Adriaan Paulen

Adriaan Paulen, også kjent som Ad eller Adje Paulen, (født 12. oktober 1902 i Haarlem, død 9. mai 1985 i Eindhoven) var en nederlandsk idrettsutøver som konkurrerte i en rekke idretter fra 1917 til 1931. Han ble mest kjent for sin innsats innen friidrett, på distansene 400 meter og 800 meter. Under Andre verdenskrig var han aktiv i den nederlandske motstandsbevegelsen. Etter krigen ble Paulen idrettsleder og president for Det internasjonale friidrettsforbundet fra 1976 til 1981.


== Sportskarriere ==
Som utøver i tre påfølgende Sommer-OL fikk Paulen sin beste plassering med 7.-plass på 800 meter under lekene i Antwerpen i 1920. I 1924 ble han den første som satte verdensrekord på Bislett stadion i Oslo. Det var på den nå uortodokse, da offisielle distansen 500 meter. Under Sommer-OL 1928 i Amsterdam satt Paulen i arrangementskomiteen ved siden av å være deltaker.Han trappet ned friidrettskarrieren i 1931, men fortsatte da med rally, og deltok under Rally Monte-Carlo 8 ganger, samt en gang i  Dutch TT MotoGP. Tidligere i karrieren var Paulen også fotballspiller på et internasjonalt nivå.


== Andre verdenskrig ==
Nazi-Tysklands invasjon av Nederland i mai 1940, bidro til at Paulen ble med i Nederlandse Unie, en organisasjon som arbeidet for et samarbeid med den tyske okkupanten. Han ble senere ingeniør innen kullgruvevirksomhet. Da arbeiderne gikk ut i streik nektet Paulen å gi navnene på de streikende til tyskerne. Han ble først dømt til døden, men likevel satt fri kort tid etter. I 1944 vervet han seg for de allierte, og var blant annet med under Operasjon Market Garden i september 1944. I Paulens dagbok fra Operasjon Market Garden og tiden etter, som ble gjort offentlig tilgjengelig i 1989, kom det frem at Paulen hadde arbeidet tett med både den britiske hæren og United States Army på denne tiden, og han ble utnevnte til oberst i den amerikanske hæren.


== Idrettsleder ==
Etter krigen fikk Paulen en sentral rolle i gjenoppbyggingen av IAAF i 1946. Han var president i den Nederlandske friidrettskomiteen (KNAU) fra 1946 til 1964. I 1965 ble han leder for Den nederlandske olympiske komité (NOC), og hold vervet i 5 år. Samtidig med sine verv for KNAU og NOC, bidrp han som stevnefunksjonær for IAAF, og hadde blant annet ansvaret for stavhopp under Sommer-OL 1972 der han nektet den amerikanske favoritten å bruke staver av karbonfiber, selv om IAAFs reglement ikke hadde forbudt slike staver. This controversy had a negative impact upon competition which the United States would lose the pole vault gold for the first time in the Summer Olympics. Den regjerende mesteren og favoritten, Bob Seagren kom dermed på andreplass.Paulen etterfulgte David Burghley som president for IAAF i 1976 og satt i vervet til 1981. Et av områdene Paulen arbeidet med var kampen mot bruk av doping i idretten.


== Død og ettermæle ==
Paulen døde etter operasjonskomplikasjoner etter et hoftebrudd i 1985. De årlige friidrettlekene Hengelo fikk navnet Adriaan Paulen memorial i årene 1988 til 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Adriaan Paulen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Adriaan Paulen – Olympics.com 
(en) Adriaan Paulen – Olympic.org 
(en) Adriaan Paulen – Olympedia 
(en) Adriaan Paulen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Adriaan Paulen – Track and Field Statistics 
(nl) Ad Paulen på Honderd Haarlemse Helden
(nl) Med flere bilder hvor et bilde er av «Adje» Paulen, plassert omtrent midt på siden på atletiekhistorici.nl