jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ludovic Magnin

Ludovic Magnin (født 20. april 1979) er en sveitsisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som spiller for den østerrikske klubben SC Rheindorf Altach.
Den 4. februar 2008 signerte han en ny kontrakt med VfB Stuttgart som binder han til klubben ut sommeren 2010. Han har tidligere spilt for Werder Bremen, AC Lugano, Yverdon Sport, Lauseanne-Sports og FC Echallens. 


== Landslaget ==
Han spilte 62 kamper og scoret 3 mål for det sveitsiske landslaget siden debutkampen i 2000. Han var en del av EM-troppen i 2008 hvor han fra første kamp tok over kapteinsbindet fra Alexander Frei som ble skadet i den kampen mot Tsjekkia. Han deltok også i EM 2004 og VM 2006. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ludovic Magnin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ludovic Magnin – FIFA 
(en) Ludovic Magnin – UEFA 
(en) Ludovic Magnin – Transfermarkt 
(en) Ludovic Magnin – Transfermarkt (manager) 
(en) Ludovic Magnin – national-football-teams.com 
(en) Ludovic Magnin – WorldFootball.net 
(en) Ludovic Magnin – FootballDatabase.eu 
(de) Ludovic Magnin – fussballdaten.de 
(en) Ludovic Magnin – EU-Football.info
Det amerikanske akademi i Roma

Det amerikanske akademi i Roma – American Academy in Rome – er en forsknings- og kulturinstitusjon i Roma. Akademiet ligger på Janiculum-høyden rett vest for bydelen Trastevere.
Akademiet ble grunnlagt i 1913 ved en sammenslutning av American School of Architecture (grunnlagt 1894) og American School of Classical Studies in Rome (grunnlagt 1895).
I dag gir akademiet oppholds- og arbeidsmuligheter for forskere og kunstnere som har mottatt Rome Prize. I tillegg holdes sommerkurs innen klassiske studier, kunst og kultur.
Hovedbygningen på Janiculum er oppført i 1914, og er tegna av det kjente amerikanske arkitektfirmaet McKim, Mead, and White. Akademiet eier også Villa Aurelia, en herskapsvilla utenfor Roma fra 1650.


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) American Academy in Rome – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kontrabande

Kontrabande (av gammelfransk: contrebande, smugling, som er utledet via italiensk: contrabando, fra latin contra, mot, og middelalderlatin: bannum, påbud) er en betegnelse på alle varer som er ulovlig å innføre, eie, besitte, omsette eller lignende grunnet sin illegale natur. Normalt brukes ordet om varer som er forbudt å bringe over landegrenser, kjent som smuglergods. I sjøfart er kontrabande alle former for illegal last.


== Se også ==
Krigskontrabande
Steinkjer Serieliga

Steinkjer Serieliga er et tegneserienettverk bestående av tegneserieskapere i Steinkjer som ble stiftet i mars 2007 etter at tidligere Trondheimstegner Arne Bye flyttet nordover for å studere ved Høgskolen i Nord-Trøndelag. Foruten å bare være et sosialt nettverk har Steinkjer Serieliga to mål med sitt virke. Det ene er å spre interessen for tegneseriemediet i Nord-Trøndelag, og det andre er å sette Steinkjer på det norske tegneseriekartet.
Steinkjer Serieliga har deltatt i den internasjonale 24 hour comics day med en påfølgende utstilling og arrangerte på Tegneseriens dag 2008 et sceneshow på Globus Storsenter i Steinkjer hvor de i samarbeid med publikum og Nordnorsk Teikneserielaug i Tromsø utførte et tegneseriemaraton, hvor annenhver side ble tegnet i Steinkjer og annenhver side ble tegnet i Tromsø. Tegneseriesidene ble senere auksjonert bort til inntekt for UNICEF.
De har også utgitt et samlehefte, Hærværk, som ble lansert i forbindelse med Steinkjerfestivalen 15. august 2008


== Medlemmer ==
Arne Bye
Ida Eriksson
Per Arne Kulstadvik
Enok Moe
Torgeir Trapnes


== Omtaler ==
24 timer med serieskaping, Serienett (publisert 2007-10-19)
Tegneseriestunt blir utstilling, Trønder-Avisa (publisert 2007-10-31)
Tegner for Unicef, Adresseavisen (publisert 2008-04-30)
Laget tegneserier på fire timer, NRK.no (publisert 2008-05-04)
"Hærværk" på Steinkjerfestivalen, Steinkjer-Avisa (publisert 2008-08-15)


== Eksterne lenker ==
Steinkjer Serieliga
Presentasjon av Steinkjer Serieliga på Youtube
Tom Spilsbury

Tom Spilsbury (født 12. februar 1976 i Swindon, England) er en britisk forfatter, redaktør og journalist. Han tok over som redaktør av Doctor Who Magazine da Clayton Hickman sluttet i august 2007. Spilsbury begynte å jobbe i DWM i 2003.
Før dette var han redaktør av TV Zone i perioden 2001–2003. Han har også skrevet for mange andre publikasjoner, som for eksempel Starburst, Shivers, Film Review, Ultimate DVD og Cult Times. Blant hans intervjuobjekter finner man Graeme Harper, Andrew Cartmel og The League of Gentlemen.
Spilsbury har også bidratt på DVD-utgivelsene av Doctor Who. Han har blant annet blitt intervjuet i dokumentarene som er inkludert på utgivelsene av historiene The Androids of Tara og The Armageddon Factor.
Krigskontrabande

Krigskontrabande er alle varer som tilføres én av to krigførende parter fra en nøytral part og som erklæres forbudt av den andre, fordi tilførselen har styrkende betydning for den ene parten under krigføringen.


== Se også ==
Kontrabande


== Eksterne lenker ==
«CONTRABAND CONTROL (NAVICERTS).», om krigskontrabande og navicerts i Underhuset, 30. Juli 1940
Septimius Severus-buen

Septimius Severus-buen er en triumfbue i Roma, reist i 203 til minne om Romas seire over araberne og parterne i Mesopotamia i 195 og 197-198. Relieffene viser felttoget og innmarsjen i Roma. Buen er bygd i hvit marmor, og står i det nordøstre hjørnet av Forum Romanum.
Buen ble innvidd av keiser Septimius Severus og hans to sønner Geta og Caracalla. I 212 lot Caracalla broren drepe, og sletta deretter navnet hans fra innskriften. Innskriften sier at Septimius og Caracalla er OPTIMIS FORTISSIMISQUE PRINCIPIBUS – «fremragende og tapre feltherrer».
Buen har gjennom mange århundrer vært delvis begravd av et beskyttende jordlag, og er derfor godt bevart.
Erdal kirke

Erdal kirke er en kirke på Askøy i Vestland.
Kirken ble først vigslet i 1995 av biskop Ole D. Hagesæther. Da den ble tatt i bruk i 1995 var det bare første byggetrinn som stod ferdig, og kirken ble regnet som en interimkirke. Den hadde da 160 sitteplasser. I 2003 ble planene for byggetrinn 2 lagt fram. Dette trinnet var tegnet av arkitekt Jostein Tveit. Prosjektet ble kostnadsberammet til 24,5 millioner. Grunnsteinen for den nye delen av kirken ble lagt ned av biskop Hagesæther 6. september 2005. 3. september 2006 ble kirken vigslet av Hagesæther. Kirken er på 860 m² og har ca. 500 sitteplasser.
Kunsten i kirken er laget av Per Odd Aarrestad fra Sandnes i Rogaland.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bt.no – Ny kirke blir kulturhus
(no) «Erdal kirke». Kirkesøk. Den norske kirke.
BBC Radio Norfolk

Denne artikkelen omhandler den BBC-eide lokalradiostasjoenen. For den oppdiktede radiokanalen med Alan Partridge som radiovert, se Radio Norwich. BBC Radio Norfolk er en britisk lokalradio eid av BBC, som kringkaster i grevskapet Norfolk, og sendes fra sammfunnshuset The Forum i Norwich. Radiostasjonen ble opprettet 11. september 1980 og kringkastet fra Norwich Tower i Surrey Street, men flyttet i 1992 til King's Lynn, og senere, i 2003 til The Forum.
I 2008 hadde BBC Radio Norwich 15,1 % av markedsandelen av radiolyttere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
BBC Radio Norfolk Arkivert 18. juli 2008 hos Wayback Machine. – Offisiell hjemmeside
Finlands nasjonalmuseum

Finlands nasjonalmuseum (finsk: Kansallismuseo) er et historisk museum som forsker i og formidler Finlands historie fra de tidligste tider til i dag. Museet ligger i Mannerheimvägen i Helsingfors. 


== Bygget ==
Den nasjonalromantiske bygningen ble tegnet av de tre arkitektene Herman Gesellius, Armas Lindgren og Eliel Saarinen. Byggets eksteriør etterligner middelalderske finske steinkirker og slott. Bygningens interiør er i jugendstil. Museet ble bygd fra 1905-1910 og ble åpnet i 1916. Museet fikk först namnet Statens historiska museum och senare namnet Nationalmuseum.
I museets lobby er det fresker av Akseli Gallen-Kallela i taket. Freskene ble malt i 1928, etter forbilde av fresker i Finlands paviljong under verdensutstillingen i Paris 1900.
Museet ble sist rehabilitert i 2000.


== Utstillinger ==
Museets faste utstillinger består av fem deler: Finlands förhistoria, som er landets største arkeologiske utstilling; Riket, som behandler kultur og samfunn i Finland fra middelalderen til 1900-tallets begynnelse; Jorden och folket viser livet på landsbygda før industrialiseringen; 1900-talets avdeling skildrer det selvstendige Finland; og Skattkammaren som er en utstilling av mynter, medaljer, sølv, smykker og våpen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) National Museum of Finland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Basalmetabolisme

Basalmetabolisme, også kalt basalstoffskifte eller hvilestoffskiftet, er det mengden energi som kroppen forbrenner og den varmemengde som frigjøres når den hviler. Selv om kroppen hviler må vi puste, hjertet må slå, og kroppstemperaturen skal holde seg rundt 37 grader til enhver tid. Et voksent menneske trenger rundt 7000 kJ per døgn til basalstoffskiftet. Varmemengde til omgivelsene som tilsvarer varmeproduksjonen i kroppen slik at kroppstemperaturen holdes konstant.
Finlands nasjonalopera

Finlands nationalopera (finsk: Kansallisooppera) i Helsingfors er Finlands ledende operahus. Den har tilhold i operahuset i Tölö, som åpnet i 1993. Huset har to saler; én med 1350 seter og en mindre sal med 300-500 seter.
Operaen har 4-6 premierer årlig; hvorav en årlig uroppføring av en nyskrevet finsk opera. Den årlige spilleplanen omfatter 140 forestillinger, av 20 ulike oppsetninger. Operaens ballett fremfører 110 forestillinger årlig. I alt har operaen 250 000 besøkende årlig.


== Historie ==
De første regelmessige operaoppsetninger i Finland kom i 1873, da Kaarlo Bergbom grunnla Den finske opera. Før dette hadde det vært sporadiske gjestende emsembler, og amatøroppsetninger. Den første amatøroppsetningen var Barbereren i Sevilla i 1849.
Den finske opera ble i 1956 overtatt av Stiftelsen Finlands nationalopera, og fikk sitt nåværende navn. 


== Staben ==
Operaen har et samlet personale på mer enn 700; hvorav 30 soslister, et profesjonelt kor med 60 sangere, et 120 manns orkester og 90 dansere. 
Operaens kunstneriske ledere har de siste årene vært Okko Kamu (1996–2000); Muhai Tang (2003–2006); og fra 2006 Mikko Franck.


== Eksterne lenker ==
ooppera.fi (finsk/svensk/engelsk)
Fosenregionen interkommunalt politisk råd

Fosenregionen interkommunalt politisk råd (IKPR) er et interkommunalt politisk råd (tidligere kalt interkommunalt regionråd) og regionalpolitisk samarbeidsorgan mellom de fire  kommunene Indre Fosen, Ørland (før 2020 Ørland og Bjugn), Åfjord (før 2020 Åfjord og Roan) og Osen i Trøndelag. Tidligere deltok også Verran og Mosvik.
Styret i Fosen Regionråd består av ordførerne i medlemskommunene. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fredløsfamilien

Fredløsfamilien er omfatter noen slekter i nøkleblomfamilien (Primulaceae) som av og til har vært skilt ut som en egen familie (Myrsinaceae). Fra 2009 (APG III) er imidlertid denne familien igjen inkludert i nøkleblomfamilien.


== Tradisjonell systematikk ==
I tidligere systemer ble dette oppfattet som en egen familie (f.eks. Takhtajan og Cronquist), men i noen systemer ble i alle fall de norske slektene inkludert i nøkleblomfamilien slik at de stort sett har vært plassert i denne familien i norske florabøker (f.eks. Lids flora). 


== Nyere systematikk ==
I de moderne systemene APG I (1998) og APG II(2003) var dette en egen familie, Myrsinaceae plassert i ordenen Ericales. Imidlertid er familien i de to siste APG-systemene (2009 og 2016) inkludert i en større nøkleblomfamilie (Primulaceae). 


== Medlemmer ==
På verdensbasis omfatter familien rundt 1500 arter fordelt på 40-50 planteslekter. De norske planteslektene som har vært inkludert i fredløsfamilien er:  nonsblomstslekten (Anagallis), strandkrypslekten (Glaux), fredløsslekten (Lysimachia) og skogstjerneslekten (Trientalis). Når disse oppfattes som del av nøkleblomfamilien, inkluderes disse gjerne i en underfamilie, Myrsinoideae.
I forbindelse med nyere analyser har også slektsoppfatningene endret seg slik at Artsdatabanken har inkludert alle de norske artene i fredløsslekten slik at de tradisjonsrike slektene over ikke brukes i nåværende (jan. 2017) norsk systematikk.


== Bilder ==
Noen utenlandske representanter

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredløsfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Fredløsfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Fredløsfamilien hos Dyntaxa 
(en) Fredløsfamilien hos Fossilworks 
(en) Fredløsfamilien hos ITIS 
(en) Fredløsfamilien hos NCBI 
(en) Fredløsfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Fredløsfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Myrsinaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myrsinaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Republikken Italias fortjenstorden

Republikken Italias fortjenstorden (italiensk: Ordine al merito della Repubblica Italiana) er Italias fremste fortjenstorden. Den ble innført i 1951 og tildeles av Italias president. Ordenen kan tildeles for sivil og militær innsats og tildeles italienere så vel som utlendinger.


== Bakgrunn ==
Ordenen ble innstiftet ved lov av 3. mars 1951, som erstatning for de kongelige ordener som forsvant med monarkiets avskaffelse. Republikken Italias president er overhode for ordenen, som også har en ordenskansler og et ordensråd på 16 medlemmer.


== Inndeling ==
Republikken Italias fortjenstorden er inndelt i fem klasser:
storkors, kan også tildeles med kjede
storoffiser
kommandør
offiser
ridder


== Ordenstegn ==
Insigniene for Republikken Italias fortjenstorden fikk i 2001 fornyet utforming. Etter denne endringen ligner ordenstegnene mer på Italias kroneorden. Ordenstegnet består av et utbøyd kors i hvit emalje som har Italias riksvåpen i midten. Riksvåpenet er omgitt av innskriften AL MERITO DELLA REPUBBLICA. Korset er satt på en krans av oliven og eik.
Fra 1951 til 2001 besto ordenstegnet av et gresk kors i hvit emalje og med en gullstjerne i midten. Romerske ørner med utstrakte vinger var satt i korsvinklene. Over korset var det plassert en murkrone.Ordensstjernen for storoffiserer har ordenstegnet satt på en firkantet stjerne, mens den for storoffiserer har åtte stråler.Ordenskjedet består av vekselvis stjerner og planteornamenter og har initialene RI, for Repubblica Italiana, nederst der ordenstegnet er opphengt. 
Ordensbåndet er grønt med smale røde og grønne kanter.


== Tildeling ==
Republikken Italias fortjenstorden tildeles for fortjenstfull innsats for den italienske nasjon innen litteratur, kunst, økonomi, offentlig og militær tjeneste,  samt for samfunnsgagnlig, filantropisk og humanitær innsats. Ordenen kan tildeles italienske statsborgere så vel som utenlandske. Utnevnelse skjer som hovedregel til laveste grad, ridder, og italienske mottakere skal som hovedregel være over 35 år. Etter utnevnelse til laveste grad, er det mulig med forfremmelser. Storkors med kjede tildeles andre lands statsoverhoder, samt til innehavere av storkors.
Ordenen tildeles av presidenten etter innstilling fra statsministeren og anbefaling fra regjeringen, men presidenten alene kan foreta tildelinger for diplomatiske fortjenester.Utnevnelser skjer 2. juni og 27. desember, men det er mulig å foreta tildeling også utenom disse datoene for diplomatiske fortjenester og statstjenestemenn som går av med pensjon.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hieronymussen, Poul Ohm og Jørgen Lundø: Europæiske ordner i farver, København: Politikens forlag, 1966, s. 184–185
«Italy» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006, s. 1233–1237
Ordine al Merito della Repubblica Italiana, Presidenza della Repubblica


== Eksterne lenker ==
Onorificenze, søkbar database over ordensinnehavere
Multiplikasjonstabell

En multiplikasjonstabell (også kjent som gangetabell, som blir brukt for å lære skolebarn multiplikasjon) er en tabell der radene og rekkene er navngitt med tallene som skal multipliseres, og verdien i hver celle er produktet av rad- og rekkenavnene.

For å regne ut 3 × 6 følger man raden (eller rekken) 3 eller 6 er i, for så å ta ut tallet der de krysser, i dette tilfellet tallet 18.
For å regne ut 13 × 16 følger man raden (eller rekken) 13 eller 16 er i, for så å ta ut tallet der de krysser, i dette tilfellet tallet 208.
Gangetabellen inneholder ikke utregninger med tallet 0, fordi 0 ganger et reelt tall er alltid 0.
Den delen av tabellen hvor faktorene er i området opp til og inkludert 10, kalles gjerne den lille gangetabellen og er her vist som et grått felt.
Jørgen Johnsen

Jørgen Johnsen (født 1982 i Fredrikstad) er en norsk artist og DJ kjent som Name.I 2008 ga han ut låten Hand Me Down, som lå flere uker på VG-lista med 10.-plass som beste plassering. Albumet "Drum" ble utgitt 12. januar 2009 og inneholder blant annet singlene Hand me Down og Alphabet Love. Han DJ-er selv på sine sanger. Han hadde sin første konsert-opptreden under Hove-festivalen 2008 sammen med OnkelP, uten noen videre suksess.


== Diskografi ==
Drum (2009)


== Referanser ==
Inger-Margrethe Lunde

Inger-Margrethe Lunde (født 29. april 1953 i Minneapolis i USA) er en norsk dramatiker. Hun var styreleder for Norske Dramatikeres Forbund i perioden 2002–2006.Hun er utdannet cand.philol. og skrev hovedoppgaven sin om det franske teaterensemblet Théâtre du Soleil, et kunstnerlaug (1984). Senere har hun blant annet arbeidet som skribent og som danse- og teateranmelder. Hun bokdebuterte på Aschehoug forlag i 1990 med lyrikksamlingen Hva er en kvinne, og har siden skrevet flere tekster til teater- og danseforestillinger, hørespill og dramatiseringer.


== Verksliste ==
2009:  Mitt navn er ikke Nora (Arneberg Forlag) – biografi om forfatteren Laura Kieler, som skal ha vært modell for Nora i Et dukkehjem
2006: Ibsenvariasjoner – variasjoner over mer og mindre kjente Ibsens kvinneskikkelser
2005: Gi meg navnet mitt tilbake (utgitt på Solum Forlag) – skuespill om Laura Kieler, modell for Nora i Ibsens Et dukkehjem
2004: Vidunderlig, Om lengselen etter de store følelsene
2002: Kjærlighetens spor, (Solum Forlag) – en nåtidskvinne møter mystikeren Julian av Norwich
2000: Sort enke, (Solum Forlag) – en fortettet skildring av familielivets psykologi
1999: Svanesang, dobbeltime med Sossen og det Sublime
1998: Til Elise – om kvinnen; den opprørske, viltre, glade, sårbare og ettertenksomme
1992: 39 røde sting – en annerledes kriminalhistorie om en kvinne og et barn
1992: Rift – dramatisering av Ketil Bjørnstads manuskript
1990: Hva er en kvinne : dikt og tekster (Aschehoug)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Inger-Margrethe Lunde hos Sceneweb
Moses fra Khoren

Moses fra Khoren (armensk: Մովսես Խորենացի, Movses Khorenatsi; ca. 410–490-tallet) var en armensk skribent og historiker som skrev om Armenias historie. Han var virksom på siste halvdel av 400-tallet e.Kr., men han har også blitt datert til så sent som 700-tallet..
Flere av opplysningene om hans liv som er utledet fra hans tekster, blant annet at han hadde vært lærling hos Mesrop Masjtots, oppfinneren av det armenske alfabetet, regnes for usikre.
Han krediteres for verket Armenernes historie, som omhandler den historiske beretning fra de eldste tider og den legendariske forfaderen Haik, og fram til 300-tallet e.Kr. Han kreditert for det eldste kjente historiografiske verk om Armenias historie skrevet på armensk, og således viktig ikke bare for moderne historikere, men også for armensk selvforståelse. Han var også poet, eller salmedikter. Hans historieverk ble skrevet på oppdrag av fyrst Sahak. Verket fikk tung innflytelse på senere armenske historikere, og ble brukt og sitert hyppig. Det har særlig betydning ettersom det inneholder unikt materiale fra eldre muntlige tradisjoner i Armenia fra tiden før landet ble konvertert til kristendommen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Movses Khorenatsi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Søtkjeks

Søtkjeks (Sium sisarum) er viltvoksende plante i skjermplantefamilien. Den er utbredt i Nord-Europa og Asia. 
Søtkjeks blir omtrent en meter høy. Den danner også noen ganger en rotfrukt.
Søtkjeks er tolerant mot kulde.  Den sprer seg villig og danner nye planter ved å spre frø eller med rotskudd. 


== Eksterne lenker ==
(en) Søtkjeks i Encyclopedia of Life 
(en) Søtkjeks i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Søtkjeks hos Artsdatabanken 
(en) Søtkjeks hos ITIS 
(en) Søtkjeks hos NCBI 
(en) Søtkjeks hos The International Plant Names Index 
(en) Søtkjeks hos Tropicos 
(en) Kategori:Sium sisarum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sium sisarum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sium sisarum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Plants for a Future Database report (engelskspråklig)
Eva Sevaldson

Eva Elisabeth Koefoed Sevaldson (født 21. august 1958) er en norsk dramatiker og skuespiller.
Hun er utdannet skuespiller fra Statens Teaterhøyskole fra 1980 og debuterte som dramatiker i 1987. Hun fikk Ibsenprisen for Fremtiden er avlyst i 1994. Hun var leder av Norske Dramatikeres Forbund i perioden 1998–2002 og fungerte som generalsekretær samme sted høsten 2007. Hun har også jobbet som dramaturg og regissør.


== Produksjon ==
1999: Offshore
1996: Det er bare sånt som skjer, Kampen om å være kulest kan ende fatalt
1994: I de beste familier
1993; Framtida er avlyst, Hvordan investere en million når fremtiden kan bli avlyst hvert øyeblikk?
1993: Et fandens fruentimmer, Stilkomedie om en moden kvinnes gjenoppståtte begjær
1991: Benjamin Bevers Byggverk, Hva gjør en liten bever når demningen brister?
1989: Imago


== Eksterne lenker ==
(en) Eva Sevaldson på Internet Movie Database