – gjenoprettelsen av dyre- og planteliv».
Arbeidet med en egen svalbardmiljølov startet høsten 1994 da Gro Harlem Brundtlands tredje regjering la frem for Stortinget en egen stortingsmelding om miljøvern på Svalbard.
Loven forvaltes av Miljøverndepartementet, Miljødirektoratet, Riksantikvaren og Sysselmesteren på Svalbard.


== Se også ==
Verneområder på Svalbard


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Svalbardmiljøloven - Sysselmannen på Svalbard. Besøkt 26. august 2011.
Svalbardmiljøloven – lovteksten hos Lovdata. Besøkt 25. august 2011.
Forskrifter under Svalbardmiljøloven - Sysselmannen på Svalbard. Besøkt 26. august 2011.
Ogmund Finnsson

Ogmund Finnsson (født ca. 1315, død 1388) var en norsk ridder og riksråd. I to perioder fungerte han også som drottsete. Drottseten styrte landet på vegne av kongen, med samme rettigheter som kongen.
Ogmund Finnsson bodde på storgården Hesby (Hæstby) på Finnøy i Ryfylke. Han var sysselmann i Ryfylke, ihvertfall så tidlig som i 1347. Han var først drottsete for kong Håkon VI Magnusson i perioden 1366–1371. Håkon var mye utenlands, enten på krigstokt eller i Sverige. Senere var Ogmund drottsete for Håkons sønn, Olav IV Håkonsson. Olav var bare 10 år da han ble kronet til konge, og Ogmund Finnsson var drottsete for den umyndige kongen i perioden 1380–1386.Ogmunds segl har i skjoldet en vinget pil og som skjoldholdere to løver. Sammen med posisjonen som drottsete indikerer det at han trolig var av kongelig slekt selv.
Det er oppført et minnesmerke over Ogmund Finnsson ved Hesby kirke på Finnøy.


== Referanser ==
Mariestad kommune

Mariestad kommune er en kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Mariestad.


== Tettsteder ==
Mariestad kommune har fem tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.


== Referanser ==
Gary Gygax

Ernest Gary Gygax (født 27. juli 1938 i Chicago, død 4. mars 2008 i Lake Geneva) var en amerikansk forfatter og spilldesigner mest kjent som skaperen av det velkjente rollespillet Dungeons & Dragons, som han skapte sammen med Dave Arneson i 1973 og publiserte sammen med Don Kaye i 1974 gjennom selskapet Tactical Studies Rules (TSR, Inc.). 
Gygax forlot senere TSR, og produserte og publiserte rollespill på egen hånd. Han skapte for eksempel Dangerous Journeys og Lejendary Adventure.Han giftet seg med Gail Carpenter 15. august 1987 som var samme dag som foreldrene til Gygax hadde sitt 50-årsjubileum. Han har også hatt et tidligere ekteskap med Mary Jo Gygax. 
Gary Gygax er ofte omtalt som «rollespillets far».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gary Gygax – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gary Gygax – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gary Gygax på Internet Movie Database 
(en) Gary Gygax hos The Movie Database 
(en) «Christopher Smith intervjuer Gary Gygax». Arkivert fra originalen 13. mai 2008. Besøkt 3. februar 2018. 
(en) «Scott Lynch intervjuer Gary Gygax». Arkivert fra originalen 9. oktober 2007. Besøkt 3. februar 2018.
Dave Arneson

David L. Arneson (født 1. oktober 1947 i Minnesota, USA, død 7. april 2009) var en amerikansk spilldesigner. 
Han var med på å skape rollespillet Dungeons & Dragons sammen med Gary Gygax i 1973.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dave Arneson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sauelusflue

Sauelusflue (Melophagus ovinus (Linnaeus, 1758)) er en av lusfluene (Hippoboscidae), og er en blodsugende parasitt på sau. Den ligner på flått, men må ikke forveksles med denne.
Sauelusflua er bare noen millimeter lang. Den suger blod av sau. Sauelusfluen er vingeløs og blir ofte, feilaktig, kalt for sauelus eller flått, på vestlandet også gjerne for sauekrabbe.
Sauelusflue er igrunn nokså harmløs for sauen, den lager bare et lite sår. Men ettersom såret irriterer huden, klør ofte sauen seg, noe som medfører enda større sår. Dette kan bli betent eller angrepet av andre dyr, som spyfluer i slekten Lucilla sp.. 
Sauelusflua bærer en larve som utvikles i «livmoren»,  i en såkalt falsk placenta. Dette tar noen dager, og larven vil da «fødes» i et forpuppestadium.  
Sauelusflua kan angripe mennesker. Det skjer ikke veldig ofte. Den kan være vanskelig å bli kvitt ettersom den er både flat, tykkhudet og har solide klør på beina. Bittet resulterer i kløe. Sauelusflua kan ikke bruke menneske som vertsdyr.


== Utbredelse ==
Sauelusflue er utbredt i flere av de europeiske land. Den finnes i Asia og Australia, men har ikke etablert seg i Amerika. Forekommer i Norge. Den er en av artene på den norske svartelisten.


== Litteratur ==
Hansen, L.O., 2003. Forsidedyret. Hjortelusflue (Lipoptena cervi) og andre lusfluer (Hippoboscidae). Insekt-Nytt 28 (1/2), side 3


== Eksterne lenker ==
(en) sauelusflue – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sauelusflue i Encyclopedia of Life 
(en) sauelusflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sauelusflue hos Artsdatabanken 
(sv) sauelusflue hos Dyntaxa 
(en) sauelusflue hos Fauna Europaea 
(en) sauelusflue hos ITIS 
(en) sauelusflue hos NCBI 
(en) Kategori:Melophagus ovinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Zoologisk museum – Lusfluer
www.icb.usp.br – Melophagus
Institutt for lærerutdanning og skoleforskning

Institutt for lærerutdanning og skoleforskning (ILS), tidligere Pedagogisk seminar, i Oslo er landets største lærerutdanner på universitetsnivå med 300 studenter på praktisk-pedagogisk utdanning og 1300 lektorstudenter. Instituttet tilbyr også masterstudier i utdanningsledelse samt ulike etter- og videreutdanningstilbud.Instituttet bedriver lærer- og skolelederutdanning og skolerettet forskning. Det har ca. 140 tilsatte og drøyt 1 000 studenter, og er plassert ved Det utdanningsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Oslo. Der ble det etablert som et eget institutt i 1996. Instituttet har sine røtter tilbake til Pedagogisk seminar som startet i 1907. Fra 1988 har instituttet vært en del av Universitetet i Oslo. I tillegg til lærerutdanning har instituttet prosjekter som blant annet TIMSS og PISA.
Rektorer ved Pedagogisk seminar var blant annet Carl Knap i 1922 til 1937 og Herman Ruge fra 1937 til 1953.
I 2010 fikk Instituttet og den praktisk-pedagogiske utdanningen hard kritikk fra tidligere studenter som opplevde studiet som lite relevant og praksisorientert. Flere uttalte seg om studiet i UiOs studentavis Universitas gjennom leserbrev, kronikker og artikler. Debatten førte også til kritikk fra Norsk Lektorlag hvor leder Gro Elisabeth Paulsen gikk ut og påpekte at kritikken mot ILS var velkjent og problemene har vedvart siden 1970-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Maria av Pfalz

Anna Maria av Pfalz (født 24. juli 1561 i Heidelberg, død 29. juli 1589 i Eskilstuna) var en pfalzgrevinne og pfalzprinsesse av Simmern-linjen som gjennom ekteskap ble svensk kronprinsesse og hertuginne av Sverige.
Hun var datter av pfalzgreve Ludvig VI av Pfalz-Simmern og Elisabeth av Hessen.
Maria av Pfalz giftet seg i Heidelberg 11. mai 1579 med hertug Karl, den senere kong Karl IX av Sverige. De fikk seks barn, men kun et, Katarina Vasa, oppnådde voksen alder. Den svenske byen Mariestad er oppkalt etter henne.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rudolph Bernhard von Walther: Die Hochzeit Herzog Karl's von Södermanland mit Anna Maria, älteten Tochter des Churfürsten Ludwig VI. von der Pfalz am 3. mai 1579, s.n., 1882
Wilhelm Bötticher: Gustav Adolph, König von Schweden: Ein Buch f. Fürst u. Volk, Fliedner, 1845, S. 14
Valgliste

Valglister brukes til å organisere valg. Ulike politiske partier stiller med en liste over kandidatene de ønsker å få valgt inn i de lokale eller nasjonale, valgte institusjonene, eksempelvis parlamentet, kommunestyret og fylkestinget. Kandidatene står oftest i prioritert rekkefølge, men dette er avhengig av valgordningen. Politiske partier stiller som regel med egne lister, men det hender (som oftest i lokalvalg) at flere politiske partier stiller felleslister. Dette forekommer særlig når partiene kommer dårlig ut enkeltmessig, og dermed oppnår et bedre resultat samlet. Valglister kan også være stiftet for å gi uavhengige kandidater en mulighet til å komme inn i folkevalgte organer i parlamentære systemer. Valglister er utbredte i representative demokratier.


== Se også ==
Listevalg
Kommune- og fylkestingsvalg
Stortingsvalg
Freie Wähler

Bundesverband Freie Wähler (norsk: Landsdekkende forbund for frie velgere) er en koalisjon av ulike borgerlige velgergrupper i Tyskland. Listene gjør det mulig for partiuavhengige kandidater å stille til valg i landets parlametariske systemer på lokalt nivå. Hubert Aiwanger er leder av forbundet.
Freie Wähler er aktivt i alle tyske forbundsstater, men er spesielt vellykket i Bayern. Et parti ved navn Freie Wähler er stiftet med Hubert Aiwanger som leder.


== Partipolitisk retning ==
Freie Wählerforbundet har en borgerlig politisk retning.
Den svart-gule regjeringen mangler tillit og mangler støtte hos stadig færre borgerlige velgere. (Die schwarz-gelbe Regierung hat einen Vertrauensverlust erlitten und wird von vielen bürgerlichen Wählern nicht mehr unterstützt). Hubert Aiwanger)
De frie velgerne er det fornuftige borgerlige alternativet. (Die FREIEN WÄHLER sind die vernünftigen bürgerlichen Alternative(n).) Hubert Aiwanger


== Se også ==
Lokale lister og felleslister
Freie Wähler, landsdekkende parti


== Referanser ==
Dryocampa rubicunda

Dryocampa rubicunda er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne forholdsvis lille, gule og rosa arten finnes i den østlige delen av Nord-Amerika.


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 32 – 50 mm), gul og rosa spinner. Antennene, beina og mesteparten av forvingene er rosa, kroppen, bakvingene og et kileformetet tverrbånd på forvingen er gule. Larven er lysegrønn med svarte lengdestriper og rød hodekapsel, på det andre kroppssegmentet er det to korte, svarte, trådformede vedheng.


== Levevis ==
Larvene lever helst på lønn (Acer spp.), blant annet rødlønn (Acer rubrum), sukkerlønn (Acer saccharum), sølvlønn (Acer saccharinum) og asklønn (Acer negundo). I nord er det bare én generasjon, lenger sør to eller kanskje tre generasjoner per år. I år med store forekomster kan de gjøre noe skade på skogen. Larvene er selskapelige i de tre første larvestadiene, men lever enslig i de to siste. De voksne flyr om natten og kommer til lys. Hunnen sender ut feromoner som hannen kan oppdage på lang avstand.


== Utbredelse ==
Arten finnes i det østlige Nord-Amerika fra Ontario og Quebec i nord til Florida i sør.


== Eksterne lenker ==
(en) Dryocampa rubicunda i Encyclopedia of Life 
(en) Dryocampa rubicunda i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dryocampa rubicunda hos ITIS 
(en) Dryocampa rubicunda hos NCBI 
(en) Kategori:Dryocampa rubicunda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dryocampa rubicunda – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dryocampa rubicunda – detaljert informasjon på Wikispecies 
Saturniidae Web - Dryocampa. Med bilder av de fleste artene [1]
Znamensk

Znamensk (russisk: Знаменск) er en lukket by i Astrakhan oblast i Russland. Den ligger rundt 300 km nordvest for Astrakhan. Innbyggertall: 32 068 (folketelling 2002). 
Byen ble bygget for arbeidere og vitenskapsfolk på det nærliggende Kapustin Jar, et testområde for missiler. Znamensk fikk bystatus i 1962.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Znamensk (Astrakhan oblast) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Xel-Ha

Xel-Ha eller Xelha er en arkeologisk førkolumbisk funnsted fra Mayakulturen, som befinner seg ved kysten av den meksikanske delstaten Quintana Roo, på østkysten av Yucatánhalvøya. «Xel-Ha» kommer fra ordene «xel» (som betyr kilde eller opprinnelse) og «ha» (som betyr vann).Xel-Há er også navnet på en økologisk park som befinner seg i Solidaridad ved Riviera Maya.


== Referanser ==
Belset skole

Belset skole er en tidligere ungdomsskole i Bærum. Den ble i 2018 slått sammen med Rykkinn skole avdeling Gommerud til Eineåsen skole. Skolebygget ligger i nærheten av Nærsenteret på Rykkinn i Bærum, nærmere bestemt i Belsetveien 26. Skolen er en av de minste ungdomsskolene i Bærum. Skolen åpnet i 1976. Skolen har elevdrevet kantine og andre elevbedrifter. Kantine og garderober ble pusset opp i 2009.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Belset ungdomsskole 10 år : 1976-1986. 1986. 20 s. Digital utgave
Hollingstedt (Silberstedt)

Hollingstedt (plattysk: Hornstedt; dansk: Hollingsted) er en kommune i kretsen Schleswig-Flensburg i delstaten Schleswig-Holstein, Tyskland. Hollingstedt ligger i Silberstedts amt, like ved elven Treene.


== Historie ==
På sønderjysk kalles byen Hollengstej. Byen nevnes første gang i 1153 som Hugstaeth, og i 1285 som Huglaestath. Hollingstedt er en av de eldste byene i Sydslesvig.
Hollingstedt var i vikingetiden handelsplass på veien mellom Hedeby og Nordsjøen.  Handelsskip pleide å seile på Eideren og Treene, og videre opp til Hollingstedt, hvor varene ble omlastet og ført over land til Hedeby. En teori mener at det har vært en kanal mellom Treene og Slien (se Kovirke). Via denne kunne vikingtidens fartøyer transporteres mellom Hedeby og Hollingstedt og omvendt.
Byen lå i Arns Herred. I 849 gikk misjonæren Ansgar i land i Hollingstedt, og han bygde den første danske kirken i Hedeby.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hollingstedt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Åtseleter

Åtseletere er dyr som lever av åtsler eller kadaver, det vil si kjøtt av døde dyr. De spiller en viktig rolle i økosystemet. En rekke leddyr, fisker, fugler og pattedyr er åtseletere. 
Åtseletere dreper ikke selv dyret. De fleste av dem har god luktesans og oppsøker kadavre av dyr som har dødd av sult eller sykdom. Andre åtseletere, slik som fjellrev og gribber holder øye med predatorer som jakter, og vil forsyne seg av restene når predatoren selv har spist ferdig. Større åtseletere som opererer i flokk, slik som hyener og trolig tidlige mennesker har i noen grad evnen til å jage bort predatoren fra byttet. Hyener er imidlertid også fullt kapable til selv å jage og drepe byttedyr, mens rovdyr som løve også vil ta åtsler når de kommer over det. Det er derved en glidende overgang mellom predatorer og åtseletere.
Mange laverestående dyr har utviklingen (larvestadiene) sine i åtsler. Blant fluene er spyfluer mest kjente. Åtselbiller oppsøker nylig døde dyr. Om dyret ikke er for stort graver de det ned i jorden. Her legger hunnen sine egg.


== Referanser ==
Kafiristan

Kāfiristān eller Kāfirstān (persisk: کافرستان) var et historisk navn på Nurestan (Nuristan), en provins i Hindu Kush-regionen i Afghanistan og Pakistan, før 1896. Denne historiske regionen dekker ca. 13 000 km², og ligger på og utgjør i hovedsak nedslagsfeltene til elvene Alingar, Peche, Landai Sin og Kunar og de mellomliggende fjellkjedene. Området grenser til hovedkjeden til Hindu Kush i nord, byen Chitral i Pakistan i øst, Kunardalen i sør og Alishang-elven i vest. Navnet Kafiristan kommer fra områdets innbyggere, kafirene, et helt uavhengig folk med særegen kultur, språk og religion. De ble kalt kafir («vantro») av de muslimske nabofolkene fordi ikke var muslimer. 
Området var helt polyteistisk frem til slutten av 1800-tallet, da det ble omvendt muslimsk. Etter blodige kamper i 1890-årene ble nuristanerne underlagt Afghanistan og konvertert til islam. Noen få flyktet til Chitral på indisk (nå pakistansk) side av grensen, der de bevarte sin gamle religion frem til 1930-årene. Disse hendelsene ble beskrevet i 1896 av den britiske forfatteren og politikeren George Scott Robertson i hans bok The Kafirs of the Hindu Kush. Overgangen skjedde kort tid etter at emir Abdur Rahman Khan hadde invadert området. Han omdøpte området til Nuristan, som betyr «den opplystes land». Området ble plyndret og store deler av dets kunstskatter ble ødelagt, til tross for at noen av disse ble tatt med til Kabul og Paris. Det som havnet i Kabul ble senere også ødelagt, men disse kunstskattene er nå restaurert.
Området er beskrevet av kinesiske og russiske oppdagere. Det er også beskrevet i Rudyard Kiplings historie Mannen som ville bli konge (originaltittel: The Man Who Would Be King), som også ble filmatisert i 1975. 


== I dag ==
I 2001 ble et område på 9 225 km² skilt ut som egen provins, Nuristān. Provinsen grenser til Pakistan. Befolkningen i området er fattig og lever av jordbruk.  Landskapet består av snødekte tinder og trange, delvis skogkledde daler. Det dyrkes korn, mais og hirse. Det er stort husdyrhold i Nuristān, hovedsakelig geit, men også noe kveghold.


== Se også ==
Shina
Nuristanispråk


== Eksterne lenker ==
(en) Kart over Kafiristan
Liste over kommuner i delstaten Quintana Roo

Den meksikanske delstaten Quintana Roo består av 11 kommuner (municipios).
Lars-Peder Nagel

Lars-Peder Nagel (født 25. februar 1981 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han har spilt for Manglerud Star, Frisk Asker og Stavanger Oilers i Norge, for Bakersfield Condors i ECHL i USA og for IK Oskarshamn i Sverige. Nagel avsluttet karrieren som spiller i Stavanger Oilers i 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars-Peder Nagel – Eurohockey.com 
(en) Lars-Peder Nagel – Eliteprospects.com
Seefliegerhorst Aalborg

Seefliegerhorst Aalborg  var en sjøflyplass i Aalborg, som ble opprettet av tyskerne under andre verdenskrig. 
Flere typer  sjøfly var stasjonert på basen, f.eks. Arado Ar 196A, med henblikk på overvåkning av havområdene omkring Danmark og Sydnorge. Et sjøfly fra Seefliegerhorst Aalborg tok den britiske ubåten «Seal» til fange i Kattegat, den 5. mai 1940. Den var havarert under utlegging av 50 sjøminer.
Ved krigens slutt ble der opprettet flyktningleir på sjøflyplassen inntil 1947.
Aalborg Forsvars- og Garnisonsmuseum  er nå opprettet i sjøflyplassens store hangar. Museet har i 2009 bygget ennå en utstillingshall og har innredet sjøflyplassens kommandobunker med utstillinger. 


== Eksterne lenker ==
Bilder fra Seefliegerhorst Aalborg
Griend

Griend (vestfrisisk: Gryn) er ei lita øy i Vadehavet, 12 kilometer sørvest for Terschelling i Nederland. Øya er ei av de frisiske øyene. Griend var tidligere bebodd, men som et resultat av ei stormflo i 1287 er øya ubebodd og ubebygd den dag i dag. Griend er et naturreservat og ikke tilgjengelig for allmennheten. Griend tilhører Terschelling kommune.


== Eksterne lenker ==
(en) Griend – kategori av bilder, video eller lyd på Commons