jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sankt Eustachius

Sankt Eustachius, også kjent som Eustace, var en legendarisk kristen martyr som etter sigende levde på 100-tallet e.Kr. En martyr med dette navnet er helgenerklært i den romersk-katolske kirke, men som samtidig bedømmer legenden som omgir ham som «fullstendig legendarisk», og av den grunn fjernet fra den romersk-katolske kalender over helgener som skal feires liturgisk verden over i den tidligere høytiden «Sankt Eustachius og ledsagere».


== Legenden ==
Før Eustachius ble omvendt til kristendommen var han en romersk general ved navn Placidus som tjenestegjorde under keiser Trajan. Mens han jaktet på en hjort i Tivoli i nærheten av Roma fikk Placidus en visjon om Jesus mellom hjortens gevir. Han ble øyeblikkelig konvertert, fikk både seg selv som sin familie døpt, og endret sitt navn til Eustachius (som skal betyr «god skjebne» eller «fruktbar»). En rekke ulykker fulgte for å sette hans nye tro på prøve: hans rikdom ble stjålet, hans tjenere døde av pest, da familien tok en sjøreise kidnappet skipets kaptein hans hustru, og da Eustachius krysset en elv med sine to sønner ble barna tatt av ulv og en løve. Som Job sørget Eustachius over sin skjebne, men hans tro ble ikke endret. Han fikk deretter tilbake sin rikdom, og gjenforent med sin familie. Da han demonstrerte sine nye tro ved å nekte å ofre til hedenske guder skal keiser Hadrian ha dømt Eustachius, hans hustru, og hans sønner til bli brent til døde inni en bronsestatue av en okse i år 118.


== Helgengjøring og kultens spredning ==
Legenden om Eustachius ble popularisert av Jacobus de Voragines Legenda Aurea (Den gylne legende, ca. 1260). Eustachius ble kjent som en skytshelgen for jegere, og også for alle som møtte motgang, og ble tradisjonelt inkludert blant De fjorten nødhjelpere.
Som med mange av de tidligste helgene er det få bevis på Eustachius’ faktiske eksistens. Elementer av hans legende har blitt tilskrevet andre helgener, mest kjent er den franske helgen sankt Hubertus.
Hans minnedag i den romersk-katolske kirke var 20. september, men denne datoen har ikke offisielt blitt observert siden pave Paul VI fjernet mange av dårlig dokumenterte helgenene fra kalenderen i 1969.


== Beskyttelse og kulturelle referanser ==
Eustachius er en av Madrids skytshelgener. Scener fra legenden, spesielt av Eustachius som kneler foran hjorten ble et populært motiv i middelalderens religiøse kunst. Tidligere kunstneriske beskrivelser av legenden inkluderer et veggmaleri i Canterburykatedralen og glassmaleriene i Chartreskatedralen. Det er også en kirke for sankt Eustachius i Paris, og øya Sint Eustatius er oppkalt etter ham.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Patron Saints: Saint Eustachius
The Golden Legend: The Life of Saint Eustace
Terrorangrepet i Charsadda 9. februar 2008

Terrorangrepet i Charsadda 9. februar 2008 skjedde da en selvmordsbombe eksploderte på et valgmøte i Charsadda , Pakistan. Charsadda ligger 29 km vest fra Peshawar.
Angrepet var rettet mot et valgmøte for partiet Awami National Party. Ingen grupper tok på seg ansvaret for angrepet, men innenriksminister Hamid Nawaz mistenkte at Al-Qaida eller Taliban-linkede grupper var ansvarlige etter å ha truet alle politiske partier i North-West Frontier Province. Bomben skjedde ni dager før Parlamentsvalget i Pakistan 2008 som var utsatt på grunn av Mordet på Benazir Bhutto.


== Se også ==
Terrorangrepet i Lahore 10. januar 2008
Parlamentsvalget i Pakistan 2008


== Referanser ==
Terrorangrepet i Spin Boldak 18. februar 2008

Terrorangrepet i Terrorangrepet i Spin Boldak 18. februar 2008 skjedde da en bilbombe eksploderte nær en kolonne med Canadiske soldater i Spin Boldak i Kandahar-provinsen i Afghanistan. Angrepet drepte 38 afghanske sivile og såret minst 25 andre. I tillegg ble fire canadiske soldater lettere såret. Bomben gikk av da militærkolonnen passerte et travelt marked.Selvmordsbomben gikk av dagen etter Terrorangrepet i Kandahar, det til da dødeligste terrorangrepet under krigen i Afghanistan.
Guvernøren i Kandahar, Asadullah Khalid, sa at eksplosjonen ikke ville ha skjedd, dersom canadiske styrker hadde hørt på hans advarsler mot å dra til Spin Boldak.


== Se også ==
Operasjon Enduring Freedom
Krigen mot terror


== Referanser ==
Fembåndsciklide

Fembåndsciklide er en art i gruppen Neolamprologus.
Den har navnet fra sine fem mørke, loddrette bånd på sidene som ligner tegningene til Cyphotilapia frontosa.
Den har vært regnet som en dvergciklide selv om den kan bli opptil 15 cm lang.
Fembåndscikliden er en kjøtteter som livnærer seg av snegler og etter hvert som den blir voksen, også fisk.


== Akvaristikk ==
Denne arten har en viss utbredelse i akvaristikken.
Fembåndscikliden kan være svært aggressiv og bør derfor holdes i et artskar på minst 300 liter og 120 cm lengde.


== Eksterne lenker ==
(en) Fembåndsciklide – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Fembåndsciklide i Encyclopedia of Life 
(en) Fembåndsciklide i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fembåndsciklide hos FishBase 
(en) Fembåndsciklide hos ITIS 
(en) Fembåndsciklide hos NCBI 
(en) Kategori:Neolamprologus tretocephalus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neolamprologus tretocephalus – detaljert informasjon på Wikispecies
Giorgio Pantano

Giorgio Pantano (født 4. februar 1979 i Padova, Italia) er en italiensk tidligere Formel 1-fører som kjørte store deler av 2004-sesongen for Jordan Grand Prix. Han ble erstattet av Timo Glock. Siden 2005 har han kjørt i GP2.
Pantano fullførte seks av de fjorten løpene han startet i og fikk 13.-plass i Europas Grand Prix og Malaysias Grand Prix som beste resultat. I sammendraget endte han på 24.-plass, med null poeng.


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)


== Se også ==
Liste over Formel 1-førere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Giorgio Pantano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Giorgio Pantano – racing-reference.info 
(en) Giorgio Pantano – Driver Database
Slaktern

Slaktern er en plass i Nordmarka. Den var tidligere en husmannsplass under Blindern og Vestre Aker prestegård. 
Plassen nevnes første gang i kildene med dette navn (Slagteren) i en husmannstelling for Aker i 1771.  Er nå et populært utfartsted  for kortere dagsturer da det ligger ca. seks kilometer fra  nærmeste stasjon på Holmenkollbanen. Ved Slaktern ligger også  Nordmarkskapellet. Skiklubben Odd har siden 1881 hatt klubbhytte med overnattingsmuligheter der. Dette området av Nordmarka eies av Opplysningsvesenets fond.


== Eksterne lenker ==
(en) Slaktern – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Norsk dramatikkfestival

Norsk Dramatikkfestival er en norsk festival som arrangeres annethvert år. Den drives av Foreningen Norsk Samtidsdramatikk. Det norske teatret i Oslo har i flere år vært festivalens vertsteater, men siden 2015 har Dramatikkens Hus vært festivalens nærmeste samarbeidspartner. Festivalen avvikles på Dramatikkens Hus med regissører og skuespillere fra ulike teatre.


== Mål ==
Målene for virksomheten i Foreningen Norsk Samtidsdramatikk er:

Å arrangere Norsk Dramatikkfestival annet hvert år.
Å rekruttere skrivende talenter til dramatikerfaget.
Å arbeide for at norsk dramatikk blir oppført på teaterscener, også utenom festivalsammenheng.
Å gi dramatikere teaterfaglig erfaring ved å tilby ulike former for produksjon av manus.
Å skape en møteplass og et faglig forum der dramatikere, andre teaterkunstnere og publikum kan møtes.
Å samarbeide med andre aktører med samme mål for å ytterligere å styrke mulighetene for at norsk dramatikk blir utviklet, produsert og spilt.


== Ledere ==
Festivalleder fra 2014 er Victoria Meirik. 


=== Tidligere festivalledere ===
2008 – Harry Guttormsen
2006 – Mette Brantzeg
2004 – Ragnhild Mærli
1998 – Line Rosvoll
1990 – Siri Senje
1985 – Rita Abrahamsen


== Dramatikere ==
Dramatikere som har debutert og blitt oppført på festivalen er blant andre

Liv Heløe
Kathrine Nedrejord
Hanne Ramsdal
Arne Lygre
Erlend Sandem
Maria Tryti Vennerød
Ellisiv Lindkvist
Kim Atle Hanssen
Lars Vik
Gunnar Germundson
Gyrid Axe Øvsteng
Thomas Bye
Marit Kaldhol
Cecilie Mosli
Bjarne Robberstad
Einar Schwenke
Christina Veronika Mauer
Fredrik Brattberg
Morten Nyhus
Nelly Winterhalder
Marius Leknes Snekkevåg
Malmfrid Hovsveen Hallum
Hans Petter Laberg


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Dramatikkens Hus
Balders Hage

Balders Hage (opprinnelig Baldershage) er navnet på en eiendom og bygning i Larvik. Eiendommen har gnr/bnr 4058/4 i Larvik kommune og ligger innerst i Larviksfjorden, rett sørvest for Langestrand. Den ble utskilt gnr/bnr 4058/1 Fritzøehus ved skylddeling 18. november 1879, men arealene hadde opprinnelig tilhørt gården Jordfallen. Ved skjøte datert 7. august 1880 ble eiendommen overdratt fra kammerherre Frederik Wilhelm Treschow til grosserer, tobakksfabrikant og disponent ved Fritzø kornmøller Jakob Wilhelm Falch. Falch reiste bygningen Balders Hage som bolig for seg og sin familie.
Falchs enke og seks barn solgte eiendommen i 1905 til Fritz Michael Treschow, som samme år endret eiendommens navn til Fritzøe Villa. Eiendommen fulgte siden familien Treschow, inntil den på 1980-tallet ble kjøpt av Iver Bugges rederi ved Jan Bugge, som pusset opp bygningen for 20 millioner kroner. Oslomannen Hans Svarstad Hansen overtok like etterpå eiendommen. Albert Bøe AS kjøpte boligeiendommen i 2000 for vel 14 millioner kroner. Trygve Bøe kjøpte Balders Hage av Albert Bøe AS i 2004.
Bygningen fikk en kommunal byggeskikkpris etter en restaurering i 1991.


== Kilder ==
SAKO, Larvik sorenskriveri, G/Gb/Gbf/L0001b: Panteregister nr. V 1b, s. 361.


== Eksterne lenker ==
«Tidligere nazi-reir kan bli ditt for 45 millioner», artikkel om Balders Hage på nettstedet e24.no 26. juli 2014
Sosnovo

Sosnovo (russ.: Сосново, finsk: Rautu, eldre svensk: Rautus) er et tettsted i Priozersk region i Leningrad oblast i Russland. Tettstedet ligger på det karelske nes, 76 km nord for St. Petersburg. Tettstedet har 5 593 innbyggere (2003) og er sentrum i Sosnovo kommune som har 9 020 innbyggere (2006). Navnet Sosnovo ble tildelt i 1948.
Før 1944 var Rautu en finsk kommune i Viborgs län. Kommunen lå langs Finlands daværende grense mot Russland. Rautu hadde 5909 innbyggere i 1939.
Folkloreensemblet Lesnaja Skazka fra Sosnovo har vunnet flere nasjonale og internasjonale priser. Ensemblet opptrådte i Norge under Leningraddagene i Nordland i 1990 og var på turne i Nordland i 1991.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Rautu i Nordisk familjebok, bind 22, spalte 1083, 1915
Kart over Rautu
Aleksin

Aleksin (russisk: Але́ксин) er en by i Tula oblast i Russland. Den ligger ved elva Oka, rundt 50 km nordvest for Tula.
Bosetningen ble første gang nevnt i 1348 i Nikon-krøniken. Den fikk innvilget byrettigheter i 1777. På grunn av dens beliggenhet ved Oka var den en periode en viktig elvehavn.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Aleksin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fengxian

Fengxian (kinesisk: 奉贤区, pinyin:  Fèngxián Qū) er et distrikt i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Det ligger et godt stykke utenfor bykjernen, og har 508 721 innbyggere (2003) på et areal på 687,39 km². Befolkningstettheten er på 740 pr km². Det er kjent for sine strender som er yndede utfartsmål for bybefolkningen.
Fengxian er ett Shanghais sørligste distrikter, og ligger langs kysten mot Hangzhoubukten. 
Før 2001 var Fengxian et fylke.
I byen Nanqiao ligger Guhuaparken med «Sannütempelet» (De tre fruers tempel, en forfedrehall), som minner om de tre Wu-kongen fra de tre rikers tid; de foretrakk å henge seg fremfor å bli tatt til fange av kongen av Yues soldater.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Nanqiao (南桥镇),Xidu (西渡镇), Zhuanghang (庄行镇), Jinhui (金汇镇), Zhelin (柘林镇), Qingcun (青村镇), Fengcheng (奉城镇), Situan (四团镇), Haiwan (海湾镇).


== Referanser ==
Minhang

Minhang (kinesisk: 闵行区, pinyin: Mǐnháng Qū) er et bydistrikt i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Det har 751 154 innbyggere (2003) på sine 371,68 km², noe som betyr at det bor 2 021 innbyggere pr km². Distriktet ligger sør for den egentlige Shanghai by. 
East China Normal University har en av sine to campuser i Minhang.


== Administrative enheter ==


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.


== Referanser ==
Jonatan Blode

Jonatan Blode (født 15. september 1964 i Falun i Dalarnas län) er en  svensk skuespiller.


== Filmografi (utvalg) ==


=== Spillefilm ===
2008 – Iskariot
2006 – När mörkret faller – Johnny
2003 – Den tredje vågen – Bodine


=== Kortfilm ===
2006 – Legion – Lennart


=== TV-serier ===
2007 – Beck - Det tause skriket – Anders Larsson (1 episode)
2006 – Wallander – Blodsbånd – Micke Petterson (1 episode)
2006 – En fråga om liv och död – Gordon, Adams bror (mini-TV-serie)
2004 – Kommissionen – Mikael Ekdahl (mini-TV-serie)
2001 – Reuter & Skoog – För mycket sex (1 episode)
1999 – S:t Mikael – servitør (1 episode)


== Eksterne lenker ==
(en) Jonatan Blode på Internet Movie Database 
(sv) Jonatan Blode i Svensk Filmdatabas 
(en) Jonatan Blode hos The Movie Database
Kay Cottee

Kay Cottee, (født Kay McLaren 25. januar 1954 i Sydney) er en australsk seiler, mest kjent som første dame til å seile solo rundt jorden nonstop i 1987-1988 med sin slupp First Lady på 189 dager. 
Hun giftet seg med Peter Westland Sutton i 1989, og driver i dag med kunstmaling og yachtdesign. Hun fikk med tittelen Australian of the year i 1988 og har hedersmedlemskap i et flertall australske og amerikanske yachtklubber.


== Bibliografi ==
First Lady 1989
All at Sea on Land 1998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kay Cottees kunstgalleri
Sæddonasjon

Sæddonasjon, eller spermdonasjon, er en form for assistert befruktning hvor en mann donerer sperm til en spesiell klinikk, kalt sædbank, for at den skal brukes til å produsere et barn. Sæddonasjon foregår ved at mannen donerer sæd som fryses ned, og deretter kan injiseres inn i en kvinnes kjønnsorganer. Ofte har kvinnen har i forkant blitt stimulert med hormoner for å sikre eggløsning, slik at sjansene for vellykket behandling økes.  Sæddonorer er hovedsakelig ment for par hvor mannen er ute av stand til å produsere befruktningsdyktige sædceller. Om kvinnen er steril vil ikke inseminering ha noen hensikt.
I Norge er det ikke tillatt med anonym sæddonasjon. Dette innebærer ikke at foreldrene har noen som helst plikt til å opplyse barnet om dets opphav, men at det har krav på å få vite identiteten til donor etter fylte 18 år dersom dette er ønskelig fra barnets side, hvilket forutsetter at det i utgangspunktet har kjenneskap til at den biologiske faren var donor.
Tidligere pleide man ikke å fryse ned sæden, men bruke den fersk, noe man i dag unngår for å kunne teste den for hiv og andre kjønnssykdommer.
I Norge er det kun 8 klinikker med tillatelse til å utføre inseminasjonsbehandling.


== Eksterne lenker ==
Oslo universitetssykehus: Bli sædgiver (informasjon)
Alexander Calder

Alexander Calder (1898–1976) var en amerikansk skulptør som brakte bevegelse inn i skulpturens verden. En nevner gjerne skulpturene hans som starten på en kunstretning som kalles kinetisk kunst (mobile skulpturer).
Calder vokste opp i en kunstnerfamilie hvor moren var malerinne og faren skulptør, og han ble tidlig oppmuntret til selv å lage ting. Som gutt hadde han sitt eget verksted hvor han laget leker til seg selv og søsteren. Calder ble svært interessert i mekanikk, og utdannet seg til å bli ingeniør. Det var ikke før han var ferdig med denne utdannelsen at han for alvor begynte å interessere seg for kunst, og ble student ved en kunstskole i New York. Etter dette laget han miniatyrsirkus med små motoriserte mekaniske dukker som gjorde ham kjent i kunstnermiljøet.
I 1930 besøkte Calder Paris, hvor han ble veldig inspirert av Mondrians kunst. Felles for de begge var tanken om en kunst som skulle gjenspeile universets lover. Men for Calder kunne ikke en slik kunst være streng og statisk som Mondrians, men derimot måtte den være i bevegelse! Universet er jo i konstant bevegelse, men holdes sammen av mystiske balanserende krefter, og det var denne tanken som inspirerte Calder til å lage sine første mobile skulpturer. Først brukte han små motorer for å få skulpturene til å bevege seg. Men senere laget han sine første 'mobiler' som var bevegelige skulpturer uten motor, men hvor balansen mellom delene var viktig.
Ved å bruke metallplater, streng og andre materialer konstruerte Calder skulpturer i forskjellige fasonger og farger, og fikk dem til å gynge, sirkle og bevege seg i rommet. Det lå mye tankevirksomhet og planlegging bak den hårfine likevekten han skapte i skulpturene sine og de naturlige, spontane og skiftende bevegelsene de fikk.
De siste kunstverkene hans var store skulpturer av buede linjer og abstrakte former, og er i dag å finne på mange offentlige steder rundt om i verden. Calder var en svært original kunstner, og skulpturene hans gjorde ham til en av de mest nytenkende og oppfinnsomme skulptørene i det tjuende århundre.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Nesttunelva

Nesttunelva er ei elv i Bergen, og nederste del av et vassdrag med et nedbørområde på 42,9 km² og vannføring til sjø 99 millioner m³/år.
Nesttunvassdraget ligger i Bergensbuene, som ble dannet ved den kaledonske fjellkjedefoldingen. Berggrunnen domineres av anorthositt og mangeritt i de nordre deler av Åsane og Arnadalen til Nesttun og Flesland. De høyereliggende delene av vassdraget, områdene rundt Gløvrevatnet, domineres av gneis.
I 1879 etablerte J & C Petersen en trikotasjefabrikk og Hopsfossen kraftverk. Kraftverket utnytter det 8 meter høye fallet  mellom Hopsvannet og Nordåsvannet. Petersen og Dekkes Hop Trikotagefabrik (senere PeDek) var en tid blant Norges største.
Nesttunvassdraget er valgt til Fokusvassdrag 2008 av NVE.  Arbeid med oppgradering av vassdraget ledes av foreningen Nesttunvassdragets Venner, i samarbeid med Bergen kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nesttunvassdragets Venner
Tekstilindustri
Juan Manuel Fangio

Juan Manuel Fangio (født 24. juni 1911, død 17. juli 1995) var en racerfører fra Argentina. Han dominerte de første årene av Formel 1-mesterskapet og vant førermesterskapet fem ganger, en rekord som ble stående i 46 år til den ble slått av Michael Schumacher i 2003. Han vant mesterskapet med fire forskjellige konstruktører; Alfa Romeo, Ferrari, Mercedes-Benz og Maserati, en rekord som fremdeles står. Han deltok i 52 løp i Formel 1-mesterskapet og vant 24 av dem, en seiersprosent på 46,15%, og er av mange ansett som den største Formel 1-føreren gjennom tidene.


== Formel 1-rekorder ==
Fangio innehar følgende rekorder i Formel 1:

Høyest prosentvis antall seire: 46% (24 seire på 52 løp)
Høyest prosentvis antall pole positions: 55,8% (29 pole positions på 52 løp)
Høyest prosentvis antall starter på første rad: 92,31% (48 starter på første rad på 52 løp)
Eldste verdensmester: 46 år, 41 dager (1957)
Verdensmester med flest team: 4 team (Alfa Romeo, Ferrari, Mercedes og Maserati)


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)

Noter til tabellene:

Note 1:  - Delt kjøring
Note 2:  - Bilen ble kjørt med strømlinjeformet, full-bredde karosseri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Manuel Fangio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juan Manuel Fangio – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Juan Manuel Fangio – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Juan Manuel Fangio – racing-reference.info 
(en) Juan Manuel Fangio – Driver Database 
(en) Juan Manuel Fangio – eWRC-results.com
Schlägers

Schlägers er et samlealbum av rockebandet DumDum Boys som ble utgitt i 2001.


== Sporliste ==
«Metallic hvit» (Kristiansen), (Pstereo)
«Lunch i det grønne» (Kristiansen), (Blodig Alvor Na Na Na Na Na)
«Boom Boom» (Kristiansen/Iveland), (Splitter pine)
«Mitt hjertes trell» (Kristiansen), (Ludium)
«Bulldetektor» (Kristiansen), (Transit)
«Slave» (Kristiansen/Houmb), (Splitter pine)
«Englefjes» (Kristiansen), (Pstereo)
«Hagelangs» (Kristiansen/Jonsen), (Ludium)
«Tyven tyven» (Kristiansen/Karlsen), (Ludium)
«Texas» (Kristiansen), (Sus)
«Møkkamann» (Dørum), (Sus)
«Splitter pine» (Kristiansen), (Splitter pine)
«En vill en» (Kristiansen), (Blodig Alvor Na Na Na Na Na)
«Hei det er meg» (Kristiansen), (Totem)
«Tusen etasjer høi» (Kristiansen/Houmb), (Pstereo)
«Plaster på såret» (Kristiansen/Iveland), (Pstereo)
«Monosapiens» (Kristiansen), (Ny låt)
«Transit» (Kristiansen), (Transit)
«Idyll» (Kristiansen), (Blodig Alvor Na Na Na Na Na)
«Stjernesludd» (Dørum), (Stjernesludd)
«Sorgenfri» (Kristiansen), (Sorgenfri)


=== Sporliste Bonus Schlägers ===
«To tunger» (Hagerup/Kalvik)
«Livet gir så det svir» (Dørum)
«Se min kjole» (Nyborg Jensen)
«Tango for TV» (Prøysen)
«Get on the Train» (Gasolin')
«Shout It Out Loud» (Ezrin/Simmons/Stanley)
«Møkkamann (Møkkamix)» (Dørum)
«Syndig søndag (Mandagsmix)» (Dørum)
«Ikke faen» (Dørum)
«Ingenmannsland» (Kristiansen)
«Flyte dødmann» (Kristiansen)


== Eksterne lenker ==
(en) Schlägers på Discogs 
(en) Schlägers på MusicBrainz
Electrocutango

Electrocutango er et elektrotango-prosjekt startet av Sverre Indris Joner i 2004. Ensemblet ble dannet i forbindelse med teaterforestillingen TanGhost, 2004. Musikken til denne forestillingen, albumet Felino, vant TONOs prestisjefylte pris Edvardprisen i kategorien «Musikk til annen kunstart» i 2005. Sverre Indris Joner har tatt med seg musikere fra sitt mer tradisjonelle tangoband Tango for 3, blant annet Per Arne Glorvigen. Den argentinske sangeren Julia Zenko synger på låtene «Renacere» og «Sin Piel».
TanGhost er basert på Henrik Ibsens skuespill Gengangere, der Per Olav Sørensen hadde regi, og ble spilt både på Nationaltheatret i Oslo og flere scener rundt i Norge i 2004-2006. Forestillingen ble koreografert av den berømte argentinske tangodanseren Pablo Verón, som også danset og spilte rollen som Kaptein Alving.  I 2006 turnerte forestillingen internasjonalt, og besøkte Dramaten i Stockholm, Ivan Vazov Nasjonalteater i Bulgaria, i tillegg til Praha, Helsingfors, Færøyene, Shanghai og Beijing.
Electrocutango spilles i dag i tangoklubber flere steder i verden, og er populær blant dansere som liker tango nuevo og moderne electrotangomusikk slik som Tanghetto, Gotan Project, and Bajofondo Tango Club.


== Eksterne lenker ==
(en) Electrocutango på Discogs 
(en) Electrocutango på MusicBrainz 
(en) Electrocutango på Spotify 
(en) Electrocutango på Last.fm 
(en) Electrocutango på AllMusic
Cowpers kjertel

Cowpers kjertel (engelsk: Bulbourethral gland) er to kjertler som ligger like under prostataen. Kjertel produserer en væske som rengjør urinrøret ved å fjerne gammel sæd som har blitt igjen etter siste ejakulasjon, urin og annet smuss. Væsken som slippes ut av cowpers kjertel utgjør mindre enn fem prosent av sædvæskevolumet. Kjertelen er på størrelse med en ert.