jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lossiemouth

[[Fil:|thumb|]]

Lossiemouth (skotsk-gælisk: Inbhir Losaidh; skotsk: Lossie) er en by i Moray i Skottland. Opprinnelig var den havn for Elgin, men har vokst til å bli en viktig og innovativ fiskerby. Selv om det har vært over 1000 år med bosetting i området, ble dagens by dannet i løpet av de siste 250 årene og består av fire adskilte samfunn som til slutt slo seg sammen til én. Fra 1890 til 1975 var det en politiburgh som Lossiemouth og Branderburgh. RAF Lossiemouth, flybasen til Royal Air Force (RAF), er dessuten viktig for byen. Folketallet for byen er for 2020 beregnet til 6840 innbyggere.De adskilte samfunnene som utgjør dagens by: Stotfield, den første betydningsfulle bosetningen (ikke tatt med Kinneddar som nå har forsvunnet), ligger nordvest for byen. Neste var Seatown, et lite område mellom elven og kanalen med 52 hus, hvorav 51 er de historiske fiskerhyttene. Da den nye havnen ble bygget ved elven Lossie, ble den planlagte byen Lossiemouth fra 1700-tallet, bygget på et rutenett, etablert på den lave bakken under Coulard Hill. Branderburgh dannet den endelige utviklingen i løpet av 1800-tallet. Denne delen av byen utviklet seg helt som et resultat av den nye havnen med sine to bassenger, og dekket til slutt hele Coulard Hill; den har en imponerende profil sett på avstand.


== Økonomi ==

Lossiemouth er sterkt avhengig av Royal Air Force-stasjonen for ansettelse av sivile. I 2005 bidro RAF Lossiemouth sammen med naboen RAF Kinloss med 156,5 millioner pund (inkludert sivile utgifter) til økonomien i Moray, hvorav 76,6 millioner pund ble beholdt og brukt lokalt. Basene er ansvarlige for å gi, direkte eller indirekte, 21 prosent av all sysselsetting i området.
Før RAF var fiske nesten den eneste industrialiserte prosessen i Lossiemouth, men det bidrar nå svært lite til den totale økonomien; i 2001 utgjorde fiske 1,62 % (55 personer) av heltidsarbeidet i Lossiemouth. Imidlertid eksisterer noen ingeniørbedrifter en gang knyttet til fiske fortsatt i byen. I motsetning til andre store byer i området, har Lossiemouth ikke tiltrukket seg de store supermarkedsgruppene på grunn av sin nærhet til Elgin, som også gir sysselsetting til en betydelig andel av den yrkesaktive befolkningen.
Kilde: Highland & Islands Enterprise & Moray Council


== Vennskapsby ==
 Hersbruck i Bayern, Tyskland siden 1972.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lossiemouth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The Moray Council
Fakhruddin Ali Ahmed

Fakhruddin Ali Ahmed (født 13. mai 1905 i Delhi i India, død 11. februar 1977) var en indisk politiker. Han var president i India mellom 1974 og 1977. Ahmed ble den andre muslimske mannen som ble valgt til president i India. 
Han ble tildelt et æresdoktorat ved universitetet i Pristina i Kosovo i 1975 under sitt besøk i Jugoslavia. Han døde i 1977 mens han fremdeles var president.


== Referanser ==
Gopal Swarup Pathak

Gopal Swarup Pathak (født 26. februar 1896 i Uttar Pradesh, India, død 4. oktober 1982) var visepresident i India fra august 1969 til august 1974. Han var dommer i Allahabad High Court i 1945 og 1946 og han var guvernør i delstaten Mysore fra 1967 til 1969.


== Referanser ==
Giani Zail Singh

Giani Zail Singh  (født 5. mai 1916, død i bilulykke 25. desember 1994) var en indisk politiker og medlem av den indiske kongressen. Han ble utnevnt til den syvende presidenten i India i 1982. Han var president i India under Operation Blue Star og mordet på Indira Gandhi. Han er sikh av religion og er kjent for sine korstog og lange kamp mot de økonomiske forskjellene mellom de forskjellige kastene og den sosiale urettferdigheten i republikken.
Giani Zail Singh ble valgt til president i India den 15. juli 1982 og avla presidenteden på president-kontoret den 25. juli 1982. Han ble ofte kritisert av sine politiske motstandere og kritikere for sin underdanige holdning overfor den daværende statsministeren Indira Gandhi. 
Han satt bare som president i en femårsperiode. Han stilte ikke til gjenvalg etter at den første presidentperioden hans var over i 1987.


== Referanser ==
Cougar Town

Cougar Town er en amerikansk komiserie som gikk på ABC fra 2009 til 2015. Courteney Cox spiller hovedrollen.
Serien handler om Jules Cobb som er nylig skilt og i frustrasjon over å være over 40 og singel. Hun lever med sin 17 år gamle sønn (spilt av Dan Byrd) og prøver å oppleve 20-årene på nytt da hun gikk glipp av den tiden ved å ta av seg sønnen. Hun er bestevenn med naboen Ellie Torres (Christa Miller) som er gift og har en liten sønn. Jules arbeider som eiendomsmegler hvor hun arbeider sammen med Laurie Keller (Busy Philipps) som er en del år yngre, og prøver å hjelpe Jules med å komme seg ut å treffe menn, samt å ha det moro, feste og leve livet.
Serien utspilles i den fiktive byen «Gulf Haven» i Sarasota County Florida, men spilles egentlig inn hos Culver Studios i Culver City California.
I Norge gikk serien på TVNorge.


== Viktige roller ==
Courteney Cox – Jules Cobb
Christa Miller – Ellie Torres
Busy Philipps – Laurie Keller
Dan Byrd – Travis Cobb
Josh Hopkins – Grayson Ellis
Ian Gomez – Andy Torres
Brian Van Holt – Bobby Cobb


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Basappa Danappa Jatti

Basappa Danappa Jatti (født 10. september 1912, død 7. juni 2002) var president i India fra 11. februar 1977 til 25. juli 1977. 
Jatti ble utnevnt til finansminister den 2. juli 1962 og ble valgt til guvernør i delstaten Pondicherry i 1968. Han ble guvernør i Orissa i 1973 og i 1974 ble han visepresident frem til 1980. Han ble fungerende president for en kort periode etter dødsfallet til den forrige presidenten Fakruddin Ali Ahmed. I 1980 fortsatte han i det politiske rampelyset som en skarp observatør av den politiske situasjonen i landet. 
Han var en dypt religiøs mann og var en av grunleggerne av organisasjonen Basava Samithi som spredte holdt taler for helgenen og filosofen Basaveshwara fra 12. hundretallet. Han var også involvert i ulike organisasjoner som var opptatt av forskjellige sosiale aktiviteter.
Kjell Ove Riseth

Kjell Ove Riseth (født 6. juni 1952) er norsk musiker og bassist som spilte i det norske rockebandet Prudence fra starten i 1969 og fram til begynnelsen av 1975, da han ved en ulykke med kappsag og mistet flere fingre. Først overtok gruppas manager, den tidligere Beatniks- og Jumbo-bassisten Tore Syvertsen, dernest Frode Viken, som sluttet i gruppa igjen etter bare tre uker. Dermed ble det Jan Devik som overtok bassen i Prudence på resten av deres avskjedsturné. I 2017 dannet han, Kaare Skevik jr. og Johan Tangen bandet Puckverket og ga den 30. juni 2017 ut sin debutsingel «You Make Me Feel Alright».
Kjell Ove Riseth har senere vært ansatt ved Namdal Trafikkskole A/S.


== Diskografi ==


=== Prudence ===
Tomorrow May Be Vanished (1972)
Drunk and Happy (1973)
No. 3 (1974)
If Only Yesterday Could Be Today, Greatest Hits (1976)
The Legendary Prudence Tapes, vol.1 (1992)
Det det va (2005)
Live Sveriges Radio 17.11.1973 (2018)


=== Puckverket ===
You Make Me Feel Alright (2017)


=== Andre deltagelser ===
Polydor: Ragnarock '73 (1973)
Karussell: Pop på topp (1973)
Karussell: Pop på topp Vol. 2 (1974)
Phonogram: Hør her (1975)
Polydor: 12 originale norske topper (1976)
Karussell: Pop på topp Vol. 3 (1976)
Åge Aleksandersen: Åge Aleksandersens beste (1977)
Arctic Records: Nye trøndervisan (1980)
Norsk Plateselskap: Trønder-Rock (1982)
Polydor: Norsk Rock (1983)
Åge Aleksandersen: Lys og varme (1984)
Åge Aleksandersen: Åge Aleksandersens beste (1984)
Åge Aleksandersen: Sanger (1990)
Sopp Tape: En tur med Herr Flein – Dop i norsk rock (1993)
NorDisc: Fine norske sommerlåter 3 (1994)
NorDisc: Fine norske sommerlåter 4 (1994)
Åge Aleksandersen: Åges beste 1972-1994 (1994)
Bare Bra Musikk: Sensurert – 15 sensurerte låter 1966–96 (1996)
MTG: Æ e trønder æ (2000)
Åge Aleksandersen: Åge Original (2001)
NRK/Universal Music: Norsk Rocks Historie Vol. 5: Fra viserock til rock på norsk 1969-1977 (2004)
NRK/Universal Music: Norsk Rocks Historie Vol. 6: Progressiv rock 1971-1977 (2004)
Unidisc: Norsk musikk i 100 – Populærmusikk i Norge 1905–2005 (2005)
Åge Aleksandersen: Åge-boks 1 (2009)
Universal Music: Ragnarock (2009)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gjensyn med en gammel kamerat
Songtsän Gampo

Songtsän Gampo (tibetansk: ; wylie-translitterasjon: Srong-btsan sGam-po; mandarin: 松赞干布, Qizonglongzan; ca. 617-649 AD) var grunnleggeren av det tibetanske imperium. Ifølge tibetansk tradisjon var han den trettitredje herskeren fra sitt dynasti, Yarlung-dynastiet. Under Songtsän Gampo angrep tibetanerne de omliggende områdene og gjorde Tibet til en stormakt, noe landet forble fram til den siste kongens død midt på 800-tallet. Han er også kjent for å ha giftet seg med en nepalsk og en kinesisk prinsesse (kineserne regnet dette som et bevis på Tibets underkastelse under Kina, noe tibetanerne ikke er enige i), som sammen skal ha påvirket kongen til å introdusere buddhismen i Tibet. 
Det er vanskelig å fastsette datoene for Songtsän Gampos fødsel og tronebestigelse. I tibetanske kilder er det generelt akseptert at han ble født i år 617 (et år før Tang-dynastiets grunnlegger Gaozu ble keiser). Problemet er at han skal ha blitt født i et uspesifisert oksens år i den kinesiske kalenderen, og det kan også ha vært 569, 593 eller 605, dette kan ikke bestemmes helt sikkert. Han skal ha besteget tronen da han var trettet (tolv i veksterlige aldersbestemmelser), og det kan ha vært i 629. 


== Referanser ==
Alex Baumann

Alexander «Alex» Baumann (født 21. april 1964 i Praha) er en canadisk tidligere svømmer, som under sommer-OL 1984 i Los Angeles vant gull på 200 m og 400 m medley. I tillegg har han sølv og bronse fra langbane-VM 1986 i Madrid, fem gull fra Samveldelekene, to gull fra Sommeruniversiaden og én bronse fra Panamerikanske leker.
Baumann ble i 1981 og 1984 kåret til Årets svømmer i verden av det amerikanske magasinet Swimming World Magazine.


== OL-medaljer ==
1984  Los Angeles -  Gull i svømming, 200 meter medley  Canada
1984  Los Angeles -  Gull i svømming, 200 meter medley  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Alex Baumann – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alex Baumann – Olympics.com 
(en) Alex Baumann – Olympic.org 
(en) Alex Baumann – Olympedia 
(en) Alex Baumann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alex Baumann – Canadian Olympic Committee 
(en) Alex Baumann – Canada Sports Hall of Fame 
(en) Alex Baumann – Ontario Sports Hall of Fame 
(en) Alex Baumann – Commonwealth Games Federation 
(en) Alex Baumann – FINA
Jan Devik

Jan Ivar Bjerkan Devik (født 1. august 1954, død 13. oktober 2019) var en norsk musiker, gitarist, bassist, låtskriver, arrangør og produsent.


== Biografi ==
Jan Devik vokste opp i Namsos. Han tok over som bassist i Prudence i 1975, og deltok på plata Takk te dokk, som solgte til sølvplate (over 15 000 eksemplarer), og som mottok Spellemannprisen i klassen for popmusikk. Han deltok også på bandets avskjedskonsert den 11. desember 1975. Denne ble senere gitt ut som dobbelalbum med navnet 11/12-75.
Han var blant annet bassist i Junipher Greene, Folque, Janus og Terje Tyslands Oh-la-la-lag, der han spilte bass sammen med Kaare Skevik og Helge Grøslie fra Junipher Greene på Tyslands to første solo LP-er.
Devik gav i 1982 ut solo-LP-en Spark på egen label, RRM. Han var studiomusiker på en rekke plateproduksjoner fra 1975.
Devik gav i 2007 ut singelen «Olav Trygdvason». Han arbeidet de siste årene i musikkforlaget RRM sammen med Bård Ingebrigtsen.


== Diskografi ==
AlbumSpark (1982)
Dead End (2014), som Kived NajSinglerOlav Trygdvason (2007)


=== Prudence ===
Takk te dokk (1975)
11/12-75 (1976)
Det det va (2005)


=== Åge Aleksandersen ===
7800 Namsos (1975)
Åge Aleksandersens beste (1977)
Åge's utvalgte (1980)
Åge Aleksandersens beste (1984)
Åges beste 1972–1994 (1994)
Åge Original (2001)
Åge-boks 1 (2009)


=== Terje Tysland ===
Stakkars klovn (1977)
Mytji arti (1978)
All samma opp igjæn (1980)
For eitt mas! (1996)
25 år med gitter og stas (2002)
Gull (2005)


=== Tracks ===
Tracks (2001)Andre plateutgivelserPolydor: 12 originale norske topper (1976)
Anne May Skagmo: Ei vise om ei vise (1976)
Hilda & Viddas sønner: Dåvas – Mot nord (1977)
Erling Bonde: Nei vi elsker! (1980)
Anne Lise Gjøstøl: Kom kom skal jeg si deg no (1980)
Front Page: Qualified (1981)
Mikkel Magnus: Mikkel Magnus ser rødt (1981)
Snu: The Pest of «Snu» (1981)
Norsk Plateselskap: Trønder-Rock (1982)
Polydor: Norsk Rock (1983)
Cappelen: Gapatrosten – Utvalgte sanger fra Cappelens bokverk Barnas beste (1983)
NorDisc: Fine norske sommerlåter 3 (1994)
Egmont: Det beste av norsk musikk 1973–1977 (1998)
MTG: Æ e trønder æ (2000)
NRK/Universal Music: Norsk Rocks Historie Vol. 5: Fra viserock til rock på norsk 1969-1977 (2004)
Universal Music: 96% låvedans 2 (2007)
Universal Music: Låvedans (2007)
Lydia Laska: We're Nothing Compared to Ourselves (2007)
Lydia Laska: Could i Have a Go on Your Girl, Please? (2009)
Lydia Laska: Krankenhaus (2010)


== Referanser ==
Rick DeMont

Richard James DeMont (født 21. april 1956 i San Francisco, California) er en amerikansk tidligere svømmer og verdensmester på 400 m fri fra langbane-VM 1973 i Beograd. Han tok også sølvmedalje på 1 500 m fri under det samme mesterskapet. Under de Panamerikanske leker 1975 i Mexico by var han med på å ta gull på 4×200 m fri stafett for USA.
DeMont ble i 1973 kåret til Årets svømmer i verden av det amerikanske magasinet Swimming World Magazine.


== Eksterne lenker ==
(en) Rick DeMont – Olympics.com 
(en) Rick DeMont – Olympedia 
(en) Rick DeMont – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rick DeMont – FINA 
(en) Rick DeMont – Swimming Hall of Fame 
(en) Rick DeMont – swimrankings.net
Still Life (Talking)

Still Life (Talking) er Pat Metheny Groups femte studioalbum, utgitt i 1987 av Geffen Records. Albumet ble spilt inn på Power Station i New York mellom mars og april. Musikken defineres som jazz, men har også fusionelementer sammen med folk, pop og brasilianske toner. Den mest kjente låten på albumet, «Last Train Home», ble brukt i en amerikansk reklame i 1987 for et supermarked i Florida. Still Life (Talking) inneholder syv låter og har vunnet blant annet en Grammy for Beste Jazz Fusion-fremførelse: Vokal. Pat Metheny Group solgte over 500 000 kopier av utgivelsen.


== Sporliste ==


== Besetning ==
Pat Metheny – synthesizer, akustisk gitar, elektrisk gitar, sitar
Armando Marcal – perkusjon, vokal
Lyle Mays – piano, synclavier, keyboard
Steve Rodby – bass, akustisk bassgitar
Paul Wertico – trommer
David Blamires – Vokal
Mark Ledford – Vokal


== Priser og nominasjoner ==
Albumet ble en av gruppens største suksesser, og det var deres første album som solgte over 500 000 eksemplarer (Gold Record).


== Se også ==
Pat Methenys diskografi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Still Life (Talking) på Discogs 
(en) Still Life (Talking) på MusicBrainz 
(en) Still Life (Talking) på AllMusic
Rick Carey

Richard «Rick» John Carey (født 13. mars 1963 i Mount Kisco, New York) er en amerikansk tidligere svømmer som under Sommer-OL 1984 i Los Angeles vant tre gullmedaljer på 100 m og 200 m rygg og 4×100 m medley stafett. Carey tok også to gullmedaljer og én sølvmedalje under langbane-VM 1982 i Guayaquil, tre gull under Panamerikanske leker 1983 i Caracas og tre gullmedaljer under Stillehavslekene 1985 i Tokyo.
I 1983 ble Carey kåret til både Årets svømmer i verden og Årets svømmer i USA av det amerikanske magasinet Swimming World Magazine.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i svømming, 100 m rygg menn  USA
 1984  Los Angeles -  Gull i svømming, 200 m rygg menn  USA
 1984  Los Angeles -  Gull i svømming, 4 x 100 m medley menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rick Carey – Olympics.com 
(en) Rick Carey – Olympic.org 
(en) Rick Carey – Olympedia 
(en) Rick Carey – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rick Carey – Swimming Hall of Fame
Ariana Kukors

Ariana Kukors (født 1. juni 1989 i Federal Way, Washington) er en amerikansk svømmer og verdensmester, etter at hun under langbane-VM 2009 i Roma vant gull på 200 m medley. Hun var også med på å ta sølvmedalje på 4×200 m fri stafett for USA. Under de Panamerikanske leker 2006 i Victoria tok hun sølv på 400 m medley.
I 2009 ble Kukors kåret til Årets svømmer i USA av det amerikanske magasinet Swimming World Magazine.


== Eksterne lenker ==
(en) Ariana Kukors – Olympics.com 
(en) Ariana Kukors – Olympic.org 
(en) Ariana Kukors – Olympedia 
(en) Ariana Kukors – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ariana Kukors – USAs olympiske komité 
(en) Ariana Kukors – FINA 
(en) Ariana Kukors – swimrankings.net
Liholt

Liholt er et sted i Halden i Østfold. Liholt ligger ved Iddefjorden en snau mil syd for Halden sentrum, og er et attraktivt hytteområde. Rett sør for Liholt ligger Bakke Senter for Mestring og Rehabilitering, og Bakke Camping.
Liholts høyeste punkt kalles Månetoppen og er på 120 moh.
Ramaswamy Venkataraman

Ramaswamy Venkataraman (født 4. desember 1910, død av omfattende organsvikt 27. januar 2009) var en indisk advokat, frihetskjemper og politiker som fungerte som statsråd i den indiske kongressen og som ble utnevnt til den åttende presidenten i India etter uavhengigheten fra Storbritannia 15. august 1947. 
Han studerte jus og praktiserte som jurist i lagmannsretten og Høyesteretten i India. I unge alder var han fredsaktivist for den indiske frigjøringsbevegelsen og deltok. Han jobbet både som finansminister og forsvarsminister før han ble valgt til visepresident i 1984 og i 1987 ble han den åttende presidenten i India og satt som president fra 1987 til 1992.


== Referanser ==
Shankar Dayal Sharma

Shankar Dayal Sharma (født 19. august 1918 i Bhopal i India, død av hjerteattakk 26. desember 1999) var den niende president i republikken India. Han satt som president fra 1992 til 1997. Før han ble valgt til president var han visepresident under president Ramaswamy Venkataraman.


== Referanser ==
Krishan Kant

Krishan Kant (født 28. februar 1927, død 27. juli 2002 i New Delhi) var visepresident i India fra 1997 til sin død i 2002. Han er den eneste indiske visepresidenten som har dødd i embetet.
Han deltok i den indiske frigjøringsbevegelsen som ungdom og var involvert i politikk i hele sitt liv. Han var guvernør i deltstaten Andhra Pradesh fra 1990 til 1997. Og er en av dem som har sittet lengst som guvernør i India.


== Referanser ==
Kortbane-EM i svømming 2003

Europamesterskapet i svømming på kortbane 2003 ble holdt i Dublin i Irland fra torsdag 11. desember til søndag 14. desember 2003.


== Medaljetabell ==


== Medaljeoversikt ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Eksterne lenker ==
Resultater (pdf)
Resultater hos Swim Rankings
Analyser av professor Rein Haljand
Pavel Tsjistjakov

Pavel Petrovitsj Tsjistjakov (russisk: Па́вел Петро́вич Чистяко́в, født 23. junijul./ 5. juli 1832greg. i Prudy som nå er i Tver oblast i Russland, død 11. november 1919 i Detskoje Selo som i dag er en del av St. Petersburg) var en russisk maler og lærer i kunstmaling. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Pavel Tsjistjakov fikk sin første skolegang på en omreisende skole. Hans far, som selv var av enkel bakgrunn, la stor vekt på ar gutten skulle få en god utdannelse. Tsjistjakov studerte ved St. Petersburgs kunstakademi i perioden (1849–61) under Pjotr Basin. 
I 1860-64 underviste han ved en tegneskole drevet av St. Petersburgs avdeling av Selskapet til hjelp for kunstnere. I perioden 1863-70 mottok han stipend og studerte ved kunstakademiene i Paris og Roma.


=== Kunstner ===
Fra 1872 underviste Tsjistjakov ved St. Petersburgs kunstakademi. I 1892 fikk han plass i akademiets råd og ble professor. Han var leder ved avdelingen for mosaikkkunst i tidsrommet (1890–1912). Fra 1908 til 1910 ledet han kunstverkstedet.
Tsjistjakovs  kunstpedagogikk utviklet seg i en stadig kamp mot den strenge akademismen som rådde i det russiske kunstakademi i 1860- og 70-årene. Han og hans mange elever spilte en stor og avgjørende rolle i utviklingen av realismestilen i russisk kunst de siste tiårene av 1800-tallet. Blant Tsjistjakovs elever var blant annet Viktor Vasnetsov, Mikhail Vrubel, Vasilij Polenov, Ilja Repin, Valentin Serov og Vasilij Surikov.
Tsjistjakovs hovedmål som kunstlærer var å utvikle de faglige evnene, profesjonaliteten hos kunstmaleren. Hans pedagogiske metode tok sikte på å smelte kunstnerens persepsjon og opplevelse av naturen sammen med den vitenskapelige kunnskapen.
I sin egen malergjerning strevde Tsjistjakov for å få frem det dramatiske ved en historisk hendelse og det fortettede psykologiske i historiske  og tradisjonelle portretter (Hode av en ciucciara italiensk jente, 1864, i Russlands Museum i St. Petersburg, og, Bojar, 1876, i Tretjakovgalleriet i Moskva).


== Galleri ==

		
		


== Eksterne lenker ==
Informasjon om kunstneren og hans verker på russisk
Zamenhof-dagen

Zamenhof-dagen (esperanto: Zamenhofa Tago eller Zamenhof-tago) er den 15. desember, som var fødselsdagen til L.L. Zamenhof, skaperen av språket esperanto. Dagen er en av de mest feirede innen esperantokultur. Den feires ofte gjennom konvensjoner og oppmøter blant esperantister. Siden 1920-årene har det vært tradisjon blant esperantister å feire denne dagen, og siden dagen ikke er langt unna jul, det er ikke uvanlig å benytte anledningen til å gi hverandre gaver (gjerne bøker skrevet på esperanto).
I 2016 ble dagen feiret blant annet av Esperanto-ligaen i Slovenia i Ljubljana og i Berlin.


== 2009 ==
15. desember 2009 markerte 150 år etter Zamenhofs fødsel, og var derfor årsak til flere feiringer. I Białystok ble det åpnet et nytt Zamenhof-senter, mens et symposion ble holdt i Zamenhofs ære i New York med taler fra blant annet Humphrey Tonkin, Arika Okrent og andre professorer. Google erstattet sin vanlige logo med esperantoflagget, som førte til at over to millioner trykket på den og ble ledet til Wikipedias artikkel om esperanto.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Universala Esperanto-Asocios forslag til feiring av dagen
Opphold på humanitært grunnlag

Opphold på humanitært grunnlag er en form for oppholdstillatelse som kan gis til utlendinger i medhold av utlendingsloven.
Dersom en asylsøker ikke fyller vilkårene for politisk asyl, skal det vurderes om utlendingen har rett til opphold på humanitært grunnlag.Det skal også vurderes om sterke menneskelige hensyn eller en særlig tilknytning til Norge tilsier at utlendingen bør gis opphold, som i så fall gis ved en midlertidig oppholdstillatelse. Opphold etter utlendingsloven § 38, 2. ledd kalles ofte opphold på humanitært grunnlag.


== Referanser ==
Bouenza

Bouenza er et department i Republikken Kongo som ligger helt sør i landet. Det grenser mot departementene Lékoumou, Niari og Pool, og har internasjonale grenser mot Den demokratiske republikken Kongo og Cabinda, en eksklave tilhørende Angola. Regionshovedstaden er Madingou.  Andre byer er Loudima, Mouyondzi, Loutété og Nkayi.


== Distrikter ==
Bouenza er delt inn i 10 distrikter og en kommune:

Nkayi kommuneBoko-Songho
Kayes
Kingoué
Loudima
Madingou
Mabombo
Mfouati
Mouyondzi
Nkayi
YambaBouenza har i underkant av 300 000 innbyggere, og dekker et areal på 12 265 km².


== Industri og jordbruk ==
Bouenza har noe industri og litt jordbruk. Blant hovedaktivitetene er en sementfabrikk i Loutété, sukkerrørsplantasjer i Nkayi. Det finnes også forekomster av  kobber, bly og sink. Blant avlingene finner vi bananer, palmeolje, jordnøtter, tobakk og bønner.


== Eksterne lenker ==
FallingRain Map – centred on Madingou
Mohammad Hamid Ansari

Mohammad Hamid Ansari (født 1. april 1934) var Indias visepresident fra 2007 til 2017. 
Ansari er utdannet statsviter og har arbeidet som diplomat. Han ble valgt til den 13. visepresidenten i India den 10. august 2007 og overtok embetet dagen etter.
Ansari startet sin politiske karriere som embetsmann i den indiske utenrikstjenesten i 1961. Han var Indias faste representant til FN, høykommissær til Australia og ambassadør i De forente arabiske emirater, Afghanistan, Iran og Saudi-Arabia. Han var fra 2006 til 2007 leder for National Commission for Minorities (NCM).
Ansari ble i 1984 tildelt utmerkelsen Padma Shri.


== Referanser ==