jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Komsomolsk (Ivanovo oblast)

Komsomolsk (russisk: Комсомо́льск) er en by i Ivanovo oblast i Russland. Den ligger ved elva Ukhtokhma (ei sideelv til Uvod), rundt 35 km vest for Ivanovo.
Byen ble grunnlagt i 1931, og fikk innvilget bystatus i 1950.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Komsomolsk (Ivanovo Oblast) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Navoloki

Navoloki (russisk: Наволоки) er en by i Ivanovo oblast i Russland. Den ligger på høyre bredd av elva Volga, rundt 80 km nordøst for Ivanovo. Innbyggertall: 10 400 (2006 est.), 11 248 (folketelling 2002), 12 434 (folketelling 1989).
Navoloki ble grunnlagt på 1880-tallet som en bosetning for arbeidere i forbindelse med byggingen av en tekstilfabrikk. Den fikk innvilget bystatus i 1938.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Navoloki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marinens Flyfabrikk M.F.12

Marinens Flyfabrikk M.F.12 var et norsk to-seters treningsfly utstyrt med flottører.
M.F.12, som var et lavvinget monoplan, ble utviklet for å erstatte M.F.4 ved marinens flyskole. Bare ett fly ble bygget før den andre verdenskrig stoppet videre utvikling av flytypen.


== Spesifikasjoner ==
Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen

Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen (født 11. desember 1962 i Trondheim) er en norsk filmskaper. I 2003 vant han pris for kortfilmen Fremragende timer under Filmfestivalen i Berlin og Robert De Niros Tribeca Film Festival. Han regisserte også åtte kortere «thrash-filmer» før han laget langfilmen 5 løgner i 2007, hvor han selv hadde manus. På rollelisten sto blant andre Pia Tjelta og Jon Skolmen. Samme år ble Krutzkoff Jacobsen kåret av VG som årets filmtalent. 
Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen har siden gjort novellefilmen Polmak i Tana, med premiere på Tromsø Internasjonale Filmfestival i 2009 og spillefilmen De umoralske, som hadde verdenspremiere under Toronto Internasjonale Filmfestival høsten 2013. De umoralske hadde norsk kinopremiere våren 2014. Filmen fikk svært blandete kritikker.Han har over flere år undervist i filmmanusskriving på litteraturstiftelsen Volapük i Oslo og vært gjestelærer flere perioder på Nordland Kunst- og Filmfagskole i Kabelvåg.


== Bakgrunn og utdannelse ==
Krutzkoff Jacobsen var regiassistent på Oslo Nye Teater i flere år. Han har grunnfag i kunsthistorie fra Universitetet i Oslo. Han har også vært aktiv som lokalpolitiker i Oslo og sittet i sentralstyret til Norsk Målungdom. Han har fungert som fast kronikør for avisen Blikk og de prostituertes tidsskrift, Albertine.
Krutzkoff Jacobsen har dessuten bakgrunn som programsekretær i NRK radio og fjernsyn, der han jobbet i syv år. Her jobbet han blant annet for programposten «Sånn er livet» i P2, hvor han skapte en rekke radiomontasjer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen på Internet Movie Database 
(da) Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen på Filmdatabasen 
(fr) Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen på Allociné 
(en) Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen på AllMovie 
(en) Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen hos The Movie Database 
(no) Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen hos Norske Dramatikeres Forbund
(no) Link til kronikk av Krutzkoff Jacobsen om norsk film fra 2001
Matteo Bandello

Matteo Bandello (født ca. 1480  ved Castelnuovo Scrivia i nærheten av Tortona, død ca. 1561 i Agen i Frankrike) var en italiensk katolsk biskop og forfatter av noveller i renessansen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Matteo Bandello ble født  i nærheten av Tortona (dagens Piemonte) en gang mellom 1480 og 1485. Han fikk en god utdannelse og gikk inn i kirken, som dominikaner, men synes ikke å ha vært spesielt opptatt av teologi.


=== Virke ===
Bandello førte et omvekslende liv: Han var tidvis privatlærer, diplomat og soldat. Etter et lengre opphold i Milanokom han til Mantova der han ble huslærer til den berømte Lucrezia Gonzaga, som han dediserte et utførlig dikt til. Blant hans mange bekjentskaper var Niccolò Machiavelli. I stridighetene om Milano (1520–25) var han tilhenger av det franske parti. Det avgjørende slaget ved Pavia, da Lombardia ble erobret av keiseren, tvang Bandello til å flykte. Hans hus i Milano ble brent og hans eiendom konfiskert. Han tok tilflukt hos Cesare Fregoso, en italiensk general i fransk tjeneste, og fulgte denne til Frankrike.


=== Biskop ===
I 1550 ble han til slutt utnevnt av kong Henrik II til biskop av Agen sørvest i Frankrike, en by hvor han bodde i mange år; han tilbragte han sin livsaften som forfatter, og døde i 1562.


=== Forfatter ===
Bandello skrev en rekke dikt, men hans berømmelse hviler utelukkende på hans omfattende samling av Novelle, i alt 214 noveller som ble samlet i fire bind, tre i 1554 og ett i 1573, og som ble meget populære. Disse novellene tilhører samme sjangre som Giovanni Boccaccios Dekameronen og Marguerite av Navarras noveller i Heptameron. Novellenes felles opprinnelse kan bli spores tilbake til gammelfranske fabliaux, skjønt noen velkjente fortellinger er åpenbart av østlig opprinnelse og en del er tatt fra antikke kilder. Bandellos noveller er vurdert som de beste i forlengelsen av Dekameronen, skjønt italienske litterater finner mangler i form av uaktsomhet og smakløsheter i stilen. Emnene veksler fra det tragiske til det komiske, spesielt det lavkomiske, og som hos Ludovico Ariosto spiller kjærligheten en overveldende rolle i alle varianter, men Bandello er mer interessert i fortellingen og dens gang, og mindre i de menneskene han forteller om.
Bandello ble oversatt til en rekke europeiske språk, og var en inspirasjon for en rekke forfattere, blant annet har William Shakespeare tatt materiale fra hans noveller, eksempelvis til skuespillene Romeo og Julie og Helligtrekongersaften, men også den spanske Lope de Vega og den svenske Urban Hjärne. I vår tid leses Bandello først og fremst som et tidsbilde.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Beyer, Edvard et al: Verdenslitteraturhistorie, bind 3. Oslo 1972. Side 99-101
Hartley, K. H.: Bandello and the «Heptameron»: Study in Comparative Literature. ISBN 0-424-05460-4.


== Eksterne lenker ==
Offiseielt nettsted for «Centro Studi Matteo bandello e la Cultura Rinascimentale» (italiensk)
Matteo Bandellos verker: tekst, overensstemmelser og frekvenslister (engelsk)
Stenopelmatidae

Jerusalemsirisser (Stenopelmatidae) er en gruppe av rettvinger og tilhører en familiegruppe blant  sirissene. Opphavet til navnet "jerusalemsirisser" er ganske uvisst, da dette stort sett er en amerikansk gruppe.


== Utseende ==
Middelsstore til meget store (opptil 69 mm), kraftige, gjerne gulbrune sirisserLenke. De ligner på kongesirisser (Anostostomatidae), som tidligere ble regnet til denne familien, men skiller seg fra disse blant annet ved at beina ikke er like piggete, stort sett er det bare bakleggene som har to rader av pigger. Hodet er stort, rundet og glatt, gulaktig på farge, med små fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Hannene har store mandibler. Thorax er temmelig liten, bakkroppen stor og rund. Vinger mangler helt. Beina er meget kraftige, men uten pigger bortsett fra på bakleggen.


== Levevis ==
Som de fleste sirisser graver de og tilbringer mesteparten av tiden under jorden. Begge kjønn, også nymfene, lager trommelignende lyder ved å banke bakkroppen mot sidene i gangene deres eller mot bakken. Arter som ser svært like ut kan skilles ved hjelp av trommesignalene.
Hannen overfører gjerne en stor, proteinrik pakke (spermatophylax) til hunnen under paringen, men ulikt en del andre rettvinger spiser hun ikke opp denne. Det forekommer at hunnen spiser opp hannen etter paringen.
Stenopelmatidae er mer eller mindre altetende og kan spise både døde plantedeler, røtter, rotknoller og andre insekter. De kan være aktive både natt og dag. På grunn av den tunge bakkroppen etterlater de seg ofte karakteristiske slepespor i støv eller sand. Disse sirissene er svært trege.


== Systematisk inndeling ==

vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orthopteroida  («gresshoppelignende insekter»)
Orden rettvinger (Orthoptera) 
underorden vortebitere og sirisser  (Ensifera)
overfamilie Gryllacridoidea
familie Jerusalemsirisser (Stenopelmatidae Burmeister, 1838)
underfamilie Oryctopinae Kevan, 1986
slekten Oryctopus Brunner von Wattenwyl, 1888 – 5 arter
underfamilie Siinae Gorochov, 1988
slekten Sia Giebel, 1861 – 6 arter
underfamilie Stenopelmatinae Burmeister, 1838
slekten Ammopelmatus Tinkham, 1965 – 2 arter
slekten Stenopelmatopterus Gorochov, 1988 – 3 arter
slekten Stenopelmatus Burmeister, 1838 – 21 beskrevne arter, man antar det kan finnes over 100, tørre områder i Nord- og Mellom-Amerika
slekten Viscainopelmatus Tinkham, 1970 – én art


== Kilder ==
Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online
Sømme, Laurits 2001. Insekter. (Original: McGavin, George C. 2000. Insects, spiders and other terrestical arthropods.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4


== Eksterne lenker ==
(en) Stenopelmatidae i Encyclopedia of Life 
(en) Stenopelmatidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stenopelmatidae hos Fossilworks 
(en) Stenopelmatidae hos ITIS 
(en) Stenopelmatidae hos NCBI 
(en) Kategori:Stenopelmatidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stenopelmatidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri over nordamerikanske arter
Norsk Entomologisk forening
Penalva (andre betydninger)

Penalva har flere betydninger.

Penalva – kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Penalva (slekt) – en slekt blant kongesirisser, ofte omtalt som wetaer.
Étienne Jodelle

Étienne Jodelle, seigneur de Limodin (født 1532, død 1573) var en fransk dramatiker og poet under renessansen.
Jodelle var født i Paris i en adelig familie. Han knyttet seg til den litterære gruppen La Pléiade (Syvstjernen) og fulgte gruppens mål om å skape en fransk litteratur basert på de antikke forbilder. Innenfor drama var likeledes Jodelles mål å skape et klassisk drama som i alle aspekter skulle være forskjellige fra de moralspill og sotieer (satiriske spill hvor skuespillerne var kledd i tradisjonelle type-kostymer) som da okkuperte de franske teaterhus. Hans første skuespill, Cléopatre captive (Den fangede Kleopatra, 1552), ble presentert for hoffet i Reims. Jodelle spilte selv tittelrollen, og skuespillertroppen inkluderte blant annet hans venner Remy Belleau og Jean de la Peruse. Til ære for stykkets suksess organiserte hans venner en liten fest ved Arcueil hvor en geit pyntet med blomster ble ledet i prosesjon og presentert for forfatteren. Denne muntre seremonien ble senere overdrevet av fiender og motstandere av La Pléiade, spesielt dens leder Pierre de Ronsard, som en gjenvekkelse av hedenske ritualer i dyrkelsen av Bacchus.
Jodelle skrev to andre skuespill. Eugene, en komedie som drev satire med det overtroiske presteskapet, hadde mindre suksess enn den fortjente. Stykkets forord overøste forakt over Jodelles forgjengere i komedien, men egentlig var hans egne dramatiske metoder ikke altfor forskjellige fra dem. Didon se sacrifiant, en tragedie som fulgte Vergils fortelling, synes å ha aldri blitt satt opp.
Jodelle døde i fattigdom i juli 1573. Hans verker ble samlet året etter hans død av Charles de la Mothe. I tillegg ble det samlet sammen et antall ulike vers som han antagelig skrev i ungdommen. En nyere og mer kritisk samling av Jodelles verker ble satt sammen i 1868 i Pléiade française av Charles Marty-Laveaux.
Den vesentlige verdien av Jodelles tragedier er liten. Cléopatre captive er mer lyrisk enn dramatisk. Gjennom de fem aktene skjer stort sett ingenting. Marcus Antonius’ død blir annonsert av hans spøkelse i første akt. Fortellingen om Kleopatras selvmord er likelydende, men ikke presentert i femte akt. Hvert akt blir avsluttet av et kor som moraliserer over emner som skjebnens ustadighet og himmelens dom over menneskelig hovmod. 
Til tross for disse manglene i moderne øyne var stykket begynnelsen på den franske klassiske tragedie, og ble snart fulgt av Meaee (1553) av Jean de la Peruse og Aman (1561) av André de Rivaudeau. Jodelle skrev hurtig, men var doven og henfallen for utskeielser. Hans venn Ronsard sa at hans utgitt dikt ikke ga noen adekvat ide om hans muligheter.


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.


== Eksterne lenker ==
Étienne Jodelle – gjengivelse av artikkelen fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition
Kort biografi (fransk)
Eogastropoda

Eogastropoda er bløtdyr, og en gruppe snegler som lever i saltvann eller i strandsonen (marine). De omfatter blant annet albusnegler og skilpaddesnegler.
Eogastropoda er en forholdvis liten gruppe og består av de mest primitive sneglene.


== Systematisk inndeling ==
Eogastropoda utgjør en av to grupper snegler. De er søstergruppe til Orthogastropoda.
Inndelingen inkluderer familiegrupper som er utdødde, basert på funn av fossiler.  De er merket med †.
Slektskapet mellom delgruppene er ikke avklart og den systematiske inndelingen er under konstant revisjon. Denne inndelingen følger Ponder & Lindberg, 1997   

bløtdyr (Mollusca)
Snegler (Gastropoda)
Eogastropoda Ponder & Lindberg, 1996 – I klassisk systematikk (tidligere) var disse sneglene en del av gruppen forgjellesnegler, (Prosobranchia). Nyere forskning viser at dette er en kunstig (polyfyletisk) gruppe.
orden † Euomphalida de Koninck 1881 (utdødd)
overfamilie † Macluritoidea
overfamilie † Euomphaloidea
overfamilie † Platyceratoidea
orden Patellogastropoda Lindberg, 1986
delgruppe Patellina Van Ihering, 1876
overfamilie Patelloidea Rafinesque, 1815  – (albusnegler; med flere)
delgruppe Nacellina Lindberg, 1988
overfamilie Nacelloidea Thiele, 1891
overfamilie Lottioidea  – ( skilpaddesnegler; med flere)
delgruppe Lepetopsina McLean, 1990
overfamilie Neolepetopsoidea McLean, 1990


== Kilder ==
Ponder & Lindberg, 1997. Towards a phylogeny of gastropod molluscs; an analysis using morphological characters. Zoological Journal of the Linnean Society, 119 83-2651


== Eksterne lenker ==
(en) Eogastropoda hos Fossilworks 
(en) Kategori:Eogastropoda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eogastropoda – detaljert informasjon på Wikispecies 
Eogastropoda at manandmollusc.net
Orthogastropoda

Orthogastropoda er bløtdyr, og en stor gruppe snegler som lever i saltvann  (marine), ferskvann og på land. De omfatter de aller fleste av sneglene.
Orthogastropoda utgjør én av to grupper snegler, og er søstergruppe til Eogastropoda, som består av bare 5 familiegrupper.


== Systematisk inndeling ==
Denne inndelingen følger Bouchet, P. & Rocroi, J.-P. 2005.  Gruppene merket 
kan muligens være parafyletiske.bløtdyr (Mollusca)
Snegler (Gastropoda)
Orthogastropoda
Patellogastropoda
Vetigastropoda
Cocculiniformia
Neritinimorpha
Neritimorpha
Cyrtoneritimorpha
Cycloneritimorpha
Caenogastropoda
«Caenogastropoda»
Architaenioglossa *
Sorbeoconcha
Hypsogastropoda
Littorinimorpha
Ptenoglossa *
Neogastropoda
Heterobranchia
lavere Heterobranchia *
Opisthobranchia * – bakgjellesnegler
Cephalaspidea (boblesnegler)
Thecosomata
Gymnosomata
Aplysiomorpha
Acochlidiacea *
Sacoglossa
Cylindrobullida *
Umbraculida
Nudipleura
Pleurobranchomorpha
Nudibranchia
Euctenidiacea
Dexiarchia
Pseudoeuctenidiacea
Cladobranchia
Euarminica
Dendronotida
Aeolidida
Pulmonata * – lungesnegler
Basommatophora * – vannlungesnegler
Eupulmonata
Systellommatophora
Stylommatophora – landlungesnegler
Elasmognatha
Orthurethra
Sigmurethra *


== Kilder ==
Bouchet, P. & Rocroi, J.-P. (J. Fryda, B. Hausdorf, W. Ponder, A. Valdés og A. Warén ) 2005. Classification and Nomenclator of Gastropod Families. Malacologia (vol. 47) 1-2. side  1-397.


== Eksterne lenker ==
(en) Orthogastropoda hos Fauna Europaea 
(en) Orthogastropoda hos Fossilworks 
(en) Orthogastropoda hos NCBI 
(en) Kategori:Orthogastropoda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Orthogastropoda – detaljert informasjon på Wikispecies
Korean Friendship Association

Korean Friendship Association (KFA) ble grunnlagt i Spania i november 2000 av Alejandro Cao de Benos de Les y Pérez med Alliance française og British Council som forbilder. Formålet for KFA er å bygge internasjonalt vennskap med Nord-Korea, og de viktigste arbeidsoppgavene består i å vise Nord-Korea for omverdenen slik KFA ser landet, å spre koreansk kultur og historie, samt å arbeide for en fredelig gjenforening mellom Nord-Korea og Sør-Korea, under ledelse av Nord-Korea.
Organisasjonen er støttet av Nord-Koreas regjering. KFA arrangerer blant annet turer til Nord-Korea for medlemmer og sympatisører.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
Mate-URL 
(en) North Korea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
KFA

KFA er en forkortelse for:

IATA-koden til Kiffa lufthavn i Assaba i Mauritania.
Kingfisher Airlines, et tidligere indisk flyselskap.
Den koreanske folkearmé
Korean Friendship Association
Bien (tidsskrift)

Bien. Et Maanedsskrift for Moerskabslæsning var et norsk litterært tidsskrift som ble redigert og utgitt i Christiania fra 1832 til 1838 av Hans Thøger Winther. Flere av samtidens fremste norske forfatterne publiserte tekster gjennom Bien, bl.a. Henrik Wergeland, Johan Sebastian Welhaven, som også hjalp til med illustrasjoner, Simon Olaus Wolff og Maurits Hansen.
Børnevennen

Børnevennen var et blad startet og redigerte av pastor Niels A. Biørn. Diktet «Barnet og «Børnevennen»» av Henrik Wergeland refererer nettopp til dette bladet. Wergeland var av dem som skrev for Børnevennen, og han utviklet dessuten et nært vennskap til Biørn. Pastor Biørn forrettet i Wergelands begravelse, og giftet seg siden med Wergelands enke, Amalie Sofie.
Kjellersnegl

Kan også vise til Boakjølsnegl.
 
 
Kjellersnegl (Limax flavus (Linnaeus 1758)) er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene. Den er en av «nakensneglene» uten synlig skall og hører til i gruppen av kjølsnegler.


== Utseende ==
Kjellersnegl har som alle artene i familiegruppen kjølsnegler, en tydelig kjøl langs oversiden, bakerst på ryggen. Åndehullet er plassert bak midten av kappen.
Kjellersnegl kan bli 7-10 cm lang.


== Levevis ==
Kjellersnegl lever av sopp og planter. Den finnes helst i nærheten av der mennesker bor, vanligvis i fuktige huler, åpne kjellere, iblant i brønner.
Kjellersnegl er tvekjønnet, noe som gjør det lettere å finne en partner. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre gjensidig.  De har kompliserte kjønnsorgan og de kjønnsmodne parer seg om våren.  Paring skjer på det stedet de møter hverandre. De befrukter hverandre samtidig. Ettersom de er tvekjønnet kan begge legge egg. 
Snegler dør vanligvis ikke lenge etter paring og egglegging.


== Eksterne lenker ==
(en) Kjellersnegl – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kjellersnegl i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Kjellersnegl hos Dyntaxa 
(en) Kjellersnegl hos Fauna Europaea 
(en) Kjellersnegl hos NCBI 
(en) Kategori:Limacus flavus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Limax flavus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Fylkesvei 4202

Fylkesvei 4202 går mellom Heggland og Råna i Flekkefjord kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 903 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 FlekkefjordNulandsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4202
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Anne Margrete Torseter

Anne Margrete Torseter (født 27. august 1942 i Harran) er lærer og ungdomsbokforfatter. Hun er bosatt på Stokmarknes.Hun debuterte i 1993 med ungdomsboka Claus med knivene, og har skrevet tre bøker. Hun fikk Kultur- og kirkedepartementets debutantpris for Claus med knivene.


== Bibliografi ==
1993: Claus med knivene – ungdomsroman
1994: Tunnelen – ungdomsroman
1997: Hva er det med Desi? – ungdomsroman


== Referanser ==
Fylkesvei 3242

Fylkesvei 3242 går mellom Gaupås og Nordre Klev i Holmestrand kommune. Veien er 2,6 km lang.
Mellom Søndre Gaupås og Tunnelveien følger veien Holmestrand–Vittingfossbanens gamle trasé.Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 910 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 HolmestrandRambergveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3242
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 910 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 910 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 910 (Sør-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 910 (Vest-Agder)
Fylkesvei 910 (Vestfold)
Massa Lubrense

Massa Lubrense er en by og en kommune i Storbyområdet Napoli i Italia, om lag 25 km sørøst for Napoli. Det bodde 14164 her i 2013.Foruten byen Massa Lubrense har kommunen landsbyene Acquara, Annunziata, Casa, Marciano, Marina del Cantone, Marina della Lobra, Marina di Puolo, Metrano, Monticchio, Nerano, Pastena, San Francesco, Sant'Agata sui Due Golfi, Santa Maria della Neve, Schiazzano, Termini, Torca.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Massa Lubrense – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 913 (Rogaland)

Fylkesvei 913 (Fv913) i Rogaland gikk mellom Tuevågen og Hovland på Utsira. Veien var 665 meter lang.
2019 ble veien arm av fylkesvei 4854.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Utsira
Fv911Fylkesvei 911 Tuevågen
Fv911Fylkesvei 911 Hovland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 6698

Fylkesvei 6698 (Fv6698) går mellom Vangsmo og Lysklett i Trondheim kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 923 (Sør-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 TrondheimNordsetvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6698
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 1342

Fylkesvei 1342 går mellom Eng og Østgård i Halden kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 926.


== Kommuner og knutepunkter ==

 HaldenNordbyveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1342
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Praiano

Praiano er en by og en kommune langs Amalfikysten i Italia, mellom byene Amalfi og Positano.
En av stedets attraksjoner er Grotta di Smeraldo, med sin spesielle grønne lysbrytning i dammen inne i grotta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Praiano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Praiano – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 4866

Fylkesvei 4866 går mellom Kvala og Kvala industrifelt i Haugesund kommune. Veien er 500 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 928.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Haugesund
 47Fylkesvei 47 Kvala
Kommunal vei fra Kvala industrifelt til Årabrot (1,4 km)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4866
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Hollenderbåen fyr

Hollenderbåen fyr ligger midtfjords i Oslofjorden og er en av landets nyeste fyrlykter, satt i drift ca. 1990. Hollenderbåen ligger i Færder kommune og erstattet Fulehuk fyr.
Hollenderbåen er et helautomatisk fyr, og står i forbindelse med Kystverkets sjøtrafikksentral, Horten trafikksentral, som overvåker skipstrafikken i Oslofjorden. Ubemannede kameraer på Hollenderbåen er et viktig verktøy i denne forbindelse.
Hollenderbåen er ofte brukt som rundingsmerke i forbindelse med seilaser.


== Referanser ==
Conca dei Marini

Conca dei Marini er en landsby og kommune ved Amalfikysten i Italia, ca. 5 km vest for Amalfi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Conca dei Marini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 1348

Fylkesvei 1348 går mellom Torpum og Lundestad i Halden kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 932.


== Kommuner og knutepunkter ==

 HaldenTorpumveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Østfold oktober 2018

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1348
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 932 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 932 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 932 (Østfold)