jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
SOS-barnebyer

SOS-barnebyer (tysk SOS-Kinderdorf) er en internasjonal organisasjon som arbeider for å gi barn et trygt hjem. SOS-barnebyer opererer uavhengig av nasjonalitet, kultur og religion i 135 land og territorier over hele verden.  
SOS-barnebyer ble grunnlagt i 1949 i Østerrike av medisinstudenten Hermann Gmeiner som ønsket å hjelpe foreldreløse barn etter andre verdenskrig. Organisasjonen bygger på Gmeiners idé om familiebasert barneomsorg, med en SOS-mor og søsken som fungerer som en familie. Den første barnebyen åpnet i Imst i Østerrike i 1950. 
Den internasjonale paraplyorganisasjonen SOS Children's Villages International (tidligere SOS-Kinderdorf International) ble grunnlagt i 1960, etter etableringen av nasjonale organisasjoner i Frankrike, Tyskland og Italia. Organisasjonen er i dag aktiv i 132 land og driver over 2 100 programmer som SOS-barnebyer, familieprogram, medisinske sentre, barnehager, skoler, yrkesopplæringssentre og nødhjelpsprogram. Det internasjonale sekretariatet ligger i Innsbruck og Wien.
SOS står for Societas Socialis, «sosialt samfunn».


== Familieprogrammer ==
SOS-familieprogram retter seg mot vanskeligstilte familier. Målgruppene er alenemødre med barn, familier som ledes av barn eller besteforeldre, samt familier der omsorgspersonene er syke. Familiene får ulike tilbud som rådgivning, yrkesopplæring, hjemmebesøk, psykososial oppfølging, matvaresikkerhet og hiv- og aidsforebyggende tiltak. Det fokuseres på «hjelp til selvhjelp», og målet er at familiene skal klare seg selv og kunne ta vare på barna.


== I Norge ==
«Komiteen for norske venner av SOS-barnebyer» ble etablert i 1964, og ble senere til Stiftelsen SOS-barnebyer Norge. Organisasjonen støtter SOS Children's Villages Internationals internasjonale aktiviteter. SOS-barnebyer Norge har i underkant av 100 000 fadderskap og 150 000 øvrige givere, og er den største private innsamlingsorganisasjonen innen bistand i Norge. 
I 2009 åpnet den første norske SOS-barnebyen i Olsvik i Laksevåg bydel i Bergen. Barnebyen er et fellesskap med åtte nye hjem for barn som ikke kan bo sammen med sin egen familie, og som er under omsorg av barnevernet. Søskengrupper blir prioritert ved inntak.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) SOS Children's Villages – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
SOS-Kinderdorf International
SOS-barnebyer, den norske foreningen
Yngvild Støen Grotmol

Yngvild Støen Grotmol er en norsk skuespiller. Hun er født i Levanger og vokste opp i Oslo og San Francisco.  Hun er kjent fra TV-serier som Seks som oss (TV2), Schmokk (NRK), Øyevitne (NRK), Cybergullet (NRK) og Herrens Veje (DR). Hun har en av hovedrollene i Netflix-serien The Lørenskog disappearance som hadde premiere høsten 2022. Hun er også jazzsanger og konferansier. 
I 2020 ble hun nominert til Amanda i kategorien «beste kvinnelige birolle» for rollen i filmen Alle utlendinger har lukka gardiner. 


== Filmografi ==
2017: Liv i TV-serien Herrens Veje - sesong 1. Produsert av DR1.
2015: Ramrun i TV-serien TRIO Cybergullet - sesong 2. Produsert av NRK.
2014: Camilla Bjerke i TV-serien Øyevitne. Produsert av NRK.
2011: Janne i TV-serien Schmokk. Produsert av NRK.
2009: Susanne Holmboe i filmen Upperdog. Regi: Sara Johnson.
2008: Henriette i filmen Sommerhuset. Regi: Ole Giæver.
2006: Alice i TV-serien Seks som oss - sesong 3. Produsert av TV2.
2005: Politikvinne i TV-serien Drømmefangeren. Produsert av NRK.
2005: Renate i filmen Izzat. Regi: Ulrik Imtiaz Rolfsen.


== Hørespill ==
2011: Stine i «Profitøren»


== Eksterne lenker ==
(en) Yngvild Støen Grotmol på Internet Movie Database 
(en) Yngvild Støen Grotmol hos The Movie Database
Marit Mathiesen

Marit Mathiesen (født 5. august 1956 i Svolvær) er en norsk tidligere vise- og rockesanger med flere plateutgivelser. Hun flyttet til Tromsø (1967) der hun på 1970-tallet drev bandet Småfolk, og ble som medlem i Ungdomslaget Ny Von landskjent for fremføringen av Sverre Kjelsbergs
«Ellinors vise». Mathiesen hadde også en meget spilt kvinnepolitisk komposisjon, Tenk om..., men flyttet så til Oslo.
I dag virker hun i Kirkens Bymisjon.


== Utgivelser ==
Tenk om ... (MAI, 1980)
Med parfyme (MAI, 1981).  Musikk av bl.a. Morten Halle.
Gale hjerte (EMI, 1984)
Speilets tale - dikt av Inger Hagerup (Norsk Plateproduksjon, 1992).  Musikk av Roy Skog
11 sanger til (Tylden Records, 2001).  Egne tekster til musikk av bl.a. Oddmar Amundsen og Bugge Wesseltoft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marit Mathiesen på Discogs 
(en) Marit Mathiesen på MusicBrainz 
(no) Marit Mathiesen på Rockipedia
LogMeIn Hamachi

LogMeIn Hamachi er et konfigurasjonsfritt VPN-program som er i stand til å etablere direkte tilkobling mellom datamaskiner bak NAT-brannmurer.  Programmet oppretter en tilkobling via Internett som svært tett emulerer tilkoblingen som ville eksistere hvis maskinene ble koblet over et lokalnettverk.  Programmet er tilgjengelig for Microsoft Windows og Mac OS X, og har betaversjon for Linux.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
www.NetworksHamachi.com Hamachi nettverksliste
Hardangertunnelen

Hardangertunnelen eller Kvamskogtunnelen er en foreslått veitunnel som vil føre Fylkesvei 7 under Kvamskogen. Eksisterende Fv7 over Kvamskogen mellom Liaros i Samnanger og Neteland i Kvam er 20 km og når 460 moh. Det er bratte oppstigninger på begge sider, men spesielt Tokagjelet på Kvamsiden er meget svingete og bratt, med flere farlige partier om vinteren. En 12 km lang tunnel vil korte inn kjøretiden med 10-15 minutter, og spare 400 høydemetre.
Det er foreslått å legge ny høyspentlinje gjennom tunnelen, istedenfor et nytt luftspenn gjennom sårbar natur i Hardanger.


== Kilder ==
Hardangertunnelen, ein moglegeheit for både Kvam og Statnett www.kvam.no
Odim

Odim er et norsk teknologiselskap som leverer utstyr og tjenester til den maritime oljeservice-industrien. Spesielt har Odim levert utstyr til mange nybygg av spesialfartøyer spesielt innen seismikk.
Odim ble børsnotert på Oslo Børs den 18. februar 2005. Rolls-Royce la den 26. februar 2010 inn bud på alle aksjene i Odim ASA på 45 kroner per aksje eller 2120 millioner kroner.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Admiralty Bay

Admiralty Bay er en bukt på sørsiden av King George Island i den antarktiske øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Bukta er irregulær med tre fjordarmer og har en bredde på 8 km ved innseilingen. Det er ca. 16 km fra innløpet til innerst i bukta. Navnet forekommer på et kart fra 1822 og er internasjonalt etablert.
Sammen med Port Foster på Deceptionøya, har Admiralty Bay Sør-Shetlandsøyenes beste ankringsforhold grunnet moderat vanndybde og god beskyttelse mot Sørishavet. Det norske hvalkokeriet «Admiralen» benyttet Admiralty Bay som havn fra januar 1906, og var dermed først til å etablere moderne hvalfangst sør for Sør-Georgia.
Storbritannia etablerte en forskningsstasjon her i 1947 (Base G), som frem til den ble stengt i 1961 drev forskning innen geologi, meteorologi og glasiologi. Restene etter stasjonen ble fjernet av personell fra den nærliggende brasilianske forskningsstasjonen Comandante Ferraz i 1996/97. Polen og Peru opererer også hver sin stasjon i Admiralty Bay, henholdsvis Arctowski og Machu Picchu.
Admiralty Bay ble i 2006 utpekt til et spesielt forvaltningsområde i Antarktis (ASMA) for å beskytte miljøet og bevare stedets enestående biologiske, økologiske, historiske og estetiske verdier.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ian B. Hart (2006). Whaling in the Falkland Island Dependencies 1904–1931. A history of shore and bay-based whaling in the Antarctic (engelsk). Pequena. ISBN 0955292409.
François Verboven

François Verboven var en belgisk turner.
Han deltok i OL 1920 i Antwerpen, der det belgiske laget fikk sølv i lagkonkurransen, bak Italia. Her kom han på 17.-plass i den individuelle sammenlagtkonkurransen.


== Eksterne lenker ==
(en) François Verboven – Olympedia 
(en) François Verboven – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) François Verboven – databaseOlympics.com (arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics.com
Kristiansand Internasjonale Barnefilmfestival

Kristiansand Internasjonale Barnefilmfestival er et kulturarrangement for barn og unge som arrangeres om våren i Kristiansand, Arendal og Farsund. Festivalen ble avholdt første gang i 1998.
Kronprinsesse Mette-Marit er festivalens høyeste beskytter.
Festivalen er rettet mot barn og unge, familier, skoler og barnehager. Med et besøk på ca 15 000 publikummere, rundt 250 forestillinger, opp mot 100 filmtitler og filmverksteder med over 500 skoleelever er festivalen det største enkeltstående kulturarrangement for barn i Norge. Barnefilmfestivalen er også den eneste norske filmfestival for barn og unge i dette formatet.
Festivalsjef Danckert Monrad-Krohn har ledet festivalen fra starten i 1998. 
Festivalens mål er å vise kvalitetsfilm fra hele verden som normalt ikke er tilgjengelig på kino i Norge. Samtidig får publikum møte skaperne (regissører, skuespillere, manusforfattere, komponister etc.) av filmene.
I tillegg til filmvisninger arrangeres det også manuskonkurranser, filmpresentasjoner, seminarer og workshops for filmbransjen. Barnefilmfestivalen er et treffstedet for alle som arbeider med utvikling, produksjon og formidling av film for barn/unge i Norge. 
Festivalen har også opparbeidet seg en betydelig internasjonal anseelse.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Pedosfære

Pedosfære (fra gresk πέδον [pedon] jord + σφαίρα [sfaíra] sfære) er det ytterste lag på Jorden som består av jord og blir utsatt for jorddannelsesprosesser. Pedosfæren finnes ved overgangen mellom litosfære, atmosfære, hydrosfære og biosfære.


== Referanser ==
Trond K. Botnen

Trond Kierulf Botnen (født 8. august 1967) er tidligere leder i Norges Fredslag. Han har vært aktiv i organisasjonen siden 2003, og har også vært nestleder og kasserer. Botnen overtok som fungerende leder i Norges Fredslag i november 2003, etter Sigurd Lydersen.
Botnen er utdannet statsviter.
Geraldine McEwan

Geraldine McEwan (født 9. mai 1932 i Old Windsor i Berkshire i England, død 30. januar 2015 i Hammersmith) var en engelsk skuespillerinne.
McEwan spilte rollen som Miss Marple i dramatiseringen av Agatha Christies bokserie av samme navn. Hun spilte denne rollen i perioden 2004–08, men ga seg og da måtte de finne en ny skuespiller til resten av episodene.
McEwan var datter av Donald McKeown og hans kone Nora Burns. Hun  giftet seg i 1953 med Hugh Cruttwell, som jobbet som rektor på Royal Academy of Dramatic Art inntil sin snarlige død i 2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Geraldine McEwan på Internet Movie Database 
(sv) Geraldine McEwan i Svensk Filmdatabas 
(da) Geraldine McEwan på Filmdatabasen 
(da) Geraldine McEwan på Scope 
(fr) Geraldine McEwan på Allociné 
(en) Geraldine McEwan på AllMovie 
(en) Geraldine McEwan hos The Movie Database 
(en) Geraldine McEwan hos Internet Broadway Database 
(en) Geraldine McEwan hos Behind The Voice Actors
Elite (band)

Elite er et norsk black metal band fra Mo i Rana.
Det ble startet i 2001 av Tor Arne Fallingen og Torgeir Nordahl. De to spilte i starten i duo med flere sesongmedlemmer. Sent i 2002 fikk bandet resten av sine medlemmer. Bandet har aldri spilt inn noen demoer, men spilte inn to split album med det australske bandet Carbon og det tyske bandet Seeds of Hate. Debutalbumet Kampen kom i 2004 på Agonia Records.


== Diskografi ==
Studioalbum2004: Kampen (Agonia Records)
2006: Bifrost (No Colours Records)
2008: We Own the Mountains  (Folter Records)Split album2003: Carbon / Elite (Agonia Records)
2004: Seeds of Hate / Elite (Agonia Records)EP-er2005: Bekmørkt (No Colours Records)


== Medlemmer ==
Nåværende medlemmerBent-Arne Mathisen – vokal (2000 – )
Per Valla – gitar, bassgitar (2002- )
Torgeir Nordahl – gitar (2001 – )
Chris-Rudi Lind – bassgitar (2005 – )
Rainer Røreng – trommer (2002 – )Tidligere medlemmerTor Arne «Taf» Fallingen – gitar (2001 – 2005)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Elite på Discogs 
(en) Elite på Encyclopaedia Metallum 
(en) Elite på MySpace
Energihotellet

Energihotellet er et lite hotell som ligger på Nesflaten i Suldal kommune, Rogaland. 
Hotellet var tidligere «messen» til Norsk Hydros kraftstasjon på Nesflaten. Hele anlegget, inklusive den delen som i dag huser hotellet, ble tegnet av Geir Grung og Georg Greve på 1960-tallet.
I 2007 ble anlegget kåret av en jury på oppdrag av Morgenbladet til et av de ti viktigste byggene i Norge som ble bygget i etterkrigstiden. I 2011 kåret også Dagbladet anlegget til ett av Norges ti viktigste offisielle bygg. Hotellet har fokus på mat, kultur og kraft. Den unike arkitekturen til Energihotellet og Røldal-Suldal kraftverk har blant annet ført til omtale i det anerkjente designmagasinet Wallpaper i desember 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Energihotellet
Ernest Bernard Allo

Ernest Bernard Allo (født 1873 Quintin (Côtes-d’Armor) i Frankrike, død 1945) var en fransk katolsk prest tilhørende dominikanerordenen. Han var en ledende nytestamentlig ekseget. Han var professor ved École Biblique i Jerusalem og senere professor ved Universitetet i Fribourg.


== Verker i utvalg ==
«'Extrinsécisme' et 'historicisme'», i Revue thomiste 12 (1904), s. 437-465
«A la recherche d'une définition du dogme», i La Quinzaine, 1905, og senere i Foi et systèmes, Paris:Libraire Blou et Cie., 1908
«Y a-t-il un Catholicisme ésoterique?», i La Quinzaine, 1907
La Peur de la vérité, 1907
«Études de philosophie et de critique religieuse», i Foi et systèmes, 1908
La Paix dans la vérité, étude sur la personnalité de saint Thomas d'Aquin, 1911
Le Travail d'après saint Paul, 1917
L'Apocalypse, Paris:Gabalda, 1921
Le scandale de Jésus, éd. Grasset, 1927
Plaies d'Europe et Baumes du Gange, 1931
Saint Jean, L'Apocalypse, éd. Large, 1933
Première épître aux Corinthiens, 1935 [2e éd. Etudes Bibliques. Paris:Gabalda, 1956]
Seconde épître aux Corinthiens, 1937 [2e éd. Etudes Bibliques. Paris:Gabalda, 1956]
Paul, apôtre de Jésus Christ, Éditions du Cerf, 1942 – revidert utgave 1946
L' Évangile spirituel de saint Jean, éd. Cerf, 1944
Evangile et évangélistes, 1944


== Referanser ==
Hoveri

Hoveri var betegnelsen på en leilendings pliktarbeid på herregården. 
Det var en ytelse i form av arbeidsinnsats, som en festebonde (leilendingen) skulle utføre på eller for det gods hans gård tilhørte. Opprinnelig var det fastlagt hvor mye en bonde måtte yte, men opp gjennom det 17. og 18. århundre ble ytelsene mer vilkårlige. Ordet er kjent fra det danske språket, men brukes i sosiologien for å betegne formelle og uformelle herredømmerelasjoner i jordbrukssamfunnet og det tidligindustrielle samfunnet.
Omfanget av hoveriet hadde aldri vært fastlagt, men godseierne var flittige brukere av disse gratis arbeidsforpliktelsene de kunne pålegge festebøndene å utføre. Ettersom bøndene ikke fikk tid til å passe sin egen jord godt nok, resulterte det i matvaremangel vinterstid. Ifølge C.F Allen, var bonden kuet og manglet mot og lyst til nye foretagender. Antallet av selveiende gårder falt drastisk på midten av 1700-tallet. Det var for besværlig å rive seg løs og prisen var alt for høy; bare for å få lov til å forlate en festegård skulle man betale en avgift som svarte til en bondes årslønn. Denne ordningen var en del av stavnsbåndet som jo nettopp skulle forhindre utvandring fra festegårdene. 
Bonden hadde bare to valg: Enten å overta en fattig festegård på sin godseiers befaling, eller å la seg innkalle som soldat i militæret. Det var stavnsbåndet som sikret godseierne denne autoriteten overfor gårdmennene. Etter stavnsbåndets innføring i 1733 under Christian VI kunne den mannlige delen av bondebefolkningen ikke lenger flytte fra fødegodset uten godseierens tillatelse.
Aldersgrensene var opprinnelig 14–36 år, men ble i 1742 utvidet til 9–40 år og i 1760 til 4–40 år.
Offisielt het det seg at stavnsbåndet ble innført for å gjeninnføre landmilitsen som ellers var avskaffet tre år tidligere. 
Avskaffelsen av militsen innebar at bøndene nå slapp den forhatte militærtjenesten og fikk frihet til å reise hvor de ville og slippe umenneskelig hoveriarbeid under tyranniske godseiere. 
Undertrykkelsen av bøndene og krisen i landbruket medførte nå en flukt fra landsbygda som gjorde at godsene i høy grad mistet arbeidskraft. 
Godseierne krevde derfor landmilitsen innført igjen for å forhindre bøndenes flukt fra det kriserammede landbruket og dermed sikre sig billig arbeidskraft. Landmilitsen ble gjeninnført med det samme og hang som en trussel over bøndenes hoder dersom de nektet gårdovertakelse.
Denne enorme frihetsberøvelsen gjorde det vanskelig å få livet til å henge sammen som bonde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om hoveri på Danmarkshistorien Aarhus Universitet
Den vitenskapelige komité for antarktisforskning

Den vitenskapelige komité for antarktisforskning (SCAR) er en komité under Det internasjonale vitenskapsråd som ble opprettet i 1958 i forbindelse med Det internasjonale geofysiske året. SCARs arbeidsområde er initiering, utvikling og koordinering av vitenskapelig forskning i Antarktis. Den faglige virksomheten i SCAR håndteres av faste vitenskapelige grupper, og SCAR gir råd til de konsultative møtene under Antarktistraktaten samt andre organisasjoner angående forskning og bevaring som påvirker forvaltningen av Antarktis og Sørishavet.
Delegatmøter i SCAR holdes annethvert år for å håndtere administrative spørsmål. Et styre valgt fra delegatene er ansvarlig for den daglige administrasjonen av SCAR gjennom sekretariatet ved Scott Polar Research Institute i Cambridge, England.
I forkant av delegatmøtene arrangerer SCAR en større åpen konferanse for å rette oppmerksomheten mot antarktisspørsmål, samt møter i de vitenskapelige gruppene for sluttbehandling av forskningsprogrammene for eventuell godkjenning av delegatene.
I 2002 mottok SCAR Fyrsten av Asturias' pris for internasjonalt samarbeid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Scientific Committee on Antarctic Research – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carbon / Elite

Carbon / Elite er et split album mellom det norske black metal bandet Elite og det australske bandet Carbon. Albumet ble utgitt på 333 håndnummererte eksemplarer.


== Sporliste ==
«Descent» (6:15) Carbon«Stanken av hyklers blod» (5:33) Elite


== Artister ==
Elite


== Kilder ==

(en) Carbon / Elite på Discogs
Seeds of Hate / Elite

Seeds of Hate / Elite er et split album mellom det norske black metal bandet Elite og det tyske bandet Seeds of Hate. Albumet ble utgitt i 250 eksemplarer.


== Sporliste ==
«Landscape of Graves»  (Seeds of Hate)
«Dypet» (Elite)


== Artister ==
Elite
Rosa sløyfe

En rosa sløyfe er et internasjonalt symbol som brukes i forbindelse med en aksjon for å vise solidaritet med brystkreftrammede, spre informasjon, øke kunnskapen om brystkreft, samt å samle inn midler til brystkreftforskning.
I Norge står Kreftforeningen og Brystkreftforeningen sammen om aksjonen i oktober hvert år.
Rosa sløyfe, eller «Pink Ribbon», har sitt opphav i USA der amerikanske kvinner krevde større bevilgninger til brystkreftforskning. Over hele verden blir aksjonen markert i hele oktober. I Norge har Rosa sløyfe-aksjonen en rekke sponsorer og samarbeidspartnere som bidrar til aksjonen på ulikt vis, blant annet ved å selge rosa produkter eller la deler av salgssummen gå til aksjonen i oktober måned. Dette bidrar til oppmerksomhet om sykdommen og sikrer midler til brystkreftforskning. I tillegg er frivillige og lokalforeninger engasjert i forskjellige markeringer av aksjonen. 
Rosa sløyfe har vært arrangert i Norge siden 1999 og har siden starten samlet inn nærmere 160 millioner til forskning og prosjekter i inn- og utland. Innsamlede midler fra aksjonen går til brystkreftforskning og brystkreftrelaterte prosjekter.Den rosa sløyfen er varemerkeregistrert av Kreftforeningen og Brystkreftforeningen i Norge.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Røde sløyfe


== Eksterne lenker ==
Rosa sløyfe
Kampen (Elite-album)

Kampen er debutalbumet til det norske black metal bandet Elite.


== Sporliste ==
«Berserkerens manifest» (6:22)
«Tusen år i lysets vold» (8:48)
«Brent av lyset» (9:40)
«Kampen for vårt norrøne rike» (8:34)
«Trollkvinnens ang» (6:43)
«Fanget i vrede» (13:32)


== Artister ==
Bent Arne Mathisen – vokal
Per Valla – bassgitar
Torgeir Nordahl – gitar
Rainer Røreng – trommer
Tor «Taf» Fallingen – gitar


== Kilder ==

(en) Kampen (Elite-album) på Discogs
Passtvang

Passtvang er tvang til å vise pass og visum for å komme over en grense inn til et land.
I Norge var det ikke passtvang i perioden 1860–1917.  Siden 1917 har Sentralpasskontoret og Utlendingsdirektoratet vært involvert.


== Se også ==
Reisepass


== Referanser ==
José de la Serna e Hinojosa

José de la Serna e Hinojosa, 1. greve av Andes (spansk:  Primer Conde de los Andes; født 1770, død 1832) var en spansk general og kolonifunksjonær. La Serna var formelt sett den nest siste visekongen av Peru og den siste spansk-peruanske visekongen som hadde utøvende makt. Denne stillingen holdt han fra 29. januar 1821 til 9. desember 1824. 
La Serna tok kommandoen over rojalisthæren i Peru for å slå ned opprør mot Spania, men ble beseiret og tatt til fange av Antonio José de Sucre i slaget ved Ayacucho. Senere ble han frigitt og dro tilbake til Spania. 
Den senere argentinske revolusjonære Ernesto Guevara de la Serna var blant hans etterkommere.


== Referanser ==
Bekmørkt

Bekmørkt er den første EP-en til det norske black metal bandet Elite.


== Sporliste ==
«Antican» (5:50)
«Misteltein» (4:19)
«Stanken av hyklers blood» (6:21)
«Dypet» (5:13)


== Artister ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bekmørkt på Discogs
Claudia Llosa

Claudia Llosa (født 15. november 1976 i Lima, Peru) er en peruansk filmregissør. Hennes første film Madeinusa vant prisen for beste manus under filmfestivalen i Havanna. Filmen Madeinusa har vunnet flere priser blant annet under International Film Festival Rotterdam. Med filmen La teta asustada som ble lansert i 2009 vant hun Gullbjørnen under Filmfestivalen i Berlin 2009. Da hun mottok prisen uttalte hun at denne prisen går til landet vårt Peru.


== Filmografi ==
2006: Madeinusa
2009:  La teta asustada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.filmmovement.com
Aftenbladet Gullbjørnen går til Peru
(en) Claudia Llosa på Internet Movie Database 
(sv) Claudia Llosa i Svensk Filmdatabas 
(da) Claudia Llosa på Filmdatabasen 
(da) Claudia Llosa på Scope 
(fr) Claudia Llosa på Allociné 
(en) Claudia Llosa på AllMovie 
(en) Claudia Llosa hos The Movie Database
We Own the Mountains

We Own the Mountains er det tredje studioalbumet til det norske black metal bandet Elite.


== Sporliste ==
«Volvens vinterseid» (3:03)
«Amanita Muscaria» (5:53)
«Winter Moon King» (4:46)
«Likmyren» (3:39)
«Rovnatt» (4:24)
«Fra askens kilde» (7:06)
«Legend» (5:26)
«Født til vanvidd» (5:45)
«Vi skyr ingen strid» (5:19)
«Odal» (2:36)


== Artister ==
Filmåret 1899

Filmåret 1899 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1899.


== Hendelser ==
T.C. Hepworth finner opp Biokam, en 17,5 mm format som også er det første formatet som har senterstilt perforering.
John Alfred Prestwich finner opp et 13 mm amatør format.


== Årets filmer ==


=== A - G ===
Cléopâtre


=== H - N ===
Jeanne d'Arc
The Kiss in the Tunnel


=== O - U ===


=== V - Å ===


== Fødsler ==


== Avdøde ==
...


== Eksterne lenker ==
(en) 1899 in film – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
No Colours Records

No Colours Records er et tysk Postorder og plateselskap fra Mügeln i Tyskland. De har spesialisert seg på Black metal, men har også signert ekstrem metal-band.
Noen band plateselskapet har signert er Graveland, Nargaroth og Elite. En av de første bandene No Colours Records signerte var Dimmu Borgir på deres album For all tid. I 1996 signerte selskapet debutalbumene til både Absurd og Falkenbach.