jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jan van Huysums Blomsterstykke

Jan van Huysums Blomsterstykke er et dikt av den norske forfatteren Henrik Wergeland, utgitt i 1840. Diktet er på 64 sider. Det er skrevet som en ekfrase, det vil si i dialog med et annet kunstverk, et blomstermaleri av den nederlandske maleren Jan van Huysum. Wergeland hadde hatt anledning til å se det i original da det hang på Nordre Skøyen Hovedgård.
Diktet blir beskrevet som «et høydepunkt i Henrik Wergelands forfatterskap». Ifølge den danske litteraturforsker Jens Kruse er det «et af romantikkens hovedværker».Bildet viser en blanding av hageblomster supplert med ville arter i tillegg til doggdråper og en rikholdig fauna av insekter, snegler og til og med et fuglereir nede til høyre. En del av blomstene lar Wergeland symbolisere personene i sin fantasifulle historie. Forfatteren anser bildet som et så stort og merkelig kunstverk at han undrer seg over om blomstene på bildet dypest sett er noe annet og mer enn en avbildning av havens blomster. Er de kanskje «Blomsterblomstre»? Mens han prøvende grubler over maleriets kvaliteter, stiller han seg selv en rekke spørsmål, bl.a. dette:

Og, endskjøndt I er’ saa sande,maa jeg troe, I aldrig gro’deblandt de andre paa vor Klode,men engang i Edens Lande:Blomstre! at I derfor ereBlomstre vel, men endnu mere:Blomsterblomstre, disse liig,som fortrylle os i Haven,som en Aand i Himmerigligner Liget under Graven.

Utløst av opplevelse av og refleksjon over maleriet skaper Wergeland en fiktiv tilblivelseshistorie. Det første han fordyper seg i og forundrer seg over under beskuelsen av maleriet, er en av de mirakuløse dråpene på maleriet. Men kunstverket åpner seg først til fulle da han bønnfaller en av blomstene, en rosenknopp, om å røpe maleriets hemmeligheter. Da blir han innviet i en fantastisk fortelling om forholdet mellom livet og kunsten, slik at han helt til slutt overveldet utbryter: «Men nu veed jeg dog hvorledes / slige Blomster bleve til.» I sin dyptloddende analyse sier Aslaug Groven Michaelsen at dråpen symboliserer «maleriets liv», mens rosenknoppen er «dets mysterium».Wergelands diktverk kombinerer flere genrer og er en form for romantisk eventyrdiktning. Det ble tilegnet den svenske feministen og forfatteren Fredrika Bremer, som han korresponderte med på den tid diktet ble til.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ystad, Vigdis 1975; «kunstfilosofien i Jan van Huysums Blomsterstykke», Edda
Michaelsen, Aslaug Groven 1977 Den gyldne lenke (med grundige analyser av Jan van Huysums Blomsterstykke og Eivindvig)
Helland, Frode. Voldens blomster? : Henrik Wergelands Blomsterstykke i estetikkhistorisk lys. Universitetsforlaget, 2003 ISBN 82-15-00201-3


== Eksterne lenker ==
Utgaven fra 1997 hos Nasjonalbiblioteket.
Magnus Rostad

Må ikke forveksles med friidrettsutøver Magnus Husby Rostad.Magnus Rostad (født 6. oktober 1986) er en tidligere norsk skihopper som representerte Orkdal Idrettslag.
Rostad konkurrerte i Kontinentalcupen i skihopping i sesongen 2002/03 og i begynnelsen av 2003/04. Han hadde en 8.-plass som beste plassering i debutsesongen, og fikk en 5.-plass som beste i den påfølgende sesongen. I Norgesmesterskap tok han blant annet NM-gull i lagkonkurranse med Sør-Trøndelag.Han satsa på skihopp blant annet gjennom utdanning ved Heimdal videregående skole, men la opp i 2005.Magnus Rostad satte den siste bakkerekorden i Odnesbakken på 122,5 meter under junior-NM i 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magnus Rostad – FIS (skihopping)
Magnus Husby Rostad

Magnus Husby Rostad (født 7. mars 1980) er en norsk hekkeløper som også har hatt suksess i hopp uten tilløp. Han har konkurrert for klubbene Steinkjer FIK, SK Vidar og IK Tjalve.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Personlige rekorder ==
100 meter: 11,14 sekunder (2005)
200 meter: 22,38 sekunder (2004)
400 meter: 48,23 sekunder (2003)
110 meter hekk: 14,18 sekunder (2004)
400 meter hekk: 51,65 sekunder (2006)
Høyde uten tilløp: 1,72 meter (2006)
Lengde uten tilløp: 3,27 meter (2005)


== Referanser ==
Synne Husby Rostad

Synne Husby Rostad (født 1983) er en norsk sjukjemper som også har hatt suksess i hopp uten tilløp. Hun har konkurrert for klubbene Inderøy IL og Steinkjer FIK.


== Medaljer i norske mesterskap ==


=== Høyde uten tilløp ===
Gull i 1999, 2000, 2003
Sølv i 1998, 2001, 2002


=== Lengde uten tilløp ===
Sølv i 2002
Bronse i 2003


== Personlige rekorder ==
Sjukamp: 5228 poeng (2002)
100 meter hekk: 14,71 sekunder (2002)
Høyde: 1,78 meter (2002)
Høyde uten tilløp: 1,45 meter (1999)
Lengde uten tilløp: 2,69 meter (1999)


== Referanser ==


== Kilder ==
Friidrett.no - statistikk med diverse undersider


== Eksterne lenker ==
(en) Synne Husby Rostad – World Athletics
Oxia

Oxia eller Oxeia (gresk: Οξεία), er en øy i Hellas og øygruppa Ekhinadene, som hører til De joniske øyer. Den er hovedøya i den sørlige gruppen (Oxeies). Oxia har det høyeste punktet i Ekhinadene på 421 meter over havet. Øya er 5 km lang og bredden er omtrent 2 km, og den har to fjell. Øya ligger foran Patrasbukten i nærheten av munningen av elven Akheloos utenfor kysten av Etoloakarnania (Aitolia-Akarnania).
En kan se Oxia helt fra Etoloakarnania, nord og vest i Akhaia, mye av det nordlige og nordvestlige Ilia, deler av Zakynthos, sørøst på Kefalonia, Ithaka og sørøst på Lefkada.
Slaget ved Lepanto skjedde utenfor øya den 7. oktober 1571 mellom det kristne Europa organisert i den hellige liga, og de osmanske tyrkerne. Slaget endte med en klar kristen seier og markerte slutten på tyrkernes ekspansjon rundt Middelhavet.
I april 2012 ble øya kjøpt av selskapet Qatar Holdings, et arabisk statlig investeringsfond, men tilsynelatende for den herskende kongefamilien i  Qatar. Den ubebodde øya var tidligere eid av en gresk-australsk familie og ble solgt for rundt 5 millioner €.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arnold, Charles (red.) (2008): Die Inseln des Mittelmeers. Ein einzigartiger und vollständiger Überblick. 2. oppl. marebuchverlag, Hamburg, ISBN 3866480962.


== Eksterne lenker ==
Kart og flyfoto:
Oxeia eller Oxia on GTP Travel Pages (in English and Greek)
Detalj kartinformasjon fra: Mapquest, LiveLocal eller Google eller Yahoo! kart
Satellitt bilder: Google eller Microsofts virtuelle jordklode
Seljakt

Seljakt for fritidsformål i norske kystområder foregår i begrenset omfang etter selartene havert, steinkobbe, ringsel og grønlandssel. Norsk selfangst foregår i andre områder, og etter andre arter.
Forskrift om forvaltning av sel på norskekysten regulerer hvilke arter som kan jaktes, jakttid, og krav til jegerne. Fiskeridirektoratet fastsettes årlige kvoter for jakten.


== Se også ==
Selfangst
Hakapik


== Eksterne lenker ==
lovdata.no: Forskrift om forvaltning av sel på norskekysten
fiskeridir.no: Forskrift om kvoter i jakt på kystsel i 2008
PGA-touren 2009


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kantlaver

Kantlaver (Lecanoromycetes) er en klasse av sekksporesopper (Ascomycota). Det er den største klassen i soppriket, med mer enn 11 200 arter ifølge Catalogue of Life Checklist (Feb 2020).Kantlaver deles inn i 16 ordener, 85 familier og 893 slekter. Av disse er 6 familier ikke tildelt en orden, og 18 slekter er verken tildelt familie eller orden.
De fleste av klassens arter danner lav i symbiose med grønnalger eller blågrønnbakterier, og de fleste lavarter hører til denne klassen.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Catalogue of Life Checklist versjon 2022-06-23.

Fungi, sopper
Dikarya, (ikke navngitt)
Ascomycota, sekksporesopper
Pezizomycotina, (ikke navngitt)
Lecanoromycetes, kantlaver
Lecanoromycetidae, (ikke navngitt)
Acarosporales, (ikke navngitt)
Arctomiales, (ikke navngitt)
Baeomycetales, (ikke navngitt)
Caliciales, (ikke navngitt)
Graphidales, (ikke navngitt)
Hymeneliales, (ikke navngitt)
Lecanorales, (ikke navngitt)
Lecideales, (ikke navngitt)
Ostropales, (ikke navngitt)
Peltigerales, (ikke navngitt)
Pertusariales, (ikke navngitt)
Rhizocarpales, (ikke navngitt)
Schaereriales, (ikke navngitt)
Teloschistales, (ikke navngitt)
Turquoiseomycetales, (ikke navngitt)
Umbilicariales, (ikke navngitt)
Familier som ikke er tildelt en orden
Arthrorhaphidaceae, (ikke navngitt)
Helocarpaceae, (ikke navngitt)
Leprocaulaceae, (ikke navngitt)
Sarrameanaceae, (ikke navngitt)
Trapeliaceae, (ikke navngitt)
Xylographaceae, (ikke navngitt)
Slekter som ikke er tildelt verken familie eller orden
Argopsis, (ikke navngitt)
Aspilidea, (ikke navngitt)
Bartlettiella, (ikke navngitt)
Bouvetiella, (ikke navngitt)
Cecidioskyttea, (ikke navngitt)
Corticiruptor, (ikke navngitt)
Dictyocatenulata, (ikke navngitt)
Haploloma, (ikke navngitt)
Korfiomyces, (ikke navngitt)
Maronella, (ikke navngitt)
Nimisiostella, (ikke navngitt)
Notolecidea, (ikke navngitt)
Petractis, (ikke navngitt)
Piccolia, (ikke navngitt)
Psorotichiella, (ikke navngitt)
Ravenelula, (ikke navngitt)
Scythioria, (ikke navngitt)
Umbilithecium, (ikke navngitt)


== Litteratur ==
Miadlikowska J & al:. New insights into classification and evolution of the Lecanoromycetes (Pezizomycotina, Ascomycota) from phylogenetic analyses of three ribosomal RNA- and two protein-coding genes; Mycologia, 98(6), 2006, pp. 1088–1103. http://www.mycologia.org/cgi/reprint/98/6/1088


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kantlaver – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kantlaver i Encyclopedia of Life 
(en) Kantlaver i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kantlaver hos Artsdatabanken 
(sv) Kantlaver hos Dyntaxa 
(en) Kantlaver hos Index Fungorum 
(en) Kantlaver hos ITIS 
(en) Kantlaver hos MycoBank 
(en) Kantlaver hos NCBI 
(en) Kantlaver hos Tropicos 
(en) Kategori:Lecanoromycetes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Henna Raita

Henna Raita (født 24. januar 1975 i Lahtis) er en tidligere finsk alpinist. Hun kjørte nesten utelukkende renn i disiplinen slalåm, foruten enkelte renn i storslalåm.
Etter at hun hadde kjørt FIS-renn og enkelte juniorrenn i fem år, debuterte hun i januar 1995 i europacupen. 20. desember 1997 startet hun for første gang i verdenscupen, i slalåmrennet i Val-d’Isère. Hun tok sine første verdenscuppoeng 1. mars 1998, da hun ble nr. 27 i slalåmrennet i Saalbach-Hinterglemm. Etter to korsbåndskader måtte hun ta lengre pauser i sesongene 1996/97 og 1998/99, i disse periodene studerte hun kunst ved Universitetet i Lappland i Rovaniemi. I mellomsesongen 1997/98 vant hun slalåmdelen i europacupen med fire enkeltseire.
Fra sesongen 1999/2000 etablerte Raita seg i det midtre sjiktet i slalåm, og 20. februar oppnådde hun karrierens beste resultat, da hun ble nummer seks i Åre. I sesongen 2000/01 vant hun for andre gang slalåmdelen av europacupen. Under OL 2002 kom hun på åttendeplass i slalåm. Etter sesongen 2001/02 plukket Raita jevnlig poeng, uten plasseringer blant de 10 fremste. I mars 2006 la hun opp.


== Meritter ==
OL

Salt Lake City 2002: 8.-plass i slalåm
Torino 2006: 20.-plass i slalåmVM

St. Anton 2001: 11.-plass i slalåm
St. Moritz 2003: 22.-plass i slalåm
Santa Caterina 2005: 11.-plass i slalåmJunior-VM

Maribor 1992: 38.-plass i storslalåm, 43.-plass i super-G
Monte Campione 1993: 37.-plass i storslalåm, 61.-plass i super-G
Lake Placid 1994: 40.-plass i super-GVerdenscupen

8 plasseringer blant de 10 besteEuropacup

1997/98: 1.-plass i slalåmcupen
1999/00: 3.-plass i slalåmcupen
2000/01: 4.-plass sammenlagt, 1.-plass i slalåmcupen
2004/05: 2.-plass i slalåmcupen
25 pallplasseringer, derav 12 seire (med unntak av en tredjeplass, samtlige i slalåm)Annet

14 seire i FIS-renn
3 finske mestertitler (slalåm 2002 og 2006, storslalåm 2002)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henna Raita – Olympedia 
(en) Henna Raita – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henna Raita – FIS (alpint) 
(en) Henna Raita – ski-db.com
Kari Skullerud

Kari Petra Skullerud (født 15. oktober 1941) er en norsk nevropatolog. Hun er seksjonsoverlege på Rikshospitalet og professor emeritus ved Universitetet i Oslo. 
Skullerud ble dr.med. i 1985 med avhandlingen «Variations in the size of the human brain : influence of age, sex, body length, body mass index, alcoholism, Alzheimer changes, and cerebral artherosclerosis», som handlet om alkoholskader i hjernen.
Skullerud fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 2007. Begrunnelsen var blant annet at hun gjennom mange år hadde «fremstått som en referanseperson for alle sykehusmiljøer i Norge vedrørende nevropatologisk diagnostikk av vanskelig sykdomstilstander i nervesystemet», at hun hadde gjort «en stor innsats gjennom å utvirke kompetansespredning og videreutdannelse innen fagfeltet», og at hun hadde «bygget opp den moderne nevropatologi i Norge, ikke bare ved å gjøre den alminnelig kjent og tilgjengelig, [men også] hele tiden bidratt til fagets fornyelse».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kari Skullerud – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karin Dedler

Karin Dedler-Feigele (født 2. februar 1963 i Dietmannsried i Bayern i Tyskland) er en tidligere tysk alpinist.
Under VM 1989 i Vail tok hun bronsemedaljen i utfor vak Maria Walliser (Sveits) og Karen Percy (Canada). Hun oppnådde sitt beste resultat i verdenscupen i 1991 i super-G i Garmisch-Partenkirchen med en andreplass.
I 1991 ble hun tysk mester i utfor og super-G.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Karin Dedler – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Karin Dedler – Olympedia 
(en) Karin Dedler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Karin Dedler – FIS (alpint) 
(en) Karin Dedler – ski-db.com
Anni Kronbichler

Anni Kronbichler (født 22. mars 1963 i Walchsee i Tirol i Østerrike) er en tidligere østerriksk alpinist.
I 1980-årene var hun i verdenseliten i slalåm. I løpet av karrieren vant hun tre renn i verdenscupen. Under OL 1984 i Sarajevo kjørte Kronbichler inn til åttendeplass i slalåm, etter å ha ligget på tredjeplass etter første omgang. Under VM 1985 i Bormio tok hun fjerdeplassen i slalåm, like bak bronsevinneren.
Hun la opp i sesongen 1987/88.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Anni Kronbichler – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anni Kronbichler – Olympedia 
(en) Anni Kronbichler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anni Kronbichler – FIS (alpint) 
(en) Anni Kronbichler – ski-db.com
Alf Haugland

Alf Haugland (født 1. januar 1924, død 12. juli 2012) var en dikter fra Lunde i Telemark.


== Bibliografi ==
Markjordbær. 2002
Novembersol. 1990  ISBN 82-7009-265-7
Ein seljemjuk sylvsmed frå Helle (psevd. Kal Korsvann). 1988  ISBN 82-7009-247-9
Gjerdesmett. 1988  ISBN 82-7009-245-2
No kan vi sjå stjernene. 1987  ISBN 82-7009-235-5
Villblomar. 1986  ISBN 82-7009-227-4
Gull og generasjonar. 1985  ISBN 82-7009-199-5
Røynsle. 1984  ISBN 82-90284-61-6
Det er vi som er skyld i inflasjonen. 1981 ISBN 82-90284-21-7


== Referanser ==
Butterfly Garden

Butterfly Garden er et rockeband fra Bergen i Norge. Bandet ble grunnlagt i 1990, og var aktive til 1998 før de tok en lang pause.
I 2017 spilte bandet inn to singler som ble utgitt av Apollon Records på de fleste digitale strømmetjenester.


== Nåverende medlemmer ==
Calle Hamre
Trygve K. Gulbrandsen
Rodrigo H. Lopez
Cato Eikeland
Eirik Sejersted Vognstølen


== Tidligere medlemmer ==
Torgrim Linchausen
Tor Harald Rødseth
Gunnar Olsen
Christian Hodnekvam


== Diskografi ==
«Cemetery of Despair» (på samleplaten Rec 90 (1990)
«Sad and Beautiful World» (på samleplaten Markeveien 4), Rec 90 (ca. 1991)
«Wrote Her a Letter» (Single), Rec 90 (1994)
So It Goes (Album) Rec 90 (1995)
For You (Album) Rec 90 (1996)
«For You» (på samleplaten Rec 90 Label Sampler Summer 2006), Rec 90 (2006)
«Oh Tell Me Love» (Single), Apollon Records (2017)
«Put The Summer On» (Single), Apollon Records (2017)
«I'm a Liar» (Single),  Apollon Records (2017)


== Eksterne lenker ==
Bandets Myspace-side
Artikkel i ballade.no
(en) Butterfly Garden på Discogs 
(en) Butterfly Garden på MusicBrainz
Kronstadfestivalen

Kronstadfestivalen var en musikkfestival for ungdom, med utspring i Kronstad fritidsklubb i Bergen.


== Historie ==
Etter at Rune Salomonsen hadde avholdt den siste Frikkfestivalen i klubbens lokaler, bestemte klubbens ledelse seg for å drive konseptet videre, men under klubbens eget navn. Den første Kronstadfestivalen ble avholdt i 1985, og den siste i 1994. I kjølvannet av Kronstadfestivalen oppstod Eggstockfestivalen.


== Vinnere ==
1985: Tramp
1986: Trio Gallini
1987: Uncle Sam's Wig Wam Party (senere The Rambelins)
1988: Rag Doll Jam
1989: Veuve Clicquot Ponsardin (Med blant andre Magnet i besetningen)
1990: Yee ’Ha Wanna Have A Baba (senere Baba Nation)
1991: Paraplegic
1992: Locomotive Gangbang (Med blant andre Torkjell Rød i besetningen)
1993: Sea of Confusion
1994: Bly


== Referanser ==


== Litteratur ==
Programheftene til Kronstadfestivalen fra 1986-1994.


== Eksterne lenker ==
Kronstadfestivalen - Rock i alle varianter – NRK-program fra 1994 om Kronstadfestivalen
Richard H. Knoff

Richard Haviland Knoff (født 21. august 1950) er en norsk psykolog. Han har siden 2008 arbeidet i Statens helsetilsyn, først som avdelingsdirektør ved Avdeling for planlagt tilsyn, og siden 2013 som seniorrådgiver i Avdeling for kommunale helse- og omsorgstjenester.
Knoff har sosiologi mellomfag fra Institutt for sosiologi ved UiO (1973), og tok cand.psychol.-graden ved Psykologisk institutt samme sted i 1978. Han ble spesialist i rådgivningspsykologi i 1983.
Knoff arbeidet som kommunepsykolog i Kvinnherad i 1978-81, og deretter som faglig leder for rehabiliteringstjenesten i Ullersmo landsfengsel 1981-84. Fra 1984 til 1994 arbeidet han i Asplan Analyse, fra 1990 som administrerende direktør. Knoff stiftet deretter Agenda Utredning & Utvikling, som han ledet frem til 1998. Han jobbet deretter som selvstendig konsulent til 2004.
Fra 2005 til 2006 var Knoff fylkestrygdedirektør i Oslo, før han ble direktør i Arbeids- og velferdsdirektoratet i perioden 2006-07. Fra 2007 til 2008 var han seksjonssjef i Skatteetaten.
Knoff var hovedredaktør for artikkelsamlingen «Psykologiske almentjenester» (Universitetsforlaget, 1983).
Brosjyre

Brosjyre betegner en trykksak, folder eller pamflett, som ofte blir brukt i informasjon- eller reklameøyemed. Den er ofte et kortfattet skriv som avsenderen nytter til å presentere seg selv, et emne eller et produkt for å opplyse eller påvirke leseren. For reklamebrosjyrer er det vanlig å annonsere beliggenhet, arrangementer, produkter, tilbud, og så videre. 
Innen turisme er de svært vanlige, og både hoteller, severdigheter, fornøyelsesparker, campingplasser og andre turistmål er aktive brukere. De har gjerne egne hyllestativer til slike brosjyrer. 
En brosjyre har vanligvis et konsist språk og et iøynefallende design. Som trykksak ligger en brosjyre i grenselandet mellom avis, blad og bok. De vanligste utforminger av brosjyrer er som enkle ark, eller hefter. Ett-arks-brosjyrer er gjerne foldet dobbelt, eller trippelt. Brosjyrehefter er som regel stiftet i ryggen, og av størrelse A5, da dette er en hendig størrelse som er lettere for en leser å ta med seg.
Brosjyrer er ofte trykket som flerfargetrykk på tykkere glanset papir for å gi et førsteinntrykk av kvalitet. Sammenlignet med et flyveblad vil en brosjyre vanligvis nytte bedre papirkvalitet, mer farge, og vil vanligvis være foldet.


== Se også ==
Pamflett
Flyveblad
Skillingstrykk


== Eksterne lenker ==
(en) Brochures – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Brosjyre i Det Norske Akademis ordbok
Ḷ

Ḷ og ḷ (L med prikk under) er en bokstav som brukes i IAST, der den indikerer en stavelsesbærende l. En lang utgave av finnes også; den markeres med makron: ḹ. For pali markerer ḷ en retrofleks l, tilsvarende såkalt tjukk l på norsk. Enkel ḷ brukes ikke på noe levende språk, men dobbel ḷḷ brukes på asturiansk. 
I Unicode kodes ḷ som U+1E36 (Ḷ) og U+1E37 (ḷ).
Ḷḷ (bokstav)

Ḷḷ og ḷḷ (dobbel l med en prikk under hver) er en digraf som brukes på asturiansk, der den representerer et fonem som er avledet av ll som representerer en palatal lateral approksimant ([ʎ]). Avhengig av dialekt, kan den representere en stemt retrofleks plosiv ([ɖ]), en stemt retrofleks affrikat ([dʐ]), en ustemt retrofleks affrikat ([tʂ]) eller en ustemt alveolar affriket ([t͡s]).
P.g.a. vanskeligheter med å kode denne digrafen ḷḷ, brukes gjerne l.l (med punktum mellom), i stedet. (Merk at denne er forskjellig fra l·l (dobbel l med prikk mellom)).
Middelalderkinesisk

Middelalderkinesisk eller mellomkinesisk (forenklet kinesisk: 中古汉语; tradisjonell kinesisk: 中古漢語; pinyin: zhōnggǔ Hànyǔ) er en historisk form og gren av dagens kinesisk. Det ble talt i de østre delene av det nåværende Fastlands-Kina. Det var talemål i tidsperioden 600-900 e.Kr, og ble dermed benyttet for eksempel i Song-dynastiet.
Middelalderkinesisk kan inndeles i en tidligere og en senere periode. Overgangen mellom tidlig middelalderkinesisk og sen middelalderkinesisk anses å ha skjedd i midten av Tang-dynastiet da det fant sted en rekke fonologiske endringer.
Middelalderkinesisk er ofte benyttet som et rammeverk for studiet og beskrivelsen av ulike moderne varianter av kinesisk. Grener av kinesisk, som mandarinkinesisk (inkludert «rikskinesisk», det vil si standard kinesisk, som baserer seg på talespråket i Beijing), kantonesisk og wukinesisk kan i stor grad bli behandlet som avvikende utviklinger av Qieyunsystemet. Studiet av middelalderkinesisk gir også bedre forståelse og analyse av klassisk kinesisk poesi, som studiet av Tangpoesien (poesien i Tang-dynastiet).


== Litteratur ==
Baxter, William H. (1992): A Handbook of Old Chinese Phonology, Berlin: Mouton de Gruyter, ISBN 978-3-11-012324-1.
Baxter, William H.; Sagart, Laurent (2014): Old Chinese: A New Reconstruction, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-994537-5.
Branner, David Prager (2006): «What are rime tables and what do they mean?» i: Branner, David Prager: The Chinese Rime Tables: Linguistic Philosophy and Historical-Comparative Phonology, Amsterdam: John Benjamins, ISBN 978-90-272-4785-8, s. 1–34
Chan, Abraham (2004): «Early Middle Chinese: towards a new paradigm» i: T'oung Pao 90 (1/3): 122–162, doi:10.1163/1568532042523149, JSTOR 4528958.


== Eksterne lenker ==
Introduction to Chinese Historical Phonology ved Guillaume Jacques
Traditional Chinese Phonology ved Guillaume Jacques
Historical Chinese Phonology/Philology at Technical Notes on the Chinese Language Dialects ved Dylan W.H. Sung
Alena Procházková

Alena Procházková (født 9. august 1984) er en slovakisk langrennsløper som er født i Banská Bystrica og går for skiklubben LK Slavia UMB Banská Bystrica.
Procházková hadde sin internasjonale debut i 2001, og hun har totalt 10 seire fra FIS-renn, Slavisk cup og U23-renn. Hun debuterte i verdenscupen den 11. desember 2004 på 15 km dobbel jaktstart i Lago di Tesero, men hun deltok også i verdensmesterskapet i starten av det året. Hennes resultater i verdensmesterskap har forbedret seg siden det det første, og det beste resultatet er en sjuendeplass på sprintstafetten i VM i 2007, sammen med makkeren Katarína Garajová. Den beste individuelle plasseringen hennes er en 13.-plass på sprinten i samme mesterskap.
Hun deltok også under Vinter-OL 2006. Der tok hun 46.-plass på 15 km dobbel jaktstart, 28.-plass på 10 km klassisk og 23.-plass på sprinten.
Procházková har fire pallplasseringer i verdenscupen. Det er en tredjeplass på sprinten i Kuusamo den 1. desember 2007, en seier på sprinten i Vancouver den 18. januar 2009, en andreplass på sprinten i Lahtis den 12. mars 2009 og en tredjeplass på sprinten i Kuusamo den 28. november 2009. Det beste resultatet i et distanserenn er en 21.-plass på 10 km klassisk i Davos fra sesongen 2007/08. Hennes beste sammenlagtplassering i verdenscupen er en 31.-plass fra samme sesong. Da tok hun også 17.-plass i sprintcupen. Hun har deltatt i de to siste utgavene av Tour de Ski, og hun har en 24.-plass fra 2007/08-utgaven som beste sammenlagtresultat. Det beste enkeltresultatet er tredjeplassen på sprinten i Praha i Tour de Ski 2009/10.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 63 på sprinten.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alena Procházková – Olympics.com 
(en) Alena Procházková – Olympic.org 
(en) Alena Procházková – Olympedia 
(en) Alena Procházková – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alena Procházková – FIS (langrenn)