jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Yongdong kraftverk

Yongdong kraftverk er et varmekraftverk i provinsen Gangwon i Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 325 MW fordelt på 2 blokker / turbiner. Brenseltypen er kull og antrasitt. Operatør er Korean South-East Power Co. Utbyggingen skjedde omkring 1975–1979. Teknologien er levert av Hitachi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Power Plants in South Korea».
Merete Kristiansen

Merete Kristiansen (født 1968) fra Klæbu er en norsk skihopper. Hun hoppet 100 meter i Skuibakken 17. mars 1985, som den første norske kvinne. 8. januar 1988 satte hun verdensrekord med 112 meter i Balbergbakken.


== Se også ==
Kvinner i skihopping


== Referanser ==


== Kilder ==
Adresseavisen: – Mindre fordommer før (7. februar 2004)
Skisprungschanzen-Archiv: Die Geschichte des Frauenskispringens
VG: 91 meter bak Matti (s. 18, 18. mars 1985, arkivert hos Retriever Norge)
Karsten Alnæs: Jeg spenner mine ski – Historien om norsk skikultur. Aschehoug, Oslo 2007. ISBN 978-82-03-23457-6, s. 165
Yonghungdo kraftverk

Yonghungdo kraftverk er et varmekraftverk i provinsen Incheon i Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 1600 MW fordelt på 2 like store blokker / turbiner. Brenseltypen er kull og antrasitt. Operatør er Korean South-East Power Co. Utbyggingen skjedde omkring 2000–2004. Teknologien er levert av Alstom og Doosan.
Det er under bygging ytterligere 2x870 MW blokker, slik at samlet effekt vil komme opp i 3340 MW.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Power Plants in South Korea».
Yosu kraftverk

Yosu kraftverk er et varmekraftverk i provinsen Sør-Jeolla i Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 530 MW fordelt på 2 blokker / turbiner. Brenseltypen er kull og råolje. Operatør er Korean South-East Power Co. Utbyggingen skjedde omkring 1975–1977. Det skal i tillegg leveres en 340 MW superkritisk enhet fra Doosan-Alstom, slik at totalkapasiteten for produksjon når 870 MW.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Power Plants in South Korea».
Doosan – «Doosan Steam Generators», side 18.
Taean kraftverk

Taean kraftverk er et varmekraftverk helt vest i Sør-Korea, Taean i Sør-Chungcheongprovinsen. Det har en installert produksjonskapasitet på 4000 MW. Brenseltypen er kull. Operatør er Korean Western st Power Co. Dette anlegget er landets nest kraftigste kullkraftverk, og et av de største i verden målt etter installert effekt. 


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Asia-Pacific Partnerships – «KoWePo Fast Facts».
Hertugdømmet Nysa

Hertugdømmet Nysa (polsk), Neiße (Neisse, tysk) eller Nisa (tsjekkisk) var et schlesisk fyrstedømme og høystift som bestod fra 1200- til 1800-tallet. Det ble oppkalt etter residensbyen Nysa/Neiße/Nisa i dagens Polen.
Området kom i besittelse av Wrocławs biskop i 1199. Da Schlesien på 1200-tallet ble delt opp i en rekke små hertugdømmer, fikk også Nysa status som hertugdømme, slik at Wrocławs biskop ble anerkjent som verdslig hersker (fyrstbiskop) over området. Hertugdømmet Nysa ble dermed Wrocławs (Breslaus) høystift. Hertugrangen ble imidlertid ikke anerkjent av den tysk-romerske keiseren, og Nysa ble heller aldri riksumiddelbar, men lå først under Polens hertug og fra 1342 under Böhmens konge. Fyrstbiskopene utvidet etter hvert hertugdømmet med Otmuchów (Ottmachau) og Grodków (Grottkau).
På grunn av gruvedriften i området tiltrakk hertugdømmet seg fra 1200-tallet mange tyske bosettere. Hertugdømmet ble derfor etter hvert overveiende tysktalende.
Da mesteparten av Schlesien ble erobret av Preussen i 1742, havnet også 1231 km² av hertugdømmet Nysa under prøyssisk forvaltning. Denne delen ble sekularisert i 1810. De resterende 900 km² lå i østerriksk Schlesien og forble i fyrstbiskopens besittelse inntil 1850, da også denne delen ble sekularisert. Dermed sluttet fyrst(bisp)edømmet Nysa å eksistere, selv om biskopene av Wrocław/Breslau fikk lov til å føre fyrstetittelen frem til 1918.
Den østerrikske delen av det forhenværende hertugdømmet kom i 1918 til Tsjekkoslovakia (fra 1993 Tsjekkia), den prøyssiske delen i 1945 til Polen.
Dangjin kraftverk

Dangjin kraftverk er et varmekraftverk i Dangjin i Sør-Chungcheongprovinsen i Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 2400 MW, fordelt på 4 like store blokker / turbiner. Brenseltypen er kull. Utbygger var Korea Electric Power Co. Utbyggingen skjedde i årene 1994–2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Power Technology – «Dangjin Coal-Fired Power Plant, South Korea».
Grevskapet Kladsko

Grevskapet Kladsko (tsjekkisk), Glatz (tysk) eller Kłodzko (polsk) var et grevskap i det nåværende sydvestlige Polen. Det tilsvarer omtrent dagens powiat Kłodzki og har navnet etter landskapets forvaltningssete Kladsko/Glatz/Kłodzko.
Landskapet utgjorde en viktig forbindelse mellom Schlesien (Śląsk) i nord og Böhmen (Čechy) i sør. Geografisk hører landskapet til Schlesien, siden elven Nysa Kłodzka er en bielv til Oder (Odra), men har politisk vært en böhmisk besittelse minst siden 900-tallet. Da keiser Lothar III av Det tysk-romerske rike fastsatte grensen mellom Böhmen og Schlesien i 1137, ble Kladskos tilhørighet til Böhmen bekreftet.
Fra 1200-tallet begynte innvandringen av tyskspråklige bosettere. Landskapet var opprinnelig et borggrevskap, men ble i 1459 opphøyet til riksgrevskap.
I løpet av de schlesiske kriger ble grevskapet Kladsko okkupert av Preussen i 1742 og offisielt innlemmet i den prøyssiske provinsen Schlesien i 1763. 1818 ble grevskapet opphevet som administrativ enhet. Sammen med Schlesien tilfalt området i 1945 Polen.
Samchonpo kraftverk

Samchonpo kraftverk er et varmekraftverk i Sacheon i Sør-Gyeongsang i Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på inntil 3 372 MW. Anleggets årsproduksjon er 23,7 TWh elektrisk kraft. Brenseltypen er kull og råolje.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==
Mans lovgivende råd

Mans lovgivende råd (engelsk The Legislative Council; mansk Yn Choonseil Slattyssagh) er overhuset til Mans lovgivende forsamling, Tynwald. Forkortelsen LegCo blir ofte brukt.Det består av elleve medlemmer (MLCs): 
Åtte medlemmer valgt av House of Keys
Tre ex officio medlemmer:Tynwalds president
Biskopen av Sodor og Man
Attorney generalMedlemmene av Det lovgivende råd blir valgt av medlemmene av House of Keys for en periode på fem år. Fire stykker går av samtidig og fire nye medlemmer blir så valgt. Et medlem må være minst 21 år gammel og ha fast bosted på Man.
Tidligere var det viseguvernøren som presiderte over Det lovgivende råd og Tynwald Court (en felles sesjon mellom rådet og House of Keys). Per 2022 er det imidlertid Tynwalds president, som er valgt av hele Tynwald for en periode på fem år, som  ex officio er Det lovgivende råds president. Han eller hun presiderer både over Det lovgivende råd og Tynwald Court, unntatt når viseguvernøren én gang i året presiderer på Tynwald-dagen. 
I tillegg har den engelske kirkes biskop av Sodor og Man samt attorney general seter i Det lovgivende råd. Biskopen er et voterende medlem, attorney general er et ikke-voterende medlem og presidenten avlegger kun stemme ved stemmelikhet. 
Til tross for navnet har vanligvis ikke rådet initiativrett til å foreslå nye lover, men går i stedet igjennom lovutkast som er fremmet i House of Keys.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Legislative Council Members, liste over nåværende medlemmer
Shepherdia

Shepherdia er en planteslekt i sølvbuskfamilien i ordenen Rosales. Den omfatter 3 arter som vokser i Nord-Amerika og Mellom-Amerika. Bladene er ofte avrundet lang-ovale eller svakt spatelformede, og kan være dunhårete.

Artene omfatter de som er nevnt i taksonboksen under «delgrupper». Bærene er føde for bjørner og noen slags larver, og er også spiselige for mennesker. I USA og Canada lager man syltetøy og sauser av bærene. Kanadisk bøffelbær har svært bitre, gule frukter, som delvis er giftige (psykedeliske) og som derfor aldri spises direkte.


== Eksterne lenker ==
(en) Bøffelbærslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Bøffelbærslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bøffelbærslekten hos Artsdatabanken 
(en) Bøffelbærslekten hos ITIS 
(en) Bøffelbærslekten hos NCBI 
(en) Bøffelbærslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Bøffelbærslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Shepherdia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Shepherdia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Scott C. Walker, Shepherdia Nutt. – Buffaloberry.
Giftering

Gifteringen påtas av to personer den dagen de inngår forlovelse eller ekteskap. I Norge bæres ringen vanligvis på høyre ringfinger, eller gullbrand som den også kalles. Ringen viser omverdenen at personene har inngått i ekteskapet og lovet hverandre evig troskap. Ringen er et symbol på evigheten, da den hverken har en begynnelse eller ende.
Den brukes også på venstre hånd.


== Se også ==
Ringstørrelse
Sølvbuskslekten

Sølvbuskslekten (Elaeagnus) er en planteslekt i sølvbuskfamilien i roseordenen.
Artene er busker eller små trær. De kan være løvfellende eller eviggrønne, og noen har torner. Bladene sitter spredt, har stilk og er som regel helrandede. Blomstene er tvekjønnede, dufter og sitter oftest flere sammen på korte skudd i bladhjørnene. Begeret er klokke- eller traktformet med fire fliker og er hvitt eller gult på innsiden. Kronblad mangler, og det er fire pollenbærere. Frukten minner om en steinfrukt, og steinen har vanligvis åtte ribber.
Sølvbuskslekten er naturlig utbredt i Asia og Nord-Amerika, og det er også én art i Australia.  Smalsølvbusk (Elaeagnus angustifolia) er helt naturalisert i Sør-Europa. Flora of China oppgir 67 arter i slekten derav 55 endemiske for Kina. En nyere revisjon av de kinesiske artene konkluderer med at det er 36 arter i Fastlands-Kina.
Artene inneholder tidvis ulike virksomme stoffer. Elaeagnus umbellata inneholder lykopen og er trolig kreftmotvirkende. Også gumi (Elaeagnus multiflora) i Kina brukes innvortes som medisinplante. Smalsølvbusk og sølvbusk (Elaeagnus commutata) plantes som prydplanter i Norge.


== Noen arter ==
Et lite utvalg av artene omfatter blant annet:

smalsølvbusk (Elaeagnus angustifolia)
sølvbusk (Elaeagnus commutata)
Elaeagnus formosana
gumi (Elaeagnus multiflora)
Elaeagnus philippinensis
Elaeagnus pungens
Elaeagnus umbellata


== Galleri ==

		
		
		


== Litteratur ==
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 395. ISBN 978-82-05-42485-2. 
«Elaeagnus». Flora of China. Besøkt 13. mars 2019. 
Miao Sun og Qi Lin (2010). «A revision of Elaeagnus L. (Elaeagnaceae) in mainland China». Journal of Systematics and Evolution. 48 (5): 356–390. ISSN 1759-6831. doi:10.1111/j.1759-6831.2010.00085.x. 
E. von Raab-Straube (2018). «Elaeagnus». Elaeagnaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 13. mars 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sølvbuskslekten – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sølvbuskslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Sølvbuskslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sølvbuskslekten hos Artsdatabanken 
(sv) Sølvbuskslekten hos Dyntaxa 
(en) Sølvbuskslekten hos ITIS 
(en) Sølvbuskslekten hos NCBI 
(en) Sølvbuskslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Sølvbuskslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Elaeagnus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Elaeagnus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Tindvedslekta

Tindvedslekten (Hippophaë – ë indikerer at uttalen er "hippofae" og ikke "hippofæ") er en planteslekt i tindvedfamilien under ordenen Rosales. Den omfatter om lag 6 arter  og 12 underarter som vokser i Asia og Europa. I Norge vokser tindved (H. rhamnoides) mange steder langs kysten. Denne arten er den klart mest utbredte geografisk, og har oransje bær.

Tindvedslekten må ikke forveksles med geitvedslekten (Rhamnus), som den likner i mangt. På engelsk har de to slektene såpass like navn som hhv sea-buckthorn og buckthorn. En del arter er satt ut i USA gjennom kultivasjon, og har  spredd seg der.
Bladene er ofte sølvglinsende og matt sølvgrønn-grå, og stammen er ofte besatt med torner. Artene inneholder tidvis ulike virksomme stoffer som garvesyre og vitaminer. Bærene er ofte spiselige, og sunne og rike på C-vitaminer. Artene tåler ofte litt salt og kan derfor vokse på havstrand.
Vanlige produkter av tindved er syltetøy, sauser, marmelade og drikke. I Kina brukes den i tradisjonell medisin, blant annet mot kreft.


== Noen arter ==
Et lite utvalg av artene omfatter blant annet:

Hippophaë neurocarpa – Kina
Tindved (H. rhamnoides) – Eurasia
H. rhamnoides ssp. gyantsensis – Asia, Kina
H. rhamnoides ssp. mongolica – Asia, Kina
H. rhamnoides ssp. sinensis – Asia, Kina
H. rhamnoides ssp. turkestanica – Asia, Kina
H. rhamnoides ssp. yunnanensis – Asia, Kina
Hippophaë salicifolia – Himalaya, Kina
Hippophaë thibetana – Kina


== Eksterne lenker ==
(en) Tindvedslekten – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Tindvedslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Tindvedslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tindvedslekten hos ITIS 
(en) Tindvedslekten hos NCBI 
(en) Tindvedslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Tindvedslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Hippophae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hippophae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Beveridge, Thomas H. J.; Li, Thomas S. C. (2003). Sea buckthorn (Hippophae rhamnoides L.) production and utilization. Ottawa: NRC Research Press. ISBN 0-660-19007-9. Arkivert fra originalen 25. desember 2007. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) Arkivert 25. desember 2007 hos Wayback Machine.
ASHS Press, Janick J, Whipkey A, =«Product development of sea buckthorn - Trends in new crops and new uses», 2002, konferansemateriale.
Li TSC, Oliver A. «Sea buckthorn factsheet», British Columbia Ministry of Agriculture, Food and Fisheries, mai 2001
Todd, J. «Introduction to sea-buckthorn», Ontario Ministry of Food, Agriculture and Rural Affairs, februar 2006
United States Department of Agriculture Seaberry Profile
Plants for a Future
Purdue University artikkelliste
Fotosamling hos Hort.net
Flora Europaea: Hippophae
Flora of Pakistan: Hippophae
Flora of China: Hippophae artsliste
Katedralen i Peel

Katedralen i Peel, offisielt navn er Katedralkirken til sankt Germain (engelsk Cathedral Church of Saint German) eller det eldre navnet Kirk German, er en katedral som er lokalisert i byen Peel på Man. Katedralen er også sognekirken til sognet German som omfattet byen Peel, og kirken ble gjort om til katedral ved Lov av Tynwald i 1980.

Den opprinnelige katedralen til sankt Germain var på innsiden av murene til festningen Peel Castle på øya St Patrick's Isle rett utenfor havnen av Peel, men denne falt i ruiner på 1700-tallet og ble oppgitt. Grunnen var maktstriden mellom kirken (biskopen) og staten (guvernøren). Katedralen er dedikert den franske helgen sankt Germain av Paris (også kalt for Germanus). Katedralen er også setet for Sodor og Man bispedømme.
Arbeidet på den nye katedralen begynte på 1600-tallet, men ble utsatt og kom egentlig først i gang for alvor i 1879, og ble fullført i 1884. Opp til da var det en annen kirke, Sankt Nicholas’ kapell (Chapel of St Nicholas) i Bishopscourt i sognet Michael (som også var biskopen av Sodor og Mans sete og bolig) som fungerte som såkalt pro-katedral (sognekirke som tjener midlertidig som katedral for et bispedømme).Katedralen har en domprost og ordenskapittel. Biskopen av Sodor og Man er domprost i embets medfør (ex-officio), og ordenskapittelet består av erkediakonen av Man og fire kanniker som alle er geistlige av sognet. Sogneprest for sognet German er ikke medlem av ordenskapittelet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kirk German, fra Feltham's Tour, 1798
Psychopsidae

Psychopsidae er en familie av nettvinger. Det er ingen norske arter.


== Utseende ==
Middelsstore til store (forvingen 10–35 mm), bredvingede nettvinger. Kroppen har et silkeaktig skinn, mange arter kan ligne på møll.
Larvene har påfallende store hoder med svære, sigdformede kjever, hodet inkludert kjevene utgjør nær halve kroppslengden. Det er grovt punktert og har spisse vorter på sidene. Øynene er redusert til enkle øyeflekker, antennene er forholdsvis lange og trådformede. Beina er middels lange, bakkroppen jevnt avsmalnende bakover.


== Liv og utvikling ==
Svært lite er kjent om denne familiens biologi. Eggene legges på barken av trær og dekkes med et ukjent sekret. I Australia har man funnet larvene under løs bark, mest trolig er de rovdyr som ligger på lur og fanger passerende byttedyr. Larveutviklingen går gjennom tre larvestadier og kan ta to år. Den utvokste larven spinner seg inn i en kokong av to lag silke.


== Utbredelse ==
Familien forekommer i Afrika sør for Sahara, Sørøst-Asia og Australia. I tillegg kjenner man fossile arter fra Nord-Amerika og Europa.


== Systematisk inndeling ==
Det er ingen norske arter.

Ekte insekter (Ectognatha)
Dicondylia
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Eumetabole insekter (Eumetabola, «insekter med forvandling»)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Overorden Neuropteroidea
Orden Nettvinger (Planipennia / Neuroptera)
Underorden Myrmeleontiformia
Familien Psychopsidae
Underfamilien Psychopsinae
Slekten Balmes – 4 arter
Slekten Megapsychops Tillyard – én art
Slekten Psychopsis Newman, 1842 – 13 arter
Slekten Propsychopsis – fossil slekt fra eocen
Underfamilien Zygophlebiinae
Slekten Cabralis – 2 arter
Slekten Silveira – 4 arter
Slekten Zygophlebius – 3 arter


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Psychopsidae
Tauber, C.A., Tauber, M.J. og Albuquerque, G.S. (2003) Neuroptera (Lacewings, Antlions). Side 785-798 i: Resh, V.H. og Cardé, R.T. (red): Encyclopedia of Insects. Academic Press. ISBN 0-12-586990-8


== Eksterne lenker ==
(en) Psychopsidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Psychopsidae hos Fossilworks 
(en) Psychopsidae hos NCBI 
(en) Kategori:Psychopsidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Psychopsidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Nettvingerer, (Planipennia/Neuroptera) engelskspråklig Med bilde.
Norsk Entomologisk forening
Foto av Psychopsis mimica fra Australia
SIX News

SIX News er et nordisk finansnyhetsbyrå med redaksjoner i Oslo, Göteborg og Stockholm. 
SIX News formidler kursdrivende nyheter til det norske og svenske finansmarkedet.
Nyhetsbyrået SIX News er en del av SIX Telekurs som formidler kursinformasjon fra samtlige nordiske børser samt fra de ledende internasjonale. SIX Telekurs i Norden har hovedkontor i Stockholm og kontorer i Oslo, København, Göteborg og Helsingfors.
SIX sine eiere er sveitsiske SIX Telekurs som er en del av SIX Group AG. SIX Telekurs er den tredje største leverandøren av finansiell informasjon i Europa. De er spesialister på å bearbeide og distribuere internasjonal finansiell informasjon som benyttes av investorer, rådgivere, fondsforvaltere, porteføljeforvaltere, analytikere og verdipapiradministrasjon. Sveitsiske SIX Telekurs ble etablert i 1930 og har global tilstedeværelse med kontorer i 22 land. 
CNBC benytter SIX sitt studio i Stockholm til intervjuer med nordiske finansaktører


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Crocidae

Crocidae er en familie av nettvinger. De er blant de største nettvingene. Det er ingen norske arter.


== Utseende ==
Crocidae er middelsstore (forvingens lengde 7–15 mm), spinkle nettvinger med svært forlengede bakvinger. De ligner på Nemopteridae, og ble også inntil nylig regnet til denne familien. De skiller seg fra nemopteridene ved at forvingene er smalere med et grovere årenett, ved at bakvingene er enda lengre og smalere (trådsmale), og ved larvenes svært forlengede hals. I tillegg er eggenes struktur ganske ulik.
Larven har en trinn, pæreformet kropp uten påfallende hår, hos noen av artene er forkroppen (prothorax) trukket ut til en lang, stilkaktig hals som er rundt dobbelt så lang som hodet, hos andre er halsen ganske kort, men i alle fall er larvene ikke så tettbygde som hos Nemopteridae. Hodet er tre- eller firekantet med lange, sigdformede kjever. Beina er ganske lange og tynne.


== Liv og utvikling ==
Larvene kan leve i huler og sprekker, eller mellom løvstrø. De jakter trolig mest ved å sitte på lur og vente på at et bytte skal passere innen rekkevidde, men kan også forfølge byttet mer aktivt. I likhet med larvene til Nemopteridae har de et langsomt stoffskifte og utvikler seg sakte.
De voksne flyr om dagen eller i skumringen og besøker blomster der de spiser pollen.


== Utbredelse ==
Crocider finnes i varme og tørre områder over det meste av verden bortsett fra Nord-Amerika. I Europa forekommer det to arter i Spania.


== Systematisk inndeling ==
Det er ingen norske arter. Familien har nylig blitt skilt ut fra Nemopteridae.
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på  ...oidea.

Ekte insekter (Ectognatha)
Dicondylia
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Eumetabole insekter (Eumetabola, «insekter med forvandling»)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Overorden Neuropteroidea
Orden Nettvinger (Planipennia / Neuroptera)
Overfamilie Myrmeleontoidea
Familien Crocidae, (Har ikke norsk navn)- Ingen norske arter 
Slekten Afghanocroce Hölzel, 1968
Slekten Amerocroce Mansell, 1983
Slekten Anacroce Hölzel, 1975
Slekten Apocroce Tjeder, 1974
Slekten Austrocroce Tjeder, 1974
Slekten Carnarviana Mansell, 1983
Slekten Concroce Tjeder, 1967
Slekten Croce McLachlan, 1885
Slekten Dielocroce Cowley, 1941
Slekten Josandreva Navás, 1906 - i Europa:
Josandreva sazi Navás, 1906
Slekten Laurhervasia Navás, 1914
Slekten Moranida Mansell, 1983
Slekten Necrophylus Roux, 1833
Slekten Pastranaia Orfila, 1955
Slekten Pterocroce Withycombe, 1923 - i Europa:
Pterocrose capillaris (Klug, 1836)
Slekten Thysanocroce Withycombe, 1923
Slekten Veurise Navás, 1927


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Tree of Life - Nemopteridae engelskspråklig Med bilde.
Norsk Entomologisk forening
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr
Partido Demócrata Cristiano de Chile

Partido Demócrata Cristiano de Chile (norsk: Chiles kristendemokratiske parti) er et politisk parti i Chile. Det ble grunnlagt i 1957. Partiet tilhører sentrum-venstre-alliansen Concertación de Partidos por la Democracia (Koalisjonen for demokrati).
Partiet var i opposisjon under president Salvador Allende. Det var også motstandere av Augusto Pinochets militærdiktatur, da politiske partier var forbudt. Etter at politiske partier igjen ble tillatt mot slutten av 1980-tallet, gikk Chiles kristendemokratiske parti sammen med Partido por la Democracia, Partido Socialista de Chile, Partido Radical Socialdemócrata i en allianse som var motstandere av Pinochets fortsatte kandidatur til presidentvervet og som ledet an i kampen for frie valg og demokrati.
Etter overgangen til demokrati i 1990 har alliansen Concertación de Partidos por la Democracia dominert Chilensk politikk og vunnet alle presidentvalg. Kristendemokraten Patricio Aylwin var president fra 1990 til 1994 og ble etterfulgt av partikollega Eduardo Frei Ruiz-Tagle i perioden 1994 til 2000. I de to påfølgende presidentperiodene har sentrum-venstre-alliansen besatt presidentposten med Ricardo Lagos fra det sosialdemokratiske Partido por la Democracia (2000 til 2006) og Michelle Bachelet fra sosialistpartiet (2006 til 2010). Ved presidentvalget i 2009-2010 stiller sentrum-venstre-alliansen igjen med Eduardo Frei Ruiz-Tagle som sin kandidat.
Ved valget til nasjonalforsamlingen i 2005 fikk Partido Demócrata Cristiano de Chile 20,8 % av stemmene til deputertkammeret og 29,7 % av stemmene i valget til senatet. Ved valget i desember 2009 vant partiet 14,2 av stemmene i valget til deputertkammeret og 16,6 % av stemmene i valget til senatet.


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Partido Demócrata Cristiano de Chile – kategori av bilder, video eller lyd på Commons