jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mexico under Paralympiske sommerleker 2008

Mexico sender en delegasjon på 67 idrettsutøvere til Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing.


== Friidrett ==
Saúl Mendoza
María de los Ángeles Ortiz
Constantino Angeles
Luis Zapien
Perla Bustamante
Benjamín Cardozo
Gloria Sánchez
Yazmith Bataz
Fernando Sánchez
Gonzalo Valdovinos
Jaime Ramírez
Estela Salas
Salvador Hernández
Evelyn Enciso


== Judo ==
Eduardo Ávila Sanchez
Lenia Ruvalcaba


== Svømming ==
Juan Ignacio Reyes
Christopher Tronco Sanchez
Doramitzi González
Vidal Domínguez


== Styrkeløft ==
Laura Cerero
Amalia Pérez
Larisa Marinenkova


== Bordtennis ==
Teresa Arenales
María Paredes


== Rullestolbasket ==
Mexicos herrelandslag i rullestolbasket


== Se også ==
Paralympiske sommerleker 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Paralympiske sommerleker 2008 – offisiell nettside
Den internasjonale paralympiske komité
Kroatia under Paralympiske sommerleker 2008

Kroatia sender en tropp til de Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing.
De kroatiske deltakerne vil konkurrere i bl.a. bordtennis og friidrett.


== Se også ==
Paralympiske sommerleker 2008


== Referanser ==
Hans Warloe

Hans Warloe (født 21. november 1852 i Norderhov, død 16. juni 1939) var en norsk lærer, politiker og entomolog. Han var en av stifterne da Norsk Entomologisk forening ble stiftet i 1904.
Hans Warloe ble født i Norderhov. Han tok matematisk-naturvitenskapelig lærereksamen i 1882.  Han ble ansatt ved Bodø middelskole, men flyttet endel. Han var også lærer ved Risør middelskole en periode.
Hans Warloe var engasjert som politiker, og i Risør var han en tid medlem av bystyret, overligningskommisjonen og sparebankens forstanderskap.
Han ble tidlig interessert i naturen, særlig insekter og mineraler.  Til å begynne med var det biller (Coleoptera), og han bidro til økt kunnskap om flere nye arter i Norge. Men etterhvert dreide interessen seg for nebbmunner (Hemiptera). I 1924 publiserte han en avhandling om Norges Hemiptera Heteroptera i forhandlingene til Videnskabselskapet i Christiania. Den omfattet hele 357 arter og dannet et grunnleggende arbeid på utbredelsen av teger (Heteroptera) i Norge. Studiene over de andre plantesugerne, sikader og bladlus (Homoptera), rakk han ikke å publisere før han døde.  Hans insektsamling finnes på Zoologisk museum i Oslo.


== Litteratur ==
Natvig, L.R. 1960. In memorian. Hans Warloe. Norsk entomologisk tidsskrift. 11. side 190-192.
Sømme, L. & Hansen, L.O. (bilderedaktør). 2004. Entomologiens historie i Norge. Norsk entomologisk forening * 1904-2004 -   Norsk entomologisk forening, Zoologisk museum, Universitetet i Oslo. 326 sider. ISBN 82-996923-1-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Afghanistans riksvåpen

Afghanistans riksvåpen ble antatt i sin nåværende form 4. januar 2004. Emblemet bygger på det som har vært i bruk siden 1901.
Sentralmotivet er en moske med kuppel, to minareter og to flagg. I interiøret er et bønnerom, en mihrab og en rituell trapp synlig. Moskeen er omkranset av et ombundet hveteaks. På båndet står landets navn "افغانستان" (Afghanistan). Øverst i omkretsen står shahadah, trosbekjennelsen. Øverst innenfor kransen en strålekrone (tilføyd 2004) over teksten «Allahu Ahbar» (الله أكبر), arabisk for «Gud er stor».
Nederst innenfor kransen ble det 2002 satt årstallet 1298 (١۲۹٨) etter Iransk kalender, tilsvarende år 1880 etter gregoriansk kalender, året da Abdur Rahman Khan anerkjent som emir over Afghanistan.


== Historisk utvikling ==
Abdur Rahman Khan førte et svart flagg med et emblem som er forløperen til riksvåpenet. Emblemet hadde emirverdighetens hodeplagg over moskeen, hadde en samling rifler, kanoner og sverd i bunnen, og var omgitt av en laurbærkrans. Da Amanullah Khan ble konge 1919 ble emblemet videreutviklet. Moskeen og hodeplagget fikk flere detaljer, våpnene var redusert til to sverd i kryss, og Rub el Hizb utgjorde emblemets ramme. Da kongen var styrtet, vedtok Loya jirga 1930 et nytt emblem av sosialistisk type med to snøfjell og en sol omkranset av de ombundne hveteaksene.Da kongedømmet var reetablert fikk landet nytt riksvåpen 1930 som kombinerte moskeen og hvetekransen. Det kongelige hodeplagget ble fjernet, årstallet for frigjøringen 1298 (١٣٤٨ tilsvarende 1919 etter gregoriansk kalender) erstattet våpnene.Taliban introduserte Shahadah i det nasjonale emblemet 1997.

		
		
		


== Referanser ==
Huating

Huating (kinesisk: 华亭县; pinyin: Huátíng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Pingliang i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. I 1999 var folketallet der på 176 941.


== Referanser ==
Rub el Hizb

Rub El Hizb (arabisk ربع الحزب) er et islamsk kalligrafisk element som markerer slutten på et kapittel i Koranen. Det består av to overlappende kvadrater med en sirkel i midten. I  Unicode er symbolet U+06DE (۞).
Symbolet er benyttet på mange elementer og flagg. Grunnrisset i Petronas Towers er basert på Rub el Hizb.
Chengkou

Chengkou (kinesisk: 城口县; pinyin: Chéngkǒu Xiàn) er et fylke i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det en befolkning på 212 753 innbyggere.


== Administrative enheter ==
Chengkou består av syv storkommuner og 17 kommuner:
Storkommuner (镇): Gecheng (葛城), Xincheng (新城), Xiuqi (修齐), Gaoguan (高观), Miaoba (庙坝), Bashan (巴山), Pingba (坪坝), Mingtong (明通).
Kommuner (乡): Gaoyan (高燕), Liaozi (蓼子), Zuolan (左岚), Beiping (北屏), Shuanghe (双河), Yanhe (沿河), Dongan (东安), Shifang (石坊), Houping (厚坪), Zhiping (治平), Lantian (岚天), Zhouxi (周溪), Heyu (河鱼), Gaonan (高楠), Mingzhong (明中), Longtian (龙田), Jiming (鸡鸣), Xianyi (咸宜).


== Referanser ==
Cheng (Longnan)

Cheng (kinesisk: 成县; pinyin: Chéng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Longnan i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. I 1999 var befolkningen der på 240 939 innbyggere.


== Kulturminner ==
Xixiasong-klippeinnskriftene (Xixiasong moya shike, 西峡颂摩崖石刻) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


== Administrative enheter ==
Storkommuner: Chengguan, Huangzhu, Hongchuan, Xiaochuan, Zhifang og Paosha.
Kommuner: Zhiqi, Diancun, Nankang, Songping, Shuiquan, Wangmo, Erlang, Chenyuan, Shaba, Suyuan, Suochi, Huangchen, Huaya, Tanhe, Tanba og Daping.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle hjemmesider
The engraved ode praising governor Li Xie, at Xixia/Gansu
Xixiasong moya shike
Xixiasong
Europavei 262

Europavei 262 er en europavei av klasse B som går fra Kaunas i Litauen til Ostrov i Russland. 


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Lingchuan (Guilin)

For fylket Lingchuan i byprefekturet Jincheng i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina, se Lingchuan (Jincheng).Lingchuan (kinesisk: 灵川县; pinyin: Língchuān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Guilin i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. 
I 1999 hadde det et folketall på 351 578 innbyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 322 passerer gjennom området. Den fører fra Hengyang i provinsen Hunan, via Guilin og Nanning i Guangxi og frem til grensen mot Vietnam ved Vennskapsporten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside
Lingchuan (Jincheng)

For fylket Lingchuan i byprefekturet Guilin i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina, se Lingchuan (Guilin).Lingchuan (kinesisk: 陵川县; pinyin: Língchuān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Jincheng i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 250 324 innbyggere.


== Kulturminner ==
Det sørlige og det nordlige Jixiangtempel (Nan, Bei Jixiang si, 南、北吉祥寺), tempelanleggene Longyan si 龙岩寺, Xiaohuiling erxian miao 小会岭二仙庙, Xixi erxian miao 西溪二仙庙, Yuquan Dongyue miao 玉泉东岳庙, Shizhang wuhuang miao 石掌玉皇庙, Nan shen tou er xian miao 南神头二仙庙, Sansheng ruixian ta 三圣瑞现塔, Chong'an si 崇安寺, Baiyu gong 白玉宫, og Sirun sanjiao tang 寺润三教堂, såvel som Tashuihe-funnstedet (Tashuihe yizhi, 塔水河遗址), er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lingchuan County, Shanxi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nan, Bei Jixiang si
Nelson (elv)

Nelson er ei elv i den canadiske provinsen Manitoba. Den er 2 575 km lang (medregnet tilløpselver), med en middelvannføring på 2370 m³/s, og et nedbørfelt på 982 900 km², hvorav 180 000 km² i USA.Hovedelva Nelson starter fra Lake Winnipeg, og renner herfra 644 km nordøstover til Hudson Bay. Den renner fra Lake Winnipegs nordlige spiss, og renner gjennom Cross Lake, Sipiwesk Lake, Split Lake og Stephens Lake. 
Inn i Lake Winnipeg renner elvene Saskatchewan, Red River og Winnipeg. Nedenfor Lake Winnipeg er de viktigste sideelvene Grass River og Burntwood River.
Elva munner ut i Hudson Bay ved Port Nelson (som nå er øde), like nord for Hayes River og York Factory. Andre steder langs elva er Bird, Sundance, Long Spruce, Gillam, Split Lake, Arnot, Crosslake, og Norway House. 
Elva ble navngitt av Sir Thomas Button, en walisisk oppdagelsesreisende fra St. Lythans, Glamorganshire, som overvintret ved munningen av elva i 1612. Den er oppkalt etter Robert Nelson, en skipskaptein som døde der. Området ble kjempet om på grunn av pelshandelen, men det var elva Hayes, som munner ut like ved Nelson, som ble hovedruta inn i landet. 
I dag gjør Nelsons store vannføring og lange fall den vel egnet til produksjon av vannkraft. Dette har ført til bitre konflikter med urbefolkningen i området, som har fått landområder oversvømt av allerede gjennomførte utbygginger og truet av planlagte prosjekter.
Fort Nelson, en historisk handelspost for Hudson's Bay Company, lå ved munningen av Nelson ved Hudson Bay, og var en av de viktigste handelspostene tidlig på 1700-tallet. Etter hans avgjørende rolle i etableringen av Hudson's Bay Company, ble den kjente franske oppdagelsesreisende Pierre Esprit Radisson hoveddirektør ved Fort Nelson i en av hans lange perioder i tjeneste for England. I dag eksisterer ikke Fort Nelson lenger.  


== Se også ==
Nelson River Hydroelectric Project
Manitoba Hydro


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nelson River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon og kart over Nelsons nedbørfelt Arkivert 27. oktober 2004 hos Wayback Machine.
MS «Probo Emu»

MS «Gulf Sieb» (tidligere «Probo Emu») er et OBO skip som eies av Prime Marine Management Inc, og som opereres av Trafigura. Skipet er forsikret hos GARD P&I CLUB (N).


== Giftutslippet på Elfenbenskysten i 2006 ==
Skipet ble kom i internasjonalt søkelys i forbindelse med giftutslippet på Elfenbenskysten i 2006, fordi det er søsterskipet til MS «Probo Koala». «Probo Koala» leverte giften som ble tømt på åpne fyllinger på Elfenbenskysten, og førte til at 15 mennesker døde og at minst 100 000 ble syke. I likhet med «Probo Emu» er «Probo Koala» operert av Trafigura.


== Vest Tank-ulykken ==
«Probo Emu» var det første skipet som leverte avfall fra vasking av cokerbensin til Vest Tank-anlegget på Sløvåg. Dette avfallet var av den samme typen som avfallet som forårtsaket miljøkatastrofen på Elfenbenskysten.
Det var dette avfallet, og avfall fra senere vasking av coker bensin på Vest Tank-anlegget, som den 24. mai 2007 eksploderte i den såkalte Vest Tank-ulykken. Både Vest Tank og Trafigura er anmeldt av SFT for ulovlig import av miljøavfall.


=== «Probo Emu»s bevegelser før Vest Tank-ulykken ===
27. juli 2006 til 06. oktober 2007. Skipet lå nesten tre måneder standby utenfor Gibraltar og vasket coker bensin i tankene ombord. (Dette er adskillig mer tungvint enn det er å vaske coker bensin i tanker på land.)
16. oktober 2006 til 17. oktober 2006. Sløvåg. Losset 1000 m³ avfall fra vasking av Coker bensin. Statslos Knut Egil Dyngeland, som hadde ansvaret for å føre båten til kai, reagerte på at det luktet kraftig av svovel ombord. Han reagerte også på at representanter for Trafigura var tilstede for å overvåke lossingen. Han meldte fra om dette til lostjenesten. I løpet av ti år som los hadde han aldri sendt en slik bekymringsmelding. Vest Tank hevder at de trodde lasten var slop, vaskevann fra rensing av tomme tanker på tankskip, og at de ba om bekreftelse fra Trafigura på at lasten var «avfall generert om bord», noe Trafigura skal ha bekreftet.
27. oktober 2006. Klaipeda, Litauen. Lastet fuel oil 41 000 mt.
31. oktober 2006. Asnæs, Danmark. Losser fuel oil til tank 51/54, tung fyringsolje 41 420 tonn, ingen sloplevering.
November 2006. Skipet lå tre uker i internasjonalt farvann i Skagerrak. Skandinaviske myndigheter vet ikke hva skipet gjorde der.


== Søsterskip ==
MS «Probo Koala»
MS «Probo Bear»
MS «Probo Bison»
MS «Probo Elk»
MS «Moved Probo»
MS «Probo Panda»


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
(en) MS «Probo Emu» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
MS «Gulf Jash»

MS «Gulf Jash» (tidligere «Probo Koala») er et OBO skip som eies av Celtic Legend Shipping Inc, chartes av Prime Marine Management Inc, som charter det videre ut til Trafigura. Skipet er forsikret hos GARD P&I CLUB (N).
MS «Gulf Jash» ble internasjonalt kjent etter at det leverte en last med miljøavfall til Elfenbenskysten og forårsaket en større miljøkatastrofe. 15 mennesker døde og mer enn 100 000 ble syke.


== Søsterskip ==
MS «Probo Emu»
MS «Probo Bear»
MS «Probo Bison»
MS «Probo Elk»
MS «Moved Probo»
MS «Probo Panda»


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
(en) MS «Gulf Jash» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
DNV Vessel info - Gulf Jash Besøkt 27. april 2007
Gulf Navigation Holding – Fleet list Besøkt 27. april 2009
XVAS - Gulf Jash Besøkt 27. april 2009
Johannes Lundson

Otto Johannes Lundson (født 11. oktober 1867 i Leppävirta, død 11. august 1939 i Salo) var en finsk politiker, som representerte partiet Kansallinen Edistyspuolue.
Han satt i riksdagen 1917-1919, og var minister i Juho Vennolas første regjering 1919-20.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
eduskunta.fi biografi hos den finske riksdagen
(sv) Johannes Lundson hos Finlands riksdag 
(sv) Johannes Lundson hos Finlands statsråd
SiT Tapir

SiT Tapir AS drev tidligere fagbokhandler på universitets- og høgskole-campusene i Trondheim. I tillegg hadde SiT Tapir eget forlag, trykkeri og storkiosker. I 2011 ble SiT Tapir bokhandel og forlag solgt til Akademika; trykkerivirksomheten ble solgt til Fagtrykk, og storkioskvirksomheten fusjonerte med SiT.
SiT Tapir ble opprettet av studenter og lærere ved Den tekniske Høiskolen (senere NTH, senere NTNU) i Trondheim 22. februar 1921. Opprinnelig navn var Andelslaget Tapir, i 1979 endret til Stiftelsen Tapir, i 1994 til Tapir AS og i 2002 til SiT Tapir AS. 
SiT Tapir AS eies av Studentsamskipnaden i Trondheim.


== Referanser ==
Luftslottet som sprengtes

For filmen ved samme navn, se Luftslottet som sprengtes (film).Luftslottet som sprengtes (svensk Luftslottet som sprängdes) er en bok skrevet av Stieg Larsson, utgitt posthumt i 2007 av Gyldendal Norsk Forlag. Dette er den tredje boken i Millennium-trilogien – kriminalromanene om Mikael Blomkvist og Lisbeth Salander. De to andre bøkene i serien er Menn som hater kvinner (2006) og Jenta som lekte med ilden (2007).


== Handling ==
To personer blir fraktet med helikopter til et sykehus i Stockholm. En av dem er Lisbeth Salander, som nylig har blitt skutt i hodet og levende begravd. Mannen som forårsaket hendelsene, hennes egen far, er også livstruende skadet etter at Lisbeth angrep han med en øks. Lisbeth kjemper en kamp for å overleve, både skuddet i hodet og mot faren som ligger på samme sykehus, i tillegg er hun mistenkt for å ha drept flere mennesker. I mens graver journalisten Mikael Blomkvist i Lisbeths fortid, og gjør alt han kan for å få henne frikjent for anklagene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dagbladet – Solid luftslott
Stieg Larssons hjemmeside
Frances Farmer

Frances Elena Farmer (født 19. september 1913, død 1. august 1970) var en amerikansk tv- og filmskuespiller. Hun er antagelig best kjent på grunn av flere fiktive fremstillinger som har blitt laget om hennes liv. Særlig er hennes seks år lange innleggelse på et mentalsykehus kjent fra disse fremstillingene. Farmer har vært temaet for tre filmer, tre bøker og mange sanger og artikler. 


== Tidlig liv og utdannelse ==
Farmer ble født i Seattle, Washington. Foreldrene var Ernest Melvin Farmer og Lillian Van Ornum Farmer. I 1931, da hun gikk på West Seattle High School, ble hun med i en skrivekonkurranse sponset av Scholastic Magazine. Hun vant da 100 dollar med sitt kontroversielle essay «God Dies». Det var et forsøk fra hennes side på å forsone sin tro på en, i hennes ord, «superfather» Gud med et kaotisk gudløst univers. Som student ved universitetet i Washington, vant hun i 1935 en pris i den venstreorienterte avisen «The Voice of Action». Premien var en tur til Sovjetunionen, som hun foretok til tross for sin mors sterke motvilje. I Sovjetunionen besøkte hun det nyskapende Moskva Kunstteater. Disse to hendelsene skapte beskyldninger om at Farmer var både ateist og kommunist.
Farmer studerte drama ved Universitetet i Washington. På 1930-tallet var produksjonene fra dramaavdelingen ved universitetet ansett som viktige kulturelle begivenheter, og publikumsbesøket stod i forhold til dette. Da hun studerte, spilte hun i oppsetninger som Helen of Troy, Everyman og Uncle Vanya. I 1934 spilte hun i skolens oppsetning av «Alien Corn», en rolle der hun snakket flere språk og spilte piano, og for dette fikk hun glimrende kritikker. Stykket var det lengst oppsatte stykket i dramaavdelingens historie.


== Filmografi ==


=== Filmer ===


=== TV ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frances Farmer på Internet Movie Database 
(sv) Frances Farmer i Svensk Filmdatabas 
(da) Frances Farmer på Filmdatabasen 
(fr) Frances Farmer på Allociné 
(en) Frances Farmer på AllMovie 
(en) Frances Farmer hos Turner Classic Movies 
(en) Frances Farmer hos The Movie Database 
(en) Frances Farmer hos Internet Broadway Database
Rasmus R. Bogstad (1861–1947)

Rasmus Rasmuson Bogstad (født 5. oktober 1861 på Breim, død 21. mai 1947 i Everett, Washington, USA). var en norsk pastor og skoleleder fra Gloppen kommune som emigrerte til USA 18 år gammel. Han ble der pastor, og senere president ved Concordia College i Moorhead, Minnesota.


== Biografi ==
Rasmus Bogstad var sønn av enken Johanne Olsdatter Bogstad (f. ca. 1824) og hennes andre mann, Rasmus Olson (f. ca. 1833), også han fra Breim. Fra sitt første ekteskap hadde hans mor tre barn. Den eldste het også Rasmus R. Bogstad, tok over bruket og ble senere ordfører i Breim fra 1914 til 1920. 
Med magre utsikter i hjembygda, reiste han til Bergen, og den 17. april 1880 reiste han med «Allan linjen» til USA. Han reiste sammen med to andre unge menn fra Breim. I USA tok han seg vestover og gikk på Northfield Seminary og Luther College i Decorah, Iowa. Han giftet seg 27. desember 1894 med Valborg Nelson (f. 23. januar 1874 i Otter Tail County, Minnesota, død juli 1959, samme sted). Bogstad ble ordinert til pastor i 1890, og flyttet til Red River Valley i Minnesota og arbeidet ved Concordia College fra 1891. Han var president ved skolen fra 1902 til 1909. Concordia var et universitet etablert av norske utvandere, der den kristne tro stod sentralt.I 1912 flyttet han med kona til Washington, og ble der til 1942 da han pensjonerte seg. Han benevnes i skrifter som Dr. Bogstad, og det kan antas at han hadde tatt høyere utdannelse. De bodde et par år i konens barndomsby Fergus Falls, Minnesota før han flyttet tilbake til Washington hvor han døde i mai 1947. Han kone Valborg døde i juli 1959 i Minnesota. De hadde tre barn; Hulda (f. 1896), Rudolph (f. 1898) og Ruth (f. 1906).


== Se også ==
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune


== Referanser ==
Elefantskilpadde

Elefantskilpadde (Geochelone nigra, tidligere G. elephantopus, Testudo nigra, T. elephantopus, Chelonoidis nigra eller C. elephantopus) er den største levende landskilpadden vi har. Den lever på syv av Galápagosøyene. En fullt voksen kan veie over 300 kilo og være 1,2 meter lang. De har en svært lang levetid med en forventet levealder i vill tilstand anslått til å kunne bli over 150 år. Bestanden falt dramatisk på grunn av jakt og innføring av rovdyr og geiter av mennesker siden det syttende århundre. Nå lever bare ti av underartene av de opprinnelige tolv som fantes i naturen. Men innsatsen for å bevare dyrene siden etableringen av Galápagos nasjonalpark og Charles Darwin Foundation har hatt stor suksess, og hundrevis av fangede skilpaddeunger har blitt gitt tilbake til sine hjemøyer. De har blitt en av de mest symbolske dyrene av faunaen på Galápagosøyene.


== Utseende ==
En av de første som besøkte øygruppen, naturforskeren Charles Darwin, har kommentert følgende: «Disse dyrene vokser til en enorm størrelse ... flere tror den er så stor at det kreves seks eller åtte menn for å løfte dem fra bakken.» Dette er på grunn av fenomenet på øya som kalles gigantisme, fravær av naturlig predasjon. De største skilpaddene hadde en overlevelsesfordel og ingen ulemper i eller i form av naturlige fiender.


== Kosthold ==
Skilpadder er planteetende dyr med en diett bestående av kaktus, gress, blader, lianer, og frukt.  Ferskt gress er en av favorittmåltidene til dyret, og det andre er et "giftig eple" (Hippomane mancinella) (giftig for mennesker), endemisk guava (Puidium galapageium) og bromeliad (Tillandsia insularis). Skilpadder spiser store mengder mat når det er tilgjengelig. 
Ved å anskaffe det meste av sitt vann fra dugg og kaktuser i vegetasjon, (spesielt Opuntia Kaktus), kan skilpadder gå lange perioder uten å drikke.


== Bestander, trusler og bevaring ==
Elefantskilpadden er unik for Galápagosøyene, som er en gruppe på tretten store øyer og mange mindre holmer, alle av vulkansk opprinnelse, som ligger vest for Ecuador i Sør-Amerika. Formen på skjellet på noen av underartene av skilpadden sies å ha minnet tidlige spanske oppdagelsesreisende om en slags sadel de kalte en "galápago", og etter disse sadel-formede skilpaddene navnga de øygruppen. Opptil 250 000 skilpadder bebodde øyene da de ble oppdaget. I dag er det bare ca. 15 000 igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elefantskilpadde i Encyclopedia of Life 
(en) Elefantskilpadde i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Elefantskilpadde hos ITIS 
(en) Elefantskilpadde hos NCBI 
Chelonoidis niger – detaljert informasjon på Wikispecies
Hovet

Hovet er et navn som er benyttet mange steder i Norge. Det er bl.a. mange gårder med navnet. Ordet forekommer som navn i både bestemt og ubestemt form.


== Byer og steder ==
Hovet (Hol), et sted i Hol kommune i Hallingdal
Hovet kirke
Hovet (Birkenes), en gammel bosetningsplass i Birkenes kommune.
Hovet (Vinje), en gammel bosetningsplass i Vinje kommune.
Hovet (Porsgrunn), et sted i Porsgrunn kommune i Telemark. Omringes av Stridsklev i vest, Skjelsvik i sør, Nystrand i øst og Tveten i nord.


== Geografiske områder ==
Det er mange åser, skar, lier og andre geografiske detaljer som har navnet Hovet. Her er et utvalg:

Hove er et område på Tromøya i Arendal.
Hovet er et område i Kristiansand.
Hovet er et område i Larvik.
Hovet er et område i Porsgrunn.


== Gater og veier ==
Hovet i Arendal
Hovet i Eidsfoss
Hovet i Hokksund
Hovet Ring i Porsgrunn
Hovetbakken i Porsgrunn
Suichang

Suichang (kinesisk: 遂昌县; pinyin: Suíchāng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Lishui i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. I 1999 var folketallet der på 224 915 innbyggere.


== Referanser ==
Ninghe

Ninghe (kinesisk: 宁河区; pinyin: Nínghé Qū) er et bydistrikt i byprovinsen Tianjin i Folkerepublikken Kina. I 1999 var folketallet på 357 956 innbyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 112, en ringvei som går rundt Beijings byprovins, fører gjennom området.
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.


== Referanser ==