jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Søstrene Bjørklund

Søstrene Bjørklund var en sanggruppe i Norge i 1950- og 1960-årene. 
Gruppen besto av søstrene Astrid, Sigrund, Bjørg og Laila. De var født i Gran på Hadeland, men vokste opp i Nittedal. De debuterte med platen En gammel grime / Hverdagens sang i 1954, etter å ha blitt oppdaget på en amatørkonkurranse på Folkets Hus i Oslo.
«Den glade vandrer» fra 1954 og «Tina og Marina» fra 1962 er kjente slagere fra gruppen, og mye spilt på NRKs ønskekonsert.
De spilte inn plater for Philips 1954–1962 og for Triola i midten av 1960-årene.
I 2009 ble et samlealbum med deres mest kjente sanger på 78-plater gitt ut på CD med tittelen 78-Samlingen.


== Eksterne lenker ==
(en) Søstrene Bjørklund på Discogs 
(en) Søstrene Bjørklund på Spotify 
(no) Søstrene Bjørklund på Rockipedia
Thomas Lund

Thomas Lund (født 19. november 1970) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte spiss, og hadde en kort elite-karriere i Brann.
Lund slo gjennom som målfarlig spiss på 1.divisjonslaget Åsane i relativt moden alder. Som en av ligaens målmaskiner på et heller middelmådig lag ble han fort linket til Brann. Etterhvert fikk Branns sportslige ledelse øynene opp for hans kvaliteter, og i 2002 signerte han kontrakt med eliteserieklubben 31 år gammel. Hans debut i eliteserien ble imidlertid ingen hyggelig affære; den endte med 1-6 tap for Rosenborg.Før karrieren i Brann hadde Lund kombinert spill for Åsane med jobben som frisør. Hans yrkesutdannelse ble stadig referert til i mediaomtalen av hans sportslige prestasjoner. 
Totalt spilte Lund 31 seriekamper for Brann, og scoret 6 mål. Høydepunktet må nok sies å være kampen mot Fredrikstad 13. juni 2004 der han kom inn som innbytter en halvtime før slutt. I tillegg til 2 scoringer skaffet han straffespark og ble kåret til banens beste.Som 33-åring fikk Lund ikke forlenget sin Brann-kontrakt da den gikk ut i 2004. Han gikk da tilbake til frisøryrket.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Lund – Transfermarkt 
(en) Thomas Lund – FBref
Incroyables og merveilleuses

Les incroyables (uttales omtent le ængkroajabl, fransk for «de utrolige») og deres kvinnelige motstykker les merveilleuses (uttales le mervejøses, «de vidunderlige») var klengenavn for unge moteløver som tilhørte en subkultur i det franske direktoriet på 1790-tallet. De ble kjent for en overdådig, nesten uflidd klesstil og for å forvrenge uttalen av visse konsonanter og stadig gjenta ordene c'est incroyable! («det er utrolig!»).
Navnene på disse gruppene ble av og til uttalt incoyables og meveilleuses uten bokstaven «r». Dette ble gjort som en reaksjon mot de vanskelige årene etter den franske revolusjonen. Fordi så mange hadde lidd og mistet familie og venner i terroren som fulgte med de store samfunnsomveltningene da, var et av påfunnene å avskaffe «r», forbokstaven i ordet «revolusjon».


== Klesstil ==
Les incroyables og les merveilleuses ble først og fremst lagt merke til  i motebildet i Paris i direktoriet-tiden fra 1795 til 1799. Klesstilen deres regnes derfor som en ytterliggående variant av det som er blitt kalt direktoarstil (style directoire). Tilhengerne introduserte nye og utfordrende klesdrakter ved å overdrive motestrømningene fra England, også kalt à l'anglaise. Der hadde nyklassismen blant annet medført nye frisyrer og Werther-drakt og chemisekjole etter antikke forbilder. De franske draktene som karikerte denne stilen, ble laget av fargerike, ofte stripete tekstiler. I tillegg hadde både kvinner og menn rufsete frisyrer, kjempestore halsbind, hodeplagg og øreringer. Den etablerte direktoardrakten var preget av de samme moderne stilidealene, men på en mer dempet måte. De markerte overgangen til 1800-tallets empirestil med «nakenmote» for kvinnene og enklere klesdrakt for mennene.
I 1798 ble det for øvrig arrangert en utstilling av nye møbler og andre produkter fra Frankrike som viste påvirkningen fra antikkens former og naturlige letthet og forkjærligheten for luksus.

		
		


== Andre betydninger ==
Incroyable var på 1700-tallet også fransk kallenavn for leketøyet jo-jo som da var på moten.


== Se også ==
Direktoarstil
Wertherdrakt, engelskinspirert mannsdrakt fra 1770-tallet med trange bukser, støvler, høy hatt med rund brem og frakk med stor krage


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Incroyables and Merveilleuses – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkelen «Incroyables» i Salmonsens konversationsleksikon (utgitt 1922)
Bonniers Månadshäften, 1913
Incroyables i Illustreret norsk konversationsleksikon (1907-1913)
Les Incroyables et Merveilleuses: Fashion as Anti-Rebellion, blastmilk.com
Merveilleuses, Incroyables, Muscadins, Petites-maîtresses, Petits-maîtres, Mirliflores, Inconcevables, Amazones, Muguets, Gandins ... , www.lamesure.fr
Any Road

«Any Road» er en sang av George Harrison og er åpningssporet på hans posthumne album, Brainwashed fra 2002. Sangen ble skrevet i 1988 under filmingen av videoen for albumet, Cloud Nine fra 1987.
Sangen ble utgitt 12. mai 2003 som en single i Storbritannia og nådde 37.-plass på UK Singles Chart.


== Sporliste ==
7" R6601, CD CDRS6601«Any Road» – 3:49
«Marwa Blues» – 3:40
«Any Road» (video) (kun CD)


== Eksterne lenker ==
George Harrison – Any Road på Graham Calkin's Beatles Pages.
Hemnafjellet

Hemnafjellet er et fjell i Namsos kommune i Trøndelag. Fjellet har to toppunkter. Den nest høyeste toppen dannet grensepunkt mellom Namsos og tidligere Namdalseid kommune. Den høyeste toppen har en høyde på 685 moh. Skråningen mot nordøst har nesten ingen vegetasjon, og er synlig fra Namsos by.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Den sorte drøm

Den sorte drøm er en dansk stumfilm fra 1911, regissert av Urban Gad og med stjerneskuespillene Asta Nielsen og Valdemar Psilander i hovedrollerne. Det er en av bare fire danske filmer med Asta Nielsen, og i stil og emne veldig lik Balletdanserinden.


== Handling ==

Den unge sirkusrytter Stella (Asta Nielsen) er fanget mellom to menns kjærlighet: juveler Hirsch (Gunnar Helsengreen) og grev Waldberg (Valdemar Psilander). Selv elsker hun greven, men juveleren utfordrer ham til et spill hasard med kort. Waldberg starter med hell, men hellet snur seg snart og han taper igjen og igjen og tvinges til sist til å underskrive et gjeldsbevis på det astronomiske beløp av 85 000 Mark. I desperasjon kjøper greven en pistol, og vil drepe seg selv, men Stella oppdager pistolen og tar den fra ham. Hun går hjem til juveleren og stjeler et halskjede fra ham. Juveleren ser tyveriet i et speil, men gjør ikke noe for å stoppe henne. I stedet følger han henne tilbake til greven, som Stella overdrar halskjedet til og oppfordrer ham til å selge den så han kan betale gjelden. Etter de skilles, tar juveleren fatt i henne og beskylder henne for tyveri, selv om han ikke overlater henne til politiet selv om han har sjansen. I stedet tvinger han henne til å gå med til en middagsavtale. I mellomtiden selger greven halskjeden til en annen juveler, som juveler Hirsch kjøper den tilbake fra. Stella drar av sted til sin middagsavtale, men glemmer sin veske hvor greven finner pistolen og en beskjed som leder ham til juvelerens hjem. Greven beskylder henne for utroskap og skyter henne. Med sine siste krefter før døden, forteller hun ham om hva som virkelig har skjedd.


== Rolleliste ==


== Restaurering ==
Den sorte Drøm er blitt restaurert i en ny digitalisert utgave og gjenutgitt av Det Danske Filminstitut. Den kommer i en DVD-samling med de fire danske stumfilmer som Asta Nielsen var med i: Afgrunden (1910),  Balletdanserinden (1911), Den sorte drøm (1911), Mod Lyset (1919).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den sorte drøm på Internet Movie Database 
(sv) Den sorte drøm i Svensk Filmdatabas 
(da) Den sorte drøm i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Den sorte drøm på Rotten Tomatoes
1. etappe av Vuelta a España 2009

1. etappe av Vuelta a España 2009 ble kjørt 29. august 2009 i Assen, Nederland. Dette var første gangen rittet var innom byen og kun andre gang rittet startet utenfor Spania. Etappen var en kort og flat tempoetappe som ble kjørt på en motorsykkelbane. Team Saxo Banks Fabian Cancellara gjorde som i Tour de France og knuste konkurrentene. Dermed sikret han seg den gullfargede ledertrøyen for første gang i karrieren.


== Spurtpoeng ==


=== Målgang (Assen) ===
Etter 4,8 km


== Eksterne lenker ==
(en) Etappeside  på lavuelta.com
(es) Etappeside  på lavuelta.com
(fr) Etappeside  på lavuelta.com
Heidrun TLP

Heidrun TLP er en kombinert bore- og produksjonsplattform for utvinning av olje og gass på Heidrunfeltet, på Haltenbanken, i Norskehavet. Plattformen er en strekkstagplattform (eng. Tension Leg Platform), og er verdens største strekkstagplattform i betong.


== Historie ==
Det amerikanske oljeselskapet Conoco fant i 1985 et stort olje- og gassfunn på Haltenbanken, i blokkene 6507/7 og 6507/8. Funnet fikk navnet Heidrun etter geiten i norrøn mytologi som forsynte gudene, og deres krigere i Valhall med mjød. Conoco kom med løsninger for utbyggingen som appellerte til myndighetene, og løsningen med en strekkstagplattform ga dem en sterk fordel. Conoco fikk operatøransvar for utbyggingen, men i konsesjonsbetingelsene for Heidrun ble det lagt inn en opsjon som ga Statoil mulighet til å overta operatøransvaret når produksjonen hadde kommet i gang. 
Med den gode posisjonen selskapet hadde i Norge, hadde Conocos ledelse liten tro på at opsjonen ville bli utøvd, men administrerende direktør, Arve Johnsen slo igjennom når saken var til utredning, og det ble besluttet at Statoil kom til å overta operatøransvaret.


== Litteratur ==
Lerøen, Bjørn Vidar, Dråper av svart gull, Statoil 2002, ISBN 82-991255-4-5
Assen

Assen er en kommune og by nordøst i Nederland. Den er provinshovedstaden i provinsen Drenthe og fikk bystatus i 1809.
Motorsykkelbanen TT Circuit Assen ligger i kommunen. Denne banen arrangerte den 1. etappen av Vuelta a España 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Assen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Christina Schollin

Christina Alma Elisabeth Schollin (født 26. desember 1937 i Stockholm) er en svensk skuespiller som har gjort roller såvel på Dramaten og privatteatrene som på filmer og i TV-serier.


== Karriere ==
Schollin filmdebuterte i 1956 i Swing it, fröken med Alice Babs. Hun kom inn på Dramatens elevskole i 1958. Som ansatt skuespiller på Dramaten gjorde hun blant annet Beatie i Arnold Weskers Røtter samt Nerissa i William Shakespeares Kjøpmannen i Venedig. Hun har videre arbeidet på samtlige privatteatre i Stockholm. I 1974 gjestespilte hun i Hagge Geigerts revy i Göteborg.
Schollin ble i 1960-årene én av svensk films største publikumsmagneter, ikke minst i rollen som Jarl Kulles glitrende sommerpike i Änglar, finns dom?, som også ble en suksess i utlandet.
I 1966 takket hun nei til en rolle i en film med Elvis Presley. I 1968 spilte hun imidlertid rollen som prinsesse Anne i Arnljot Bergs norske film Hennes meget kongelige høyhet samt rollen som Therese Berg i den amerikanske filmen Song of Norway. I 1982 medvirket hun i Ingmar Bergmans mesterverk Fanny og Alexander. Svenske TV-tittere minnes Schollin som den intrigerende sjefen Margaretha Öhman i Tv-serien Varuhuset eller som den ulykkelige Birgitta i Tre kronor.


== Privatliv ==
Christina Schollin har vært gift med skuespilleren Hans Wahlgren siden 1962. De har fire barn: Peter Wahlgren, Niclas Wahlgren, Pernilla Wahlgren og Linus Wahlgren. Peter Wahlgren har valgt et liv utenfor rampelyset og arbeider innenfor valutabransjen.
Schollin er kusine til skuespilleren Helena Brodin.


== Priser ==
Hun vant en Guldbagge for beste kvinnelige hovedrolle i 1966 for filmen Ormen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Lena Rainer i Sydsvenskan 13. desember 2007


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisiell hjemmeside
(en) Christina Schollin på Internet Movie Database 
(no) Christina Schollin hos Filmfront 
(sv) Christina Schollin i Svensk Filmdatabas 
(da) Christina Schollin på Filmdatabasen 
(da) Christina Schollin på danskefilm.dk 
(da) Christina Schollin på danskfilmogtv.dk 
(fr) Christina Schollin på Allociné 
(en) Christina Schollin på AllMovie 
(en) Christina Schollin hos Rotten Tomatoes 
(en) Christina Schollin hos The Movie Database
Richard Grieco

Richard John Grieco (født 23. mars 1965 i Watertown i New York) er en amerikansk skuespiller og modell. En av hans mest kjente roller var som «Rick Gardner» i TV-serien One Life to Live fra 1985 til 1987. I løpet av sin modellkarriere har han arbeidet for blant andre Armani, Calvin Klein og Chanel. Han var tidligere gift med modell og skuespiller Kimber Sissons. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Richard Grieco – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Richard Grieco på Internet Movie Database 
(sv) Richard Grieco i Svensk Filmdatabas 
(da) Richard Grieco på Filmdatabasen 
(da) Richard Grieco på Scope 
(fr) Richard Grieco på Allociné 
(en) Richard Grieco på AllMovie 
(en) Richard Grieco hos The Movie Database 
(en) Richard Grieco hos Behind The Voice Actors
A Notion of an Ocean

A Notion of an Ocean er et album av den norske musikeren Tore Jamne under artistnavnet Jafni, utgitt i 2002. Musikken er spilt inn live og er et sammenhengende improvisert verk på 50 minutter. Deler av albumet har blitt spilt flere ganger i et radioprogram i USA med ambient-kjenneren Bill Binkelman (i New Age Reporter), som også gav albumet god omtale i sitt nå nedlagte nettsted for ambient musikk Wind and Wire.


== Sporliste ==
«A Notion of an Ocean»  – 50:04


== Utøver ==
Tore Jamne


=== Andre medvirkende ===
Disk Operatrix: Minu George
Sound Engineer: Geir Tormod Svendsen
Cover & Design: Terje Rudi
Thanks to: Anders Netland
Equipment: ROLAND SC 155 SoundCanvas, HPD 15 Handsonic, PK-5


== Eksterne lenker ==
Jafni på MySpace
Kunstneren Bernhard Østebøs hjemmeside inspirert av A Notion of an Ocean.
Contentpolis-Ampo

Contentpolis-Ampo  var et profesjonelt sykkellag basert i Spania. Laget hadde status som profesjonelt kontinentallag.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Liste over utøvere i Vuelta a España 2009

Dette er en liste over de 22 lagene og deres 9 utvalgte rytter som startet i Vuelta a España 2009 som pågikk mellom 29. august og 20. september 2009


== Referanser ==
Keirrison

Keirrison de Souza (født 3. desember 1988) er en brasiliansk fotballspiller. Han spiller for tiden for den spanske klubben FC Barcelona.


== Karrière ==
Keirrison startet karrièren i sitt hjemland, Brasil, i klubben Coritiba.
Etter mye frem og tilbake ble han omsider klar for Barcelona 24. juli 2009. Brasilianeren ble presentert på Camp Nou samme dag, da han også skrev under på en femårsavtale med klubben. Overgangssummen skal ha vært om lag 14 millioner euro.
Keirrison har vært lånt ut til Benfica før han returnerte til FC Barcelona. 
Han er nå utlånt til den brasilianske klubben Santos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Keirrison – LÉquipe 
(en) Keirrison – Transfermarkt 
(en) Keirrison – WorldFootball.net 
(en) Keirrison – FootballDatabase.eu 
(en) Keirrison – Soccerway 
(en) Keirrison – Fora De Jogo 
(en) Keirrison – PlaymakerStats.com 
(en) Keirrison – Sambafoot
Kazuno

For musikeren med samme navn, se: Kazuno (musiker).
Kazuno (japansk: 鹿角市 – Kazuno-shi) er en by i prefekturet Akita i Japan.
Byen ble grunnlagt 1. april 1972.


== Kjente personer fra Kazuno ==
Yasuhiko Okudera, fotballspiller
Sadayuki Wainai, forfatter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Kazuno, Akita – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk)
Elektrodepotensial

Elektrodepotensial er innen fysikalsk kjemi potensialdifferensen mellom to elektroder i en elektrokjemisk celle. Denne potensialdifferensen oppstår fra to ionebaserte halvreaksjoner på venstre- og høyreelektrode (anode og katode). I praksis kan man ikke måle elektrodepotensialet over en halvreaksjon, men det finnes en teknikk som kan anvendes ved å anvende hydrogen-elektroden som referanseelektrode, og definere dette elektrodepotensialet som null.
Erling Sande (musiker)

Erling Sande (født 27. mars 1964 i Haugesund) er en norsk musiker (trommer, perkusjon). Han har vært aktiv i flere haugesundsband siden tidlig på 1980-tallet, deriblant Wienerkameraden og Präsidentmänner, hvor også Askild Skage (senere i Oral Constitution) var medlem.   
I 1990 ble Sande med som perkusjonist på avskjedskonserten til bandet Jazzå (med blant andre Svein Olav Herstad og Jon Sjøen), og etter dette ble han den første trommeslageren i Vamp. Han har spilt med Trio de Janeiro, Bjørn Eidsvåg, Jørn Hoel, Christina Bjordal med flere.  
Sande var drivkraften i bandet Aroma (med blant andre Britt-Synnøve Johansen), som ga ut et album med samme navn i 1999. På denne produksjonen var Sande medkomponist, trommeslager, perkusjonist, innspillingstekniker, mikser, produsent og omslagsdesigner. Senere ble han aktiv på jazzklubben To Glass i Haugesund, hvor han spilte hver onsdag fra juli 2001 til september 2004 med blant andre Jon Sjøen, Svein Olav Herstad og Kjetil Olai Lundø. Med de to sistnevnte møtte Sande Christina Bjordal og etterhvert startet de Christina Bjordal Band.


== Diskografi ==


=== Vamp ===
Godmorgen, søster (1993)
Horisonter (1994)
Ei med alt (1999)
Månemannen (2002)
To me alt (2013)SinglerHallo – adjø/Til havs, Sao Raphael (1991)
Tir n'a Noir (1993)
Ost (1994)
Verden ror (1994)


=== Billy Blaff & Døgnfluene ===
Billy Blaff & Døgnfluene (1994)


=== Aroma ===
Aroma (1999)


=== Christina Bjordal Band ===
Where Dreams Begin (2003)


=== Deltar på ===
Elisabeth: Hem'lighetar (2003)


== Referanser ==
Arctanders gate (Oslo)

Arctanders gate er en gate i Gamlebyen i Oslo ved foten av Ekebergskrenten. Den ble anlagt i forbindelse med bygget Arctanders hage som sto ferdig høsten 2002. Gata ble anlagt på bakgrunn av at Plan- og bygningsetaten ønsket en vei foran den nye blokken. Gaten fikk navn etter arkitekten og politikeren Sofus Arctander. Han er blant annet kjent for å ha tegnet landets første hageby, Arctanderbyen, som ble reist litt opp i Ekebergskrenten 1910-11.
Arctanders gate ligger sentralt, men likevel stille og tilbaketrukket. Om man skal til Oslo sentrum,  er det raskest å gå Bispegata ned gjennom Middelalderbyen og Bjørvika. Vil man reise kollektivt går Ekebergbanen (linje 18 og 19) like ved. 
Det er kort avstand til Middelalderparken, Ekeberg, Tøyen  med Botanisk hage, Jordal idrettspark, Jordal Amfi, Ola Narr og Kampen park.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Den hvide slavinde

Den hvide slavinde er en dansk stumfilm fra 1907, produsert av Nordisk Film og regissert av Viggo Larsen. Filmen er en av de aller første danske fiksjonsfilmer, og den første i den populære "hvit slavehandel"-sjangeren.
Filmen er sannsynligvis basert på den norsk-danske forfatteren Elisabeth Schøyens bok Den hvide slavehandel – det tyvende århundreds skændsel (1905), med den avgjørende forskjell at der hvor boken ender ulykkelig, så ender filmen tvert imot lykkelig.


== Handling ==

En ung landsbypike (Gerda Jensen) leser en avisannonse som tilbyr et godt betalt arbeid i storbyen. Piken viser begeistret annonsen til sin kjæreste (Viggo Larsen). Han er litt skeptisk, men ønsker henne allikevel hell og lykke. Som avskjedsgave gir han henne en brevdue. Hun reiser av sted med toget og møter ved reisens slutt en kvinne, som tar henne med hjem. Piken får så utlevert en fin kjole og blir brakt til en stue full av festende mennesker. Hun avviser deres tilnærmelser, og blir låst inne på sitt værelse. Hun innser da at hun er havnet på et bordell, og sender brevduen av sted med en beskjed. Kjæresten får beskjeden og kommer til bordellet med politiet. Han tar piken med seg, men etter politiet har dratt sin vei fortsetter bordellvirksomheten som før.


== Rolleliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den hvide slavinde på Internet Movie Database 
(da) Den hvide slavinde i Danmark Nationale Filminstitut 
(da) Den hvide slavinde på danskefilm.dk
78-Samlingen

78-Samlingen er et samlealbum med spor fra gamle 78-plater med Søstrene Bjørklund.
Musikkalbumet ble utgitt i 2009 på katalognummer NOMCD3037 av Normann Records.


== Sporliste ==
«Rosen og sommerfuglen» 2:51
«Den glade vandrer» 2:56
«Du ble min øyensten» 2:30
«Den vesle fiskerpiken» 2:54
«Mitt svermeri» 2:51
«Vildrosen» 2:58
«Rosen og sommerfuglen» 2:52
«Hawaii» 2:29
«Gjøksangen» 3:00
«Hverdagens sang» 3:24
«Høyt over fjellet» 2:44
«Karusellvisa» 2:51
«Liechtenstein-polka» 2:25
«Mitt svermeri» 2:51
«Stjerneskudd» 2:46
«Vildrosen» 2:59
«Klem meg, så smiler jeg» 3:03
«Hjertets lykkeland» 2:50
«Grågåslåten» 2:38
«Fire tyrolerjenter»
«En tur i naturen»
«Den gamle gatesanger»
«Antons hambro»
«En gammel grime»
«Kjæresten min»
«To trette hender»
«Fly, du lille due»


== Kilder ==
(en) 78-Samlingen på Discogs
Felle

En felle (av norrønt fella, som betyr fall eller falle) eller fangstfelle er en fangstinnretning til å fange ville dyr og fugler med. Jaktformen blir omtalt som fangst.
Blant de mest primitive fellene er såkalte fangstgroper og dyregraver. Fellene ble gravt ut i bakken og gjerne dekket til, slik at dyra ikke skulle oppdage fellen, men trå ut på dekket og falle ned i den, og slik bli fanget eller drept. Ofte ble det langt ut et åte på dekket, for narre dyret fram til graven. En bitteliten fangstgrop er barberfellen beregnet på insekter.
Fangstgravene kunne bli bestykket med spydlignende oppoverrettede pinner i bunnen, slik at dyret ble spiddet om det falt i graven. Denne formen for felle har blitt benyttet til jakt over hele verden, inkludert i Norge og Skandinavia, der det finnes arkeologiske bevis for at både brunbjørn, elg og villrein har blitt fanget på denne måten gjennom årtusener. Det er funnet bevis for omkring 5 700 gamle fangstgraver i Norge. Slike gamle fornminner er automatisk fredet.
Andre former for feller kan være anordninger som plasseres oppe på bakken eller i trærne. I så måte er musefeller et eksempel. Noen feller er konstruert slik at dyret drepes, men ofte blir fellene laget slik at dyret bare blir fanget. Dette gjelder spesielt om dyrene skal brukes til matauk.
En gammel form for felle kalles gilder/gildring eller firetallsløsning. Den ble satt opp enten inne i en kasse, der lokket smalt igjen når åtet ble berørt – eller i litt grovere utgave med en stor flat stein til lokk, og knusning av byttet til resultat. Råmaterialet besto av trepinner, slik at fellen var både billig og enkel. Disse ble mest brukt til smågnagere og pelsdyr.
En annen form for felle er dyresaksen. Den består av piggete kjever som klapper sammen når noen eller noe tråkker på dem. Saksene finnes i flere formater, etter byttedyrets størrelse, fra revesaks til bjørnesaks. Bruken av sakser kan sees som dyremishandling, og er forbudt i en del land.
Også teiner og åleruser er i prinsippet feller, beregnet på bruk under vann.
Det engelske begrepet «booby trap» refererer til forskjellige feller som brukes av militære styrker eller sivile.


== Se også ==
Fangst
Fangstbås
Snare
Selvskudd
Ulvestue
Dyresaks
Musefelle
Jakt


== Eksterne lenker ==
(en) Trapping – kategori av bilder, video eller lyd på Commons