jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jarenga

Jarenga (russisk: Яренга eller Яреньга) er en elv i republikken Komi og Arkhangelsk oblast i Russland og er en av sideelvene til Vytsjegda fra høyre. 
Elven har sitt utspring i regionen Ust-Vymskom i Republikken Komi, 5 kilometer sørøst for stasjonen Vezjajka. Elven renner først nordover, før den svinger vestover, så sørover og deretter sørøstover. Elven er 281 kilometer lang og har et nedbørfelt på 5 140 km². Elven munner ut i Vytsjegda 5 kilometer nedenfor landsbyen Jarensk. 
Jarenga fryser vanligvis til i midten av oktober og blir først fri for is igjen i månedsskiftet april–mai. I den øvre delen av elven er det mye furu og lerkeskog langs bredden. I selve elven finner man også fisk som laks, gjedde, abbor, harr, mort, lake og hork.
Av sideelver fra venstre finner man Malaja Jarenga, Efimov rutsjej, Sazondjol, Vezjaj, Kus, Gimn, Urbasj, Siarevo, Krjokovka og Intom. Av sideelver fra høyre finner man Tsjelev rutsjej, Kidbjol, Surojol, Uktym, Otsjeja, Tsjervenka og Kizjmola. Elven renner gjennom bosetningene Jarenga, Panty, Ust-Otsjeja, Savkino, Tohta, Lysimo, Bogoslovo, Paladino Øvre Bazluk og Zapan Jarenga.


== Referanser ==
Solheim Cup 1992

Solheim Cup 1992 var andre gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert 2. til 4. oktober 1992 ved Dalmahoy Country Club, Edinburgh, Skottland.  Det europeiske laget slo laget fra USA med 11,5 mot 6,5 poeng og vant dermed trofeet for første gang.


== Lagene ==
Kapteinen for laget fra USA, Kathy Whitworth matte reise tilbake til USA før begynnelsen av konkurransen da moren døde samme dag som lagene kom til turneringen. Presidenten for LPGA Alice Miller overtok som kaptein.


== Format ==
Det ble totalt delt ut 18 poeng. På fredag var det fire runder med foursome. Lørdag var det fire runder med fourball. De siste 10 poengene ble delte ut med singlematcher på søndag. Alle ti golfspillerne fra hvert lag spilte den siste dagen.


== Matchene ==


=== Fredag ===
Foursome


=== Lørdag ===
Fourball


=== Søndag ===
Singler


== Se også ==
Solheim Cup


== Eksterne lenker ==
1992 Solheim Cup Match Resultater
Jaseni

Jaseni (russisk: Я́сени) er en elv nordvest i Krasnodar kraj i Russland. Elven er 74 kilometer lang og har et nedbørfelt på 596 km².Elven munner ut i Azovhavet, rundt 6 kilometer vest for Stanitsa Jasenskaja.


== Referanser ==
Javon

Javon (russisk: Яво́нь) er en elv i Novgorod oblast i Russland og en av sideelvene til Pola fra venstre. Elva er 87 kilometer lang og har et nedbørfelt på 1 230 km².De største sideelvene til Javon er Kunjanka fra venstre og Tsjernorutsjenka fra høyre. Den største bosetningen ved elven er den bymessige bosetningen Demjansk. 
Javon renner ut ifra innsjøen Veljo i Valdajhøydene. Kilden er for øvrig regulert av en demning. Den øverste delen av elven er turbulent med sterk strøm og mange stryk. Den totale høydeforskjellen fra kilden til munningen er på 148 meter. Etter hvert som Javon nærmer seg munningen renner den saktere. 
Tidligere var elven en del av handelsveien fra Velikij Novgorod ved Volga.


== Referanser ==
Jean-Henri Fabre

Jean-Henri Casimir Fabre (født 22. desember 1823, død 11. oktober 1915) var en fransk entomolog og forfatter. Han bodde i Provence og gjorde det aller meste av sitt arbeid like i nærheten av sitt hjem. 
Fabre utmerket seg som en meget skarp iakttager av insekters og edderkoppdyrs atferd, og bøkene hans inneholder mange interessante og originale observasjoner. Han publiserte lite i vitenskapelige tidsskrifter, men presenterte sine observasjoner for et bredere publikum i den meget populære bokserien «Souvenirs entomologiques». Deler av denne er oversatt til mange språk, også til norsk. Fabre unngår bevisst å bruke vitenskapelig terminologi og framstiller resultatene sine på en tilgjengelig måte, dette har dessverre i noen grad ført til at observasjonene har blitt oversett av fagmiljøene. Den prisbelønte franske filmen Microcosmos (1996) bygger på Fabres bøker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Jean-Henri Fabre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jean-Henri Fabre – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Jean-Henri Fabre : e-museum
(en) Verker av Jean-Henri Fabre i Prosjekt Gutenberg
Flere e-tekster fra archive.org
Micropolis website På engelsk
The museum and birth house of Jean-Henry Fabre På fransk
Hilde Tonne

Hilde Merete Tonne (født 16. september 1965) er en norsk næringslivsleder. I desember 2020 ble hun konsernsjef for Statnett.


== Utdannelse ==
Hilde Tonne er utdannet sivilingeniør innen petroleumsteknologi fra NTNU, og har også utdannelse fra RWTH Aachen i Tyskland (1990).


== Karriere ==
Tonne startet lederkarrieren i Saga Petroleum i perioden 1991–1999. I 1999 startet hun i Hydro-konsernet, der hun hadde ulike lederstillinger.Tonne var teknologi- og forskningsdirektør i Hydro Oil & Energy inntil hun 1. september 2007 tiltrådte som konserndirektør for kommunikasjon og samfunnsansvar i Telenor Group. Denne stillingen hadde hun til april 2010, da hun ble nestleder for Telenor Groups virksomhet i Asia; en stilling der hun også i lengre perioder fungerte som del-ansvarlig for Asia i konsernledelsen. 
Fra september 2011 til juli 2015 var Tonne konserndirektør for Group Industrial Development i Telenor Group. Dette omfattet globalt ansvar for Teknologi, Markedsføring, Innkjøp, F&U samt de globale operasjonene i konsernet. 
Hun var konserndirektør for innovasjon og digitalisering (Chief Innovation Officer) i Rambøll Group fra 1. januar 2018 til utgangen av 2020.


== Styreverv ==
Tonne satt i styret til Danske Bank Group fra 2016 til 2019. Tidligere har hun blant annet vært styreleder i Hafslund AS (2017/2018), styremedlem i Det Norske Veritas (2008-2016), Statkraft og Gassnova. I 2014 ble hun valgt til årets kvinnelige styremedlem i Norge. Fra 20. desember 2018 til 12. mai 2022 var hun leder for styret i Norges forskningsråd.I 2016 ledet Tonne etableringen av Digital Norway, et næringslivsdrevet initiativ med de 15 største norske selskapene i ryggen, med mål å sette fart på digitaliseringen av norsk næringsliv. Idag sitter hun som medlem av Advisory Board i Digital Norway. Hun sitter også i Advisory Board for Digital Hub Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mickey Walker (golfspiller)

Mickey Carol Walker (født 17. desember  1952 i Leeds i England) er en tidligere profesjonell golfspiller som spilte på den USA-baserte LPGA-touren og er en av grunnleggerne av Ladies European Tour som hun vant 6 turneringer på.
Hun var lagkaptein for Europa i Solheim Cup de fire første gangene turneringen ble arrangert: (1990, 1992, 1994 og 1996). Hun var dermed kaptein da Europa tok sin første sammenlagtseier i konkurransen i 1992. Hun trente Storbritannia & Irlands Curtis Cup-lag i 1994, 1996 og 1998.
Walker hadde det øverste faglige ansvaret på Warren Golf Club i Essex fra 1986 til 2001. Hun har også arbeidet som golftrener, radio- og TV-kommentator og offentlig taler.
Walker er offiser av Order of the British Empire.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Mickey Carol Walker hos den offisielle siden for Ladies European Tour
FLK «Sir James Clark Ross» (1905)

FLK «Sir James Clark Ross» (I) var et flytende hvalkokeri tilhørende det norske selskapet A/S Rosshavet med disponentene Johan Rasmussen og Magnus Konow i Sandefjord. Skipet ble bygget ved Harland and Wolff i Belfast og overlevert selskapet Brocklebank Line i 1905 som lasteskipet DS «Mahronda». I 1923 ble hun solgt til A/S Rosshavet for ombygging til hvalkokeri og omdøpt «Sir James Clark Ross». I 1930 ble hun solgt til A.P. Møller i Danmark og omdøpt «Fraternitas», og i 1937 igjen solgt, nå til United Whaling i Sør-Afrika ved disponent Abraham Larsen. Under navnet «Uniwaleco» ble hun senket av en tysk ubåt i 1942.


== DS «Mahronda» ==
DS «Mahronda» gikk i linjefart mellom Storbritannia og Calcutta i India via Suezkanalen.
De fire dampkjelene var kullfyrte.
I 1923 ble «Mahronda» solgt for £30 550 til Hvalfangeraktieselskapet Rosshavet for ombygging til hvalkokeri.


== FLK «Sir James Clark Ross» ==
«Mahronda» ble ombygget ved Framnæs Mekaniske Værksted til hvalkokeri for kr. 2 000 000 og omdøpt «Sir James Clark Ross», oppkalt etter den britiske sjøfareren og polarutforskeren Sir James Clark Ross. Dampkjelene ble ombygget til oljefyring.
«Sir James Clark Ross» ble det første hvalkokeriet som fanget i Rosshavet. Første kaptein og fangstbestyrer var den kjente hvalfangstpioneren Carl Anton Larsen, som døde ombord i skipet 8. desember 1924 etter et hjerteanfall.
I 1930 ble «Sir James Clark Ross» med tre hvalbåter solgt til Fraternitaskompagniet A/S, et selskap i A.P. Møller-gruppen.


== FLK «Fraternitas» ==
«Sir James Clark Ross» ble omdøpt «Fraternitas» og registrert i København. Hun ble disponert av Anders Jahre og sendt på fangst i Antarktis med Ole Iversen som kaptein. I 1936 ble hun modernisert ved Götaverken og fikk installert  opphalingsslipp.
I 1937 ble «Fraternitas» solgt til Abraham Larsens selskap Union Whaling Co. Ltd. i Durban.


== FLK «Uniwaleco» ==
«Fraternitas» ble omdøpt «Uniwaleco» og registrert i Durban. Hun ble deretter sendt på fangst ved Madagaskar med seks hvalbåter.
Den 7. mars 1942 ble hun torpedert og senket av en tysk ubåt øst for Saint Vincent på vei fra Curaçao til Freetown lastet med drivstoff. Av en besetning på 51 omkom 18 personer.


== Se også ==
FLK «Sir James Clark Ross» (II)
Liste over flytende hvalkokerier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sir James Clark Ross (ship, 1905) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) FLK «Sir James Clark Ross» (1905) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
1923 DS/Flk SIR JAMES CLARK ROSS (1) Arkivert 3. desember 2008 hos Wayback Machine. Lardex
1930 DS/Flk FRATERNITAS (1) Arkivert 5. juli 2008 hos Wayback Machine. Lardex
Jan Edvard Thygesen

Jan Edvard Thygesen (født 19. mars 1951 i Porsgrunn) er en norsk ingeniør og næringslivsleder, og konserndirektør i VimpelCom i Russland siden februar 2012. Før dette var han konserndirektør i Telenor med lederansvar for operasjonene i sentral- og øst-Europa samt Russland. I Telenor har Thygesen vært administrerende direktør i danske Sonofon, administrerende direktør for Esat Digifone, og direktør for Telenor Invest AS. I tillegg har Thygesen hatt flere lederstillinger innen mobilområdet i Telenor. 
Thygesen kom til Telenor i 1970. Han er utdannet sivilingeniør innen elektronikk og telekommunikasjon ved NTNU. Som regiondirektør for Øst-Europa og Russland var Thygesen fram til 2012 operativt ansvarlig for håndteringen av konfliktene med russiske Altimo over eierskap og maktforhold i selskapene Kyivstar i Ukraina, og Vimpelcom i Russland.
Han har også vært aktiv roer for Christiania Roklub frem til 1977 og har vunnet både norske og nordiske mesterskap.


== Eksterne lenker ==
Nordens Nyheter - «Telenor fikk medhold». 22. desember 2008.
Dagens IT Arkivert 21. mars 2009 hos Wayback Machine. – «Trodde ikke han ville gå så langt». 18. mars 2009.
Plumariidae

Plumariidae er en familie av stilkvepser. De er en ganske artsfattig familie, med ca. 20 kjente, nålevende arter som finnes i tørre områder i Sør-Amerika og det sørlige Afrika. I tillegg kjenner man minst én fossil art.


== Utseende ==
Små til middelsstore vepser. Det er stor forskjell i utseende mellom kjønnene. Hannene er spinkle, vingede vepser, mens hunnene er vingeløse, svært kraftig bygde, flate insekter med sterke, piggete bein tilpasset for graving. Hannene har antenner som er trådformede og omtrent så lange som kroppen, kledt med lange, oppstående hår. Hodet er bredere enn langt med nokså små fasettøyne, skilt fra forkroppen med en tynn "hals". Forkroppen er nokså høy, forkanten er loddrett og halsen sitter festet nær underkanten av denne. Beina er spinkle. Vingene er forholdsvis store, gjerne melkeaktig hvite, med et tydelig vingemerke (pterostigma) og mørke årer. Det er to lukkede celler i forvingen bak vingemerket. Bakkroppen er ganske slank, noe flattrykt.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om plumariidenes biologi, men de er sannsynligvis parasitoider. De lever i tørre områder, for eksempel halvørken. Hunnene finnes av og til under steiner og man regner med at de fører et underjordisk liv. Hannene flyr om natten og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Plumariidae finnes bare på den sørlige halvkulen. Slektene Myrmecopterina og Myrmecopterinella lever i det sørlige Afrika (kjent fra Sør-Afrika, Namibia og Zimbabwe), i tillegg er den fossile slekten Archihymen kjent fra Namibia. I Sør-Amerika (nord til Ecuador) lever slektene Maplurius, Mapluroides, Plumarius og Plumaroides.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera)
Underordenen stilkvepser (Apocrita)
delgruppe broddvepser (Aculeata)
Overfamilien Chrysidoidea
Familien Plumariidae
Archihymen Enderlein, 1914 – fossil slekt
Archihymen priscus Enderlein, 1914 – kjent fra fossiler fra Namibia
Maplurius Roig-Alsina, 1994 – Sør-Amerika
Mapluroides Diez et al., 2007 – Sør-Amerika, bare én kjent art
Mapluroides ogloblini Diez et al., 2007
Myrmecopterina Bischoff, 1914 – Sør-Afrika
Myrmecopterinella Day, 1977 – Sør-Afrika
Plumarius Philippi  – Sør-Amerika
Plumaroides Brothers, 1974 – tre arter, Sør-Amerika


== Kilder ==
Plumariid wasps of Africa and Madagascar. [1]
Diez, P.A. (2008) A new wasp of the genus Plumariodes Brothers (Hymenoptera, Chrysidoidea, Plumariidae) from Santiago del Estero, Argentina: male and female description. Zootaxa 1891: 25-30 [2]
Diez, P.A., Fidalgo, P. & Roig-Alsina, A. (2007) A new genus and species of Plumariidae (Hymenoptera: Chrysidoidea) from western xeric Argentina. Zootaxa 1467: 35-41. [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Plumariidae i Encyclopedia of Life 
(en) Plumariidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Plumariidae hos Fossilworks 
(en) Plumariidae hos ITIS 
(en) Plumariidae hos NCBI 
Plumariidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av en hann fra Chile: [4]
Lauer

For fiskearten, se laue.Lauer er en gruppe små og trebare øyer sør for Kirkøy i Hvaler kommune i Østfold. Øyene er Nordre Lauer, Sva Lauer, Mellomholmen og Sør-Lauer. Bebyggelsen er konsentrert til Nordre Lauer, hvor det også er en god småbåthavn med molo. Det går rutebåt til Nordre Lauer tre ganger daglig. Hollungen AS drifter ruten. Øyene er vei- og bilfrie. Tidligere skrivemåte på øyene er Løver, Lauver og Løvøe. (Hvaler Bygdebok, bind 2, side 226). Lauer har gnr 33, tidligere løpenummer 85. Øyene var tidligere kun delt i to bruk, løpenummer 85 a og 85 b (Gnr 33, bnr 1 og 3). Det antas at det opprinnelige bnr 85 b ( i dag bnr 3) har grense i bekkedraget på Nordre Lauer. Det opprinnelige huset på bnr 3 antas å være det huset som i dag er på bnr 8. Det opprinnelige huset på bnr 1, ligger i dag under bnr 47. 
På Nordre Lauer var tidligere skole og fiskemottak. Fiskemottaket var eiet av Norges Makrellag S/A og selskapet solgte sine bygg og sine brygger til Hvaler kommune i 1979. Hvaler kommune valgte å ikke ta vare på bryggeanlegget og bryggene ble revet av kommunen i år 2000.  
De siste fastboende på Lauer flyttet derfra i løpet av 1970 og 1980-årene. Fritidsboligene er i dag tilsluttet Lauer Vel. 
Kystverket har tinglyst en grunneiererklæring på moloen og del av havneområdet. Moloen ble påbegynt i 1928 og ytterligere forlenget i 1950 årene. I 2020 ble moloen og deler av havnen overført til Viken Fylkeskommune. Grunneiererklæringen ble transportert til Viken Fylkeskommune, men overføringen er ikke tinglyst. Borg Havn IKS har i dag bruks- og vedlikeholdsavtale med Viken Fylkeskommune vedrørende moloen og leier ut båtplasser til fritidsboligene på Lauer. Hvaler kommune eier både det gamle fiskemottaket, omtalt som «pakkhus» (i dag lager for Skjæregårdstjenesten) og det gamle kontorbygget, som i dag er overnattingssted og disponeres av Oslofjordens Friluftsråd.
Nordre Lauer ble utparsellert til boliger fra ca 1900 til 1932. Etter dette ble det utparsellert ytterligere tomter på Lauerøyene til fritidsbebyggelse. Totalt er det ca 34 fritidsboliger på Nordre Lauer, tre fritidsboliger på Sva Lauer, fire fritidsboliger på Mellomholmen og en fritidsbolig på Sør Lauer.
Havnen på Nordre Lauer er dels frihavn og dels faste båtplasser. Frihavnen er i dag lokalisert i søndre delen av havnen.  


== Litteratur ==
Hvaler Bygdebok, bind 2
Horst Mahler

Horst Mahler (født 23. januar 1936 i Haynau i Nedre Schlesien i Det tyske rike)  er en tysk jurist, antisemitt og politisk høyreekstrem aktivist med en venstreradikal fortid - han hadde grunnlagt Rote Armee Fraktion.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Horst Mahler ble født og vokste opp i Schlesien i Tyskland, fra 1945 iPolen, med en far som var overbevist nazist og antisemitt, han hadde også en onkel som var blant lederne av SA og SS, og etter krigen henrettet for sine forbrytelser. I februar 1945 måtte familien flykte vestover vekk fra den fremrykkende Røde armé, først flyktet de til Naumburg, senere til Dessau. 
Området de hadde bodd i ble senere overført fra Tyskland til Polen og alle tyskere utvist. I 1949 begikk faren selvmord og Mahler og moren flyttet til Vest-Berlin.


=== Karriere, aktivisme ===
Etter jusstudier grunnla han i 1964 et advokatkontor. Hovedsakelig forsvarte han venstreekstremister. Han var også aktiv med i forskjellige venstreekstreme organisasjoner. 


=== Rote Armee Fraktion ===
I 1970 grunnla han Rote Armee Fraktion (RAF) sammen med Andreas Baader og Gudrun Ensslin. De tre grunnleggerne utførte så en serie bankran og bombeangrep sammen med Ulrike Meinhof. De reiste så til Jordan og trente geriljakrig sammen med PLFP. Da de kom tilbake til Tyskland ble de imidlertid arrestert. Mahler ble dømt til 14 års fengsel og fradømt retten til å praktisere som advokat.
I 1980 ble han løslatt fra fengsel takket være sin advokat Gerhard Schröder (som senere ble forbundskansler i Tyskland). Mahler skrev et politisk manifest mens han satt i fengsel som ble avvist av de andre medlemmene i RAF, noe som i praksis var en ekskludering av Mahler.I 1988 fikk han tilbake retten til å praktisere som advokat, igjen med Schröder som advokat.


=== Nasjonalsosialist ===
Mahler beveget seg etterhvert over til det radikale høyre og var fra 1998 aktiv medlem av Nationaldemokratische Partei Deutschlands (NDP). Da tyske myndigheter ønsket å forby NPD var Mahler partiets advokat. Han meldte seg imidlertid ut av partiet i 2003.I 2004 ble han igjen fradømt retten til å praktisere som advokat, denne gangen for benektelse av Holocaust. I årene 2008-2015 ble han hele seks ganger dømt til fengselsstraffer for rasistisk og antisemittiske uttalelser og hylling av Hitler. I mai 2017 ble Mahler anholdt i Ungarn, der han hadde søkt tilflukt for å unngå å måtte returnere til Tyskland, der han skulle fortsette å sone en 10-års fengselsstraff for holocaustbenektelse. Noen dager i forveien hadde han søkt Ungarns statsminister Viktor Orbán om asyl. Ungarn sendte han imidlertid tilbake til Tyskland. Per 2020 satt han i Brandenburg-Görden-fengselet.I  filmen Der Baader Meinhof Complex (2008), regissert av Uli Edel er Mahler spilt av Simon Licht. Mahler har også vært med i flere forskjellige dokumentarer, både om RAF og om høyreekstremisme.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Horst Mahler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Horst Mahler på Internet Movie Database 
(sv) Horst Mahler i Svensk Filmdatabas 
(fr) Horst Mahler på Allociné 
(en) Horst Mahler hos The Movie Database
Molly Moon

Molly Moon-bøkene er skrevet av britiske Georgia Byng. Det er fem romaner for barn- og ungdom i serien som har blitt meget populær lesning i aldersbestemte grupper. Den første boken, Molly Moons utrolige bok om hypnose, er utgitt på 36 forskjellige språk. Bøkene handler om elleve år gamle Molly Moon som har utrolige evner. 


== Utgivelser ==
Molly Moons utrolige bok om hypnose (2003), oversatt av Henning Hagerup
Molly Moon stopper tiden (2004), oversatt av Bente Klinge
Molly Moons eventyrlige tidsreise (2005), oversatt av John Erik Bøe Lindgren
Molly Moon, Mikke Minus og tankemaskinen (2009), oversatt av Camilla Eikeland Sundnes
Molly Moon og morfemysteriet (2012), oversatt av Astrid Urdal
Superjoint Ritual

Superjoint Ritual er et metal band fra New Orleans som ble grunnlagt av Phil Anselmo, Joe Fazzio og Jimmy Bower i begynnelsen av 1990-tallet. Senere ble Hank Williams III og Kevin Bond også med. Stilen deres blir sett på som en miks av Pantera sin groove metal og hardcore punk. Man kan også høre svake spor etter black metal. Band som Venom, Slayer, Celtic Frost, Voivod og Darkthrone har blitt notert som innflytelser. Navnet Superjoint Ritual kommer fra teksten i en sang av Darkthrone, «The Pagan Winter». Ifølge Bower, skrev Anselmo 70-80 % av gruppens musikk.
Til tross for at de ble grunnlagt tidlig på 1990-tallet, tok det et helt tiår, etter Pantera brøt opp, at de ga ut noen album. Det var da Superjoint Ritual fikk masse PR gjennom programmer på TV, som MTV2 sitt Headbangers Ball og Fuse TV sitt Uranium.
Det viste seg at bandets tid i søkelyset ikke skulle vare lenge. En krangel mellom Anselmo og Fazzio førte til at bandet til slutt splittet mot slutten av 2004, som ble bekreftet av både Hank Williams III og Jimmy Bower.
i 2014 ble det bekreftet at bandet igjen skulle spille sammen


== Medlemmer ==


=== Siste oppstilling ===
Phil Anselmo – Vokalist, gitar (1993–2004)
Jimmy Bower – gitar (1993–2004)
Kevin Bond – gitar (1993–2004)
Hank Williams III – bass (2002–2004)
Joe Fazzio – trommer (1993–2004)


=== Tidligere medlemmer ===
Michael Haaga – bass (1993–2002)


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===


=== DVD-er ===


=== Singler ===
Ingen av singlene kom inn på noen lister.


== Musikkvideoer ==


== Eksterne lenker ==
(en) Superjoint Ritual på Discogs 
(en) Superjoint Ritual på MusicBrainz 
(en) Superjoint Ritual på Encyclopaedia Metallum 
(en) Superjoint Ritual på Spotify 
(en) Superjoint Ritual på Songkick 
(en) Superjoint Ritual på AllMusic 
(en) NOLA Underground (New Orleans undergrunn musikkscene)
Stilton

Stilton er også en landsby i Huntingdonshire.
Stilton er en engelsk ost av typen skimmelost, som kommer av pasteurisert kumelk. Den produseres i to varianter: en meget kjent blåmuggost av samme type som f.eks. danablu, gorgonzola og roquefort og en mindre kjent hvitskimmelost.
Stilton har status av beskyttet opprinnelsesbetegnelse fra Europakommisjonen. Kun ost fra grevskapene Derbyshire, Leicestershire og Nottinghamshire fremstilt etter ganske bestemte forskrifter kan kalles stilton. I september 2016 hadde kun seks meierier rett til å produsere ost med navnet stilton. Fire av disse ligger i området Vale of Belvoir langs grensen mellom grevskapene Nottinghamshire og Leicestershire: Colston Bassett og Cropwell Bishop i Nottinghamshire og Long Clawson og Saxelbye i Leicestershire.Man bruker nåler av rustfritt stål for å lage dype hull gjennom ostens skorpe og slippe inn luft, hvilket skaper de karakteristiske blå venene.
Osten har navn efter landsbyen stilton, som faktisk ligger utenfor området hvor stilton må lages. I 1730 fikk en vertshuseier i Stilton enerettighetene på en blåskimmelost fra Leicestershire. Ettersom trafikk fra Nord-England til London passerte gjennom landsbyen, ble osten raskt landskjent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stilton cheese – kategori av bilder, video eller lyd på Commons