jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Yoldiabukta

Yoldiabukta er en 5 km bred bukt på nordsiden av Isfjorden, sørøst på Oscar II Land på Spitsbergen, Svalbard. Yoldiabukta avgrenses i øst av Muslingodden og i vest av en smal morene på nordsiden av Bohemanflya. I botnen av Yoldiabukta munner Wahlenbergbreen og Sveabreen ut i havet, atskilt av fjellrekken Jemtlandryggen (855 m).
Bukta har sitt navn etter ishavsskjellet Yoldia arctica, som nå går under navnet Portlandia arctica.


== Eksterne lenker ==
Yoldiabukta Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Risdalen

Risdalen er en bekkedal i Østre Toten, mellom Kraby og Lensbygda. Dalen er veldig preget av forurensing fra noen år tilbake, og dette har medført at skogen er derfor i noe som kalles «Eldringsfasen» 
Risdalen er foreslått vernet på grunn av dets mangfoldige fugle- og planteliv, og søknaden ligger foreløpig under behandling.
På Toten er Risdalen et populært ekspedisjonsmål, både for skoleelever og voksne i nærmiljøet. Det som er unikt fra Risdalen i forhold til andre små daler i området, er Fuglefossen. Fuglefossen er en ca. 14 meter høy foss, som videre renner ut i en liten elv. Dette er drikkevann for det lokale fuglelivet. 
Risdalen og Fuglefossen ligger skjult inne i en stor skog i området, skogens navn er ukjent. Om du vil besøke Risdalen er turen fra Lena Ungdomsskole om lag 4 kilometer.
Ved første øyekast vil man se det som en vanlig skog, men når man kommer nærmere vil man se at det er mange bratte kanter å takle før man kommer ned i selve dalen.


== Eksterne lenker ==
Visitrisdalen.com
Playlife

Playlife er et selskap basert i Treviso, Italia. Selskapet eies av kleskonsernet Benetton Group, og er merkenavnet dette selskapet bruker til sine sportsrelaterte produkter.
Playlife ble brukt som navn på motorene til Formel 1-teamet Benettons biler fra 1998 til 2000. Playlife-motorene var ommerkede Renault-motorer som var blitt innkjøpt av Mecachrome i 1998 og Supertec i 1999 og 2000. Andre F1-team, som Williams, Arrows og BAR brukte de samme motorene, men beholdt Mecachrome/Supertec-navnet. Benetton beste resultater med Playlife-motorer var tre andreplasser i 1998, og en andre og to tredjeplasser i 2000-sesongen.
Friidrett under Sommer-OL 1992 – 400 meter hekk menn

Dette er de offisielle resultatene for friidrettsøvelsen 400 meter hekk herrer  i Sommer-OL 1992 i Barcelona, Spania.
Norge var ikke representert i øvelsen.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Før lekene var verdens- og olympiske rekord på distansen følgende:

I finalen satte Kevin Young ny verdensrekord med 46,78 s.


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


==== Heat 3 ====


==== Heat 4 ====


==== Heat 5 ====


==== Heat 6 ====


==== Heat 7 ====


=== Semfinaler ===


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


=== Finale ===
Avholdt 6. august 1992


== Eksterne lenker ==
Offisiell rapport
Resultater
Kamienna Góra

Kamienna Góra (tysk: Landeshut) er en by sørvest i Polen med i overkant av 21 000 innbyggere (2006).
Kamienna Góra ligger i Nederschlesiske voivodskap, omtrent 95 km sørvest for regionshovedstaden Wrocław. Byen er sete i Kamienna Góra fylke og Gmina Kamienna Góra.

Regionen var frem til 1945 en del av Tyskland.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kamienna Góra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kamienna Góra – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tatjana Kotova

Tatjana Vladimirovna Kotova (russisk: Татьяна Владимировна Котова, født 11. desember 1976 i Usbekistan) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp.
Kotova har tilhørt verdenseliten i lengdehopp på hele 2000-tallet. Gjennombruddet kom da hun ble verdensmester innendørs 1999 etter å ha hoppet 6,86. Samme år deltok hun i utendørs-VM, men greide ikke å kvalifisere seg til finalen. Under OL 2000 hoppet hun 6,83, et resultat som holdt til en fjerdeplass. I 2000 lyktes hun imidlertid, som den første lengdehopperen, å vinne jackpotten i IAAF Golden League.
I innendørs-VM 2001 tok hun sølv etter å ha hoppet 6,98. Samme valør ble det utendørs i VM i Edmonton, der hun hoppet 7,01 m i medvind. Hun var bare én centimeter bak gullvinneren Fiona May. Gull ble det i EM 2002 i München. Senere samme år satte hun personlig rekord med 7,42.
I 2003 ble hun igjen verdensmester innendørs, og i utendørs-VM i Paris tok hun en ny sølvmedalje, denne gang bak Eunice Barber. Enda en sølvmedalje ble det i innendørs-VM 2004 i Budapest, og senere samme år tok hun bronse i OL i Athen.
Nok en sølvmedalje sikret hun seg i VM 2005, men innledet 2006 med å sikre seg sin tredje gullmedalje i innendørs-VM etter seieren i Moskva.
Kotova deltok også i VM i Osaka 2007, der 6,90 holdt til bronse etter lagvenninnene Lebedeva og Ljudmila Koltjanova. Hun deltok også i OL 2008, men ble overraskende utslått i kvalifiseringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tatjana Kotova – Olympics.com 
(en) Tatjana Kotova – Olympic.org 
(en) Tatjana Kotova – Olympedia 
(en) Tatjana Kotova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tatjana Kotova – World Athletics 
(en) Tatjana Kotova – Diamond League 
(en) Tatjana Kotova – Track and Field Statistics 
Friidrettsstatistik
Miłoszów

Miłoszów (mi'łoszuf, tysk: Hartmannsdorf) er en landsby i det administrative distriktet i Gmina Leśna, i Lubań fylke i det Nederschlesiske voivodskap i det sørvestlige Polen, i nærheten av grensen til Tsjekkia. Før 1945 var byen en del av Tyskland.
Landsbyen befinner seg omtrent 3 km sørvest for Leśna, 13 km sør for Lubań og 126 km vest for den regionale hovedstaden Wrocław.
Landsbyen har en befolkning på 780 innbyggere.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Miłoszów – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Northern blot


== Northern blot ==
Northern blot er en molekylærbiologisk metode som brukes for å undersøke mengden av et bestemt mRNA molekyl. Denne prosessen som består i at en RNA-prøve separeres på en agarose-gelé og hybridiseres til en merket RNA-sekvens som er komplementær til strengen som skal måles. Merkingen gjøres ved å binde strengen til radioaktive markører. Komplementære RNA-strenger binder seg til hverandre, og konsentrasjonen av den merkede komplementærstrengen følger derfor konsentrasjonen av den strengen som måles. Northern blotting forutsetter bruk av radioaktive stoffer og kan gi lavere datakvalitet enn mer moderne metoder (fordi målingen gjøres ved å analysere bilder av geleen), men brukes fortsatt.
Eriococcidae

Filtskjoldlus (Eriococcidae) er en familie av plantelus som hører til gruppen skjoldlus, Coccoidea. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.


== Utseende ==
Hunnene er flate, ovale insekter, antenner og bein finnes, men er ikke synlige ovenfra. Under det hvite vokslaget er de ofte rosa til røde, eller grønnlige. Langs sidene har de ofte ullaktige vokstråder.
Hunner og eggsamlinger er dekket av en tett, filtlignende vev av fine vokstråder. Disse danner gjerne en ca. 3 mm stor eggsekk. I denne gruppen er nymfene og de voksne hunnene forholdsvis like hverandre.


== Levevis ==
Artene lever på ulike treaktige og urteaktige planter. De kan ta i bruk alle deler av plantene bortsett fra de fineste røttene. Noen lever i galler.
De to artene som forekommer i Norge finnes på greiner av henholdsvis alm og ask.


== Skadedyr ==
Enkelter Eriococcidae er regnet som skadedyr, men familien er av langt mindre økonomisk betydning enn noen av de andre skjoldlus-familiene.


== Utbredelse ==
De er utbredt i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis.


== Systematisk inndeling / europeiske slekter ==
Eriococcidae utgjør sannsynligvis ikke en monofyletisk gruppe, men omfatter grupper som er forholdsvis fjernt beslektet med, men ligner hverandre.

ordenen Nebbmunner, Hemiptera
underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
overfamilien Skjoldlus, Coccoidea
familien Filtskjoldlus, Eriococcidae
slekten Acanthococcus Targioni Tazzetti, 1868 – 68 arter i Europa
slekten Apiomorpha – 42 arter i verden, ikke i Europa
slekten Eriococcus Targioni Tazzetti, 1868 – ca. 350 arter, men bare to i Europa
slekten Gossyparia Signoret, 1875 – én art i Europa, også i Norge:
almeskjoldlus, Gossyparia spuria (Modeer, 1778)
slekten Greenisca Targioni Tazzetti, 1868 – 8 arter i Europa
slekten Gregoporia Targioni Tazzetti, 1868 – 2 arter i Europa
slekten Kuwanina Cockerell, 1903 – 3 arter i Europa
slekten Noteococcus Hoy, 1962 – én art i Europa
slekten Ovaticoccus Kloet, 1944 – 10 arter, 2 i Europa
slekten Pseudochermes Nitsche, 1895 – én art, finnes i Norge:
askebarkskjoldlus, Pseudochermes fraxini (Kaltenbach, 1860)


== Kilder ==
Fjelddalen, J. (1996) Skjoldlus (Coccinea, Hom.) i Norge. Insekt-Nytt 21 (3): 4-25. [1]
Eriococcidae på ScaleWeb
Liste over alle beskrevne arter
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Bildegalleri over nordamerikanske arter


== Eksterne lenker ==
(en) Eriococcidae i Encyclopedia of Life 
(en) Eriococcidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Eriococcidae hos Artsdatabanken 
(sv) Eriococcidae hos Dyntaxa 
(en) Eriococcidae hos Fauna Europaea 
(en) Eriococcidae hos Fossilworks 
(en) Eriococcidae hos ITIS 
(en) Eriococcidae hos NCBI 
(en) Kategori:Eriococcidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eriococcidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Stephen Ireland

Stephen Ireland (født 22. august 1986 i Cobh i County Cork i Irland) er en irsk fotballspiller som for tiden er klubbløs. 
Han har også kamper for det irske landslaget, men har valgt å ikke spille for landslaget igjen, etter kontroversielle episoder da han var på landslaget.
Han var Citys beste spiller 2008/2009. 18. august 2010 skrev han under for Aston Villa, hvor James Milner gikk motsatt vei som en del av overgangen.


== Eksterne lenker ==
(en) Stephen Ireland – UEFA 
(en) Stephen Ireland – Transfermarkt 
(en) Stephen Ireland – national-football-teams.com 
(en) Stephen Ireland – WorldFootball.net 
(en) Stephen Ireland – Soccerbase.com 
(en) Stephen Ireland – FootballDatabase.eu 
(en) Stephen Ireland – Soccerway 
(en) Stephen Ireland – EU-Football.info 
(en) Stephen Ireland – FBref 
(es) Stephen Ireland – as.com
Vannmann

Vannmann er det 16. studioalbumet til Wenche Myhre som ble gitt ut i 1997. Albumet var en gave fra plateselskapet som ble gitt ut på 50-årsdagen hennes.


== Sporliste ==
«Grefsenveien» (Finn Evensen og Ole Evenrud) - 3.13
«Midtsommersvermeri» (Nora Skaug) - 3.41
«Gi meg vinger i natt» (Knut Olaf Jeppestøl og Stein Berge Svendsen) - 3.12
«Da er livet godt å leve» (Rolf Løvland og Nora Skaug) - 3.18
«I natt» (Finn Evensen og David Eriksen) - 3.55
«Det er du» (Stein Berge Svendsen) - 3.39
«Gammelt julekort» (Per Lillo-Stenberg og Lars Lillo-Stenberg) - 3.18
«Livets glade jenter» (Reidar Brendeland) - 3.18
«Vakkert som en rose» (Finn Evensen, Lage Fosheim, Eivind Rølles og Lars Kilevold) - 3.19
«Over havet» (Nora Skaug) - 3.43
«Bli venner igjen» (Håvard Rem og Amund Enger) - 3.56
«Den lille piken med det store hjertet» (Amund Enger) - 3.17
Næringsklynge

Næringsklynge er en betegnelse på en klynge av bedrifter innen samme næring som kan realisere stordriftsfordeler gjennom positive eksternaliteter. Samlet og individuell produktivitet kan dermed økes ved at bedrifter i klyngen bidrar til kostnadsbesparelser eller foretar investeringer som kommer andre i næringsklyngen til gode. Begrepet ble popularisert av Michael Porter i boken The Competitive Advantage of Nations fra 1990.


== Næringsklynger i Norge ==
To nasjonale klyngestudier ble gjennomført i Norge i løpet 1990-tallet. Et Konkurransedyktig Norge ble publisert i 1992 ved SNF/NHH og Et Verdiskapende Norge i 2001 ved Handelshøyskolen BI. Et hovedtrekk ved disse studiene var at den norske næringsstrukturen var stabil over tid. I begge studier oppfylte tre næringer kravene om komplett næringsklynge; olje- og gassnæringen, maritim næring og sjømatnæring.


== Referanser ==
La meg være ung – Komplett 1960–1965

La meg være ung – Komplett 1960–1965 er det 2. samlealbumet til Wenche Myhre og ble gitt ut i 1993.


== Sporliste ==
«Åh, det er søndag» – 2.35
«Si meg hvorfor» – 2.03
«Alltid bare vente» – 2.40
«Kom hjem, kjære far» – 2.49
«Du forstår ingenting» – 1.57
«Nei, Tony» – 2.19
«Det du ikke får» – 2.38
«Normann» – 2.06
«Tenk så deilig det skal bli» – 2.25
«Da blir postadressa mi Hollywood» – 2.08
«Katta vår» – 2.24
«Når du er 18 år» – 2.26
«Ei snerten snelle» – 2.24
«Bli med ut og fisk» – 2.15
«Gi meg en cowboy til mann» – 2.29
«Mitsou» – 2.46
«Kom ned på jorden igjen» – 1.50
«Det kan dom inte fôrklara» – 2.49
«Om, om, om!» – 2.28
«Jåmpa joik» – 3.04
«Jeg går på skole» – 2.02
«En god gammel firkant vals» – 2.55
«La meg være ung» – 2.14
«Kan jeg tro ditt løfte» – 1.48
«Alle Mädchen träumen» – 2.13
«Wenn du geh'n willst» – 2.22
«Jeg vet hva jeg vil» – 2.17
«Kanskje det er deg» – 2.20
«Hey, kennt ihr schon meinen Peter» – 2.11
«Jeg marsjerer ved din side» – 2.11
«The Crazy Boys» – 2.01
«Jeg kan klare meg selv uten deg» – 2.12


== Referanser ==
That Lucky Old Sun

«That Lucky Old Sun» er en populær amerikansk sang fra 1949 med melodi av Beasley Smith og tekst av Haven Gillespie.
I likhet med «Ol' Man River» markerer teksten kontrasten mellom slitet og den intense motgangen i sangerens liv med den naturlige verdens glemsomhet.
Den største slagerversjonen av sangen var med Frankie Laine. Denne innspillingen ble utgitt på singlen Mercury 5316.
Innspillingen med Vaughn Monroe and His Orchestra Vocal: Vaughn Monroe and The Moon Men ble utgitt på 78-platen RCA Victor 20-3531 og på singlen RCA Victor 47-3018 (i USA) og på 78-platen His Master's Voice GB 9826. I Norge ble den utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3042.
Innspillingen med Louis Armstrong ble utgitt på singlen Decca 24712.
Frank Sinatras konkurrerende versjon ble utgitt på 78-platen Columbia 3868.
«That Lucky Old Sun» ble oversatt til russisk og ble presentert overfor det sovjetiske publikumet som en beskrivelse av hvordan en mann fra Vesten slet under motgangen som kapitalismen skapte. Den ble spilt inn på plate av sangeren Mark Bernes tidlig i 1960-årene.
En versjon med Ray Charles fantes på hans album Ingredients in a Recipe for Soul fra 1963. (Denne innspillingen er dessuten med som bonusspor på CD-gjenutgivelsene av Charles' banebrytende album Modern Sounds in Country and Western Music fram til 1988).
Jerry Lee Lewis spilte inn en uutgitt soloversjon i Sun Studios i 1956 eller 1957 (En innspilt versjon finnes på albumet Great Balls of Fire, soundtracket til filmen med samme navn, hvor Dennis Quaid spilte rollen som Jerry Lee Lewis).
Willie Nelson spilte inn en versjon på albumet The Sound in Your Mind, som også ble utgitt som ekstra spor på det gjenutgitte Stardust: 30th Anniversary Legacy Edition.
Jerry Garcia Band spilte inn en versjon, som ble utgitt på Jerry Garcia Bands livealbum i 1991.
Johnny Cashs coverversjon ble utgitt på albumet American III: Solitary Man i 2000.
Brian Wilson hadde premiere på en sangsyklus inspirert av sangen med tittelen «That Lucky Old Sun (A Narrative)» på Royal Festival Hall, London, England, 10. september 2007.
En duett med Kenny Chesney og Willie Nelson er med på Chesneys album Lucky Old Sun fra 2008.


== Norsk versjon ==
J. Hemming har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Gamle lykk'lige sol».


=== Innspilling ===
Jens Book-Jenssen med orkester (Arrangør og dirigent: Egil Monn-Iversen). Utgitt på 78-platen Musica A 8954 i 1950.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Ijo älv

Ijo älv (finsk: Iijoki) er en elv i det finske landskapet Norra Österbotten. Elven begynner ved innsjøen Iijärvi (254 meter over havet) i Kuusamo kommune og renner gjennom kommunene Taivalkoski, Pudasjärvi og Uleåborg før den renner ut i Bottenviken ved Ijo. Ijo älv er 370 km lang og nedbørfeltet er på 14 320 km².
Langs Ijo älv ligger fem vannkraftverk.


== Eksterne lenker ==
Uppslagsverket Finland, Ijo älv
Arbets- och näringsministeriet, Skärgårdsdelegationen: Finland. Öarnas och sjöarnas land, 2009
Multipleks forsøk

Multipleks forsøk er en prosedyre som utføres i laboratoriet, hvor man måler mange analytter samtidig i et og samme forsøk. Dette skiller seg fra prosedyrer hvor man kun måler en eller bare noen få analytter på en gang.
Det allierte kontrollrådet

Det allierte kontrollrådet (på engelsk The Allied Control Council eller Allied Control Authority, kjent på tysk som Allierter Kontrollrat) var det sentrale organ i den allierte okkupasjonen av Tyskland etter andre verdenskrig. Det besto av medlemmer fra USA, Storbritannia, Sovjetunionen og Frankrike. Rådet sammentrådte første gang 30. juli 1945, og opphørte i realiteten å eksistere i 1948, da Sovjetunionen forlot rådet.


== Historie ==
De allierte overtok all offentlig myndighet i Tyskland ved Berlin-erklæringen i juni 1945. Kontrollrådet sammentrådte første gang 30. juni 1945. Medlemmene var USA, Storbritannia, Sovjetunionen og Frankrike. Medlemslandene var representert ved deres øverstkommanderende i det okkuperte Tyskland. Organisasjonens hovedkvarter lå i Berlin-Schöneberg.Rådets beslutninger skulle være enstemmige. Dette førte til at rådet ble lammet i saker med motsetninger mellom vestmaktene og Sovjetunionen. Der det ikke ble oppnådd enighet anså den enkelte okkupasjonsmakt seg for å stå fritt innenfor sin sone. Sovjetunionen forlot møtet i kontrollrådet 20. mars 1948 i protest mot at Londonkonferansen (23. februar–6. mars 1948) hadde besluttet å etablere en vesttysk forbundsstat. Kontrollrådet ble etter dette aldri sammenkalt, men ble ikke formelt oppløst før i 1990.


== Se også ==
Kontrollratsgesetz Nr. 46
Det allierte kontrollrådets lov nr. 10


== Referanser ==
Mikromatrise

Mikromatrise (engelsk micro array) er en medisinsk metode for å undersøke biologisk materiale.Man bruker en plate med et kjent mønster kodet som en stor todimensjonal rutenett eller gitter (mikromatrisen). Det biologiske materialet (oftest en vevsprøve) plasseres på platen og man måler hvor mye av vevsprøven som binder seg til mønsteret.
I en DNA-mikromatrise  koder man gjerne tusenvis av kjente gener i dette mønsteret, for eksempel kjente kreftgener.  I en og samme test får man dermed undersøkt prøven for alle disse kreftmønstrene.
Metoden ble allment kjent i 1983 da taiwaneseren Tse Wen Chang (født 1947) publiserte en artikkel der mikromatrisen brukes for å undersøke antistoffer.  I Norge har blant andre Anne-Lise Børresen-Dale (født 1946) brukt mikromatrisene i sin forskning på brystkreft.
Forskjellige typer mikromatriser inkluderer:

DNA mikromatrise
Proteinmatriser
Vevsmatriser
Cellematriser
Antistoffmatriser
Karbohydratmatriser (Glykomatriser)


== Referanser ==
Grønberget (Svalbard)

Grønberget er et fjell på den nordlige delen av Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Grønberget ligger mellom Pilarberget og Grumantbyen.


== Eksterne lenker ==
Grønberget Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Grønberget

Grønberget kan vise til:

Grønberget (Jan Mayen) – et fjell på Jan Mayen
Grønberget (Svalbard) – et fjell på Spitsbergen, Svalbard
Bjørn Engø

Bjørn Engø (født 19. september 1920 i Oslo, død 2. februar 1981) var en norsk interiørarkitekt, formgiver og emaljekunstner. Han var utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo.
Bjørn Engø formgav på 1950-tallet modellene for elokseringsvirksomheten Emalox på Ryen i Oslo. Det var blant annet skåler, fat, lysestaker og vaser, alt i aluminium som ble «emaloxert» i mange forskjellige sterke farger.
I sitt eget verksted arbeidet han med emalje på kobber, det var ofte solide fat med dekor i flere farger. Han arbeidet også med store utsmykkingsoppdrag i metall og emalje.


== Referanser ==


== Kilder ==
Bonytt nr 2/1957
Bonytt nr 4/1965


== Eksterne lenker ==
Wenche Anette Johannessen: Bjørn Engø
Jan-Lauritz Opstad: Bjørn Engø
Se arbeider av Bjørn Engø i DigitaltMuseum
Axel Cadier

Axel Cadier (født 13. september 1906 i Varberg, død 29. oktober 1974 i Göteborg) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin. 
Cadier ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han vant vektklassen lett tungvekt i gresk-romersk stil. Fire år tidligere, under Sommer-OL 1932 i Los Angeles kom han på tredjeplass i gresk-romersk stil mellomvekt bak finske Väinö Kokkinen og Jean Földeák fra Tyskland.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i bryting, gresk-romersk stil lett tungvekt
1932  Los Angeles -  Bronse i bryting, gresk romersk stil, mellomvekt


== Eksterne lenker ==
(en) Axel Cadier – Olympics.com 
(en) Axel Cadier – Olympic.org 
(en) Axel Cadier – Olympedia 
(en) Axel Cadier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Axel Cadier – databaseOlympics.com (arkivert) 
(sv) Axel Cadier – Sveriges olympiske komité 
(en) Axel Cadier – FILA
Edvīns Bietags

Edvīns Bietags (født 28. februar 1908, død 29. september 1983) var en latvisk bryter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin. 
Bietags vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i vektklassen lett tungvekt i gresk-romersk stil bak Axel Cadier fra Sverige. 


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i bryting, gresk-romersk stil, lett tungvekt


== Eksterne lenker ==
(en) Edvīns Bietags – Olympics.com 
(en) Edvīns Bietags – Olympic.org 
(en) Edvīns Bietags – Olympedia 
(en) Edvīns Bietags – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lv) Edvīns Bietags – Latvias olympiske komité 
(en) Edvīns Bietags – FILA
Piratenpartei Deutschland

Piratenpartei Deutschland (forkortet som PIRATEN) er et tysk politisk parti grunnlagt etter modell av Piratpartiet i Sverige, med fokus på informasjonssamfunnet. Det er medlem av Pirate Parties International. Ved delstatsvalget i Berlin 2011 klarte partiet (Piratenpartei Berlin) for første gang å få mandater i et delstatsparlament.


== Partiets ledere ==
September 2006 – mai 2007: Christof Leng
Mai 2007 – mai 2008: Jens Seipenbusch
Mai 2008 – juli 2009: Dirk Hillbrecht
Juli 2009 – mai 2011: Jens Seipenbusch
Mai 2011 – april 2012: Sebastian Nerz
April 2012 – 2013: Bernd Schlömer
2013 – 2014: Thorsten Wirth
2014 – 2016: Stefan Körner
2016 – : Patrick Schiffer


== Valgresultater ==
Regionale valg 2008
Hessen: 0,3 %
Hamburg: 0,2 %
Regionale valg 2009
Hessen: 0,5 %
Sachsen: 1,9 %
Schleswig-Holstein: 1,8 %
Europaparlamentvalget 2009
0,9 % i Tyskland
Kommunale valg 2009
Münster: 1,55 % (1 sete)
Aachen: 1,75 % (1 sete)
Forbundsdagsvalget i Tyskland 2009: 2,0 %
Regionale valg 2011
Baden-Württemberg 2,1 %
Bremen 1,9 %
Hamburg 1,9 %
Mecklenburg-Vorpommern 1,9 %
Rheinland-Pfalz 1,6 %
Sachsen-Anhalt 1,4 %
Berlin 8,9 % (15 seter)
Regionale valg 2012
Saarland 7,4 % (4 seter)
Schleswig-Holstein 8,2 % (6 seter)
Nordrhein-Westfalen 7,8 % (20 seter)


== Se også ==
Tysklands politiske system


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Piratenpartei Deutschland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Piratenpartei Deutschland – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Haugtun skole

Haugtun skole er en tidligere barneskole i Lillestrøm kommune i Viken. Skolen lå i nærheten av tettstedet Blaker.
Åshild Vang

Åshild Segtnan Vang (født 23. september 1951 i Verdal) er en norsk forretningskvinne og politiker (H).
Hun er utdannet sykepleier, og praktiserte dette yrket mellom 1974 og 1990. I 1990 ble hun kontorsjef ved T.N. Vangs Mek. Verksted på Inderøy, som bygger spesialhengere og karosseri for transport-, bygg- og anleggsbransjen. Hennes ektemann Nils Vang var daglig leder. Deres barn har senere overtatt ledelsen av virksomheten.
Vang var varaordfører i Inderøy kommune 1995–2003 og leder i Nord-Trøndelag Høyre 2000–2004. Noen andre verv har vært styreleder i lokalavisen Inderøyningen, styreleder i Inderøy næringsforening og  Inderøy museums- og historielag.Hun vokste opp på Søraker (Søråkran) på Vinne i Verdal. Faren Kåre Segtnan var gårdbruker og medlem av kommunestyret for Senterpartiet. Broren Vidar Segtnan har vært næringslivsleder.


== Referanser ==