jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ålesund Bilruter

Ålesund Bilruter A/S var et rutebilselskap med rutetrafikk i kommunene Ålesund og Giske, i tillegg til langruter Ålesund-Åndalsnes-Dombås (togbusser) og Ålesund-Vestnes-Molde (korresp. med Mørelinjen til Trondheim). 


== Historikk ==
Selskapet startet 1.1.1985 og var basert på fusjon av de mange rutebilselskapene i Ålesundsområdet. Aksjekapitalen ble fordelt slik: NSB Biltrafikk 50 %, Ålesund kommune 25 % og Møre og Romsdal fylkeskommune 25 %. NSB Bilruter Ålesundruta fortsatte som et godstransportselskap.
Ved oppstarten ble rutene fra følgende selskaper innlemmet: NSB Bilruter Ålesundruta (personrutene Ålesund-Åndalsnes-Dombås), Landes Rutebiler og Øvrevolls Rutebiler/ Øvrevolls Rute- og Turbiler. 1.1.1987 ble personrutene til Spjelkavikruten og Emblemsbygda Billag overtatt. I 1987 åpnet Ålesundstunnelene til Giske kommune og høsten 1987 ble også Record og Vigra Rutelag overtatt og innlemmet i Ålesund Bilruter. Sula kommune og Sula Rutelag ble holdt utenfor denne fusjonen. Dermed var alle lokale personruter i Ålesund og Giske kommuner samlet i et selskap.Etter 2000 skjedde det eierskifter ved at Nettbuss fikk overta aksjene fra de andre eierne av selskapet. Nettbuss var det nye navnet på bussrutene i NSB Biltrafikk. Dermed ble nytt navn fra 1. juli 2004 Nettbuss Ålesund, som fra 1. januar 2006 ble fusjonert med Nettbuss Møre. Det ble også navnet på det nye selskapet som fikk Ålesund som hovedbase.I 2011 ble det for første gang anbudskonkurranse om skole- og rutekjøring i Ålesund-, Giske- og Sula kommuner. Fjord1 Buss Møre vant denne konkurransen, men var blitt en del av Nettbuss innen anbudet startet for Ålesund og Giske 1. januar 2012, og i Sula 1. januar 2013.


== Litteratur ==
Ottesen, H., Hjermann, L., Høsteng, A. K., Vollstad, K., Haugen, K. R., & Skudal, S. (2001). Rutebilnæring under omstilling 1965-2000. Molde: TL Møre og Romsdal.


== Referanser ==
Hans Fredrik Bang

Hans Fredrik Bang (født 31. mai 1943, død 24. juni 2009) var ordfører i Nannestad kommune fra 1995 til 2007. Han kom inn i kommunestyret i 1991, og ved valget i 1995 gjorde Senterpartiet et godt valg og fikk ordføreren. Det var den første borgerlige ordføreren i bygda på 50 år, og Bang hadde støtte fra de andre ikke-sosialistiske partiene. I 2003 ble det rød-grønn allianse og Bang fortsatte som ordfører også den perioden. Men ved valget i 2007 stilte han ikke til gjenvalg.
Det skjedde mye i Nannestad kommune i hans tid som ordfører. Vedtaket om å gjøre Gardermoen flyplass til hovedflyplass var gjort, og vertskommunen fikk en helt ny situasjon. Skolene og sykehjemmet ble rehabilitert og bygget ut. Det ble bygget ny barneskole, nye barnehager og biobrenselanlegg. Nannestad videregående skole ble etablert, det ble etablert miljøgate i Maura og Rv 120 og Rv 35 ble utbedret. Deler av kommunen fikk også klokakkanlegg i denne tiden. Selv om ikke alle tiltak var i kommunal regi, hadde Bang en stor jobb med å skaffe økonomi for den kommunale utbyggingen, noe som førte til at man i kommunen i ettertid har omtalt finansieringen som Bang-midlene.
I januar 2009 ble han syk og døde etter et halvt års sykeleie.


== Kilder ==
Cato Sand, Arnfinn M. Økern og Kari Fossum Tangen: Minneord: Hans Fredrik Bang. Aftenposten Kultur torsdag 16. juli 2009 side 12.Minneordet finnes på Senterpartiets sider: Til minne om Hans Fredrik BangOrdfører Bang er død. Artikkel i Romerikes Blad
Årdal Billag

A/S Årdal Billag, Årdal i Sogn og Fjordane, ble startet i 1934. Hovedaksjonær var Årdal kommune. Selskapet hadde lokalruter i Årdal, og i tillegg ruter til Tyin og Fagernes. Disse rutene gikk i samarbeid med Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap (JVB). Selskapet var med og etablerte Valdresekspressen i 1985. Det ble også kjørt godsruter til Oslo. I 1993 gikk Sogn Billag inn som 66 prosents eier av Årdal Billag samtidig som de overtok all kjøring som det lokale billaget drev. Sjåførane og bilmateriellet gikk over til Sogn Billag. 
1/5 1994 ble Årdal Billag overtatt helt av Sogn Billag. Etter dette fortsatte Årdal Billag som et eiendomsselskap.


== Referanser ==
Kristiansund-Frei Billag

Kristiansund Frei Billag AS (KFB) var et rutebilselskap med hovedbase i Kristiansund.  


== Oppstart ==
Forløperen til KFB var Frei Billag A/L som ble startet i 1934 av Johan Dragset og Nils Kleivmyr. De kjørte ruter på Frei i korrespondanse med båtruter til og fra Kristiansund. I 1940 skulle Omsundbrua åpnes, og den skulle binde veinettet på Frei sammen med Kristiansund. Dermed ble et nytt selskap etablert som tok over trafikken og utviklet rutenettet videre. Selskapet blei starta av Sigurd H. Loennecker (1892–1985) i 1940. Loennecker forlot Kristiansund etter krigen for å sitte som direktør i Cunard Line. KFB overtok nå også tidlig Ringbussen i Kristiansund, og fikk dermed hånd om både rutene i Kristiansund by og mellom Kristiansund og Frei.


== Utvikling videre ==
I 1952 ble ferjestrekningen Gjemnes og Kvitnes på Frei åpnet. Rutetrafikken Molde-Kristiansund skulle følge den nye veien over KFBs ruteområde, og KFB fikk nå en andel på 20 prosent av personrutene Molde-Kristiansund.   
I 1960 fikk selskapet åpne nye ruter fra Kristiansund til Åndalsnes i korrespondanse med togene på Raumabanen. Det ble kjøpt inn ny personbuss og tre lastebiler med tilhengere til denne ruta, som fikk stor trafikkøkning de neste årene. 
På 1970-tallet satset KFB også på langtransport av gods, både Kristiansund-Oslo i regi av Linjegods, og direkte turer til utlandet med frysevogntog. Dette var biler spesielt utrustet for transport av fisk fra Kristiansund. 
På slutten av 1970-tallet ble det også satset på turbusskjøring i samarbeid med andre selskaper.
Omfanget av KFB kan beskrives med statistikk fra 1978. Da hadde selskapet 60 ansatte, 22 busser, 6 lastebiler, 2 kombinertvogner, 4 andre vogner og 6 tilhengere. 
I 1987 ble selskapet fusjonert inn i Nordmøre Trafikkselskap.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Berild, Sveinung: Kristiansund Frei Billag 80 år. Artikkel i bladet «Rutebil» nr. 132, desember 2014 (s. 4-11).
Innstilling om rutebilstrukturen i Møre og Romsdal : fra en komite nedsatt av fylkesutvalget 5. desember 1970 : innstillingen er avgitt 16. november 1973 (1973). Molde: Fylkesutvalget.
Ottesen, H., Hjermann, L., Høsteng, A. K., Vollstad, K., Haugen, K. R., & Skudal, S. (2001). Rutebilnæring under omstilling 1965-2000. Molde: TL Møre og Romsdal.


== Eksterne lenker ==
Kristiansund Frei Billag på DigitaltMuseum
Kavalérhatt

Kavalérhatt, etter det engelske cavalier hat, er en spesiell type filthatter som var på moten i Vest-Europa på 1600-tallet. De var store og myke, hadde svært brei brem, og de fineste var pyntet med vaiende fjærbusk, gjerne fra struts. Hattetypen var vanlig i mange land, men har i engelsk fått navn etter de overdådig kledte kavalérene (cavaliers), rojalister som var tilhengere av kong Charles I under borgerkrigen i England 1642–1649. Modellen endret gradvis fasong til trekanthattene som overtok helt i herremoten på 1700-tallet. Brei hatt av filt ble båret av begge kjønn.


== Historikk ==


=== Kavalérdrakt ===
Kavalérene og andre ryttersoldater på 1600-tallet bar overdådig, fargerik kledsel i samtidens overdrevne uniformsmote som var vanlig for aristokratiske herrer i Vest-Europa. Drakten viser hvordan klesmoten i barokken var preget av svungne, fyldige og svulmende former; den bestod av store hatter med buede fjær, langt, krøllete hår, korte kapper, side flasketrøyer eller jakker med åpne eller oppslissede ermer, store, nedfallende kniplingskrager og -mansjetter (cannons), bredt skjerf rundt livet, posete knebukser, støvlestrømper og høyhælte ridestøvler med kravetopp. Høye hæler lot kavalerister få bedre feste på stigbøylene når de satt i salen.
Under trettiårskrigen 1618-1648 var det vanlig med tynne kniplinger og fine stoffer i soldatdrakten, en overraskende kontrast til den barske oppgaven.


=== Liknende hatter ===
Kavalérhattene ble med tiden formet på nye måter. De videreutviklet seg til «pirathatter» og trekanthatter der hattebremmene ble rullet opp mot hattepullen fra tre sider. Slike tresnutede filthatter ble svært vanlige i den europeiske 1700-tallsmoten. Andre store filthatter fra samme periode er blant annet capotain, en høy, smalbremmet hatt som var populær i England og Nordvest-Europa fra cirka 1590 til 1650. Denne hattetypen dannet grunnlag for den karakteristiske svarte puritanerhatten som ble båret av de engelske pilegrimene i Nord-Amerika. De store kavalérhattene er også i drakthistorisk og formmessig slekt med sombreroene, spanske hatter som kom på 1500-tallet og hadde bred, rund brem til beskyttelse mot sola.

		
		
		


== Se også ==
Capotain, høy 1600-tallshatt med smal brem
Trekanthatt
Kavalér


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) cavalier hats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blankskáli

Blankskáli (IPA: [ˈblaŋkˌskɔalɪ]), eller Blankaskáli, er en fraflyttet bygd på Kalsoys sørvestlige kyst på Færøyene. Stedet var svært godt egnet for korndyrking, og det er antatt at dette var den eldste bosetningen på Kalsoy. I 1584 var det fire hus i Blankskáli, og i 1801 bodde det 29 personer der. Et skred rammet bygda i 1809, og til tross for at det ikke gjorde stor skade, bestemte samtlige av bygdas innbyggere seg for å flytte. De grunnla Syðradalur på østkysten i 1812, og Blankskáli har vært helt fraflyttet siden 1816.


== Eksterne lenker ==
Blankskáli hos Postverk Føroya
Svein Ivar Sigernes

Svein Ivar Sigernes (født 4. februar 1949) er en forhenværende fotballtrener. Han trente Kongsvinger IL da de rykket opp til 1. divisjon i 1982. Han har også trent Vålerenga og diverse aldersbestemte landslag. Fram til sommeren 2010 var han rektor på Holt ungdomsskole i Kongsvinger.
Medisinernes Seksualopplysning

Medisinernes seksualopplysning (MSO) er en ideell organisasjon som driver med seksual- og samlivsundervisning og ble grunnlagt i 1974. Organisasjonen drives av  leger og legestudenter og holder til ved Oslo, Bergen, Trondheim og Tromsø.
MSO har som målsetting å redusere antall uønskede graviditeter, hindre spredning av seksuelt overførbare infeksjoner, samt gi ungdom et positivt syn på egen kropp og egen seksualitet.
MSO mottar støtte fra Helsedirektoratet. Våren 2020 er disse ledere i de forskjellige lokalforeningene: Anna Kvam (MSO Oslo), Maria Inga Mangersnes (MSO Bergen), Mads Lillehammer Paulsen (MSO Trondheim) og Pia Bondø (MSO Tromsø).
I 2019 var MSO blant topp tre nominerte til Sex og samfunns Skamløsprisen sammen med Unge funksjonshemmede og Tuva Fellman, hvor Tuva Fellman vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
MSO Oslo sin hjemmeside
MSO Bergen sin hjemmeside
MSO Trondheim sin hjemmeside
MSO Tromsø sin hjemmeside
Ressursbank for seksualundervisning (Norge)
Blindgjenger

For den norske TV-filmen fra 1985, se Blindgjenger (1985)
En blindgjenger er en granat eller bombe som ikke har gått av, og som fortsatt er armert. En blindgjenger kan for eksempel være en bombe fra et fly som ikke eksploderer når den treffer bakken.


== Norge ==
I Forsvaret er blindgjengere og behandlingen av dem omtalt i UD 2-1, sikkerhetsreglementet for Forsvaret. Blindgjengere i militært skyte- eller øvingsfelt merkes med en ca 1.5 meter høy merkestikke som er malt rød eller oransje i et 20 cm bredt felt i toppen av stikken.


== Tyskland ==
I Tyskland har det etter 1945 og frem til 2015 blitt funnet rundt 2 000 tonn med bomber hvert år som stammer fra andre verdenskrig. Noen av dem eksploderer uten varsel, mens andre kommer til overflaten etter frost i bakken. Tyskland ble truffet av rundt 1,5 million bomber fra amerikanske og britiske fly under andre verdenskrig. Tyske myndigheter anslår at 15 prosent av bombene ikke eksploderte.


== Referanser ==
Risør og Tvedestrand Bilruter

Risør og Tvedestrand Bilruter (RTB) var et rutebilselskap med historie tilbake til 1919. Selskapet ble etablert da AS Risør og Oplands Automobilselskap og Tvedestrand Dampskipsselskap AS ble fusjonert. RTBs rutenett lå for det meste i kommunene Gjerstad, Risør, Tvedestrand og Vegårshei, som også var hovedaksjonærene i selskapet.I desember 2002 kjøpte RTB og Setesdal Bilruter (SBR) hver sin halvpart av selskapet Høvågruta fra Høvåg i Lillesand. Høvågruta hadde en bussrute mellom Lillesand og Kristiansand og en turbussavdeling. I juni 2005 solgte SBR sin halvpart til RTB.Mellom desember 2007 og september 2008 kjørte selskapet ekspressruten MiljøXpressen mellom Kristiansand og Oslo, i konkurranse med Sørlandsekspressen, Konkurrenten.no og Lavprisekspressen. RTB hadde tidligere vært med på Sørlandsekspressen.
RTB ble i 2008 overtatt av Nettbuss-konsernet gjennom Nettbuss Sør i Arendal. 1. mars 2009 ble RTB og datterselskapene innlemmet i Nettbuss Sør.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjorvatn, Ø.(1994). Fra bygderute til trafikkselskap : Risør og Tvedestrand bilruter 1919-1994 : jubileumsbok. Tvedestrand: Tvedestrand boktr.
Kristiansund-Oppdal Auto

Kristiansund-Oppdal Auto AS (KOA), tidligere skrevet Kristiansund-Opdal Auto AS, var et rutebilselskap med hovedkontor på Sunndalsøra.


== Tidlig historie ==
Selskapet ble stiftet 17. mai 1915 under navnet A/S Sundal-Opdal Auto (SOA) og etablerte rutekjøring Sunndalsøra-Oppdal. Etter hvert ble det utstrakt samtrafikk med NSB over Oppdal stasjon.
Veinettet ble gradvis utbygd langs Sunndalsfjorden mot Kristiansund, og rutene ble forlenget i takt med dette. I 1932 tok selskapet navnet Kristiansund-Oppdal Auto AS (KOA) og selskapets hovedrute var i alle år Kristiansund–Tingvoll–Sunndalsøra–Oppdal.


== Seinere utvikling ==
På 1970-tallet utvidet KOA godstrafikken. I 1970 fikk selskapet daglig godsrute Sunndalsøra-Oppdal-Trondheim, og det ble kjøpt i tre nye vogntog til denne trafikken. Trafikken i samtrafikk med Linjegods utviklet seg, og i 1973 satte KOA inn et nytt vogntog i trafikk Kristiansund-Oslo over Surnadal og Sunndalsøra. Det var tre ukentlige avganger i hver retning, og kjøringen ble delt mellom KOA og Surnadal Billag.
I 1982 ble selskapet fusjonert med Eira - Eidsvåg Billag A/S, Eidsvåg, som hadde rutene Molde–Eidsvåg–Sunndalsøra. I en overgangsfase var navnet KOA-EEB AS inntil Trollheimen Trafikk AS ble nytt navn i 1984.
I 1988 ble Trollheimen Trafikk AS fusjonert med Mørelinjen AS, Surnadal. Nytt navn ble Mørelinjen AS og hovedkontoret ble lagt til Sunndalsøra.
Fra 1998 ble Mørelinjen AS fusjonert inn i HOB Møre sammen med Molde Bilruter og Nordmøre Trafikkselskap. Det ble nytt eierskifte og navneendring til Team Møre, men i 2002 ble selskapet overtatt av Nettbuss, og Nettbuss Møre ble navnet videre i flere år. I alle år har selskapene hatt avdeling på Sunndalsøra som har hatt hovedansvaret for de lange personrutene: Krstiansund-Sunndalsøra-Oppdal og Trondheim-Surnadal-Krisiansund, og Trondheim-Surnadal-Molde over Halsa (E39) og over Sunndalsøra-Eidsvåg.


== Dagens situasjon ==
Rutetrafikken Kristiansund-Oppdal i samtrafikk med NSB over Oppdal stasjon, som KOA drev i tidsrommet 1932-1982, har fortsatt videre. Siden 2002 har Nettbuss stått for trafikken. I 2015 ble rutene lagt på anbudskonkurranse, med oppstart 10. oktober 2016. Utfallet ble at Nettbuss fortsetter som operatør på denne strekningen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ottesen, H., Hjermann, L., Høsteng, A. K., Vollstad, K., Haugen, K. R., & Skudal, S. (2001). Rutebilnæring under omstilling 1965-2000. Molde: TL Møre og Romsdal.
Sæter, E. (1990). 75 år med KOA til Mørelinjen. Sunndalsøra: Mørelinjen.


== Eksterne lenker ==
Bilder fra historien til KOA på Digitalt museum.
Petter Furuseth

Petter Furuseth (født 14. august 1978) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Furuseth hadde en innholdsrik karriere i flere store skandinaviske klubber, blant annet Brann, Örebro, Hammarby IF, Stabæk, Viborg, FC Midtjylland og Lyn.


== Biografi ==
Furuseth er født og oppvokst i Tønsberg. Han begynte sin karriere i den lokale klubben IL Flint i en alder av syv år. Hans representerte i ungdomsårene Norges som guttelandslagsspiller i ni kamper.
18 år gammel flyttet Furuseth til «Tønsbergs stolthet», Eik-Tønsberg, i Norge nest høyeste divisjon. Han ble oppdaget av SK Brann høsten 2000, og de tilbød ham en a-lagskontrakt. I april 2001 gjorde han sin debut i Tippeligaen der han ble meget populær og scoret 10 mål på 26 kamper. Det var først og fremst hans teknikk og hurtighet som gjorde han til en av fansens favoritter. 
Furuseth spilte for Brann i tre sesonger før karrieren tok ham til Sverige og  Örebro SK. I løpet av første halvår 2004 var Furuseth en stor attraksjon i Allsvenskan, og det varte ikke lenge før hans prestasjoner fanget Hammarby Fotballs interesse. I september 2004 var Örebro i store økonomiske problemer og ble tvunget til å selge sin mest attraktive spiller til Hammarby IF for ett syvsifret beløp.
I Hammarby, ble Furuseth en toneangivende spiller under treneren Anders Linderoth. 
Etter nærmere tre sesonger i Stockholmsklubben gjorde Furuseth det klart at han ville forlate Hammarby og Sverige til fordel for en retur til norsk toppfotball. Stabæk Fotball ble valget etter en tids forhandlinger, der også utenlandske klubber viste stor interesse for spilleren.
Furuseth kunngjorde et opphold fra fotballen i august 2008. I 2009 gjorde han comeback da han signerte en toårskontrakt med den norske tippeligaklubben Lyn. Furuseth var på den tiden fortsatt under kontrakt med FC Midtjylland og Lyn kjøpte ham fra det for en ukjent sum.
Det viste seg at Lyn hadde store økonomiske problemer, og under sommeren solgte de unna et tosifret antall spillere. Furuseth ble lånt ut til det svenske superettanlaget Assyriska, der han gjorde 17 kamper og var en sterk årsak til at klubben kjempet helt i toppen. I kvalifiseringskampen mot Djurgården ble det tilslutt et sammenlagt tap. Furuseth returnerte da tilbake til Lyn, som hadde rykket ned til Adeccoligaen.
Lyn lot seg ikke redde, og gikk nærmere og nærmere en konkurs.
11. mars 2010 ble Petter Furuseth klar for Hammarby i sin andre sejour. Han spilte 27 av 30 kamper for klubben i løpet av 2010-sesongen i Superettan.
13. november 2010 spilte Furuseth finale i den svenske cupen, der Hammarby tapte 1-0 mot Helsingborg IF på et fullsatt Söderstadion.
24. november skrev 2010 Furuseth på ett år til med Hammarby, og begynte samtidig i en stilling i klubbens markedsavdeling.


== Meritter (ufullstendig liste) ==
Årets spiller av fansen i Hammarby IF 2006.
Tredjeplass Allsvenskan 2006.
Sølv Superligaen 2007/2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petter Furuseth – Transfermarkt 
(en) Petter Furuseth – FootballDatabase.eu 
(en) Petter Furuseth – FBref
Minilager

Et minilager, også kjent som lagerhotell, bodhotell eller lagerbod, er et selvbetjent lagerrom som leies ut. De finnes i ulike størrelser, og styres etter gjør-det-selv-prinsippet ved at kunden selv har tilgang til og håndterer sitt lagerrom. Gjenstandene kan oppbevares løst eller i kasser som for eksempel eurokasser, banankasser eller andre oppbevaringsbokser. Et minilager kjennetegnes gjerne ved at det er ubemannet og at man har tilgang gjennom en app på sin telefon eller at man kan ringe et bestemt telefonnummer som igjen trigger åpning av inngangsdøren til selve lagerbygget.


== Utbredelse ==


=== Internasjonalt ===
I USA har minilager-bransjen vokst jevnt og trutt siden begynnelsen av 1970-årene. Interessen har særlig skutt fart med reality-programmer som Storage Hunters, og det finnes i dag over 50 000 anlegg som har «self-storage» som sin primære aktivitet. I Europa har utviklingen tatt fart de siste 10 årene, med Storbritannia og Spania som foregangsland.


=== I Norge ===
Utleie av minilager er en relativt ny bransje i Norge. De første anleggene så dagens lys på begynnelsen av 1990-årene. Minilager brukes av private, såvel som bedrifter og organisasjoner i Norge. For privatpersoner er leie av minilager vanlig i forbindelse med flytting, lagring av sesongbaserte gjenstander som feks. vinterhjul, ski og utemøbler, mellomlagring av møbler i forbindelse med oppussing, o.l. Stadig mindre leiligheter/hus bidrar til et økt behov for ekstern lagring. Minilager brukes også av små- og mellomstore bedrifter, eksempelvis til lagring av varer, maskiner, utstyr, møbler, arkiv, sesongvarer o.l. Det meste kan vanligvis lagres, utenom mat, gjenstander og ting som lukter vondt, brannfarlig væske og ellers alt som kan medføre skade eller fare.
Det finnes per 2020 flere aktører på utleie av minilager i Norge. Informasjon om disse kan man finne hos relevante firmaopplysningstjenester.


== Typer ==


=== Innendørs minilager ===
Innendørs minilager er den mest brukte formen for minilager i østlandsområdet. I motsetning til andre former for minilager legger som regel innendørs minilager større vekt på sikkerhet, noe som ofte gir utslag i prisen.


=== Containerbasert minilager ===
Containerbaserte minilagre har blitt vanligere de senere år. Lagercontainerne gir som oftest den laveste leien. Samtidig er enhetene i all hovedsak plassert på bakkenivå. Dette gir økt tilgjengelighet.


=== Mobilt minilager ===
Mobilt minilager er et nyere konsept, også dette fra USA. Med et mobilt minilager blir lagerrommet i form av en container kjørt ut til kunden, der kunden kan laste inn sine gjenstander. Lagerrommet blir deretter hentet og låst inn i en lagerhall. Med et mobilt minilager slipper kunden å bruke bil eller tilhenger for transport.    


== Se også ==
Lagerbygning
Skur
Regine Leenborg Anthonessen

Regine Leenborg Anthonessen (født 3. oktober 1995) er en norsk håndballspiller og journalist. Hun spiller for Stabæk i Eliteserien. Hun var som barn med i blant annet filmene Olsenbanden jr.. Anthonessen har vært ansatt i VG Sporten siden 2017.


== Håndball ==
Anthonessen startet å spille håndball i Vålerenga. Etter et opphold i Nordstrand signerte hun for Stabæk.


== Skuespiller ==
Anthonessen har skuespillerbakgrunn fra amatørteateroppsetninger på Hasle og har også spilt i reklamefilm for NRK Super, men er mest kjent for rollen som «Ingrid» i serien om Olsenbanden Jr. i filmen Olsenbanden jr. Det sorte gullet fra 2009 og 2010 i Olsenbanden jr. Mestertyvens skatt.
I 2012 deltok Anthonessen i en TV-reklame for McDonald's. 


=== Filmografi ===
Olsenbanden jr. Det sorte gullet (2009)
Olsenbanden jr. Mestertyvens skatt (2010)


== Journalist ==
Anthonessen studerte journalistikk ved Høgskolen i Oslo og Akershus. Hun har vært videojournalist i VGTV siden januar 2017  Før det jobbet hun i TV 2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Regine Leenborg Anthonessen på Internet Movie Database 
(no) Regine Leenborg Anthonessen hos Filmfront 
(en) Regine Leenborg Anthonessen hos Rotten Tomatoes 
(en) Regine Leenborg Anthonessen hos The Movie Database 
(en) Regine Leenborg Anthonessen på SoundCloud 
(en) Regine Leenborg Anthonessen på Twitter 
(en) Regine Leenborg Anthonessen på Instagram 
(en) Regine Leenborg Anthonessen – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(no) Regine Leenborg Anthonessen hos Stabæk
(en) Regine Leenborg Anthonessen hos European Handball Federation