jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nils Hjelmtveit

Nils Hjelmtveit (født 21. juli 1892, død 30. oktober 1985) var en norsk politiker. Hjelmtveit var kirke- og undervisningsminister for Arbeiderpartiet i perioden 1935–1945.
Hjelmtveit var født på Seim i daværende Alversund kommune og tok eksamen som lærer i Stord i 1913.  Samme året flyttet han til Eydehavn, hvor han begynte som lærer ved Eydehavn skole samme året. I 1918 ble han ansatt som skolebestyrer ved samme skolen. Han har fått en vei på Eydehavn oppkalt etter seg, Nils Hjelmtveits vei.


== Politisk karriere ==
I 1920 ble han valgt inn i Stokken herredsstyre, og tre år senere ble han valgt til ordfører. En av hans første gjerninger som ordfører var å få innført forskuddsskatt. Stokken kommune var den første kommune som innførte forskuddsskatt på lønn – en ordning som senere ble kopiert av mange andre kommuner. Senere var Hjelmtveit som stortingsmann medlem av skattelovkommisjonen av 1929. Her fikk han kommisjonen med på samme ordning som Stokken gjennomførte i 1923.
Hjelmtveits første ordførerperiode varte i fem år. Han ble siden gjenvalgt i 1932, et verv han hadde frem til han ble kalt til Johan Nygaardsvolds regjering i 1935 med post som undervisningsminister. 
Hjelmtveit ble med regjeringen i eksil til Storbritannia, da Norge ble okkupert av Nazi-Tyskland i april 1940. Under andre verdenskrig støttet han bl.a. de norske lærernes motstandskamp mot de tyske okkupantene.


=== Til Stortinget ===
Ved valget høsten 1924 ble Nils Hjelmtveit valgt inn på Stortinget. Han fikk fornyet tillit ved valget høsten 1927 og fikk altså to perioder som stortingsrepresentant, fra 1925 til 1930, før han atter tok sin tørn som lokalpolitiker i Eydehavn.


== Fylkesmann i Aust-Agder ==
Etter krigen ble Hjelmtveit ansatt som fylkesmann i Aust-Agder (1945–61).  I perioden 1957-69 var han formann i Norsk rikskringkastings styre.
I 1969 ga han ut boken Vekstår og vargtid på Aschehoug forlag.


== Æresbevisninger ==
Kommandør av St. Olavs Orden
Æresmedlem i Norges Lærerlag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nils Hjelmtveit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nils Hjelmtveit på Internet Movie Database 
(no) Nils Hjelmtveit hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Eydehavnsportalen – Biografi Arkivert 16. februar 2009 hos Wayback Machine.
Alofi

Alofi er hovedstad i øystaten Niue. Den består av to deler, Alofi sør og Alofi nord, beliggende på vestkysten av øya. 
I 2011 hadde Alofi et samlet folketall på 639, derav 424 i Alofi sør og 215 i Alofi nord. Hovedstaden hadde i 1997 i alt 732 innbyggere. Folketallet har gått ned over tid som følge av utvandring. 
Byen ligger midt i Alofiviken på øyas vestkyst, nær det eneste passet gjennom korallrevet som omringer Niue. Viken strekker seg langs 30 % av øyas lengde, det vil si rundt sju kilometer, fra Halagigie Point i sør til Makapu Point i nord.
I januar 2004 ble øya rammet av en tropisk storm, som drepte to personer og forårsaket store skader på bygningene i byen, deriblant sykehuset. Siden det har de offentlige bygningene blitt flyttet lenger inn på land til mindre utsatte områder.


== Referanser ==
Manduca ochus

Manduca ochus er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne sjeldne arten er uvanlig fargerik til å være en Manduca-art, med karakteristiske tegninger på forvingene.


== Utseende ==
En stor (vingespenn ca. 120 mm), mest kanelbrun svermer. Forvingenes mønster er karakteristisk. Hodet, brystet, det fremste leddet av bakkroppen og mesteparten av forvingene er kanelbrune. Bakkroppen (bortsett fra det fremste leddet) er svart med gule sideflekker. Forvingen er kanelbrun med tre store, mørkegrå flekker langs fremkanten. Bakvingen er mørkegrå, ytterst med et smalt, blått tverrbånd, innenfor dette med en bredt, gulaktig bånd, og med lyse tegninger ved roten.

		
		


== Levevis ==
Manduca ochus kommer sjelden til lys, og man regner med at arten er ganske fåtallig. Larvene lever sannsynligvis på planter i søtvierfamilien (Solanaceae).


== Utbredelse ==
Arten er funnet fra Mexico i nord til Ecuador i sør. I Costa Rica finnes den bare mindre enn 700 meter over havet.


== Kilder ==
Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Manduca ochus. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Manduca ochus i Encyclopedia of Life 
(en) Manduca ochus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Manduca ochus hos NCBI 
(en) Kategori:Manduca ochus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Manduca ochus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Kondopoga

Kondopoga (russisk: Кондопога, finsk: Kontupohja, karelsk: Kondupohju) er en by i republikken Karelia i Russland. Den ligger ved kysten av Kondopozjskajabukta i Onega, nær munningen av elva Suna, rundt 54 km fra Petrozavodsk. Innbyggertall: 34 863 (folketelling 2002).
I Kondopoga ligger noen av de største tremasse- og papirfabrikkene i Øst-Europa. Byen har også jernbanestasjon på Moskva–Murmansk-banen, en medisinsk høyskole, og produksjon av byggematerialer.   
Byen er første gang nevnt så tidlig som 1495. Den fikk bystatus i 1938. Kondopoga har bibeholdt et sjeldent monument over russisk tre-arkitektur — den 42 meter høye Maria himmelfarts kirke (russisk: Успенская церковь–Uspenskaja Tserkov), bygget i 1774.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kondopoga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Кондопога – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Manduca pellenia

Manduca pellenia er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne arten lever i Mellom-Amerika.


== Utseende ==
En stor (vingespenn 107 – 126 mm), gråbrun svermer. Hodet og brystet er brunsvarte med lysgrå sider, bakkroppen har store, runde, gule flekker på sidene. Forvingen er gråbrun med noen brune streker og et bredt, V-formet, blågrått tverrbånd nær midten. Bakvingen er blålig mørkegrå med to lyse tverrbånd. Larven er blekgrønn med brede, hvite skråstriper på sidene. De tre fremste kroppsleddene er kledt med små pigger på ryggsiden. Hornet på bakkroppen er gulrgøtn, nokså kort og piggete. Puppen har en lang, utoverbøyd sugesnabel-slire som er festet til brystet i ytterenden.


== Levevis ==
Larvene lever trolig på planter i søtvierfamilien (Solanaceae). De voksne svermerne besøker blomster.


== Utbredelse ==
Arten finnes fra Mexico i nord til Ecuador i sør.


== Kilder ==
Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Manduca pellenia. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Manduca pellenia i Encyclopedia of Life 
(en) Manduca pellenia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Manduca pellenia hos NCBI 
(en) Kategori:Manduca pellenia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Manduca pellenia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Idrettslaget Sørfjell

Idrettslaget Sørfjell (stiftet 10. april 1916 som Eydehavn Idrettsforening) er en norsk idrettsklubb fra Eydehavn i Arendal.
Idrettslaget har tilbud innenfor fotball, håndball, judo og barneidrett.  Sørfjell eier og driver sitt eget idrettsanlegg på Eydehavn Gressbane på Eydehavn.


== Tabell ==


== Historie ==
I 1921 ble klubben opptatt i Norges Landsforbund for idrett og har siden stått tilsluttet de forskjellige forbund og kretser i fotball, ski, håndball og friidrett.
I 1932 ble Stokken Arbeideridrettslag (AIL) startet. Mange medlemmer gikk over fra det borgerlige Eydehavn Idrettsforening. Det ble lenge en kamp om medlemmer. En stund ble medlemskap i Eydehavn Idrettsforening satt som betingelse for å få arbeid på Nitriden. 
Våren 1934 slo EIF seg sammen med FJELL, Saltrød og foreningen tok navnet FJELL. Rett før krigen foregikk samlingssamtaler mellom idrettslagene og etter krigen – 4. juni 1945 – ble FJELL og Stokken AIL slått sammen og kalt Fjell-Stokken. Dette navnet ble imidlertid ikke godkjent av NIF, og i 1948 ble navnet endret til Sørfjell.
Siden 1985 har Sørfjell arrangert Sommerturnering i fotball for barn mellom seks og tretten år. I 2011 var det 70 lag påmeldt turneringen.


== Arkivet ==
Arkivet etter Sørfjell befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet inneholder også materialet fra forløpere til Sørfjell I.L. som Stokken AIL, IF Fjell, Fjell-Stokken og Eydehavn IF. Arkivet omfatter blant annet styre- og møteprotokoller, medlemsfortegnelser, avisutklipp, regnskapsmateriale, diplomer og jubileumsskriv. Arkivmaterialet stammer fra perioden 1925-1980.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jubileumshefte Sørfjell 1916-1966
Berntsen H.: Trekk av Stokkens Historie ca. 1600-1962


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(no) Arkiv etter Idrettslaget Sørfjell på Arkivportalen
Manduca rustica

Manduca rustica er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne kraftige arten kan ha et vingespenn på opptil 15 cm og er en av de største svermerne. Kan kjennes fra beslektede arter på at den har et stort innslag av hvitt i vingene kombinert med at bakkroppen har gule sideflekker.


== Utseende ==
En stor til meget stor (vingespenn 87 – 150 mm) svermer, mørkebrun med store innslag av hvitt. Hodet er for det meste hvitt, brystet mørkebrunt med en hvit tegning i midten, bakkroppen har en bred, brun midtstripe med et par små, hvite flekker på hvert ledd, på sidene med firkantede, gule flekker på det andre, tredje og fjerde leddet. Forvingen er brun, hvit ved roten, med et bølgete, hvitt tverrbånd rundt 1/3 ut i vingen, nær spissen med et bredt, lysebrunt tverrbånd, innenfor og utenfor dette med smale, ufullestendige, hvite bånd. Bakvingen er mørkebrune med to mørkere tverrbånd og hvite flekker ved bakhjørnet. Larven er grønn, huden kledt med små pigger, på sidene med fiolette og gule skråstriper. Hornet på bakkroppen er piggete. Puppen har en lang, utoverbøyd, kølleformet sugesnabel-slire.

		


== Levevis ==
Larvene kan gå på en rekke forskjellige planter i familiene Oleaceae, Verbenaceae, Boraginaceae og Bignoniaceae, også en del dyrkede planter. De voksne sommerfuglene besøker planter med åpne, dype blomster.


== Utbredelse ==
Denne arten formerer seg fra de sørligste statene i USA (hvor den finnes fra Virginia i øst til California i vest) og sørover i alle fall til Uruguay. Streif-individer kan påtreffes lenger nord i USA.


== Underarter ==
Manduca rustica rustica (Amerika)
Manduca Rustica calapagensis (Holland, 1889) (Galápagosøyene)
Manduca Rustica cortesi (Cary, 1963) (Mexico)
Manduca Rustica Cubana (Wood, 1915) (Cuba, Jamaica)
Manduca Rustica harterti (Rothschild , 1894) (Lesser Antilles, inkludert Bonaire og St. Lucia)
		
		
		
		
		


== Kilder ==
Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Manduca rustica. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Manduca rustica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Manduca rustica hos ITIS 
(en) Manduca rustica hos NCBI 
(en) Kategori:Manduca rustica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Manduca rustica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Manduca rustica – detaljert informasjon på Wikispecies
Moriusap Atuarfia

Moriusap Atuarfia («Moriusaq skole») er folkeskolen i bygda Mourisaq, som ligger i Qaanaaq kommune, nordvest på Grønland.
Skolen har kun ca. 12-14 elever fra 1. til 9. klassetrinn, og det er ansatt én lærer og to timelærere her. Det er to undervisningslokaler på skolen, hvorav det ene også brukes til kirkesal. Skolen har også bibliotek.


== Eksterne lenker ==
Bilde av skolen
Pela stein

Pela stein er et musikkalbum utgitt i 1993 av den norske countryrockgruppa Hellbillies. Det var bandets andre album, og bandet fikk Spellemannprisen 1993 i klassen roots & country for utgivelsen. Felestemmene ble innspilt av Rob Hajacos i Crazy Mama's Studio, Nashville mens resten av albumet ble innspilt i MajorStudio i Oslo.


== Sporliste ==
Melodi og tekst av Aslag Haugen, Lars Håvard Haugen og Arne Moslåtten hvor ikke annet er oppgitt. Norske tekster på øvrige spor av Arne Moslåtten. Opprinnelig navn på coverlåter oppgitt i parentes.

«Håvard drøymer» 3:32 (A. Haugen/L.H. Haugen/Moslåtten)
«Ei krasafaren steinbu» 4:34 – («Past the Point of Rescue») – (Hanly/Moslåtten)
«Pela stein» 2:19 – («Against the Grain») – (Bouton/Cordle/Jackson/Moslåtten)
«Som eit lauv i eit vindkast» 4:23 (A. Haugen/L.H. Haugen/Moslåtten)
«Bibel i skuffen» 3:21 (A. Haugen/L.H. Haugen/Moslåtten)
«Syver i Armod-Bråta» 3:41 (A. Haugen/L.H. Haugen/Moslåtten)
«Gamle Bry'n» 3:35 (A. Haugen/L.H. Haugen/Moslåtten)
«Slå hån» 3:45 – («Next Thing Smokin») – (Diffie/Morrison/Slate/Moslåtten)
«I morgo har eg fri» 4:48 (A. Haugen/L.H. Haugen/Moslåtten)
«Fanatiker-vals» 2:38 – («The Christian Life») – (I. Louvin/C. Louvin/ Arne Moslåtten)
«Skomakar» (A. Haugen/L.H. Haugen/Moslåtten) 3:58
«Teleterror» 3:09 – (Lars Håvard Haugen


== Medvirkende ==


=== Hellbillies ===
Aslag Haugen - sang, akustisk gitar, låtskriver, produsent
Lars Håvard Haugen - gitarer, mandolin, sang, kor, låtskriver, produsent
Arne Moslåtten - trekkspill, akustisk gitar, låtskriver, produsent
Arne Henry Sandum - bass, produsent
Bjørn Gunnar Sando - trommer, perkusjon, produsent


=== Andre medvirkende ===
Lasse Hafreager - Hammond B-3, piano og flygel
Morten Sand - steelgitar
Rob Hajacos - fele
Per Sveinson - produsent, tekniker
Todd Kidd - tekniker


== Kilder ==
Sporliste hos platekompaniet.no Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Pela stein på Discogs 
(en) Pela stein på MusicBrainz
Eydehavn Gressbane

Gressbanen på Eydehavn er IL Sørfjells idrettsanlegg og består av fotballbane og klubbhus.
Banen ligger på det man tidligere kalte Nesmyra. I 1921 inngikk EIF en kontrakt med A/S Arendals Fossekompani om leie av Nesmyra. Grunnleien ble satt til kr 1 pr. år. Klubbhuset ble bygget i 1925 til en pris av kr. 4000. Klubbhuset bestod da av avkledningsrom, dusj og redskapsrom.
Gressbanen på Nesmyra ble under krigen brukt til potetåker og grønnsakhage.  Et møysommelig arbeid begynte for å få den til å bli idrettsbane igjen. Arbeidet med nytt klubbhus startet høsten 1958.  Hele bygget kom på ca. kr. 100 000. De økonomiske bidragene kom fra kommunen, fabrikkene og tippemidler. Klubbhuset ble dermed helt gjeldfritt. I mars 1989 ble tomta gitt i gave fra Arendals Fossekompani AS til Sørfjell.
I 1995 ble det besluttet å bygge ut og renovere det gamle klubbhuset.
Terence Dudley

Terence Dudley (født 28. september 1919, død 25. desember 1988) var en britisk TV-regissør og produsent, som regisserte flere programmer for BBC. I 1970-årene produserte han TV-serien Doomwatch.
Dudley jobbet også på serien Survivors, som han produserte og også regisserte episoder av. Han skrev manuset for den første episoden i sesong tre kalt «Manhunt». Sønnen Stephen Dudley hadde en fast rolle i serien.
I 1980 regisserte han Doctor Who-historien Meglos. Samme år ble han spurt om han ville produsere Blake's 7 etter at David Maloney forlot serien. Dudley avslo tilbudet fordi han ikke ville jobbe som produsent noe mer. Året etter begynte han å skrive manus for Doctor Who. Han endte opp med å skrive historiene Four to Doomsday, Black Orchid og The King's Demons. Han skrev også bøkene basert på de to siste historiene for Target Books.
Dudley skrev også barnebøkene Darcy and his Snake og Darcy and the Colonel's Goat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Terence Dudley på Internet Movie Database 
(fr) Terence Dudley på Allociné 
(en) Terence Dudley på AllMovie 
(en) Terence Dudley hos The Movie Database 
Biografi hos On Target
Sortavala

Sortavala (russisk: Сортавала, svensk: Sordavala) er en by i republikken Karelia i Russland. Den ligger ved nordbredden av Ladoga. Innbyggertall: 21 131 (folketelling 2002); 22 579 (folketelling 1989). Byen er en viktig stasjon på jernbanen Vyborg–Joensuu. 


== Historie ==
Sordavala-området ble første gang registrert i svenske dokumenter fra 1468. Russiske dokumenter nevner det først som «Serdovol» eller «Serdobol» i 1500. Bosetningen Sordavala er attestert fra 1582. Det ble avstått til Sverige etter krigen om Ingermanland (1610–1617). Den nåværende byen ser ut til å ha blitt grunnlagt i 1632. 
Med freden i Nystad i 1721 kom bosetningen under Russland sammen med resten av Finland, og ble gitt det russiske navnet Serdobol. Den ble kjent for sine marmor- og granittbrudd, som sørget for de nødvendige materialer for byggingen av keiserens palasser i St. Petersburg og omegn. I 1812 ble Sordavala lagt inn under Viborgs län i det nydannede storfyrstedømmet Finland. I 1917 forble byen under det uavhengige Finland. Sordavala by og landkommune hadde 26 197 innbyggere i 1939. Byen ble påført svært omfattende skader etter sovjetisk massebombardment under vinterkrigen, og gjennom freden i Moskva ble Finland tvunget til å avstå byen til Sovjetunionen. Hele befolkningen i byen ble evakuert for første gang. 
I likhet med resten av Finsk Karelen ble Sordavala tatt tilbake av Finland under fortsettelseskrigen 1941–1944, og de fleste av de evakuerte vendte tilbake til sine hjem. Imidlertid, etter våpenhvilen i 1944 ble finnene igjen evakuert og byen avstått igjen tom for befolkning. Etter krigen ble byen befolket igjen av slaviske folk. 
I Sordavala lå Kymölä folkskollärarseminarium (opprettet 1880). Etter fortsettelseskrigen ble lærerseminaret flyttet til Raumo og i 1953 til Joensuu, hvor det siden ble omdannet til høyskole og universitet.
Frem til 1940 var bredden av Ladoga sørvest for Sordavala et av de få relativt tett befolkede områdene nord for Det karelske nes som var befolket av kareler.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sortavala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Uppslagsverket Finland, Sordavala
Sortavala, uoffisielt nettsted   
Artikkel om Sordavala i Nordisk familjebok, bind 26, spalte 425, 1917
Kart over Sordavala landkommune
Olonets

Olonets (russisk: Олонец, finsk: Aunus) er en by i republikken Karelia i Russland. Den ligger ved elva Olonka, øst for Ladoga. Innbyggertall: 10 240 (folketelling 2002), 11 888 (folketelling 1989).
Olonets er den eldste dokumenterte bosetning i Karelia, nevnt i kilder fra Novgorod så tidlig som 1137. Dens historie er uklar til 1649, da en festning ble bygget der for å beskytte Storfyrstedømmet Moskva mot svenskene. Samme år fikk stedet byrettigheter. Frem til den store nordiske krig utviklet Olonets seg som et ledende marked for russisk handel med Sverige. Sørover fra byen strakte det seg et belte med befestede klostre, hvorav Alexander-Svirskij klosteret var det viktigste.
På 1700-tallet endret Olonets' sin betydning fra handel til jernindustri. I 1773 ble byen hovedstad i Olonets gubernija.  Elleve år senere ble imidlertid den regionale hovedstaden flyttet til Petrozavodsk, og Olonets begynte å gå tilbake. 
Nåtidens Olonets er regnet som en av Karelias historiske byer, og det er den eneste byen i republikken hvor kareler er i flertall (over 60% pr. 2004). I 1999 feiret byen sitt 350-årsjubileum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olonets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kangerluarsuk

Kangerluarsuk er ei bygd i Qaanaaq kommune, som er Grønlands, og dermed også verdens, nordligste beliggende kommune. 
Bygda ligger rett øst for kommunens hovedby, Qaanaaq, men på andre siden av fjorden (Kangerluarsuk Ungalleq), og er en gammel boplass. Den er ikke fast bebodd. 
Skolen i Qaanaaq, Avanersuup atuarfia, har sin leirskole her i bygda. Den samme bygningen brukes også av fangstfolk i området. Det er gode fangstmuligheter her, særlig etter sel og narhval. 
Bygda har ingen egen skole.
Joanna Campbell

Joanna Campbell, pseudonym for Jo Ann Simon (født 2. november 1946 i Norwalk, Connecticut) er en amerikansk forfatter av ungdomsbøker, og er mest kjent for norske lesere av Fullblodserien, en serie om hester. Hittil har følgende bøker blitt utgitt på norsk: Fullblodserien, Battlecry, for alltid, En egen hest og Du må ri, Susan!


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Fullblodserien
Fanside
Joanna Campbells egen hjemmeside
Mats Cato Moldskred

Mats Cato Søvik Moldskred (født 4. februar 1986 i Bergen) er en norsk fotballspiller for den norske klubben Hasunds Hund FK.
Fra 2008 til 2010 spilte han for Løv-Ham Fotball og deretter for Bryne FK. Han kan spille både på midtbanen og i angrep. 
Moldskred startet sin karriere Os Turn Fotball  før han gikk videre til Fana. Senere returnerte han til Os Turn Fotball, der han i 2007 ble en av lagets viktigste spillere. Før han signerte for Løv-Ham var han på prøvespill i Hartlepool United FC og var også ønsket igjen av Fana, samt Åsane, Fyllingen og Stavanger Idrettsforening.Han gikk fra Løv-Ham til Bryne i august 2010. Etter 2011-sesongen ble kontrakten med klubben avsluttet, og han gikk deretter til Brage.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mats Cato Moldskred – Transfermarkt 
(en) Mats Cato Moldskred – FBref
Kostomuksja

Kostomuksja (russisk: Костомукша, finsk: Kostamus) er en by i republikken Karelia i Russland. Den ligger nordvest i Karelia, tretti kilometer fra grensa mot Finland, ved innsjøen Kontoki. De nærmeste byene er Kuhmo og Kajana i Finland. Innbyggertall: 29 746 (folketelling 2002). 
Byen ble etablert i 1977 som en bymessig bosetning og befolket av folk fra forskjellige regioner av Sovjetunionen. Bystatus ble innvilget i 1983.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Kostomuksha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Medvezjegorsk

Medvezjegorsk (russisk: Медвежьегорск,  karelsk: Karhumägi, finsk: Karhumäki), tidligere kjent som Medvezja Gora (russisk: Медве́жья Гора́), er en by i republikken Karelia i Russland. Medvezjegorsk ligger ved Murmansk-jernbanen, ved nordenden av Onega. Kvitsjøkanalen passerer forbi byen, som ligger 80 moh. 
Det har vært en landsby på stedet siden 1600-tallet, men den fikk ikke bystatus før 1916, da den ble kjent på russisk som Medvezja Gora (direkte oversatt: Bjørnefjell). Byen endret imidlertid navn til sitt nåværende russiske navn i 1938. Befolkningen vokste fra 15 800 i 1959 til 28 300 i 1996, men har falt siden da, til 16 551 i 2005.   


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Medvezhyegorsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nanni Moretti

Giovanni (Nanni) Moretti (født 19. august 1953) er en italiensk regissør.
Han vant Gullpalmen i 2001 for filmen Sønnens rom (La stanza del figlio), som han også hadde skrevet og spilte hovedrollen i.
I 2006 lagde han Il caimano. Filmen handlet om Silvio Berlusconi, og ble gitt ut like før det italienske valget i 2006. Det var en av de mest suksessfulle filmene i Italia i 2006.


== Filmografi (utvalg) ==


=== Regissør ===
1976 – Io sono un autarchico
1981 – Ecce bombo
1981 – Sogni d'oro
1984 – Bianca
1985 – Den siste messen
1994 – Kjære dagbok
1998 – Italia i april
2001 – Sønnens rom
2006 – Il caimano
2011 – Vi har en pave!
2015 – Mia madre
2018 – Santiago, Italia


=== Skuespiller i andres filmer ===
1977 – Far og herre
1990 – Veskebæreren
2008 – Stille kaos


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nanni Moretti på Internet Movie Database 
(sv) Nanni Moretti i Svensk Filmdatabas 
(da) Nanni Moretti på Filmdatabasen 
(da) Nanni Moretti på Scope 
(fr) Nanni Moretti på Allociné 
(en) Nanni Moretti på AllMovie 
(en) Nanni Moretti hos Turner Classic Movies 
(en) Nanni Moretti hos Rotten Tomatoes 
(en) Nanni Moretti hos The Movie Database
Seraina Mischol

Seraina Mischol (født 1. desember 1981) er en sveitsisk langrennsløper.
Mischol debuterte i verdenscupen i langrenn på hjemmebane i 1999, og hun har deltatt jevnlig i verdenscupen siden 2001. Hennes hittil beste resultat er en fjerdeplass i stafett i 2004. Individuelt er den beste plasseringen en femteplass fra Tour de Ski 2007/08.
Mischol deltok i Vinter-OL 2006 og hennes beste OL-plassering er en 11.-plass i stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seraina Mischol – Olympedia 
(en) Seraina Mischol – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Seraina Mischol – FIS (langrenn)
Sosnogorsk

Sosnogorsk (russisk: Сосного́рск) er en by i republikken Komi i Russland. I sovjettiden var det en gulag-leir på stedet. Innbyggertall: 29 587 (folketelling 2002).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sosnogorsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons