jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zhucheng

Zhucheng (kinesisk: 诸城; pinyin: Zhūchéng) er et bydistrikt i byprefekturet Weifang i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Befolkningen i 1999 var på 1 052 603.Mao Zedongs fjerde hustru Jiang Qing ble født i Zhucheng. Også Kang Sheng (1898-1975), fryktet sjef dor den kinesiske sikkerhetstjeneste, kom herfra.


== Kulturminner ==
En del av den store Qi-muren står igjen i verneverdig tilstand her, og er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Administrative enheter ==
Storkommuner: Lübiao (吕标), Zhigou (枳沟), Wanjiazhuang (万家庄), Qiankou (箭口), Jiayue (贾悦), Mengtuan (孟疃), Mazhuang (马庄), Shiqiaozi (石桥子), Chenggezhuang (程戈庄), Jiutai (九台), Xiangzhou (相州), Guojiatun (郭家屯), Baichihe (百尺河), Changcheng (昌城), Xinxing (辛兴), Zhujie (朱解), Wadian (瓦店，已经并入林家村镇，现在为瓦店社区), Linjiacun (林家村), Huanghua (皇华), Haogezhuang (郝戈庄). 
Kommuner: Wujialou (吴家楼), Taoyuan (桃园), Shihetou (石河头), Shimen (石门), Taolin (桃林), Shandongtou (山东头)


== Økonomi ==
Området har et sterkt utviklet jordbruk med tilhørende foredlingsindustri.
En stor betydning for byen er Zhucheng industripark, en økonomisk utviklingssone approbert av Shandongs provinsregjering i 1992. Den har et areal på 25 kvadratkilometer.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.


== Dinosaurer ==
Zhucheng har vært betraktet som viktig funnsted for dinosaurfossiler siden 1960-årene. Vestens største  hadrosauridfossil ble funnet i 1980-årene og er utstilt på Zhuchengs dinosaurmuseum. Arkeologer og paleontologer har funnet over 50 metriske tonn fossiler siden 1960. Dette har også tiltrukket seg fossilsmuglere. 
Den 31. desember 2008 opplyste paleontologer at de siden mars 2008 har gjort nye enorme funn rundt Zhucheng, og gravd frem hele 7.600 dinosaurfossiler, mange av dem svært store. De siste feltene i området er i subdistriktene Longdu og Shunwang og i landkommunene Jiayue og Zhigou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Big dinosaur fossils find in China, Press Trust of India, December 31, 2008
Andrei Tivontchik

Andrei Tivontchik (belarusisk: Андрэй Цівончык, født 13. juli 1970 i Gorkij) er en tidligere stavhopper fra Tyskland, som vant olympisk bronsemedalje i OL 1996 i Atlanta.
Tivontchik vokste opp i Sovjetunionen og ble belarusisk borger etter Sovjetunionens fall. I 1993 flyttet han til Tyskland og ble tysk statsborger. Før EM i 1994 ble han tilknyttet landslaget. Tivontchik kunne ikke delta i OL 2000 i Sydney og han la opp i 2001. Hans personlige rekord på 5,95 fra 1996, plasserer ham på andreplass blant tyske stavhoppere etter Tim Lobinger. Etter å ha jobbet en stund som trener for Qatar sitt landslag i stavhopp, flyttet han tilbake til Tyskland i 2004, hvor han har jobbet som trener.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Andrei Tivontchik – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andrei Tivontchik – Olympics.com 
(en) Andrei Tivontchik – Olympic.org 
(en) Andrei Tivontchik – Olympedia 
(en) Andrei Tivontchik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrei Tivontchik – World Athletics
Kjell Johannesen

Kjell Kunhardt Johannesen (født 11. mars 1984) var en norsk målvakt for Sandefjord Fotball. Han ble innleid fra Sandar IL ut sesongen 2008,og returnerte deretter til Sandar IL. Før han han ble SF-spiller, jobbet han som snekker og spilte på Sandar fast.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjell Johannesen – Transfermarkt
Alina Astafei

Alina Astafei (kjent før 1995 som Galina Astafei; født 7. juni 1969 i București) er en tysk og tidligere rumensk friidrettsutøver. I 1990-årene var hun blant verdens beste høydehoppere.
Hennes beste resultat er sølvmedaljen fra Sommer-OL 1992 i Barcelona hvor hun hoppet over 2 meter. Hun representerte Romania under disse lekene. Første gang hun passerte 2 meter var i 1988. Hennes personlige rekord utendørs er på 2,01 m fra 1995, mens innendørs er den på 2,04 m.Den 9. januar 1995 forlot hun det rumenske friidrettsforbundet og siden 1. mars 1995 har hun vært tysk statsborger. Astafei representerte USC Mainz fra 1995 til 1997 og MTG 1899 Mannheim (fra 1998; trener: Dan Vladescu). Som aktiv var hun 1,81 høy og veide 59 kg.Ved EM i friidrett innendørs 1998 i Valencia, Spania, tok hun sølv og ved EM i friidrett 1998 i Budapest, Ungarn, bronse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Alina Astafei – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alina Astafei – Olympics.com 
(en) Alina Astafei – Olympic.org 
(en) Alina Astafei – Olympedia 
(en) Alina Astafei – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(ro) Alina Astafei – Romanias olympiske komité 
(en) Alina Astafei – World Athletics 
(en) Alina Astafei – Track and Field Statistics 
(en) Alina Astafei – TheSports.org
Taiping

For å lese om det kinesiske bondeopprøret 1851-1864, se TaipingopprøretTaiping er en by i delstaten Perak i Malaysia. Byen ligger ved foten av fjellet Bukit Maxwell som stiger cirka 1036 meter over havet. Byen hadde 183 200 innbyggere i 1991. Næringslivet består for det meste av utvinning og eksport av tinn.
Karl I av Württemberg

Karl av Württemberg tysk: Karl Friedrich Alexander, König von Württemberg (født 6. mars 1823 i Stuttgart, død 6. oktober 1891 samme sted) var den tredje kongen av Württemberg og satt på tronen fra 25. juni 1864 til sin død i 1891. 
Han var sønn av Vilhelm I av Württemberg (1781–1864) og hans tredje hustru Pauline av Württemberg (1800–1873).

Karl studerte i Berlin og Tübingen. 13. juli 1846 giftet han seg med den russiske Olga Nikolajevna Romanova, datter av tsar Nikolaj I av Russland og Charlotte av Russland. Sistnevnte var datter av kong Fredrik Vilhelm III av Preussen og Louise av Mecklenburg-Strelitz. Ved inngåelsen av ekteskapet tok hun regentnavnet Alexandra.
Det var i Karl Is regjeringstid at Kongeriket Württemberg ble en del av Det tyske keiserriket i 1871.
Karl I døde barnløs, noe som angivelig skyldes at han var homofil. Det var i hans regjeringstid noen skandaler med mannlige venner, blant dem den amerikanske Charles Woodcock, som kongen til og med adlet, noe som utløste en skandale og Woodcock måtte reise tilbake til New York i 1890.
Både kong Karl og hustruen Olga er begravet i krypten under slottskirken i Altes Schloss i Stuttgart.
Han ble etterfulgt av sin nevø Vilhelm II av Württemberg, sønn av søsteren Katharina.


== Referanser ==
The Adventures of Super Mario Bros. 3

The Adventures of Super Mario Bros. 3 er en amerikansk animert eventyr- og komiserie for barn som gikk på NBC i 1990. Serien var basert på NES-spillet Super Mario Bros. 3 og inkluderte musikk og effekter fra spillet. Serien bestod av 26 episoder. Dette var en av flere serien om Super Mario.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Adventures of Super Mario Bros. 3 på Internet Movie Database
Bestykning

Bestykning (fra tysk stück) er en fellesbetegnelse for våpen installert på militært materiell, som fly og fartøyer, eller på militære anlegg som festninger og lignende. Begrepet blir også brukt for å beskrive høytaleres utrustning.


== Galleri ==
Sotteseng

Sotteseng er et gammelt og foreldet uttrykk for sykeseng eller sykeleie. Man kan si at "han døde på sotteseng". Sott er et gammelt ord for sykdom. Det kan også kalles sottedød.Nordmenn i før-kristen tid, vikingtiden, trodde at man måtte dø i kamp for å komme til Valhall, derfor ble det å dø på sotteseng sett på som noe mindre ærefullt enn å dø ved sverdet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hegge, Per Egil (23. januar 2015): «På sotteseng», Aftenposten
Jostein Nyhamar

Jostein Nyhamar (født 23. september 1922, død 30. juli 1993) var en norsk politiker Ap, journalist, redaktør og forfatter. Han er først og fremst kjent for sitt arbeid med Arbeiderbevegelsens ukeblad Aktuell.
Nyhamar ble født i Nedre Eiker og vokste opp i Solør, der han ble aktiv i arbeiderbevegelsen. I 1946 ble han ansatt som journalist i det nystartede bladet Aktuell, og i 1959 ble han redaktør, en stilling han innehadde til bladet gikk inn i 1974. Under Nyhamars ledelse ble Aktuell et reportasjemagasin med stor utbredelse. Nyhamar og Aktuell mistet imidlertid mye av støtten sin i Ap og LO da de ikke ville gå inn for norsk medlemskap i EEC. Siden var han redaktør for Forbrukerrapporten.
Han sto også bak flere bøker, deriblant Einar Gerhardsen og hans menn og bind 6 i verket Arbeiderbevegelsens historie i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jostein Nyhamar på Internet Movie Database 
(no) Jostein Nyhamar hos Stortinget 
(no) Jostein Nyhamar hos Norsk senter for forskningsdata
Jan Balstad

Jan Kristian Balstad (født 16. november 1937 i Oslo) er en norsk LO-topp og politiker (Arbeiderpartiet). 
Etter endt framhaldsskole arbeidet Jan Balstad  ett år i utenriksfart fra 1953 til 1954. I 1954 begynte han i lære som dreier. Han tok fagbrev i 1959 og arbeidet deretter som dreier i NEBB frem til 1968.
I bedriften var han klubbleder fra 1964 til 1968. Han hadde også verv i Oslo Jern- og Metall fra 1966 til 1968. I 1968 ble han sekretær Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund, en jobb han hadde frem til 1976, da ble han nestformann i forbundet. Han fungerte som formann fra 1979 til 1981. Han ble da valgt til sekretær i Landsorganisasjonen i Norge (LO).  I 1989 ble han valgt til førstesekretær LO. Dette vervet hadde han frem til 1997, han ble da valgt til nestleder i LO, ett verv han hadde frem til 2002.
Balstad er forhenværende styreleder for A-pressen samt Landsbanken. Han har hatt en rekke offentlige verv, i tillegg var han varamedlem Oslo bystyre i perioden fra 1963 til 1967.
Per 5. august 2008 er han rådgiver i Fafo.


== Verv ==
1968–1981: Sekretær, konstituert forbundssekretær, nestleder og konstituert leder i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund. Deretter sekretær, senere førstesekretær i LO.
1988–1989: Handels- og skipsfartsminister i Gro Harlem Brundtlands andre regjering
1997–2002: Én av LOs to nestledere.


== Referanser ==


== Kilder ==
stortinget.no Biografi Jan Balstad


== Eksterne lenker ==
(no) Jan Balstad hos Stortinget 
(no) Jan Balstad hos Norsk senter for forskningsdata
Karl Leisner

Karl Leisner (født 25. februar 1915 i Rees, Nordrhein-Westfalen, død 12. august 1945 i Planegg ved München) var en katolsk prest som satt i  Dachau konsentrasjonsleir under andre verdenskrig. Han døde av tuberkulose rett etter at han ble frigjort av allierte styrker. Han er erklært martyr og ble saligkåret av pave Johannes Paul II 23. juni 1996.
Etter abitur i 1934, studerte Leisner teologi i Münster og han kom her med i illegalt arbeid mot det nasjonalsosialistiske styret. Biskop Clemens August von Galen diakonsk ungdomsleder. Da han ble tvunget til å arbeidet for det tredje rike, leste han messer for arbeiderne. Hans hjem og papirer ble jevnlig gjennomsøkt av Gestapo.
25. mars 1939 ble han formelt utnevnt til diakon av Galen. Etter å ha offentlig kritisert Adolf Hitler, ble han arrestert 9. november samme år av Gestapo mens han var på ferie. Han ble først satt i Sachsenhausen, men overført til Dachau konsentrasjonsleir 14. desember 1941. 17. desember 1944 ble han ordinert til prest av en annen innsatt, den franske biskopen Gabriel Piguet. På denne tiden var han allerede syk av tuberkulose. Da amerikanske styrker frigjorde leiren 4. mai 1945, ble han fraktet til tuberkulosesykehuset i Planlegg ved München, men livet hans sto ikke til å redde.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hermann GEBERT, Geschichte einer Berufung. Karl Leisner (1915–1945). Vallendar, Patris Verlag, 2001.
Wilhelm Haas, Christus meine Leidenschaft. Karl Leisner. Sein Leben in Bildern und Dokumenten. 3rd edition. Kevelaer, Butzon und Bercker, 1985. ISBN 3-7666-9425-1
Arnaud Join-Lambert, Karl Leisner. Bruyères-le-Chatel : Nouvelle Cité, 2009 (collection Prier 15 jours avec, n° 132) 128 p. ISBN 978-2-85313-582-5; Idem, Ganz und ungeteilt. 15 Tage mit Karl Leisner. Übersetzung von Josef Barmettler – Jutta Krugmann – Oskar Bühler, Vorwort Robert Zollitsch, Patris Verlag, Vallendar 2010, 176 p. ISBN 978-3-87620-342-3.
René Lejeune, Comme l’or passé au feu. Carl Leisner 1915-1945. Éditions du Parvis, Hauteville / Suisse, 1989, 285 p.
Hans-Karl SEEGER, Karl Leisners letztes Tagebuch. In Handschrift, in Druckschrift und kommentiert. “Segne auch, Höchster, meine Feinde !”. Dialogverlag, Münster, 2000.
Levonorgestrel

Levonorgestrel er et progestin, et syntetisk progestagen. Det brukes overveiende til hormonell prevensjon i kombinasjons-p-piller, minipiller, hormonspiral, p-stav og som nødprevensjon (angrepille). 
Levonorgestrel har en progestestagen effekt 5,3 ganger progesteron, og en androgen effekt tilsvarende 8,3 ganger progesteron.
Vanlige bivirkninger er brystspenning, menstruasjonsforstyrrelser, akne, kvalme, hodepine, diaré og muskelspenninger


== Preparater som inneholder levonorgestrel ==
Kombinasjons-p-piller
Loette(+ etinyløstradiol)
Microgynon (+ etinyløstradiol)
Trinordinol (+ etinyløstradiol)
Trionetta (+ etinyløstradiol)
Hormonspiral
Mirena (tidl. Levonova)
Kyleena
P-stav
Jadelle
Nødprevensjon
Norlevo
Postinor


== Eksterne lenker ==
Legemiddelverket - informasjon om levonorgestrel
Legemiddelverket - hormonell prevensjonsguide Arkivert 7. april 2013 hos Wayback Machine.
Saharisk pumpeteori

Saharisk pumpeteori er en paleobiologisk og arkeologisk teori som går ut på at flora og fauna forlot eller spredte seg fra Afrika for å trenge inn i Midtøsten via Sinai, og videre til Europa og Asia.Den geografiske landbroen mellom Afrika og Midtøsten ble viktig både for spredning av tidlige menneskearter (2 millioner år siden), moderne mennesker (90 000 år siden), samt den gamle verdens flora og fauna.


== Referanser ==
Operasjon Fieldfare

Operasjon Fieldfare er navnet på en norsk sabotasjeaksjon ledet av fenrik Joachim Rønneberg i Tafjordfjellene på Sunnmøre mot slutten av andre verdenskrig. Operasjonen var i regi av de britiske spesialstyrkene Special Operations Executive (SOE). Målet med aksjonen var å rekognosere og forberede angrep på tyske forsyningslinjer i Romsdalen med Raumabanen. Stuguflåtbrua ble sprengt i januar 1945.
Rønneberg, Strømsheim og Aarsæther ble i mars 1944 sluppet i fallskjerm og landet ved Veltdalen, 20 km lengre vest enn planlagt. De fant ut at Veltdalen var like gunstig som Tordsvatnet ved Sponga der de opprinnelig hadde planlagt. De lå først i telt, deretter i Tafjord Krafts hytte. Fieldfare-hytta ble snekret sammen av kassematerialer fra kraftverkets anlegg i Veltdalen. De besøkte også turisthytten Reindalsseter, Puttbua og Friisbu. Fieldfare-hytta ligger ved en bratt hammer bare noen hundre meter fra Veltdalshytta. Vintermånedene var innetemperaturen sjelden over null grader. Fieldfare-hytta har Rønneberg vært med å rekonstruere for å gi et bilde av hvordan motstandsmennene bodde under krigen.De andre deltakerne var Birger Strømsheim og Olav Aarsæther.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gunnar Myklebust: Tungtvannssabotøren, Aschehoug (2011) ISBN 978-82-03-29306-1


== Eksterne lenker ==
Om Fieldfarehytta, fra nettstedet til Ålesund turistforening
Kebarahulen

Kebarahulen i Israel er en naturlig fjellhule med dokumentasjon på svært langvarig beboelse. Neandertalere bodde her og spiste blant annet skilpadde for om lag 50 000 år siden, og det er avdekket neandertalske gravplasser fra 60 000-50 000 f.Kr. Trolig har også moderne mennesker bosatt hulen etter at disse vandret inn i Israel.


== Referanser ==
Terpentintre

Terpentintre (Pistacia terebinthus) er et løvfellende, inntil 6 meter høyt tre. Det tilhører slekten Pistacia i den varmekrevende familien Anacardiaceae og er altså i slekt med pistasj.
Det vokser i hele middelhavsområdet i maquis, furuskog og tørre, steinete skråninger. Bladene er finnete med tre–ni småblad inkludert ett endesmåblad. Hovedbladstilken har ikke vinger. De røde blomstene sitter i tette klaser. Bærene er en steinfrukt, som først er rød, men som så blir brun. Planten har ofte galler.
I Levanten, lengst øst i middelhavsområdet, vokser en form med mer ovale småblader. Den har delvis blitt regnet som en egen art, Pistacia palaestina, men skiller seg ikke ut genetisk. 
Terpentin ble opprinnelig fremstilt av denne planten, men kommer nå fra bartrær. Treet kalles terebint på mange språk og er nevnt flere steder i Bibelen.


== Litteratur ==
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 116. ISBN 82-562-0490-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 127. ISBN 0-7136-7015-0. 
M.G. Al-Saghir og D.M. Porter (2012). «Taxonomic Revision of the Genus Pistacia L. (Anacardiaceae)». American Journal of Plant Sciences. 3 (1): 12–32. ISSN 2158-2750. doi:10.4236/ajps.2012.31002. 


== Eksterne lenker ==

(en) Terpentintre i Encyclopedia of Life 
(en) Terpentintre i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Terpentintre hos ITIS 
(en) Terpentintre hos NCBI 
(en) Terpentintre hos The International Plant Names Index 
(en) Terpentintre hos Tropicos 
(en) Kategori:Pistacia terebinthus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pistacia terebinthus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pistacia terebinthus – detaljert informasjon på Wikispecies
Iraq ed-Dubb

Iraq ed-Dubb er et arkeologisk funnsted med bosetning fra tidlig neolittikum i Jordandalen, i dagens Jordan. Her var det bosettinger som før 8000 f.Kr. eksperimenterte med dyrking av bygg, side om side med innhøsting av ville kornslag.


== Referanser ==
Friidrett under Sommer-OL 2004 – 800 meter menn

800 m menn ved Sommer-OL 2004 ble gjennomført på Athens olympiske stadion mellom 25. og 28. august.


== Medaljører ==


== Resultater ==
Fra de ni kvalifiseringsheatene gikk de to beste i hvert heat samt de seks beste tidene videre til semifinale.
Fra de tre semifinalene gikk de to fremste i hvert heat samt de to beste tidene videre til finale.
Alle tider vises i minutter, sekunder og tideler.


=== Kvalifisering ===


==== Heat 1 ====
Alle resultater angis i minutter.sekunder,tideler


==== Heat 2 ====


==== Heat 3 ====


==== Heat 4 ====


==== Heat 5 ====


==== Heat 6 ====


==== Heat 7 ====


==== Heat 8 ====


==== Heat 9 ====


=== Semifinaler ===


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


==== Heat 3 ====


=== Finale ===


== Rekorder ==


=== Verdensrekord ===
Wilson Kipketer, Danmark, 1.41,11 – 24. juli 1997, Köln, Tyskland


=== Olympisk rekord ===
Vebjørn Rodal, Norge, 1.42,58 – 31. juli 1996, Atlanta, Georgia, USA


== Eksterne lenker ==
Resultater Arkivert 10. april 2019 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Ganj Dareh

Ganj Dareh er et arkeologisk funnsted og bosetting i det vestlige Iran, ved foten av Zagros nær byen Kermanshah. Her er det funnet noen av verdens aller tidligste tegn på temming og domestisering av geit, med aldersangivelser far 8000-7000 f.Kr. Det er påvist hvordan kjønns- og aldersfordelingen av fortærte byttedyr endret seg raskt og tydelig fra tidligere praksis ved jakt, hvilket tyder på utvelgelse av mindre dyr etter temming fordi større dyr ble utvalgt for avl.


== Referanser ==
Durumhvete

Durumhvete eller hardhvete (Triticum durum) er en hveteart med høyt proteininnhold. Sorten dyrkes i store deler av den tempererte og subtropiske verden. I Europa og USA er durumhvete spesielt mye benyttet i produksjonen av pasta.
Durumhvete har utviklet seg fra emmerhvete (Triticum turgidum), som ble domestisert i Midtøsten for 10-11 000 år siden. Som all hvete tilhører den grasfamilien.


== Eksterne lenker ==
(en) Durumhvete i Encyclopedia of Life 
(en) Durumhvete i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Durumhvete hos Dyntaxa 
(en) Durumhvete hos ITIS 
(en) Durumhvete hos The International Plant Names Index 
(en) Durumhvete hos Tropicos 
(en) Durumhvete hos GrassBase 
(en) Kategori:Triticum durum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Triticum durum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Geithornet

Geithornet er et fjell i Ørsta kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 460 meter over havet. Fjellet ligger nord for fjelldalen Langesæterdalen og sør for Gullmorbreen.
Turistføreren og båtbyggeren Lars Jansen fra Olden i Nordfjord var sammen med britene C. og E. Hopkinson de første som besteg fjellet den 27. august i 1888.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Geithornet fra hjorundfjord.no
Halafperioden

Halafperioden er en mye utbredt benevnelse på perioden fra omkring 6900 f.Kr. til 4000 f.Kr i Midtøsten, ikke minst Mesopotamia. 
Det dreier seg for det meste om en distinkt kultur i det nordlige Mesopotamia, Syria, deler av Tyrkia frem til grensen mot Iran. Navnegivende funnsted er Tell Halaf i Syria. Andre viktige funnsteder er  Tell Arpachiyah (Irak) og Yarim Tepe. Det er også en rekke andre funnsteder over et vidstrakt område, men de arkeologiske studier av disse er så langt (2012) rudimentære. 
Det skjelnes mellom fire perioder: Tidlig, midtre, sen og en Halaf-Obed-overgangsfase. Kulturen blir gjennom disse fasene stadig mer utbredt, men kjerneområdet var langs Tigris i det nordlige Irak og det østlige Syria.
To innovasjoner i denne perioden styrket og forsterket overgangen til jordbruk innenfor den fruktbare halvmåne. For det første oppstod nå vide nettverk av handel med obsidian, en hard steinart som ble fraktet over svært lange strekninger – fra sentrale Tyrkia til sørlige Jordan, og fra øst-Tyrkia til det sørvestre Iran. 
For det andre ble kunsten å brenne keramikk oppfunnet spontant i Midtøsten etter 6900 f.Kr, riktignok senere enn tilsvarende oppfinnelser i bl.a Egypt og Japan. Keramikken muliggjorde bedre lagringsmetoder, og når vi kommer til 6000 f.Kr har denne muligheten for koking av mat og lagring av korn over tid gjort det mulig å introdusere jordbruk i stor skala også i de tidligere risikable sumpområdene i Egypt og Mesopotamia, hvor elvene ble drenert for dyrking. 
På grunn av forekomsten av keramikk kalles Halafperioden også keramisk neolittikum i denne regionen.


== Litteratur ==
Dietz-Otto Edzard (utg.): Reallexikon der Assyriologie und Vorderasiatischen Archäologie (RLA). Bd. 4, de Gruyter, Berlin 1975, S. 55–59
Roger Matthews: The early prehistory of Mesopotamia, 5000,000 to 4,500 bc (Subartu V), Brepols 2000 ISBN 2-503-50729-8, S. 85-111
Michael Roaf: Mesopotamien.  Bildatlas der Weltkulturen. München 1991. ISBN 3-86047-796-X, S. 49–51


== Eksterne lenker ==
(en) Halaf culture – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Article on reconstruction of Tell Halaf statues
Project page for Tell Halaf and statue reconstruction
Ubaidperioden

Ubaidperioden eller Obedperioden er en mye utbredt benevnelse på perioden fra omkring 4000 f.Kr. til 3500 f.Kr i Midtøsten, ikke minst Mesopotamia. Her benevner Ubaidperioden den perioden med utviklet jordbruk, skrivekunst og bruk av hest og hjul, men uten store, sentraliserte imperiestater utover forstørrede bystater. Perioden opplevde ulike konkurrerende bysentra som ble avløst av den første staten som fra 3500 f.Kr. rådde over hele slettelandet – Uruk.
Omkring år 4000 f.Kr ble det gjort to innovasjoner som endret regionens og verdens historie dramatisk. Skrivekunsten oppsto i de mindre bystatene i det nordlige Mesopotamia, mens kunsten å utvinne herdet kobber og etterhvert bronse oppstod i fjellregionene i randsonen hvor slike metaller var tilgjengelige. 
Også den sivile og militære bruken av hest ble introdusert fra Sentral-Asia via randsonene. Trolig ble også villesel tatt i bruk sammen med okser for å trekke ploger og vogner med hjul.
Danny Ecker

Danny Ecker (født 21. juli 1977 i Leverkusen er en tysk stavhopper.
Eckers største meritt er EM-gullet innendørs i 2007. Utendørs er høydepunktet bronsen fra VM i Osaka 2007. Ecker tilhører den eksklusive klubben av stavhoppere over 6 meter, etter å ha hoppet 6 meter innendørs i 2001. Utendørs er Eckers personlige rekord på 5.93 fra 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Danny Ecker – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Danny Ecker – Olympics.com 
(en) Danny Ecker – Olympic.org 
(en) Danny Ecker – Olympedia 
(en) Danny Ecker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Danny Ecker – World Athletics 
(en) Danny Ecker – Track and Field Statistics