jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Harry Frankfurt

Harry Gordon Frankfurt (født 29. mai 1929 i Langhorne i Pennsylvania i USA) er professor emeritus i filosofi ved Princeton University hvor han underviste fra 1990 til 2002. Han har tidligere forelest ved Yale University og Rockefeller University. Han fikk sin doktorgrad i 1954 fra Johns Hopkins University. Hans områder innen filosofien er blant annet moralfilosofi, bevissthetsfilosofi, handlingsfilosofi og det 17. århundrets rasjonalisme.
Han er særlig kjent for sitt bokessay Om Bullshit opprinnelig publisert i 1986 og gjenutgitt i 2005. Her skiller han hvordan løgn og det han omtaler som «bullshit» brukes i kommunikasjon, hvor løgn er bevisst forvregning av fakta, mens «bullshit» ytres for å forsøke å imponere publikum og skape inntrykk av at noe blir gjort.
To av hans bøker, om bullshit og om sannhet er utgitt på norsk.


== Verker ==
NorskOm bullshit (Originaltittel: On bullshit) oversatt av Alexander Leborg. Krakiel forlag 2008 ISBN 9788299738118
Om sannhet (Originaltittel: On truth) oversatt av Alexander Leborg. Spartacus forlag 2008 ISBN 9788243004320EngelskDemons, Dreamers and Madmen: The Defense of Reason in Descartes's Meditations. Princeton University Press (2007 [1970])
The Importance of What We Care about. Philosophical Essays. Cambridge University Press (1988)
Necessity, Volition, and Love. Cambridge University Press (1999)
The Reasons of Love. Princeton University Press (2004)
On Bullshit. Princeton University Press (2005)
On Truth. Alfred Knopf, New York (2006)
Taking ourselves seriously & Getting it right. Stanford University Press (2006)
On Inequality. Princeton University Press (2015)


== Referanser ==
Oscar Strugstad

Oscar Sigvard Julius Strugstad (født 6. juli 1851 i Trondhjem, død 12. august 1919 på Vestre Aker) var en norsk offiser og politiker. Han var forsvarsminister i Francis Hagerups andre regjering fra 22. oktober 1903 til 10. mars 1905. 

Oscar Strugstad var premierløytnant da han ble beordret til generalstaben som aspirant i 1878, og fortsatte å stige i stilling og grad der. Han var oberstløytnant, men et politisk ubeskrevet blad, da han i 1903 ble utnevnt til forsvarsminister i Hagerups moderat-konservative regjering.Strugstad tilhørte den delen av Venstre som gikk sammen med Høyre og utgjorde Samlingspartiet ved stortingsvalget i 1903. Han kom noe i skyggen av Georg Stang, og den nye regjeringens program var å løse unionsspørsmålene med Sverige ved forhandling alene. Strugstad advarte i 1904 mot å avskaffe repetisjonsøvelsene og andre nedskjæringer, men måtte følge Stortingets vedtak. Etter forhandlingsbruddet med svenskene i mars 1905 tilhørte Strugstad «den fraksjon av regjeringen som holdt på ‘den lange lovlinje’, og han advarte i spesialkomiteen mot å fremtvinge unionens oppløsning, særlig på et tidspunkt da Sverige på grunn av den russisk-japanske krig hadde frie hender overfor Norge», skrev militærhistoriker og offiser Odd Lindbäck-Larsen.Etter å ha gått av som minister i mars 1905 ble Strugstad utnevnt til oberst og sjef for det Norske Jegerkorps, og i 1910 ble han forfremmet til generalmajors grad og fikk kommandoen over Trondhjem brigade før han i 1914 ble sjef for generalstaben, og skjøttet denne stillingen «med ro og sikkerhet», ifølge Lindbäck-Larsen, under hele den første verdenskrig. I 1908 var Strugstad leder av komiteen for reorganisering av forsvaret.I perioden 1906–1910 var Strugstad president i Centralforeningen for Udbredelse af Idræt, en av Norges Idrettsforbunds forløpere. Han var også lærer ved Den kongelige tegneskole, detaljør ved Norges geografiske oppmåling, formann i Kristiania militære samfunn 1908–1910 og den første formannen i Hærens fastlønte offiserers landsforening 1908–1912.Han var sønn av arsenalfyrverker Lorentz Strugstad og Joachime Regine Aas. Han giftet seg i 1880 med Hilda Louise Anderssen. Deres sønn Oscar Strugstad (1887–1954) gjorde også militær karrière.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oscar Strugstad (1851–1919) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Oscar Strugstad hos Norsk senter for forskningsdata
Daniel Frank

For snøbrettkjøreren, se Daniel FranckDaniel Frank (født 4. januar 1882, død 20. mars 1965) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis. 
Frank vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på andreplass i lengdehopp med et hopp på 6,89 som var 45 centimeter kortere enn gullvinneren og landsmannen Meyer Prinstein som vant konkurransen med 7,34 som var nytt olympisk rekord.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Sølv i friidrett, lengdehopp  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Frank – Olympedia 
(en) Daniel Frank – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Daniel Frank – databaseOlympics.com (arkivert)
James L. Jones

James Logan Jones jr. (født 19. desember 1943) er en amerikansk offiser i United States Marine Corps. Han tjenestegjorde som kommandant for marineinfanteriet fra 1999 til 2003 og SACEUR fra 2003 til 2006.
Jones ble født i Kansas City i Missouri. Han studerte ved Edmund A. Walsh School of Foreign Service og ble utnevnt til sekondløytnant i 1967.
1. desember 2008 ble han nominert til nasjonal sikkerhetsrådgiver av påtroppende president Barack Obama.


== Referanser ==
Robert Stangland

Robert Sedgwick Stangland (født 5. oktober 1881 i Orleans County i New York, død 15. desember 1953) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis. 
Stangland vant to olympiske bronsemedaljer i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på tredjeplass i både lengdehopp og tresteg. Han hoppet 6,89 i lengde som var en centimeter kortere enn sølvmedaljevinneren Daniel Frank men hele 46 centimeter kortere enn gullvinneren og landsmannen Meyer Prinstein som vant konkurransen med 7,34 som var ny olympisk rekord. I tresteg kom han på tredjeplass med et hopp på 13,37, bak sine landsmenn Meyer Prinstein og Frederick Engelhardt. 


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Bronse i friidrett, lengdehopp  USA
1904  St. Louis -  Bronse i friidrett, tresteg  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Stangland – Olympedia 
(en) Robert Stangland – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Stangland – databaseOlympics.com (arkivert)
EM i friidrett 1946 – Høydehopp menn

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen Høydehopp herrer ved EM i friidrett 1946 i Oslo, Norge. 
Birger Leirud representerte Norge og kom på 4.-plass med samme høyde som bronsemedaljevinneren. 


== Finalen ==


== Eksterne lenker ==
Resultater1
Resultater2
Norske EM-deltakere
Frederick Engelhardt

Frederick Englehardt  var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis. 
Englehardt vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på andreplass i tresteg med et hopp på 13,90 bak landsmannen Myer Prinstein som hoppet 14,35. I lengdehopp kom Englehardt på fjerdeplass


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Sølv i friidrett, tresteg  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Frederick Engelhardt – Olympedia 
(en) Frederick Engelhardt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frederick Engelhardt – Track and Field Statistics
Dream Factory Nordic

Dream Factory Nordic er et plateselskap, produksjonsselskap og management-selskap med base i Oslo sentrum. 
Noen artister selskapet har jobbet med inkluderer Doruntina Disha, Jaypea, Mr Bolly, Amazone samt Anders og Lars. Dream Factory fikk mye oppmerksomhet i norsk media da deres artist Doruntina gikk inn på en førsteplass på hitlistene i Albania. Siden dengang har Doruntina blitt utgitt i mer enn 27 land. Dream Factory Nordic eies av Kjell-Ola Kleiven. 
Blant selskapets mer profilerte låtskrivere og produsenter finner vi Tommy La Verdi og Kurt "Keegee" Gaasø Sistnevnte står blant annet bak Dinas «Bli hos meg» og Organics «Big Brother»
Dream Factory Nordic arrangerte i 2004 auditionkonseptet «Power Star Search» med den norske radiostasjonen Power Hit radio. Det ble holdt audition i hele 7 norske byer. Doruntina Disha fant finalen og fikk utgitt låten «Dreamworld».
I 2005 samarbeidet selskapet med radio kanalen P4 på prosjektet Anders & Lars. Dette var et prosjekt hvor målet var å få to av P4s programledere inn på VG-lista. Låten "Er det mulig" ble til, og debuterte på en 18.-plass. 


== Eksterne lenker ==
Dream Factory Nordic
NRK Urørt Amazone – Dream Factory
Aftenposten Flere leter etter popstjerner (07. mai 2005)
BT Myrna Braza til Dream factory (09. mai 2006)
Marthe Kristoffersen

Marthe Kristoffersen (født 11. august 1989 i Karlsøy) er en norsk langrennstrener og tidligere langrennsløper. Hun representerte Idrettslaget Varden Meråker.
Hun ble født i Vannvåg i Karlsøy i Troms, og flyttet til Meråker i Trøndelag da hun var ni år gammel. Kristoffersen er ambassadør for organisasjonen Right To Play.


== Karriere ==


=== Gjennombrudd (2007) ===
Hun debuterte i verdenscupen i november 2007 på Beitostølen. Der oppnådde hun en 19.-plass, og gikk på stafettlaget som gikk inn til sjuendeplass. I desember samme år tok hun sølv i jaktstarten bak Marit Bjørgen. Kristoffersen tok flere verdenscuppoeng i løpet av sesongen. Under Junior-VM på ski 2007 var hun med på å ta gull på stafetten.


=== VM-sesongen 2008/2009 ===
Da verdenscupsesongen 2008/09 startet i svenske Gällivare, avgjorde Kristoffersen stafetten på ankeretappen foran finske Riitta-Liisa Roponen. Litt senere i sesongen fikk hun igjen sjansen på siste etappen, denne gang den 26. februar 2009 under 4 × 5 km stafett (2 × 5 km klassisk og 2 × 5 km fristil) i Ski-VM 2009 i Liberec, der hun gikk på lag sammen med Marit Bjørgen, Therese Johaug og Kristin Størmer Steira. Kristoffersen gikk ut som første kvinne på siste etappen, og da det var igjen omtrent 750 meter lå hun på andreplass, men da hun passerte målstreken var hun nummer fire.Kristoffersen tok sin første pallplassering i verdenscupen på 10 km fristil i Lahtis den 8. mars 2009, bak vinneren Justyna Kowalczyk og Charlotte Kalla.


=== Sesongene fra 2009 ===
Kristoffersen klarte en ellevteplass sammenlagt i Tour de Ski 2009/10. Under OL 2010 i Vancouver ble hun nummer 20 på 30 km fellesstart og nummer 48 på 10 km fristil.
I Tour de Ski 2010/11 endte hun på åttendeplass sammenlagt etter å ha blitt nummer tre på fjerde etappe, 10 km duatlon, og på den avsluttende etappen opp slalåmbakken i Val di Fiemme.
I Tour de Ski 2011/12 forbedret hun resultatet ytterligere og ble nummer fem sammenlagt etter å ha blitt nummer fire på den avsluttende etappen opp slalåmbakken i Val di Fiemme.
Kristoffersen la opp i 2017, men gjorde comeback i NM 2018 da hun gikk på Varden Meråkers lag som tok gull på 3 x 5 km stafett.


== Etter den aktive karrieren ==
I 2018 deltok hun og vant realityserien 71˚ nord – Norges tøffeste kjendis.I 2019 begynte hun som trener for Team Veidekke Innlandet som i 2020 skiftet navn til Team Elon Innlandet. Håvard Solås Taugbøl som kom derfra gikk inn til bronse på sprinten i ski-VM 2021.


== Verdenscup oversikt ==
Kristoffersen har to verdenscupseire med det norske stafettlaget.
Individuelt har hun seks pallplasseringer


=== Sammenlagtresultater i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marthe Kristoffersen – Olympedia 
(en) Marthe Kristoffersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marthe Kristoffersen – FIS (langrenn) 
Offisielt nettsted 
(en) Marthe Kristoffersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Om Kristoffersen i Nettavisen
Tommy La Verdi

Thomas Charles La Verdi (født 6. januar 1967 i California) er en amerikansk vokalist og låtskriver. Han slo igjennom som artist med bandet 21 Guns og etter endt karriere som artist har han jobbet som låtskriver. 
Han har blant annet skrevet låter for debutalbumet til Dina Forevig Min (nr. 2 på VG-lista), Capes «Tic Tac» (nr. 1 på VG-lista), Gaute fra Idols «Chasing Rainbows» (nr. 1 på VG-lista). Han var den første låtskriver med tre låter på VG-lista samtidig. Andre artister han har skrevet for er Alan Walker, Marcus og Martinus og Iselin Løken Solheim.


== Diskografi ==
21 Guns

Salute (1992)
Nothing's Real (1997)
Demolition (2002)


== Eksterne lenker ==
(en) Tommy La Verdi på Internet Movie Database
Almondbank

Almondbank er en landsby (village) i regionen Perth and Kinross i Skottland. Landsbyen ligger på sørsiden av elven Almond, og er i dag i praksis en forstad til Perth seks og en halv kilometer sørvest.Ved folketellingen i 2001 hadde Almondbank 610 innbyggere.
 
I 2006 ble folketallet estimert til 1 050 innbyggere.


== Referanser ==
Joseph Stadler

Joseph Francis Stadler (født 12. juni 1880, død 25. februar 1950) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis. 
Stadler vant to olympiske medaljer i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på andreplass i høyde uten tilløp med et hopp på 1,44 som var 16 centimeter lavere enn landsmannen Ray Ewry hoppet. Stadler kom på tredjeplass i tresteg uten tilløp med 9,60 hvilket var 56 centimeter kortere enn sølvvinneren Charles Kings resultat, Ray Ewry vant konkurransen med et hopp på 10,54. 


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Sølv i friidrett, høyde uten tilløp  USA
1904  St. Louis -  Bronse i friidrett, tresteg uten tilløp  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Stadler – Olympedia 
(en) Joseph Stadler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Christel Pascal

Christel Pascal (født 6. oktober 1973 i Gap) er en fransk tidligere alpinist.


== Karriere ==
I verdenscupen debuterte Pascal i 1994 i slalåmrennet i Sestriere. Kort tid etter tok hun sine første verdenscuppoeng med en 13.-plass i Meribel. De følgende sesongene uteble de store resultatene, bare sporadisk forekom navnet hennes på resultatlistene med de 30 beste.
I begynnelsen av sesongen 1999/2000 endret det seg. Hun vant slalåmrennet i Copper Mountain på samme tid som Špela Pretnar. Med ytterligere ni plasseringer blant de 10 beste, endte hun på andreplass i sammendraget i slalåmcupen.
I sesongen 2000/01 fikk hun noen pallplasseringer, og som foreløpig høydepunkt i karrieren tok hun sølvmedaljen i slalåm under  VM i St. Anton. Under VM 2005 i Bormio representerte hun Frankrike i den nyopprettede lagkonkurransen, der det franske mannskapet endte på tredjeplass.
Hun kjørte sitt siste verdenscuprenn 22. desember 2005.


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
VM 1997: 18.-plass i slalåm
VM 1999: 18.-plass i slalåm
VM 2001: Sølv i slalåm, 7.-plass i storslalåm
OL 2002: 25.-plass i storslalåm (kjørte ut i slalåm)
VM 2003: 12.-plass i slalåm
VM 2005: 12.-plass i slalåm


=== Verdenscup ===
1999/2000: Nr. 2 i slalåmcupen
2002/03: Nr. 4 i slalåmcupen
2000/01: Nr. 6 i slalåmcupen
2001/02: Nr. 6 i slalåmcupen
En verdenscupseier, totalt 9 pallplasseringer


==== Pallplasseringer i verdenscupen ====


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christel Pascal – Olympedia 
(en) Christel Pascal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christel Pascal – FIS (alpint) 
(en) Christel Pascal – ski-db.com 
Offisielt nettsted 
(en) Christel Pascal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Christel Pascal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ola Svein Stugu

Ola Svein Stugu (født 27. mars 1947 i Oppdal) er en norsk historiker, forfatter og professor ved institutt for historie og klassiske fag på Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim. Stugu ble cand. philol. i 1976 ved Universitetet i Oslo med historie som hovedfag og hadde yrkespraksis fra skoleverk, offentlig forvaltning og oppdragsforskning fram til 1993. Stugu ble førsteamanuensis ved historisk institutt og Universitetet i Trondheim i 1994, før han i 2001 ble professor ved samme sted.Stugu har skrevet flere bøker og andre publikasjoner innenfor kulturhistorie, byhistorie og historiedidaktikk, blant annet Trøndelags historie for perioden etter 1945. Han sitter også som nestleder for Norsk senter for bygdeforskning.


== Bibliografi ==
Stugu, Ola Svein m.fl. (1997). Kunnskapsbyen - Trondheims historie. Oslo: Univeristetsforlaget. ISBN 82-00-22663-8. 
Stugu, Ola Svein;  m.fl. (2004). Fabrikken. Oslo: Scandinavian Academic Press. ISBN 82-304-0004-0. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
Helle, Knut; Eliassen, Finn-Einar; Myhre, Jan Eivind; Stugu, Ola Svein (2006). Norsk byhistorie. Oslo: Pax. ISBN 978-82-530-2882-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Stugu, Ola Svein og Jensen, Karl Gunnar (2008). Ord om kor: 150 år med Trøndernes mandssangforening. Trondheim: Trøndernes mandssangforening. ISBN 978-82-990238-1-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Stugu, Ola Svein (2008). Historie i bruk. Oslo: Samlaget. ISBN 978-82-521-7214-0. 
Stugu, Ola Svein (2008). Historie i bruk. Oslo: Samlaget. ISBN 978-82-521-7214-0. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Publikasjoner av Ola Svein Stugu i Frida(no) Publikasjoner av Ola Svein Stugu i BIBSYS
NTNU.no – Biografien til Ola Svein Stugu
Kildenett.no – Biografien til Ola Svein Stugu
Dreamworld

«Dreamworld» er en poplåt i dance-sjangeren med artisten Doruntina Disha.
Låten ble liggende en uke på VG-lista sommeren 2005 med #19 som beste plassering. Den ble også gitt ut i Albania og fikk der hele seks måneder på førsteplass. Selskapet som ga ut låten var Dream Factory Nordic.


== Referanser ==
Bojanakirken

Bojanakirken (bulgarsk: Боянска църква) er en bulgarsk-ortodoks middelalderkirke i utkanten av den bulgarske hovedstaden Sofia.
Kirken har stått oppført på UNESCOs verdensarvliste siden 1979.


== Historie ==
Kirkekomplekset består av tre deler. De eldste delene er fra 900-tallet og 1200-tallet, i tillegg til en litt nyere del fra 1800-tallet.
Det som i første rekke gjør kirken berømt er de kjente freskene fra 1259 inne i kirken, som er blant den best bevarte middelalderkunsten i Øst-Europa.
Niels Petter Solberg

Niels Petter Solberg (født 1962 i Haugesund) er en norsk teaterinstruktør.
Solberg er utdannet ved Radford University i Virginia, USA og debuterte som teaterregissør ved Teatret Vårt i Molde i 1991 med Allen Bennetts Bed Among The Lentils. Han har regissert og forfattet en rekke teaterforestillinger ved Haugesund Teater, Sogn og Fjordane Teater, Brosteinsteateret, Augusto Boals Forumteater for Ungdom, Norsk Revyfaglig Senter og Italia Contis Academy of dramatic arts, London. Han var co-regissør til TV-serien Skal det være et nummer? , NRK 1993 og Norske Kvinner i Hollywood, NRK 2002. Mindre roller som skuespiller i filmene ‘’Dirty Dancing» (1987) for Vestron Pictures og  Dykket (1989) for Filmeffekt A/S
Solberg er forfatter av Norske filmdivaer i Hollywood, utgitt på Samlaget i 2002. Artikler fra boken ble også publisert i de amerikanske filmtidskriftene Little shoppe of Horrors, Psychotronic Video og Western Clippings.
Solberg har presentert filmplakatutstillinger under Den norske filmfestivalen ved Haugesund Billedgalleri med tema «Hollywood Memorabilia» og «60 år med Science Fiction på Filmplakaten». I februar 2018 utstillingen "Filmplakatens Stjerner : From Norway with love" ved KinoKino i Sandnes med Greta Nissen, Vera Zorina, Sonja Henie, Greta Gynt, Sonja Wigert, Sigrid Gurie, Kirsten Heiberg, Liv Ullmann og Julie Ege.
Etablerte Augusto Boals Forumteater for Ungdom i Haugesund i 2002 etter å ha studert hos Augusto Boal i Brasil. Teateret ble tildelt «Inspirasjonsprisen» fra Scenetekstfondet Norsk Teaterråd (2011), Haugesund Kommune Kulturpris (2012) og Haugesund Sparebanks Kulturpris (2013).
Co-produsent og koordinator for åpningsparaden Stavanger 2008 Europeisk Kulturhovedstad.
Medlem av Bystyre i Haugesund kommune for Arbeiderpartiet i perioden 2003-2007, 2011-2015, 2022-2023.


== Bibliografi ==
Norske Filmdivaer i Hollywood, Det Norske Samlaget 2002


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.nielspettersolberg.no
[1]
Klippekirkene i Ivanovo

Klippekirkene i Ivanovo (bulgarsk: Ивановски скални църкви) er en samling steinkirker, kapeller og klostre som er hugget ut av berget nær byen Ivanovo i Ruse oblast.
Komplekset har stått oppført på UNESCOs verdensarvliste siden 1979. 


== Historie ==
Den eldste av kirkene skriver seg fra 1100-tallet. Fra starten av 1200-tallet og gjennom nesten 400 år var klippene bebodd av munker som utvidet komplekset til å bestå av rundt 40 større og mindre kirker og rundt 300 andre konstruksjoner i klippene. Kun et mindre antall er bevart i dag. 
Freskene fra 1200-tallet og 1300-tallet som er bevart i 5 av kirkene er en kjent og viktig del av verdensarvstedet. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rock-hewn churches of Ivanovo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Rock-Hewn Churches of Ivanovo – unesco.org
Joseph Zhang Weizhu

Joseph Zhang Weizhu (født 1958 i Kina) er katolsk biskop i Folkerepublikken Kina. Hen er hindret av myndighetene i å virke i bispedømmet Xinxiang i provinsen Henan, og virker i stedet som leder for undergrunnskatolikkene i Xianxian i Hebei.
Biskop Zhang ble bispeviet i Xianxian i Hebei i 1990 av undergrunnsbiskopen Casimirus Wang Milu av Tianshui (Gansu). Han kom under press fra myndighetene i Xianxian, og ble stadig arrestert og forhørt. Han ble senere flyttet fra Xianxian. En mulighet som var påtenkt var å sende ham til Anguo et annet sted i Hebei, – Anguo var et gammelt bispedømme. Men det endte med at han ble assignert til bispedømmet Xinxiang, som var uten biskop. Men der forhindret lokalregjeringen å la ham lede bispedømmet.
Som undergrunnsbiskop er han under konstant overvåkning. I slutten av januar 2000 ble han bortført av sikkerhetspolitiet og ført fra Xinxiang og holdt i husarrest. Det tok over et år før han ble sluppet fri. Han ble så leder for undergrunnskatolikkene i Xianxian igjen.
Han blir stadig ilagt strenge restriksjoner, og hans reisefrihet er innskrenket. Etter pave Johannes Paul IIs død i 2005 ble han hindret i å feire requiemmesser.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Erkebiskop Mario Zanin (1890-1958) *1934
Kardinal Paul Yü Pin (Yu Bin) (1901-1978) *1936
Biskop Giuseppe Ferruccio Maurizio Rosà (1888-1961) *1946
Biskop Peter Joseph Fan Xueyan (1907-1992) *1951
Biskop Casimir Wang Milu (1943-2017) *1981
Biskop Paul Li Zhenrong, S.J.  (1919-1992) *1981
Biskop John Baptist Wang Ruohan (1950-) *1989
Biskop Joseph Zhang Weizhu (1958-) *1991


== Referanser ==