jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Frontfagsmodellen

Frontfagsmodellen er en modell for organisering av lønnsforhandlinger som brukes i Norge. Frontfagsmodellen går ut på at eksportbedrifter, som konkurrerer internasjonalt, forhandler sin lønnsvekst først, og lønnsveksten ellers i samfunnet forhandles lik eller lavere som denne. Organiseringen sørger for at lønnsnivået i Norge ikke blir så høyt at eksportsektoren får for høye kostnader, mister sin konkurransekraft, og må si opp ansatte. 
Frontfagmodellen er ifølge NHO en bærebjelke i den norske lønnsdannelsen. Ifølge sjefsøkonom Roger Bjørnstad i LO gir frontfagmodellen store gevinster, ettersom det motvirker inntektsulikhet, bevarer arbeidsplasser, samt bevarer konkurransekraften til norske eksportbedrifter, hvorfra vi henter store inntekter.Idéen om at utsatte bedrifter skal forhandle tariff først stammer fra de første store arbeidskonfliktene på 20-tallet, der metallurgiske industrier gikk i front og forhandlet lønn først, grunnet den harde konkurransen i stål- og jernindustrien. Den norske modellen der eksportbedriftene er frontfag stammer  fra Odd Aukrusts hovedkursteori, som ble publisert i 1977. Danmark og Sverige har tilsvarende modeller for lønnsdannelse hvor industrien leder an lønnforhandlingene.


== Bakgrunn og hovedkursteorien ==
Frontfagsmodellen er basert på den såkalte hovedkursteorien, også kalt Aukrust-modellen, som ble publisert i 1977 av Utredningsutvalget for inntektsoppgjørene bestående av Odd Aukrust (leder), Fritz C. Holte og Gerhard Stoltz. Utvalget bygget på ideen om at lønnsveksten i Norge må tilpasses hva konkurranseutsatt sektor over tid kan tåle. Dette betyr igjen at lønnsveksten i Norge ikke må være svært mye større enn hos våre handelspartnere i et langt perspektiv (5–20 år), fordi dette vil svekke konkurranseevnen til norsk industri.  Utvalget konstruerte ikke en ny modell for lønnsdannelse, men bygget på historisk praksis blant partene i arbeidsmarkedet. Modellen formulerte et analytisk og formelt samfunnsøkonomisk argument for at konkurranseutsatt industri burde være frontfag, og bandt dette sammen med en bredere makroøkonomisk utvikling med stabil inflasjon, lønnsvekst, og sysselsetting.Den norske tarifforhandlingsmodellen har ivaretatt hovekursteoriens sentrale argument ved at et stort innslag av konkurranseutsatt virksomhet har gått inn i tariffoppgjøret først, som frontfag, og at utfallet av disse tariffoppgjørene har fungert som en veiledende norm for andre tariffområder som har forhandlet senere samme år. Resultatet fra frontfag-forhandlingene vil i Norge være retningsgivende for hva som kan forventes oppnådd i forhandlinger, mekling-, eller konflikt når det gjelder de øvrige overenskomstene.I praksis har frontfagene i Norge stort sett vært omfattet av Industrioverenskomsten (inngått mellom Fellesforbundet (LO) / Norsk Industri (NHO) ved forbundsvise oppgjør, og større industriområder ved sentrale oppgjør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Frontfagsmodellen i Store norske leksikon
«Frontfag, regulering og marked», debattinnlegg av Per Richard Johansen, Dagens Næringsliv 11. mars 2015
Jon Tørset

Jon Tørset (født 8. juli 1940 i Skaun) er en norsk skoleleder og lokalpolitiker fra Senterpartiet som har sittet som fylkesordfører i Nordland.
Tørset har vært leder for Nordland Senterparti i flere 12 år, han har vært fylkestingsrepresentant siden 1991, og han har møtt som vararepresentant i Stortinget i kortere perioder i tidsrommet 1997-2001. Han var fylkesordfører i Nordland i to påfølgende perioder, fra 1999 til 2007.Opprinnelig er Tørset fra Børsa i Skaun i Trøndelag. Han har lærerutdanning fra Bodø, teknisk befalsskole fra Kjevik og ellers studier i samfunnsøkonomi, historie og spesialpedagogikk. I yrkeslivet har han være rektor i Vestvågøy og skolesjef og kommunaldirektør i Bodø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jon Tørset hos Stortinget 
(no) Jon Tørset hos Norsk senter for forskningsdata
Juho Heiskanen

Juho Henrik Heiskanen (i Tyskland under Nom de guerre Heissman) (født 21. juli 1890 i Joensuu, død 16. november 1965) var en finsk jäger og general. Han er mest kjent som sjefen for IV. armékorps (IV. Armeijakunta) under vinterkrigen.


== Biografi ==


=== Tidlig karriere ===
Juho Henrik Heiskanen ble født den 18. desember 1889 til en bondefamilie i Joensuu (Pielisensuu församling) i storfyrstedømmet Finland. Hans foreldre var Paavo Heiskanen og Katri Väänänen. I 1911 gikk han på universitetet i Joensuu hvor han studerte karelske studier, og mellom 1911 og 1914 studerte han ved det juridiske fakultetet ved Helsingfors universitet.
I 1918 giftet han seg med Kyllikki Heis.
Mladen Petrić

Mladen Petrić (født 1. januar 1981) er en kroatisk tidligere fotballspiller. Petrić er angriper og har også spilt flere kamper for Kroatias herrelandslag.
Familien flyttet til Sveits, der han begynte å spille for klubben FC Neuenhof, før han gikk til FC Baden der han ble profesjonell sommeren 1998. Han forlot Baden etter én sesong, og signerte for Grasshoppers Zürich sommeren 1999.
Petrić spilte fem sesonger med Grasshoppers Zürich før han gikk til FC Basel sommeren 2004. For Grasshoppers spilte han totalt 114 ligakamper og scoret 30 mål.
Petrić kom på fjerdeplass på den sveitsiske toppscorerlisten sesongen 2005-06, med 15 mål på 31 kamper. Den samme sesongen spilte han også for FC Basel i alle deres 12 kamper i UEFA-cupen, og scoret tre mål før klubben ble slått ut av engelske Middlesbrough i kvartfinalen. Han fortsatte sitt gode spill for FC Basel i sesongen 2006–07. Han avsluttet sesongen 2006/07 som toppscorer i ligaen med 19 mål.


== Borussia Dortmund ==
Den 11. juni 2007 signerte Petrić kontrakt med Bundesliga-klubben Borussia Dortmund, sammen med landsmannen Robert Kovač. Petrić hadde en god debutsesong, og var blant de mestscorende spillerne i Bundesligas den første sesongen.


== Landslagskarrieren ==
I november 2001 fikk Petrić sin debut på Kroatias landslag, men han kom ikke med i landslagstroppen til VM 2002. Han scoret sitt første landslagsmål i en vennskapskamp mot Wales i august 2002.
I 2006 gjorde Petrić comeback på landslaget etter tre års fravær, da han kom inn etter pausen i en kamp mot Sør-Korea. Han kom heller ikke med i troppen til VM-sluttspillet i 2006.
Han spilte i nesten alle kampene i kvalifiseringen til EM 2008. I den andre kvalifiseringskampen, mot Andorra, scoret han fire mål i løpet av 60 minutters spilletid, og ble den første spilleren som hadde scoret fire mål for Kroatia i en turneringskamp. I den siste kampen i gruppespillet, mot England, scoret Petrić vinnermålet, og sendte dermed England ut av EM 2008.
Petrić ble tatt ut til EM-sluttspillet, der Kroatia vant alle kampene i gruppespillet. De ble slått ut i kvartfinalen av Tyrkia etter straffesparkkonkurranse.


=== Landslagsmål ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mladen Petrić – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Mladen Petrić – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mladen Petrić – FIFA 
(en) Mladen Petrić – UEFA 
(en) Mladen Petrić – Transfermarkt 
(en) Mladen Petrić – national-football-teams.com 
(en) Mladen Petrić – WorldFootball.net 
(en) Mladen Petrić – Soccerbase.com 
(en) Mladen Petrić – FootballDatabase.eu 
(de) Mladen Petrić – fussballdaten.de 
(en) Mladen Petrić – Soccerway
Styringsretten

Styringsretten er arbeidsgivers rett til å fordele, organisere, lede og kontrollere arbeidsoppgaver, samt retten til å ansette og si opp ansatte. 
I utgangspunktet er det dermed arbeidsgiver som bestemmer alt på en arbeidsplass, så sant det ikke skriftlig er lagt begrensninger noe annet sted. 


== Begrensninger i styringsretten ==
Normalt vil styringsretten kun innskrenkes av skriftlige forhold: 

Den enkeltes arbeidsavtale,
begrensninger nedfelt i lover, og i tillegg på arbeidsplasser der de ansatte er organisert og har opprettet tariffavtale,
de bestemmelser som gjelder i hovedavtale og overenskomst begrense styringsretten.Kan man ikke henvise til brudd på disse punkter, vil arbeidsgiver (så sant han/hun ikke utfordres) vinne frem med det som bestemmes ved virksomheten.


== Forankring ==
Styringsretten er forankret i den private eiendomsretten. All den tid en privat person – enten direkte eller indirekte – eier eller leder en virksomhet, er det denne personen eller dennes representanter som bestemmer over alle sider ved selskapet. Den ansatte kan således ikke utøve eiermakt, men har gjennom arbeidskontrakten rett til å utføre arbeid ved virksomheten og motta lønn for dette.


== Se også ==
Arbeidsmiljøloven
Halléngården

Halléngården er en treetasjes murgård fra 1880 i Thorvald Meyers gate 59 i Oslo. Ifølge Byantikvaren i Oslo har interiøret og fasaden stor antikvarisk verdi. Fredning og videre bruk av det særpregede bygget har vært sterkt omdiskutert i en årrekke.


== Bygging ==
Gården ble tegnet av arkitekt Anselm Liljeström og stod ferdig oppført i 1880.


== Fra 1931 ==
I 1931 flyttet Thorleif Halléns konfeksjonsbutikk Grünerløkkens Manufactur-Magasin inn i bygget. Samme år ble butikklokalet i to etasjer og fasaden ombygget i art deco-stil ved arkitekt Ole Sverre. Firmaet, som senere endret navn til Thorleif Hallén, var i flere år Norges største manufakturforretning. Firmaet hadde også egen klesproduksjon, og på det meste 40 syersker i arbeid. I 1967 ble driften overtatt av grunnleggerens sønn Ulf Thorleif Hallén. I samarbeid med Hallén ble bygget satt på Byantikvarens gule liste i 1992.


== Kontroverser rundt eiendomsovertagelsen og fredningen ==
I 2002 ble eiendommen, samt Halléns hytte i Eggedal, overdratt til Thorstein Thune f. 1965. Salget ble gjenstand for flere rettstvister med Halléns arvinger, som hevdet at faren på overdragelsestidspunktet var dement med frontotemporal degenerasjon, og at han ble svindlet. I september 2012 fikk arvingene medhold i Eiker, Sigdal og Modum tingrett, som opphevet salget av hytta i Eggedal.Forretningsdriften tok slutt i 2004, etter at Ulf Hallén ble innlagt på pleiehjem hvor han døde tre år senere. En leieavtale med Hennes og Mauritz var allerede fremforhandlet, men de trakk seg da Byantikvaren vedtok midlertidig fredning av interiøret kort tid etter stengingen. Fire år senere ble bygget oppgradert fra Byantikvarens gule liste til fullstendig fredning. Thune protesterte flere ganger mot fredningen, som han hevdet gjorde det ulønnsomt å vedlikeholde bygget. Byantikvaren på sin side påpekte at etter mange år uten vedlikehold var bygget blitt en fare for forbipasserende i området. I april 2013 tapte Thune rettssaken han reiste om å få opphevet fredningsvedtaket; han fikk heller ikke medhold i kravet han reiste mot Oslo kommune og Riksantikvaren om erstatning for tapt fortjeneste. I desember 2013 startet Riksantikvaren sikring av bygget for egne midler.
I begynnelsen av 2021 ble Halléngården lagt ut for tvangssalg, fordi eieren hadde misligholdt banklånet på eiendommen. Tvangssalget ble avlyst høsten 2021.I april 2022 ble det kjent at Riksantikvaren vurderte ekspropriasjon av Halléngården for å sikre eiendommen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Halléngården». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Amaury Bischoff

Amaury Bischoff (født 31. mars 1987 i Colmar) er en frank-portugisisk fotballspiller som nå har blitt løst fra sin kontrakt med Arsenal.


== Personlig liv ==
Han har en portugisisk mor og en far fra Alsace.


== Klubbfotball ==


=== SV Werder Bremen ===
Midtbanespilleren kom til den tyske klubben fra franske RC Strasbourg, der han gikk inn på 2. laget til Bremen i 2005. På grunn av sine gode prestasjoner der, trente han med førstelaget flere ganger.
Hans debut og eneste kamp for førstelaget kom i UEFA-cupkampen mot Celta de Vigo, der han kom inn som innbytter for Diego etter 74 minutter.
Han bestemte seg for å forlate Werder Bremen den 1. juli 2008 etter å ha forkastet en utvidelse av kontrakten sin, for å lete etter en ny utfordring. Etter å ha annonsert dette, kom han med en uttalelse der han sa at en overgang til engelske Arsenal var «nært forestående».


=== Arsenal ===
Det ble bekreftet 30. juli 2008 av Arsenal F.C. at Amaury hadde signert for klubben og ville spille med nummer 28.


== Landslagsspill ==
Amaury Bischoff har spilt for Frankrike U18. 14. mai 2007 valgte han så å trene med Portugal U20 og har siden spilt U21-laget til Portugal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amaury Bischoff – Transfermarkt 
(en) Amaury Bischoff – WorldFootball.net 
(en) Amaury Bischoff – Soccerbase.com 
(de) Amaury Bischoff – fussballdaten.de 
(en) Amaury Bischoff – Soccerway 
(en) Amaury Bischoff – Fora De Jogo 
(en) Amaury Bischoff – PlaymakerStats.com 
(de) Career Stats at Fussballdaten.de
(en) Amaury Bischoff profile at Arsenal.com
(pt) Amaury Bischoff nuevo jugador del Arsenal
Isak (navn)

Isak er et mannsnavn med opprinnelse i hebraiske jissechaq, «han vil le». I Bibelen var Isak sønn av Abraham.


== Utbredelse ==
Isak er ikke kjent brukt i noen nordiske runeinskripsjoner fra vikingtiden, så navnet var neppe mye brukt i Norge på den tiden. Isak er kjent brukt i Norge og Danmark fra 1100-tallet. Isak var et vanlig navn i Norge på 1200-tallet, ofte skrevet Ysak eller Jsak. Isak var igjen et populært navn på norske guttebarn født i 2000-årene.

Isak er kjent brukt i Finland fra 1600-tallet. I Danmark var navnet mest brukt i 1950- og 1960-årene og igjen fra 2000. I Sverige har navnet vært mest brukt siden 1980. 

Formen Isaac er kjent brukt i Sverige fra 1292. Isaac var sjeldent brukt i England i middelalderen. Det ble mer utbredt etter reformasjonen, men var først på 1800-tallet blant de mest brukte navnene.

Isaac var et populært navn i USA på første halvdel av 1800-tallet og igjen fra ca år 2000.

Isak og relaterte navn har navnedag i flere land, oftest 19. desember.

Navnet er i dag mest utbredt i den engelske formen Isaac. Formen Isak er vanlig flere nordiske land og i Kroatia.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Isak og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Isak Lauritssøn Falck, (1601-1669) trelasthandler
Isaac Newton (1643–1727), engelsk fysiker
Isak Botnen (1669-1759), felemaker
Isak Saba (1875–1921), samisk lærer og politiker
Isaac Asimov (1920–1992), russisk-amerikansk science fiction-forfatter
Isaac Hayes (1942–2008), amerikansk soul-artist
Isak Rogde (1947–2010), norsk oversetter
Isaac Mizrahi (f. 1961), amerikansk klesdesigner


== Annen bruk av navnet ==
Isak Dinesen, pseudonym brukt av Karen Blixen
Isak Sellanraa – hovedpersonen i Markens Grøde
ISÁK – samisk elektropop-joik-band


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Isak
(en) Think Baby Names: Isak
Friidrett under Sommer-OL 2004 – 20 kilometer kappgang menn

20 km gang, herrer ved  Sommer-OL 2004 ble gjennomført i Athens gater med målgang på Athens olympiske stadion den 20. august.


== Medaljører ==


== Resultat ==
Avbrøt konkurransen: Alessandro Gandellini (Italia), Bernardo Segura (Mexico) og Yuki Yamazaki (Japan).
Diskvalifisert: Xavier Moreno (Ecuador), Jiri Malysa (Tsjekkia), Noe Hernandez (Mexico) og Robert Heffernan (Irland).


== Rekorder ==


=== Verdensrekord ===
Jefferson Perez, Ecuador – 1.17.21 – 23. august 2003 – Paris, Frankrike


=== Olympisk rekord ===
Robert Korzeniowski, Polen – 1.18.59 – 22. september 2000 – Sydney, Australia


== Eksterne lenker ==
Resultater Arkivert 6. juli 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Rubina Ranas gate (Oslo)

Rubina Ranas gate (1-9, 2-14) er en gate på Grønland i bydel Gamle Oslo. Deler av gaten var tidligere en del av Mandalls gate, mens resten er nyopparbeidet etter sanering og oppføring av ny bebyggelse i området.
Gaten går fra Tøyenbekken til Platous gate.
Gaten er oppkalt etter Rubina Rana, pakistanskfødt bypolitiker i Oslo, som den første gata oppkalt etter en ikkevestlig innvandrer. 

		


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Rubina Ranas gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 473. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (R)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Amtmannsberetningene

Amtmannsberetningene var beretning om amtenes økonomiske tilstand, som ble utgitt i årene 1833–1923 og perioden 1829–1915 (1916-1920 for Kristiania og Hordaland fylke). For årene fra 1829 til 1865 er amtmennenes femårsberetninger den fyldigste og mest systematiske kilden for landsomfattende kvalitative og kvantitative opplysninger om Norges økonomiske utvikling, samt demografisk utvikling og sosiale forhold generelt.


== Historikk ==
Den 11. oktober 1825 kom en resolusjon som påla samtlige av Norges amtmenn (fylkesmenn) å utvide sine årlige beretninger til å inneholde også opplysninger om jordbruk, fedrift, skogsdrift, bergverk, fiskeri, husflid, handel, sjøfart og eventuelle andre næringssysler. Materialet kom ikke inn før i 1829, og den første publikasjonen kom først i 1833. Ved kongelig resolusjon av 11. juli 1925 ble det bestemt at amtmannsberetningene ikke lenger skulle innhentes.


== Litteratur ==
Lie, Einar og Hege Roll-Hansen (2001): Faktisk talt. Statistikkens historie i Norge. Oslo: Universitetsforlaget


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Amtmannsberetningene hos SSB
Erik Pløen

Erik Pløen (født 10. februar 1925, død 10. oktober 2004) var en norsk keramiker født på Gran på Hadeland.
Han startet som læregutt i 1942 hos Schneider og Knutzen på Slemdal i Oslo. Etter krigen reiste han blant annet til Royal Copenhagen i København og University of Chicago.
Pløen fikk sitt eget verksted i Asker i 1946. Senere flyttet han til Stange (1948 – 1957). Etter en tid på Ljan, der han som den første i landet fikk installert gassovn for brenning av keramikk (1964), flyttet han til Son i Vestby, der han ble og arbeidet resten av livet.
Han utarbeidet etterhvert en personlig stil, der godstykkelse, glasur og tekstur sammen gjorde arbeidet til et personlig uttrykk.


== Priser og utmerkelser ==
1961 Lunningprisen


== Representert ved blant annet ==
Det internasjonale keramikkmuseet i Faenza
Höganäs Museum, Sverige
Kunstindustrimuseet i Oslo
Nordenfjeldske kunstindustrimuseum
Vestlandske kunstindustrimuseum


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arvid Møller – Erik Pløen : en moderne klassiker ISBN 82-7393-124-2
Samler og Antikkbørsen nr 1/2005


== Kilder ==
Red. Erik Zahle – Brukskunst i hjemmet (Nordiske fagbøker)
Astrid Olsen og Rolf Simeon Andersen – Moderne antikviteter : norsk keramikk, signaturer og merker 1900-1960 (Lunde Forlag) ISBN 82-520-3279-6


== Eksterne lenker ==
Bilder av Erik Pløens keramikk
Galleri Henrik Gerner
Beate Einen

Beate Anette Einen (født 31. august 1979 i Bergen er en norsk glasskunstner, som per 2008 arbeider på Straume i Fjell kommune (Sotra).
Hun har utdannelse fra engelske kunstskoler (1999–2002), Glasskolan Kosta (3-årig teknisk glass) 2002–2005 samt MA- grad i Glass Design fra University of Sunderland 2007.
Hun har deltatt med arbeider til utstillinger i England, Sverige, Danmark og Norge.
Arbeider er innkjøpt av:

Innkjøpsfondet Norsk Kunsthåndverk, 2004
3 arbeider til Norsk kulturråd 2003 befinner seg ved Vestlandske kunstindustrimuseum.


== Kilder ==
Galleri Format om kunstneren
CV på hjemmeside
Studentforeningen Fram

Studentforeningen Fram var en radikal studentforening i Kristiania (Oslo) på 1800-tallet. 
Den tjente blant annet som møteplass og internt forum for den såkalte Kristiania-bohemen, og omtales i Hans Jægers kjente roman Fra Kristiania-bohêmen. Foreningen holdt møter i Kristiania Arbeidersamfunn, som holdt til på Youngstorget.


== Litteratur ==
Hans Jæger: Fra Kristiania-bohêmen, 1885, Eget forlag, Kristiania. Også tilgjengelig fra Dokumentasjonsprosjektet ved Universitetet i Oslo.


== Referanser ==
Croydon lufthavn

Croydon lufthavn var en britisk flyplass i Croydon 1920-1959.
Før London Heathrow Airport og London Gatwick Airport var Croydon Airport Londons internasjonale flyplass.


== Historie ==
Plassen ble åpnet for trafikk  den  29. mars 1920 med flyvninger til Amsterdam, Paris og Rotterdam.
Flere selskaper opererte fra  Croydon. «Instone Aircraft Transport», «Travel Ltd» og «Handley Page», som i 1924 ble til «Imperial Airways Ltd»,  benyttet  Croydon som sin base.
Postflyvninger ble åpnet fra Croydon til mange steder i England og Europa forøvrig. I 1929 ble det åpnet en postflyvning til  India som i 1934 ble forlenget til Australia.
Få dager før andre verdenskrigs utbrudd i 1939 ble flyplassen stengt for sivil flytrafikk. I stedet kom flyplassen til å spille en stor rolle som base for  jagerflyene under Slaget om Storbritannia. Den 15. august 1940 ble plassen utsatt for et av de første bombeangrep av Luftwaffe i Londonområdet.
Fabrikkanlegg inne på flyplassområdet ble totalskadet, seks flysoldater og 50 sivile ble drept. I 1944 ble flygplatsen base for «RAF Transport Command» og en del sivile operatører fikk igjen bruke plassen. Etter krigen, i  februar 1946 ble plassen igjen overtatt av sivile luftfartsmyndigheter.
Eftersom flytrafikken økte og større fly ble tatt i bruk ble det i 1952 bestemt nedleggelse. De siste regulære flyvninger gikk den 30. september 1959.


== Croydon i dag ==
Mesteparten av den opprinnelige flyplassen har fått boligbebyggelse. De tidligere hangarer brukes til småindustri og i terminalbygningen er det et besøkssenter med museum.
Mange av de nye veier og gater i området har fått navn som hadde  tilknytning til den tidligere flyplassen. Vi finner gatenavn som «Mollison Drive», «Lindbergh Road», «Olley Close», «Brabazon Avenue», «Imperial Way», «Lysander Road», «Horatius Way» og «Hannibal Way».


== Flypionerer ==
Mange flypionerer har gjennom årene hatt tilknytning til Croydon::

Alan Cobham, som  fløy fra Croydon til Cape Town 1925-1926.
Charles Lindbergh, som  besøkte plassen 1927 etter soloflyvningen over Atlanterhavet
Herbert Hinkler, som genomførte de den først flygningen til Darwin i Australia 1928.
Charles Kingsford Smith, som slo Bert Hinklers tid på australiaflyvningen 1929.
Amy Johnson, den første kvinne som fløy solo til Australia, med en Gypsy Moth i 1930.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Croydon Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Terminalbygningen i dag
Videosnutt fra Croydon