jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Preparert piano

Preparert piano er et piano som har fått sin lyd endret ved å plassere objekter på eller mellom strenger. Den amerikanske komponisten John Cage er også kjent for sitt arbeid med preparert piano.


== Musikk for preparert piano ==
John Cage – Sonatas og Interludes (1946–1948)
Velvet Underground – All Tomorrow's Parties (1967)
Alfred Schnittke – Concerto Grosso 1 (1976–1977)
Arvo Pärt – Tabula Rasa (1977)
Tori Amos – Bells for Her (1994)
Aphex Twin – drukqs (2001)
Anderson& Roe - A Rain of Tears - Antonio Vivaldi
Esbjörn Svensson Trio- Elevation of Love (2003)


== Se også ==
Else Olsen Storesund
Falkirk Stadium

Falkirk Stadium er et fotballstadion i den skotske byen Falkirk og er hjemmebanen til Falkirk FC, som spiller i skotsk førstedivisjon (nivå 2). Klubben flyttet dit etter at den tidligere hjemmebanen der laget hadde spilt i 125 år,  Brockville Park, ble solgt til supermarkedkjeden Morrisons.
Inntil 2008-2009-sesongen var det bare tribuner på den vestre og nordlige siden av banen. I januar 2008 ble det kunngjort at det var ordnet finansiering for å bygge en tribune på sørsiden av banen, men dette arbeidet kom ikke i gang før i februar 2009. Den nye tribunedelen ble offisielt åpnet 1. august 2009 med en treningskamp mot det belgiske laget Royal Antwerp FC.
De endelige utbyggingsplanene vil gi en tilskuerkapasitet på 12 800. Disse planene inkluderer utbedring av også deler av dagens tribuner. Dagens kapasitet er på 9 706, etter at en ny tribune ble åpnet sommeren 2009, og dette økte kapasiteten med omtrent ett tusen tilskuere.
Tilskuerrekorden så langt er fra 24. november 2007, da 6 627 så kampen mot Rangers FC.
Banen er også blitt brukt til ungdomslandskamper i rugby union, men dette er svært kontroversielt, siden mange mener at rugbyspillet ødelegger banen for fotball.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Falkirk Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Falkirk Stadium på Scottish Ground Guide
Göktürkerne

Göktürkerne (gammeltyrkisk:  Türük,   Kök Türük, og  Türük; himmelske tyrkere) var en mektig, nomadisk konføderasjon i Sentral-Asia, kjent som flere stater med det felles navnet Göktürk-khaganatet i tidlig middelalder, fra 552 til 747. Under ledelse av Bumin Khan overtok göktürkene makten i området etter rouranene, og med det også den lukrative handelen med europeerne via silkeveien. Göktürkene hadde sin opprinnelse fra stammefolkene ashina, som kom fra de nordlige delene av Sentral-Asia, og var kjent som flinke med smedkunst.


== Se også ==
Stepperike


== Referanser ==
Lightergass

Lightergass kan referere til:

Butan - C4H10Isobutan - C4H10, E 943b
Propan - C3H8
Tom Jager

Thomas Michael «Tom» Jager (født 6. oktober 1964 i Collinsville, Illinois) er en tidligere verdensrekordholder i svømming (fri) fra  USA. Han svømte for USA under de olympiske lekene 1984-92 – hvor han tok fire medaljer, inkludert to gull – og holdt verdensrekorden på 50 m fri ved 3 ganger, og ved ett av tilfelle i 10 år (1989–1990). Han ble US-mester 11 ganger; og 5 ganger universitetsmester.


== Familie ==
Tom er den yngste av i en familie med svømmende søsken. Da den eldste søsteren Diane hadde svømmestipend ved Iowa-universitet, stemt inn på laget av de beste amatørene i USA (All-American). Broren Bill kvalifiserte seg for nasjonale svømmeturneringer mens han gikk på high school (videregående skole), og fikk så et fullt svømmestipend ved universitetet i Illinois. Alle tre søsknene har vært svømmetrenere på et eller annet tidspunkt.


== Svømmekarriere ==
Jager avsluttet sin karriere ved de olympiske uttakningene for de Olympiske lekene i 1996, hvor han 31 år gammel, forsøkte å kvalifisere seg for sitt fjerde OL. Han var kaptein for de olympiske lagene i 1988 og 1992 og i VM i 1991. Før Barcelona lekene, bekjempet han den legendariske svømmeren Mark Spitz som forsøkte et comeback. Jager slo Spitz med tiden 24,92 mot Spitzs 26,70. Tom Jager vant seks delstatstitler i Illinois ved Collinsville High School, det samme antallet som to andre olympiske svømmere: Ron Gora og Brian Alden. Det er det høyeste antallet til nå.
Da han pensjonerte seg fra svømmingen var han verdensrekordholder på 50 m fri, en rekord han satte i en TV-overført svømmematch mot ham som hele karrieren hadde vært hans nemesis og venn Matt Biondi. Ved Sommer-OL 1988 i Seoul, kom Jager på andreplass etter Biondi på 50 m fri. I 1992, var Jager nummer tre og Biondi nummer 2 på den olympiske sprinten. Han og Biondi var de to første amerikanerne til å vinne gullmedaljer i tre olympiader; begge gjorde det på 400 m fri stafett (i 1984, Jager svømte i de innledende heatene og i 1988 og 1992, svømte han i finalelagene). I 1984 og 1988, fikk han gullmedaljer ved å svømme i de innledende rundene på 400 m medleystafett.
I 2001 ble Jager valgt inn i den internasjonale Hall of fame for svømmere.I 2004 ble han hovedtreneren for Idaha universitets damesvømmelag, hvor han forsatt er trener (June 2009).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Tom Jager – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tom Jager – Olympics.com 
(en) Tom Jager – Olympic.org 
(en) Tom Jager – Olympedia 
(en) Tom Jager – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tom Jager – FINA 
(en) Tom Jager – Swimming Hall of Fame 
(en) Tom Jager – swimrankings.net 
(en) Tom Jager – TheSports.org
Rásttigáisá

Rásttigáisá  er et fjell i Lebesby og Tana kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 066 meter over havet og er det 13. høyeste fjellet i Finnmark av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter. Fjellet er også det høyeste punktet i begge kommunene.Fjellet har en sekundærfaktor på 59 kilometer, målt mot Ruitogáisá vest for Lakselva. Dette er blant de 20 lengste i landet.


== Se også ==
Fjell i Finnmark
Liste over norske fjelltopper med størst sekundærfaktor


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde på digitaltmuseum.no
Storfjellet (Loppa)

Storfjellet (nordsamisk: Vággevuođočohkka) er et fjell i Loppa kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 067 meter over havet og er det 14. høyeste fjellet i Finnmark av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.


== Se også ==
Fjell i Finnmark


== Referanser ==
Atucha kjernekraftverk

Atucha kjernekraftverk er et kjernekraftverk i Argentina som produserer elektrisk kraft fra to reaktorer. Det er et av landets i alt to operative kjernekraftverk, og det ligger i den vesle byen Lima i distriktet Zárate i Provincia de Buenos Aires. Anlegget befinner seg omtrent 100 km fra hovedstaden Buenos Aires, på den høyre bredden av Paraná.
Byggingen av den første reaktoren startet i 1968 og anlegget ble satt i kommersiell drift i 1974. Det var Latin-Amerikas første atomkraftverk. I 1973, da byggingen nesten var ferdig, ble anlegget tatt over av femten geriljasoldater for oppmerksomhetens skyld. Geriljasoldatene kom i skuddveksling med regjeringsstyrker, og sistnevnte mistet fem soldater og to andre ble skadet.Byggingen av Atucha II begynte i 1980 under en kontrakt med Siemens AG. Anlegget ble ferdigstilt i 2014 og kom i produksjon i 2016. En grunn til at ferdigstillingen av den andre reaktoren tok så lang tid, var at kostnadene for prosjektet ble betydelig større enn først antatt.Anleggets reaktorer er av typen trykkvannsreaktor (PHWR) som bruker en blanding av naturlig uran og anriket uran (0.85 % av 235U). Tungtvann brukes som kjølemiddel og moderator. Atucha I har en maksimal elektrisk effekt på 362 MW, og den termiske effekten er på 1 179 MW. Attucha II har en maksimal elektrisk effekt på 745 MW og en termisk effekt på 2 160 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største kjernekraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Atucha Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Monografias.com (spansk)
RinconDelVago.com (spansk)
energiaslimpias.org Por un futuro energético limpio, sustentable y democrático. (spansk)
Georg Bondø

Georg Konrad Bondø (født 11. juni 1927 i Vikna i Trøndelag, død 24. februar 2020 i Namsos) var en norsk avisredaktør og politiker (V).
Han vokste opp på Mellom-Vikna som sønn av fiskekjøper, landhandler og skipper Hartvig Bondø og hustru Grete Mork. Han gikk befalsskolen for infanteriet og tok artium ved engelsklinjen ved Namdal gymnas i 1952.Han giftet seg i 1953 med fysioterapeut Ingrid Halvorsrud og bosatte seg i Namsos, hvor han samme år ble ansatt som journalist i Nordtrønderen og Namdalen (fra 1964 til 1978 kalt Fellesavisa). Bondø var konstituert redaktør 1955–1956, redaksjonssekretær 1956–1972, sjefredaktør 1971–1978 og redaktør for Venstre 1978–1993. I 1994 gikk avisen inn. Bondø var med på flyulykken på Berg i Overhalla høsten 1993, da et Widerøe-fly styrtet under innflyvningen til Namsos.Bondø ledet Norges Venstrepresselag fra 1982 og satt i Namsos kommunestyre for Venstre 1995–2003. Han engasjerte seg blant annet sterkt for utbyggingen av Namdalsprosjektet, og fikk senere æren av å klippe snoren da den nye Namsosbroen åpnet.Georg Bondø ble i 1994 tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.


== Referanser ==
Skuovgilrašša

Skuovgilrašša er et fjell i Porsanger kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 045 meter over havet og er det 19. høyeste fjellet i Finnmark av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.


== Se også ==
Fjell i Finnmark


== Referanser ==
Geaidnogáisá

Geaidnogáisá (nordsamisk, historisk Gæidnugaisa) er et fjell i Tana og Lebesby kommune i Finnmark. Det ligger 3,8 kilometer sørvest for Rásttigáisá og har en høyde på 1 038 meter over havet.


== Se også ==
Fjell i Finnmark


== Referanser ==
Fjelltindnasen

Fjelltindnasen (nordsamisk: Gáisánjunni) er et fjell i Kvænangen og Loppa kommuner i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 041 meter over havet og er det 21. høyeste fjellet i Finnmark av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.


== Se også ==
Fjell i Finnmark


== Referanser ==
Konespennefjellet

Konespennefjellet (nordsamisk: Ákšoalggečohkka) er et fjell i Alta kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 029 meter over havet og er det 24. høyeste fjellet i Finnmark av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.


== Se også ==
Fjell i Finnmark


== Referanser ==
Carl Gardner

Carl Edward Gardner (født 29. april 1928 i Tyler i Smith County i Texas, død 12. juni 2011) var en amerikansk rhythm and blues-sanger. Han var best kjent som hovedsanger i gruppa The Coasters, ei gruppe han danna sammen med Bobby Nunn i 1955. Nunn og Gardner hadde før det vært med i gruppa The Robins,, som hadde en stor hit med låten «Smokey Joe's Café» i 1955.
Gardner sang med The Coasters i ulike besetninger i rundt 50 år. I 2005 pensjonerte han seg, mens sønnen Carl jr. overtok ledelsen. Senior fortsatte imidlertid som instruktør for gruppa.Som medlem av det originale The Coasters ble Gardner innvalgt i Rock and Roll Hall of Fame i 1987.I 2007 gav Gardner (sammen med kona Veta Gardner) ut Carl Gardner: Yakety Yak I Fought Back – My Life with The Coasters.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Gardner på Discogs 
(en) Carl Gardner på MusicBrainz 
(en) Carl Gardner på Internet Movie Database 
(en) The Coasters Website
(en) Yakety Yak, I'll Talk Back
Havøygavlen vindpark

Havøygavlen vindpark er en vindpark som ligger i Måsøy kommune, mellom Hammerfest og Nordkapp.
Vindkraftverket er verdens nordligste. 
Det er installert 10 vindturbiner. 

9 stk Vestas V117 MK 3E på 4,2 MW i 2021. Rotordiameter 117 meter, tårnhøyde 91,5 meter.
1 stk Siemens SWT-3.0-101 på 3 MW i 2011. Rotordiameter 101 meter, tårnhøyde 80 meter.Samlet effekt er 40,8 MW. Årsproduksjon er 137 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vindkraftverk – utbygd.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vindkraftverk
Arctic Wind AS


== Eksterne lenker ==
Finnmark Kraft
Oh Lonesome Me

«Oh Lonesome Me» er en populær amerikansk sang, skrevet av Don Gibson. Han spilte den inn på inn på single for RCA Victor i Nashville i 1958 med Chet Atkins som produsent. Sangen nådde den amerikanske Top 10-listen og toppet også countrylisten. B-siden var «I Can't Stop Loving You», også med melodi og tekst av Don Gibson. Den ble en standardsang for kjærlighet som ikke ble gjengjeldt.
«Oh Lonesome Me» var den første av flere crossovere som inneholdt Gibsons blanding av rockabilly og the Nashville sound.


== Coverversjoner ==
Craig Douglas' coverversjon av sangen ble utgitt i Storbritannia på singlen Decca 45-F 11523. Musikalsk leder var Harry Robinson og produsent var Bunny Lewis. Douglas' versjon kom på den britiske singlelisten 20. oktober 1962, lå der i tolv uker med en ellevteplass som beste resultat.Blant andre artister som har spilt inn coverversjoner av «Oh Lonesome Me» kan en nevne:

Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet On the Way Up i 1962
Banda Vallarta Show har spilt inn en spansk versjon i banda musikk-stilen. Den har tittelen «Oh Solitario» og var med på gruppens album Esa Chica Me Vacila (1992)
The Beau Brummels (Gruppen spilte den inn på sitt debutalbum Introducing the Beau Brummels (1964).
Bing Crosby (Hans versjon ble utgitt på albumet Bing Crosby Sings the Great Country Hits i 1965)
Johnny Cash (For Sun Records)
Kentucky Headhunters (Gruppen spilte den inn på sitt album Pickin' on Nashville i 1989. I 1990 ble coverversjonen utgitt på single og nådde en åttendeplass på Hot Country Singles & Tracks-listen)
Bob Luman
Southern Culture on the Skids har spilt inn en coverversjon.
M. Ward spilte inn en versjon med Lucinda Williams. Den ble utgitt på hans seneste album Hold Time.
Neil Young (På hans album After he Gold Rush (1970) finnes en langasommere og mer melankolsk versjon)


== Norske versjoner ==
Wenche Myhre spilte inn sangen og ga den ut på singel i 1960. Sangen ble også gitt ut på albumet Minner i 1965.


=== Innspillinger ===


== Referanser ==
Billy Guy

Billy Guy (egentlig Frank Phillips jr., født 20. juni 1936 i Itasca i Hill County i Texas, død 5. november 2002 i Clark County) i Nevada, var en USA-amerikansk rhythm and blues-sanger. Han er mest kjent som medlem av gruppa The Coasters, der han var hovedsanger på blant annet «Searchin'», «Little Egypt», «Run Red Run» og «Wait A Minute». 
Før Guy blei med i The Coasters i 1955, var han med i duoen Bip and Bop, som gav ut singelen «Ding Ding Dong»/«Du-Wada-Du» på Aladdin Records. 
Fra midten av 1960-tallet satsa Guy en del på en solokarriere, og det var derfor varierende i hvor stor grad han  deltok på platene og turneene til Coasters. Noen av soloinnspillingene er seinere kommet med på samleplater med The Coasters. Guy produserte også plater for andre, og han dreiv et mindre plateselskap (GuyJim Records) sammen med J.R. Bailey. 
Det har vært flere rettstvister om retten til Coasters-navnet, og Guy var i perioder engasjert i grupper med liknende navn (World Famous Coasters, Billy Guy's Coasters).
Som medlem av The Coasters er Guy innvotert i Rock and Roll Hall of Fame.


== Referanser ==


== Kilder ==
Douglas Martin: «Billy Guy, Baritone in the Coasters, Dies at 66», nekrolog i New York Times 14. november 2002; besøkt 9. januar 2016.
Richard Williams: Nekrolog i The Guardian 19. november 2002; besøkt 9. januar 2016. (Denne nekrologen oppgir dødsdatoen til 12. november, noe som ser ut til å være feil.)
«Members' Mini Bios» på The Coasters Web Site; besøkt 9. januar 2016.


== Eksterne lenker ==
(en) Billy Guy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Billy Guy på Internet Movie Database 
(en) Billy Guy på Discogs 
(en) Billy Guy på MusicBrainz 
(en) Billy Guy på AllMusic
Oyri

Oyri (IPA: [ˈɔiɹɪ], foreldet dansk skrivemåte: Øre) er en bygd på Færøyene. Den ligger på vestkysten av Eysturoy, langs sundet som skiller Eysturoy fra Streymoy. Bygdene langs sundet kalles Sundalagið. Oyri tilhører Sunda kommuna. Den 1. januar 2020 hadde Oyri 176 innbyggere.Oyri nevnes første gang i skriftlige kilder i Hundebrevet fra siste halvdel av 1300-tallet. Bygda er sannsynligvis langt eldre, noe som blant annet viser seg ved at bygda har en stor utmark. Munkeliv kloster i Bergen hadde sitt største feste på Færøyene på Oyri. To av Færøyenes historiske historiske lagmenn kom fra Oyri, nemlig Jógvan Poulsen og Hans Jákupsson Debes.
Oyri har historisk sett vært en landbruksbygd. På 1900-tallet har det også blitt drevet redskapsproduksjon til fiskeflåten, rederivirksomhet og sjømatproduksjon. Firmaet O.C. Joensen på Oyri var blant de første som gikk inn i havbruket på Færøyene med oppdrett av reker og muslinger. Firmaets direktør Edmund Joensen ble senere Færøyenes regjeringssjef.
Bygdenavnet Oyri er beskrivende for stedet, ettersom det ligger på en øyr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oyri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Oyri – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Fir Park

Fir Park er et fotballstadion i den skotske byen Motherwell i North Lanarkshire og er hjemmebanen til Motherwell FC som spiller i Scottish Premier League. Anlegget har en kapasitet på 13 742 sitteplasser.
I dag har anlegget et noe ubalansert utseende, med to store og to små tribuner. Det er planer om videre utvidelser og moderniseringer, da de to minste tribunene er ganske gamle. Den største tribunen, South Stand, er fra 1993. Vis-à-vis denne er den langt mindre Davie Cooper Stand fra 1995, oppkalt etter den tidligere spilleren.
Fredrik Adam Smitt

Fredrik (Frits) Adam Smitt (født 9. mai 1839 i Halmstad, død 19. februar 1904 i Stockholm) var en svensk zoolog og professor.
Han ble student i Lund i 1855 og tok fil. kand. i Uppsala i 1862. I 1863 fikk han filosofisk doktorgrad og ble utnevnt til dosent i zoologi der. I 1871 ble han professor og intendent ved Naturhistoriska riksmuseets anvdeling for vertebrater.


== Referanser ==
Karnitintransportørdefekt

Karnitintransportørdefekt (engelsk: Carnitin Transporter Deficiency, CTD) (må ikke forveksles med færøysk syke) er en recessiv, nedarvet sykdom som i verste fall kan være dødelig hvis den ikke behandles med karnitin. Sykdommen forkommer i hele verden, men er vanligst på Færøyene.


== Utbredelse ==
Sykdommen rammer om lag ett av 1000 nyfødte på Færøyene, ett av 40 000 i Japan og ett av 37 000 til 100 000 i Australia. Minst 16 barn er født med sykdommen siden 1970. Omkring hver tjuende færøying er i dag bærer av sykdommen, noe som gir en vesentlig forøkelse av risikoen for videreførsel siden sykdommen oppstod. Å være bærer betyr statistisk sett at kun to personer, som samtidig er bærerne, har risiko for å videreføre sykdommen, og i dette tilfellet vil en fjerdedel av deres avkom være syke.
Forskere har funnet frem til at genmutasjonen fant sted i bygda Oyri på Eysturoy. Alle pasienter har foreldre som er etterkommere av én mann som bodde i denne bygda omkring 1630. Øyenes lille og isolerte befolkning fører til at sykdommen er mye mer utbredt her enn ellers. Årsaken til forekomster av sykdommen andre steder i verden er ukjent.


== Symptomer ==
Det defekte genet forårsaker at et viktig enzym, karnitin, som påvirker mange funksjoner i kroppen, ikke produseres. Uten karnitin kan ikke kroppen omdanne fett til energi, og derfor kan hjertet plutselig svikte fordi det pumper for hardt. Symptomene kan være svake muskler, et stort (men svakt pumpende) hjerte, døvhet, oppkast og lavt blodsukker. Ved akutt sykdom, gjerne fremprovosert av faste eller annen sykdom, risikerer pasienter hjertesvikt, leverproblemer og koma. Sykdommen har derfor vært årsak til plutselige dødsfall hos pasienter som ikke har vært klar over sykdommen. Generelt er pasientenes mentale tilstand normal.


== Behandling ==
Den tyske barnelegen og forskeren Ulrike Steuerwald oppdaget sykdommen ved Landssjúkrahúsið i Tórshavn i 1995. Landssjúkrahúsið undersøker i dag alle nyfødte færøyske barn for sykdommen igjennom blodprøver, og gir samme tilbud til færøyinger som planlegger å få barn sammen. Et tilsvarende tilbud gis også til den forholdsvis store gruppen av færøyinger bosatt i Danmark. Behandlingen av sykdommen er enkel og består i å tilføre karnitin i så store mengder at karnitininnholdet i blodet normaliseres; cellene tar deretter opp nødvendige mengder karnitin.


== Referanser ==
Cornelius Gunter

Cornelius E. Gunter (født 14. november 1936 i Coffeyville i Montgomery County i Kansas, død 26. februar 1990 i Las Vegas), også omtalt som Cornell Gunther, var en  amerikansk rhythm-and-blues-sanger, mest kjent som medlem av The Coasters.


== Karriere ==
Gunter var opprinnelig medlem av The Platters, som han imidlertid forlot før gruppas storhetstid. Gunter var også med i The Flairs, før han i 1958 – sammen med Will «Dub» Jones – gikk inn i The Coasters som erstatning for Bobby Nunn og Leon Hughes. 
På begynnelsen av 1960-tallet forlot han gruppa, og han turnerte ei tid med Dinah Washington.  Han danna så sin egen variant av Coasters, tidvis omtalt som The Fabulous Coasters, og det var med denne gruppa han skulle opptre da han 26. februar 1990 blei skutt og drept av en ukjent gjerningsmann.Gruppa hans har fortsatt å turnere som The Original Cornell Gunter's Coasters Inc.I 1987 ble Gunter – som medlem av The Coasters – innvotert i Rock and Roll Hall of Fame.


== Singler ==
«True Love» / «Peek, Peek-A-Boo» (Loma 1955) (med The Ermines)
«You Broke My Heart» / «Pretty Baby I'm Used To You Now» (Loma 1956) (med The Ermines)
«Keep Me Alive» / «Muchacha, Muchacha» (Loma 1956) (med The Ermines)
«I'm Sad» / «One Thing For Me» (Loma 1956) (med The Ermines)
«She Loves To Rock» / «In Self Defense» (ABC Paramount 1956) (med The Flairs)
«You Send Me» / «Call Me A Fool» (Dot 1957)
«Baby Come Home» / «I Want You Madly» (Eagle 1957)
«If We Should Meet Again» / «Neighborhood Dance» (Liberty 1957) (som Cornel Gunter)
«Lift Me Up Angel» / «Rope Of Sand» (Warner Brothers 1962)
«It Ain't No Use» / «In A Dream Of Love» (Warner Brothers 1962)
«If I Had The Key To Your Heart» / «Wishful Thinking» (Challenge 1965) (som Cornell Gunter and The Cornells)
«Love In My Heart» / «Down In Mexico» (Together 1976)


== Referanser ==


== Kilder ==
Burt A Folkart: «Cornelius Gunter, Coasters Tenor, Slain in Las Vegas», nekrolog i Los Angeles Times 28. februar 1990; besøkt 19. januar 2016.
Om Gunter i Les MacDonald: The Day the Music Died, Xlibris Corporation 2010, ISBN 9781453522677, side 254 f.


== Eksterne lenker ==
(en) Cornelius Gunter på Discogs 
(en) Cornelius Gunter på MusicBrainz 
Nettsida til The Original Cornell Gunter's Coasters
The Coasters Web Site
Will «Dub» Jones

William J. Jones med tilnavnet «Dub» (født 14. mai 1928 i Shreveport i Louisiana, død 16. januar 2000 i Long Beach i California) var en amerikansk rhythm-and-blues-sanger. Han var bassvokalist i The Coasters og blei med denne gruppa innvotert i Rock and Roll Hall of Fame i 1987.Jones var først gospelsanger. I 1954 var han med og danna The Santa Monica Soul Seeekers, som tok navnet The Cadets når de etter hvert begynte med ikke-religiøse sanger. De fikk i 1956 en hit med «Stranded In The Jungle». I 1958 gikk Jones – sammen med Cornelius Gunter – inn i The Coasters som erstatning for Leon Hughes og Bobby Nunn. Herfra er han mest kjent for basstemmen på «Yakety Yak» og «Charlie Brown».Jones har også spilt inn plater med andre artister/grupper, blant annet The Crescendos (1956) og Jesse Belvin & The Space Riders (1957). Han og Cora Washington utgjorde duoen Cora & Dub.På 1970-tallet sang han periodevis både med Leon Hughes' og Billy Guys Coasters-grupper. Sammen med kollegaen Lloyd McCraw fra The Cadets var han seinere med i en del gospel-grupper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Will «Dub» Jones på Discogs 
(en) Will «Dub» Jones på MusicBrainz 
(en) Will «Dub» Jones på AllMusic 
The Coasters Web Site