jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Korsfjordtunnelen

Korsfjordtunnelen er en planlagt undersjøisk tunnel mellom Austevoll og Øygarden i Vestland. Som den eneste kommunen i Hordaland uten fastlandsforbindelse (unntatt Fedje), vil den gi Austevoll fastlandsforbindelse til Sotra.
Korsfjordtunnelen skal gå under Korsfjorden. Den konkurrerer med Selbjørnsfjordtunnelen om å være den første fastlandsforbindelsen. Mange vil likevel oppleve Korsfjordalternativet som viktigere, fordi mange av innbyggerne i Austevoll jobber i dag innover i bergensområdet.
Tunnelen vil bli omtrent 9 km lang, og vil sannsynligvis strekke seg fra Storekalsøy, via Marstein fyr i Austevoll til Tofta i Øygarden. Den må gå denne omvei fordi fjorden er for dyp lenger mot øst.
Som alternativ snakkes det om en bru over Korsfjorden. Den må bli en 3 kilometer lang flytebru som kan gå en rettere vei mellom Hundvåko og Sotra enn Korsfjordtunnelen, der fjorden er 600 meter dyp.Tunnelen var tenkt som trasé for det planlagte prosjektet Hordfast. Men Hordfast vil ikke gå gjennom Korsfjordtunnelen, men bygges som en 5 kilometer lang flytebru over Bjørnafjorden.


== Referanser ==


== Se også ==
Selbjørnsfjordtunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
Sjøkart over området
Curtisiaceae

Curtisiaceae er en plantefamilie i ordenen Cornales. Den omfatter bare én art – Curtisia dentata. Tidligere var arten inkludert  i kornellfamilien  (Cornaceae), men regnes i dag som en selvstendig familie.
Arten vokser i Sør-Afrika og Swaziland. Den er et eviggrønt tre, inntil 15 meter høyt, og med motsatte, tannete blader som er 5-11 cm lange. Lokalt kalles den «Cape Lancewood».


== Eksterne lenker ==
(en) Curtisiaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Curtisiaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Curtisiaceae hos Artsdatabanken 
(en) Curtisiaceae hos Fossilworks 
(en) Curtisiaceae hos ITIS 
(en) Curtisiaceae hos NCBI 
(en) Curtisiaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Curtisiaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Curtisiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Curtisiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Curtisiaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992 -): «The families of flowering plants».
Curtisia dentata Arkivert 15. juli 2007 hos Wayback Machine. hos PlantZAfrica.com.
Tysnesbrua

Tysnesbrua er en planlagt bru over Langenuen mellom Stord og Tysnes i Hordaland. Den skal erstatte fergesambandet mellom Jektevik på Stord og Hodnanes på Tysnes. 
Tysnesbrua kan bli trasé for det framtidige Hordfast.


== Se også ==
Bjørnafjordbrua


== Eksterne lenker ==
Er dette den endelege løysinga?
Tysnesbrua A/S
Grubbiaceae

Grubbiaceae er en plantefamilie i ordenen Cornales. Den omfatter 5 arter fordelt på 2 slekter (enkelte regner dem sammen som én slekt). Artene vokser kun i Kapp-provinsen i Sør-Afrika. Lokalt kalles slekten «Sillywood», og de er opprette busker med frukter.


== Slekter og utvalgte arter ==
Grubbia
Grubbia rosmarinifolia
Grubbia rosmarinifolia var. rosmarinifolia
Grubbia tomentosa
Strobilocarpus
Strobilocarpus diversifolius


== Eksterne lenker ==
(en) Grubbiaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Grubbiaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Grubbiaceae hos Artsdatabanken 
(en) Grubbiaceae hos Fossilworks 
(en) Grubbiaceae hos ITIS 
(en) Grubbiaceae hos NCBI 
(en) Grubbiaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Grubbiaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Grubbiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Grubbiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Grubbiaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992 -): «The families of flowering plants».
Curtisia dentata Arkivert 15. juli 2007 hos Wayback Machine. hos PlantZAfrica.com.
Hydrostachyaceae

Hydrostachyaceae er en plantefamilie i ordenen Cornales. Den omfatter 30 arter fordelt på 1 slekt – Hydrostachys. Artene vokser i Afrika og på Madagaskar. Artene er ett- eller flerårige urter.


== Eksterne lenker ==
(en) Hydrostachyaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Hydrostachyaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hydrostachyaceae hos Artsdatabanken 
(en) Hydrostachyaceae hos Fossilworks 
(en) Hydrostachyaceae hos ITIS 
(en) Hydrostachyaceae hos NCBI 
(en) Hydrostachyaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Hydrostachyaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Hydrostachyaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hydrostachyaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hydrostachyaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992 -): «The families of flowering plants».
Hydrostachyaceae på hjemmesiden AP-web.
Loasaceae

Loasaceae er en plantefamilie i ordenen Cornales. Den omfatter 200-300 arter fordelt på 15-20 slekter (formelt 14 slekter, men i tillegg flere inkludert i slekten Loasa). Artene vokser i Afrika og i Nord- og Sør-Amerika. Artene er ett- eller flerårige urter, og noen ytterst få busker og noen få arter av trær.


== Slekter ==
Aosa (noen ganger inkludert i Loasa)
Blumenbachia
Caiophora
Cevallia
Chichicaste (noen ganger inkludert i Loasa)
Eucnide
Fuertesia
Gronovia
Huidobria (noen ganger inkludert i Loasa)
Kissenia
Klaprothia
Loasa
Mentzelia
Nasa
Petalonyx
Plakothira
Presliophytum (noen ganger inkludert i Loasa)
Schismocarpus
Scyphanthus
Xylopodia (usikker)


== Eksterne lenker ==
(en) Loasaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Loasaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Loasaceae hos Artsdatabanken 
(sv) Loasaceae hos Dyntaxa 
(en) Loasaceae hos Fossilworks 
(en) Loasaceae hos ITIS 
(en) Loasaceae hos NCBI 
(en) Loasaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Loasaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Loasaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Loasaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Loasaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992 -): «The families of flowering plants» Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine..
Hydrostachyaceae på hjemmesiden AP-web.
Christian Friedrich Daniel Schubart

Christian Friedrich Daniel Schubart (født 24. mars 1739 i Obersontheim i grevskapet Limpurg, nå Landkreis Schwäbisch Hall i Baden-Württemberg, død 10. oktober 1791 i Stuttgart) var en tysk Sturm und Drang-dikter, organist, komponist og journalist. 
Schubarts flengende kritikk av dekadansen og det absoluttistiske styresettet i hertugdømmet Württemberg, førte til at han satt innesperret i Festung Hohenasperg mellom 1777 og 1787, de første årene med besøks-, lese- og skriveforbud.
Et av Schubart viktigste verk, Ideen zur Ästhetik einer Tonkunst, gir interessant informasjon om tidens musikkliv, blant annet gjennom beretninger om ulike musikksentra og hofforkestre.


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Michael Myers: «Schubart, Christian Friedrich Daniel.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 23, Duncker & Humblot, Berlin 2007, ISBN 978-3-428-11204-3, s. 602 f. (digitalisering).
(de) Adolf Wohlwill: «Schubart, Christian». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 32, Duncker & Humblot, Leipzig 1891, s. 588–599..


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Christian Friedrich Daniel Schubart i Deutsche Digitale Bibliothek
Ideen zu einer Ästhetik der Tonkunst (Wien, 1806; utdrag)
Verk av Christian Friedrich Daniel Schubart, gutenberg.spiegel.de
Biografi, dikt etc, zeno.org
Der Bettelsoldat, lydbok (mp3)
Arthur Wesley Dow

Arthur Wesley Dow (født 6. april 1857, død 1. desember 1922) var en amerikansk maler, fotograf og innflytelsesrik kunstlærer.
Dow arbeidet ved flere av USAs kunstutdannelsesinstitusjoner i løpet av 30 år, blant annet Teachers College ved Columbia University; Arts Students League; Pratt Institute; og hans eget Ipswich Summer School of Art. Hans ideer var ganske revolusjonerende for denne tiden, og han anså at heller enn å kopiere naturen, skulle kunst skapes av element av fargesetting, som linjer, masse og farger. Hans tanker ble publisert 1899 i boken Composition: A Series of Exercises in Art Structure for the Use of Students and Teachers. Han utdannet flere av USAs fremste kunstnere, blant annet Georgia O'Keeffe og Byrdcliffe Colony.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Georgia O'Keeffe Museum. Arthur Wesley Dow and American Arts & Crafts 10. mars til 18. juni 2000.
Sumptrefamilien

Sumptrefamilien (Nyssaceae) er plantefamilie i ordenen Cornales. I APG III-systemet ble den regnet som en underfamilie av kornellfamilien (Cornaceae), men i APG IV-systemet er den igjen en egen familie.  
Den omfatter eviggrønne eller løvfellende trær og busker. Bladene er hele og sitter spredt. Blomstene er femtallige, og både enkjønnede og tvekjønnede blomster forekommer. Frukten er en steinfrukt eller samara. Det er 5 slekter med 31 arter. Gruppen er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika og i Asia fra Kina i nord vestover til India og Sri Lanka og østover til Ny-Guinea og Salomonøyene.
Mange fossiler av familien fra paleocen og neogen er funnet i Europa og andre steder på den nordlige halvkule, men kjøligere og tørrere klima har ført til at utbredelsen er blitt redusert.Diplopanax ble opprinnelig regnet til bergflettefamilien (Araliaceae). Mastixia og Diplopanax har av og til blitt plassert i familien Mastixiaceae og Davidia i familien Davidiaceae.


== Slekter og arter ==
Nyssa – 8 arter – Asia, østlige Nord-Amerika, Mellom-Amerika, fossil i Europa
Nyssa aquatica
Nyssa biflora
Nyssa biflora subsp. biflora
Nyssa biflora subsp. ursina
Nyssa javanica
Nyssa ogeche
Nyssa sinensis
sumptre (Nyssa sylvatica)
Nyssa talamancana
Nyssa yunnanensis 
Camptotheca – 2 arter – Kina
Camptotheca acuminata
Camptotheca lowreyana
Davidia – 1 art – Kina
duetre (Davidia involucrata)
Davidia involucrata var. involucrata
Davidia involucrata var. vilmoriniana
Diplopanax – 2 arter – Kina, Vietnam
Diplopanax stachyanthus
Diplopanax vietnamensis
Mastixia – 19 arter i Asia, fossil i Europa og Nord-Amerika


== Referanser ==


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 365–366. ISBN 82-10-01282-7. 
«Nyssaceae». Flora of China. Besøkt 29. juni 2017. 
«Nyssaceae». APWEbsite. Besøkt 29. juni 2017. 
Z. Yang og Y. Ji (2017). «Comparative and phylogenetic analyses of the complete chloroplast genomes of three Arcto-Tertiary relicts: Camptotheca acuminata, Davidia involucrata, and Nyssa sinensis». Frontiers in Plant Science. 8: 1536. ISSN 1664-462X. PMC 5601906 . PMID 28955348. doi:10.3389/fpls.2017.01536. 
«Nyssaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 11. januar 2016. 
«Mastixiaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 11. januar 2016. 
«Davidiaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 11. januar 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Nyssaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Nyssaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nyssaceae hos Fossilworks 
(en) Nyssaceae hos ITIS 
(en) Nyssaceae hos NCBI 
(en) Nyssaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Nyssaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Nyssaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nyssaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Giovanni Battista Zupi

Giovanni Battista Zupi eller Zupus (født 2. november 1589 (eller 1590) i Catanzaro i kongedømmet Napoli, død 26. august 1667 i Napoli) var en italiensk astronom, matematiker og katolsk prest tilhørende jesuittordenen. Han oppdaget planeten Merkurs faser og planeten Jupiters overflatiske bånd.


== Livsløp ==
Den 7. september 1608 inntrådte Giovanni Battista Zupi i novisiatet hos de neapolitanske jesuitter. I 1610 fulgte han kurset i retorikk ved Pizzofalcone-kollegiet i Napoli Deretter fulgte studier ved Collegio Massimo, og fra 1613 til 1616 tok han filosofistudiet. Etterpå bar det ikke straks videre med teologien. Det antas at det var nå, mellom 1616 og 1618, at han viet seg til de matemqatiske studer, De hadde han ved det neapolitanske kollegium under Giovanni Giacomo Staserio. Fra skoleåret 1618-19 fulgte de teologiske studier.
Etter studiene ble han sendt for å undervise i filosofi ved jesuittenes kollegium i Vibo Valentia, der han var fra 1622 til 1626.
Før det nye skoleår begynte 1626-27 vendte han tilbake til Napoli. I 1628 døde faren hans, og fette nødsaget at han dro tilbake til hjembyen for å ta seg av slektens interesser. Farens hus ble slik kjernen i kollegiet i denne by, men allerede i 1632 ble det av ordensinterne grunner overflyttet til Cosenza. Dette var en uvelkommen utvikling for pater Zupa, som nå ville tilbake til Napoli.
Han kom tilbake til Napoli til skoleåret 1632-33, og tok over lærestolen i matematikk ved kollegiet der. Han beholdt den i 25 år. Det var først ved utgangen av skoleåret 1657-58 at han ble fritatt for undervisningsplikten. Han forble i noen tid i omgivelsene, nå som prefekt for de lavere skoler, og ble så flyttet over till professhuset, der han døde i 1667.


== Astronomiske oppdagelser ==
Giovanni Battista Zupi var en fremragende astronomisk observatør.
I 1639 ble Zupus den første til å oppdage at planeten Merkur hadde orbitale planetariske faser, akkurat som månen og Venus. Hans observasjoner demonstrerte at planeten kretset rundt Solen. Han gjorde denne oppdagelsen ved hjelp av et teleskop han selv hadde utviklet. Dette var bare 30 år etter Galileos første teleskop, og Zupis var noe mer kraftig.
Giovanni Riccioli (1598-1671), en annet astronom tilhørende jesuittordenen, gjengav detaljene rundt denne oppdagelsen i sitt verk  Almagestum Novum .Giovanni Battista Zupi samarbeidet med advokaten og astronomen Francesco Fontana (1580-1656), som benyyttet et teleskop bestående av to konvekse linser. I sin bok  Novae Coelestium  fastslår Fontana at Zupi var den første til å observere de horisontale båndene på overflaten av planeten Jupiter.Krateret Zupus på Månen er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Litteratur ==
British Astronomical Association: Who's Who in the Moon. Memoirs of the British Astronomical Association, Volume 34, Part 1 (1938).
Aglaophyton

Aglaophyton major er en utdødd art i slekten Aglaophyton – en forhistorisk gruppe av planter. Dette var den første sporofytt-generasjon av diploid-haploide planter som skilte lag med karplanter i devon, for om lag 400 millioner år siden. De var en slags mellomstadie mellom moser og karplanter. Noen av dem var trolig forfedre til våre dagers kråkefotplanter (Lycopsida). 
Aglaophyton skilte lag med det som skulle bli karplantene omtrent samtidig med slektene Horneophyton og Cooksonia, ohg disse tre utgjør antakelig slekter i mellomstadiet Polysporangiophyte umiddelbart før utviklingen av karplantene.
Stammene var runde og inntil 6 mm i diameter, planten var 15-50 cm høy. Gruppen ble beskrevet i 1920, utfra fossiler funnet i blant annet Skottland. Vevet kunne frakte vann men hadde ikke fullt utviklet vedvev eller silvev slik vi kjenner det fra karsporeplantene. Noen arter var blant de første som levde i symbiose med arter av sopp.


== Eksterne lenker ==
(en) Aglaophyton i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aglaophyton hos Fossilworks 
(en) Aglaophyton hos Tropicos 
(en) Kategori:Aglaophyton – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Horneophytopsida

Horneophytopsida er en utdødd gruppe av planter. Dette var de første kar-førende plantene og skilte lag med karplanter i sen silur og tidlig devon, altså drøye 400 millioner år siden. De hadde et utviklet karvev, men ikke vedvev (xylem) slik som karplantene har. Som systematisk gruppe utgjør der derved en parafyletisk gruppe, som de høyere karplantene har utviklet seg fra.
De tre kjente slektene er Caia, Tortilicaulis (med fossiler fra England og Wales), samt Horneophyton. 
Sistnevnte slekt Horneophyton var trolig den seneste som utviklet seg innenfor Horneophytopsida og tilhører antakelig overgruppen Polysporangiophyte sammen med Aglaophyton og Cooksonia – svært sene avgreninger fra dagens karplanter.


== Referanser ==
Rhyniophyta

Rhyniophyta er en utdødd, forhistorisk gruppe av planter som trolig utgjorde en divisjon, og som i praksis utviklet vedvev på samme måte som dagens karplanter. Her inngikk klassen Rhyniopsida. 

De skilte lag i devon, og er den første gruppen av sannsynlige karplanter før utviklingen av henholdsvis kråkefotplanter og karplanter. Fossil-funnene er meget rikholdige. Nyere studier har vist at tidligere inkluderte slekter i denne divisjonen i praksis ikke hadde karvev, og derfor må ekskluderes fra gruppen dersom den skal kunne anses som en monofyletisk gruppe. 
Slektene som idag inkluderes, er utelukkende Huvenia, Rhynia, og Stockmansella.


== Eksterne lenker ==
(en) Rhyniophyta hos Fossilworks 
(en) Rhyniophyta hos Tropicos 
(en) Kategori:Rhyniophyta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Zosterophyllophyta

Zosterophyllophyta er en utdødd, forhistorisk gruppe av svært tidlige karplanter som trolig utgjorde en divisjon eller klasse, kanskje innenfor gruppen Lycopodiophyta. Dette antas å ha vært søstergruppen til dagens kråkefotplanter, og dermed de tidligst utviklede karplantene vi kjenner. De utviklet seg i sen silur med en rekke arter og utbredelse over hele verden for om lag 420 millioner år siden.
Slektene som idag inkluderes, er Gumuia , Rebuchia , og Zosterophyllum . Plantene hadde et proto-xylem, og artenes sporangia var klart utviklede og nyreformede.


== Eksterne lenker ==
(en) Zosterophyllophyta hos Fossilworks 
(en) Zosterophyllophyta hos Fossilworks
Cladoxylopsida

Cladoxylopsida er en utdødd, forhistorisk gruppe av svært tidlige karsporeplanter som trolig utgjorde en klasse, kanskje innenfor gruppen Pteridophyta. Dette antas å ha vært forfedrene eller en søstergruppe til dagens bregner og sneller, og dermed noen av de tidligst utviklede karsporeplantene vi kjenner. 
De utviklet seg i devon og ble en gruppe av arter med en opprett, sentral stamme og oppå denne en knippe av bladstilker strålende utover som en skjerm.
Ordener som anerkjennes er de utdødde Cladoxylales og Hyeniales. Artene av slekten Wattieza, nylig funnet som fossiler i staten New York i USA, viser at dette var et tre – et av de eldste trær vi kjenner fra den fossile verden. De manglet blader, og formerte seg ikke med frø men med sporer slik dagens bregner gjør.
PTRS

PTRS-41 er en halvautomatisk variant av PTRD anti-panservognrifle.
Riflen ble produsert fra 1941 og var i utstrakt bruk på østfronten i andre verdenskrig. Den gjorde det bra mot tyske panservogner, og effektiv mot lett-pansrede og  kjøretøy uten panser. Tyskerne satt på «schurzen» (skjørter) på kjøretøyene som mottiltak for å stoppe prosjektilene fra å ødelegge dem. Våpen som ble tatt av tyskerne fikk navnet Panzerbüchse 784(r) (PzB 784(r)).


== Se også ==
PTRD
Liste over vanlige infanterivåpen fra andre verdenskrig


== Eksterne lenker ==
(en) PTRS-41 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) PTRS-41 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Marte Thorsby

Marte Thorsby (født 12. oktober 1972) er en norsk jurist. Hun har vært direktør for IFPI Norge siden 2005.
Thorsby tok juridisk embedseksamen i 1997. Hun var deretter advokatfullmektig i Ernst & Young, og arbeidet senere også som konsulent i Ernst & Young Management Consulting. Deretter arbeidet hun i Advokatfirmaet Grette. Hun har også vært norsk president i International Association of Young Lawyers.Thorsby har som IFPI-direktør aktiv arbeidet mot fildeling. Hun har gjort seg bemerket i debatten blant annet med krav om at nettleverandøren Telenor skal sperre tilgangen til The Pirate Bay, og med kritikk av det hun mener er passivitet fra regjeringens side i arbeidet mot ulovligheter.


== Referanser ==
14,5 × 114 mm

14,5 × 114 mm er en patron for tunge maskingevær og materiellødeleggelsesrifler.
Den ble opprinnelig designet for bruk i de sovjetiske anti-panservognriflene PTRS og PTRD, og ble senere brukt i det tunge KPV maskingeværet.
Progymnospermophyta

Progymnospermophyta er en utdødd divisjon av frøplanter. Gruppen dominerte i midtre devon og er forløperen til våre tiders frøplanter, og samtidig til trærne. Gruppen bestod av arter som minnet om bartrær, og de var fullt utviklede karplanter med både vedvev og silvev. 
Gruppen bestod av bare en klasse, nemlig Progymnospermopsida. Enkelte arter hadde primitive blader. Noen av artene formerte seg ved hjelp av heterospori, og noen ved homospori.
Slekten Archaeopteris finnes det flere fossiler av. Dette var trær med en utbredelse over hele verden i devon og tilbake til nedre karbon. 


== Eksterne lenker ==
(en) Progymnospermophyta hos Fossilworks 
(en) Kategori:Progymnospermophyta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Progymnospermophyta – beskrivelse.
Melchior Wezel

Melchior Wezel (født 16. november 1903, dødsår ukjent) var en sveitsisk turner.
Han var med i et OL og et turn-VM for Sveits. Han deltok i OL i 1928, der han fikk gullmedalje i lagkonkurransen. Han fikk delt 7.-plass i skranke og 12.-plass i hopp som beste individuelle resultater. Sammenlagt kom han også på 12.-plass. Sveits dominerte dette OL; i den individuelle mangekampen sto det to sveitsere på toppen av pallen, med Georges Miez på førsteplass og Hermann Hänggi på andreplass.I VM-sammenheng har Wezel en medalje; gull i lagkampen fra VM i 1934.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Melchior Wezel – Olympedia 
(en) Melchior Wezel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Melchior Wezel – databaseOlympics.com (arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics
Rasmus Nordbø

Rasmus Mathias Nordbø (1915–1983) var en norsk agronom fra Førde i Sunnfjord, kjent som politiker for Arbeiderpartiet.
Han var statssekretær i Landbruksdepartementet (1948–51) under
Einar Gerhardsens andre regjering, hvorpå han ble valgt inn i Oscar Torps regjering som landbruksminister (1951–55). Til sist var han fylkesagronom for Sogn og Fjordane (1955–64), i Vestfold. Han satt en tid i Førde kommunestyre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Rasmus Nordbø hos Stortinget 
(no) Rasmus Nordbø hos Norsk senter for forskningsdata
Periode (musikk)

Periode er et begrep i den musikalske form- og komposisjonslæren som betegner en strukturell enhet i et musikkstykkes forløp og oppbygging.
En musikalsk periode er todelt og består av en forsetning og en ettersetning av lik lengde (stikkordet er symmetri). Forsetningen ender åpent (ofte på dominanten), ettersetningen ender avsluttende (vanligvis på grunntonen).
For- og ettersetningene består hver av to fraser hvor forsetningens første frase gjentas identisk eller forandret i ettersetningens første frase. Også ettersetningens andre frase kan ha likheter med forsetningens andre frase. Idealtypen av en periode inneholder åtte takter fordelt på fire takter på hver av setningene som igjen er delt i 2+2 takter lange fraser.


== Litteratur ==
Clemens Kühn: Formenlehre der Musik. 6. Auflage Kassel: Bärenreiter 2001 ISBN 3-7618-1392-9.


== Eksterne lenker ==
Die Periode in einer Liedform, lehrklaenge.de
Noref Senter for internasjonal konfliktløsning

Noref Senter for internasjonal konfliktløsning er en norsk stiftelse opprettet i 2008. Den har som sin hovedoppgave å støtte opp om norsk og internasjonal fredsinnsats gjennom egne prosjekter og støtte til andre aktører.Stiftelsens direktør er Dag Nylander.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jaroslav Kollinger

Jaroslav Kollinger (født 13. desember 1905 i Roudnice nad Labem, død 24. juli 1949 i Praha) var en tsjekkoslovakisk turner. Han var med i et OL og et turn-VM. 
Han deltok i OL i 1936 i Berlin, her fikk han ingen medaljer, men han fikk bl.a. 4.-plass i lagkonkurransen, der Tyskland vant på hjemmebane. Individuelt fikk han 7.-plass i ringer som beste resultat. Sammenlagt kom han på 23.-plass. 
I VM-sammenheng har han to medaljer; sølv i lagkonkurransen i 1934 og delt bronse i ringer i samme VM. Landsmannen Alois Hudec vant ringer. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jaroslav Kollinger – Olympedia 
(en) Jaroslav Kollinger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Jaroslav Kollinger – Tsjekkias olympiske komité