jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nes i Viksdalen

Nes er navnet på gårdsnummer 46 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på nordsiden av Viksdalsvatnet, Fv 421 fra Vikja til Roska passerer over gården.


== Bruksinndeling ==
Gården er inndelt i følgende bruk:

Bruk 1, Nigarden
Bruk 2, Gjerdet, husmannsplass delt fra bruk 1 i 1868, slått sammen med bruk 6 i 1954
Bruk 3, Tonga
Bruk 4, Mollestad, delt fra bruk 3 i 1879
Bruk 5, Neset, husmannsplass delt fra bruk 3 og 8 i 1862
Bruk 6, delt fra bruk 3 i 1854, slått sammen med bruk 2/6 i 1954
Bruk 7, Utigarden
Bruk 8, Oppigarden
Bruk 9, delt fra bruk 8 i 1870
Bruk 10, Hågjen, delt fra bruk 7 i 1894
Bruk 13, Myregjerdet, delt fra bruk 2 i 1924
Bruk 14, Ytrebø, delt fra bruk 2 og 6 i 1927
Bruk 16, delt fra bruk 10 i 1951, sammenslått igjen i 1968I tillegg har det vært registrert følgende husmannsplasser; Geilen under bruk 3, Neshaugen (også kalt Ingerhaug) under bruk 1.


== Historisk ==


=== Bosetning ===
Arkeologer regner med at det finnes to primærområder i Viksdalen, dette er stedene der det sannsynlig var første bosetning i dalen. Nes er det ene området, det andre er Viken, disse gårdene var da bosatt så tidlig som i eldre jernalder. Naturnavnet Nes (tilliks med Vik) tyder også på tidlig bosetning.
Tidligste skriftlige kilde om Nesgården er i Bergens Kalvskinn fra rundt 1350, i denne står det at presten ved Hestad kapell hadde 6 månedsmatbol i gården Tunga. I en bispejordbok fra 1598 står det at presten hadde et halvt laup i ødegården Tunga, dette viser at Tunga lå øde etter svartedauden. Ifølge kilden var Nes i drift i hele senmellomalderen.


=== Meieri ===
Nes meieri ble etablert i 1900 og var i drift til årene i første verdenskrig, det ble så startet opp igjen i 1928. Meieriet var da i drift frem til i 1952, da begynte gårdene å levere til fellesmeieriet i Bygstad.


=== Post ===
Den første postmannen som er kjent i Viksdalen var Søren Pedersson fra Utigarden på Nes. Han hadde ansvaret for postlevering til og fra Sande fra rundt 1890, det var en tur hver uke, og Pedersson gikk hele veien frem og tilbake.
Sønnen Mathias overtok denne jobben, også han gikk i starten, men etterhvert gikk han over til å bruke hest. Det ble da også flere turer, totalt fire hver uke, tirsdag, fredag og lørdag hadde han dagstur, i tillegg hadde han en tur der han reiste søndagskveld og kom igjen mandag. På vinterstid ble gjerne Viksdalsvatnet benyttet som ferdselsåre, Mathias hadde da med seg et posthorn som han blåste i for å få folk til å komme ned til vannet og hente posten sin.
Postruten ble også benyttet til persontransport i en tid da det ikke eksisterte annen offentlige transportmuligheter.
På 1930-tallet gjorde bilene sitt inntog og ordningen med hest ble avsluttet.


== Litteratur ==
Timberlid, Jan Anders, Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.596-621), Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
Erskine Bowles

Erskine Boyce Bowles (født 8. august 1945 i Greensboro i Nord-Carolina i USA) er en amerikansk demokratisk politiker og forretningsmann. Han var stabssjef i Det hvite hus 1997–1998 under USAs president Bill Clinton. Han ble i 2006 rektor for University of North Carolina System.
Bowles avla sin grunneksamen ved University of North Carolina at Chapel Hill. Han tjenestegjorde så i USAs kystvakt og tok graden Master of Business Administration ved Columbia Business School. Deretter arbeidet han for finanshuset Morgan Stanley i New York. 
Han giftet seg i 1971 med Crandall Close. Paret flyttet til North Carolina og fikk tre barn. 
Erskine Bowles arbeidet i 1972 for faren Skipper Bowles guvernørkampanje i North Carolina. Republikaneren James Holshouser vant guvernørsvalet mot Bowles' far. Bowles var i 1975 med på å grunnlegge investeringsselskapet Bowles Hollowell Conner.
Bowles samlet inn penger for Bill Clintons presidentkampanje før presidentvalget i USA 1992. Han var assisterende stabssjef i Det hvite hus 1994–1995. 
Etter tiden som stabssjef gikk han tilbake til finansens verden.
Bowles var to ganger kandidat til USAs senat men tapte begge ganger. I 2002 tapte han mot t Elizabeth Dole og to år senere mot Richard Burr.
Bowles er styremedlem både i General Motors og i Morgan Stanley.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
rektorens portrett ved University of North Carolina
rektorens biografi ved University of North Carolina
Jøfjorden

Jøfjorden  (nordsamisk: Stuoravuotna) er en fjord på øya Seiland i Hammerfest kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 11 kilometer sørover til Straumen (samisk: Stovma) i botn av fjorden. Fjorden har innløp mellom Kobbevikneset i vest og Søre Veggenes i øst. På østsida i den ytre delen av fjorden ligger den rundt 500 meter høye Jøfjordveggen. Ved Gammelværneset i sørenden av Jøfjordveggen går fjordarmen Tverrfjorden østover til bygda Tverrfjord. Straumsnes ligger nesten helt innerst i fjorden og danner et smalt sund på østsida av fjorden. Innenfor Straumsnes blir fjorden kalt Straumen.Fjorden er 233 meter på det dypeste, midt i fjorden vest for Gammelværneset.


== Referanser ==
Stor dvergmåler

Stor dvergmåler (Eupithecia actaeata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er funnet nord til Troms i Norge.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 19 – 24 mm), slank, grå måler. Begge vingepar er grå med utydelige, lysere tverrbånd. Forvingen har en kommaformet, brunsvart flekk litt utenfor midten. Begge vingepar har en smal, hvit, siksak-tverrstripe langs ytterkanten. Larven er lang og slank, lysgrønn med rød ryggstripe.


== Levevis ==
Larvene lever på trollbær (Actaea spicata), som har flere arter av sjeldne målere knyttet til seg: trollbærmåler (Baptria tibiale), grå tungemåler (Acasis appensata) og trollbærdvergmåler (Eupithecia immundata). Den er sannsynligvis den vanligste av de trollbær-avhengige artene, men er som de andre helt avhengig av sin næringsplante, som vokser i rik og fuktig skog.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Europa og i det nordøstlige Asia, men ser ut til å mangle i et område imellom. I Norge er den funnet nord til Troms, men mangler på Vestlandet.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) stor dvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) stor dvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stor dvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) stor dvergmåler hos Dyntaxa 
(en) stor dvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) stor dvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia actaeata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site: [1]
Per Ivar Henriksen

Per Ivar Henriksen (født 10. januar 1972) er sametingsrepresentant for Arbeiderpartiet i perioden 2005–2009. 
Henriksen er utdannet til sosionom ved Høgskolen i Finnmark, og arbeider som sosionom i Tana kommune.


== Eksterne lenker ==
Biografi (Sametinget)
Flussmiddel

Flussmiddel er  tilsetninger som benyttes i metallurgiske prosesser for å overføre stoffer som ikke smelter ved en gitt temperatur, til lettsmeltelig flytende slagg. Flussmiddel brukes også ofte ved lodding og sveising.
Ved lodding er det et middel i fast, flytende eller pastaform som anvendes for å forbedre loddeevnen til den aktuelle komponenten. Flussmiddel virker gjennom å løse opp og forhindre videre oksidasjon på basismetallet under loddeprosessen. Dette resulterer i bedre feste og kontakt for loddingen mot basismetallet. Flussmiddel kan også være en del av loddetinn. Flussmidlet finnes i kanaler i loddetinnet, og forandrer egenskapene hos det. Det finnes flere ulike typer av flussmiddel, og det er mulig å få loddetinn med ulike gehalter av flussmiddel.


== Helsefare ==
Flussmiddel bestående av sinkklorid eller ammoniumklorid er helseskadelig for mennesker, særlig ved innånding. Etter at disse helsefarene er blitt dokumentert brukes derfor dette i langt mindre grad som flussmiddel i loddetinn som brukes til manuell lodding av elektroniske komponenter. Andre typer flussmidler kan også være helseskadelige i varierende grad, og det har de siste årene blitt satt fokus på arbeidsmiljø ved loddestasjoner blant annet ved å bruke avtrekksvifter og punktavsug.


== Liste over flussmidler ==
Boraks – Brukt ved slaglodding
Bivoks
Talg – Brukt med bly
Parafinvoks
Palmeolje
Sinkklorid
Sinkklorid & salmiakk
Olivenolje & salmiakk, 50/50 – for jern
Kolofonium, talg, olivenolje, sinkklorid – for aluminium
Kryolitt
Kryolitt & fosforsyre
Fosforsyre & alkohol
Kryolitt & bariumklorid
Oljesyre
Magnesiumklorid, koksalt & kaliumklorid


== Eksterne lenker ==
Forskrift om sveising, termisk skjæring, termisk sprøyting, kullbuemeisling, lodding og sliping (varmt arbeid) lovdata.no
Kjemisk helsefare i bilskadeverkstedet Norsk Bilbransjeforbund
Snødekke

Snødekke er et ord for å beskrive laget med snø som er å finne over store deler av Norge vinterstid. Snødekket kan ha varierende tykkelse og konsistens. I fjellet og på fjelltoppene er det ikke uvanlig å finne snødekke hele året.
Snødekke oppstår ved at snøfall blir liggende på bakken uten å smelte, og kan bestå av flere lag av snø som har falt til forskjellige tidspunkt. I bratt terreng kan det oppstå snøskred dersom snødekket er ustabilt eller løst.
Trepunktdvergmåler

Trepunktdvergmåler (Eupithecia trisignaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er funnet på Sørlandet og det sørlige Østlandet i Norge.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 16–20 mm), slank, grå måler. Begge vingepar er grå med mer eller mindre utydelige, lyse tverrstriper. Midt i forvingen er det en trekantet, brunsvart flekk, som sammen med to litt mindre tydelige, mørke flekker på vingeforkanten danner en trekant. Dette er et godt kjennetegn for denne ellers ganske anonyme arten. Den har ikke antydning til hvit flekk ved forvingens bakhjørne. Larven er grønn ved bleke sidestriper og to mørkere grønne ryggstriper.


== Levevis ==
Larvene lever på blomster og frøemner av sløke (Angelica sylvestris) og andre planter i skjermplantefamilien (Apiaceae). De voksne målerne flyr i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten forekommer over nesten hele Europa. I Norge er den bare funnet ved Oslofjorden og på Sørlandet. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) trepunktdvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) trepunktdvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) trepunktdvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) trepunktdvergmåler hos Dyntaxa 
(en) trepunktdvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) trepunktdvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia trisignaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Eupithecia trisignaria
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site: [1]
Bondefortellinger

Bondefortellinger av Bjørnstjerne Bjørnson er en samling av hans romaner og noveller, skrevet og utgitt fra 1857 til 1863.Samlingen ble første gang utgitt samlet i 1872, da med tittelen Fortællinger. Samlingen omfatter romanene Synnøve Solbakken, Arne og En glad gut, og novellene Faderen, Thrond, Et farlig frieri, Blakken og Trofasthet.
Bondefortellingene ble utgitt med illustrasjoner av Henrik Sørensen i 1929; disse har stort sett fulgt med i senere utgaver.


== Referanser ==
Grå dvergmåler

Grå dvergmåler (Eupithecia groenblomi) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne sjeldne arten hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er bare funnet i Aust-Agder og Rogaland i Norge.


== Utseende ==
En liten, slank, grå måler, ligner sterkt på mange andre dvergmålere (slekten Eupithecia). Begge vingepar er grå, forvingen med et utydelig, lyst tverrbånd i den ytre delen. Forvingen har også en kommaformet, svart flekk i midten. Den voksne sommerfuglen er lett å forveksle med andre arter, men larven er mer karakteristisk: blek brungul på farge, med en brun ryggstripe, mørkbrune skråstreker på siden av ryggen på hvert kroppsledd og en kvadratisk, brun tegning midt på ryggen av hvert ledd.


== Levevis ==
Arten finnes i granskog og blandingsskog (barskog med innslag av bjørk). Den kan finnes i ganske mørk granskog, men også ute på hogstflater. Larven lever på gullris (Solidago virgaurea). Biotopen er skoglysninger der planten vokser. 


== Utbredelse ==
Denne arten er trolig ganske sjelden og er hittil bare funnet i Finland, Norge og St. Petersburg-området i Russland. I Norge er det bare kjent to funn, fra Froland i Aust-Agder og fra Suldal i Rogaland.


== Rødlistevurdering ==
På grunn av de meget spredte forekomstene (fragmentert utbredelse), og fordi habitatet ikke er stabilt (utsatt for gjengroing eller hogst), er forekomster av arten utsatt. Arten rødlistes i 2021 som sterkt truet EN.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) grå dvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) grå dvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grå dvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) grå dvergmåler hos Dyntaxa 
(en) grå dvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) grå dvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia groenblomi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Thionville

Thionville (tysk: Diedenhofen, luxembourgsk: Diedennuewen) er en by og kommune i departementet Moselle i regionen Grand Est øst i Frankrike. Thionville er sous-préfecture (underprefektur) i departementet, og ligger nær elva Moselle.


== Historie ==
Området var i antikken busatt av den germanske alemannerstammen. Kirkemøtet i Thionville ble  holdt her fra 2. februar 835 med 43 biskoper. Det gjeninnsatte Keiser Ludvig I av Det tysk-romerske rike og omstøtte de tidligere dommene hans, som han alle var uskyldige i, og avsatte erkebiskopen av Reims, Ebbo. 28. februar 835 innrømte Ebbo i Mainz at Ludvig ikke hadde gjort noen av lovbruddene som gjorde at han ble avsatt som keiser i Det tysk-romerske riket.
Eskil, erkebiskop av Lund ble fengslet i Thionville da han kom tilbake fra en pilegrimsferd til Roma i 1153.
Beleiringen av Thionville skjedde i juni 1639 under tredveårskrigen.
Forfatteren François-René de Chateaubriand ble etterlatt for å dø under Condés militære émigré-ekspedisjon mot Thionville i 1792.
Presten Alphons Victor Müller var født i byen i 1867.
I årene 1870-1918 var Thionville en del av Tyskland med det tyske navnet Diedenhofen.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Thionville


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Thionville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thionville – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Rangsit University

Rangsit University (thai: มหาวิทยาลัยรังสิต) er et privat universitet i Pathum Thani i Thailand, nær Bangkok. Rangsit University åpnet i 1986 under navnet Rangsit College. I 1990 fikk det universitetsstatus.
Universitetet gir grader opp til doktorgradsnivå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rangsit University
Jon Lundevall

Jon Utheim Lundevall (født 29. oktober 1919 i Bergen, død 24. oktober 1991) var en norsk lege og rettsmedisiner som i 1989 ble utnevnt til ridder 1. klasse av St. Olavs Orden for fortjeneste av norsk rettsmedisin. 


== Biografi ==
Etter examen artium i 1937 ble han cand.med. i 1946. Han ble allerede i 1947 vitenskapelig assistent på Universitetet i Oslo. I 1949 ble han prosektor ved Universitetet i Bergen. To år senere fikk han samme stilling ved Rettsmedisinsk institutt ved Universitetet i Oslo. Lundevall tok doktorgrad i 1959 på avhandlingen Serological studies of human blood platelets, altså om blodplatenes antigener og deres antistoffer.. I 1965 ble Lundevall professor i rettsmedisin ved Universitetet i Oslo. Han var også dekan ved Det medisinske fakultet (UiO) fra 1971 til 1973. Han var formann i den rettsmedisinske kommisjon og fast rettsmedisinsk sakkyndig. Lundevall var medlem av Vitenskapsakademiet. Han var professor til han sluttet i 1989 og ble etterfulgt av Bjørnar Olaisen.


== Bibliografi ==
Lundevall skrev en rekke artikler og avhandlinger, særlig om farskapssaker og medisinsk lovgivning.

(no) Publikasjoner av Jon Lundevall i BIBSYS
Lundevalls rettsmedisin 1997 ISBN 82-00-42997-0 (7. utgave ved Torleiv Ole Rognum (red.).)
Rettsmedisinsk institutt 50 år – 1938-1988 1988


== Referanser ==
Huset med det rare i

Huset med det rare i er en serie på barne-tv som gikk på NRK1 fra 1992 til 2004. Fra 1992 til 1993 var Minken Fosheim, Øyvin Berven og Marianne Furevold programledere. Deretter ble Fosheim og Berven byttet ut med Ingunn Kyrkjebø og Johannes Joner. Programmet ble regnet for å være NRKs storsatsing for barn i 1992 og ble delvis skapt for å møte konkurransen fra TV 2 som startet sine sendinger på samme tid.
Det ble også laget egne spin-off-serier med Furevold som ble kalt Loftet med det rare i og Boioioiing og andre serier med Melvin Nesset kalt Kjelleren med det rare i og Melvin på sommertur som ikke hadde tilknytning til de øvrige bortsett fra lokalene eller universet generelt. Disse to skilte seg fra originalserien ved at den mest baserte seg på visning av små kortfilmer framfor handlinger rundt programlederne.
Huset med det rare i ble spilt inn i en gammel herskapsvilla i Madserud allé mellom Skøyen og Frogner i Oslo. Dette var også opptakssted for julekalenderen Amalies jul fra 1995.


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
(no) Huset med det rare i hos Filmfront
Blackfish

Blackfish (ca. 1729–1779), kjent på sitt morsmål som Cot-ta-wa-ma-go eller Mkah-day-way-may-qua, var indianerhøvding for chillicothe-delen av den tidligere nordamerikanske shawnee-stammen. Meget lite vites om ham, siden det bare eksisterer skriftlig dokumentasjon om hans siste tre leveår, men han er hovedsakelig kjent som følge av sine relasjoner til de amerikanske nybyggerne Daniel Boone og Simon Kenton. Han spilte en viktig rolle for shawneene under den amerikanske uavhengighetskrigen.


== Referanser ==
Stabilitet

Stabilitet defineres i mekanikken som hvor stor kraft som må til for å få et legeme ut av likevektsposisjon. Stabilitet har med stødighet og likevekt å gjøre.
I skipsindustrien er flytestabilitet svært viktig. Stabilitet innen dette feltet er ofte definert som et fartøys evne til å rette seg opp etter krengning. Se også utdypende artikkel om flytestabilitet.
Geoteknisk bruker en ordet stabilitet i forbindelse med bæreevne til bygninger, stabilitet til skråninger, skjæringer eller fyllinger.
For konstruksjoner bruker en stabilitet i tilknytning til knekking og vipping.
Basisordet stabil brukes også i mer overført betydning om noe som er balansert og ikke særlig bevegelig, som i stabil sykdomstilstand, stabilt sideleie m.m. Det motsatte av stabil er labil; i ubalanse eller lett bevegelig. Uttrykkene instabilitet eller ustabilitet er i bruk, selv om det motsatte av stabilitet heter labilitet.


== Eksterne lenker ==
En kort innføring i stabilitetsprinsippet på en båt
Trine Martens

Trine Martens (født 2. september 1984) er en norsk ishockeyspiller. Hun spiller klubbhockey for Vålerenga Ishockey, og var tidligere kaptein på landslaget. Hun er utdannet radiograf, samt stråleterapeut ved Høgskolen i Oslo.I 2008 ble hun norsk mester for syvende gang med Vålerenga, og ble intervjuet av Christian Strand på NRK for denne bragden. Fra 2001 til 2003 studerte hun idrettsfag ved Bjerke videregående skole. I 2012 ble hun tildelt Gullpucken av Norges Ishockeyforbund som beste norske kvinnelige hockeyspiller.


== Landslagsdeltakelse ==
I sesongen 2003–2004 spilte hun 22 kamper for landslaget. Blant disse var alle Norges fem VM-kamper, hvor hun skåret ett mål.I sesongen 2004–2005 spilte hun 13 kamper for landslaget. Blant disse var alle Norges fem VM-kamper, hvor hun skåret to mål og la opp til ytterligere tre mål.


== Se også ==
Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trine Martens – Eurohockey.com 
(en) Trine Martens – Eliteprospects.com
Finlay (elv)

Finlay er ei elv i provinsen Britisk Columbia i Canada. Den ligger i elva Mackenzies nedbørfelt, og er 402 km lang, med et nedbørfelt på 43 000 km².
Elva har sitt utspring like øst for det kontinentale vannskillet i Rocky Mountains. Den renner ut fra Thutade Lake, først mot nordøst og senere i sørøstlig retning til den munner ut i reservoaret Willistonsjøen, som ble dannet ved byggingen av W.A.C. Bennett-demningen i elva Peace i 1968. Før dette ble Peace-elva dannet ved samløpet av Finlay og elva Parsnip fra sør, men det tidligere samløpet ligger nå under reservoaret. Finlay renner gjennom en enorm høyfjellsregion, som er helt veiløs og praktisk talt ubebodd, med unntak av noen små indianerbosetninger.
Elva er oppkalt etter oppdageren John Finlay, som reiste et stykke oppover elva i 1797. Den første europeeren som reiste langs elva helt til utspringet var pelshandleren og oppdageren Samuel Black i 1824. 
Finlay er den av Mackenzies tilløpselver som har sitt utspring lengst fra Mackenzies munning i Beauforthavet, og er dermed en del av elvesystemet Finlay–Peace–Slave–Mackenzie, som med en lengde på 4 241 km er verdens 12. lengste elv.


== Eksterne lenker ==
(en) Finlay River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jeanette Amvik Rolland

Jeanette Amvik Rolland (født 21. juni 1982) er en tidligere ishockeyspiller for Vålerenga Ishockey og det norske landslaget. 
Hun studerte idrettsfag ved Bjerke videregående skole fra 1998 til 2001.


== Landslagsdeltakelse ==
I sesongen 2003–2004 spilte hun 11 kamper for landslaget.'
I sesongen 2004–2005 spilte hun seks kamper for landslaget, tre i OL-kvalifiseringen og tre privatlandskamper.


== Se også ==
Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeanette Amvik Rolland – Eurohockey.com 
(en) Jeanette Amvik Rolland – Eliteprospects.com