Judensau

Judensau, tysk for «jødesugge» eller «jødepurke», også kalt Judenschwein, «jødesvin», er en antijudaistisk, seinere også antisemittisk, karikatur og folkelig metafor som særlig er kjent fra tysk kirkekunst i seinmiddelalderen. Motivet viser jøder i omgang med svin, eller andre dyr som er ureine ifølge Moseloven, særlig jøder som patter på ei stor purke. Judensau er framstilt på veggmalerier og skulpturer i kirker og rådhus, først og fremst i Tyskland, fra 1200-tallet, og i bokillustrasjoner fra 1400-tallet, fram til 1800-tallet. 
På begynnelsen av 1900-tallet tok rasistiske nasjonalister de gamle betegnelsene på det religiøse nidbildet i bruk som hånende kallenavn; Judensau, Saujuden («purkejøder») og Judenschwein ble  skjellsord for jøder, ikke minst i nazistenes rasehets og jødeutryddelser før og under andre verdenskrig.


== Historikk ==

Det er i alt 27 bygninger i Tyskland med Judensau-motiver. Den meste kjente er bykirken, Stadtkirche i Wittenberg, kirkereformatoren Martin Luthers egen byskirke. I Sverige forekommer figuren som skulptur i Uppsala domkirke fra 1300-tallet, og i et av Albertus Pictors kalkmalerier i Husby-Sjutolft kirke i Uppland fra sist på 1400-tallet.
Det direkte opphavet til motivet og dyremetaforen er uvisst, men bildet av grådige jøder som drikker melk av en gris skulle på en tydelig måte formidle kirkens syn på jødedommen. Figuren er en lettfattelig, teologisk «hatytring» for å håne, stigmatisere, demonisere og dehumanisere jødene som uønska i kristne samfunn. Ifølge Martin Luther (1483–1546) avviste ikke bare jødene at «gojimenes» Jesus var den profeterte Messias, men jødene hadde også tatt livet av ham, og de tilba djevelen i synagogene. «Jødepurka» kan derfor tolkes som en allegorisk framstilling av falsk lære og djeveldyrkelse. På noen av framstillingene peker grisetrynet i retning mot jødekvarter i byen.  

Konspiratoriske, antijødiske forestillinger var utbredt i kristenheten i flere hundre år. Antijudaismen i den katolske høy- og seinmiddelalderen fortsatte i den protestantiske kirken. Luther brukte svin som metafor i mange prekener. Han spredte også jødehat i skrifter som Von den Juden und Ihren Lügen («Om jødene og deres løgner») og Vom Schem Hamphoras und vom Geschlecht Christi («Om den unevnelige Gud og kristi slekt») fra 1543. Selv om en kan hevde at Luther for sin tid hadde et åpent syn på jødene som samtalepartnere, foreslo han blant annet å brenne jødenes hjem, skoler og synagoger.
Judensau-framstillingene på historiske byninger i Tyskland har vært omstridt og skapt debatt i nyere tid. Istedenfor å fjerne skulpturene, har flere kirker latt dem stå som advarende påminnelser, og satt opp skilt som forklarer det historiske motivet og forteller at kirken tar avstand fra jødehatet.

		
		


== Se også ==
Antijudaisme, hat rettet mot jødedommen som religion
Antisemittisme, rasemessig jødehat
Blodanklage, beskyldning om jøders ritualmord av kristne barn
Jødehatt, jødedrakt, tidligere tiders påbudte klesplagg for å merke jøder i noen europeiske byer
Martin Luther, jøde- og pavefiendtlig kirkereformator på 1500-tallet
Ecclesia og synagoge, kirkekunstens personifikasjoner av «kirke og synagoge» og «Det nye og Det gamle testamentet»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Judensau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Judensau – galleri av bilder, video eller lyd på Commons