jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kai Erik Moen

Kai Erik Moen (født 4. april 1970) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.Han har spilt for Sogndal, Raufoss og Kongsvinger. Moen var assistenttrener for Raufoss i 2010 og 2011, før han senere ble hovedtrener i Valdres FK og Gjøvik FF. 11. november 2014 ble det offentliggjort at Moen igjen vender tilbake til Raufoss som assistenttrener under Espen Haug. 
Moen har i tillegg til sine jobber som hoved- og assistenttrener vært ansatt ved idrettslinja på både Valdres Videregående Skole og Lena-Valle videregående skole. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kai Erik Moen – Transfermarkt
Kim Ojo

Kim Ojo (født 2. desember 1988) er en nigeriansk fotballspiller som fra 31. august 2018 er klubbløs. 
Han har tidligere spilt for Brann, Nybergsund IL og Genk. Han er 192 cm høy.
I mai 2010 uttalte han at han ikke var interessert i å spille for daværende Tippeliga-leder Tromsø, som på det tidspunktet var ute etter nye angrepsspillere. Han ville heller spille for Inter under Jose Mourinho. Den 8. desember 2010 ble det imidlertid klart at Ojo hadde signert kontrakt med Sportsklubben Brann. Kontrakten strakk seg til og med 2013-sesongen.Den 8. januar 2013 skapte Kim Ojo store kontroverser da han til bergenspressen fortalte at han aldri ville spille kamper for Brann igjen. Han sa at han følte seg dårlig behandlet av sportsdirektør Rolf-Magne Walstad, og beskyldte samme Walstad for å forsøke å ødelegge karrieren til Ojo. Dette førte til store reaksjoner fra Bergens fotballpublikum, og de fleste mente at Kim Ojo ikke kunne bli i Brann. Seks dager senere, den 14. januar, ble det klart at Kim Ojo hadde signert for tre og et halvt år med den belgiske klubben Genk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Ojo – Transfermarkt 
(en) Kim Ojo – FootballDatabase.eu 
(en) Kim Ojo – Soccerway 
(en) Kim Ojo – FBref 
(es) Kim Ojo – as.com
Martin Gisti

Martin Gisti (født 9. desember 1889, død 18. januar 1971) var en norsk skuespiller og instruktør. Han filmdebuterte i Kaksen på Øverland i 1920. 
Sammen med Amund Rydland skrev han filmmanuset til Farende folk (1922). Han stod også for innstuderingen av hørespillet Fridtjof Nansen - en helt fra vår egen tid, som hadde premiere på NRK radio, som da var styrt av Nasjonal Samling (NS), 1. desember 1941.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Gisti på Internet Movie Database 
(no) Martin Gisti hos Sceneweb 
(sv) Martin Gisti i Svensk Filmdatabas 
(en) Martin Gisti på AllMovie 
(en) Martin Gisti hos The Movie Database
Knud Lehre

Knud Frantzen Lehre  (født 22. september 1863, død 7. juni 1925 i Oslo) var en norsk redaktør. 
Han var grunnlegger og redaktør av Handelsbladet fra 1902 til sin død i 1925. Den norske handelsstand og kjøbmansblad  var organ for Norges kjøbmandsstand, handel og industri.  Bladet var en Venstreavis. Lehre var næringslivets mann og fulgte dermed ikke «den radikale strøm» over i den radikale fløy av partiet Venstre under det «store skisma» i det gamle venstrepartiet.


== Referanser ==
Puxi

Puxi (浦西; pinyin: Pǔxī; Pu – kortform for Huangpu-elven, Xi- vest) betegner den eldre bybebyggelsen i Shanghai, dvs alle de bymessige distrikter av byen som ligger vest for elven Huangpu Jiang. Tettbebyggelsen som senere er kommet til på østbredden kalles Pudong.
I Puxi ligger Shanghais opprinnelige bykjerne; den er inndelt i bydistrikter som administrativt har hver sine folkekongresser og lokalregjeringer.
De viktigste bydistriktene i Puxi er:

Xuhui: Shanghais nye innkjøps- og lifestyle-sentrum. I 2005 hadde Xuhui også de høyeste kvadratmeterpriser for boliger og forretninger i byen. Store selskaper som Microsoft, IBM, HP, Google, KFC, Lufthansa med flere holder til her.Changning: Dette er den mest internasjonale bydelen, med mange utlendinger.Huangpu: Historisk område; her er The Bund, innkjøpsgaten Nanjing Lu, byregjeringens sete, Renminplassen, og mange populære klubber og restauranter.Hongkou: Tidligere et finanssentrum, men nå mer kjent for sine universiteter.
Vormo

Vormo er en elv som munner ut i Jøsenfjorden ved Tøtlandsvik.  Det er egentlig to elver – Tøtlandsåna og Kleivalandsåna – som renner sammen like før utløpet, men begge har sine utspring i ca. 1100 meters høyde i Vormedalsheia landskapsvernområde på sørsiden av Jøsenfjorden. Det fiskes laks i nedre del av vassdraget.
Vassdraget ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.


== Referanser ==
Xujiahui

Xujiahui (forenklet kinesisk: 徐家汇; tradisjonell kinesisk: 徐家匯; pinyin: Xújiāhuì), også kjent under uttalen benyttet i shanghaidialekten som Xigawe, er en bydel i distriktet Xuhui i Shanghai i Folkerepublikken Kina.


== Bakgrunn ==
Xujiahui betyr «Xu-familiens eiendom ved elvemøtet»[1].  Med Familien Xu siktes det til familien til stormandarinen og storsekretæren  Xu Guangqi (1562–1633), Kinas mest fremstående konvertitt til katolisismen. Det meste av det område som er kjent som Xujiahui var en gang fedrenehjemmet og markene til Xu Guangqi og hans familie.  Xu Guangqi og hans etterkommere, ikke minst barnebarnet Candida Xu, donerte mye land til Den katolske kirke, blant annet tomten til Xujiahui-katedralen.

Uttalen på den lokale variant av shanghainesisk kunne oppfattes som «zi-ga-wei». Dette ble på 1700-tallet og fremover gjengitt på engelsk som Ziccawei eller på fransk som Zikawei eller Tsikavé. 


== Jesuittenes misjonsarbeid ==
I tillegg til katedralen bygde misjonærene, nesten alle sammen franske jesuitter, også barnehjem, klostre, høyskoler, skoler, biblioteker og et stjerneobservatorium i Zikawei. Området ble en av høyborgene for katolisismen ikke bare i Kina, men i hele Øst-Asia. 
Xujiahui var administrativt del av den kinesiske del av Shanghai, men var lenge langt på vei kontrollert av den katolske kirke. Det var riktignok et stykke til Shanghais franske konsesjonsområde, men kontaktene dit var tette, og den franske innflytelsen sterk. Jesuittenes universitet Aurora lå inne i den franske konsesjon, og det universitetet hadde nær kontakt med miljøet rundt Xijiahui.
Det katolske Xujiahui fikk en abrupt knekk da det kinesiske kommunistparti seiret i 1949. Jesuittene måtte oppgi Shanghai og flyttet for det meste til Macao eller Manila.


== Moderne bydel ==
Fra 1949 ble de fleste av de kirkelige institusjoner gjort om av myndighetene til fabrikker. Men det industrielle preg begynte å vike i 1990-årene; nå fremstår bydelen som et kommersielt sentrum.
Næringssalter

mineralske stoffer opptas i forskjellig mengde, styrt av plantens behov. Noen av stoffene brukes i kilovis pr. ha/år (makronæringsstoff), mens andre stoffer kun skal brukes i gramvis pr. ha/år (mikronæringsstoffer).

Makronæringsstoffer
karbon 450 000 ppm
hydrogen 60 000 ppm
oksygen 450 000 ppm
nitrogen 15 000 ppm
fosfor 2 000ppm
kalium 10 000 ppm
magnesium 2 000 ppm
kalsium 5 000 ppm
svovel 1 000 ppmMikronæringsstoffer
jern 100 ppm
mangan 50 ppm
sink 20 ppm
kobber 6 ppm
molybden 0,1 ppm
bor 20 ppm
klor 100 ppm
silisium (kun visse plantegrupper)Mengdene er angitt som milliontedeler (ppm) av tørrstoffet i representative planter.


== Litteratur ==
Dieter Heinrich, Manfred Hergt (1992). Munksgaards atlas – økologi. København: Munksgaard. ISBN 87-16-10775-6. 


== Se også ==
Økologi
Gjødsel
Albert Sánchez Piñol

Albert Sánchez Piñol (født 1965 i Barcelona) er en spansk forfatter og sosialantropolog, som skriver på katalansk.


== Romaner ==
La pell freda, 2002 (norsk oversettelse Den kalde huden, 2005)
Pandora al Congo, 2005 (norsk oversettelse Pandora i Kongo, 2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Sánchez Piñol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Albert Sánchez Piñol på Internet Movie Database 
(en) Albert Sánchez Piñol hos The Movie Database
Erling Holden

Erling Holden (født 25. oktober 1961 i Oslo) er professor og forskningsleder for program for fornybar energi ved Høgskulen i Sogn og Fjordane. Han har en doktorgrad i by- og regionplanlegging fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (2001) og en sivilingeniørutdannelse i energi- og prosessteknikk fra samme sted (1988).


== Faglig profil ==
Holden har i mer enn 20 år forsket på sammenhenger mellom transport, energi og miljø. Forskningen spenner over teknologisk-orienterte studier, planleggingsstudier og studier av sammenhenger mellom holdninger og atferd.
Siden 2000 har Holden en omfattende publikasjons- og foredragsvirksomhet innen området transport, energi og miljø. Han har nylig publisert en engelsk fagbok og en norsk populærvitenskapelig bok innen området. Han har dessuten publisert 15 artikler i internasjonale tidsskrifter og antologier, 16 artikler i norske tidsskrifter og mer enn 30 aviskronikker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Erling Holden i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Erling Holden i BIBSYS
Helge Andre Jøndal

Helge Andre Jøndal (født 2. mars 1982) er en norsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for tredjedivisjonsklubben Redalen. Posisjon: venstre back. Han har tidligere spilt for Raufoss, Fåvang, Ringebu-Fåvang og FF Lillehammer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helge Andre Jøndal – Transfermarkt
Rickard Claesson

Rickard Claesson (født 19. mars 1977) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han har tidligere spilt for: Rydbohus SK, Skene IF, Norrby IF, IFK Göteborg, Sandared SIF.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rickard Claesson – Transfermarkt
Alvdal-Folldal-Hjerkinn-Atna Bilruter

A/L Alvdal-Folldal-Hjerkinn-Atna Bilruter, forkortet AFHA Bilruter, var et rutebilselskap som ble startet i 1951 med utgangspunkt i rutene til sju konsesjonærer i deler av Nord-Østerdal. 


== Oppstart ==
AFHA Bilruter fikk et rutenett som omfattet hovedstrekningene Alvdal-Folldal-Hjerkinn (75 km) og Folldal-Sollia-Atna (95 km). Rutene korresponderte med togrutene på jernbanetasjonene i Alvdal (Rørosbanen), Hjerkinn (Dovrebanen) og Atna (Rørosbanen). Hovedkontoret lå i Alvdal. AFHA Bilruter ble stiftet av følgende rutebileiere: Embret Mellesmo, Torleif Borkhus, Thormod Thompsen, Asbjørn Rogstad, Reidar Negård, Reidar Tørhaug og Einar Sandom. Selskapet overtok i alt 20 rutevogner fra de tidligere rutebileierne.
I tillegg til de to hovedrutene der selskapet hadde person-, post- og godsruter, var det flere melkeruter i Folldal, arbeidsruter og skoleruter i Folldal. I tillegg ble det drevet turkjøring. Det var godssamtrafikk med NSB over Alvdal, Hjerkinn og Atna jernbanestasjoner.
Selskapet ble i 1973 fusjonert inn i Østerdal Billag, et selskap basert på alle tidligere bilruter i Nord-Østerdal, fra Os kommune i nord til Stor-Elvdal kommune i sør.


== Litteratur ==
Norges rutebileieres forbund, Avdeling Hedmark : 1930 - 1955. (1955). Flisa.
Too Much Love Will Kill You

«Too Much Love Will Kill You» er en sang skrevet av Queengitarist Brian May sammen med Frank Musker og Elizabeth Lamers. Sangen ble først utgitt av May på hans album Back to the Light i 1992, men ble også innspilt med Queen rundt 1990 og utgitt på albumet Made in Heaven i 1995. Brian May sang sangen under minnekonserten til Freddie Mercury i 1992.
Tamariner

Tamariner er en slekt vestaper på størrelse med ekorn. De finnes i all hovedsak i jungelen i Sør-Amerika.


== Arter ==
Saguinus bicolor
Saguinus martinsi
Saguinus inustus
Saguinus midas
Saguinus niger
Saguinus imperator
Saguinus labiatus
Saguinus mystax
Saguinus pileatus
Saguinus fuscicollis
Saguinus graellsi
Saguinus melanoleucus
Saguinus nigricollis
Saguinus tripartitus
Saguinus geoffroyi
Saguinus leucopus
Saguinus oedipus


== Eksterne lenker ==
(en) tamariner i Encyclopedia of Life 
(en) tamariner i Global Biodiversity Information Facility 
(en) tamariner hos Fossilworks 
(en) tamariner hos ITIS 
(en) tamariner hos NCBI 
(en) Kategori:Saguinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Saguinus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Saguinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tamarin

Tamarin kan vise til:

Tamariner, en gruppe aper i Sør- og Mellom-Amerika.
Tamarin (Mauritius), by på Mauritius.
Nile Ranger

Nile Ranger (født 11. april 1991 i London) er en engelsk fotballspiller som siden desember 2021 spiller for National League-klubben Boreham Wood FC. Han har tidligere spilt for Southampton, Barnsley på lån fra Newcastle, og fast for Swindon Town og Blackpool. I både Swindon og Blackpool ble kontrakten hans kansellert da han unnlot å møte på treninger samt flere utenomsportslige hendelser.


== Kontroverser ==
Han har vært involvert i flere utenomsportslige hendelser de siste årene og blitt tiltalt for overfall og voldtekt.
27. august 2011 ble han arrestert og tiltalt for å ha angrepet en mann i Newcastle og forlatt ham bevisstløs på gata, men ble ikke funnet skyldig i retten oktober 2012.I oktober 2011 ble han tatt av politiet for fyllebråk i Newcastle.I september 2012 ble politiet tilkalt til et hus i Enfield i Nord-London hvor inngangsdøren var ødelagt.  Nile Ranger ble arrestert på stedet og tiltalt for ødeleggelsene. Tiltalen ble frafalt i november 2012 i retten da den godtok Rangers forklaring på at han hadde ødelagt døren da han fryktet at hans kjæreste var blitt kidnappet og at han skulle betale for ødeleggelsene.I januar 2013 ble han arrestert for mistanke om voldtekt på et hotellrom i Newcastle; han ble tiltalt for dette 8. juli 2013.  Han ble frikjent i retten 4. mars 2014.I juli 2013 tattoverte hans etternavnet sitt på høyre side av pannen sin.I mars 2014 ble han arrestert i Liverpool for å ha angrepet en taxi.I april 2014 ble han ettersøkt i Swindon etter å ha blitt filmet av overvåkingskamera da han slo en kvinne og utenfor sin leilighet og sparket inn inngangsdøren til bygningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nile Ranger – Transfermarkt 
(en) Nile Ranger – Soccerbase.com 
(en) Nile Ranger – FootballDatabase.eu 
(en) Nile Ranger – Soccerway 
(en) Nile Ranger – FBref 
(es) Nile Ranger – as.com
Gol-Lærdal-Maristubilene Ltd.

Gol-Lærdal-Maristubilene Ltd. (GLM) var et rutebilselskap som eksisterte i tidsommet 1924–1982. 


== Historikk ==
Gol-Lærdal-Maristubilene hadde hovedbase i Lærdal. Selskapet ble etablert i 1924 basert på de tidligere selskapene Trygg, Lærdal Bilselskap og Gol Automobilselskap. Flere selskaper sluttet seg til seinere. Selskapets hovedrute var Lærdal-Borlaug-Gol, og veien over Hemsedalsfjellet (Borlaug – Gol) var på denne tida ikke åpen om vinteren. 
På 1970-tallet ble det videreutviklet gjennomgående bussruter i Sogn og Fjordane, og GLM sine ruter Lærdal – Gol ble samordnet med rutene til Firda Billag og Sogn Billag slik at det ble gjennomgående busser Førde – Sogndal – Lærdal – Gol i korrespondanse med tog til Oslo og Bergen. GLM ble overtatt av Sogn Billag i 1982.
Statistikken fra 1978 viser at selskapet dette året hadde 24 helårsansatte, åtte busser, fem lastebiler, to tilhengere og et annet kjøretøy.
Sist på 1980-tallet ble gjennomgangsrutene Førde – Sogndal – Lærdal – Gol forlenget til Oslo. Rutene gikk inn i Nor-Way Bussekspress og fikk navnet Sogn og Fjordane Ekspressen.


== Referanser ==
Callum Morris

Callum Morris (født 3. februar 1990) er en engelskfødt nordirsk-irsk fotballspiller som spiller for den skotske klubben Ross County FC.Morris signerte for Newcastle United i juli 2006. Han har siden da spilt både for junior-laget og reservelaget, og har også tre treningskamper for Irlands U19-landslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Callum Morris – Transfermarkt 
(en) Callum Morris – WorldFootball.net 
(en) Callum Morris – Soccerbase.com 
(en) Callum Morris – Soccerway 
(en) Callum Morris – FBref
Moss flyvehavn

Moss flyvehavn var en kort periode midt på 1930-tallet en sjøflyhavn ved Rosnestangen på Jeløya i Moss.Sjøflyhavnen var blant stoppene på Det Norske Luftfartselskaps daglige tur og retur flyvning mellom Gressholmen sjøflyhavn i Oslo og Bergen. Ruten ble etablert i 1935, men oppnådde aldri å gå med overskudd. Ifølge en illustrasjon fra februar 1937 var det også en rute mellom Moss Flyvehavn og Göteborg på denne tiden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digitalt fortalt: «Moss Flyvehavn» (skrevet av Tor Jonassen, Moss bibliotek) (besøkt 16. februar 2012)
Darren Lough

Darren Lough (født 23. september 1989) er en engelsk fotballspiller, som tidligere har spilt for Newcastle United. Han er forsvarsspiller.
Lough signerte for Newcastle United i juli 2006. Han har siden da spilt både for junior-laget og reservelaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Darren Lough – Transfermarkt
Duff Cooper Prize

Duff Cooper Prize er en britisk litterær pris som hvert år tildeles det beste verket innen historie, biografi, statsvitenskap eller (veldig sporadisk) lyrikk som er blitt gitt ut på engelsk eller fransk. Prisen ble innstiftet til minne om Duff Cooper, en britisk diplomat og forfatter. Prisen ble delt ut for første gang i 1956 og gikk da til Alan Moorehead for Gallipoli. Nå får prisvinneren en førsteutgave av Duff Coopers selvbiografi Old Men Forget og 5 000 britiske pund.  
Fra 2013 er prisen benevnt under navnet The Pol Roger Duff Cooper Prize etter å ha blitt sponset av Pol Roger.


== Liste over prisvinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Duff Cooper Prize
Jonny Godsmark

Jonny Godsmark (født 3. september 1989) er en engelsk fotballspiller, som spiller for Ashington. Han er angrepsspiller, og blir kalt Guide Post-born Speed Demon av den lokale pressen.Godsmark signerte for Newcastle United i juli 2006, og signerte 2008 proff-kontrakt med klubben. 6. august 2009 ble han lånt ut til Hereford United på 6 måneders låneavtale. Han ble sommeren 2010 frigjort fra Newcastle United, og signerte senere for den lokale klubben Ashington.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Godsmark loan deal completed» – Hereford Uniteds nettsted
Jonathan Godsmarks profil på Ashington AFCs nettsted


== Eksterne lenker ==
(en) Jonny Godsmark – Transfermarkt 
(en) Jonny Godsmark – Soccerbase.com
Ofotens Bilruter

Ofotens Bilruter AS (OB) var et rutebilselskap med hovedkontor i Narvik som opererte fra det ble stiftet i 1938 og til det ble fusjonert inn i Cominor i 2008. Selskapet hadde ruter i Narvik, Ballangen, Tysfjord, Evenes og Tjeldsund, og dessuten langruter nordover til Harstad og sørover til Bodø, og flybussen til Harstad/Narvik lufthavn, Evenes.


== Etablering ==
Ofotens Bilruter ble stiftet 7. april 1938 som en videreføring av rutene til rutebileierne Konrad Bertheussen fra Herjangen og brødrene Hjalmar og Trygve Hovde fra Liland. Blant de andre eierne var Ofotens Dampskibsselskab, Ofoten Meieri, Ankenes kommune, Ballangen kommune, Evenes kommune og Narvik kommune. Selskapet søkte om konsesjon for strekningen Narvik – Harstad i forbindelse med at riksveien over Herjangsfjellet åpnet 1. juli 1938, men fikk i første omgang bare konsesjon fram til Steinsland fergested ved Tjeldsundet. Fra 3. juli 1939 fikk OB kjøre helt fram til Harstad.


== Nord-Norge-Bussen ==
Fra 1. juli 1941 startet OB å trafikkere strekningen Narvik – Fauske – Bodø i samarbeid med Saltens Bilruter. I starten brukte ruta 13 timer og måtte krysse fem fergestrekninger, mens det i dag kun er én fergestrekning igjen (Bognes–Skarberget). 10. desember 1947 åpnet Nordlandsbanen til Lønsdal, og i den forbindelsen ble det satt inn en ekstra buss på strekningen som gikk direkte sørover fra Fauske til Lønsdal i korrespondanse med tog til og fra Trondheim. Denne ruta flyttet seg med Nordlandsbanens nordlige endepunkt, som fra 1. desember 1955 var Røkland, og Fauske fra 1. desember 1958. I 1956 startet OB også godsbilrute i forbindelse med Nordlandsbanen.Samme år som ruta til Bodø ble startet, ble det også opprettet et samarbeid om Nord-Norge-Bussen mellom Mosjøen og Kirkenes, en strekning på 1 540 km som tok fem dager. Ruta var et samarbeid mellom Helgeland Bilruter, Saltens Bilruter, Ofotens Bilruter, Troms Innland Rutebil (TIRB), Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap (FFR), Finnmarksbuss i Kirkenes og Polarbil i Vadsø. I forbindelse med forlengelsen av Nordlandsbanen ble Nord-Norge-Bussen i 1947 kortet ned til å gå fra Lønsdal, og strekningen ble da 1 360 km og tok "bare" fire dager. Senere ble den flyttet til Fauske da banen ble åpnet dit. 1. april 1988 ble Nord-Norge-Bussen en del av NOR-WAY Bussekspress' rutenett og skiftet navn til Nord-Norgeekspressen.


== Salg og fusjon ==
I mars 2006 ble alle aksjene i OB overtatt av TIRB, etter at eierselskapene til OB og TIRB hadde slått seg sammen til Hurtigruten Group. Året etter satte man igang en prosess for å fusjonere OB med søsterselskapene TIRB-Rutene og Tromsbuss. 1. september 2008 opphørte alle tre selskapene og ble til Cominor. I 2007 vant OB anbudet om å kjøre rutene i Ofoten, og den 25. mars 2008 startet man kjøring i de tre ruteområdene Ofoten, Nordre Salten og Ballangen. Dette omfattet OBs gamle ruteområde og Linds Bilruter i Ballangen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pettersen, M. (1988). Ofotens bilruter 50 år: 1938-1988. Narvik: Ofotens bilruter.Svanberg, E. (1990). Langs vei og lei i Nordland : samferdsel i Nordland gjennom 3000 år. Bodø: Nordland fylkeskommune.
Saltens Bilruter

Saltens Bilruter (SB) ble etablert som rutebilselskap i 1937 med hovedkontor i Bodø. Per i dag fungerer selskapet som et holdingselskap, med økonomitjenester og administrasjon for sine datterselskaper.
Største eier er Bodø kommune med 40,6 % av aksjene, nest største eier er DNB med 16,5%.


== Tidlig utvikling ==
SB var med å etablere Nord-Norge-Bussen i 1941. I alle år hadde selskapet personrutetrafikken Bodø-Fauske-Narvik på deling (50/50) med Ofotens Bilruter. 


== Virksomhet ==
I dag er Saltens Bilruter (SB) et konsern med flere datterselskaper. Bussvirksomheten foregår i Nordlandsbuss hvor SB eier 66%, Vy Buss 34%. Her inngår tidligere bussdrift hos SB og Helgeland Bilruter/Nettbuss Helgeland. Godsvirksomheten til Nettbuss Helgeland ble kjøpt opp av Saltens Bilruter, og er nå innlemmet i SB Transport. Datterselskapet Stoklands Bilruter driver også busstransport. I tillegg til dette driver konsernet betydelig gods- og slamtransport på vei i Nord-Norge.
Andøy Trafikklag ble avviklet i 2011, da de tapte anbudet for sin bussvirksomhet til Cominor. Bygninger etc ble overtatt av SB,mens deres ansatte ble overført til Cominor.
Gjennom datterselskapene har konsernet hånd om busstrafikk over store deler av Nordland, fra Narvik i nord til Nord-Trøndelag grense i sør.
Følgende selskapet ligger under SB-konsernet:

Nordlandsreiser AS
Østbø AS (68,66%)
SB Nordlandsbuss AS (66%)
SB Transport AS
SB Stoklands Bilruter AS


== Eksterne lenker ==
Saltens Bilruter