jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Slåpetornsigdvinge

Slåpetornsigdvinge (Cilix glaucata) er en sommerfugl som tilhører familien halvspinnere (Drepanidae). Denne lille arten ligner fugleskitt når den sitter stille. Ulikt de andre nordiske artene av gruppen Drepaninae er forvingene ikke sigdformede, og arten ligner mest på en liten måler (Geometridae). I Norge finnes den bare langs kysten lengst i sør, og er sjelden.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 18 – 24 mm), hvit sommerfugl som når den sitter stille ligner sterkt på fugleskitt, den unngår dermed gjerne å bli spist. Forvingene er ikke sigdformede. Den hviler med vingene lagde som et skråtak, ikke flatt som hos målere (Geometridae), som den ellers ligner. Vingene er hvite, forvingen med et lysgrått felt i midten, en mørkere, grå flekk ved bakkanten og lysgrå, halvmåne-formede flekker som danner en bord langs ytterkanten. Bakvingens ytterkant er lysgrå. Larven er rødbrun, med en markert pukkel på tredje kroppsledd.


== Levevis ==
Slåpetornsigdvingen finnes på åpen, solrik buskmark ved kysten der det vokser hagtorn (Crataegus spp.) og slåpetorn (Prunus spinosa), som er larvens næringsplanter. I Storbritannia er den ganske vanlig rundt hekker som avgrenser åkrer og kanter veiene, der det gjerne er rikelig med slåpetorn og hagtorn. Den har to generasjoner hver sommer, som flyr henholdsvis i mai – juni og fra slutten av juli til slutten av august. Slåpetornsigdvingen er bare funnet på noen få steder i Norge, og da vegetasjonen på disse stedene kan være truet av utbygging og andre aktiviteter knyttet til turisme, er den listet som «sårbar» (VU) på Norsk rødliste for arter.


== Utbredelse ==
Slåpetornstjertvingen er svært vidt utbredt. Den finnes i Nord-Afrika, gjennom det meste av Europa bortsett fra de nordligste områdene, videre østover til Øst-Sibir, og i Nord-Amerika. Habitatet er kystnære kratt med vertsplanten. Arten er kjent fra 30 lokaliteter langs kysten fra Hvaler i Østfold nord til Moss i Østfold og vest til Kristiansand i Agder. I senere år har arten ekspandert noe mot vest.


== Rødlistevurdering ==
På grunn av den pågående nedbyggingen av strandsonen er artens levesteder utsatt for reduksjon og fragmentering. Arten rødlistes i 2021 som nær truet NT.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Lepidoptera.no: Sommerfugler i Norge, med bildegalleri
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Nettsiden Norges sommerfugler


== Eksterne lenker ==
(en) slåpetornsigdvinge i Encyclopedia of Life 
(en) slåpetornsigdvinge i Global Biodiversity Information Facility 
(no) slåpetornsigdvinge hos Artsdatabanken 
(sv) slåpetornsigdvinge hos Dyntaxa 
(en) slåpetornsigdvinge hos Fauna Europaea 
(en) slåpetornsigdvinge hos NCBI 
(en) Kategori:Cilix glaucata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cilix glaucata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Lepidoptera.no: Slåpetornsigdvinge (Cilix glaucata)
Freerunning

Freerunning, eller free running, er en sport, eller aktivitet, som har oppstått i urbane bymiljøer. Sporten utgjør effektive akrobatiske bevegelser i en blanding av sportene parkour og triksing. I freerunning er estetikk sentralt, og bevegelsene skal ved siden av å være effektive også ha en flytende stil. 
Begevelsene i freerunning er improvisert og tilpasset det miljøet aktiviteten foregår i. Det kan være å klatre og hoppe på og mellom tak, hoppe i trapper og trikse over gjerder og mer. Sporten trenes gjerne i turnsaler, eller i miljøer med bebyggelse og utfordrende hindringer. 
Til forskjell fra parkour er det vanlig i freerunning å sette sammen ulike akrobatiske bevegelse som Frontflip, Backflip, Monkey jump og masse mer.Og på den måten fjerne seg fra den effektiv fremdrift som er mer sentralt i parkour.  
Begrepet freerunning ble brukt i filmen Jump London, i et forsøk på å presentere det franske parkour til den engelsktalende verden. Men til forskjell fra parkour er det vanlig i freerunning å sette sammen ulike akrobatiske bevegelser, og på den måten fjerne seg fra den effektivitet som er mer sentralt i parkour. Likheten i den estetiske utøvelsen av akrobatiske bevegelser i klatring og hopp med saltoer og rotasjoner er til stede i begge aktiviteter og gjør at de tydelige forskjellene blir oversett. I aktiviteten parkour vektlegges effektiv fremdrift, mens freerunning gir betydelig mer rom for frihet i bevegelsene og tillater akrobatiske bevegelser uavhengig av fremdrift. Motivasjonen for de to aktivitetene er dermed grunnleggende forskjellige. Freerunnings grunnlegger, Sébastien Foucan, som forøvrig viser frem freerunning i de tidlige scener av James Bond-filmen Casino Royale (2006), definerer freerunning som en aktivitet for egenutvikling gjennom å gå egne veier.


== Referanser ==


== Freerunning videoer ==
Video av freerunning fra Pennsylvania
Video av freerunning fra New York City
Video av Free running fra Berkshire
Juan Ponce de León

Juan Ponce de León (født ca. 1460 i Santervás de Campos nær Valladolid, Spania, død 1521 på Cuba) var en spansk oppdager, conquistador og Puerto Ricos første guvernør. Han var trolig også den første europeeren etter Leiv Eiriksson og hans menn som besøkte det amerikanske kontinent. Det skjedde i 1513 i hans jakt på ungdomskilden. Plassen han kom til døpte han Tierra Florida, det som i dag er delstaten Florida – blomstenes land.
Flere steder har blitt oppkalt etter Ponce de León, blant annet byen Ponce i Puerto Rico, Ponce de Leon i Florida og bukta Ponce de Leon Bay i Florida.


== Referanser ==
Engtordivel

Engtordivel Geotrupes stercorarius er en bille i familiegruppen tordivler. Den finnes i hele Europa og i Asia, men ikke i Amerika.


== Utseende ==
Engtordivel er en stor, svart bille, og den største norske tordivelen. Oversiden er mest svart, men undersiden er mørk  blå eller fiolett.  Den er mellom 20-25 millimeter lang. Dekkvingene har flere tydelige lengdestriper. Bakleggene har tre tverr-ribber.


== Levevis ==
Engtordivel finnes oftest i skog. Med de følsomme antennene er de på leiting etter avføring. Under avføring fra dyr, graver de loddrette tunneler, som de fyller med avføring.  Hunnene legger eggene i avføring. Vanligvis oppholder hunnene seg i tunnelen, mens det er hannen som graver ut og henter avføringen.
Engtordivel er aktiv om dagen, i motsetning til andre gjødselbiller som stort sett er aktive om natten.
Engtordivel var tidligere svært vanlig i kulturlandskapet. Men den har dessverre gått mye tilbake på grunn av omlegging i landbruket. Den foretrekker særlig hestelort,  men den kan imidlertid også gå på andre typer gjødsel. En mulig årsak til tilbakegangen kan være at arbeidshestene ble erstattet med traktorer.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa bortsett fra Island.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien tordivler, Geotrupidae
Underfamilien Geotrupinae
Slekten Geotrupes Latreille, 1796
engtordivel, Geotrupes stercorarius (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) engtordivel i Encyclopedia of Life 
(en) engtordivel i Global Biodiversity Information Facility 
(no) engtordivel hos Artsdatabanken 
(sv) engtordivel hos Dyntaxa 
(en) engtordivel hos Fauna Europaea 
(en) engtordivel hos ITIS 
(en) engtordivel hos NCBI 
(en) Kategori:Geotrupes stercorarius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Geotrupes stercorarius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Geotrupes stercorarius – detaljert informasjon på Wikispecies
New Rochelle

New Rochelle er en by i Westchester County i delstaten New York i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 77 062 innbyggere. Den ble først bosatt av franske hugenotter, og de kalte stedet Nouvelle-Rochelle.


== Vennskapsbyer ==
La Rochelle (Frankrike)


== Referanser ==
Drivkraft Norge

Drivkraft Norge, tidligere Norsk Petroleumsinstitutt (forkortet NP), er en bransjeforening for selskaper som produserer og selger oljeprodukter, gass, strøm og bioenergi i Norge. Organisasjonen ble opprettet 27. februar 1970 og har kontor i Middelthuns gate 27 i Oslo. Administrerende direktør er Kristin Bremer Nebben. 
Drivkraft Norges erklærte formål er å ivareta og fremme medlemsselskapenes felles interesser i samspill med myndigheter, kunder og ansatte. Dette skal skje uten å påvirke konkurransen mellom medlemmene.


== Medlemmer ==
Følgende er en liste over medlemmene:

Flogas Norge AS
AirBP
St1
Esso Norge AS
Uno-X
Preem
Nynäs AS
Circle K
Kosan Gas Norge AS
Progas Norge AS
Eco-1 Bioenergi Norge AS
Nippon Gas


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Moab

Det er også en by i Utah i USA ved navn Moab, samt benevnelsen på en kraftig bombe, GBU-43/B MOAB 
Moab (hebraisk: מוֹאָב, Mo'av; i betydningen «fars sæd/frø»; gresk Μωάβ Mōav; arabisk مؤاب, assyrisk Mu'aba, Ma'ba, Ma'ab ; egyptisk Mu'ab) er det historiske navnet, kjent fra omtale i Bibelen, for en stripe land i fjellene som ligger i dagens Jordan og som strekker seg langs den østlige delen av Dødehavet.


== Beskrivelse ==
Moabittene var et historisk folk, eller stamme, som ofte lå i konflikt med sine israelittiske naboer i vest. Deres hovedstad var Dibon, lokalisert rett ved dagens moderne jordanske by Dhiban.

Deres eksistens er bevitnet med tallrike arkeologiske funn, mest kjent er den historisk betydningsfulle Mesjastelen. Inskripsjonen på denne stelen forteller om en moabittisk seier over en ikke navngitt sønn av kong Omri av Israel. Stelen er også viktig ettersom den nevner «Davids hus», og således gir en referanse til kong David av Israel utenfor Bibelen selv.
Ifølge Bibelen lå Nimrim i Moab.


== Moabittisk religion ==
Krigs- og nasjonalguden Kemosj, som også er belagt i Ebla og Ugarit og dessuten i Det gamle testamente (for eksempel i Dommernes bok 11,24; 1. Kongebok 11, 7.33; 2. Kongebok 23,13; Jeremias 48,13), var høyst sannsynlig Moabs hovedgud, som er belagt fremfor alt som teoforisk element i moabittiske navn og på Mesjastelen som den  moabittiske kong Mesjas gud. Det var også andre guder i det moabittiske pantheon, noe som fremgår av billedlige fremstillinger, men deres navn har ikke latt seg fastslå.


== Bibelens bilde av Moab ==
Ifølge Det gamle testamente var moabittene etterkommere av Lot, Abrahams nevø. Det fortelles gjentatte ganger om Moab, særlig om moabittenes forhold til Juda/Israel. Det går igjen et negativt bilde, med seksuelle konnotasjoner: 4. Mos. 25 forteller i beretningen om den ivrige israelittiske prest Pinhas at israelittene under deres ørkenvandring bedrev utukt med Moabs døtre, hadde kultiske måltider med dem, og tilbad Kemosj, noe som utløste JHWHs (Israels Guds) vrede. Som en følge av disse begivenheter døde ifølge denne bibelske beretning  24 000 israelitter av en pest sendt av Gud.


== Ettervirkninger ==
Kemosj-kulten overlevde Moabs tap av selvstendigheten, og overlevde den moabittiske religions undergang i det øvrige, noe som lar seg belegge av en arameisk innskrift i el-Kerak fra 300-tallet f.Kr.
De sørlige byene Rabba (Rabbat-Moab, Arepolis, Khirbe-en-Robbe) og Kerak (Krak de Moab, også Kir-Moab - senere El Kerak) bar i seg ordet «Moab» fremdeles inn i korsfarertiden.


== Litteratur ==
Routledge, Bruce (2004): Moab in the Iron Age: Hegemony, Polity, Archaeology. Den mest omfattende behandling og beskrivelse av historiske Moab til dags dato.
Bienkowski, Piotr (red.) (1992): Early Edom and Moab: The Beginning of the Iron Age in Southern Jordan
Dearman, Andrew (red.)  (1989): Studies in the Mesha inscription and Moab
Skogtordivel

Skogtordivel (Anoplotrupes stercorosus) er en bille i familiegruppen tordivler. Den finnes i hele Europa og øst til Sibir i Asia.


== Utseende ==
Skogtordivel er middels stor, blå-svart bille, og trolig den vanligste norske tordivelen. Oversiden er mest skinnende svart, men undersiden er glinsende metallisk, i mørk blå eller fiolett.  Den er mellom 12-15 millimeter lang. Dekkvingene har flere svake lengdestriper. Bakleggene har to tverr-ribber. 
Den ligner glattordivel (Trypocopris vernalis), men kan skilles fra denne på at den bare har to tverr-ribber på bakleggen.


== Levevis ==
Skogtordivel finnes oftest i skog. Med de følsomme antennene er de på leiting etter avføring. Under avføring fra dyr, graver de tunneler på opptil 70-80 centimeter, som de fyller med avføring.  Hunnene legger eggene i avføring. 
Skogtordivel er ofte aktiv om dagen, i motsetning til andre gjødselbiller som stort sett er aktive om natten. 
Skogtordivel er vanlig og ofte tallrik i åpen skog og på beitemark, og går særlig på sauelort, men også på kumøkk.
Den ser også ut til å være tiltrukket til råtnende sopp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) skogtordivel i Encyclopedia of Life 
(en) skogtordivel i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skogtordivel hos Artsdatabanken 
(sv) skogtordivel hos Dyntaxa 
(en) skogtordivel hos Fauna Europaea 
(en) skogtordivel hos NCBI 
(en) Kategori:Anoplotrupes stercorosus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Anoplotrupes stercorosus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anoplotrupes stercorosus – detaljert informasjon på Wikispecies
Låsesmed

En låsesmed arbeider med låser og nøkler. Yrket har «smed» i navnet fordi grovsmeder utviklet de første låsene.
Låsesmedhåndverket begynte som vitenskap og kunst, slik fremstilling og bryting av låser ble sett på i gamle dager. I dag kalles personer som arbeider innenfor nøkkelsalg og -service for låsesmeder. Selv om arbeidet med å slipe opp nøkkelkopier til biler og hus stadig er en viktig del, er de fleste låsesmeder primært beskjeftiget med å selge og installere tyverisikringer til private og bedrifter.
Under arbeidet med ny læreplan for låsesmedfaget i Norge ble det besluttet å beholde «låsesmed» som fagtittel, til tross for at man i liten eller ingen grad som låsesmed smir låser. Dette ble gjort for å vise til yrkets lange historie, og fordi dette samsvarer med yrkestitlene som brukes rundt i verden.
Det finnes en egen utdanning med påfølgende læretid for å bli låsesmed. I Norge stilles det krav om plettfri vandel for å bli låsesmed, og norske låsesmedbedrifter har anledning til å kreve uttømmende politiattest for sine ansatte.
Mange av låsesmedene i Norge er medlemmer av bransjeorganisasjonen Norske Låsesmeder. Organisasjonen har både firmamedlemmer og personlige medlemmer, er pådriver for opplæring innenfor låsesmedfaget, og samarbeider med ulike instanser som forsikringsnæringen og politiet.


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av låsesmed
Foreningen norske låsesmeder
Glattordivel

Glattordivel, Trypocopris vernalis, er en bille i familiegruppen tordivler. Den finnes i store deler av Europa og øst til Iran i Asia. Den har nordlig utbredelsesgrense såvidt inn i Norge.


== Utseende ==
Glattordivel er middels stor bille, og ganske sjelden i norske tordivelen. Oversiden er skinnende blå-svart, undersiden er glinsende metallisk, i mørk blå eller fiolett.  Den er mellom 12-20 millimeter lang. Dekkvingene er glatte og har ingen antydning til lengdestriper. Bakleggene har tre tverr-ribber. 


== Levevis ==
Glattordivel finnes oftest i skog. Med de følsomme antennene er de på leiting etter avføring. Under avføring fra dyr, graver de tunneler, opptil 20 centimeter lange, som de fyller med avføring.  Hunnene legger eggene i avføring, av hest-, storfe- og sau. 


== Utbredelse ==
Glattordivel er stort sett er aktive om natten. Den har gått sterkt tilbake og er i dag sjelden og truet i Norge. Glattordivel har gått sterkt tilbake i nyere tid og ser ut til å ha forsvunnet fra Østlandet. Finnes fortsatt i indre fjordstrøk i Sogn der det trolig er en større bestand. Det finnes også enkeltfunn fra Flekkefjord og Ringerike, men det er noe usikkerhet om disse funnene representerer en bestand i dag. Kun tre funn etter 1980. Arten er trolig i liten grad oversett.  


== Rødlistevurdering ==
Arten er sterkt truet (EN) med bakgrunn i begrenset forekomstareal kombinert med kraftig fragmentering, pågående nedgang i utbredelsesområde, forekomstareal, areal og kvalitet på habitatet. Artens kjente forekomstareal er 12 km2, mens estimert forekomstareal er 116 km2 (minimum 12 km2, maksimum 360 km2). Bestanden er vurdert til kraftig fragmentert fordi over halvparten av individene antas å finnes i relativt små og isolerte delpopulasjoner. Artens spredning- og etableringspotensiale er lite kjent. Pga. overnevnte påvirkningsfaktorer er både utbredelsesområde, forekomstareal, samt areal og kvalitet på habitatene under pågående reduksjon. 
Konklusjon: Trypocopris vernalis er vurdert i 2021 som sterkt truet (EN) fordi arten har et svært begrenset forekomstareal der bestanden er kraftig fragmentert og habitatets kvalitet er i tilbakegang. 


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien tordivler, Geotrupidae
Underfamilien Geotrupinae
Slekten Trypocopris
glattordivel, Trypocopris vernalis (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) glattordivel i Global Biodiversity Information Facility 
(no) glattordivel hos Artsdatabanken 
(en) Kategori:Trypocopris vernalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trypocopris vernalis – detaljert informasjon på Wikispecies
Borestranda

Borestranda (lokal uttalelse: bo:restra:en) er en strand på gården Vestre Bore i Klepp på Jæren. Den er en del av Jærstrendene.
Borestranda består av fin sjøsand, og strekker seg fra Hodne i sør til utløpet av elva Figgjo i nord. Stranda er et yndet sted for  surfere, og på fine sommerdager er det også mange badegjester her. Det er også overnattingsmuligheter ved campingplassen som ligger like ved stranda.
Archidike

Archidike (også gjengitt som Archidice, gresk αρχιδικη) var en kjent hetære (prostituert) fra den greske byen Naukratis i Egypt i antikken. 
Hennes berømmelse spredte seg over hele Hellas, og det ble anmerket av greske historikeren Herodot og av Claudius Aelianus. Herodot hevder at Archidice «ble et notorisk emne i sanger over hele Hellas» og hun er den ene av kun to hetærer som han nevner ved navn i forbindelse med denne profesjonen (den andre var Rhodopis)Archidike hadde et rykte for å være arrogant og eiesyk og for å ha krevd høye priser for sine tjenester. En anekdote fortalt om henne er om en ung egypter som ble heftig forelsket i henne. Han tilbød henne alle sine eiendeler for en eneste natt med kjærlighet, men Archidike avviste hans tilbud. Han ba da kjærlighetsgudinnen om å gi ham i en drøm hva Archidike ikke ville gi ham i våken tilstand. Bønnen be besvart, men da Archidike fikk høre om dette fikk den unge mannen arrestert, dratt framfor dommeren og hvor hun krevde at han skulle betale henne for at hun hadde deltatt i hans drøm. Dommeren besluttet at Archidike skulle be til kjærlighetsgudinnen for en drøm om sølv som betaling for den fiktive kjærlighetsnatten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ridgway, Brunilde Sismondo: «Ancient Greek Women and Art: The Material Evidence». American Journal of Archaeology, Vol. 91, No. 3 (Jul., 1987), sidene 399-409. doi:10.2307/505361
Gulfstream GA-7

Gulfstream GA-7 er et to-motors sportsfly produsert av den amerikanske flyprodusenten Gulfstream American Corporation.
Gulfstream produserte to varianter, standardvarianten GA-7 og GA-7 Cougar som var utstyrt med blant annet mer avansert avionikk. Dårlig salg førte til at produksjonen stanset allerede etter et år.
I 1995 kjøpte den franske flyprodusenten SOCATA rettigheten til GA-7 med tanke på å sette flytypen i produksjon igjen under betegnelsen TB 360 Tangara. Denne ble utviklet og sertifsert, men er per i dag ennå ikke satt i produksjon.
SOCATA TB 320 Tangara

SOCATA TB 320 Tangara er et to-motors sportsfly utviklet av den franske flyprodusenten SOCATA.
TB 320 Tangara er en oppgradert variant av Gulfstream GA-7 som ble produsert i 1978–79. Rettighetene til dette flyet ble kjøpt av SOCATA i 1995 og prototypen til TB 320 Tangara som fløy første gang i 1996 var en ombygd GA-7. Blant endringene er installasjonen av to Textron Lycoming O-360 boksermotorer med en ytelse på 180 hk hver.
TB 320 Tangara ble sertifisert i 1997, men så langt har flytypen ikke blitt satt i produksjon.
Let L-410

Let L-410 er et regionalt passasjerfly utviklet av den tsjekkiske flyprodusenten LET Aircraft Industries.
Den opprinnelige produksjonsserien fra 1970 var utstyrt med Pratt & Whitney Canada PT6A motorer da den tiltenkte Motorlet M 601 ennå ikke var ferdigutviklet. Først i 1973, med betegnelsen L-410M ble flytypen utstyrt med disse motorene. I 1979 kom en strukket variant ustyrt med M 601B motorer under betegnelsen L-410UVP. Denne ble igjen etterfulgt av den endelige produksjonsvarianten L-410UVP-E som var utstyrt med M 601E motorer og hadde et mer effektivt kabinarrangement som økte passasjerkapasiteten til 19 passasjerer.


== Eksterne lenker ==
LET L-410/420
Jøl bru

Jøl bru er navnet på to bruer i Hjelledalen i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Bruene krysser elva Skjerdingsdøla ovenfor gården Skora. Den gamle brua (opprinnelig kalt Gjøl bru) er ei steinhvelvbru, og var en del av den første veien over Strynefjellet, som ble åpnet i 1894. Byggingen av brua begynte 25. september 1882, og brua sto ferdig 16. august 1883. Brua er 60 meter lang, og går i en skarp sving over et 50-60 meter dypt gjel. Det er 8 meter fra toppen av brua og ned til selve bruhvelvet. Det ble brukt samlet rundt 2560 dagsverk i de ti månedene arbeidet varte. Til sammen kostet brua kr 6737,61 i datidens pengeverdi.
I 1968 ble det støpt betongdekke over brua; det stakk 70 cm ut over kanten på hver side. Men brua var likevel en flaskehals, og i forbindelse med byggingen av helårsvei over Strynefjellet ble det i 1976 bygd ny bru ved siden av den gamle. Etter at den nye brua kom, restaurerte Statens vegvesen den gamle brua tilbake til det gamle utseendet. Den nye brua er en del av riksvei 15.
Under andre verdenskrig bygde tyskerne en vakthytte ved Jøl bru.
I 2013 kom det forslag fra Statens vegvesen om å etablere nytt utsiktspunkt og parkeringsmuligheter ved Jøl bru.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		


== Kilder ==
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Jøl bru i Stryn - vakker vegbyggjarkunst
NRK.no
Vegvesenet: «Vil synleggjere Jøl bru» Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
4 bilder av Jøl bru
Bilde av buss på vei over Jøl bru
Bilder av Jøl bru om vinteren Arkivert 1. november 2013 hos Wayback Machine.
Bilde av Napefonna ved Jøl bru


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde
Agnes Nobel

Agnes Nobel (født 1938) er en svensk barnepsykolog, dosent i pedagogikk ved Högskolan i Gävle og forfatter. Hun har forsket og skrevet om grenseområdet mellom kunst og vitenskap.


== Bibliografi ==
Boken i skolan. En analys med särskild inriktning på bibliotekets funktion i grundskolan (1979, doktorgradsavhandling)
Törnrosa ock skolbiblioteket (1982), Liber utbildningsförlaget.
Hur får kunskap liv? Om konst och eget skapande i undervisning (1984, 2001), Carlsson, ISBN 9789172033566
Filosofens knapp. Om konst och kunskap och waldorfpedagogikens okända bakgrund (1991, 1999), Carlsson, ISBN 9172038799, ISBN 9789172038790
Educating Through Art. The Steiner school approach (1996), ISBN 0863151876, ISBN 978-0863151873


== Referanser ==