jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gjertrud

Gjertrud er en norsk form av jentenavnet Gertrud. Navnet har i norrønt formen Geirþrúðr og er avledet av geirr og þrúðr (trudr) som betyr henholdsvis «spyd» og «styrke». I den norske folketellingen fra 1801 er navnet skrevet på mange forskjellige måter: Giertrud, Giertrue, Giertru, Gjertrud, Gertrud, Jertru og Gjertrue.


== Utbredelse ==
Geirþrúðr er ikke kjent brukt i noen nordiske runeinnskrifter, så navnet var neppe blant de aller mest brukte i vikingtiden. Gerdrud og Gertrudt var vanlige kvinnenavn i Tyskland i senmiddelalderen. Gjertrud er kjent brukt i norske middelalderballader, blant annet i «Iven Erningsson».
Da var då hon Gjertrud fruva,hon tok mot med både håndom,hon støyrde da fast i hovedgjerdi,dar eiger da tomt at standa.

Varianten Jartrud var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 20 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Formen Giertrud var et populært navn på norske jentebarn på 1700-tallet.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Gjertrud og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet Gjertrud ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Den hellige Gjertrud av Nivelles (626-659)
Den hellige Gjertrud av Helfta (1256–1302), benediktinernonne og katolsk helgen også kjent som Gjertrud den store
Gjertrud Schnackenberg (f. 1953), amerikansk pris-vinnende dikter
Gjertrud Økland (f. 1963), norsk fiolinist
Gjertrud Sæter (f.1963), norsk kulturhistoriker
Gjertrud L. Jynge (f. 1966), norsk skuespiller
Gjertrud Eia (f. 1979), norsk programleder


== Annen bruk av navnet ==
Gjertrudfuglen, kristent legendeeventyr
Gjertrudsmesse, messe til minne om Gjertrud av Nivelles 17. mars
Gjertrud Kvakk, tegneseriefigur i Donald Duck & co
Gjertrud Krogstad, rollefigur i den norske TV-serien Hotel Cæsar i perioden 2000-2003 og i 2005, spilt av Kari Simonsen
Gjertrud, rollefigur i William Shakespeares tragedie Hamlet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Gjertrud
(en) Think Baby Names: Gjertrud
Ingvald Møllerstad

Ingvald Møllerstad (født 19. april 1893 i Nannestad, død 28. april 1965 i Oslo) var Norges første fast ansatte pressefotograf.
Opprinnelig het han Ingvald Johansen og kom fra Møllerstad gård i Nannestad som han tok navnet etter. Møllerstad begynte i 1921 å fotografere for Aftenposten og ble fast ansatt i 1934 som avisens (og Norges) eneste pressefotograf. Han ble i Aftenposten til han gikk av for aldersgrensen i 1963.
Han fotograferte fra fly luftskipet «Norge»s ankomst og ble sendt til Tafjord for å fotografere fra rasulykken. Møllerstad fotograferte den tyske innmarsjen i Oslo 9. april og han var nærværende under maidagene i 1945 og festet jubelscenene til film.
Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull (1963).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ingvald Møllerstad i Fotografregisteret.
Berekvam stasjon

Berekvam stasjon er en jernbanestasjon på Flåmsbana i Aurland kommune.
Berekvam er det eneste stedet på Flåmsbana der tog kan krysse hverandre. Kryssningssporet har manuelle sporveksler og ingen automatisk signalisering. Kryssing kan derfor bare skje når stasjonen er bemannet, typisk i sommersesongen. Berekvam er siste stasjon i Norge med rutetog som er manuelt betjent.
Bare ett av sporene på stasjonen har plattform. Ved krysning er derfor av- og påstigning tillatt bare for det toget som stopper ved plattformen.
Ekspedisjonsbygningen er tegnet av Bjarne Friis Baastad ved NSB Arkitektkontor og ble oppført i 1939.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 187. ISBN 82-90286-28-7. 
Ivar J. Gubberud og Helge Sunde (1992). Flåmsbana: Historien om en av verdens bratteste jernbaner. Bergen: John Grieg. ISBN 82-533-0261-4. 
Aasmund Dahl, red. (1984). NSBs bygningsregistrering: Bergen distrikt. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 502–509. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Berekvam stasjon
(no) Berekvam stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Flåmsbana
Promo 90 (Arcturus-demo)

Promo 90 (utgitt 1990) er en demo til det norske black metal bandet Arcturus.


== Sporliste ==
«Intro» (1:12)
«My Angel» (5:24)
«untitled» (1:14)
«Morax» (3:19)
«Outro» (1:15)


== Artister ==
Steinar Sverd Johnsen – keyboard
Jan Axel «Hellhammer» Blomberg – trommer
Marius Vold – bass, vokal


== Kilder ==
Promo 90 hos Encyclopaedia Metallum
Vatnahalsen holdeplass

Vatnahalsen holdeplass i Aurland kommune ble åpnet i 1941 da persontrafikken på Flåmsbana ble startet. Stasjonsbygningen (tegnet ved NSB Arkitektkontor) ble oppført i 1939. Vatnahalsen høyfjellshotell ligger ca 50 meter fra holdeplassen.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 187. ISBN 82-90286-28-7. 
Ivar J. Gubberud og Helge Sunde (1992). Flåmsbana: Historien om en av verdens bratteste jernbaner. Bergen: John Grieg. ISBN 82-533-0261-4. 
Aasmund Dahl, red. (1984). NSBs bygningsregistrering: Bergen distrikt. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 490–491. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Vatnahalsen holdeplass
(no) Vatnahalsen holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Flåmsbana
Jordens tempel

Ditan-parken med Jordens tempel (地坛, Dìtán) i Beijing i Folkerepublikken Kina er et tempel med omliggende parkanlegg som spilte en viss seremoniell rolle i Ming- og Qing-dynastienes tid i keisertidens Kina. Det ble bygd i 1530, og keiserne fra de to dynastiene dro dit for å forrette de årvisse himmelofringer ved sommersolverv. 
Ditan-parken ligger nord i Beijing, i Andingmen-området rett utenfor Beijings annen ringvei. Beliggenheten er bare noen hundre meter nord for  Yonghe-tempelet. Med sitt område på 42,7 hektar er det den nest største tempelparken i Beijing; bare Himmelens tempel dekker et større område. 
Himmelens tempel ligger i rett akse direkte sør for Jordens tempel, men helt i sør, på motsatt side av Beijings bymessige område
My Angel (Arcturus-EP)

My Angel (utgitt 1991) er den første EP-en til det norske black metal-bandet Arcturus. EP-en ble utgitt begrenset til 1100 kopier med blått og gult plateomslag. Bootleger ble utgitt av Black Hearse Records. My Angel blir sett på som halvveien mellom bandleder Steinar Sverd Johnsen sitt originalprosjekt Mortem, et death metal band, og Arcturus sine senere Symfonisk black metal og avant-garde metal-album. Selv om Symfonisk metal og black metal er tydelige elementer gjennom EP-en, er den samlede stilen mørk, rolig death metal med inspirasjon av doom metal. Man kan også finne mindre tegn til den senere utviklingen av bandets musikalske identitet. Denne EP-en ble senere brukt i split albumet True Kings of Norway.


== Sporliste ==
«My Angel» (5:55)
«Morax» (6:27)


== Artister ==
Steinar Sverd Johnsen – keyboard, gitar
Jan Axel «Hellhammer» Blomberg – trommer
Marius Vold – bass, vokal


== Kilder ==
My Angel hos Encyclopaedia Metallum
Constellation (Arcturus-EP)

Constellation (utgitt 1994) er den første EP-en til det norske black metal bandet Arcturus. EP-en ble kun utgitt i 500 kopier. Låtene ble senere gjeninnspilt på debutalbumet Aspera Hiems Symfonia og gjenutgitt på samlealbumet Aspera Hiems Symfonia/Constellation/My Angel. Det kom også ut et bootleg av EP-en med fire bonuslåter i 1999 kalt Reconstellation.


== Sporliste ==
«Rødt og svart» (6:09)
«Icebound Streams and Vapours Grey» (4:42)
«Når kulda tar» (4:27)
«Du nordavind» (4:30)


== Artister ==
Kristoffer «Garm» Rygg – vokal
Tomas «Samoth» Thormodsæter Haugen – gitar
Steinar Sverd Johnsen – keyboard
Jan Axel «Hellhammer» Blomberg – trommer


== Kilder ==
Constellation hos Encyclopaedia Metallum
Jinshanling

Jinshanling (kinesisk: 金山岭, pinyin: Jīnshānlǐng) er en sektor av Den kinesiske mur i et fjellområde i fylket Luanping 120 km nordøst for Beijing, men over grensen til provinsen Hebei. Sektoren henger sammen med sektoren ved Simatai. Den ble bygd fra 1570 under Ming-dynastiet. 

Jinshanling-sektoren er 10,5 km lang med 5 pass, 67 vakttårn og to fyrtårn. Den fremre sektoren er restaurert tilbake til sin opprinnelige stand da Ming-styret forsterket og ombygde den. Men jo nærmere man kommer Simatai, jo mer forfallen og restaurert blir den.
Jenjanlingsektoren (Jinshanling changcheng 金山岭长城) ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdig kulturgods. 
Det går en taubane opp til muren på dets høyeste punkt, og stedet er blitt et utferdsmål for turister i Beijing.


== Eksterne lenker ==
Fotografier av Den kinesiske mur ved Jinshanling Arkivert 20. november 2008 hos Wayback Machine.
Fotografier av Den kinesiske mur ved Jinshanling Arkivert 9. mai 2008 hos Wayback Machine.
Fotografier av Den kinesiske mur ved Jinshanling
En vandring fra Jinshanling til Simatai
Jinshanling Great Wall
Reinunga holdeplass

Reinunga holdeplass i Aurland ble åpnet i 1942 da ordinær persontrafikk på Flåmsbana ble startet. Holdeplassen het i begynnelsen Kjosafoss, så Kjosfoss fra 1947 og Reinunga fra 1977.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 187. ISBN 82-90286-28-7. 
Ivar J. Gubberud og Helge Sunde (1992). Flåmsbana: Historien om en av verdens bratteste jernbaner. Bergen: John Grieg. ISBN 82-533-0261-4. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Reinunga holdeplass
(no) Reinunga holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Flåmsbana
Anne-Gunhild Moxness

Anne-Gunhild Moxness (født 9. november 1914 i Narvik , død 1994) var en norsk frontsøster og ble i 1951 rektor på Røde Kors sykepleieskole i Trondheim. Hun har også medvirket som forfatter av del 2 i boken Sykepleie i hundre.


== Tysk tjeneste ==
Anne-G som hun ble kalt, var sykesøster på Ullevål sykehus, og i mars 1942 meldte hun seg til fronttjeneste på østfronten, hvor hun tjenestegjorde helt frem til slutten av andre verdenskrig. Hun tjenestegjorde i Ukraina, Leningrad og fulgte 5. SS-Panzer-Division «Wiking» inn i Kaukasus og tjenestegjorde på divisjon «Wikings» feltlasarett i  byen Kislovodsk fram til januar 1943. Hun fulgte «Wiking» på retretten fra Kaukasus til den endte i Ruhpolding sør i Tyskland, hvor «Wiking» ble reorganisert etter store tap. I mai 1943 tjenestegjorde hun ved et lasarett i den tsjekkiske byen Mariánské Lázně.


== Tildeling av Jernkorset ==

I februar 1944 ble hun forflyttet til et feltlasarett i  Reval, nå Tallinn i Estland. Hun ble der 2. august 1944 tildelt det tyske Jernkorset av 2. klasse for sin innsats etter et bombeangrep på Reval den 9. mars samme år. Mot ordre fra sine overordnede og med livet som innsats gikk hun inn og hentet ut sårede i rom fullt av flammer. Hun var den første ikke-tyske kvinne som fikk tildelt Jernkorset, og en av kun 18 kvinner som offisielt fikk Jernkorset i løpet av andre verdenskrig. Hun ble også tildelt Frontkjempermerket.


== Krigens slutt ==
Moxness fortsatte sin tjeneste som frontsøster til hun og 7 andre norske frontsøstre ble tatt til fange av engelske styrker i nærheten av Lübeck 2. mai 1945. Hun fortsatte sitt virke som sykepleier ved et engelsk feltsykehus fra mai til september 1945. Hjemme i Norge ble hun idømt 15 måneders fengsel for sin frontsøstertjeneste, og for å ha vært medlem av Nasjonal Samling siden 1942. I 1949 besluttet Oslo formannskap at Anne-Gunhild Moxness kunne fortsette sitt arbeid ved Ullevål sykehus, hvor hun arbeidet frem til hun flyttet til Trondheim i 1951 og ble rektor ved Røde Kors' sykepleierskole.


== Litteratur ==

Ulateig, Egil: Fordømte engler – de norske frontsøstrene,Vega Forlag, Oslo 2010. ISBN 978-82-8211-141-6
Hauge, Kari Westad: Sykepleie i hundre – utdanningen i Trondheim 1906-2006, 2006. ISBN 9788251921244
Dahl, Hans Fredrik: Norsk krigsleksikon 1940-45, 1995. ISBN 82-02-14138-9
Kvanmo, Hanna:  Dommen, 1990. ISBN 82-05-19130-1
Melby, Kari: Kall og kamp – Norsk sykepleierforbunds historie, 1990. ISBN 82-02-11768-2
Senje, Sigurd: Dømte kvinner – tyskerjenter og frontsøstre 1940-45, 1986. ISBN 82-530-1384-1


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norske frontkjempere – Minnesmerker
Liste der beliehenen Frauen (de)
Novedades Der zweite Weltkrieg (es)
Luanping

Luanping (kinesisk: 滦平县; Luánpíng Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Chengde, og ligger inn i mot Beijing.
Befolkningen i fylket var 463 601 i 1999.


== Kulturminner ==
En sektor av Den kinesiske mur, kalt Jinshanling (Jinshanling changcheng, 金山岭长城), ligger i fylket, og ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdig kulturgods.


== Administrative enheter ==
Det eneste subdistrikt er Zhongxing lu (中兴路街道)


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 101 går gjennom området. Den begynner i Beijing og fører via blant annet Chengde til Shenyang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
En vandring fra Jinshanling til Simatai
Jinshanling Great Wall
Kjosfossen holdeplass

Kjosfossen holdeplass på Flåmsbana i Aurland ble åpnet i 1951 som turistholdeplass ved Kjosfossen. Frem til 1977 hadde holdeplassen navnet Kjosfossen kraftstasjon.


== Huldreopptreden ==
Siden 1998 var det i turistsesongen mulig å oppleve huldra ved fossen. Attraksjonen ble imidlertid gjenstand for en rettstvist, og Sogn tingrett avsa i 2005 dom om at forestillingen var et brudd på åndsverkloven. Saken gikk til Høyesterett, som enstemmig fant at huldreopptredenen ved Kjosfossen ikke var original nok til å representere et selvstendig åndsverk. Forestillingen kunne derfor fortsette i samme form som tidligere.


== Stasjonens plassering på linjenettet ==


== Bildegalleri ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 187. ISBN 82-90286-28-7. 
Ivar J. Gubberud og Helge Sunde (1992). Flåmsbana: Historien om en av verdens bratteste jernbaner. Bergen: John Grieg. ISBN 82-533-0261-4. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Kjosfossen holdeplass
(no) Kjosfossen holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Flåmsbana
Kronikat

Kronikat eller Krønikenotis er en personlig fortelling om historiske og kalendariske begivenheter. 
Termen ble skapt av den svenske folkloristen Carl Wilhelm von Sydow i 1937 for å plassere denslags folkelige prosafortellinger som ikke hadde oppnådd å få det historiske sagnets episke karakter. Et kronikat kan imidlertid, som en form for sagnnotis gjerne være livskraftig og levende i tradisjonsmiljøet uten å utvikle seg til sagn.


== Historikk ==
I C.W. von Sydows teoretiske system er kronikatet blitt definert som personlige fortellinger om historiske opplevelser, som i motsetning til memoratet ikke har noe supranormalt ved seg. I den forbindelse angis en liste med fem memorielle diter (utsagn), som kun bærer fiksjonens kjennetegn.


== Forholdet til historiske sagn ==
Bjarne Hodne har imidlertid plassert både kronikat og memorat under begrepet kommuniserte minner, og definerer kronikat som «fortellinger som bygger på minner om personer, krigshendelser, drap, bebyggelse m.m. og som er lik memoratene ved at de ikke er blitt utsatt for dikterisk utforming.»Slik memoratet under gitte forhold kan gå over til å bli et naturmytisk sagn som tradert historie, kan tilsvarende kronikatet ende opp som historisk sagn.


== Referanser ==


== Se også ==
Dite
Fabulat
Kriteriumsmotiv
Memorat


== Litteratur ==
Bødker, Laurits: Krönikenotis (s. 165). Folk Literature (Germanic). International Dictionary of Regional European Ethnology and Folklore. Volume II. Rosenkilde and Bagger. København 1965.
Hodne, Bjarne: «Overføring av muntlig stoff» i: Bjarne Hodne, Knut Kjelstadli og Göran Rosander: Muntlige kilder. Om bruken av intervjuer i  etnologi, folkeminnevitenskap og historie. Universitetsforlaget. Oslo 1981.
Sydow, Carl Wilhelm von: «Popular Dite Tradition. A Terminological Outline» (s. 106-126) i: Selected Papers on Folklore. Published on the Occasion of his 70th Birthday. Anniversary Volume. Rosenkilde & Bagger. København 1948.
Blomheller holdeplass

Blomheller holdeplass på Flåmsbana i Aurland ble åpnet i 1942 da ordinær persontrafikk ble startet på strekningen. Holdeplassen mistet persontrafikken en periode i 1998–99, men er fortsatt trafikkert i dag.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 187. ISBN 82-90286-28-7. 
Ivar J. Gubberud og Helge Sunde (1992). Flåmsbana: Historien om en av verdens bratteste jernbaner. Bergen: John Grieg. ISBN 82-533-0261-4. 
Aasmund Dahl, red. (1984). NSBs bygningsregistrering: Bergen distrikt. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 500–501. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Blomheller holdeplass
(no) Blomheller holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Flåmsbana
Topiramat

Topiramat (C12H21NO8S) er den virksomme substansen i et antiepileptika som foreskrives under navnet Topamax®, Topimax Janssen med flere. Det anvendes som behandling av epilepsi og som stabiliserende ved manodepressive sykdommer. Virkestoffet brukes også som profylakse for noen typer hodepine, som migrene og klasehodepine.
Systematisk (IUPAC) navn 2,3:4,5-Bis-O-(1-metyletyliden)-beta-D-fruktopyranosesulfamat. CAS ID 97240-79-4. Molar masse 339,363 g/mol
Forskere ved Medical University of South Carolina (MUSC) fant i 2008 også gunstig virkning på alkoholisme både for å redusere forbruket, redusere abstinens og unngå tilbakefall.


== Bivirkninger ==
Nesten alle som behandles med preparatet merker prikkinger i hender og føtter, og noe endring av smakssansen. Vekttap er vanlig. Gastrointestinale symptomer med kvalme og mavesmerter forekommer, og topiramat kan gi nyrestein. Videre kan det også oppstå doseavhengige bivirkninger som tretthet, talevansker, koordinasjonsforstyrrelser, svimmelhet, synsforstyrrelser, nedsatt konsentrasjonsevne, depresjon, angst, emosjonell labilitet, hypokinesi, anoreksi, parestesier og hodepine. Økt risiko for luftveisinfeksjoner er også ganske vanlig. (Kilde: St Olavs Hospital HF)
Pasienter som får topiramat, bør følges grundig opp i titreringsfasen (minst hver 14. dag). Dersom seponering blir nødvendig bør det skje langsomt og forsiktig.


== Kilder ==
Topiramat (Topimax®), St Olavs Hospital HF


== Eksterne lenker ==
Topamax (Felleskatalogen)
Kongepokalvinnere i svømmesport (menn)

Kongepokalvinnere i svømmesport mottar Hans Majestet Kongens Pokal, som tildeles beste mannlige og kvinnelige utøver under hovedmesterskapet i svømmesport. Samme utøver kan motta prisen flere ganger.


== Oversikt over vinnere ==
Gjelder individuell svømming dersom ikke noe annet er angitt


== Kilder ==
svomming.no: Kongepokalvinnere
Aspera Hiems Symfonia

Aspera Hiems Symfonia (utgitt 1996) er debutalbumet til det norske black metal bandet Arcturus. Fire av låtene er gjeninnspilte versjoner fra EPen Constellation og fire er nye låter. Albumets tittel er fra latin og betyr «Tøff vintersymfoni». 
I 2002 ble albumet remastret sammen med tidligere utgivelser som Constellation og My Angel i samlealbumet Aspera Hiems Symfonia/Constellation/My Angel.


== Sporliste ==
«To Thou Who Dwellest in the Night» (6:46)
«Wintry Grey» (4:34)
«Whence & Wither Goest the Wind» (5:15)
«Raudt og svart» (5:49)
«The Bodkin & the Quietus (...to Reach the Stars)» (4:36)
«Du Nordavind» (4:00)
«Fall of Man» (6:06)
«Når kulda tar (Frostnettenes prolog)» (4:21)


== Artister ==
Kristoffer «Garm» Rygg – vokal
Carl August Tidemann – gitar
Hugh «Skoll» Mingay – bass
Steinar Sverd Johnsen – keyboard
Jan Axel «Hellhammer» Blomberg – trommer


== Kilder ==
Aspera Hiems Symfonia hos Encyclopaedia Metallum


== Eksterne lenker ==
(en) Aspera Hiems Symfonia på Discogs 
(en) Aspera Hiems Symfonia på MusicBrainz 
(en) Aspera Hiems Symfonia på AllMusic
Disneyland (California)

Disneyland er en fornøyelsespark i Anaheim i California i USA. Det er den første av de to temaparkene film- og underholdningsselskapet Disney har anlagt i USA. Den ble grunnlagt i 1954 av Walt Disney og åpnet 1955. Disneyland, som ligger ca. 45 km sørøst for sentrum av Los Angeles, omfatter fantasieggende fremstillinger fra eventyr, amerikansk myte og historie, eksotisk natur, havdyp, jordens fortid og fremtidens science fiction-verden, i alt mer enn 90 ulike attraksjoner, gruppert i en del hovedtemaer (Adventureland, Fantasyland, Main Street USA, Tomorrowland med flere). Fornøyelsesparken besøkes årlig av mange millioner mennesker.


== Se også ==
Disneyworld i Orlando, Florida
Tokyo Disney Resort i Urayasu, Japan
Disneyland Resort Paris


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Disneyland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
 Disneyland (California) hos Wikivoyage
Carl August Tidemann

Carl August Tidemann (født 7. juni 1971) er en høyt teknisk norsk nyklassisk metal-gitarist og komponist, best kjent for sitt arbeid i de to progressiv metal-bandene Arcturus og Winds


== Diskografi ==


=== Solo ===
Stylistic Changes (1996)


=== Med Tritonus ===
Shadowland (Demo, 1994)
A Gathering Of 8 Norwegian Prog Metal Bands (Samlealbum, 1997)


=== Med Arcturus ===
Aspera Hiems Symfonia (1995)
La Masquerade Infernale (gjest) (1997)


=== Med Winds ===
Of Entity And Mind (EP, 2001)
Reflections of the I (2002)
The Imaginary Direction of Time (2004)
Prominence and Demise (2007)


=== Med Fleurety ===
Department of Apocalyptic Affairs (gjest) (2000)


=== With Diabla ===
Everything Passes (sesong medlem) (2001)


== Eksterne lenker ==
Winds offisielle nettside
Carl August Tidemann offisielle nettside
Arcturus offisielle nettside
Tritonus offisielle nettside
Diabla offisielle nettside
Fleurety offisielle nettside
Tromme- og klokketårnene i Beijing

Tromme- og klokketornene i Beijing er to tårn som ligger et stykke nord for Den forbudte by i den kinesiske hovedstadens indre by. Lignende tromme- og klokketårn finnes i mange kinesiske byer og i kinesiske tempelanlegg.


== Beskrivelse ==
Gulou (鼓楼, Gǔlóu), trommetårnet, står i nordre del av den indre by, rett ved den midtaksen fra nord til sør som løper gjennom Den forbudte by og dens porter, til Den himmelske freds port ved Den himmelske freds plass. Annen etasje er en firkantet terrasse, 55,6 meter lang og 30 meter bred, og tårnet er 47 meter høyt.
Zhonglou (钟楼), klokketårnet, står rett nord for trommetårnet og er 47,9 meter høyt og altså noe høyere enn trommetårnet. Det er bygd i grå stein og har rundbuede lydglugger fremfor en terrasse i tredje etasje.


== Historie ==
Trommetårnet ble bygd i 1272 under Kublai-khan, og stod den gang helt i midten i Yuan-dynastiets hovedstad Khanbaliq. Det ble den gang kalt Qizhenglou («Det ordnede styres tårn»).
I 1420 ble tårnet flyttet og rekonstruert noe øst for sitt gamle sted. Det skjedde under Yongle-keiseren (Ming-dynastiet). I 1800 utførte Jiaqing-keiseren (Qing-dynastiet) omfattende renovasjoner. I 1924 fikk tårnet det nye navn Mingchilou («Tårnet til minne om skammen»), og man utstilte der gjenstander knyttet til åttenasjonsalliansens innmarsj i Beijing under bokseropprøret i 1900 og senere fra 30. mai-massakren i 1925.
I dag (2008) benyttes bygningens øverste etasje som kulturhall for befolkningen i bydistriktet Dongcheng.
Etter reparasjoner i 1980-årene ble begge tårn åpnet for turister. I 1996 blev de kulturminnesmerket av den kinesiske stat.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lilla Uppslagsboken, Förlagshuset Norden AB, Förlagshuset Nordens Boktryckeri, Malmö 1974.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20070609220641/http://www.pekingguiden.com/upplev_peking_trum_klocktornen.html
http://www.travelchinaguide.com/attraction/beijing/bell.htm
Det eldre uppslagsverket Nordisk familjebok på http://runeberg.org
om tromme- og klokketårnene i Beijing.