jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hiltgunt Zassenhaus

Hiltgunt Margret Zassenhaus (født 10. juli 1916 i Hamburg i Det tyske rike, død 20. november 2004 i Baltimore i USA) arbeidet som tolk under andre verdenskrig når norske og danske fanger i tyske fengsler fikk besøk av sjømannsprester. Dette arbeidet ble utført med større lojalitet overfor fangene og prestene enn for de tyske myndighetene, noe som etter krigen ga henne tilnavnet «tukthusfangernes engel».


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Zassenhaus vokste opp i et hjem av dannelsesborgerskapet i Hamburg. Hun var søster av matematikeren Hans Julius Zassenhaus. Etter abitur i 1935 ved Gymnasium Allee dro hun til Danmark for atten måneder. Deretter studerte hun skandinavistikk ved Universitetet i Hamburg, der også hennes brødre hadde studert. I 1938 var hun blitt Diplom-Übersetzerin.


=== Andre verdenskrig ===
Hun ble straks etter eksamen ansatt som tolk ved retten i Hamburg, og etter utbruddet av andre verdenskrig ble hun også ansatt ved postsensuren i Hamburg. Der skulle hun blant annet gjennomlese brev til og fra Skandinavia. Her sørget hun for at brev fra de jødiske ghettoene i Polen, med bønner om å sende pakker med mat, kom videre til skandinaviske mottakere.
I 1943 begynte hun å studere medisin, og ble kort etter tolk for først den norske sjømannspresten Conrad Vogt-Svendsen, og siden også den danske Sophus Boas, når de besøkte sine landsmenn i tukthuset i Hamburg. Da fangene senere ble plassert i forskjellige fengsler rundt omkring i Tyskland, reiste hun sammen med prestene til en del av disse. Under disse besøkene sørget hun for at det kunne snakkes fritt, og var med på å smugle især tobakk inn til fangene. Hun utarbeidet også et kartotek over hvor de forskjellige fangene befant seg, da det var nødvendig å oppgi navn på de fangene som prestene ønsket å besøke når de kom til et fengsel. Kartoteket gjorde senere nytte ved Folke Bernadottes aksjon med de hvite bussene.


=== Etterkrigstiden ===
Etter krigen fortsatte Zassenhaus sine medisinstudier, først i Hamburg og siden i København. I 1952 avsluttet hun studiene og flyttet til USA, hvor hun bosatte seg i Baltimore.
For sitt arbeide under krigen mottok hun blant annet St. Olavs Orden i Norge, Dannebrogordenen i Danmark og Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden.
I 1947 utkom hennes erindringer om arbeidet med tukthusfangene på norsk under tittelen Stå vakt i mørket. I 1973 utga hun en ny bok med tittelen Handlingens dag.


== Bibliografi ==
Stå vakt i mørket, Tiden Forlag: Oslo 1948
Handlingens dag, Aschehoug Forlag: Oslo 1973 ISBN 82-03-05860-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Et kaldt menneskehjerte er farligere og mer dødelig enn alle våpen», artikkel fra NRKs nettsider om Hiltgunt Zassenhaus
The Memorial Service for Dr. Hiltgunt M. Zassenhaus (engelsk)
Lene Egeli

Lene Egeli (født 27. mars 1987 i Stavanger) er en norsk modell fra Stavanger. Hun vant Frøken Norge-konkurransen i 2008, og representerte Norge i Miss World 2008 i Johannesburg, Sør-Afrika, den 13. desember 2008. Vinneren av konkurransen ble Ksenia Sukhinova, Frøken Russland. Egeli ble ikke en av de 15 semifinalistene, men gikk videre til topp 32 i delkonkurransen Miss World Top Model.
Hun har vært modell i flere år, og har blant annet vært med i den norske versjonen av det amerikanske realityprogrammet Top Model på TV3 (2.-plass), Årets Ansikt (3.-plass og lesernes favoritt), spilt inn reklamefilm for Revlon og vært med i en modellkonkurranse i Kina. Hun bor for tiden i Oslo.
Egeli vant Frøken Norge foran en annen jente fra Stavanger, Mariann Birkedal. Birkedal representerte Norge i Miss Universe 2008, og senere også i Miss World 2010, der hun plasserte seg som en av de syv beste.


== Eksterne lenker ==
 (en) Lene Egeli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Top model TV3
Frøken Norge Profil
Lene (21) ble Frøken Norge 2008
Scotland the Brave

«Scotland the Brave» (Skotsk-gælisk: Alba an Aigh) regnes som en av skottenes nasjonalsanger, og blir blant annet benyttet som nasjonalhymne ved Samveldelekene. I likhet med England har heller ikke Skottland noen offisiell nasjonalsang, men «Scotland the Brave» benyttes tradisjonelt som nasjonens sang – ofte sammen med «Flower of Scotland». Teksten er skrevet ca. 1950 av journalisten Clifford Leonard Clark Hanley (1922 – 1999).
Scotland the Brave av Cliff Hanley:
Hapro

Hapro AS (tidligere Hadelandprodukter AS) er en ledende tilbyder innenfor EMS (Electronic Manufacturing Services), bedriften tilbyr elektronisk og mekatronisk sammenstilling. Hapro er også ledende aktør innenfor yrkeskvalifisering, med 12 kontorer i Akershus, Buskerud, Oppland og Oslo. Ved inngangen av 2018 hadde Hapro omkring 360 ansatte. Per Sønsteby var administrerende direktør fra oppstarten 1. april 1973 til 2. juni 2008, da Erik Lundbekk (tidl. fabrikksjef ved Steertec Raufoss) tok over. I 2017 ble Hapro organisert som konsern, med datterselskapene Hapro Electronics AS og Hapro Jobb og Karriere AS.   
Hapro disponerer industribygg på totalt 22 500 m² på Jaren i Gran kommune.


== Historie ==
Hadelandprodukter ble opprettet som en underavdeling av en bedrift i Oslo i 1971, for å gi et tilbud til personer som falt ut av det ordinære arbeidsmarkedet. 


== Økonomi ==
Omsetning 2017: 468 MNOK


== Eiere ==
Hapro eies av Gran kommune (35,7%), Oppland fylkeskommune (20,8%), Lunner kommune (11,1%), Sparebank 1 Gran (6,9%), Jevnaker kommune (5,5%), Hadeland Gjensidige Brannkasse, Sparebank 1 Jevnaker Lunner, Brandbu og Tingelstad Almenning, Gran Almenning, Diakonstiftelsen Røysum, Lunner Almenning, Lions Club Gran og Lions Club Lunner. Hapro er en arbeidsmarkedsbedrift, og eierne kan ikke ta ut overskuddet, men det pløyes i sin helhet tilbake i bedriften.


== Hapro B.I.L ==
Hapros bedriftsidrettslag, «HAPRO BIL» har spilt mot Tufte IL.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Hapro inn i "Alfa-lokaler" – hadeland.net
Eventyrlig fra Hadelandprodukter – hadeland.net
Hapro lekte med Tufte – hadeland.net
Velger produksjon i Norge - et nytt industrieventyr?
A Man’s A Man for A’ That

A Man's A Man for A' That er en av Skottlands uoffisielle nasjonalsanger. Robert Burns forfattet opprinnelig diktet som sangen baserer seg på under tittelen Is There For Honest Poverty. A Man's A Man for A' That ble sunget ved åpningen av det skotske parlamentet i 1999 – og blir enkelte ganger assosiert med skotsk nasjonalisme og kampen for løsrivelse fra Storbritannia. Sangen har også blitt oversatt til tysk med tittelen Trotz Alledem Und Alledem.


== Sangtekst ==


== Eksterne lenker ==
Privat tolkning av sangen offentliggjort på www.youtube.com
Pierre Henry

Pierre Henry (født 9. desember 1927 i Paris i Frankrike, død 5. juli 2017 samme sted) var en fransk komponist regnet som en pioner innenfor konkret musikk og elektronisk musikk.
Fra 1949 til 1958 arbeidet Henry i Club d'Essai studio i RTF, grunnlagt av Pierre Schaeffer. I denne perioden, i 1950, skrev han Symphonie pour un homme seul, i samarbeid med Schaeffer. Han komponerte også den første konkret musikk til film, kortfilmen Astrologie ou le miroir de la vie fra 1952. Han laget også musikk til tallrike filmer og balletter. Blant hans best kjente er det eksperimentelle albumet Messe pour le temps présent fra 1967, som han laget i samarbeid med koreografen Maurice Béjart, hvor man finner sporet «Psyché Rock». Han sto også bak temasangen til TV-serien Futurama, inspirert av «Psyché Rock». I 1997 ga Fatboy Slim ut en remix av denne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pierre Henry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pierre Henry på Internet Movie Database 
(en) Pierre Henry hos The Movie Database 
(en) Pierre Henry på Discogs 
(en) Pierre Henry på MusicBrainz 
(en) Pierre Henry på MusicBrainz 
(en) Pierre Henry på Spotify 
(en) Pierre Henry på Songkick 
(en) Pierre Henry på AllMusic
Ulf Karlsen

Ulf Karlsen (født 8. mars 1966) er en norsk tidligere fotballspiller og tidligere styremedlem i Viking Fotballklubb. I 1991 ble han seriemester med Viking. Karlsen fikk 269 kamper og åtte mål for Viking mellom 1991 og 1997.
Karlsen har også spilt 119 kamper og skåret 10 mål for Bryne. Han har 3 A-landslagskamper for Norge i perioden 1991–1992. Han er oppvokst i Mo i Rana og spilte for Mo Idrettslag i årene 1983–1987.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ulf Karlsen – Transfermarkt 
(en) Ulf Karlsen – EU-Football.info 
(no) Ulf Karlsen – Norges Fotballforbund 
(en) Ulf Karlsen – FBref
Scots Wha Hae

Scots Wha Hae (skotsk-gælisk: Brosnachadh Bhruis) er en av skottenes nasjonale hymner som i lang tid har fungert som uoffisiell nasjonalsang for Skottland. I den senere tida har sangen i stor grad blitt erstattet av Scotland the Brave og Flower of Scotland.
Teksten ble skrevet av skottenes nasjonalskald, Robert Burns, i 1793. I likhet med Flower of Scotland er også denne sangteksten inspirert av kong Robert Bruce' seier over engelskmennene og Edvard II i 1314 (slaget ved Bannockburn).


== Eksterne lenker ==
Privat tolkning av sangen offentliggjort på www.youtube.com
Finn E. Krogh

Finn Einar Krogh (født 19. april 1959) er en tidligere norsk fotballspiller og nåværende styremedlem i Viking Fotballklubb. Krogh spilte i Viking fra 1976 til 1979, da Viking vant «the doubbel» både Cup'en og serien. Han har også vunnet cupen med Brann tidlig på 1980-tallet. Nå er Krogh profilert direktør ved Oljemuseet i Stavanger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Finn E. Krogh – Transfermarkt 
(en) Finn E. Krogh – WorldFootball.net 
(no) Finn E. Krogh – Norges Fotballforbund
John Arild Ertvaag

John Arild Ertvaag (født 28. juni 1955) er en norsk forretningsmann. 
John Arild Ertvaag var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Han er tidligere styremedlem i Viking Fotballklubb fra Stavanger. Har arbeidet seg opp blant annet på kjøp, salg og utleie av eiendom, og har flere styreverv i det lokale næringslivet. Han har tjent på investeringer i blant annet Hitecvision og i bilforhandlere. Ifølge Kapital var han 183. rikeste i Norge i 2019.Han er majoritetseier av investeringsselskapet Camar AS som hans sønn og hans bror også er involvert i. Selskapet hadde i 2017 en fortjeneste på over 500 millioner kroner. Camar forvaltet i 2019 1,2 milliarder kroner.


== Referanser ==
Alfred Ydstebø

Alfred Ydstebø (født 20. oktober 1969) er en norsk næringslivsgründer fra Stavanger.
Han ble først kjent som leder og eier i Acta og har siden 2007 først og fremst drevet innen eiendom. Han er grunnlegger og eier av Base Gruppen, der blant annet Base Property, Base Bolig og Abri Dialogue inngår. Gjennom Abri Vekst drev han blant annet det store asylmottaket på Forus fra 18. november 2015 til 18. november 2016. Ydstebø har også vært hovedaksjonær og styreleder i amerikanske Wunderlich Securities, et av Wall Streets eldste meglerhus.


== Referanser ==
Wenche Skorge

Wenche Skorge (født 16. februar 1956) er en norsk forretningsdrivende, kommunikasjonssjef i Rogaland Teater. Hun har tidligere vært informasjonsdirektør i Statoil og informasjonsdirektør i Skagen Fondene, rådgiver og partner i PR- og kommunikasjonsbyrået MonsenHejna AS, og har tidligere vært styremedlem i Viking Fotballklubb.
Skorge sitter i sentralstyret til Naturvernforbundet.
Ring inn musikken

Ring inn musikken er et norsk radioprogram i NRK Radio der lyttere kan ønske seg klassisk musikk.  Det  har blitt sendt i ulike former siden 1991. Det sendes nå i opptak i kanalen NRK Klassisk på lørdager mellom kl. 9 og 11 og ledes av Mari Lunnan. Lytterne kan ringe inn og legge igjen ønsker på en telefonsvarer som blir spilt av i programmet, eller sende e-post.
Fra starten og fram til 2015 ble programmet sendt direkte i P2 med én times sendetid. 


== Tidligere programledere ==
(ufullstendig liste)

Eirik Os Simonsen
Torun Kirby Torbo.
Per Olav Reinton
Kjell Hillveg


== Referanser ==
Adolf Thomsen

Adolf Thomsen (født 10. juli 1852 i Bergen, død 24. juli 1903 i Sandefjord) var en norsk komponist og musiker. Thomsen bodde i Tromsø og var fra 1883 organist i Tromsø domkirke. Han ble kjent med Edvard Grieg og flere av hans verk er dedikert til Grieg.

Thomsen er mest kjent for melodien til «Barndomsminne frå Nordland» («Å eg veit meg eit land») med tekst av Elias Blix, som ofte kalles «Nord-Norges nasjonalsang». Sangen ble publisert for første gang i avisa Den 17de Mai 13. august 1896, og senere i bokform i Elias Blix sin Salmer og Songar fra 1900. Originalversjonen har åtte vers. Den mest kjente melodien ble skrevet av Adolf Thomsen i 1901.
Thomsen og hans hustru Lorentze Emilie, født Engelsen, fikk tre døtre: Alfhild, Frida og Ingerid, samt to sønner: Einar og Sigvald.
En byste av Thomsen står i Kirkeparken i Tromsø. Skulpturen ble modellert av Trygve Thorsen i 1943 og avduket i 1946.


== Eksterne lenker ==
(en) Adolf Thomsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mer om Adolf Thomsen på slektsdata
Bilde
Skotsk nasjonalsang

Skottland har ingen offisiell nasjonalsang, men landet har en rekke sanger som assosieres spesielt til Skottland. Nasjonalskalden Robert Burns er opphavsmann for en rekke lyriske tekster som tradisjonelt holdes fram blant skottenes nasjonale sangskatt, blant annet A Man's A Man for A' That og Scots Wha Hae. Sistnevnte sang tar utgangspunkt i skottenes viktige seier over engelskmennene og kong Edvard II i slaget ved Bannockburn i 1314. Den skotske seier i dette slaget er også tema for sangen Flower of Scotland som pr. idag er en av de mest brukte nasjonalhymnene i kongeriket. Den sangen som oftest assosieres med Skottland er likevel fortsatt Scotland the Brave (Skotsk-gælisk: Alba an Aigh) som blant annet brukes som Skottlands nasjonalhymne ved Samveldelekene. 
I juli 2006 ble det publisert en spørreundersøkelse i magasinet Reporting Scotland. Undersøkelsen tok utgangspunkt i et representativt utvalg av 10 000 skotter som hadde blitt spurt om sine preferanser i forhold til nasjonalsang. En rekke eldre og nyere sanger ble lansert som alternativer i undersøkelsen som fikk dette resultatet:

Blant alternativene ved spørreundersøkelsen fantes også popmusikk som I'm Gonna Be (500 Miles) og marsjen Highland Cathedral med tysk opphavsmann.
Borgervæpning

Borgervæpning var en forpliktelse byborgerskapet i mange europeiske land hadde til å danne væpnede avdelinger til ordensvern og forsvar av byen. Denne ordningen kan minne om vikingtidens leidangshær.
I Norge var det alt i middelalderen blitt en plikt for alle våpenføre menn i byen å holde våpen og delta i byens forsvar. Plikten har òg tradisjoner tilbake til vikingtiden, der enhver våpenfør mann som ikke forsvarte bygden sin under angrep ble dømt til døden. Den norske borgervæpning hadde sin glansperiode ved begynnelsen av 1800-tallet. Borgervæpningen ble avskaffet ved lov av 28. mai 1881. I spissen for borgervæpningen stod en såkalt stadshauptmann, under denne stadsmajorer, stadskapteiner og stadsløytnanter. Også byens mannlige innbyggere som ikke var borgere, hadde verneplikt.Ved kong Christian IVs hærordning av 18. januar 1628 ble det opprettet en såkalt borgerbevæpning. Dette var en tvungen verneplikt, der det ble bestemt at de norske kjøpstedene skulle holde 14 kompanier. hvorav to i Christiania. Disse kompaniene gjorde i sin tidlige periode ordenstjeneste og var også hjelpemannskaper ved brann, og fikk ikke særlige militære oppgaver før fra 1801. Kompaniene ble ledet av en såkalt stadshauptmann (tilsvarende kaptein i hæren) og mange av byens kjente borgere figurerer som stadshauptmenn opp gjennom tiden.
De to Christiania-kompaniene til sammen fikk navnet ”Christiania Borgerlige Infantericorps”. Dette korpset ble altså opprettet så tidlig som i 1628, bare fire år etter at byen ble flyttet fra det gamle Oslos brannruiner under Ekeberg over til Akersnesset og i ly av Akershus festning. Som kjent var det kong Christian IV selv som beordret flyttingen og byen beholdt sitt navn etter ham i 300 år.
Forholdet til Sverige ble stadig forverret mot slutten av unionstiden, og i lov av 28. mai 1881 ble det fastsatt at borgerbevæpningen skulle opphøre. Christiania bystyre frarådet dette. Infanterikorpset hadde sin siste parade og avmønstring 17. juni 1881. Den fant også sted på Stortorvet, og under ledelse av korpsets siste sjef, Stadshauptmand Richard Andvord, ble de to kompanier dimittert.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wiesner, A.M. «Bergens borgervæbning». I: Bergen 1814-1914, Bergen 1914 (Artikkelen finnes i PDF-versjon på Buekorpsene.com)
Sunde, Arne; «Det gule chor og noe om dets opptredener på Nordstrand», Oslo historielags årsberetning for 2002-2003
Wilberg, Janne: "Militære anlegg i 1814", i Jørn Holme: "De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus", Cappelen Damm 2014, s. 66 - 83. ISBN 978-82-02-44564-5
Asmir Begović

Asmir Begović (født 20. juni 1987) er en bosnisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Everton FC.Den 2. november 2013 scoret han etter 13 sekunder mot Southampton FC med en distanse på 97,5 meter, etter hans lange spark over banen gikk over Artur Boruc. Hans mål fikk en plass i 2015 Guinness rekordbok for "lengste målet scoret i fotball".
I juli 2015 meldte overgang fra Stoke City FC til Chelsea FC, hvor han skrev under på en fireårskontrakt.


== Landslaget ==
Han er opprinnelig fra Trebinje i Hercegovina, men har representert Canada på yngre landslag. Den 19. mai 2008 erklærte han at han i fremtiden kommer til å representere landslaget til hjemlandet Bosnia-Hercegovina. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asmir Begović – FIFA 
(en) Asmir Begović – UEFA 
(en) Asmir Begović – Transfermarkt 
(en) Asmir Begović – national-football-teams.com 
(en) Asmir Begović – WorldFootball.net 
(en) Asmir Begović – Soccerbase.com 
(en) Asmir Begović – FootballDatabase.eu 
(en) Asmir Begović – Soccerway 
(en) Asmir Begović – EU-Football.info 
(en) Asmir Begović – FBref
Pseudocrenilabrinae

Pseudocrenilabrinae er en gruppe ciklider som ifølge studier av Sparks & Smith (2004) omfatter alle de afrikanske ciklidene med unntak av de lignende artene fra Madagaskar.
Tidligere autorer anerkjente i tillegg underfamiliene Paratilapinae Tawil 2001, Tilapiinae Hoedeman 1947, Tylochrominae Poll 1986, Heterochrominae Kullander 1998 og Boulengerochrominae Tawil 2001.

Alle ciklidene i de større østafrikanske innsjøene som mbunaene i Malawisjøen, furuene i Victoriasjøen og de endemiske ciklidene i Tanganyikasjøen tilhører Pseudocrenilabrinae.


== Slekter ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudocrenilabrinae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pseudocrenilabrinae hos Fossilworks 
(en) Pseudocrenilabrinae hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudocrenilabrinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudocrenilabrinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Oslo ingeniørhøgskole

Oslo ingeniørhøgskole var en høgskole for ingeniørutdanning. Skolen ble opprettet i Christiania i 1873 under navnet Christiania Tekniske Skole og hadde lokaler i Kristian IVs gate 8b i Oslo. Skolen fikk egen bygning i Cort Adelers gate 30 i 1889 tegnet av arkitekt Victor Nordan.. Skolen ble i 1994 en del av Høgskolen i Oslo (HiO), nå Oslomet – storbyuniversitetet.


== Historie ==
Skolens navn gjennom tidene har vært Christiania tekniske Skole 1873–1896; Kristiania tekniske Skole 1897–1912; Kristiania Tekniske Mellomskole 1912–1924; Oslo Tekniske Mellomskole 1924–1936; Oslo tekniske skole 1936–1976 og Oslo ingeniørhøgskole 1977–1994. Oslo tekniske skole og Oslo elementærtekniske skole flyttet sammen på Sofienberg videregående skole, og er siden blitt Fagskolen Oslo. Oslo ingeniørhøgskole ble videreført som Avdeling for ingeniørutdanning ved Høgskolen i Oslo, som og ble flyttet til Pilestredet 35 i juni 2007. Ved sammenslåinga med Høgskolen i Akershus i 2011 ble denne en del av fakultetet for teknologi, kunst og design ved Høgskolen i Oslo og Akershus.
Høsten 2011 ble bygget tatt i bruk som midlertidig lokale for Ullern videregående skole i påvente av at Ullern fra august 2015 kunne flytte inn i samlokaliserte lokaler med Oslo Cancer Cluster. Fra høsten 2018 flyttet Ruseløkka skole inn i bygget i påvente av at ny skole skal stå ferdig der i 2021. Det er bestemt at den nye Myntgata videregående skole skal ta over bygget høsten 2021 i påvente av at skolebygget i Myntgata 2, skal stå klart for innflytting høsten 2025.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Oslo ingeniørhøgskole». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Agryz

Agryz (russisk: Агрыз, tatarisk (kyrillisk): Әгерҗе, tatarisk (latinsk): Ägerce) er en by i Republikken Tatarstan i Russland. Den ligger ved elva Izj, rundt 250 km nordøst for Kazan. Innbyggertall: 18 620 (folketelling 2002), 19 732 (folketelling 1989).
Den ble grunnlagt som en bosetning ved jernbanestasjonen Agryz (åpnet i 1915) i forbindelse med byggingen av jernbanen Kazan–Jekaterinburg. Den fikk innvilget bystatus i 1938.
Mojave

Mojave, eller Mohave, kan vise til:

Mohave, urfolk
Mojave (språk)
Mojaveørkenen
Mohave County
Mohave kraftverk
macOS 10.14 (Mojave), en versjon av operativsystemet macOS
Sven O. Kullander

Sven Oscar Kullander (født i Sollefteå, 1952) er en svensk biolog med doktorgrad i iktyologi.
Sven O. Kullander forsker fremfor alt på ciklider og andre tropiske ferskvannsfisker. 
Han har også jobbet med truede fiskearter i Sverige.
Han har studert ved universitetene i Umeå og Stockholm. Doktorgraden tok han i Stockholm i 1984.
Han er i dag førsteintendent ved Naturhistoriska riksmuseet i Stockholm, med ansvaret for den iktyologiske og herpetologiske samlingen.
Kullander koordinerer også museets bidrag til FishBase og GBIF.Han har gitt ut flere vitenskapelige og populære publikasjoner og foretatt et stort antall ekspedisjoner hvor han har beskrevet mange grupper og arter av ciklider.
Den første boken hans, A Revision of the South American Cichlid Genus Cichlasoma kom i 1983. Den andre boken kom i 1986 og den tredje i 1989.
Han har samarbeidet med bl.a. Han Nijssen, og oppkalte panda-dvergcikliden (Apistogramma nijsseni) etter ham.
Det svenske bladet Tidskriften Akvariet tildelte Kullander i 1996 «Akvariets Oscar» som er en utmerkelse for stor innsats i akvariehobbyen.


== Publikasjoner (utvalg) ==
A review of the South American cichlid genus Cichla, Kullander, Sven O. & Efrem J. G. Ferreira
The Cichlids of Surinam (Teleostei: Labroidei), Kullander, Sven O. & H. Nijssen.


== Referanser ==