jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Seabiscuit

Seabiscuit var en amerikansk veddeløpshest født 23. mai 1933 og  død 1947, etter Hard Tack og under Swing On. Hard Tack var etter en annen berømt veddeløpshest, Man O' War, som også er kalt Big Red og tapte bare ett løp som toåring.


== Historie ==
Seabiscuit var en såkalt eventyrhest.  Som unghest ble han ikke ansett som dugelig som konkurransehest. Han fikk hard medfart og ble sett på som uhåndterlig. Så ble han kjøpt av Charles Howard som tok ham hjem til sin ranch og fikk en trener, Tom Smith, som kunne håndtere Seabiscuits gemytt og fant frem til rett treningsmetode. 
Hesten vant en hel del løp med Red Pollard som jockey, blant annet mot War Admiral som ble ansett som den beste hesten på den amerikanske vestkysten.
Etter et uhell der Seabiscuit røk en sene i det ene frambenet mente veterinæren at hesten aldri mer skulle kunne konkurrere, men takket være Tom Smith, Charles Howard og Red Pollard som ga han en ny sjanse vant han Santa Anita Handicap og flere andre løp. 
Den 10. mai 1940 avsluttet Seabiscuit sin konkurranse karriere og gikk i pensjon på Ridgewood Ranch nær Wilch i California.


== Legenden ==
Seabiscuit er en av historiens mer kjenda hester, blant annet for det legendariske løpet mot War Admiral.Da han døde, 14 år gammel, ble han begravd på Ridgewood Ranch, stedet som gav ham en andre sjanse i livet. 


== Referanser ==
Partito Repubblicano Italiano

Partito Repubblicano Italiano («Italias republikanske parti»,  PRI) er et liberalt og antiklerikalt italiensk parti og et av de få partiene som overlevde korrupsjonsskandalene som preget italiensk politikk tidlig på 90-tallet. Partiet har vært med i flere regjeringer etter andre verdenskrig og hadde statsministeren (Giovanno Spadolini) en kort periode fra 1981 til 1982. Partiet anser seg som ideologiske etterkommere av Giuseppe Mazzini og er medlem av  European Liberal Democrat and Reform Party. 


== Partiets nyere historie ==
I 1994 mistet PRI de fleste av sine medlemmer i kjølvannet av Tangentopoliskandalen. Det ble også splittet på dette tidspunktet, i det enkelte på sentrum-venstre-siden av partiet brøt ut og dannet Sinistra Repubblicana.  Enkelte mer høyreorienterte medlemmer brøt ut og sluttet seg til Forza Italia, 
Ved parlamentsvalget i 1994 ble noen av PRIs medlemmer valgt inn i parlamentet på listen til Alleanza Democratica, mens andre stilte for Patto Segni. 
Fra 1996 til 2001 var PRI en del av sentrum-venstre-koalisjonen L'Ulivo. Ved valget i 1996 fikk partiet valgt inn to deputerte og to senatorer. 
Ved parlamentsvalget i 2001 bestemte partiet seg for å alliere seg med Silvio Berlusconis allianse, Casa delle Libertà og fikk valgt inn en deputert og en senator. To venstreorienterte grupper gikk som en følge av allianseskiftet ut av partiet: Movimento Repubblicani Europei (som senere ble en del av Partito Democratico) og Repubblicani Democratici. 
Ved parlamentsvalget i 2006 fikk partiet valgt to deputerte og en senator. 
Den 18. mars 2007 dannet partiet en føderasjon med partiet Partito Liberale Italiano, under betegnelsen Repubblicani, Liberali, Riformatori og dannet deretter en politisk komponent i deputertkammeret sammen med Giovanni Ricevuto, tidligere medlem av Nuovo Partito Socialista Italiano, som kortvarig hadde vært medlem av Forza Italias gruppe. 
PRI er nå engasjert i et forsøk på å utvide føderasjonen med andre liberale grupper, som de libertarianske Riformatori Liberali og Decidere!. Målet er å danne et nytt og enhetlig liberalt parti.


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Partito Repubblicano Italiano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gamleby (Västervik kommune)

Gamleby er et tettsted i Västervik kommune i Kalmar län i landskapet Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 775 innbyggere.Gamleby ligger cirka 25 kilometer nordvest for Västervik. Navnet betyr den gamle byen og henspiller på at stedet ligger på plassen der Västervik opprinnelig lå.


== Referanser ==
Pista Fiames

Pista Fiames er en tidligere skøytebane i den italienske vintersportsbyen Cortina d'Ampezzo. Den lå 1401 moh. og hadde naturis. Banen var en periode kjent som en bane som under gode forhold kunne gi rekordis. 28. januar 1969 satte Dag Fornæss verdensrekord her på 3 000 m med tiden 4.17,4, og ble samme dag notert for (uoffisiell) verdensrekord i Liten firkamp.
Banen ble åpnet i 1928 og stengt på 1980-tallet. Det ligger i dag en fotballbane der skøytebanen lå.


== Eksterne lenker ==
Om Pista Fiames - Deutsche Eisschnelllauf-Gemeinschaft
Shit City

Shit City er et norsk country/rock-band fra Lillehammer. 
Bandet ble startet av vokalist og låtskriver Gorm Møller, gitarist Jan Erik Kraabøl og bassist Lars Erik Larsen. I løpet av 2005–2006 utviklet bandet seg fra å være en trio til en oktett og i mai 2007 ga bandet ut debutalbumet God Bless Our Home på Voices of Wonder. For albumet ble bandet nominert til Spellemannprisen 2007 i klassen country. Pianist Ingrid Olava Brænd Eriksen forlot bandet i oktober 2007 for å konsentrere seg om sin egen solokarriere. I løpet av 2008 ble Bjørn Leine på munnspill et fast medlem av bandet. I 2009 ga Shit City ut det selvtitulerte albumet Shit City, også denne gangen på Voices of Wonder. 


== Medlemmer ==
Gorm Møller: vokal, gitar
Lars Erik Larsen: vokal, bass
Morten Lunde: vokal, gitar
Jan Erik Kraabøl: vokal, pedal steelgitar
Simen Jeistad: gitar, trommer
Kenneth Simonsen: trommer
Bjørn Leine: munnspill (fra 2008)


=== Tidligere medlemmer ===
Ingrid Olava Brænd Eriksen: vokal, rhodespiano (til oktober 2007)
Kjetil Teigen: Congas, perkusjon. (2006–2011)


== Diskografi ==
God Bless Our Home (2007)
Shit City (2009)
Welcome to Shit City (2012)


== Eksterne lenker ==
shitcity.no
Shit City på MySpace
Liten firkamp

Liten firkamp betegner i hurtigløp på skøyter for menn et løpsprogram med distansene 500 m, 1500 m, 3000 m og 5000 m. Vanligvis gås distansene 500 og 3000 m første dag og 1500 og 5000 m andre dag.
Liten firkamp har aldri vært offisielt løpsprogram ved mesterskap, men det noteres verdensrekord sammenlagt for liten firkamp. Under EM i Lahtis 1967 ble 10 000 m erstattet med 3000 for å unngå forfrysninger i ekstrem kulde, slik at det i praksis ble gått liten firkamp.
For kvinner og for juniorer er liten firkamp det normale løpsprogrammet i mesterskap.


== Se også ==
Verdensrekorder på skøyter


== Eksterne lenker ==
«Small Allround Men – World Record development» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 30. desember 2006. Besøkt 19. mai 2012.
Möre

Möre var et av de små folklandene i middelalderen som senere kom til å bli landskapet Småland. Möre tilsvarer i dag den sørlige delen av Kalmar län. 
Möre er nevnt rundt 900 av Wulfstan som Meore. I middelalderen var det delt i to herreder, Södra Möre härad fra Brömsebäck i sør og til nær Kalmar i nord og Norra Möre härad ved den smaleste delen av Kalmarsund.
Möre lå under Kalmar slott fra slutten av 1200-tallet. Men lovmessig hørte det til under Östgöta lagsaga frem til 1559 da det ble overført til den nyopprettede Smålands lagsaga. 
Södra Möre härad ble i 1645 gitt som arvelig grevskap til Axel Oxenstierna og ble i tidens latinske dokumenter omtalt som Morea australis, samme «australis» som i Australia og det betyr «sørlige» det vil si; Södra Möre.


== Se også ==
Aspeland
Finnveden
Handbörd
Kinda
Njudung
Sevede
Tveta
Tjust
Vedbo
Vista (Småland)
Värend
Aspeland

Aspeland var et av de små folklandene i middelalderen som senere kom til å bli landskapet Småland. Aspeland tilsvarer i dag Hultsfred kommune.


== Se også ==
Finnveden
Handbörd
Kinda
Möre
Njudung
Sevede
Tveta
Tjust
Vedbo
Vista (Småland)
Värend
Lajatico

Lajatico er en by og kommune i provinsen Pisa i den italienske regionen Toscana. Byen ligger omtrent 50 km sørvest for Firenze og 40 km sørøst for Pisa. Byen har 1 353 (2004) innbyggere og dekker et på areal på 72.3 km².
Lajatico grenser til kommunene Chianni, Montecatini Val di Cecina, Peccioli, Riparbella, Terricciola og Volterra.
Lajatico er mest kjent som fødestedet til tenoren Andrea Bocelli.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lajatico – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Trio Mediæval

Trio Mediæval er en norsk/svensk vokaltrio bestående av de tre sopranene Anna Maria Friman, Linn Andrea Fuglseth og Jorunn Lovise Husan. 
Trioen ble startet i Oslo i 1997 av Friman, Fuglseth og Torunn Østrem Ossum. I 2013 gikk Ossum ut av gruppen, og ble erstattet av Berit Opheim. I 2018 forlot Opheim ensemblet, og Jorunn Lovise Husan ble trioens nye medlem.Trio Mediæval har gitt ut en rekke album. Repertoaret består av middelaldermusikk fra England og Frankrike, samtidsmusikk og norsk folkemusikk. Blant artistene trioen har samarbeidet med er Arve Henriksen, Jan Bang, Trygve Seim, Frode Haltli og Tord Gustavsen Trio. På albumet Folk Songs fra oktober 2007 samarbeidet de med perkusjonist Birger Mistereggen og framførte norsk folkemusikk. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2007 i klassen folkemusikk/gammaldans og til Grammy Award i klassen beste kammermusikalske prestasjon i 2009. Trioen var festspillmusikere ved Festspillene i Bergen 2007 og vant Gammleng-prisen 2015 i åpen klasse.


== Diskografi ==
2001: Words of the Angel (ECM)
2004: Soir, dit-elle (ECM Records)
2005: Stella Maris (ECM Records)
2007: Folk Songs – med perkusjonisten Birger Mistereggen (ECM Records)
2011: Worcester Ladymass (ECM Records)
2014: Aquilonis (ECM)
2017: Rímur – med trompetisten Arve Henriksen (ECM)
2020: Memorabilia – med Mats Eilertsen Trio (NXN Recordings)
2021: Solacium (2L)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Trio Mediæval – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Trio Mediæval på Discogs 
(en) Trio Mediæval på Discogs 
(en) Trio Mediæval på MusicBrainz 
(en) Trio Mediæval på SoundCloud 
(en) Trio Mediæval på Spotify 
(en) Trio Mediæval på Songkick 
(en) Trio Mediæval på AllMusic 
(en) Trio Mediæval på AllMusic
Värend

Värend var et av de større små folklandene i middelalderen som senere kom til å bli landskapet Småland. Värend motsvarer i dag Kronobergs län unntatt Sunnerbo herred i Finnveden.


== Se også ==
Aspeland
Finnveden
Handbörd
Kinda
Möre
Njudung
Sevede
Tveta
Tjust
Vedbo
Vista (Småland)
Njudung

Njudung var et av de små folklandene i middelalderen som senere kom til å bli landskapet Småland. Njudung lå i nåværende Jönköpings län.
Njudung var delt i to herreder, Västra og Östra härad og inngikk allerede i middelalderen i Tiohärads lagsaga.


== Se også ==
Aspeland
Finnveden
Handbörd
Kinda
Möre
Sevede
Tveta
Tjust
Vedbo
Vista (Småland)
Värend
Eisstadion Inzell

Eisstadion Inzell, også kalt Max Aicher Arena, er en skøytehall i den tyske vintersportsbyen Inzell. Fram til utgangen av 2009 var det en utendørs bane kalt Ludwig-Schwabl-Stadion.
I 1959 ble det anlagt en skøytebane på sjøen Frillensee, ca. 5 km øst for byen og 923 moh, som bl.a. var arena for de vesttyske mesterskapene i disse årene. I 1963 ble skøyteaktiviteten flyttet ned til Inzell, da det ble anlagt en naturisbane ved bredden av sjøen Zwingsee, der banen ligger i dag. I 1965 startet arbeidene med kunstisbanen. Den ble åpnet i desember samme år, som den første kunstisbanen i det daværende Vest-Tyskland. Sportforum Hohenschönhausen i Øst-Berlin var Tysklands og verdens første (én dag før Herenveen), disse ble åpnet to år tidligere.
Eisstadion som ligger 691 moh. og etter hvert Ludwig-Schwabl-Stadion (navnebytte mellom 1979 og 1982) ble fram til innendørsbanene begynte å komme på slutten 1980-tallet, regnet som verdens nest raskeste skøytebane etter Medeo-banen i Alma Ata. Allerede den første sesongen fikk banen sine første to verdensrekorder – ved nederlenderen Ard Schenks 4.26,2 på 3 000 m og 2.05,3 på 1 500 m. Siden er det satt mer enn 60 verdensrekorder på banen,  den siste av østtyske Karin Enke med 2.02,23 på 1 500 m i 1986. 
Både Fred Anton Maier (3 000 m, 5 000 m og 10 000 m), Per Willy Guttormsen (10 000 m), Ivar Eriksen (1 000 m) og Geir Karlstad (10 000 m) har satt verdensrekord på Inzell-isen.
VM enkeltdistanser 2005 ble det siste mesterskapet som ble arrangert på utendørsbanen i Inzell. 


== Mesterskap i Inzell og mestere ==
1969 EM, menn – Dag Fornæss
1971 VM sprint – Erhard Keller og Ruth Schleiermacher
1972 EM, kvinner – Atje Keulen-Deelstra
1974 VM, menn – Sten Stensen
1977 VM junior – Eric Heiden og Kim Kostron, begge USA
1979 VM sprint – Eric Heiden og Leah Mueller
1982 VM, kvinner – Karin Enke
1986 VM, menn – Hein Vergeer
1991 VM sprint – Igor Zjelezovskij og Monique Garbrecht
1996 VM – Rintje Ritsma og Gunda Niemann-Kleemann
2001 VM sprint – Michael Ireland og Monique Garbrecht
2005 VM enkeltdistanser – Rune Stordal, Even Wetten m.fl.
2011 VM enkeltdistanser – Håvard Bøkko, Bob de Jong m.fl.


== Se også ==
Liste over verdens raskeste skøytebaner


== Kilder ==
Banens hjemmeside
DEC Frillensees hjemmeside
Speed Skating News - Banerekorder, verdensrekorder og mesterskap
Speed Skating News - Banerekorder og resultater fra naturisbanen ved Zwingsee
Speed Skating News - Banerekorder og resultater fra skøytebanen på Frillensee
Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl for utendørsbanen «Eisstadion Inzell» og «Ludwig Schwabl Stadion»
Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl for innendørsarenaen «Max Aicher Arena»
Skateresults – Beskrivelse av banen
Francesco Sartori

Francesco Sartori (født 1957) er en italiensk komponist og musiker. Hans instrumenter er piano og trompet. Han er mest kjent for å ha skrevet musikken til sangen «Con te partirò», med tekst av Lucio Quarantotto og spilt inn av Andrea Bocelli i 1995 og som duett med Sarah Brightman året etter under navnet «Time to Say Goodbye». 
Han har også komponert sanger som «Canto della terra» og «Immenso», begge innspilt med Bocelli.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francesco Sartori på Internet Movie Database 
(en) Francesco Sartori på Discogs 
(en) Francesco Sartori på MusicBrainz 
(en) Francesco Sartori på AllMusic
Finnveden

Finnveden var et av de små folklandene i middelalderen som senere kom til å bli landskapet Småland. 
Finnveden utgjorde de vestlige delene av Småland med de tre herredene Sunnerbo, Västbo og Östbo det vil si sør, vest og øst for innsjøen Bolmen.
Forleddet i ordet: finn(e), henviser sannsynlig på folkeslaget eller til «omfarende jegere og fiskere». Etterleddet er sannsynlig ed(e) «vei», som henviser til Lagastigen men det kan også være «hed» og bety skogområde. 
Den eldste kjente teksthenvisningen til Finnveden er fra den gotiske historikkern Jordanes, som i sin tekst De origine actibusque Getarum  (Om goternes opphav og bedrifter) fra år 551 forteller om finnaithe, en av stammene i Skandinavia. Det navnet sannsynligvis viser til er de store ubebodde skog- og myrområdene. 
Finnveden var et viktig grenseområde mellom Sverige og Danmark frem til at Skånelandene ble svenske i år 1658. Det finnes mange historiske kilder som nevner plundringer og krigstog gjennom landskapet. I år 1632 ble den andre  poststasjonen i Sverige åpnet i Markaryd nær grensen, hvilket viser at området var en viktig utpost i det daværende svenske riket. 


== Se også ==
Aspeland
Handbörd
Kinda
Möre
Njudung
Sevede
Tveta
Tjust
Vedbo
Vista (Småland)
Värend
Tropehjelm

Tropehjelm, også kalt tropehatt og stanleyhatt, er en lett, melonformet hjelm eller stiv hatt med brei skygge som skal beskytte mot sterkt solskinn og regn. Slike hodeplagg er ofte laget av kork overtrukket med tekstil. De har særlig blitt brukt i tropene og andre varme strøk av folk fra de tidligere vestlige kolonimaktene. Tropehjelmer har blitt båret både som militære og sivile hodeplagg, vanligvis i lyse farger som hvitt, khaki og beige, og ofte sammen med et uniformliknende turantrekk.


== Historikk ==
Tropehjelmen er historisk sett en videreutviklet variant av den såkalte casquen, på dansk og svensk kalt kaske og kask, en høy soldathjelm av lær delvis besatt med metall, som ble vanlig over hele Europa tidlig på 1800-tallet. En annen videreføring av casque-hjelmen er den tyske pikkelhjelmen med pigg på toppen, som var i bruk fram til første verdenskrig. Også den høye, svarte politihjelmen custodian helmet er en type casque. Den er særlig kjent fra britiske bobbies, men ble tidligere også brukt i USA, Italia og andre steder.
Tropehjelmer har tradisjonelt blitt laget av kork, pappmasjé eller margen i karplanter, derav navnet pith helmet, det vil si «marghjelm», på engelsk.
Betegnelsen stanleyhatt viser til Afrikas berømte walisisk-amerikanske oppdagelsesreisende og eventyreren Henry Morton Stanley (1841–1904) som bar en slik hjelm.

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Pith helmets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vedbo

Vedbo var et av de små folklandene i middelalderen som senere kom til å bli landskapet Småland.
Vedbo var delt i to herreder, Norra- og Södra Vedbo härad. Området motsvarer i dag Aneby og Eksjö kommune.


== Se også ==
Aspeland
Finnveden
Handbörd
Kinda
Möre
Njudung
Sevede
Tveta
Tjust
Vista (Småland)
Värend
Lagastigen

Lagastigen er navnet på den urgamle veien som fulgte elven Lagans løp opp gjennom Sverige. I dag er den fra Markaryd og nordover blitt til Europavei  og motorvei E4.
NOU 2003: 25, Ryssdal-utvalget

NOU 2003:25 «Ny lov om universiteter og høyskoler» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt ved kongelig resolusjon 6. desember 2002 og som avla sin innstilling for Utdannings- og forskningsdepartementet  23. september 2003. Utvalget ble ledet av advokat Anders Christian Stray Ryssdal, og det blir gjerne referert til som «Ryssdal-utvalget». Foruten Ryssdal besto utvalget av professor Rigmor Austgulen, universitetsdirektør Arne Benjaminsen, forsker, dr. oecon, Camilla Brautaset, professor Nils-Henrik Mørch von der Fehr, sivilindustridesigner Monika Hestad, professor Jan Grund, rektor Bjarne Kvam, professor Inger Johanne Pettersen og ekspedisjonssjef Vidar Oma Steine.
Utredningen la grunnlaget for den nye Lov om universiteter og høgskoler som trådte i kraft 1. september 2005.


== Kilder ==
Anders C.S. Ryssdal (2003-10-02) «Universitetene bør få sin uavhengighet» Aftenposten


== Relatert ==
NOU 2000:14, Utvalget for høgre utdanning
NOU 2008: 3, Stjernø-utvalget
Sphinx merops

Sphinx merops er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store arten lever i Mellom-Amerika.


== Utseende ==
En stor (vingespenn 103 – 122 mm) og kraftig svermer, brunspraglete. Kroppen er spoleformet, hodet ganske stort og bredt, antennene rundt 1/3 så lange som forvingene. Brystet er lysbrunt med en mørkere, A-formet tegning. Forvingene er brune med svarte tegninger, bakvingene svarte med to uregelmessige, lyse tverrbånd. Bakkroppen har en smal, lysbrun midtstripe, på sidene er den tverrstripet i svart og gråhvitt. Larven kan være grønn eller lillabrun. Den har en "knudrete" hud og i de siste larvestadiene har bden en markert, spiss utvekst på det fremste leddet og to svarte øyeflekker. Hornet på bakkroppen er ganske kort. Puppen har en sugesnabel-slire som er delvis fri: den går i en bue utover, men den ytterste delen er festet til brystet.

		


== Levevis ==
Larven lever på planten Lantana camara, trolig også på andre arter i familien Verbenaceae.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Mellom-Amerika, fra Costa Rica i sør til Mexico i nord.


== Kilder ==
Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Sphinx merops. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Sphinx merops i Encyclopedia of Life 
(en) Sphinx merops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sphinx merops hos NCBI 
(en) Kategori:Sphinx merops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lintneria merops – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Stade de Mont Blanc

Stade de Mont Blanc er en skøytebane i den franske vintersportsbyen Chamonix. Banen ble tatt i bruk i 1909.
Banen var arena for hurtigløpsøvelsene under det første vinter-OL i 1924. Det andre store mesterskapet som har vært avholdt på banen, var EM allround i 1926.
Banen ligger 1034 moh, men til tross for den høye beliggenheten har den aldri vært noen utpreget rekordbane. Banen har notert seg for tre uoffisielle verdensrekorder for kvinner; Madeleine Naudin fikk registrert 1.35,0 og 5.17,0 på hhv 500 m og 1500 m i 1909, mens en fru Hounsfield i 1924 fikk registrert 2.51,0 som uoffisiell verdensrekord på 1000 m.Banen har ikke vært i bruk siden 1961. 


== Referanser ==
Georgias riksvåpen

Georgias riksvåpen ble antatt 1. oktober 2004 og baserer seg delvis på det våpen som det georgiske kongehuset Bagration brukte i middelalderen.
Det har to løver som skjoldholdere og holder et skjold med St. Georg, landets skytshelgen som dreper dragen. Skjoldet toppes av den georgiske kongelige kronen.
Motto: Styrke er i enhet (Dzala Ertobashia, skrevet med Det georgiske alfabetet: ძალა ერთობაშია).


== Tidligere riksvåpen ==

Det tidligere riksvåpen var i bruk i da landet var selvstendig som Den demokratiske republikken Georgia da den eksisterte i perioden 1918–1921, og ble gjeninnført da landet løsrev seg fra Sovjetunionen i 1991. Det er erstattet av dagens riksvåpen i 2004.


== Se også ==
Georgia


== Eksterne lenker ==
President of Georgia website
The Georgian Coat of Arms in: Georgian History by Giorgi Gabeskiria.
Bertil Malmberg

Bertil Frans Harald Malmberg (født 13. august 1889, død 11. februar 1958) var en svensk forfatter, poet og skuespiller. Han ble født i Härnösand. Foreldrene het Teodor Malmberg og Hanna Roman. Hans første bok ble utgitt i 1908 og het Bränder, mens han siste bok ble utgitt i 1956 og het Förklädda Memoarer. Han døde i Stockholm i 1958.


== Priser (utvalg) ==
Doblougprisen 1956
Bellmanpriset 1949
Tidningen VIs litteraturpris 1948
De Nios stora pris 1936
Svenska Akademiens stora pris 1935


== Svenska Akademien ==
Malmberg ble innvalgt som medlem av Svenska Akademien 23. april 1953 og tok sete på stol nummer 18 den
20. desember samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bertil Malmberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bertil Malmberg på Internet Movie Database 
(sv) Bertil Malmberg i Svensk Filmdatabas 
(fr) Bertil Malmberg på Allociné 
(en) Bertil Malmberg på AllMovie 
(en) Bertil Malmberg hos The Movie Database 
 (en) Bertil Malmberg på MusicBrainz
Bolmen

Bolmen er en svensk innsjø som ligger sørvest i landskapet Småland, i kommunene Värnamo og Gislaved i Jönköpings län, Hylte i Hallands län og Ljungby i Kronobergs län. Den har et areal på 173 km² og er Sveriges tiende største innsjø etter areal. Den er på det dypeste 37 meter og gjennomsnittsdybden er 5,4 meter. Den har flere øyer, den største er Bolmsö med et areal på 42 km². Bolmen dreneres gjennom Bolmån til Lagan.
Bolmen er ferskvannskilde til blant andre Lund kommune. Vannet føres i en 82 km lang tunnel til Skåne. 
Borgruinen Piksborg fra 1300-tallet i sørenden av Bolmen var en viktig grensefestning i middelalderen, da området lå nært den daværende grensa til Danmark.
I Bolmen finnes det 24 fiskearter bl.a. gjørs, gjedde, abbor, ål, lake og brasme.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Skandinavia


== Referanser ==
Franziska Donner

Franziska Donner (født 15. juni 1900 i Wien, død 19. mars 1992 i Seoul) var president Syngman Rhees andre kone og var førstedame i Sør-Korea fra 1948 til 1960. 


== Referanser ==