jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Litteraturåret 1978

Litteraturåret 1978 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1978.


== Fødsler ==
17. mai – Mirjam Kristensen, norsk forfatter
3. oktober – Inger Bråtveit, norsk forfatter
23. oktober – Stian M. Landgaard, norsk forfatter
1. november – Sonja Elen Kisa, kanadisk lingvist


== Dødsfall ==
11. februar – Harry Martinson, svensk forfatter (født 1904)
18. april – Alex Brinchmann, norsk forfatter og lege (født 1888)
19. april – Nils Lie, norsk forfatter, oversetter og forlagskonsulent (født 1902)
26. mai – Jorge Icaza, ecuadoriansk forfatter
15. september – Bruce Montgomery, britisk filmmusikk-komponist, også forfatter under psevdonymet Edmund Crispin
15. oktober – Rolf Stenersen, norsk forfatter og kunstsamler (født 1899)
17. oktober – Sigurd Evensmo, norsk forfatter (født 1912)
4. desember – Tancred Ibsen, norsk offiser, filmregissør og forfatter (født 1893)
8. desember - Robert Cantwell, romanforfatter og kritiker fra USA (født 1908)


== Prisvinnere ==
Nobelprisen i litteratur: Isaac Bashevis Singer
Nordisk råds litteraturpris tildeles Kjartan Fløgstad for: Dalen Portland
Gustaf Fröding-stipendiet: Tomas Tranströmer
Astrid Lindgren-priset: Gunnel Linde
Premio Bancarella: Alex Haley
Carl Emil Englund-priset: Elsa Grave
Litteraturfrämjandets stora romanpris: Karl Rune Nordkvist
Det Danske Akademis Store Pris: Tage Skou-Hansen


== Hendelser ==
Kerstin Ekman etterfølger Harry Martinson på stol nr 15 i Svenska Akademien.
Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening etableres.


== Nye bøker ==


=== Skjønnlitteratur ===


==== A - G ====
Babels hus av P C Jersild
Da onkel Krokodille og fetter Bamse drog til byen av Arild Nyquist
Den kjempestore krokodillen av Roald Dahl
Det siste gode kyss (The Last Good Kiss) av James Crumley
Döden går på cirkus av Jan Mårtenson
Ett satans år av Olle Häger
Garps bok (The World According to Garp) av John Irving
Grisfesten av Leif GW Persson
Kärleksbrev från helgonens klyfta av Janne Bergquist


==== H - N ====
Herr Jakobs nya ögon av Jan Arvid Hellström
Illearth War, The av Stephen Donaldson
Jamaica farväl av Jan Arvid Hellström
Junior, eller Drømmen om pølsefabrikken som bibliotek av Axel Jensen
Kamelen i mitt hjerte av Lars Saabye Christensen
Kampuchea och kriget av Jan Myrdal
Krig. 1940 av Dag Solstad
La døden elske meg (Make Death Love Me) av Ruth Rendell
Liten är fin av Ingrid Sjöstrand
Med ansiktet i skyggen av Karin Fossum


==== O - U ====
Pinocchio-papirene av Tor Åge Bringsværd
Roadmarks av Roger Zelazny
Sabotørene av Øyvind Myhre
Skriftställning 10 av Jan Myrdal
Släkten är bäst av Jan Mårtenson
Snekkerne kommer av Arild Nyquist
Stand, The av Stephen King
Tordivelen flyr i skumringen  av Maria Gripe
Turner-dagbøkene av William Luther Pierce


=== V - Å ===
Å være ung er for jævlig Christiane F.   (Wir Kinder vom Bahnhof Zoo)


=== Sakprosa ===
Da hesten dro lasset
Kollvikabrev av Arild Nyquist
Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder
Om kaderskolning (posthumt) av Vladimir Lenin
Vince Hayes

James Vincent «Vince» Hayes (født 24. mars 1879, død 1. juni 1964) var en engelsk fotballspiller og trener. 
Hayes ble født i Miles Platting, Manchester, og kom til Newton Heath i 1901 i en 1–1-kamp mot Walsall. I 1902 ble Newton Heath til Manchester United, og Hayes fikk flere alvorlige skader. Blant annet brakk han begge beina i 1905, og like etter å ha blitt bra brakk han på nytt et av beina. I mai 1907 gikk han til Brentford, men han var tilbake i Manchester United i juni 1908. 
Han spilte på United-laget som vant FA-cupen i 1909. I finalen brakk han to ribbein. Han forlot United i 1910 etter å ha spilt 128 kamper for klubben.
Han var i 1912 trener for Norges landslag under Sommer-OL 1912. Fra 1919 til 1923 var han manager i Preston North End. Etter det var han et år trener i Atletico Madrid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vince Hayes – Olympedia
Harold Halse

Harold James Halse (født 1. januar 1886, død 25. mars 1949) var en engelsk fotballspiller som spilte i angrep. Han var den første til å spille i tre FA-cupfinaler for tre forskjellige klubber.
Han begynte karrieren i Clapton Orient i 1905. Han var i klubben til 1906 etter tre ligakamper og to ligamål. Mellom 1906 og 1907 spilte han i Southend United, før han i 1908 ble Manchester United-spiller for prisen £350.
Han spilte 125 kamper og scora 56 mål for United fram til 1912. Da hadde han vunnet ligaen i 1908 og 1911, FA-cupen i 1909 og Charity Shield i 1911. I Charity Shield scora han seks av målene da United vant 8–4 mot Swindon Town.
Han ble kjøpt av Aston Villa for £1 000 i 1912. Han spilte en sesong i Villa, og fikk med seg 21 ligamål på 31 ligakamper. Han vant FA-cupen i 1913 med Aston Villa.
Like etter FA-cuptriumfen med Aston Villa, signerte han for Chelsea. Han spilte i Chelsea fram til 1921, etter 111 kamper og 25 mål for klubben. Han spilte i FA-cupfinalen i 1915, men Chelsea tapte. Han la opp i 1923, etter å ha spilt resten av karrieren i Charlton Athletic.
Han spilte en landskamp for England. Det var i 8–1-seieren over Østerrike 1. juni 1909. Han scora to mål i kampen. Dette ble hans eneste landskamp.
Han døde i 1949, 63 år gammel.


== Eksterne lenker ==
(en) Harold Halse – national-football-teams.com 
(en) Harold Halse – EU-Football.info
Henrik Old

Henrik James Frits Old (født 20. juni 1947 i Vágur) er en færøysk fiskeskipper og politiker (Jv.). Han ble første gang valgt inn på det færøyske Lagtinget i 1984. Han var Færøyenes samferdselsminister 2015–2018.
Han er sønn av færøyske Henrikka Jacobsen og britiske Dennis Old, som tjenestegjorde i RAF. Han ble oppdratt av Inger og Johannes Joensen i Vágur. Han er gift med Elsebeth í Gong, datter av Petur í Gong, som satt i kommunestyret i Tórshavn i 34 år. Old har vært fisker siden 1964 og skipper siden 1967. Han ledet et lønnsutjevningsfond for fiskere 1987–1995. I 2009 stilte han som formannskandidat i fagforeningen Føroya Fiskimannafelag.Old var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1984–2008, fra 2004 som vararepresentant for statsminister Jóannes Eidesgaard. Old var formann i Lagtingets fiskerikomité 1991–1992 og 1994–1995, deretter i Lagtingets næringskomité 1995–1998 og 2004–2008. Han var formann i Vestnordisk råds presidentskap 2005–2006. Old har på nytt vært innvalgt siden 2011. Ved Aksel V. Johannesens regjeringsdannelse i 2015 ble samferdselssaker utskilt fra Næringsdepartementet (etter at Innenriksdepartementet ble nedlagt to år tidligere) til et eget Samferdselsdepartement, som Henrik Old ble minister for. Han søkte avskjed i 2018.


== Referanser ==
Litteraturåret 1977

Litteraturåret 1977 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1977.


== Fødsler ==

7. januar – Sofi Oksanen, finsk-estisk forfatter
17. januar – Tag Eriksson, svensk skuespiller (pornografisk), modell og forfatter
22. januar – Pär Thörn, svensk lydkunstner og forfatter
10. februar – Endre Lund Eriksen, norsk forfatter
16. august – Sigmund Løvåsen, norsk forfatter
Jonathan Safran Foer, amerikansk forfatter
Ondjaki, forfatter fra Angola


== Dødsfall ==
14. januar – Anaïs Nin, fransk-amerikansk forfatter (født 1903)
27. februar – John Dickson Carr, britisk krimforfatter (født 1906)
11. april – Jacques Prévert, fransk lyriker (født 1900)
5. mai – Sonja Åkesson, svensk forfatter, lyriker og billedkunstner (født 1926)
2. juli – Vladimir Nabokov, russisk-amerikansk forfatter (født 1899)
4. juli – Frank Jæger, dansk forfatter (født 1926)


== Prisvinnere ==
Nobelprisen i litteratur: Vicente Aleixandre, Spania
Nordisk råds litteraturpris tildeles Bo Carpelan for: I de mörka rummen, i de ljusa
Nils Holgersson-plaketten: Barbro Lindgren
Carl Emil Englund-priset: Gösta Friberg
Litteraturfrämjandets stora romanpris: Kerstin Ekman
ABF:s litteraturpris: Torgny Lindgren


== Hendelser ==


== Nye bøker ==


=== A - G ===
Amatøren av Lars Saabye Christensen
An Autobiography av Agatha Christie
Broen til Terabithia av Katherine Paterson
Brottsförebyggarna av Bosse Gustafson
Dalen Portland av Kjartan Fløgstad
Den farlige reisen (Den farliga resan) av Tove Jansson
Duktig pojke av Inger Edelfeldt
Döden går på museum av Jan Mårtenson
En enkel sak (Cosa fácil) av Paco Ignacio Taibo II
En världsbild av Jan Myrdal og Gun Kessle
Egalias døtre av Gerd Brantenberg
Flotid av Herbjørg Wassmo


=== H - N ===
Inte skära bara rispa av Agneta Klingspor
Karjolsteinen av Sigbjørn Hølmebakk
Kina efter Mao Tsetung av Jan Myrdal
Kommunister. Första boken av CH Hermansson
Nicholas Quinns tause verden (The Silent World of Nicholas Quinn) av Colin Dexter


=== O - U ===
Ondskapens hotell (The Shining) av Stephen King
Ordgärning av Bosse Gustafson
Shannaras sverd (The Sword of Shannara) av Terry Brooks
Silmarillion av J.R.R. Tolkien og Christopher Tolkien
Sommarmord av Lars Molin


=== V - Å ===
…


=== Sakprosa ===
Det utrolige døgnet av Bjørn Bjørnsen
Ronnie Briggs

William Ronald «Ronnie» Briggs (født 29. mars 1943 i Belfast, død 28. august 2008 i Bristol) er en tidligere nordirsk fotballspiller som var målvakt for klubbene Manchester United, Swansea City og Bristol Rovers på 1960-tallet.


== Karriere ==
Briggs ble speidet av Manchester United i en alder av 15 år, og signerte en profesjonell kontrakt med laget på hans 17–årsdag. Hans førstelagsdebut kom ti måneder senere i en førstedivisjonskamp borte mot Leicester City den 21. januar 1961. Denne kampen ble for Briggs vedkommende en nedtur da han slapp inn hele seks mål, noe som gjorde at United tapte 6–1. 
Briggs fikk kun elleve kamper for klubben, hvor den siste kom i 1962, før han ble solgt videre til Swansea Town i 1964. En sesong senere meldte han igjen overgang etter å ha etablert seg i førstelagsspill til Bristol Rovers, hvor han forble ut 1968 før han dro til amatørklubben Frome Town og dermed sluttet som profesjonell fotballspiller. 
Briggs fikk også to kamper for Nord-Irland, hvor debutkampen var i et tap mot Wales i april 1962. Hans andre kamp var i en 2–1–seier over Nederland i 1965. Etter at han la opp som fotballspiller begynte han blant annet å arbeide innenfor forsikringsbransjen helt til han fikk påvist diagnosen lungekreft i mars 2008 og ble tvunget til å pensjonere seg. Briggs døde av sykdommen den 28. august 2008 i Bristol.


== Eksterne lenker ==
Nekrolog hos ManUtd.com
Briggs profil hos MUFCInfo.com
Livland bispedømme

Det fantes to romersk-katolske bispedømmer som ble omtalt som Livland bispedømme:

et som eksisterte fra 1186 til 1201 med sete i Yxkull (det senere Rīga erkebispedømme), og
et som eksisterte fra 1583 til 1629 med sete i Cēsis (det senere Latgale bispedømme).
Latgale bispedømme

Latgale bispedømme var et romersk-katolsk bispedømme som bestod i landskapet Latgale (dagens Latvia) fra 1583 til 1772. Det ble også omtalt som Livland bispedømme, siden det ved grunnleggelsen og frem til 1629 omfattet hele Livland, og senere fordi Latgale ble betegnet som «polsk Livland» (polsk: Inflanty).
Latvias tidligere katolske bispedømmer i Rīga og Kurland hadde blitt opphevet gjennom reformasjonen i 1561. Mens det var et sterkt tysk (og til dels svensk) nærvær og dermed protestantisk innflytelse i det vestlige, sentrale og nordlige Latvia, var Latgale i øst en integrert del av det katolske Polsk-litauiske samveldet. Ved opprettelsen i 1583 lå bispesetet i Cēsis (tysk og polsk Wenden), men ble flyttet til Daugavpils (Dünaburg/Dyneburg) da Sverige i 1629 erobret Livland unntatt Latgale.
Bispedømmet var opprinnelig immediat, men ble i 1621 suffragan under Gniezno erkebispedømme. Fra 1685 omfattet det offisielt også Piltene, byen som hadde vært bispesetet for Kurland bispedømme. Latgale bispedømme ble opphevet i sammenheng med den første polske delingen i 1772 og tilfalt Mogiljov bispedømme.
Zlín

Zlín (i perioden 1948-90 Gottwaldow) er en by i regionen Zlín i Tsjekkia. Byen ligger øst i landet i det historiske området Mähren, og har 72 973 innbyggere (2022).
Byens historie er tett knyttet til industrikonsernet Bata, en kjent skoprodusent. Under Tomáš Baťas ledelse oppstod det moderne Zlín på første halvdel av 1900-tallet, og byen utviklet seg fra en søvnig småby til en moderne by med (etter datidens standard) hypermoderne arkitektur. Blant annet ligger Tsjekkias høyeste bygning i byen.
Zlín er også kjent for ishockeylaget HC Zlín. Byen huser universitetet Univerzita Tomáše Bati ve Zlíně, etablert i 2000.
Filharmonie Bohuslava Martinů er et filharmonisk orkester fra Zlin som står bak de to årlige festivalene Talentinum og Harmonia Moraviae.


== Se også ==
Tlustá hora
Kostel svatého Filipa a Jakuba (Zlín)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zlín – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Corvey

Corvey er et forhenværende kloster og bispesete i Tyskland. Det ligger ved Höxter i Nordrhein-Westfalen. Fra 800-tallet var Corvey i flere hundre år et av de viktigste sentrene for kristen kultur i det nordlige Europa, og spilte en viktig rolle i kristningen av Norden. «Nordens apostel», den senere biskopen Ansgar av Bremen, virket i Corvey.
Klosteret er i dag et slott i privat besittelse av fyrstene av Corvey. Slottet rommer et av Tysklands største privatbibliotek (74 000 bind), grunnlagt av fyrst Viktor Amadeus av Corvey.
Corvey er innlemmet på UNESCOs verdensarvliste. 


== Historie ==
Benediktinerklosteret ble grunnlagt av keiser Ludvig I i 815. De første munkene kom fra Corbie kloster (dagens Frankrike), og klosteret fikk derfor navnet Corbeia nova («det nye Corbie»), som etter hvert ble til Corvey. 822 ble klosteret flyttet til dagens plassering, og i 836 ble relikvien av den hellige Vitus flyttet hit (fra Saint-Denis ved Paris). Basilikaen ble ferdigstilt i 844, og var den gang den største bygningen i Nord-Tyskland.
Fra 1100-tallet var Corvey et rikskloster, dvs. abbeden var verdslig hersker over et territorium på 150 km² og om lag 12 000 innbyggere. På 1500-tallet ble Corvey sågar et fyrsteabbedi, som vil si at abbeden fikk tildelt fyrsterangen og hadde personlig møterett ved riksdagen.
Under trettiårskrigen ble klosteret ødelagt, og et av datidens viktigste bibliotek gikk opp i flammer. 1667 var gjenoppbyggingen av klosteret – nå i barokkstil – fullført.
Etter å ha ligget under biskopen av Paderborn i alle år, ble klosteret immediat i 1779. Det var nå altså ikke bare et fyrste-, men også et territorialabbedi. Etter søknad av abbeden ble klosteret opphevet i 1792 og samtidig opphøyet til bispedømme av pave Pius VI. Fyrsteabbed Johann Karl Theodor von Brabeck ble dermed fyrstebiskop. Han ble etterfulgt av Ferdinand von Lüninck i 1794. Tiden som bispedømmet varte imidlertid ikke lenge: Allerede i 1803 ble bispedømmet sekularisert og falt til grevene av Nassau-Dietz (fra 1806 Nassau-Oranien). Etter Wienerkongressen kom området i 1815 til Preussen, som ga slottet (dvs. den barokke klosterbygningen) og fyrstetittelen «av Corvey» til grev Viktor Amadeus av Hessen-Rotenburg. Bispedømmet ble opphevet etter den andre biskopens død i 1825, hvorpå området på det kirkelige plan falt tilbake til Paderborn bispedømme. Fyrstetittelen gikk på sin side etter Viktor Amadeus' død i 1834 over på fyrstehuset Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürst, som fremdeles eier slottet.


== Verdensarv ==
Corvey ble i 2014 oppført på UNESCOs verdensarvliste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Corvey slott
Luke Chadwick

Luke Harry Chadwick (født 18. november 1980 i Cambridge) er en engelsk tidligere fotballspiller. Hans posisjon på fotballbanen var på flanken på midtbanen. Chadwick har en fortid i blant andre Manchester United, hvor han spilte seg opp i akadamiet og siden ble seriemester i 2000/2001–sesongen.
I hans periode i Manchester United fra 1999 var Chadwick på utlån til klubbene Royal Antwerp, Reading og Burnley. I 2004 meldte han overgang til West Ham United før han i 2006 dro videre til Stoke City og igjen videre til Norwich City i 2007. I 2009 meldte han permanent overgang til Milton Keynes Dons, hvor han var på utlån året før. Luke Chadwick ble lånt ut til hjemklubben Cambridge United 18. mars 2014, og signerte permanent kontrakt 7. juni samme år.
Han fikk spille mot gamle klubben Manchester United i FA-cup-kamp hjemme 23. januar 2015, som endte 0-0 og dermed fikk Luke nok en gang spille kamp på Old Trafford.


== Eksterne lenker ==
(en) Luke Chadwick – Transfermarkt 
(en) Luke Chadwick – WorldFootball.net 
(en) Luke Chadwick – Soccerbase.com 
(en) Luke Chadwick – FBref 
Informasjon om Luke Chadwicks karriere hos Milton Keynes Dons på MKDons.com
Informasjon om Luke Chadwicks karriere hos Norwich City på Canaries.co.uk
Informasjon om Luke Chadwicks karriere hos Royal Antwerpen at RAFC.be
PSG Zlín

PSG Zlín er en tsjekkisk ishockeyklubb. Den kommer fra byen Zlín, og spiller i tsjekkisk Extraliga.
Zlín har blå og gule drakter. De spiller hjemmekampene sine i Zimní stadion Luďka Čajky, oppkalt etter Zlín-helten Luděk Čajka som døde i en ulykke på isen.
PSG Zlín vant Extraligaen i 2003/2004-sesongen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) HC Zlín – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Axel Nolsøe

Axel H. Nolsøe (født 16. november 1949 i Tórshavn) er en færøysk statistiker og tidligere sosialdemokratisk politiker (Vkmf.).
Han er sønn av landsarkivar Páll J. Nolsøe og hustru Julianna Petersen i Tórshavn. Morfaren var Wenzel Petersen, opphavsmann til bilimportfirmaet med samme navn. Han har studert fransk språk og litteratur ved Københavns Universitet samt teknologi og statsvitenskap ved Roskilde Universitetscenter. Nolsøe er avdelingsleder ved Hagstova Føroya. Han er gift med arkivar Lena Nolsøe (født Jacobsen).Nolsøe var minister for handels-, arbeids-, landbruks- og justissaker i Edmund Joensens første regjering fra desember 1995 til juni 1996, så minister for sosial-, helse-, arbeids- og justissaker i Joensens andre regjering til oktober 1996. Nolsøe representerte Verkamannafylkingin, et utbryterparti fra Javnaðarflokkurin med røtter i fagbevegelsen. Før dette var han politisk ukjent på Færøyene, men hadde deltatt i sosialistisk studentarbeid i Danmark.


== Referanser ==
Malmøya (Larvik)

Malmøya er med sine 1190 dekar Larviks største øy i saltvann.
Malmøya ligger dels vendt mot havet, dels inn mot Viksfjord. Det offentlige kjøpte Malmøya av Fritzøe Skoger i 2002, og Larvik kommune har forvaltningsansvaret. Navnet Malmøya er sammensatt av det gammelnorske malmr og ey. Malmr betyr malm eller erts, men også sandmo eller grusslette. Den eldste skriftformen er Malmøy fra 1398. I 1600 og på 1700-tallet skrives navnet helst Malmøe, og fra 1838 er den matrikulert som Malmø.
Den høyeste toppen der er Brunås.


== Historie ==

Malmøya har sannsynligvis vært brukt av fiskere utover i middelalderen, med en viss dyrkning fra 1600-tallet på flatene i nord. Gården Malmøya hadde en skyld på 1 markebol omkring 1400, som må ha hatt basis i fisket her. I 1626 var skylden 1/2 tønne makrell, og Malmøya var da halvgård. I 1649 ble den overført til ødegård, og beholdt denne statusen i matrikkelen for 1667. Gården fikk da 1/2 skpd tunge i skyld, men i praksis fortsatte makrellskylden på 1/2 tønne å gjelde. I 1838 ble skylden satt til 4 dlr 4 ort 7 skilling, og 1886 til 8,49 skm, fordelt på to bruk.


== Eiere ==
Oslo bispestol eide Malmøya 1398, men før reformasjonen ble den lagt under Olavsklosteret i Tønsberg. Malmøya ble inndratt under kronen omkring 1536, og var krongods i over 100 år. Brunlas lensherre Nils Lange forvaltet bygselretten 1649–1652, deretter Tønsberg len noen år. I 1658 pantsatte kronen Malmøya til kjøpmann Kjell Eriksson i Larvik, og han overdro den til sin svoger, sogneprest i Andebu, Peder Christiansstad. Grev Gyldenløve overtok skjøtet på Malmøya i 1680. Gyldenløve la Malmøya under Residensen i Larvik. Etatsråd F.W. Treschow overtok Malmøya sammen med det øvrige grevskapsgodset i 1835.


== Referanser ==
Univerzita Tomáše Bati ve Zlíně

Univerzita Tomáše Bati ve Zlíně (UTB, norsk: Tomáš-Baťa-universitetet i Zlín) er et universitet i den tsjekkiske byen Zlín. Det har navn etter industriherren Tomáš Baťa, og ble grunnlagt i 2001.
Universitetet har ca. 513 vitenskapelige ansatte og ca. 9 200 studenter fordelt på seks fakulteter, og tilbyr studier på bachelor-, master- og doktorgradsnivå. Det ledes av rektor Petr Sáha.


== Fakulteter ==
Fakultet for teknologi
Fakultet for økonomi og ledelse
Fakultet for multimedia og kommunikasjon
Fakultet for informatikk
Humanistisk fakultet
Fakultet for logistikk og krisehåndtering


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Michael Clegg

Michael Jaime Clegg (født 3. juli 1977 i Manchester) er en tidligere fotballspiller og nåværende fotballtrener som for øyeblikket er ansatt som styrke– og kondisjonstrener hos Sunderland. Hans far, som også heter Michael Clegg, men er best kjent som Mike, har siden 2000 vært styrke– og kondisjonstrener i Manchester United.


== Karriere ==
Clegg gikk gjennom Manchester Uniteds akademi tidlig på 1990-tallet og var en del av troppen som vant FA Youth Cup i 1995. Kort tid etter seieren ble han tilbudt sin første profesjonelle kontrakt, og Clegg fikk sin seriedebut i 1996/1997–sesongen. Clegg fikk problemer med å etablere seg på førstelaget til United og ble utlånt til både Ipswich Town og Wigan Athletic. 
I 2001/2002–sesongen skiftet han klubb til Oldham Athletic, som på dette tidspunktet lå to divisjoner under. Clegg spilte på Boundary Park i to år før han la opp som fotballspiller i en alder av 27 år. I sin første sesong hos Oldham kvalifiserte laget seg til playoff–rundene, men en alvorlig finansiell krise rammet siden klubben, og Clegg var sterkt delaktig i å unngå nedrykk i hans andre og siste sesong i klubben. Etter at han la opp som fotballspiller


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Clegg – Soccerbase.com 
(en) Michael Clegg – FBref
Filharmonie Bohuslava Martinů

Filharmonie Bohuslava Martinů er et filharmonisk orkester fra byen Zlín i Tsjekkia.
Orkesteret ble stiftet i 1946, og er oppkalt etter komponisten Bohuslav Martinů. Sjefsdirigent er Stanislav Vavřínek.
Filharmonie Bohuslava Martinů står bak de to årlige festivalene Talentinum og  Harmonia Moraviae. Førstnevnte er rettet mot yngre musikere.


== Eksterne lenker ==
Filharmonie Bohuslava Martinůs nettsider
(en) Filharmonie Bohuslava Martinů på MusicBrainz 
(en) Filharmonie Bohuslava Martinů på Spotify
Joe Satriani (album)

Joe Satriani er et studioalbum fra den amerikanske gitaristen Joe Satriani.
Albumet er et instrumental rock-album, og ble utgitt i oktober 1995.


== Sporliste ==
Alle spor av Joe Satriani.

«Cool #9» – 6:00
«If» – 4:49
«Down, Down, Down» – 6:13
«Luminous Flesh Giants» – 5:56
«S.M.F.» – 6:42
«Look My Way» – 4:01
«Home» – 3:26
«Moroccan Sunset» – 4:21
«Killer Bee Bop» – 3:49
«Slow Down Blues» – 7:23
«(You're) My World» – 3:56
«Sittin' 'Round» – 3:38


== Besetning ==
Joe Satriani – gitar, dobro, harpe, slidegitar, bassgitar, steelgitar, vokal
Andy Fairweather Low – gitar
Manu Katché, Ethan Johns, Jeff Campitelli – trommer
Nathan East, Matt Bissonette – bassgitar
Greg Bissonette – perkusjon
Eric Valentine – piano


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Satriani på Discogs 
(en) Joe Satriani på MusicBrainz