jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Phumzile Mlambo-Ngcuka

Phumzile Mlambo-Ngcuka (født 3. november 1955 i Claremont i Transkei i dagens KwaZulu-Natal) er en sørafrikansk politiker. Hun var visepresident i Sør-Afrika fra 2005 til 2008.
10 juli 2013 ble Mlambo-Ngcuka oppnevnt som ny leder for UN Women. Hun etterfølger Michelle Bachelet.


== Bakgrunn ==
Mlambo-Ngcuka tok i 1980 bachelorgrad i samfunnsfag fra University of Lesotho, fullførte i 1988 et program i kjønnsstudier og utvikling ved University College London og tok i 2003 mastergrad ved University of Cape Town. Hun har arbeidet som lærer og vært involvert i utviklingsarbeid.


== Engasjement i African National Congress ==
Hun var aktiv i African National Congress (ANC) og i kampen mot apartheid, både i og utenfor Sør-Afrika.
Etter overgangen til flerpartidemokrati, fikk Mlambo-Ngcuka i 1994 plass i parlamentet. Hun ble samme år utnevnt til en statssekretærpost før hun i 1999 ble hun minister for mineraler og energi. Som minister hadde hun ansvar for å styrke svarte sørafrikaneres stilling i sektorene og samtidig sikre utenlandske investeringer.


== Visepresident ==

Da president Thabo Mbeki i 2005 utnevnte henne til visepresident, ble hun den første kvinne i dette embetet. Hun erstattet Jacob Zuma, som måtte gå av etter en korrupsjonssak. Phumzile Mlambo-Ngcuka er gift med Bulelani Ngcuka, statsadvokaten som satte i gang etterforskning av Zuma.Mlambo-Ngcuka var medlem av den nasjonale eksekutivkomiteen og var nestleder i ANC. Hun støttet president  Mbeki og trakk seg fra nestledervervet da Mbeki måtte gå av i 2008. Hun trakk seg også fra visepresidentembetet.


== Partiskifte ==
Mlambo-Ngcuka var parlamentsmedlem for ANC til 2008, da hun gikk ut av nasjonalforsamlingen. I 2009 gikk hun over til partiet Congress of the People.Mlambo-Ngcuka er fra 2007 visekansler ved Tshwane University of Technology.


== Referanser ==
IPRED

IPRED er kortnavn på EF-direktiv 2004/48/EF, Intellectual Property Rights Enforcement Direktive, noe som kan oversettes til «Direktiv for innskjerping av immaterialrett». Direktivet skal bidra til mer effektiv håndhevelse av opphavsrettigheter. 
EU-direktivet pålegger medlemsstatene å treffe passende tiltak for å ivareta opphavsrettigheter (artikkel 3). Tiltakene skal være «effektive, stå i et rimeligt forhold til krænkelsen og have afskrækkende virkning». Direktivet pålegger medlemsstatene å gi nærmere bestemmelser i tråd med direktivet om bevissikring (artikkel 6 og 7) og bestemmelser om midlertidige tiltak for å hindre opphavsrettskrenkesler (artikkel 9). Eventuelle midlertidige tiltak skal senest opphøre etter 20 virkedager/31 kalenderdager (artikkel 9 nr 5). 
Direktivet ble vedtatt 29. april 2004, og gjennomføringsfristen for medlemsstatene er to år etter vedtakelsen (artikkel 20). Medlemsstatene skal innen 29. april 2004 rapportere om gjennomføringen av direktivet, og Europakommisjonen vil deretter vurdere om tiltakene har vært effektive (artikkel 20).
I Sverige ble direktivet gjennomført først 1. april 2009, etter store diskusjoner i RiksdagenTyskland er dømt for brudd på direktivet.


== Kilder ==
Saksgang, OEIL hos Europaparlamentet (engelsk)
Saksgang, Prelex hos Europakommisjonen
Direktivet, Eurlex


== Referanser ==
Europaparlamentvalget 2009

Europaparlamentvalget 2009  ble avholdt fra 4. til 7. juni 2009 i Den europeiske unions medlemsland.
Fransk-norske Eva Joly kom inn i Europaparlamentet. Hun sto på andreplass på Europe Écologies liste i sitt valgdistrikt.
Curt Badinski

Curt Badinski (født 17. mai 1890 i Grebenstein i Hessen-Kassel, død 27. februar 1966 i Oldenburg) var en tysk generalløytnant. Under andre verdenskrig var han blant annet stasjonert i Bergen hvor han hadde kommandoen over de tyske landstridskreftene på Vestlandet i perioden 1942 til 1943. Etter dette var han delaktig i tyske operasjoner under den allierte landgangen i Normandie i Frankrike.


== Liv og virke ==


=== Militær løpebane ===
Badinski gikk inn i den tyske hæren i 1910 og ble tilknyttet 9. jegerbataljon i 1911. Han deltok i Reichsheer under første verdenskrig og fikk siden kommandoen over 16. infanteriregiment da andre verdenskrig startet. Han ble forfremmet til oberst 1. august 1938 og hadde kommandoen over 489. infanteriregiment fra 27. august 1939 til 6. januar 1942. Den 17. januar 1942 tok han over kommandoen av 23. infanteridivisjon etter Heinz Hellmich og ble forfremmet til generalmajor den 1. februar samme år. Han tjenestegjorde ved 23. infanteridivisjon til begynnelsen av juli 1942, da han ble avløst av Friedrich von Schellwitz.
Den 1. september 1942 fikk han kommandoen over 269. infanteridivisjon (etter Ernst von Leyser) som siden ble overført fra Leningrad til Bergen i november 1942. I begynnelsen av mars året etter ble han utnevnt til generalløytnant og sjef for 269. divisjon, en stilling han beholdt til slutten av november samme år. I begynnelsen av desember samme år overtok han kommandoen av 276. divisjon. Denne divisjonen ble satt inn i Normandie i juni 1944, og ble etter kamphandlinger (blant annet under Operasjon Bluecoat) utslettet ved Falaise i august samme år. Den 21. august 1944 ble Badinski tatt som krigsfange av amerikanske styrker og satt internert frem til 21. juni 1947. 
Etter at han ble løslatt og frem til sin død var Badinski bosatt i Oldenburg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mitcham, Samuel W. (2007). The Panzer Legions: A Guide to the German Army Tank Divisions of World War Two and Their Commanders. Stackpole Books. s. 187. ISBN 081173353X. 
Mitcham, Samuel W. (2007). Retreat to the Reich: The German Defeat in France, 1944. Stackpole Books. ISBN 081173384X. 


== Eksterne lenker ==
Arkivverket.no – Bergensposten nr. 1 2005, 8. årgang side 58–59
Pat Benatar

Pat Benatar (født Patricia Mae Andrzejewski 10. januar 1953) er en amerikansk sanger med fire Grammy Awards.
Hun er best kjent for sangene «Love Is a Battlefield», «Hit Me with Your Best Shot» og «Heartbreaker». Hun har ifølge RIAA solgt 12.5 millioner musikkalbum, inkludert to RIAA sertifiserte multi-platinaplater, fem sertifiserte platinaplater, tre gullplater samt 19 Topp 40 singler i USA. Billboard Magazine har kåret Benatar som den mest suksessfulle kvinnelige rockartist noensinne.Benatar ble, sammen med Neil Giraldo, innvotert i Rock and Roll Hall of Fame i 2022.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Pat Benatar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pat Benatar på Internet Movie Database 
(no) Pat Benatar hos Filmfront 
(fr) Pat Benatar på Allociné 
(en) Pat Benatar på AllMovie 
(en) Pat Benatar hos Rotten Tomatoes 
(en) Pat Benatar hos TV Guide 
(en) Pat Benatar hos The Movie Database 
(en) Pat Benatar på Apple Music 
(en) Pat Benatar på Boomplay 
(en) Pat Benatar på Discogs 
(en) Pat Benatar på MusicBrainz 
(en) Pat Benatar på SoundCloud 
(en) Pat Benatar på Spotify 
(en) Pat Benatar på Songkick 
(en) Pat Benatar på Last.fm 
(en) Pat Benatar på Genius — sangtekster 
(en) Pat Benatar på AllMusic
Vittenbergåsen batteri

Vittenbergåsen batteri ligger på vestsiden av Rødenessjøen i Marker kommune, like sør for Kroksund i nordenden av sjøen. Batteriet ble bygget som et resultat av usikkerheten før unionsoppløsningen i 1905. Anlegget skulle hindre en mulig omgåelse av fortene ved Ørje ca. 18 km lenger syd, ved overgang via Kroksund fergeleie. Med sin posisjon dekker det adkomstveiene fra Rømskog og fra Ørje.
Batteriet har plass for seks 84 mm Krupp feltkanoner. Fem av kanonene var plassert med skuddretning mot Kroksund mens kanonen på høyre fløy også kunne skyte over Rødenessjøen mot sørvest. Kanonstandplassene er lagt bak et 0,5 m høyt brystvern. Mellom standplassene løper en vollgang, denne også med brystvern. Vest for stillingene var det oppført magasiner og kanonskur.
Anlegget ble demolert sommeren 1906, etter innrømmelser som ble gjort ved forhandlingene i Karlstad høsten før.
Reidun Tordhol

Reidun Tordhol (født 1. juni 1931 i Østre Gausdal i Oppland) er en norsk kunstner utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole og Statens kunstakademi i Oslo.
Tordhol debuterte i 1964 på Kunstnerforbundet i Oslo og har blant annet hatt en rekke separatutstillinger på Galleri Dobloug i St. Olavsgate i Oslo.
Tordhol har vært bosatt på Lillehammer siden 1981 og er kjent for sine landskapsmalerier utført i akvarell. Utenom dette er hun meget godt kjent for sine stilleben i olje og akryl. Hun har også god erfaring med bokillustrasjoner.


== Referanser ==
Yazoo (band)

Yazoo er en engelsk synthpop-duo fra Basildon, Essex. 
Duoen består av Vince Clarke, tidligere låtskriver og keyboardist i Depeche Mode, og vokalisten Alison Moyet. De hadde flere topp-10 hits på de engelske poplistene tidlig på 1980-tallet, og var signert med Mute Records i Storbritannia og Sire Records i USA. Etter kun noen få år og to studioalbum valgte duoen å gå hver for seg. Clarke startet Erasure, og Moyet startet sin solokarriere. Selv om de i starten holdt på kun i en kort stund, påvirket de mange band, som  LCD Soundsystem, Shiny Toy Guns og Blaqk Audio.
Yazoo ble gjenforent i 2008 med en turne i Europa og USA, og utgivelsen av samleboksen In Your Room. I Nord-Amerika var bandet kjent som Yaz.


== Diskografi ==
Studioalbum1982  Upstairs at Eric's
1983 You and Me BothSamlealbum1999 Only Yazoo – The Best of Yazoo
2008 In Your Room


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Yazoo (musical group) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yazoo på Apple Music 
(en) Yazoo på Discogs 
(en) Yazoo på MusicBrainz 
(en) Yazoo på Spotify 
(en) Yazoo på Spotify 
(en) Yazoo på Songkick 
(en) Yazoo på Last.fm 
(en) Yazoo på Genius — sangtekster 
(en) Yazoo på AllMusic
Simmental

Simmental, eller Simmental Fleckvieh er en kvegrase, en som stammer fra elven Simme i Berner Oberland i Sveits. Den er en av de eldste kvegrasene vi har, og kan variere relativt mye i utseende (Fra hvit- og gullfarget til mørk brun). Ansiktet er vanligvis hvitt.


== Referanser ==
Simmentalforening
Tom Fulp

Tom Fulp (født 30. april 1978) er en amerikansk flashprogrammerer og er grunnleggeren av nettstedet Newgrounds og medeier av videospillkompaniet The Behemoth.
Han er også kjent for de to spillene Alien Hominid og Castle Crashers.


== Kilder ==
Newgrounds BBS: "Best Of April And Marrying April"
Newgrounds BBS: "It's a Boy!"


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Fulp på Internet Movie Database 
(en) Tom Fulp hos The Movie Database 
(en) Tom Fulp på Newgrounds
(en) Tom Fulps biografi
Alison Moyet

Geneviève Alison Jane Moyet (født 18. juni 1961) er en britisk pop-sanger og låtskriver.
Hennes musikkarrière startet i 1981 med dannelsen av synthpop-bandet Yazoo sammen med Vince Clarke, tidligere keyboardist i Depeche Mode. Duoen fikk flere topp-ti-plasseringer i Europa. Etter to studioalbum ble bandet oppløst og hun startet sin solokarriere.
I 1984 ga hun debutalbumet som soloartist: Alf. Albumet ble en hit i Storbritannia og gikk til topps på albumlistene. Det ga tre internasjonale bestselgere, «Love Resurrection», «Invisible» og «All Cried Out». Hun hadde også gode plasseringer med «Is This Love?» i 1986.
Moyet ble i 2021 utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire.


== Diskografi ==
Yazoo

Soloalbum


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Alison Moyet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alison Moyet på Internet Movie Database 
(en) Alison Moyet hos The Movie Database 
(en) Alison Moyet på Apple Music 
(en) Alison Moyet på Discogs 
(en) Alison Moyet på MusicBrainz 
(en) Alison Moyet på SoundCloud 
(en) Alison Moyet på Spotify 
(en) Alison Moyet på Songkick 
(en) Alison Moyet på Last.fm 
(en) Alison Moyet på AllMusic 
(en) Alison Moyet på Twitter 
(en) Alison Moyet på Facebook 
(en) Alison Moyet på Instagram 
(en) Alison Moyet på YouTube 
Alison Moyet på YouTube 
(en) Alison Moyet på Myspace
Nanzhong

Nanzhong (南中) var i oldtiden det kinesiske navnet på en region som omtrent omfattet de moderne provinser  Yunnan, Guizhou og sørlige Sichuan i det sørlige sentrale Kina.
Regionen bar hjemmeområde for de opprørske nanmanstammene, en gang ledet av Meng Huo. I 225 e.Kr. ledet statsmannen Zhuge Liang tre hærkolonner inn i Yunnan for å pasifisere stammene. «Meng Huos syv fangenskap» er ofte omtalt i kinesisk folklore.
Sturle Brustad

Sturle  Bollerud Brustad (født 3. juli 1964 i Bodø) er en norsk forfatter og økonom. I 2007 debuterte han med boken Anarchy in Åmot på Gyldendal Norsk Forlag. Boken er en oppvekstroman fra Åmot i Modum, hvor forfatteren selv vokste opp.
Brustad er utdannet siviløkonom.


== Bibliografi ==
Anarchy in Åmot – Roman (2007)
Langstilkbyen – Fantasyroman for barn (2009)
Whole Lotta Love – Roman (2010)
Elveforsvinningen – Barnebok (2012)


== Eksterne lenker ==
Bokavisens samleside for anmeldelser av Sturle Brustads bøker
Jækla dristi debbutant – artikkel i Aftenposten, publisert 18. februar 2007.
Nanman

Nánmán (pinyin; tradisjonell kinesisk: 南蠻; «sørbarbarene») var stammefolk som bodde i det som nå er det sørvestre Kina. De kan ha vært beslektet med sanmiaoene, som man kjenner fra 300-tallet f.Kr. Nanmanstammene var av en rekke etniske grupper, og når de er blitt gruppert sammen i kinesisk historieskrivning, har ikke det noen dypere bakgrunn enn det sinosentriske verdensbilde. Det kunne dreie seg om folkegrupper som miao, thai, og noen tibetoburmanske grupper som for eksempel bai. Det bestod aldri noen samlende politisk struktur som forente alle disse stammene. I de tre rikers tid dannet de en allianse som tok til våpen mot kinesiske erobringstokter. De lot seg lede av Meng Huo, som ble tatt til fange syv ganger før han til slutt underkastet seg den kinesiske hærfører Zhuge Liang.
Under Tang-dynastiet opphørte miaofolket å være en dominerende ikke-kinesisk gruppe i noen landsdel, med unntak av i provinsen Yunnan, der de ble styrt av de seks «Zhao» (詔). Den sørligste, kjent som Mengshezhao (蒙舍詔) eller Nanzhao (南詔), forente alle seks zhao og grunnla den første uavhengige Nanmanstat tidlig på 700-tallet. Kongeslekten der antas å ha vært fra baifolket. Nanzhao betalte jevnlig tributt til Kina gjennom ledelsen av militærdistriktet Jiannan Jiedushi (劍南節度使). Da Tang-dynastiet gradvis sank hen, vant Nanman en større grad av selvstyre, men ble assimilert under senere dynastier.
Stipe Pletikosa

Stipe Pletikosa (født 17. januar 1979 i Split i Jugoslavia) er en kroatisk fotballspiller som spiller for spanske Deportivo La Coruña som keeper. Tidligere spilte han for FK Rostov, og i Spartak Moskava, hvor han også var en periode utleid til Tottenham Hotspur. Han kom til Spartak i 2007 fra Sjaktar Donetsk i Ukraina. Før dette spilte han for Hajduk Split i sitt hjemland, dit han også var utleid under oppholdet i Donetsk.


== Landslagskarriere ==
Pletikosa hadde spilt 114 kamper for Kroatias landslag, som han debuterte for i 1999 i en vennskapskamp mot Danmark. Han har representert landet i VM 2002, VM 2006, EM 2008, EM 2012 og VM 2014, inntil han trakk seg fra landslaget etter VM 2014.


== Eksterne lenker ==
(de) Stipe Pletikosa – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Stipe Pletikosa – FIFA 
(en) Stipe Pletikosa – UEFA 
(fr) Stipe Pletikosa – LÉquipe 
(en) Stipe Pletikosa – Transfermarkt 
(en) Stipe Pletikosa – national-football-teams.com 
(en) Stipe Pletikosa – WorldFootball.net 
(en) Stipe Pletikosa – Soccerbase.com 
(en) Stipe Pletikosa – FootballDatabase.eu 
(en) Stipe Pletikosa – Soccerway 
Spartak Moskva spillerinfo
Bronski Beat

Bronski Beat var et britisk synthpop-band som var aktiv fra 1983-1995.
Bandet ble etablert i 1983 av Jimmy Somerville, Steve Bronski og Larry Steinbachek. Alle i bandet var åpent homofile og låtene var ofte relaterte til homofil, politikk og homofilirelaterte emner. De hadde sin største hit med låten «Smalltown Boy». 
Somerville sluttet i bandet i 1985 og hadde deretter suksess som vokalist i bandet The Communards, og senere som soloartist. Somerville ble erstattet av John Foster. I 1989 ble Jonathan Hellyer vokalist. Bandet ble oppløst i 1995.


== Diskografi ==
Studioalbum

1984: The Age of Consent
1986: Truthdare Doubledare
1995: Rainbow NationSamlealbum

1985: Hundreds & Thousands (Remix album)
1990: The Singles Collection 1984 / 1990 (med Jimmy Somerville, Bronski Beat & The Communards)
2001: The Very Best Of Jimmy Somerville, Bronski Beat & The Communards 2001Singler

Smalltown Boy  1984
Why?  1984
It Ain't Necessarily So  1984
I Feel Love (medley med Marc Almond)  1985
Hit That Perfect Beat  1985
C'Mon! C'Mon!  1986
I'm Gonna Run Away From You  1990
One More Chance  1991
What More Can I Say?  1991
Smalltown Boy (remix)  1994
Why 1995 remix
Kicking Up The Rain 1995
I Luv The Nightlife 1995


== Eksterne lenker ==
(en) Bronski Beat på Apple Music 
(en) Bronski Beat på Discogs 
(en) Bronski Beat på MusicBrainz 
(en) Bronski Beat på Spotify 
(en) Bronski Beat på Songkick 
(en) Bronski Beat på Last.fm 
(en) Bronski Beat på AllMusic
Love Sick

"Love Sick" er en sang skrevet av Bob Dylan. Den ble utgitt i 1997 på hans 30. studioalbum, Time Out of Mind, og den 1. juni 1998 som den andre singelen som ble utgitt fra dette albumet. Sangen har ofte blitt covret, blant andre av The White Stripes. Under en framføring av sangen på Grammy Awards i 1998 dukket  en mann, med ordene "Soy Bomb" malt på brystet, uannonsert opp. Han begynte å danse midt i mellom bandmedlemmene. I 2005 ga bandet Eels ut sangen «Whatever Happened to Soy Bomb» på albumet Blinking Lights and Other Revelations.
I serien the Untold Dylan pekes denne sangen ut som en Visions of Johanna for en gammel mann: Mens den unge mannen på 40 år sitter på loftet sitt og skuer over sitt triste liv uten kvinner, ser han på at den gamle mannen i Love Sick finner disse følelsene enda verre etter så mange år. Sangeren stiger ned i mørket og grepsekvensen stiger ned sammen med han. Som kommentaren sier, dette er antageligvis den merkeligste måten å starte et album på noensinne – det føles mer som slutten. Når slutten på sangen kommer, synger Dylan:
"Just don’t know what to do,
I’d give anything to
Be with you."
Akkompagnementet og sangen bryter ned – det virker som sangen bokstavelig talt faller fra hverandre. Untold Dylan rangerer den som en av triumfene i Dylans karriere.“Love Sick” ble brukt i en tv-reklamekampanje for Victoria's Secret, med Dylan selv og Adriana Lima i hovedrollene. 


== Sporlister ==
CD1 (COL 665997 2):

"Love Sick" (Live på Grammy Awards i 1998) – 5:29
"Cold Irons Bound" (Live) – 6:50
"Cocaine Blues" (Live) – 5:43
"Born in Time" (Live) – 5:19CD2 (COL 665997 5):

"Love Sick" – 5:22
"Can't Wait" (Live) – 6:04
"Roving Gambler" (Live) – 3:53
"Blind Willie McTell" (Live) – 7:002-spors CD (COL 665997 1):

"Love Sick" (Live på Grammy Awards i 1998) – 5:29
"Cold Irons Bound" (Live) – 6:50Love Sick: Dylan Alive! Vol. 1 Japanesk dobbel EP:

Disk en"Love Sick" – 5:22
"Can't Wait" (Live) – 6:04
"Roving Gambler" (Live) – 3:53
"Blind Willie McTell" (Live) – 7:00Disk to"Love Sick" (Live på Grammy Awards i 1998) – 5:29
"Cold Irons Bound" (Live) – 6:50
"Cocaine Blues" (Live) – 5:43
"Born in Time" (Live) – 5:19Victoria's Secret Exclusive EP:

"She Belongs to Me" – 2:46
"Don't Think Twice, It's All Right" – 3:38
"To Ramona" – 3:51
"Boots of Spanish Leather" – 4:37
"It's All Over Now, Baby Blue" – 4:13
"Love Sick" (Remix) – 5:24
"Make You Feel My Love" – 3:31
"Things Have Changed" – 5:08
"Sugar Baby" – 6:41


== Notater ==
"Love Sick" Grammyversjon, er spilt inn live på Grammy Awards i 1998, 25. februar 1998.
"Cold Irons Bound" og "Cocaine Blues" er spilt inn live på El Rey Theatre, Los Angeles; 16. desember 1997.
"Born in Time" er spilt inn live på the Center for the Performing Arts, New Jersey; 1. februar 1998.
"Can't Wait" er spilt inn live på the El Rey Theatre, Los Angeles; 20. desember 1997.
"Roving Gambler" er spilt inn live på the El Rey Theatre, Los Angeles; 17. desember 1997.
"Blind Willie McTell" er spilt inn live på Jones Beach Music Theater, Wantagh; 17. august 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sangteksten
The Communards

The Communards var et britisk synthpop-band fra 1980-tallet.
Bandet ble etablert i 1985 etter at vokalist Jimmy Somerville forlot Bronski Beat og slo seg sammen med den klassisk trente pianisten Richard Coles. De fikk med seg bassist Dave Renwick som også hadde spilt med Bronski Beat. De fikk sin første Top 30 hit i Storbritannia i 1985 med låten «You Are My World» fra singlen med samme navn. Året etter fikk de en hit med coverlåten «Don't Leave Me This Way», som ble deres største hit. Singlen ble den mestselgende i Storbritannia i 1986. Samme år hadde de hit med låten «So Cold the Night», som kom på 8 plass.
Bandet ble oppløst i 1988 etter kun tre år, og Somerville startet sin solokarrière. Coles utdannet seg innen kristen religion, og ble tilslutt assisterende prest i St Paul's Knightsbridge, og kapellan hos Royal College of Music.


== Diskografi ==
Studioalbum

Samlealbum

Singler


== Medlemmer ==
Jimmy Somerville – Vokal
Richard Coles – Synth
Dave Renwick – Bassgitar


== Eksterne lenker ==
(en) The Communards på Discogs 
(en) The Communards på MusicBrainz 
(en) The Communards på Songkick 
(en) The Communards på Last.fm 
(en) The Communards på AllMusic
Jimmy Somerville

Jimmy Somerville (født 22. juni 1961) er en skotsk vokalist, kjent fra Bronski Beat og The Communards.
Somerville ble født og vokste opp i Glasgow. Han hadde suksess i trioen Bronski Beat som han var med å starte i 1983. Gruppen er kjent for sangen «Smalltown Boy» utgitt i 1984. Han forlot siden denne gruppen og startet The Communards i 1985. I 1988 ble også dette bandet oppløst og Somerville startet en solistkarriere. Han har også spilt i et par filmer; Orlando fra 1992 og Looking for Langston fra 1998.
Somerville er åpen homofil, og bor i Brighton med sin partner, Adam Backshall. 


== Diskografi ==
For album med Bronski Beat se: Bronski Beat
For album med The Communards se: The CommunardsSoloalbum

Read My Lips, London Records, 1989
The Singles Collection, London Records, 1990 (samlealbum)
Dare To Love, London Records 1995
Master Series, FFRR London Records 1996 (samlealbum)
Manage The Damage, Gut Records 1999
Root Beer, Instinct Records 2000
The Very Best Of Jimmy Somerville, Bronski Beat and The Communards, Warner Brothers/London Records 2001 (samlealbum)
Home Again, BMG International 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jimmy Somerville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jimmy Somerville på Internet Movie Database 
(en) Jimmy Somerville hos The Movie Database 
(en) Jimmy Somerville på Discogs 
(en) Jimmy Somerville på MusicBrainz 
(en) Jimmy Somerville på Spotify 
(en) Jimmy Somerville på Songkick 
(en) Jimmy Somerville på Last.fm 
(en) Jimmy Somerville på Genius — sangtekster 
(en) Jimmy Somerville på AllMusic 
Jimmy Somerville på Twitter 
Jimmy Somerville på Facebook 
Jimmy Somerville på YouTube 
Jimmy Somerville på Myspace
Staås batteri

Staås batteri ligger syd for Askim, i Skiptvet kommune. Batteriet er et av flere batterianlegg som ble bygget forut for unionsoppløsningen 1905. Det ble bygget i 1902-03 som et forberedt stillingsområde for artilleriet ved Staåsgården. 
Batteriet har seks kanonstandplasser for 10,5 cm kanoner med en skuddvidde på ca. 8000 m. Hver standplass var utført med store, dype ammunisjonsnisjer. Siktebordet stod på en liten høyde bak batteriet. Av dette er det i dag bare mindre spor. Anlegget forøvrig er kompakt og i god stand.
Sammen med Kjellås batteri, som kan sees fra Staås, skulle Staås hindre overgang over Glomma ved Grønsund fergeleie. Batteriet kunne også bestryke Glomma nordover mot Vamma.
Batteriet har en konstruksjon som avviker noe fra de øvrige anleggene og er av stor militærhistorisk interesse. 
Anlegget eies fortsatt av Forsvaret.


== Kilder ==
Nasjonale Festningsverks nettsted: Staåsbatteriet
Landsverneplan for Forsvaret: Staåsbatteriet


== Eksterne lenker ==
«Staås batteri». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.