Marin Marais

Marin Marais (1656–1728) var en fransk gambist og barokk-komponist.


== Liv og virke ==
Marais var sønn av skomakeren Vincent Marais og vokste opp i beskjedne kår. Etter morens død i 1666 ble Marin korgutt i St. Germain-l'Auxerrois. Onkelen Louis Marais var kapellan i denne kirken og François Couperin «le Grand» var orkesterleder. Kjente medelever var Michel-Richard Delalande og Jean-Francois Lalouette. Sistnevnte var noe eldre enn Marin, og hjalp ham senere med å få tjeneste ved Ludvig XIVs hoff. Sannsynligvis hadde Marais allerede lært å spille gambe, for da han i 1672 kom i stemmeskiftet og måtte forlate koret, fikk han undervisning av tidens mest kjente gambister, Nicolas Hotman og den hemmelighetsfulle Monsieur de Sainte-Colombe, og de tok sannsynligvis ikke nybegynnere.
Fra 1676 spilte Marais i Ludvig 14.'s petit Choeur etter å ha blitt anbefalt av Jean-Baptiste Lully. Oppgaven til det lille ensemblet var å akkompagnere sangerne.
Lully hadde høye tanker om Marais, og han fikk fra nå av spille i alle oppføringene av Lullys store operaer, mest i basso continuo-gruppen. Iblant vikarierte han for Lully som dirigent. Marais betraktet Lully som sin komposisjonslærer og dediserte ham sitt første bind av Pièces de viole (1686).
Marais hadde nå sikker inntekt og giftet seg 21. september 1676 med Catherine Damicourt, datter av en sadelmaker. Sammen fikk de 19 barn.
1. august 1679 fikk Marais patent som joueur de viole de la musique de la Chambre, egenhendig underskrevet av Colbert og kongen; Marais var dermed sologambist i det kongelige kammerorkesteret. Blant hans oppgaver var å spille gambe for kongen. I 1685 ble han medlem av orkesteret Acadèmie Royale de Musique. På denne tiden begynte Marais å opparbeide seg et ry som en fremragende gambist og komponist, og i 1686 debuterte han som hoffkomponist med stor suksess. Dessverre er denne musikken forsvunnet.
På anbefaling fra  kongen ble Marais i 1705 utnevnt til leder for orkesteret Acadèmie Royale de Musique etter Andre Campra. Dette gjorde Marais i stand til å oppføre sitt mesterverk, operaen Alcyone 18. februar 1706. Marais var orkesterleder fram til 1710.
På side eldre dager trakk Marais seg stadig mer tilbake, og i 1725 sa han fra seg posten som Gambiste du chambre du Roi.
Noen av Marais' 19 barn ble musikere, de mest berømte var Vincent (ca. 1677–1737) som overtok farens post i 1725 og Roland (ca. 1685–1750) som det finnes 2 bøker med Pièces de viole etter.


== Litteratur og film ==
Marin Marais er den sentrale figuren i filmen Tous les matins du monde (1991) (på norsk omtrent «Allverdens morgener») av Alain Corneau etter Pascal Quignards roman med samme navn. I Norge ble filmen markedsført under navnet Alle årets dager.  Guillaume og Gérard Depardieu spiller henholdsvis den unge og den voksne Marais i filmen.
Stykket La Sonnière De Geneviève Du Mont de Paris ble brukt som soundtrack i filmen Liquid Sky (1982).


== Media ==
Folies d'Espagne fra Tous les matins du monde med Guillaume Depardieu som den unge Marais.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marin Marais – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marin Marais på Internet Movie Database 
(sv) Marin Marais i Svensk Filmdatabas 
(fr) Marin Marais på Allociné 
(en) Marin Marais på AllMovie 
(en) Marin Marais på Discogs 
(en) Marin Marais på MusicBrainz 
(en) Marin Marais på Spotify 
(en) Marin Marais på Songkick 
(en) Marin Marais på AllMusic 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Marin Marais i International Music Score Library Project
Werner Friedrich Kümmel: Marin Marais (1656-1728). Le Tableau de l’Opération de la Taille – Die barocke Vertonung einer Blasenstein-Operation