Yaşar Kemal

Yaşar Kemal, egentlig Kemal Sadık Gökçeli, (født 6. oktober 1923 i landsbyen Hemite [nå Gökçedam] i provinsen Osmaniye i Tyrkia, død 28. februar 2015 i Istanbul) var en tyrkisk forfatter. Han ble regnet som en av Tyrkias ledende forfattere og en fornyer av tyrkisk litteratur med en episk stil basert på folkediktningen i landet og preget av hans oppvekst i trange kår. Han ble som den første fra Tyrkia forestått som mottaker av nobelprisen i litteratur – ikke minst på grunn av sin debutroman İnce Memed. Ni av hans romaner har blitt filmatisert.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kemals foreldre var fattige kurdere som kom fra Van under første verdenskrig. I den fattige landsbyen Hemite, der han ble født, var familien hans de eneste kurderne, slik at Kemal lærte tyrkisk bedre enn kurdisk. Han skrev sine bøker på tyrkisk. Han regnet seg som tyrkisk forfatter uten å fremheve sin kurdiske bakgrunn. Han var det eneste av landsbyens barn som lærte å lese.
Kemal mistet et øye i samband med en fåreslakt, og hans far ble myrdet av sin fostersønn da Yasar var fem år. Disse traumatiske hendelser førte til at han fikk talebesvær, som varte til han var tolv år gammel.


=== Forfatter ===
Tyrkiske medier drev kampanjer mot Kemal, og han ble tiltalt eller truet med tiltale for støtte til kurdisk separatisme. I 1995 ble han dømt til 20 måneders betinget fengsel for å ha oppfordret til separatisme. Han var en venn av Orhan Pamuk.
Kemal drømte om å få nobelprisen i litteratur, og ble nominert på 1970-tallet. Leo Tolstoj var ett av hans forbilder.
Under militærstyret i Tyrkia på 1970-tallet bodde Kemal en tid i Sverige. Han var først gift med Thilda Serrero, og giftet seg med Ayse S. Baban da han var blitt enkemann. Flere tusen møtte opp i Kemals begravelse 2. mars 2015, blant annet tidligere president Abdullah Gül og Orhan Pamuk
For ham var det uanstendig å være politisk nøytral, låse seg inne og bare vie seg til skjønnlitteratur, mens verden rundt ham brant. Særlig i diktaturer og i skrøpelige demokratier der ikke alle kan lese og skrive, var det den intellektuelles plikt å sette etikken foran estetikken, belyse inflasjonen i sivilisasjonsverdiene og forstyrre samfunnets orden.


== Bibliografi ==


=== Romaner og fortellinger ===

Sarı Sıcak, 1952
İnce Memed, 1955. Norsk oversettelse ved Reidar Revold 1971: Magre Memed
Teneke, 1955
Orta Direk, 1960. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1976: Bomullsveien
Yer Demir Gök Bakır, 1963. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1978: Jord av jern, himmel av kobber  ISBN 82-02-03977-0
Üç Anadolu Efsanesi, 1967
Ölmez Otu, 1968. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1979: Gresset som aldri dør ISBN 82-02-04229-1
İnce Memed II, 1969. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1974: Tistlene brenner ISBN 82-02-03062-5
Ağrıdağı Efsanesi, 1970. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1975: Legenden om Ararat ISBN 82-02-03291-1
Binboğalar Efsanesi, 1971. Norsk oversettelse ved Odd Lund 1976: Legenden om de tusen okser ISBN 82-574-0253-2
Çakırcalı Efe*, 1972
Akçasazın Ağaları/Demirciler Çarşısı Cinayeti, 1974. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1974: Mordet på smedens torg
Akçasazın Ağaları/Yusufcuk Yusuf, 1975
Yılanı Öldürseler, 1976
Al Gözüm Seyreyle Salih, 1976. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1983: Salih og måken
Allahın Askerleri, 1978
Kuşlar da Gitti, 1978
Deniz Küstü, 1978
Hüyükteki Nar Ağacı, 1982
Yağmurcuk Kuşu/Kimsecik I, 1980. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1999: Ensomme Salman ISBN 82-02-17584-4
İnce Memed III (1984)
Kale Kapısı/Kimsecik II, 1985
İnce Memed IV, 1987
Kanın Sesi/Kimsecik III, 1991
Fırat Suyu Kan Akıyor Baksana, 1997
Karıncanın Su İçtiği, 2002
Tanyeri Horozları, 2002


=== Dikt ===
Ağıtlar, 1943
Taş Çatlasa, 1961
Yayımlanmamış 10 Ağıt, 1985
Ustadır Arı, 1995
Zulmün Artsın, 1995


=== Sakprosa ===
Yanan Ormanlarda 50 Gün (reportasje), 1955
Çukurova Yana Yana (reportasje), 1955
Peribacaları (reportasje), 1957
Bu Diyar Baştan Başa (reportasje), 1971
Bir Bulut Kaynıyor (reportasje), 1974
Baldaki Tuz (avisartikler 1959-74)
Ağacın Çürüğü (artikler og taler), 1980


=== Barnebøker ===
Filler Sultanı ile Kırmızı Sakallı Topal Karınca, 1977


== Priser og utmerkelser ==

Bjørnsonordenen 1997
Stig Dagermanprisen 1997
Friedenspreis des Deutschen Buchhandels 1997, tale ved Günther Grass under overrekkelsen i Frankfurt am Main.
Bjørnsonprisen 2013


== Referanser ==