Bridei I av pikterne

Bridei, sønn av Maelchon (Bridei mac Maelchu) var konge av piktere til sin død en gang rundt 584–586.
Bridei er først nevnt i irske annaler for årene 558-560 da Ulster-annalene slår fast at «vandringen for Máelchús sønn». Forfatteren av Ulster-annalene nevner ikke hvem som flyktet, men i den senere Tigernach-annalene viser til «flukten for skottene for Bruide, sønn av Máelchú» i 558. Dette har frembrakt betydelig spekulasjon i noen tilfeller, i en versjon kan Ulster-annalene assosiere dette med dødsfallet til Gabrán mac Domangairt.Som en samtidig og som en av høvdingekongene i Skottland opptrer Bridei i Adomnáns helgenbiografi over sankt Columba av Iona. Adomnáns redegjørelse av Bridei er problematisk ettersom den ikke forteller om Bridei allerede var en kristen, og i tilfelle ikke om Columba forsøkte å konvertere ham. Nyere arkeologiske oppdagelser ved Portmahomack viser at det var et klostersamfunn kanskje så tidlig som på slutten av 500-tallet, noe som kan gi støtte for synet at Bridei enten allerede var en kristen, i det misnte i navnet, eller ble konvertert av Columba.
Det er et spørsmål om nedtegnelse at Bridei ikke var kun konge i Piktland. Dødsfallet til Galam — kalt for «Cennalath, konge av piktere» — er nedtegnet i år 560 av Ulster-annalene, fire år før Brideis død. I tillegg, Adomnán nevner tilstedeværelsen av «underkonge av Orknøyene» ved Brideis hoff. Ulster-annalene rapporterer to ekspedisjoner til Orknøyene i løpet av Brideis kongedømme, eller, noe som synes like sannsynlig, en ekspedisjon som skjedde to ganger, i årene 580 og 581.Hovedkvarteret for Brideis kongedømme, som kan ha vært tilsvarende med det senere Fortriu, er ikke kjent. Adomnán forteller at etter å ha forlatt det kongelige hoffet, underforstått kort tid etter, kom Columba til elven Ness, og at hoffet var på toppen av en bratt fjell eller berg. Således er det antatt at Brideis hovedkvarter var Craig Phadrig til vest for dagens moderne Inverness med utsikt over sjøbukten Beauly Firth.
Brideis død er nedtegnet å ha skjedd på 580-tallet, kanskje i slaget mot piktiske rivaler i Circinn, et område som er antatt å tilsvare dagens Mearns.Kongelisten i Den piktiske krønike bekrefter at Bridei ble etterfulgt av en Gartnait, sønn av Domelch.
I henhold til en del historikere som eksempelvis John Morris var Bridei sønn av Maelgwn Hir ap Cadwallon, konge av Gwynedd.
Juliet Marilliers romantrilogi The Bridei Chronicles er en fiktiv beskrivelse av denne kongens veg til makt og styring.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Adomnán av Iona (1995): Life of St Columba, overs. & red. Richard Sharpe. London: Penguin, ISBN 0-14-044462-9
Anderson, Alan Orr ([1922] 1990): Early Sources of Scottish History A.D 500–1286, bind 1. Opptrykk med rettelser. Stamford: Paul Watkins, ISBN 1-871615-03-8
Anderson, Marjorie Ogilvie (1980): Kings and Kingship in Early Scotland, revidert utgave Edinburgh: Scottish Academic Press, ISBN 0-7011-1930-6
Smyth, Alfred P. (1984): Warlords and Holy Men: Scotland AD 80–1000, Edinburgh: Edinburgh UP, ISBN 0-7486-0100-7


== Eksterne lenker ==
CELT: Corpus of Electronic Texts på University College Cork, innefatter omfatter Ulster-annalene, Tigernach-annalene, Annalene av de fire mesterne og Inisfallen-annalene, Chronicon Scotorum, Lebor Bretnach (som omfatter Duan Albanach), genealogier, og ulike helgenbiografier. Det meste er oversatt til engelsk, eller oversettelser er på gang.
Bede's Ecclesiastical History and the Continuation of Bede (pdf), hos CCEL, oversatt av A.M. Sellar.
Tarbat Discovery Programme med rapport fra utgravningene ved Portmahomack.