jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Negombo

Negombo er en by på Sri Lanka med ca. 122 000 innbyggere. Byen ligger 40 km nord for Colombo. Negombo ble grunnlagt i 1505 av portugisiske kolonister. Viktige næringsveier er fiske og turisme. Få spor er igjen etter kolonitiden, men en 120 km lang kanal brukt til transport av kanel finnes fortsatt.


== Galleri ==

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Negombo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Johs Totland

Johs Totland (født 1954 i Bergen) er tidligere rektor på Metis videregående i Bergen og forfatter av flere bøker i økonomi og samfunnsfag. Han er utdannet siviløkonom og har arbeidet i den videregående skolen siden 1981. Han har vært sentral i utviklingen av mesterutdanningen i Norge siden 1988. Fra 2004 til 2007 var han engasjert av Utdanningsdirektoratet der han jobbet med elev- og lærlingvurdering.


== Bibliografi ==
Økonomi for ingeniører Universitetsforlaget (1992)
Økonomi og økonomistyring (med Sigvard C. Lepsøe) Universitetsforlaget (1995)
Lommeboka (med Knut Woll) Gyldendal (1998)
Økonomistyring Universitetsforlaget (1999)
Økonomistyring Gyldendal (2000)
Økonomi og bedriftsetablering (med Odd Helge Sandvik, Trine Skarvang og Knut Woll) Gyldendal (2001)
Mester i ledelse og markedsføring (med Tore Walter Ruud) Gyldendal (2002)
Mester i økonomistyring Gyldendal (2002)
Samfunnsfag (med Henry Notaker) Gyldendal (2006)
Samfunnsfag YF (med Henry Notaker) Gyldendal (2007)
Catrine (Skottland)

Catrine er en landsby (village) i regionen East Ayrshire i Skottland. Ved folketellingen i 2001 hadde Catrine 2 053 innbyggere.
 
I 2006 ble folketallet estimert til 2 110 innbyggere.


== Referanser ==
Porsanger Pinsemenighet

Porsanger Pinsemenighet er en kristen frikirkelig menighet i Lakselv i Porsanger, i  Finnmark.  Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Porsanger Pinsemenighet ble stiftet i 1990. Menigheten har 14 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer.  For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.


== Referanser ==
Sion Båtsfjord

Sion Båtsfjord er en kristen frikirkelig menighet i Båtsfjord, i  Finnmark.  Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Sion Båtsfjord ble stiftet i 1950. Menigheten har 13 tilskuddstellende medlemmer i 2019. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.


== Referanser ==
Smyrna Kirkenes

Smyrna Kirkenes er en kristen frikirkelig menighet i Kirkenes i  Finnmark. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen.  Smyrna Kirkenes ble stiftet i 1931. Menigheten har 51 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro. 


== Misjon ==
Smyrna Kirkenes er engasjert i misjonsarbeid og støtter norsk pinsemisjons arbeid. 


== Referanser ==
The Memory Remains

The Memory Remains er en sang av Metallica fra deres 1997 album, ReLoad. Dette var den første offisielle singleutgivelsen fra albumet.


== Sangtekst ==
Sangen handler om en glemt kvinnelig skuespiller som er desperat for å gjenvinne sin berømthet, og drives til vanvidd ved å være nær ukjent. Sangen kan være en referanse til filmen Sunset Boulevard, som omhandler mange av de samme temaene som sangen. 
Sangen ble skrevet av James Hetfield og Lars Ulrich. På innspillingen deltar den britiske skuespillerinnen og sangerinnen Marianne Faithfull. På konserter får gruppa fansen til å synge det som Faithfull sang. Helt til sist i sangen sier Marianne en setning som er tatt fra Marilyn Monroes film Uten feste (engelsk tittel: The Misfits): «Say yes... at least say hello...». 


== Eksterne lenker ==
(en) The Memory Remains på Discogs 
(en) The Memory Remains på MusicBrainz
Shigechiyo Izumi

Shigechiyo Izumi (påstått født 29. juni 1865, død 21. februar 1986) var en mann fra Japan som alminneligvis har blitt regnet for å ha blitt verdens nest eldste menneske og verdens eldste mann. Hans levetid på 120 år og 237 dager overgås bare av Jeanne Louise Calment. 
Han var fra Tokunoshima på Amamiøyene, der han ble født og døde. Han arbeidet med landbruk. 
Noen har imidlertid sådd tvil om dokumentasjonen rundt hans fødselsår.


== Se også ==
Verdens eldste personer


== Referanser ==
Albert Quixall

Albert Quixall (født 9. august 1933 i Sheffield, England) er en engelsk tidligere fotballspiller. Han spilte blant annet for Sheffield Wednesday og Manchester United. Han ble tidlig ansett som en lovende spiller, og var en av Sheffield Wednesdays store spillere på 1950-tallet.
Han spilte 5 landskamper for England, og var med i VM-troppen i 1954.
I 1958 ble han solgt til Manchester United for daværende rekordsum 45 000 pund, som en viktig brikke i puslespillet med å sette sammen et nytt United-lag etter München-ulykken i februar 1958.
Han innfridde slettes ikke forventningene med det første. Manchester United spilte sju kamper på rad uten å vinne etter at Quixall ble kjøpt inn, men etterhvert klarte han å vise at han også kunne sakene sine. Han ble aldri den største stjernen på Old Trafford, men han var viktig i en vanskelig gjennopbyggingsfase.
Etter at han ble satt ut av laget som skulle spille Charity Shield-kampen mot Everton FC i 1964, ba han om å bli solgt. Han gikk til Oldham Athletic for 7 000 pund. Han avsluttet så sin fotballkarriere med en sesong i Stockport County FC i 1967, dessuten spilte han et par kamper for Altrincham i 1968.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Quixall – FIFA 
(en) Albert Quixall – Transfermarkt 
(en) Albert Quixall – national-football-teams.com 
(en) Albert Quixall – EU-Football.info 
(en) Albert Quixall – FBref
Shay Brennan

Seamus Anthony «Shay» Brennan (født 6. mai 1937, død 9. juni 2000) var en irsk fotballspiller, født av irske foreldre i Manchester i England. Han spilte for Manchester United og var spillende manager for Waterford FC i Irland.
Hans debutkamp for Manchester United var en FA-cup kamp mot Sheffield Wednesday 19. februar 1958, klubbens første kamp etter München-ulykken der 8 spillere døde. Brennan ble brukt som ving, og scoret to mål i en meget følelsesladet kamp som United vant 3-0.
Han spilte mange kamper som angrepsspiller de første årene, men i 1961 gjorde Matt Busby en genistrek ved å flytte ham ned som høyre-back. Denne posisjonen gjorde han til sin egen de neste ni årene i klubben.
I 1965 ble han spurt om han ville representere Irland, noe han kunne ettersom foreldrene var født i Irland. Han takket ja, til tross for at han var med i den engelske troppen på 40 spillere som var tatt ut for å forberede seg til VM på hjemmebane.
Han var med på alle de store triumfene til Manchester United på 1960-tallet, deriblant FA-cupseier i 1963, ligagull i 1964-65 og i 1966-67, og selvsagt en av dem som vant Europacupen i 1968.
Da han sluttet i Manchester United i 1970, var det for å bli spillende manager for Waterford FC, og han hentet gamle lagkamerater til sin nye klubb. Brennan døde i 2000 av et massivt hjerteinfarkt mens han spilte golf på en bane nær Waterford. Han var den første av Manchester Uniteds Europacupvinnere som døde.


== Eksterne lenker ==
(en) Shay Brennan – UEFA 
(en) Shay Brennan – Transfermarkt 
(en) Shay Brennan – national-football-teams.com 
(en) Shay Brennan – WorldFootball.net 
(en) Shay Brennan – Soccerway 
(en) Shay Brennan – EU-Football.info
Jake and the Fatman

Jake and the Fatman er en amerikansk kriminalserie som gikk på TV-kanalen CBS fra 1987 til 1992. Serien handlet om District attorney J.L. McCabe som bekjempet kriminalitet i Los Angeles (og senere Hawaii) sammen med sin spesialetterforsker Jake Styles og hans assistent D.A. Derek Mitchell. Hovedrollene som Jake og Jason Lochinvar 'Fatman' McCabe ble spilt av henholdsvis Joe Penny og William Conrad. Tredjemann på laget ble spilt av Alan Campbell. Serien ble skapt av Dean Hargrove og Joel Steiger. 
Jake and the Fatman gikk på TVNorge fra midten av 1990-årene og til begynnelsen av 2000-tallet. 


== Om serien ==
Serien ble opprinnelig kansellert etter en sesong, men da den populære Haiwaii-baserte krimserien Magnum, P.I. ble avsluttet i 1988 innså CBS at de ble sittende med tomme og veldig dyre studiofasiliteter på øya. Serien ble derfor raskt gjenopplivet og flyttet til Hawaii. Serien ble flyttet tilbake til Los Angeles i 1991.Episoden «It never entered my mind» i sesong 4 fungerte som pilotepisode til Diagnosis Murder.


== I rollene ==
William Conrad ...  Jason Lochinvar 'Fatman' McCabe (104 episoder, 1987-1992)
Joe Penny ...  Jake Styles (104 episoder, 1987-1992)
Alan Campbell ...  Derek Mitchell (92 episoder, 1987-1992)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jake and the Fatman på Internet Movie Database 
(en) Jake and the Fatman på Metacritic 
Åpningsvignett (YouTube)
Turpan-Hami-feltet

Turpan-Hami-feltene er et oljefelt i Turpanbassenget i den kinesiske autonome regionen Xinjiang. Det omfatter et område på 53 000 kvadratkilometer. Frem til 1997 var det oppdaget 14 olje- og naturgassfelter der, med sikre reserver på 220 millioner tonn. 


== Kilder ==
http://en.chinagate.com.cn/english/208.htm
Cainanfeltet

Cainanfeltet er et oljefelt i Kurban-Tonggut-ørkenen i Dzungarbassenget i det nordvestre Xinjiang er det første integrerte oljefelt funnet i en ørken i Folkerepublikken Kina. Det ble oppdaget i 1991 og ble operativt i 1995, med en årlig produksjon på 1.483 millioner tonn.


== Kilder ==
http://en.chinagate.com.cn/english/208.htm
Bohaifeltene

Bohaifeltene er en samlebetegnelse for olje- og naturgassfeltene i Bohaihavet innerst Østkinahavet. Blant feltene der kan fremheves Suizhong 36-1 og Changqingfeltet.


== Kilder ==
http://en.chinagate.com.cn/english/208.htm
Knight Rider

Knight Rider er en amerikansk action- og science fiction-serie som gikk på NBC fra 1982 til 1986. Serien handlet om en politimann som ble skutt på tjenesteoppdrag, men hjulpet tilbake av en mystisk millionær. Han fikk et nytt navn, nytt ansikt og en ny høyteknologisk bil med kunstig intelligens til hjelp. Han ble deretter sendt på en rekke spesialoppdrag. Hovedrollen ble spilt av David Hasselhoff.  Produsent for serien var Joel Rogosin.
Serien ble solgt til over 90 land. Den ble etterfulgt av to serier og tre TV-filmer.   


== Handling ==

Handlingen dreier seg om politimannen Michael Long (senere kalt Michael Knight) – som blir skutt på tjenesteoppdrag, og som blir hjulpet tilbake av en mystisk millionær. Han får et nytt navn, et nytt ansikt og en ny høyteknologisk bil med kunstig intelligens som skal hjelpe ham. De to bekjemper kriminalitet generelt, og skurkene som skjøt Michael spesielt.
Sammen med K.I.T.T. (forkortelse for Knight Industries Two Thousand) oppklarer han en rekke forbrytelser.


== Om serien ==
Den populære serien ble etterfulgt av to serier og tre TV-filmer. 
Knight Rider var også med å gi inspirasjon til lignende serier, slik som Airwolf, Street Hawk, The Highwayman, Viper, Automan og ikke minst både filmen og TV-serien Blue Thunder.


== I rollene ==
David Hasselhoff ...  Michael Knight ... (84 episoder, 1982-1986)
Edward Mulhare ...  Devon Miles ... (84 episoder, 1982-1986)
William Daniels ...  K.I.T.T. (84 episoder, 1982-1986)
Richard Basehart ...  Fortellerstemmen ... (83 episoder, 1982-1986)
Patricia McPherson ...  Bonnie Barstow (62 episoder, 1982-1986)
Rebecca Holden ...  April Curtis (21 episoder, 1983-1984)
Peter Parros ...  'RC3' Reginald Cornelius III (20 episoder, 1985-1986)


== Spin-off ==
Team Knight Rider (TV-serie) (1997–98)
Knight Rider (TV-serie) (2008-2009)
Knight Rider 2000 (TV-film) (1991), med David Hasselhoff som Michael Knight
Knight Rider 2010 (TV-film) (1994), løst basert på serien
Knight Rider (film) (2008), David Hasselhoff i en birolle som Michael Knight – filmens hovedrolle Mike Traceur, som er sønn av Michael Knight, spilles av Justin Bruening


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knight Rider på Internet Movie Database 
(en) Knight Rider på Rotten Tomatoes 
(en) Knight Rider på Metacritic
Suizhong 36-1

Suizhong 36-1 er et stort offshore oljefelt i Liaodongbukten i Bohai, om lag 50 km øst for fylket Suizhong i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det har sikkert påviste reserver på 300 millioner tonn. Det ble operativt i 1995.


== Kilder ==
http://en.chinagate.com.cn/english/208.htm
Qinhuangdao 32-6

Qinhuangdao 32-6 er et oljefelt om lag midt i Bohaibukten i Østkinahavet. Navnet skyldes at det ligger utenfor kysten av byprefekturet Qinhuangdao i provinsen Hebei. 
Det ble oppdaget i 1995 og har sikkert påviste reserver på 200 millioner tonn.


== Kilder ==
http://en.chinagate.com.cn/english/208.htm
Pinghufeltet

Pinghufeltet (平湖油气田) er et olje- og gassfelt på kontinentalsokkelen i Østkinahavet, ca. 420 km øst for Shanghai. Det har naturgass som hovedprodukt. Utbyggingen av feltet tok til i november 1996 og var ferdig i 1998. Det har kommet opp i en dagsproduksjon på 1,2 millioner kubikkmeter naturgass for Pudong New Area i Shanghai. 


== Kilder ==
http://en.chinagate.com.cn/english/208.htm
Laurie Graham

Laurie Graham (født 30. mars 1960 i Inglewood, Ontario) er en tidligere kanadisk alpinist.
Hun fikk plass på Canadas landslag i 1978. I 1983 vant hun sitt første renn i verdenscupen, utforrennet i Mont Tremblant i Canada. I franske Puy-Saint-Vincent feiret hun i 1984 historiens første verdenscupseier i Super-G for Canada.
I løpet av karrieren vant Graham seks verdenscuprenn (fem i utfor og én i super-G). I sesongen 1985/86 kjempet hun om seieren i utforcupen med sveitsiske Maria Walliser og østerrikske Katharina Gutensohn, men måtte se seg slått med liten margin.
Karrierens høydepunkt var bronsemedaljen i utforrennet under VM 1982 i Schladming/Haus. Under OL 1988 i Calgary kom hun på femteplass i utfor og ble nr. 13 i super-G. Laurie Graham la opp som alpinist i 1988. 


== Meritter ==


=== OL ===
Calgary 1988

5.-plass i utfor


=== VM ===
Schladming/Haus 1982: Bronse i utfor
Bormio/Santa Caterina 1985: 7.-plass i utfor
Crans-Montana 1987: 5.-plass i utfor


=== Verdenscupen ===
3.-plass i utforcupen: 1986, 1987
4.-plass i utforcupen: 1985
5.-plass i utforcupen: 1983


=== Verdenscupseire ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laurie Graham – Olympedia 
(en) Laurie Graham – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Laurie Graham – Canadian Olympic Committee 
(en) Laurie Graham – Ontario Sports Hall of Fame 
(en) Laurie Graham – FIS (alpint) 
(en) Laurie Graham – ski-db.com
Gåggå Salvesen

Ågot «Gåggå» Salvesen
(født  16. januar 1926,
død 19. april 2002)
var en norsk kostymedesigner, kjent som kostymesjef
Den Norske Opera (1969–86), et virke hun  overtok etter Helene Furunes.
Hun var utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1946) og
reiste til Miami der hun arbeidet, samt var lærer i drakthistorikk og kleskultur (1946–69).
Hennes far var tegneren Harald Snilsberg som gjorde henne til figuren Gåggå i en av hans
tegneserier for Tidens Tegn, såvel som barnebøker.
Av hennes spesielle utfordringer nevnes Flåklypaballetten, operaene  Katja Kabanova og Carmen.


== Premier ==
Den Norske Operas venner, æresstipend 1983 på kr 10 000
Oslo bys kulturstipend 1987
Statens kunstnerstipend for eldre fortjenstfulle kunstnere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Gåggå Salvesen hos Sceneweb
Toni Herlofson

Toni Herlofson (født 20. januar 1950 i Oslo) er en norsk danser og koreograf som danset ved Nasjonalballetten (1969–88).
Som koreograf har hun hatt oppgaver ved Den Norske Opera, blant annet Flåklypaballetten (1983), 20th Century Sjox, Rhapsody in Blue og Spillopper.  Hun har også koreografert for Det norske teatret, Oslo Nye Teater (Fyrtøyet), Verdal teaterlag (Mannen fra La Mancha, 1987), NRK, ABC-teatret (Return to the forbidden planet), Musikkteatret (Pelle Haleløs) og andre.


== Premier ==
Dansekritikerprisen 1982 for rollen som Therpsichore i Il Pastor Fido


== Referanser ==
Robert de Visée

Robert de Visée (1650/1665 – 1732/1747) var en fransk gitarist, luttenist, teorbist, gambist, sanger og komponist fra barokken.


== Liv og virke ==
Robert de Visées  bakgrunn er ikke kjent, navnet peker mot portugisisk opphav. Sannsynligvis studerte han med Francesco Corbetta. 
Rundt 1680 dukker de Visée opp som kammermusiker ved hoffet til Ludvig XIV. Kongen gav de Visée i oppdrag å undervise dauphinen i gitarspill. Siden den spanske gitaristen Jourdan de la Salle allerede hadde den offisielle tittelen «Kongelig Gitarlærer», fikk de Visée i 1695 tittelen «Kongelig Gitarist». I 1709 ble han sanger i det kongelige kammerkor. Etter Jourdan de la Salles død i 1719 ble de Visée hans etterfølger som «Kongelig Gitarlærer». Denne posten ga han fra seg etter sin kones død i 1721. Navnet hans ble i hoffets registre til han i 1732 trakk seg som «Kongelig Gitarist».
de Visée publiserte to bøker med gitarkomposisjoner, Livre de Guitare, dedié au Roy (1682) og Livre de pièces pour la guitare (1686), begge dedisert kongen. Han skrev også en samling stykker for kammerorkester og mange suiter for teorbe og barokklutt, de fleste bevart i Saizenay-manuskriptet.


== Verk for gitar ==
Livre de Guitare, dedié au Roy
Suite No. 1 i a-moll (Prelude / Allemande / Courante / Sarabande / Gigue / Passacaille / Gavotte / Gavotte / Bourrée)
Suite No. 2 i a-moll (Allemande / Courante / Sarabande)
Suite No. 3 i d-moll (Prelude / Allemande / Courante / Courante / Sarabande / Sarabande / Gigue / Passacaille / Gavotte / Gavotte / Menuett Rondeau / Menuett Rondeau / Bourrée)
Suite No. 4 i g-moll (Prelude / Allemande / Courante / Double de la Courante / Sarabande / Gigue / Menuett / Gavotte)
Suite No. 5 i G-dur (Sarabande / Sarabande / Gigue)
Suite No. 6 i c-moll (Prelude / Tombeau de Mr. Francisque Corbet / Courante / Sarabande / Sarabande en Rondeau / Gavotte)
Suite No. 7 i C-dur (Prelude / Allemande / Courante / Sarabande / Gigue, a la Maniere Angloise / Gavotte / Menuett)
Chacone i F-dur
Suite No. 8 i G-dur (Prelude / Allemande / Courante / Sarabande / Gigue / Sarabande / Chacone / Gavotte / Menuett / Bourrée)Livre de pièces pour la guitare
Suite No. 9 i d-moll (Prelude / Allemande / Courante / Sarabande / Gigue / Gavotte / Bourrée / Menuett / Passacaille / Menuett)
Suite No. 10 i g-moll (Prelude / Allemande / Courante / Sarabande / Gigue / Menuett / Chacone / Gavotte / Bourrée / Menuett)
Sarabande (a-moll)
Gigue (a-moll)
Sarabande (A-dur)
Menuett (A-dur)
Suite No. 11 i h-moll (Prelude / Allemande / Sarabande / Gigue / Passacaille)
Suite No. 12 i e-moll (Sarabande / Menuett/ Passacaille)
Menuett (C-dur)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Robert Wolff: Die Barockgitarre und Robert de Visée, nova giulianiad 12/88, s. 155 ff.


== Eksterne lenker ==
(en) Robert de Visée på Discogs 
(en) Robert de Visée på MusicBrainz 
(en) Robert de Visée på Spotify 
(en) Robert de Visée på Last.fm 
(en) Robert de Visée på AllMusic 
Gérard Rebours: FAQ about Robert De Visée  Arkivert 12. desember 2008 hos Wayback Machine., g.rebours.free.fr
Gérard Rebours: Chronologie de Robert de Visée, g.rebours.free.fr
Postdepartementet (Norge)

Postdepartementet ble opprettet ved kongelig resolusjon 18. august 1860 ved at embetet som Generalpostdirektør ble opphevet og det sentrale ansvaret for alle saker angående postverket ble overført fra Indredepartementet.
Bakgrunnen for opprettelsen av departementet var misnøye fra Stortingets side over Generalpostdirektoratets spesielle stilling som både underordnet og sideordnet det ansvarlige departement. Direktoratet ble derfor omdannet til et departement.
Etter et års virksomhet ble departementet nedlagt da Postdepartementet og Marinedepartementet ved kongelig resolusjon 6. juni 1861 ble slått sammen til det nye Marine- og postdepartementet.


== Statsråder ==
18. august 1860 – 31. oktober 1860: Ketil Motzfeldt
1. november 1860 – 30. september 1861: Erik Røring Møinichen
12. august 1861 – 24. august 1861: Christian Ludvig Diriks (fungerende)


== Eksterne lenker ==
Postdepartementet 1860-1861 Håndbok for Riksarkivet
Det Sibbern/Birch-Motzfeldtske ministerium (16.12.1858-16.12.1861) Arkivert 1. juli 2016 hos Wayback Machine. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste
Herbert Otto Gille

Herbert Otto Gille (født 8. mars 1897 i Gandersheim, død 26. desember 1966 i Hannover) var en tysk SS-general tilknyttet Waffen-SS. Han deltok i både første- og andre verdenskrig.
Han ble ikke dømt for noe i forbindelse med andre verdenskrig og var etter krigen aktiv i HIAG.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Herbert Gille var fjerde sønn av fabrikanten Hermann Gille. Han gikk på borgerskole fra 1903 til 1909 og så på gymnasium i hjembyen. Fra sitt 14. år gikk han på kadettanstalten på Schloss Bensberg.


=== Militær karriere ===
Gille tjenestegjorde i artilleriet under første verdenskrig. Etter krigen arbeidet han blant annet i jordbruket. I januar 1935 giftet han seg med Sophie Charlotte Mennecke (født 1903); en datter ble født i oktober samme år.


==== Annen verdenskrig ====
Under Tysklands felttog mot Polen i september 1939 tilhørte Gille et artilleriregiment innen SS-Verfügungstruppe. Den 1. mai 1943 ble han på Østfronten kommandant for 5. SS-Panzer-Division Wiking, som blant sine styrker hadde frontkjempere fra Sverige, Danmark, Norge og Finland. Gille utmerket seg særskilt i slaget ved Korsun-Tsjerkassy-lommen i begynnelsen av 1944. I januar året derpå ble han gjort til kommandant for IV. SS-Panzerkorps for å unnsette det av Den røde armé beleirede Budapest. Dette maktet han imidlertid ikke. Gille og IV. SS-Panzerkorps deltok også i den mislykkede Operasjon Frühlingserwachen, Tysklands siste offensiv under andre verdenskrig.
Gille var blant annet mottaker av Jernkorsets ridderkors med ekeløv, sverd og diamanter og Det tyske kors i gull. Han var den høyeste dekorerte i Waffen-SS under andre verdenskrig.
Ved krigens slutt hadde han rang som SS-Obergruppenführer (general i Waffen-SS). Han overga seg til amerikanske styrker da krigen var over. Han ble anholdt og holdt i fangenskap i tre år, løslatt i mai 1948. Gille var kjent for å være «kun» en soldat, og delte ikke mange andre medsoldaters og befals politiske synspunkter på nasjonalsosialismen.


=== Etterkrigstiden ===
Etter krigen arbeidet han i en avis inntil 1958. Han eide også en liten bokbutikk. Han var aktiv i HIAG. Gille døde 26. desember 1966 av et hjerteattakk i Stemmen, nær Hannover. Han ble gravlagt i Stemmen, men graven eksisterer ikke lenger.


== Rang ==
Løytnant: 27. januar 1915
Oberleutnant: 31. mars 1919
SS-Anwärter: desember 1931
SS-Scharführer: 1932
SS-Untersturmführer: 20. april 1933
SS-Obersturmführer: 20. april 1935
SS-Hauptsturmführer: 9. november 1935
SS-Sturmbannführer: 20. april 1937
SS-Obersturmbannführer: 19. oktober 1939
SS-Standartenführer: 30. januar 1941
SS-Oberführer: 1. oktober 1941
SS-Brigadeführer und Generalmajor der Waffen-SS: 9. november 1942
SS-Gruppenführer und Generaleutnant der Waffen-SS: 9. november 1943
SS-Obergruppenführer und General der Waffen-SS: 9. november 1944


== Referanser ==
Arve Jørgensen

Arve Jørgensen (født 16. april 1978 i Klæbu) er en tidligere norsk turner.
Jørgensen representerte Trondhjems Turnforening, der han har turnet siden barndommen. Han vant NM-gull sammenlagt i 2006, og brøt med dette Espen Jansens 5-årige seiersrekke, der Jørgensen fikk 5 sølv på rad. Jansen fikk i dette NM-sølv, og Joachim Hanche-Olsen bronse.Ved siden av turn er han utdannet lege, og har jobbet ved Stavanger universitetssjukehus siden august 2007. Videre har han søkt om å bli ESAs neste astronaut, og har søkt om å få ta en doktorgrad innen romfartsmedisin ved University of Texas.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

Norges Gymnastikk- og Turnforbund – Norgesmestre
NM 2004 for lag