jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Distortioneffekter

Distortioneffekter (egentlig forvrengingseffekter) er innen musikk er en måte å forandre lyd på. Den benyttes typisk i forbindelse med elektriske gitarer i form av en effektpedal som er koblet til en gitarforsterker, eller som en innebygget funksjon i forsterkeren. Bruken av effekten begynte da man oppdaget at rørforsterkere går overdrive (komme i høy intensitet) når rørene ble overbelastet. Overdrive i sin rene form uten effektpedaler benyttes stadig flittig i kombinasjonen mellom hammondorgel og Leslie-høytalere. Sistnevnte er en spesielt konstruert forsterker/høyttaler som benyttes for å frambringe spesielle lydeffekter ved å utnytte dopplereffekten. Denne sounden ble utviklet og perfeksjonert av Jon Lord fra rockbandet Deep Purple.  I musikksjangere som rock, heavy rock og metal brukes disse lydeffektene ofte. Forvrenging av lyd i negativ forstand, eksempelvis ved komprimering av lydfiler som MP3 er noe annet.


== Overdrive / distortion ==
En overdrivepedal klipper eller overstyrer og/eller komprimerer dynamikken i et lydsignal. Effekten legger til sustain (varighet), harmonier, og overtoner som gitaren ikke ville ha uten disse hjelpemidlene. Den mest brukte typen pedaler legger til sustain og en varmere, rundere klang, mens de mer ekstreme legger til mange overtoner som ikke eksisterer i den egentlige tonen, og gjør at man får en mye mer kompleks og dissonerende tone, som lyder skarpere for øret. 
En annen måte å oppnå distortionlyd er å gi en rørforsterker et mye sterkere signal (gain) enn den klarer å behandle. Og man oppnår da samme effekt. Det er denne metoden det menes når man bruker ordet «overdrive». Man varierer da graden av forvrenging (distortion) ved å justere innsignalet opp for å få mer forvrenging eller ned for å få mindre. Mange gitarister mener denne metoden gir en bedre og mer autentisk distortioneffekt. De fleste rørforsterkere til elektrisk gitar og bassgitar er tilrettelagt for dette.


== Fuzz ==
En fuzzboks lager også en forvrengt versjon av lydsignalet, men i motsetning til andre distortionpedaler, øker den og klipper signalet tilstrekkelig. Dermed gjøres en vanlig sinusbølge om til en bølgeform som er mye nærmere en firkantbølge. Lyden av dette gir en klassisk fuzztone, som er litt røff i kantene. Den blir ennå mer forvrengt enn lyden i en vanlig forvrenging eller overdriveboks. Fuzzlyden har vanligvis også en lavere mellomtone enn andre forvrengte eller endrete lyder.


== Referanser ==
Krasjan

Krasjan er en betegnelsen for ordensstjernen som tilhører insigniene for en orden. Ordensstjerner benyttes for høyere grader av en orden, i norsk sammenheng for de to øverste gradene, storkors og kommandør med stjerne, av St. Olavs Orden og Den Kongelige Norske Fortjenstorden. 
I ordensvesenets tidligste periode kunne en krasjan være laget av tøy og påsydd drakten, eventuelt være brodert. Fra begynnelsen av 1900-tallet ble det vanligst med ordensstjerner laget i metall. Størrelsen på ordensstjernen kan variere etter klasse og grad, både i diameter og med hensyn til antall stråler. 
Ordensstjerner bæres på brystet.


== Etymologi ==
Ordet kommer fra fransk crachat, «spyttklyse», opprinnelig en betegnelse som av folk fra lavere sosiale sjikt foraktelig ble slynget – liksom en spyttklyse – mot folk med nesa i sky. Ordet er belagt i fransk fra rundt den franske revolusjon i betydningen «dekorasjon».


== Referanser ==


== Kilder ==
«Ordensklasser og -insignier» i Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: Europæiske ordner i farver, København: Politikens forlag, 1966, s. 19
Rover 600

Rover 600 er en bilserie fra den britiske bilprodusenten Rover som ble produsert mellom 1993 og 1999. 
Rover 600 var etterfølgeren til Austin Montego. Den ble etterfulgt av Rover 75.


== Versjoner ==
Rover 600 var tilgjengelig i følgende versjoner:

618i
618 Si
620i
620 Si
620 SLi
620 GSi
623 SLi
623 GSi
623 iS
620ti
620 Di
620 SDi
620 SLDi
620 GSDiDe 2 siste tallene i modellnummeret indikerer motorens volum. 618 for 1,8 liters motorer, 620 for 2,0 og 623 for 2,3.
Bensinmotorer, men unntak av 620ti, var Honda enheter. 620ti og alle diesel versjoner hadde Rover motorer. Honda brukte Rover dieselmotorer i dieselversjonen av Accord.
Storkommandør (ordensklasse)

Storkommandør er en betegnelse på en grad innen en orden. I noen ordener er det den nest høyeste grad, og tilsvarer da den øverste kommandørklasse der denne  klassen er delt (kommandør av 1. klasse, kommandør med stjerne), eller storoffiser. I Dannebrogordenen er storkommandør høyeste grad, foran storkors. I Indias stjerneorden  og Den indiske imperieordenen ble betegnelsen storkommandør valgt istedenfor storkors med tanke på at det blant mottakerne ville være hinduer, sikher og muslimer.


== Referanser ==


== Kilder ==
Duckers, Peter: British Orders and Decorations, Princes Risborough: Shire Publications, 2004
McLeod, John: «The English Honours System in Princely India, 1925-1947», Journal of the Royal Asiatic Society, 3. serie, bind 4, nr. 2, 1994, s. 239
Scharfenberg, Gerd og Günter ThiedeLexikon der Ordenskunde. Von Adlerschild bis Zwieselskreuz, Regenstauf: Battenberg, 2010
Stevnsborg, Lars Kongeriget Danmarks ordener, medaljer og hæderstegn. Kongeriget Islands ordener og medaljer, Syddansk Universitetsforlag, 2005


== Litteratur ==
Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: Europæiske ordner i farver, København: Politikens forlag, 1966
Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, to bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006
Medaljen for lang og tro tjeneste

Medaljen for lang og tro tjeneste tildeles av Det Kongelige Selskap for Norges Vel og er en påskjønnelse til arbeidstakere med minst 25 års ansettelse hos samme arbeidsgiver. Medaljen tildeles av direksjonen (styret) i  Norges Vel og ble første gang utdelt i 1888. Medaljen kan tildeles ansatte i både privat og offentlig sektor.
Medaljen for lang og tro tjeneste er ikke en statlig utmerkelse og figurerer derfor ikke i Kongehusets rangeringsliste over norske ordener og medaljer. Derimot er medaljen fra 2009 godkjent til bruk på norsk militær uniform, der den rangerer som nummer to i «Gruppe 4: Andre norske dekorasjoner».


== Utforming ==

Medaljen for lang og tro tjeneste har som motiv en sittende kvinnefigur, den romerske seiersgudinnen Victoria, som overrekker en laurbærkrans. Forsiden bærer også innskriften «FOR LANG OG TRO TJENESTE». Mottakerens navn og årstallet for tildeling graveres inn på medaljens bakside, som også er omkranset av en laurbærkrans. Medaljen er utformet i sølv og har én grad. Den er opphengt i et grønt medaljebånd som i midten har striper i nasjonalfargene rødt, hvitt og blått. Medaljen er utformet av billedhugger Brynjulf Bergslien og gravert av Ivar Throndsen.


== Tildeling ==
Medaljen for lang og tro tjeneste ble de første tiårene tildelt ansatte innenfor landbruket, samt tjenestefolk i private husholdninger. Den første tildeling fant sted 3. desember 1888, da fem kvinner og fire menn ble tildelt medaljen.
I 1927–1928 kom ansatte i handel, håndverk og industri med, etter avtale med Norges Handelsstands Forbund, Norges Håndverkerforbund og Norges Industriforbund. Ansatte i offentlig sektor kvalifiserte til medaljen fra 1999. Medaljen tildeles ikke embetsmenn eller militært personell.
Inntil 2004 var kravet sammenhengende ansettelse hos samme arbeidsgiver i 30 år. Dette er senere moderert slik at også ansettelse med avbrudd kan kvalifisere, såfremt arbeidstakeren har vært i tjeneste hos samme arbeidsgiver i minst 30 år. Arbeidsgiver søker Det Kongelige Selskap for Norges Vel om medaljen og står for overrekkelsen av den.
Det tildeles årlig omkring 3500 medaljer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Martin Kvist og Kjetil Kvist: Medaljekatalogen 1804–1805, Oslo: Norsk Numismatisk Forening, 2002, s. 58.


== Eksterne lenker ==
Medaljen for lang og tro tjeneste, Det Kongelige Selskap for Norges Vel
Statutter, Det Kongelige Selskap for Norges Vel
Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser Arkivert 24. juli 2011 hos Wayback Machine. i f-xtra, nr. 1, 2009, bilag til Forsvarets Forum, nr. 11, 2009
Rippipip

Rippipip (engelsk: Reepicheep) er en talende mus fra Narnia i C.S. Lewis' romaner Prins Caspian, Reisen til det ytterste hav og Den siste striden.
Rippipip er leder for de talende mus i Narnia og en dyktig fekter. Han er hele Narnias modigste vesen, stikk i strid med hva den lille skikkelsen hans skulle tilsi. Han tenker mye på sin og andres ære, og er farlig eventyrlysten, svært høflig og rettferdig. Han tar enhver utfordring han møter på strak arm, selv om han skulle risikere å tape.
Ordensbånd

Ordensbånd er betegnelsen for et bånd som benyttes til opphengning av ordenstegn for en orden. Ordensbåndet som skulderbånd bæres av innehavere av høyeste grad av flergradige ordener, samt i noen tilfeller medlemmer av enklassige ordener, over skulderen og ned til hoften der ordenstegnet er opphengt i en sløyfe i båndets nedre del. For lavere grader er ordensbåndet utformet til å bære om halsen, eller som et bånd eller en sløyfe med ordenstegnet opphengt til å bære på brystet.
Ordensbåndets farger regnes gjerne som ordenens farge. Ordensbånd lages av vatret silke, det vil si det er innvevd et bølgeformet mønster i stoffet.


== Se også ==
Bandolær, uniformsbelte eller -sele som vanligvis går på skrå over bryst og rygg
Båndstripe, lite brystbånd på uniformer som tegn på tildelt orden, medalje eller utmerkelse
Kokarde, rosettformet eller rundt merke, ofte i nasjonalfarger
Medaljebånd
Skjerf


== Kilder ==
«Ordensklasser og -insignier» i Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: Europæiske ordner i farver, København: Politikens forlag, 1966, s. 18


== Eksterne lenker ==
«DigitaltMuseum: Søk:  'ordensbånd'». DigitaltMuseum. Besøkt 21. mai 2012.
Dannebrogsmann

Dannebrogsmann (dansk: Dannebrogsmand) er en betegnelse for innehaver av den danske ordenen Dannebrogordenens hederstegn, opprinnelig innstiftet i 1808 under navnet Dannebrogsmennenes hederstegn. Navneskiftet fant sted i 1952. Forkortelsen Dm. benyttes for Dannebrogsmann.


== Referanser ==
Storbånd

Storbånd er betegnelsen på den øverste og fornemste grad i ordener, særlig i slike som har fem trinn, men også i en del andre. Betegnelsen har sitt opphav i ordensbåndet innehavere bærer skrått over brystet. Graden storbånd tilsvarer storkors i andre ordener. Den benyttes også der en ønsker å unngå den religiøst pregede betegnelsen kors. Storbånd benyttes for øverste grad i den jordanske Gjenfødelsesordenen og i thailandske ordener som Chula Chom Klao-ordenen, Den hvite elefants orden og Thailands krones orden.
I oversettelser benyttes betegnelsen storkors likevel enkelte ganger også om øverste grad i ordener som benytter annen terminologi, da for å indikere likeverdighet med hensyn til rang.


== Referanser ==
Den gylne rose

Den gylne rose er en pavelig utmerkelse. Den anses som en av de fornemste hedersbevisninger i Den katolske kirke. Den gylne rose er utformet som en naturalistisk rose med stilk, blader, knopper og blomster og er laget i gull. Rosen kan også være besatt med edelstener, i særdeleshet safirer. Den kan også utstyres med vase. Tildeling av Den gylne rose skjer etter at rosen velsignes, salves og påføres røkelse i en seremoni som avholdes fjerde søndag i fastetiden, også kalt rosesøndag, midtfaste eller laetare. Den kan deretter gis som utmerkelse til en særlig begunstiget person eller gis til en kirkelig institusjon eller samfunn. 
De første eksempler på tildeling av en gyllen rose som hedersbevisning stammer fra Leo IXs tid som pave (1049–1054), da slike ble gitt til særlig begunstigede konger og fyrster. I slike tilfeller kunne tildeling av den gylne rosen også ha politisk betydning. Etter 1759, da pave Klemens XIII ga Den gylne rose til dogen av Venezia, ble hedersbevisningen utelukkende gitt til katolske fyrster eller kirkelige institusjoner. Under Benedikt XV (1914–1922) stoppet tildelingene, men ble gjenopptatt under etterfølgeren Pius XI (1922–1939). Velsignelsen av rosen finner sted hvert år. Rosen oppbevares i Vatikanet dersom ingen verdig mottaker er utpekt.

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Honneur & Gloire. Les trésors de la collection Spada, Paris: Musée national de la Légion d’honneur et des ordres de chevalerie, 2008, s. 171.
Leelee Sobieski

Liliane Rudabet Gloria Elsveta «Leelee» Sobieski (født 10. juni 1983 i New York City) er en amerikansk skuespillerinne. Hun ble kjent i tenårene for sin opptreden i filmen Deep Impact. 


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leelee Sobieski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leelee Sobieski på Internet Movie Database 
(sv) Leelee Sobieski i Svensk Filmdatabas 
(da) Leelee Sobieski på Filmdatabasen 
(da) Leelee Sobieski på Scope 
(fr) Leelee Sobieski på Allociné 
(en) Leelee Sobieski på AllMovie 
(en) Leelee Sobieski hos Rotten Tomatoes 
(en) Leelee Sobieski hos The Movie Database 
Samantha Miller. "Blithe Spirit" Arkivert 5. februar 2009 hos Wayback Machine. People; November 12, 2001 Wikiquote: Leelee Sobieski – sitater
Transall

Transall (Transport Allianz) ble etablert i 1959 for å utvikle og bygge det militære transportflyet Transall C-160. Transall var en joint venture mellom franske Nord Aviation og tyske Weser Flugzeugbau (WFB) og Hamburger Flugzeugbau (HFB). Den senere produksjon ble gjort av Aérospatiale (etterfølgeren til Nord Aviation), Vereinigte Flugtechnische Werke (VFW) (etterfølgeren til Weser Flugzeugbau) og Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB) (etterfølgeren til Hamburger Flugzeugbau) respektivt.


== Produkt ==
Transall C-160


== Referanser ==
Donald, David (2000). The Encyclopedia of World Military Aircraft. NY, NY: Barnes & Noble. s. 426. ISBN 0-7607-2208-0. 
Gunston, Bill (2005). World Encyclopedia of Aircraft Manufacturers, 2nd Edition. Phoenix Mill, Gloucestershire, England, UK: Sutton Publishing Limited. s. 164. ISBN 0-7509-3981-8.
Johan A. Vikan

Johan Reinert Arnesen Vikan (født 20. april 1912 i Stjørdal i Nord-Trøndelag, død 16. juli 1997 samme sted) var en norsk gårdbruker og politiker (Sp). Han var formann i Norges Bondelag 1966–1969 og stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag 1969–1977.


== Familie og yrkesliv ==
Han ble født på slektsgården Østre Vikan i Stjørdal som sønn av gårdbruker og varaordfører Arne Vikan og hustru Marit Arnstad. Moren var datter av gårdbruker og ordfører John O. Arnstad, og søsteren Eli var gift med gårdbruker, ordfører og fylkesordfører Peder J. Arnstad (ikke av samme slekt). Johan A. Vikan giftet seg i 1942 med landbrukskandidat Cornelia Saxevik, datter av disponent Christian Saxevik i Meraker Brug. Cornelia ble også tillitsvalgt i Senterpartiet.Før den andre verdenskrig drev han med friidrett. Etter Sund folkehøgskole og Mære landbruksskole utdannet han seg til landbrukskandidat ved NLH. Vikan var gårdsfullmektig på Mære frem til han overtok slektsgården under krigen. I 1942 overtok han også Jon Leirfalls stilling som oppkjøper for Statens kornforretning i Stjørdalsdistriktet, og skjøttet den de neste ti årene. Vikan var også midlertidig ansatt i Nord-Trøndelag landbruksselskap 1945–1947.


== Politisk arbeid ==
Han var Stjørdals ordfører 1952–1955 og 1960–1961; i 1962 ble kommunen slått sammen med Skatval, Lånke og Hegra kommuner til den nye Stjørdal kommune, hvor Vikan også ble valgt til ordfører. Han ble også Nord-Trøndelags fylkesordfører. I 1966 fratrådte han som ordfører og fylkesordfører for å tiltre som formann i Norges Bondelag.Vikan var innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag 1969–1977, og satt i Stortingets finanskomité, Stortingets utvidede utenriks- og konstitusjonskomité og Senterpartiets gruppestyre hele tiden.Vikan hadde en rekke tillitsverv i landbrukets organisasjoner og bank- og forsikringsvesenet, deriblant Norges Vel, Gjensidige Liv, Stjørdal Brannkasse, Bøndernes Bank, Husbanken, Folketrygdfondet og Distriktenes utbyggingsfond.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Johan A. Vikan hos Stortinget 
(no) Johan A. Vikan hos Norsk senter for forskningsdata
Olav Strøm

Olav Johannes Strøm (født 25. september 1866 i Grue, død 24. august 1963 i Kvinesdal) var en norsk fagforeningsleder og en av pionerene innen fagbevegelsen i Norge.
Han jobbet som ung mann på teglverk, og stiftet i 1886 den første fagforening for teglverksarbeidere i Kristiania.Tidlig på 1890-tallet jobbet han som anleggsarbeider ved den nye jernbanen til Brevik, og var aktiv i Skien. Der fikk han Arbeidersamfundet og fagforeningene til å stille eget kommuneprogram. Da de ikke fikk sine kandidater inn på Venstres liste stilte de sågar egne lister.I 1893 fikk han i samarbeid med Sivert Larsen Lunde en del av Arbeidersamfundets medlemmer med i en sosialdemokratisk forening. På Arbeiderpartiets landsmøte høsten dette året møtte Strøm som representant for de nye foreningene i Skiens-traktene, og ble valgt til sekretær.Som partisekretær begynte han en omfattende virksomhet som omreisende agitator blant rallarer og anleggsarbeidere. I 1895 sto han bak stiftelsen av Det norske Vei- og Jernbaneforbund, som senere skiftet navn til Norsk Arbeidsmandsforbund. Han ble forbundets første formann. 
I 1903 ble han politianmeldt for underslag mot forbundet, og mistet formannsvervet. Senere bodde han i Finnmark og Kvinesdal.
Han var også senere aktiv i partipolitikken, både i Arbeiderpartiet og i Norges Kommunistiske Parti.
Strøm er skildret litterært i romanverket Dansen gjenom skuggeheimen, der en av hovedpersonene, «Ølløv Skjølløgrinn», opplever en lignende livsreise som Strøm. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Olav Strøm i Norsk biografisk leksikon
Dortin Dalstrøen

Dortin Martinsen Dalstrøen (1899–1960) var en norsk forfatter. Under psevdonymet Trond Fjeld (som henspiller på Tronfjell i Alvdal) skrev han om den norske utvandringen til Amerika.
I det daglige arbeidet Dalstrøen som kontormann i Tynset trygdekasse, der han de siste 15 årene av livet var bestyrer.


== Utgivelser ==
1933: Landet som lokket. Fortellinger fra pionerlivet i Amerika i begynnelsen av 1880-årene.


== Litteratur ==
Geir Vestad: Hedmarks diktere, Oplandske Bokforlag 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Landet som lokket, Nasjonalbiblioteket
Joar Eimhjellen

Joar Eimhjellen (født 11. august 1903 i Naustdal, død 22. desember 1992 i Trondheim) var en norsk skolemann og politiker (Ap).
Han vokste opp på Fimland i Naustdal som sønn av lærer Kristian Eimhjellen og hustru Kristianne Fimland. Han giftet seg i 1927 med Gudrun Grindberg fra Verdal. Han gikk Levanger lærerskole og underviste i Osen, Meråker, Vadsø, Namsos og Trondheim før han i 1951 ble skoleinspektør i Stjørdal. Han avgikk med pensjon i 1970.Eimhjellen var ordfører i Meråker 1938–1939 og ordfører i Stjørdal 1956–1959. Han var også engasjert i IOGT.Han døde i Trondheim og ble begravet fra Tiller kirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Joar Eimhjellen hos Stortinget 
(no) Joar Eimhjellen hos Norsk senter for forskningsdata
Skattekort

Skattekort, også kalt skattetrekksmelding, er et dokument som utstedes av Skatteetaten og viser hvor mye forskuddsskatt en må betale ut fra forventede inntekts-, fradrags- og formuesforhold. 
Skattekortene tar utgangspunkt i siste fullførte likning. Inntekter, fradrag og formuesforhold korrigeres i henhold til prognoser gitt av Finansdepartementet. Dette er i hovedsak de samme prognosene som legges til grunn ved utarbeidelse av statsbudsjettet. Utskrivingen av skattekortene foregår i perioden oktober/november. Det er prognosene som gjelder på dette tidspunktet, som vanligvis legges til grunn.
Skatteetaten utarbeider trekktabeller som viser hvor mye skatt som skal trekkes ut fra brutto månedslønn. Ved bi-jobber skal det normalt trekkes en gitt prosentandel av lønnen (prosenttrekk). 
Arbeidstakere måtte tidligere levere skattekort til arbeidsgiver(e) ved tiltredelse, og ved hvert årsskifte. Fra 2014 er skattekortet elektronisk og arbeidsgivere må hente skattekort for sine ansatte fra Skatteetaten.


== Frikort ==
Personer som har inntekter som ikke er skattepliktige til Norge, eller der personens samlede inntektsnivå ikke tilsier at det vil bli utlignet skatt, kan fritas for forskuddstrekk. Disse kan søke Skatteetaten om å få utstedt et frikort, dvs. et skattekort som viser at arbeidsgiver ikke skal trekke skatt. Frikort kommer i to varianter: Med og uten beløpsgrense. Frikort uten beløpsgrense utstedes til personer der skatt og total inntekt er uavhengig av hverandre, vanligvis til personer som ikke er skattepliktige til Norge. Frikort med beløpsgrense utstedes til personer som sannsynligvis ikke vil betale (mer) skatt gitt at inntekten ikke overstiger visse grenser som bestemt i frikortet. 
Den vanligste frikortgrensen tar utgangspunkt i den nedre grensen for betaling av trygdeavgift som i 2016 er 49 650 kroner. For inntekt over dette ilegges det trygdeavgift fra første krone, men likevel slik at trygdeavgiften ikke kan utgjøre mer enn 25 % (opptrappingssatsen) av personinntekten over 49 650 kroner.  Fordi det ikke blir innkrevd skatt dersom samlet skatt er under 100 kroner, er nedre grense for å betale skatt i praksis 50 000 kroner. Dette omtales gjerne som «frikortgrensen».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skattetaten: Skattekort
Skattetaten: Frikort
Lardizabalaceae

Lardizabalaceae er en plantefamilie i ordenen Ranunculales. Den omfatter 30-50 arter fordelt på 8-9 slekter, og plantene er vedaktige. Slekten Decaisnea er busker, resten av slektene er lianer. Bladene er motsatt stilt, og blomstene er ofte samla i rakler eller klaser. 
Plantene vokser hovedsakelig i Asia, men tre slekter finnes i det sørlige Sør-Amerika. Familien har vært anerkjent taksonomisk i lengre tid. Noen forskere inkluderer slekten Archakebia som en underslekt i Holboellia.


== Slekter (genera) og arter ==
I APG II-systemet opereres det med følgende slekter, med arter angitt under hver slekt:

Akebia – Øst-Asia
Holboellia – Øst-Asia
Archakebia – Øst-Asia
Boquila – Chile, Argentina
Decaisnea – Øst-Asia
Lardizabala – Chile
Sargentodoxa – Øst-Asia
Sinofranchetia – Øst-Asia
Stauntonia – Øst-Asia


== Eksterne lenker ==
(en) Lardizabalaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Lardizabalaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lardizabalaceae hos Artsdatabanken 
(sv) Lardizabalaceae hos Dyntaxa 
(en) Lardizabalaceae hos Fossilworks 
(en) Lardizabalaceae hos ITIS 
(en) Lardizabalaceae hos NCBI 
(en) Lardizabalaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Lardizabalaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Lardizabalaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lardizabalaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Lardizabalaceae Arkivert 12. oktober 2007 hos Wayback Machine. i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine..
Lardizabalaceae i Flora of North America
Lardizabalaceae i Flora of China
NCBI Taxonomy Browser
Lenker hos CSDL: Lardizabalaceae