jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bjørn Stallares vei (Oslo)

Bjørn Stallares vei (1–41) er en vei på Sinsen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Trondheimsveien til Sinsenterrassen. Bebyggelsen er en del av Sinsenbyen og består av lamellblokker fra 1930-tallet. Veien har bare nummer på sørsida. Blokkene på nordsida tilhører Trondheimsveien, Knut Alvssons vei og Sinsenterrassen.
Mellom Bjørn Stallares vei 13–19 og Båhusveien 20–28 ligger den sentrale lekeplassen i Sinsenbyen, populært kalt «Lekern».
Navnet er til minne om Bjørn Stallare, som falt i slaget på Stiklestad. En del av veiene i området har navn som refererer til norsk middelalderhistorie.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Šolta

Šolta er ei øy i Adriaterhavet ved kysten av Kroatia. Øya ligger vest for Brač, sør for Split og øst for Drvenik Veli. 
Šolta har et areal på 58,98 km², og et folketall på 1 479 (2001). Den høyeste toppen på Šolta er Vela Straža, som er 238 meter over havet.. På nordøstsiden av øya ligger de store buktene Rogač og Nečujam. I de vestlige delene av det indre Šolta ligger det en jordbruksslette som er rundt 6 km lang og 2 km bred. 
Næringsveiene på øya er basert på vindyrking, oliven, frukt, fiske og turisme. Flere landsbyer ligger borte fra kysten i innlandet (Grohote, Gornje Selo, Srednje Selo, Donje Selo), mens den største landsbyen Maslinica og Stomorska ligger ved kysten. Maslinica er bare utsatt for nordvestlig vind, og følgelig en god havn for mindre båter..


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Šolta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Šolta – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
turistside med bilder og informasjon om øya
Trikkestall

Trikkestall er et navn og begrep med røtter til de første skinnegående bybaner. Disse var opprinnelig hestetrukket.
Navnet trikkestall ble hengende igjen også etter at de ble gjort om til sporvognsremiser, og er i bruk fortsatt i bydeler i Oslo, Bergen og Trondheim om bygningene som dels har fungert som stall og nattelosji for hester og vogner, og siden som endestopp og vedlikeholdssted. 
Bergens trikkestall på Møhlenpris har fortsatt skinnegang (pr. 2008 er effektiv sporlengde ca. 250 meter) og rommer to trikker. Området er nå teknisk museum, mens Trondheim har tatt sine i bruk til et kontorbygg og til en skatepark.
Kenyas nasjonalforsamling

Kenyas nasjonalforsamling (engelsk: National Assembly of Kenya) er Kenyas folkevalgte, lovgivende forsamling. 


== Medlemmer ==
Nasjonalforsamlingen består ifølge 2010-grunnloven av 349 medlemmer, hvorav:

290 medlemmer (hver valgt av de registrerte velgere i enmannskretsene),
47 kvinner, hver valgt av fylkets registrerte velgere, og hvert fylke utgjør en enmannskrets
12 medlemmer, som er utpekt av parlamentariske politiske partier i henhold til deres andel av nasjonalforsamlingens medlemmer i samsvar med artikkel 90, for å representere spesielle interesser, inkludert ungdom, personer med nedsatt funksjonsevne og arbeidere
Presidenten, som er ex officio-medlem.Nasjonalforsamlingen holder til i hovedstaden Nairobi og forsamlingens president siden 2013 er Justin Muturi.


== Partier i nasjonalforsamlingen ==
Situasjonen etter valget i 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nasjonalforsamlingens nettsted
Sinsenterrassen (Oslo)

Sinsenterrassen (1–27, 2–20) er en vei på Sinsen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Trondheimsveien til Båhusveien. 
Brdr. Johnsen oppførte bygningene Sinsenterrassen i 1934 som en del av Sinsenbyen som består av lamellblokker fra 1930-tallet. Fire år senere kom navnet på veien.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Sinsenterrassen». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 386. ISBN 82-573-0815-3. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Cuan-Longyan-stelen

Cuan-Longyan-stelen (kinesisk: 爨龙颜碑, pinyin: Cuan Longyan bei), også kalt Da Cuan, er en viktig gravstele som ble oppsatt i fylket Luliang i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. 
Den stammer fra 458 under Liu-Song-dynastiet (420-479) under Sørdynastienes tid. Stelen står inne i Zhenyuanpu folkeskole, 14 km sør for fylkessenteret i Zhongshu.
Steinstelen minnes den lokale mandarinen Cuan Longyan, og ble gjenoppdaget i 1826 av den høylærde Ruan Yuan, som da var Qing-dynastiets guvernør av Yunnan og Guizhou. Det som gjør denne stelen så viktig, er dens kalligrafi; den er interessant for studiet av utviklingen av kinesisk skrift og skrivekunst. Den benytter regelskrift, men vitner om en overgangsfase i utviklingen av kanselliskrift.Stelen ble beskyttet i 1961 som kulturminne.
Stelen er 3.38 meter høy, 1,35 m bred øverst og 1,46 m bred nederst. Den er 25 cm tykk. Toppen er avrundet.
Øverst står det Song Gu Longxiang Jiangjun Hu Zhenman Xiaowei Ningzhou Cishi Nadu Xian Hou Cuan Shijun Zhi Bei (Tablett for den avdøde herr Cuan, Longxiang-general, militærmandarin, guvernør for prefekturet Ningzhou og overhode for Nadu fylke i Song-dynastiet) skrevet inne i halvbuen, 24 stegn i seks linjer. 
Lenger nede følger noen illustrasjoner, og en tekst på 24 linjer med 45 tegn i hver linje. Det hele er på 904 tegn. Her beskrives embedsmannens ættetavle og bragder.


== Litteratur ==
Zhongguo da baike quanshu: Kaoguxue (Store kinesiske leksikon: Arkeologi-bindet). Beijing: Zhongguo da baike quanshu chubanshe, 1986
Zhou Linwen: Zhongguo ming bei san zhong: Meng Xiaoju bei, Cuan Baozi bei, Cuan Longyan bei. 2001; ISBN 7-80586-793-3


== Referanser ==
Bungoma (distrikt)

Bungoma var et av Kenyas 71 administrative distrikter, og ligger i den tidligere provinsen Vestprovinsen. Det har et areal på 2 069 km². I 1999 hadde distriktet 876 491 innbyggere. Hovedstaden er Bungoma.


== Referanser ==
Volvo Ocean Race

Volvo Ocean Race (tidligere kalt Whitbread-seilaset (i Norge) eller Whitbread Round the World Race) er en regatta som har vært holdt siden 1973. Fram til 2005 ble regattaen holdt hvert fjerde år, og deretter hvert tredje år. Regattaen regnes som en av de mest krevende i seilsporten og ruten har i alle løp gått sør om Kapp Horn. 
Knut Frostad  har vært kaptein på to båter, «Innovation Kvaerner» og «Djuice Dragons». Og fra og med 2008–09 regattaen har han vært direktør for Volvo Ocean Race.


== Tidligere regattaer ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Volvo Ocean Race – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Knut Alvssons vei (Oslo)

Knut Alvssons vei (1–43) er en vei på Sinsen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Trondheimsveien (rundkjøringa ved Mailundveien) til Sinsenterrassen. Bebyggelsen er en del av Sinsenbyen og består av lamellblokker fra 1930-tallet. Veien har bare nummer på sørsida: fire blokker med 5–6 oppganger hver. Blokkene på nordsida samt den siste blokka på sørsida tilhører Trondheimsveien og Sinsenterrassen.
Navnet er til minne om Knut Alvsson, som forsøkte å rive Norge løs fra unionen med Danmark i 1501. En del av veiene i området har navn som refererer til norsk middelalderhistorie.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Knut Alvssons vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 307-308. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Buret (distrikt)

Buret var et av Kenyas 71 administrative distrikter, og ligger i den tidligere provinsen Rift Valley. Det har et areal på 955 km². I 1999 hadde distriktet 316 882 innbyggere. Hovedstaden er Litein. 


== Referanser ==
SVT Nyheter Norrbotten

For NRK Troms og Finnmarks nyhetsprogram, se NordnyttSVT Nyheter Norrbotten, før 2015 kjent som Nordnytt, er SVTs regionale nyhetsprogram for Norrbottens län. 
De regionale sendingene i Norrbotten startet under navnet Nordnytt i i 1973. Fram til 5. mars 2001 omfattet Nordnytts dekningsområde også Västerbottens län, men programmet ble delt, og Västerbottensnytt oppstod for å dekke Västerbotten. Sendetidene på hverdager er klokken 17.55 (5 minutter), 19.10 (20 minutter) og 22.15 (15 minutter). På søndager sender SVT Nyheter Norrbotten to 5 minutter lange sendinger, klokken 17.55 og 21.15. Dessuten produserer man visse lengre programmer, for eksempel Re:agera. Hovedredaksjonen ligger i Luleå. Det finnes også en lokalredaksjon i Kiruna, som har egne nyhetssendinger – Nordnytt Malmfälten – via SVT Nyheter Norrbottens nettside.


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(sv) Nordnytt på Facebook 
(sv) Nordnytt på Instagram
Siloveien (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Siloveien.Siloveien (2–14) er en vei på Sinsen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Trondheimsveien til Sinsenterrassen. Bebyggelsen er en del av Sinsenbyen fra 1930-tallet. Den utgjøres av ei lang lamellblokk med sju oppganger. Denne ligger på nordsida av veien. Blokkene på sørsida tilhører Sinsenterrassen.
Navnet refererer til Sinsen kornsilo (Trondheimsveien 197), som ligger ved sida av. Den er nå ombygd til boliger (Sinsen Panorama).


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Siloveien». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 385. ISBN 82-573-0815-3. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Siloveien

Siloveien finnes flere steder:

Siloveien (Oslo)
Siloveien (Aurskog-Høland)– Bjørkelangen
Silovegen (Årnes)
Silovegen (Stange)
Silovegen (Skarnes)
Nordnytt

Nordnytt er NRKs distriksnyhetsprogram for Troms og Finnmark. Programmet lages av NRK Troms og NRK Finnmark og sendes fra Tromsø. Programmet sendes fra 19:45 til 20:00 mandag til torsdag og 22:55 til 23:00, På fredager sendes programmet klokken 19:30-19:40, alt på NRK1 Troms og Finnmark.
Oliviero Toscani

Oliviero Toscani (født 1942) er en italiensk fotograf. Han er aller mest kjent for sine kontroversielle kampanjer blant annet om krig, religion, homofili, aids og spiseforstyrrelser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Oliviero Toscani – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yamamoto Tsunetomo

Yamamoto Tsunetomo (født 11. juni 1659 i Saga i Japan, død 30. november 1719) var samurai hos en lensherre i Japan. Da lensherren døde i 1700 bestemte han seg for å bli buddhistisk prest. Det gjorde han fordi han ikke var fornøyd med lensherrens etterfølger.
I 1710 begynte det å komme en ung samurai til Yamamoto, og skrev ned uttalelsene hans. Disse ble gitt ut i form av en bok i 1716.


== Referanser ==
Gustav Schäfer (roer)

Gustav Schäfer (født 22. september 1906 i Johanngeorgenstadt død 12. desember 1991 i München) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Schäfer ble olympisk mester i roing under OL 1936 i Berlin. Han vant gull i singelsculler foran Josef Hasenöhrl fra Østerrike.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i roing, singlesculler  Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Gustav Schäfer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gustav Schäfer – Olympics.com 
(en) Gustav Schäfer – Olympic.org 
(en) Gustav Schäfer – Olympedia 
(en) Gustav Schäfer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gustav Schäfer – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Gustav Schäfer – FISA
Lastovo

Lastovo (italiensk Lagosta, tysk Augusta, latin Augusta Insula, gresk: Ladestanos, illyrisk: Ladest) er ei øy og en kommune i Dubrovnik-Neretva fylke i Kroatia.
Kommunen består av 46 øyer i Adriaterhavet med et totalt folketall på 835, der 93 % er etniske kroater. Landarealet i kommunen er ca. 56 km². mens øya har et areal på  46,87 km². Den største landsbyen på øya heter også Lastovo.
Øya er kjent for arkitekturen fra 1400- og 1500-tallet. Det finnes flere relativt små kirker her, som viser den lange romersk-katolske tradisjonen. Av store kulturelle hendingelser finner vi det årlige «Lastovo Poklad», eller karneval. 
De naturskjønne omgivelsene trekker til seg mange turister hver sommer. I 2006 gjorde den kroatiske regjeringen deler av øya om til en naturpark. 


== Geografi ==
Øya Lastovo hører til de sentrale dalmatiske øyene. Den ligger 13 km sør for Korčula. Andre øyer i denne gruppa er blant annet Vis, Brač, Hvar, Korčula og Mljet. Øya er rundt 9,8 km lang og opp til 5,8 km bred.Øygruppa Lastovo består av 46 øyer, inkludert de større øyene Sušac, Prežba og Mrčara. Prežba har forbindelse med fastlandet via en bru ved landsbyen Pasadur. Det går daglig hydrofoiler og ferger fra øya til fastlandet ved Split, som også stopper ved Korčula og Hvar langs ruta.
Landsbyen Lastovo ligger i de bratte skrentene ovenfor sjøen, noe som er uvanlig sammenlignet med de andre adriatiske øyene, der landsbyene oftest ligger ved sjøen. Andre landsbyer på øya er blant annet Ubli (også kalt Sveti Petar), Lučica, Zaklopatica, Skrivena Luka og Pasadur.

Trass i store branner i 1971 og 1998 er rundt 70 % av Lastovo dekket av skog, stort sett steineik, aleppofuru og middelhavskratt. Både falk og hauk hekker her. i middelalderen ble falkene ofte fanget og sendt til forskjellige steder i Europa, særlig til Napoli. Sjølivet er noe av det rikeste i hele Adriaterhavet, og her finnes hummer, languster, blekksprut og mange eksklusive fiskearter som sanktpetersfisk og havabbor. 
Det høyeste punktet på Lastovo er Hum med en høyde på 417 meter over havet. Det er tre andre topper som er høyere enn 400 meter, Pleševo Brdo, Gumanca og Mali Hum, og ytterligere tretten som er høyere enn 200 meter.  Bergartene på øya består av kalkstein og dolomitt, og det finnes flere grotter på øya. Kystlinja er bratt, og sjøen rundt øya er dyp. På sørkysten ligger det en vid bukt ved Skrivena Luka, som gir ly mot den iskalde boravinden og vestavinden.


== Økonomi ==
Som på mange andre middelhavsøyer er de viktigste næringsveiene på Lastovo jordbruk og turisme. Det blir blant annet dyrket vindruer og oliven. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Island of Lastovo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lastovo turistkontor Arkivert 5. juli 2020 hos Wayback Machine.
Lastovo historie
Lastovo.net
Lastovo-Augusta.net
Diskoskasteren

Diskoskasteren av Myron (gresk Δισκοβόλος, «Diskobolos») er en berømt gresk statue, regnet som et hovedverk fra den klassiske perioden, mellom 460 – 450 f. Kr.  Statuen var i bronse, men er i dag bare bevart i romerske marmorkopier og senere rekonstruksjoner. 
En diskoskaster er i ferd med å kaste. Øyeblikket fanget i statuen er et eksempel på rythmos, harmoni og balanse,  og er et av de tidligste eksemplene på naturnær anatomisk gjengivelse i skulptur. Myron blir ofte kreditert som den første som behersket denne stilen.
Som alltid i gresk klassisk idrett er mannen naken. Skulpturen var sannsynligvis malt. 


== Se også ==
kontrapost


== Referanser ==
Robert Charpentier

Robert Charpentier (født 4. april 1916 i Issy-les-Moulineaux død 28. oktober 1966) var en fransk syklist som deltok under OL 1936 i Berlin.
Charpentier ble olympisk mester i sykling tre ganger under OL 1936 i Berlin. Han vant landeveisrittet over 100 kilometer både individuelt og i lag.
Han var også med på det franske laget som vant 4000 meter forfølgelsesritt.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i sykling, landeveisritt 100 kilometer  Frankrike
1936  Berlin -  Gull i sykling, landeveisritt lagkonkurranse  Frankrike
1936  Berlin -  Gull i sykling, 4000 meter forfølgelsesritt  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Charpentier – Olympedia 
(en) Robert Charpentier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Charpentier – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Robert Charpentier – ProCyclingStats 
(en) Robert Charpentier – Cycling Archives
Aragonitt

Aragonitt er et kalsiumkarbonat med samme kjemiske sammensetningen som Kalsitt, men er likevel forskjellig. Kalsiumkarbonat forekommer i to krystallformer og navnet er oppkalt i 1797 etter lokalitet, Molina de Aragón, i Spania.
Kalsitt har trigonalt krystallsystem mens aragonitt har orthorombisk krystallsystem. Den er tavleformet, prismatisk eller nålformet, ofte med spisse, pyramideformete eller meiselaktige endeflater, og kan danne søyler eller stråleformete aggregater. Det er vanlig med multiple tvillingkrystaller, som har en heksagonal form. 
Aragonitt er de kalkaktige delene av skallet til ulike mollusker, inklusive koraller. Det er ikke perlemoret som er dannet av dette mineralet. Organisk dannet aragonitt er strukturelt forskjellig fra uorganisk.
Det opptrer i evaporitter, i avsetninger fra varme kilder og i grotter, der det kan danne korallaktige aggregater. Disse er kjent som jernblomster. Det finnes også i noen metamorfe og magmatiske bergarter.
Aragonitt er vanlig i moderne sedimenter, men pleier bare å opptre i yngre bergarter. Det er fordi mineralet er relativt ustabilt. og over tid omdannes aragonitt til kalsitt. Den ytre formen kan fortsatt være den til aragonitt, men en romboedrisk spalting avslører den nye identiteten.
Fargen er gjennomsiktig eller gjennomskinnelig og fargeløs eller hvitaktig krystall med glassaktig glans. Steinen er skjør og brekker lett.  Finner man en hel aragonitt, der splintring og brudd ikke er forekommet, er den en vakker krystallstein.

Tetthet målt: 2,947 g/cm³
Tetthet beregnet: 2.944 g/cm³
Krystallsystem: Orthorhombisk
Klasse HM: m m m(2/m(2/m 2/m) – Dipyramidal.
Celleparameter: a = 4.95Å, b = 7.96Å, c = 5.74Å
Proporsjon andel: A: B: C = 0,622: 1: 0,721
Enhetscellevolum: V 226,17 Å ³ beregnet ut fra enhetscelleparametere.
Z: 4.
Refraksjonsseismikk. IR. 1,530 – 1,686


== Forekomster ==
Utfelt fra varme kilder,korallrev, perler, snegleskall, eggeskall og skjellskall.(Amygdaloide hulrom). I basalt og som dryppstein i grotter.
Observert i Norge i Sulitjelma malmgruver, sammen med zeolittkrystaller. I Oslofjordfeltet ved Dalstjern. Sfærulittiske strålebunter er kjent fra Konnerud mineralgruve i Drammen. I stalaktittform i norske marmorgrotter. På Vikafjellet. Bøverdalen. Dypingdal.


== Eksterne lenker ==
Mindat.org: Aragonite: Aragonite mineral information and data
Guy Lapébie

Guy Lapébie (født 28. november 1916, død 8. mars 2010) var en fransk syklist som deltok under OL 1936 i Berlin.
Lapébie ble olympisk mester i sykling to ganger under OL 1936 i Berlin. Han var med på de franske lagene som vant 4000 meter forfølgelsesritt og lagkonkurransen over 100 kilometer landevei. Han kom på andreplass i 100 kilometer landevei individuelt, bak sin landsmann Robert Charpentier.
Hans bror, Roger Lapébie, vant Tour de France i 1937.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i sykling, landeveisritt lagkonkurranse (Frankrike)
1936  Berlin -  Gull i sykling, 4000 meter forfølgelsesritt (Frankrike)
1936  Berlin -  Sølv i sykling, landeveisritt 100 kilometer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guy Lapébie – Olympedia 
(en) Guy Lapébie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Guy Lapébie – ProCyclingStats 
(en) Guy Lapébie – Cycling Archives 
(en) Guy Lapébie – CycleBase 
(en) Guy Lapébie – TheSports.org
A Great Day in Harlem

A Great Day in Harlem eller Harlem 1958 er et svarthvitt gruppebilde fra 1958 av 57 jazzmusikere på en gate i Harlem, New York City.
Art Kane, en frilansfotograf som jobbet for magasinet Esquire, tok bildet rundt klokka 10, sommeren 1958. Musikerne hadde samlet seg på 126th Street, mellom Fifth og Madison Avenue i Harlem. 
Esquire publiserte bildet i januarutgaven i 1959. Jean Bach, en radioprodusent fra New York, gjenfortalte historien bak bildet i sin dokumentarfilm  A Great Day in Harlem i 1994. Filmen ble i 1995 nominert til Oscar for «Beste dokumentar». 
Bildet var en viktig brikke i Steven Spielbergs film, Terminalen. I filmen har Tom Hanks rollen som Viktor Navorski, en person som reiser til USA på jakt etter saxofonisten Benny Golsons autograf, slik at han kan fullføre sin fars samling av autografer fra musikerne på bildet.


== Musikere på bildet ==


== Eksterne lenker ==
- Om bildet.
– Om dokumentaren.
"Jazzens mest ikoniske bilde er et halvt århundre gammelt" Arkivert 16. oktober 2008 hos Wayback Machine. av Alan Kurtz (Jazz.com Arkivert 21. oktober 2015 hos Wayback Machine.)
To brødre (1962)

To brødre  (originaltittel: Cronaca familiare) er en italiensk dramafilm fra 1962 i regi av Valerio Zurlini. Handlingen i filmen er basert på en roman av Vasco Pratolini og handler om to brødre som har vokst opp adskilt, men som gjenforenes ved morens død. De to brødrene spilles av Marcello Mastroianni og Jacques Perrin.
Den ble tildelt Gulløven under Filmfestivalen i Venezia.


== Roller ==
Marcello Mastroianni - Enrico
Jacques Perrin - Lorenzo
Sylvie - bestemoren
Salvo Randone - Salocchi
Valeria Ciangottini - Enzina
Serena Vergano - sykesøster
Marco Guglielmi
Franca Pasut
Miranda Campa
Nino Fuscagni
Marcella Valeri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) To brødre på Internet Movie Database 
(sv) To brødre i Svensk Filmdatabas 
(fr) To brødre på Allociné 
(nl) To brødre på MovieMeter 
(en) To brødre på AllMovie 
(en) To brødre på Turner Classic Movies 
(en) To brødre på Rotten Tomatoes
Arie van Vliet

Arie van Vliet (født 18. mars 1916 i Woerden, død 9. juli 2001) var en nederlandsk syklist som deltok i OL 1936 i Berlin.
Van Vliet ble olympisk mester i sykling i OL 1936 i Berlin. Han vant temporittet over 1000 meter med tiden 1.12,0 som var ny olympisk rekord. Han kom på andreplass i sprinten bak tyske Toni Merkens.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i sykling bane, 1000 meter tempo
1936  Berlin -  Sølv i sykling bane, sprint


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arie van Vliet – Olympedia 
(en) Arie van Vliet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arie van Vliet – Cycling Archives
Ferraris Formel 1-resultater

Tabellene under viser detaljerte resultater i Formel 1-mesterskapet for Scuderia Ferrari. Den første tabellen viser de som kjørte for fabrikksteamet. Den andre tabellen viser privat påmeldte Scuderia Ferrari-biler siden 1950. Skillet mellom bilene til fabrikksteamet og privatister er viktig i de tidligste årene av Formel 1-mesterskapet. Den tredje tabellen viser team som Ferrari har vært motorleverandør til.


== Formel 1-resultater ==
(Forklaring) (resultater i fet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)


=== Scuderia Ferrari ===
Merk: Denne tabellen omfatter også bilene til North American Racing Team (NART), ettersom disse i praksis var påmeldt av NART på vegne av Scuderia Ferrari selv.

Noter til tabellen:

Note 1:  - Konstruktørmesterskapet eksisterte ikke før i 1958.
Note 2:  - Delt kjøring.
Note 3:  - Brøt løpet, men ble klassifisert ettersom han hadde fullført over 90% av løpsdistansen.
Note 4:  - Belgias Grand Prix 2021 ble stoppet før 75% av løpsdistansen var fullført, og hver poengplass ble derfor tildelt halvparten av det normale antall poeng.
Sesongen 2021 kjøres enda


=== Resultater for privat påmeldte Ferrari-biler ===
(Forklaring) (resultater i fet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)


== Ferrari som motorleverandør i Formel 1 ==
Denne tabellen viser hvilke team (utenom Scuderia Ferrari) som har brukt Ferrari-motorer i hver enkelt Formel 1-sesong. For detaljerte resultattabeller se artiklene for hvert enkelt team.

Noter til tabellen:

1 Motor bygget på lisens fra Ferrari og merket «Petronas».
2 Ferrari 049-motor merket som Acer.


== Kilder ==
Formula1.com, results
FORIX-databasen hos Autosport
Toni Merkens

Toni Merkens (født 21. juni 1912 i Köln, død 20. juni 1944 i Wildbad) var en tysk syklist som deltok under OL 1936 i Berlin.
Merkens ble olympisk mester i sykling under OL 1936 i Berlin. Han vant sprinten med tiden 11,8 sekunder som var ny olympisk rekord, foran Arie van Vliet fra Nederland med samme tid.
Han ble innkalt til soldattjeneste i 1942. Han ble hardt skadet på Østfronten av granatsplintrer, ble evakuert til Tyskland og døde av hjernehinnebetennelse på sykehus.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i sykling bane, sprint


== Eksterne lenker ==
(en) Toni Merkens – Olympedia 
(en) Toni Merkens – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Toni Merkens – Cycling Archives 
(en) Toni Merkens – CycleBase