jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Usynlig mann

Usynlig mann (originaltittel Invisible Man) er en roman utgitt i 1952, skrevet av den amerikanske forfatteren Ralph Ellison. Den er den eneste av EIlisons romaner som ble utgitt mens han levde. I 1953 mottok han National Book Award for denne romanen. Romanen tar opp sosiale og intellektuelle problemstillingene som afroamerikanere møtte tidlig på 1900-tallet, blant annet svart nasjonalisme, forholdet mellom svart identitet og marxisme, og den reformistiske rasepolitikken til Booker T. Washington, foruten spørsmål om individ og personlig identitet. Boken ble utgitt på norsk i 2005, oversatt av Christian Rugstad.
Romanens hovedtema er at samfunnets svake er usynlige. Som tittelen antyder er hovedfiguren usynlig grunnet at alle ser ham som en stereotyp, ikke som en ekte person. Mens fortellerstemmen ofte beklager seg over hans tilstand av usynlighet i samfunnet, kommer han til å omfavne denne til sist. Han innser at det er et antall fordeler som tillater ham å forbli uoppdaget og lite iøynefallende. Gjennom hele teksten blir hans navn ikke oppgitt. Selv når han blir gitt en dekkenavn for sitt arbeid for Brorskapet avslører han ikke sitt egentlige navn for leseren.
Både hovedpersonen i Ellisons Usynlige mann og hos H.G.Wells’ Den usynlige mann er likt kledd; begge benytter hatt og briller som forkledning. Ellisons roman kan også sammenlignes med Fjodor Dostojevskijs roman fra 1864, Opptegnelser fra et kjellerdyp.
Ellison benytter seg av en rekke metaforer, bilder og hentydninger for å fremme de emosjonelle og intellektuelle virkningen av sin roman. Det er også en del referanser til jazz, og Ellison benytter musikkspråket for å karakterisere dypere lag av scene. Louis Armstrongs jazz, gatebluesen til Peetie Wheatstraw (scenenavnet til bluessangeren William Bunch), og gospelsangens hjertefølte solo benyttes som sentrale metaforer for Ellisons flytende og tidvis surrealistiske handling. Blindhet og mørke er også motiver som følges side om side med metaforer som lys og utsikt som kan forstås som sannhet og kunnskap.


== Se også ==
Afroamerikansk litteratur
Lyse Doucet

Lyse Doucet (født 24. desember 1958 i Bathurst i New Brunswick i Canada) er en kanadisk journalist, programleder og utenrikskorrespondent for BBC. Hun arbeider for radiokanalen BBC World Service og TV-kanalen BBC World News.
Hun har mastergrad i internasjonale studier fra University of Toronto og en juridisk doktorgrad honoris causa fra University of King's College i Halifax. Hun begynte i BBC på begynnelsen av 1980-tallet, og arbeidet først i Vest-Afrika, senere som Midtøstenkorrespondent med base i Jerusalem, og som korrespondent i Afghanistan med base i Kabul.
Doucet har mer nylig dekket begivenheter som tsunamien i 2004 og invasjonen av Irak. I 2002 var hun den eneste journalisten som ledsaget Afghanistans president Hamid Karzai da han ble forsøkt likvidert. Hun ble senere nominert til Royal Television Society Award for sin dekning av hendelsen.
Doucet er også programleder i programmet Have Your Say.
I 2003 mottok hun «Silver Sony Award for News Broadcaster of the Year» for sitt intervju med Yasir Arafat i Ramallah.
I 2007 ble hun utpekt til International television personality of the year av Association for International Broadcasting.Doucet taler engelsk, fransk og persisk.Doucet ble i 2014 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire. I 2018 ble hun utnevnt til medlem av Order of Canada.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20030413193208/http://www.bbc.co.uk/pressoffice/biographies/biogs/news/lyse_doucet.shtml
Pamela Sue Martin

Pamela Sue Martin (født 1953) er en amerikansk skuespiller som er best kjent fra tv-serien Dynastiet (1981–1984).
Pamela Sue Martin tv-debuterte i tv-filmen The Girls of Huntington House (1973). Fra 1977 til 1978 hadde hun rollen som Nancy Drew i tv-serien The Nancy Drew Mysteries. Hun ble verdenskjent på 1980-tallet i rollen som Fallon i tv-serien Dynastiet, en rolle hun hadde fra 1981 til 1984. Hennes tv-karriere har siden vært beskjeden, men det kan nevnes at hun spilte hovedrollen i den todelte miniserien Strong Medicine (1986). Hun har også medvirket noen tv-filmer, samt hatt gjesteopptredener i kjente serier som Fantasy Island (1980), Kjærlighetsskipet (1980) og Et syttitallsshow (2002).  
Hun filmdebuterte i To Find a Man (1972), hvor hun spilte hovedrollen. Samme år hadde hun en birolle i katastrofefilmen S.O.S. Poseidon (1972). Hun har ellers hatt fremtredende roller i en del mindre kjente filmer, deriblant I kokainets grep (Torchlight) (1984), hvor hun var både medprodusent og medforfatter i tillegg til at hun spilte hovedrollen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pamela Sue Martin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pamela Sue Martin på Internet Movie Database 
(sv) Pamela Sue Martin i Svensk Filmdatabas 
(da) Pamela Sue Martin på Filmdatabasen 
(fr) Pamela Sue Martin på Allociné 
(en) Pamela Sue Martin på AllMovie 
(en) Pamela Sue Martin hos Rotten Tomatoes 
(en) Pamela Sue Martin hos TV Guide 
(en) Pamela Sue Martin hos The Movie Database
Ingusjere

Ingusjere (ingusjisk: ГIалгIай – ghalghai, IPA-uttale: [ˈʁal.ʁaɪ]) er et folkeslag i Nord-Kaukasus, med hovedbosetningsområdet i Russlands delrepublikk Ingusjetia. De kaller seg selv ghalghaj (ingusjisk: ghal «festning» og ghaj «innbyggere»). Ingusjerne er hovedsakelig sunni muslimer og snakker ingusjisk, som tross ofte gjentatte påstander om det motsatte, ikke er innbyrdes forståelig med tsjetsjensk, selv om språkene er nær beslektet. Ingusjerne og tsjetsjenerne blir samlet kalt vainakh.


== Religion ==
Ingusjerne er muslimer.
Ingusjerne havnet under russisk overhøyhet i 1810. Under andre verdenskrig ble de feilaktig beskyldt for å samarbeide med nasjonalsosialistene, og hele befolkningen ble deportert til Kasakhstan og Sibir, hvor anslagsvis en fjerdedel av befolkningen omkom. De ble rehabilitert på 1950-tallet etter Stalins død, og fikk tillatelse til å vende tilbake til sitt hjemland i 1957, selv om de nordlige ingusjernes landområder da var blitt avstått til Nord-Ossetia. I 1992 ble de gjenværende ingusjerne kastet ut fra sin hovedstad Vladikavkaz.


== Kultur ==
Ingusjerne har en variert kultur av tradisjoner, legender, episke historier, fortellinger, sanger og ordspråk. Musikk, sanger og dans er spesielt høyt verdsatt. Populære musikkinstrumenter er datsjik-panderr (en slags balalaika), kekhat ponder (trekkspill, som hovedsakelig spilles av kvinner), mirz ponder (en tre-strenget fiolin), zurna (en slags obo), tamburin og trommer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nyheter fra Ingusjetia
Rune Brattsveen

Rune Brattsveen (født 5. april 1984) er en norsk tidligere skiskytter fra Nordre Land. Han debuterte i verdenscupen i desember 2007 i finske Kontiolax, og imponerte ved å bli nr. 9 på sprintdistansen og nummer fem på jaktstarten dagen etter. Før dette var Brattsveens fremste plassering en sjetteplass på jaktstart i norgesmesterskapet 2006. Under VM i skiskyting 2012 var Brattsveen med på det norske laget som tok gull i stafett. Brattsveen la opp etter 2013/14-sesongen grunnet lengre tids sykdom.


== Mesterskapsmedaljer ==


== Resultater ==
(per 17. februar 2008)


=== Verdensmesterskap ===


=== Juniorverdensmesterskap ===


== Utmerkelser ==
2001 – Sverre Kolteruds idrettspris
2008 – Sverre Kolteruds idrettspris
2012 – Oppland Arbeiderblads idrettspris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rune Brattsveen – IBU 
(en) Rune Brattsveen – biathlon.com.ua
Ralph Ellison

Ralph Waldo Ellison (født 1. mars 1914 i Oklahoma City, død 16. april 1994 i New York City) var en amerikansk forfatter av afroamerikansk opprinnelse. 
Ellison var sønn av en bygningsarbeider. Han kom til New York for å studere musikk og skulptur. I 1952 debuterte han som forfatter med romanen Usynlig mann, den eneste romanen som utkom i hans levetid. Denne boka regnes blant de betydeligste amerikanske utgivelsene fra 1950-tallet. Romanen tar opp sosiale og intellektuelle problemstillingene som afroamerikanere møtte tidlig på 1900-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fullstendig bibliografi Arkivert 11. mars 2007 hos Wayback Machine.
Democrazia è Libertà – La Margherita

Democrazia è Libertà – La Margherita (DL) (på norsk Demokrati er Frihet – Tusenfryd) var et italiensk sentrumsparti. Partiets leder var Francesco Rutelli, tidligere borgermester i Roma og Oliventrekoalisjonens kandidat til å bli statsminister ved parlamentsvalget i 2001. 
DL ble dannet av tidligere venstreorienterte medlemmer av Democrazia Cristiana, enkelte tidligere medlemmer av det liberale og det  republikanske partiet, samt personer som hadde hatt tilknytning til sosialispartiet og de grønne. DL ble på sin side den 14. oktober 2007  igjen en del av det nye partiet Partito Democratico. 


== Historie ==
Oktober 2000 ble det avgjort at Partito Popolare Italiano, I Democratici, Unione Democratici per l'Europa (UDEUR) og Rinnovamento Italiano skulle danne en felles liste under betegnelsen La Margherita (Tusenfryd) i den hensikt å stille til valget i 2001. Partiet fikk en oppslutning på  14.5 %, kun to prosentpoeng mindre enn Democratici di Sinistra.
På en kongress i februar 2002 ble det avgjort at man skulle gå et skritt videre og etablere et parti av den tidligere felleslista. UDEUR ble imidlertid stående utenfor det nye partiet. Det var en periode usikkerhet om det nye partiet ville forbli en del av Oliventrekoalisjonen, men etter at det ble bestemt at Romano Prodi skulle være koalisjonens kandidat ved parlamentsvalget i 2006, ble det avgjort at de skulle forbli en del av koalisjonen.


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) La Margherita – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Linda Evans

Linda Evans (født Linda Evenstad i 1942) er en amerikansk skuespiller kjent fra tv-serien Dynastiet (1981–1989).


== Skuespillerkarriere ==

Evans tv-debuterte i en episode av tv-serien Bachelor Father (1960). Fra 1965 til 1969 hadde hun en fast rolle i westernserien The Big Valley (1965–1969) og i 1977 hadde hun den ene hovedrollen den kortlivede i tv-serien Hunter (1977). Hun fikk sitt store internasjonale gjennombrudd med rollen som Krystle Carrington i tv-serien Dynastiet, hvor hun medvirket fra 1981 til 1989. Hun spilte den samme rollen i miniserien Dynasty: The Reunion i 1991. Hun hadde også en hovedrolle i den australsk-amerikanske miniserien The Last Frontier (1986) og en birolle i miniserien Nord og sør (1986). Hun har videre spilt i flere tv-filmer, deriblant to av The Gambler-filmene (1983 og 1991). Hun har eller hatt en del gjesteopptredener i kjente serier som The Adventures of Ozzie and Harriet (fem forskjellige roller, 1960–1962), Wagon Train (1965), McCloud (1973), Mannix (1974), The Rockford Files (1975), The Fall Guy (1975) og Kjærlighetsskipet (tre dobbeltepisoder, 1981–1984). 
Evans filmdebuterte i dramafilmen Twilight of Honor (1963) og har siden hatt større roller i filmer som blant annet The Klansman (1974), Mitchell (1975), Avalanche Express (1979) og Tom Horn (1980).
Etter 1980-årene har hun hatt få roller på film og i tv. Hun medvirket i tv-filmen The Stepsister (1997) og i en episode av den tyske serien Das Traumschiff (2020) (en tysk variant av den amerikanske serien Kjærlighetsskipet). I 2021 hadde hun en større rolle i den relativt ukjente filmen Swan Song.


=== Annet ===
I 2009 deltok hun og vant den britiske versjonen av mat-talentprogrammet Hell's Kitchen.


== Priser og hedersbevisninger ==
I 1982 ble hun tildelt en Golden Globe for sin rolle i Dynastiet. I 1987 fikk hun en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Bakgrunn og privatliv ==
Hennes opprinnelige etternavn var Evanstad – noen kilder staver det Evenstad. Navnet er av norsk opprinnelse; Linda Evans' oldemor, farfar, en grandtante og en grandonkel reiste til USA i 1884 fra småbruket/husmannsplassen Evenstad på Nes i Hedmark. Hun amerikaniserte etternavnet til Evans da hun ble skuespiller.
Hun gikk på high school sammen med den senere skuespillerkollegaen Stefanie Powers.
Evans har vært gift to ganger: John Derek (1968–1974) og Stan Herman (1976–1981). Hun hadde i perioden 1989 til 1998 et forhold til den greske musikeren Yanni.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Linda Evans – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Linda Evans på Internet Movie Database 
(sv) Linda Evans i Svensk Filmdatabas 
(da) Linda Evans på Filmdatabasen 
(fr) Linda Evans på Allociné 
(en) Linda Evans på AllMovie 
(en) Linda Evans hos Turner Classic Movies 
(en) Linda Evans hos The Movie Database 
(en) Linda Evans hos Internet Broadway Database
Bruvoll

Bruvoll er ei grend i Nord-Odal kommune. Den ligger nord for kommunesenteret på Sand. 


== Idrett og fritid ==
Bruvoll Ballklubb har klubblokale med både ekte gress, kunstgress og grusfotballbaner. volleyballbane, og fotballgolf. På vinerstid er det bare grusbanen som er åpen. Foreningen har også skiløyper og akebakke. Totalt 120 Jenter spiller på Bruvoll Ballklubb.
Det er to store badeplasser ved Bruvoll. En ved Fløytdammen i Trøftåa, og en i Sætersjøen.
Nord-Odal MX-Klubb har lokaler og motocrossbane på Slettholen.
Gjeddevasskoiene leirsted ligger i Bruvoll, og blir benyttet som leirsted for grunnskolen i hele Norge, samt konfirmasjon, m.m.


== Jobb ==
Statsbygg satte opp Bruvoll leir for Sivilforsvaret, senere et øvingssenter for Politihøgskolen, men ble i 2006 bygget om til Bruvoll fengsel. 40 Arbeidsplasser.
Nord-Odal Kommuneskoger KF forvalter ca. 40 000 dekar med skogareal, og driver foruten med opparbeidelse av hyttefelter, jakt og villmarksopplevelser, produksjon og salg av ved og treprodukter som skigarder, grinder, lafteprodukter, gapahuker, badstuer, m.m.
Bruvoll huser også en dynamittfabrikk.


== Severdigheter ==
Trautgruva


== Eksterne lenker ==
Nord-Odal Kommune Arkivert 25. november 2009 hos Wayback Machine.
Bruvoll Ballklubb Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Statsbygg
Nord-Odal MX Klubb
Knapper

Knapper er et sted i Nord-Odal kommune i Innlandet. Det har tidligere oppfylt SSBs tettstedsdefinisjon, sist i 2009 med 212 innbyggere. Stedet har matbutikk og et bilverksted, samt en velforening som arrangerer av blant annet 17. mai-arrangementer, julemesse og markensdag.
Skyrudsaga ligger på Tannes like ved Knapper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Knapper Vel
Trautskogen

Trautskogen er ei grend helt nord i Nord-Odal mot grensen til Stange. Innebyggere på Trautskogen kalles skoginger, og skogingene kaller Trautskogen for Tjennliskogen. Postadresse er 2123 Bruvoll.
På Trautskogen finnes det flere hyttefelt, mange små innsjøer og fjellvann med gode fiskemuligheter. Forfatteren Hans Ludvig Fredheim bor på Tjernli på Skogen.


== Gravplasser ==
Her ligger Trautskogen kapell, og to eldre gravplasser, Hagajordet og Gammeldalsrud.


== Veien til skogen ==
Først i 1904 ble arbeidet med "kjøreveien" fra Trautskogen til Trauten i Bruvoll begynt. Skogingene hadde ventet på vei i mange år, men saken ble stadig utsatt. Skogingene begynte da selv med spett og spade og lage veien. Den sto ferdig i 1906, og var på 13 kilometer. I dag heter veien Fylkesveg 228 og er på 18 kilometer. Veien har fast dekke fra Trauten i Bruvoll til Stanges kommunegrense ved Spetalen og grusdekke videre til Espa i Stange.
I Democratici

I Democratici (på norsk demokratene) er et tidligere italiensk politisk parti, dannet av Romano Prodi i 1998, formelt stiftet året etter. Partiet ble i 2002 en del av det nye partiet Democrazia è Libertà - La Margherita og opphørte dermed å eksistere som selvstendig parti.
Tore Olaus Engset

Tore Olaus Engset  (født 8. mai 1865 i Stranda, død i oktober 1943 i Oslo) var en norsk matematiker og leder av Telegrafverket, kjent for sine bidrag til køteori.Engset tok hovedfag i fysikk og matematikk i 1894 ved Det Kongelige Frederiks Universitet og ble deretter engasjert i  Telegrafverkets administrasjon som kontorarbeider og analytiker. Han avanserte til generaldirektør  i periodene 1921–22 og 1930–35. Det var i 1915 at han egenhendig utviklet den såkalte Engset-formelen for å anslå sjansen for opptattsignal i telefonsentraler. Dette gjorde Engset i forkant av det mer kjente gjennombrudd fra 1917 utferdiget av den danske Agner Krarup Erlang (1878–1929). Den interne rapport Om beregningen av vælgere i et automatisk telefonsystem fra 1915 ble publisert i 1918. Engset forsket også og publiserte i 1927 en artikkel innen atomfysikk.


== Utgivelser ==
Die Wahrscheinlichkeitsrechnung zur Bestimmung der Wählerzahl in automatischen Fernsprechämtern, In Elektrotechnische Zeitschrift, Heft 31, 1918. Original manuscript (1915) also translated in Arne Myskja, On the Calculation of Switches in an Automatic Telephone System. In Telektronikk, 94(2):99-142, 1998
Die Bahnen und die Lichtstrahlung der Wasserstoffelektronen. Ergänzende Betrachtungen über Bahnformen und Strahlungsfrequenzen (3 parts). In Annalen der Physik, 82 (1927) 1017; 83 (1927) 903; 84 (1927) 880.
T. O. Engset (1943). Die Wasserstoffkorpuskeln, ihre Strahlung und die fundamentalen physikalischen Grössen. Oslo.  [147 sider]


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Arne Myskja: T. Engset in New Light. The 14th Nordic Teletraffic Seminar (NTS-14), Lyngby, Denmark, August 18-20, 1998.
Arne Myskja: The Engset Report of 1915. Summary and Comments. Telektronikk, vol. 94, no. 2, pp. 143-153, 1998.
Arne Myskja, Ola Espvik: Tore Olaus Engset – The man behind the formula. Tapir Academic Press, Trondheim, Norway, 2002. ISBN 8251918286.
Fear, Emptiness, Despair

Fear, Emptiness, Despair er det femte studioalbumet til det britiske bandet Napalm Death, utgitt i 1994. Det anses å for være det første av bandets «eksperimentelle» album, med bruk av groove metal-aktige riff, black metal-lignende akkorder og en industrial metal-lignende sangstruktur.


== Sporliste ==
«Twist the Knife (Slowly)» – 2:52
«Hung» – 3:49
«Remain Nameless» – 3:33
«Plague Rages» – 3:51
«More than Meets the Eye» – 3:55
«Primed Time» – 3:28
«State of Mind» – 3:32
«Armageddon X 7» – 3:16
«Retching on the Dirt» – 2:59
«Fasting on Deception» – 3:48
«Throwaway» – 3:42
«Truth Drug» – 3:51
«Living in Denial» – 3:02


== Besetning ==
Mark «Barney» Greenway – Vokal
Shane Embury – Bass
Mitch Harris – Gitar
Jesse Pintado – Gitar
Danny Herrera – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Fear, Emptiness på Discogs 
(en) Fear, Emptiness på MusicBrainz
Nazi Punks Fuck Off (Napalm Death)

Nazi Punks Fuck Off er en EP fra 1993 av det engelske bandet Napalm Death. EP-en består av fire låter: tittelsporet, en liveversjon av det, «Aryanisms» fra albumet Utopia Banished fra 1992, og en remix av «Contemptuous» fra samme album. Tittelsporet,  er også utgitt som singel, er en coverversjon av det amerikanske punk-bandet Dead Kennedys låt med samme navn fra 1981.
Tittelsporet, sammen med bandets sterke anti-fascistiske holdning, har medført at flere av bandets konserter har blitt angrepet av nynazister i USA. Inntektene fra EP-en ble i sin helhet donert til anti-fascistiske organisasjoner.
Den britiske musikkavisen Melody Maker anmeldte plata i sin «Single of the Week»-spalte og bemerket: «And fuck off the Nazi punks surely will when they hear this being played at them!»


== Sporliste ==
«Nazi Punks Fuck Off» – 1:21
«Aryanisms» – 3:09
«Nazi Punks Fuck Off» (Live) – 1:44
«Contemptuous» (Xtreem Mix) – 4:29


== Besetning ==
Mark «Barney» Greenway – Vokal
Shane Embury – Bass
Mitch Harris – Gitar
Jesse Pintado – Gitar
Danny Herrera – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Nazi Punks Fuck Off (Napalm Death) på Discogs 
(en) Nazi Punks Fuck Off (Napalm Death) på MusicBrainz 
(en) Nazi Punks Fuck Off (Napalm Death) på Encyclopaedia Metallum 
(en) Nazi Punks Fuck Off (Napalm Death) på Spotify 
Oppføring på Earache's diskografi (PS: Utgivelsesdatoen på denne linken er feil)
The Peel Sessions (Napalm Death-album)

The Peel Sessions er et samlealbum fra det engelske bandet Napalm Death, inneholdende innspilte radiosessions på BBC. Det finnes tre versjoner av The Peel Sessions: 1987, 1989, og til slutt albumet som samlet alle bandets BBC-sessions: 1993-versjonen. Alle disse sporene ble også utgitt som en del av den lengre samlingen, The Complete Radio One Sessions. 


== Sporliste ==
«The Kill/Prison Without Walls/Dead»  – 0:59
«Deceiver/Lucid Fairytale/In Extremis»  – 1:52
«Blind to the Truth/ Negative Approach/Common Enemy»  – 1:08
«Obstinate Direction/Life/You Suffer»  – 1:52
«Multi-National Corporations/Instinct of Survival/Stigmatised/Parasites»  – 4:13
«Moral Crusade/Worlds Apart/M.A.D.»  – 3:41
«Divine Death/C.S./Control»  – 3:23
«Walls/Raging in Hell/Conform or Die»  – 3:20
«Unchallenged Hate/Mentally Murdered»  – 4:04
«From Enslavement to Obliteration/Suffer the Children»  – 5:45
«Retreat to Nowhere/Scum»  – 2:56
«Deceiver/Social Sterility»  – 1:45


== Besetning ==
Spor 1 til 8 (Spor 1 til 4 – 1987, spor 5 til 8 – 1988)

Lee Dorrian – Vokal
Shane Embury – Bass
Bill Steer – Gitar
Mick Harris – TrommerSpor 9 til 12 (1990)

Mark «Barney» Greenway – Vokal
Shane Embury – Bass
Mitch Harris – Gitar
Jesse Pintado – Gitar
Mick Harris – Trommer
Mass Appeal Madness

Mass Appeal Madness er en EP av det britiske bandet Napalm Death. Det ble utgitt i 1991 på Earache Records og er dedikert til minnet om Roger Patterson, et medlem av death metal-bandet Atheist, som døde samme år.


== Sporliste ==
«Mass Appeal Madness» – 3:29
«Pride Assassin» – 2:05
«Unchallenged Hate» – 2:07
«Social Sterility» – 1:13


== Besetning ==
Mark «Barney» Greenway – Vokal
Shane Embury – Bass
Mitch Harris – Gitar
Jesse Pintado – Gitar
Mick Harris – Trommer, backingvokal


== Eksterne lenker ==
(en) Mass Appeal Madness på Discogs 
(en) Mass Appeal Madness på MusicBrainz 
(en) Mass Appeal Madness på Spotify
Katrina and the Waves

Katrina and the Waves er en amerikansk-britisk pop- og rockegruppe. «Walking on Sunshine» fra 1985 og «Love Shine a Light» fra 1997 ble gruppens største hiter. Gruppens frontfigur var Katrina Leskanich (sang, gitar) inntil hun forlot gruppen i 1999. Øvrige medlemmer var Kimberly Rew (sang, gitar), Alex Cooper (trommer) og Vince de la Cruz (bassgitar). Rew skrev de fleste låtene.
3. mai 1997 representerte gruppen Storbritannia i Eurovision Song Contest 1997 med bidraget «Love Shine a Light». Katrina and the Waves gikk til topps, og kort tid etter ble gruppen oppløst. I 2005 dannet Katrina Leskanich en ny gruppe for å forsøke å kvalifisere seg til Eurovision Song Contest, denne gang i Sverige. De ønsket å kalle seg Katrina and the new Wave, noe det gamle bandet motsatte seg, og derfor ble de Katrina and the Nameless. De ble imidlertid slått ut i den nasjonale kvalifiseringen.


== Diskografi ==
Walking on Sunshine (1983)
Shock Horror (1983)
Katrina & The Waves 2 (1984)
Katrina & The Waves (1985)
Waves (1986)
Break of Hearts (1989)
Pet the Tiger (1991)
Edge of the Land (1993)
Turnaround (1994)
Walk on Water (1997)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Katrina and the Waves – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Katrina and the Waves på Apple Music 
(en) Katrina and the Waves på Discogs 
(en) Katrina and the Waves på MusicBrainz 
(en) Katrina and the Waves på Spotify 
(en) Katrina and the Waves på Songkick 
(en) Katrina and the Waves på AllMusic