Bosley Crowther

Francis Bosley Crowther jr. (født 13. juli 1905, død 7. mars 1981) var en amerikansk journalist og forfatter som jobbet som filmkritiker for The New York Times i over et kvart århundre.


== Biografi ==
Francis Bosley Crowther jr. ble født 13. juli 1905 i Lutherville i Maryland. Som barn flyttet han til Winston-Salem i Nord-Carolina, der han begynte å utgi avisen The Evening Star i nabolaget. Deretter flyttet han sammen med familien til Washington, DC. Crowther avla eksamen ved Western High School i 1922. Senere begynte han studere ved Princeton University, der han tok hovedfag i historie.
På grunn av skriveferdighetene sine ble Crowther tilbudt en jobb som frilanser for The New York Times. Lønnen hans skulle være 30 dollar i uken. Crowther takket imidlertid nei til tilbudet, og håpet å finne en jobb i en liten sørstatsavis i stedet. Ettersom lønnen som han ble tilbudt av disse avisene var under halvparten av det som The New York Times hadde foreslått, reiste han likevel til New York og aksepterte jobben. Han ble avisens første reporter på nattklubbene. Deretter begynte han å jobbe for dramaavdelingen. De neste fem årene dekket han teaterscenen i New York. I løpet av disse tidlige årene hos The New York Times, ble Crowther kjent med kollegaen Florence Marks som han innledet er forhold til. De giftet seg 20. januar 1933.
Fra 1940 til 1967 jobbet Crowther som avisens filmkritiker. Anmeldelsene hans fikk stor betydning for flere skuespillere, regissører og manusforfattere. Crowther var bevisst på makten han hadde fått, og anmeldelsene hans var saklige fremfor å være lekne.Crowther var motstander av patriotisme i filmer og mente at filmprodusentene burde balansere sitt politiske syn, selv i usikre tider som 1940- og 1950-tallet da Un-American Activities Committee begrenset den frie tanken både i Hollywood og i resten av USA. Dette viste han blant annet i anmeldelsen av krigsfilmen Mission to Moscow (1943). Crowther kritiserte filmen, som han mente burde vise «mindre ekstase». Videre mente han at «det er akkurat like latterlig å late som at Russland har vært et renhetens paradis, som det ville vært å hevde det samme om oss».På 1950-tallet var Crowther motstander av senator Joseph McCarthy, som da hadde begynt å jakte på kommunister i Hollywood, og kjempet mot svartelistingen av angivelige kommunister i filmbyen. Crowther var også mot sensur av filmer, men ønsket en større sosial bevissthet i filmene. Han slaktet Bonnie and Clyde (1967) som han mente var «en blanding av farse og brutale drap». Filmer med et sosialt budskap, som Tatt av vinden (1939), Vredens druer (1940), Citizen Kane (1941) og Forspilte dager (1945) ble derimot godt mottatt.Crowther var en stor tilhenger av utenlandske filmer, spesielt filmene fra Roberto Rossellini, Vittorio De Sica, Ingmar Bergman og Federico Fellini. Likevel lot han seg ikke imponere av hverken Akira Kurosawas klassiker Throne of Blood (1957), Satyajit Rays Pather Panchali (1955), eller Godzilla, King of the Monsters! (1956) og L'avventura (1960).
I 1967 ble Crowther belønnet med en spesialpris av New York Film Critics Circle.Crowther pensjonerte seg i 1968 og døde 7. mars 1981 i Mount Kisco i New York.


== Bibliografi ==
Crowther, Bosley (1957). The Lion's Share: The Story of an Entertainment Empire. Ams Prs Inc. ISBN 978-0404200718. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bosley Crowther på Internet Movie Database 
(en) Bosley Crowther hos Rotten Tomatoes