jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oktobermanifestet

Oktobermanifestet (russisk: Октябрьский Манифест, Манифест 17 октября) ble utstedt den 17. oktoberjul./ 30. oktober 1905greg. av tsar Nikolaj II av Russland etter råd fra statsminister Sergej Witte som en respons på 1905-revolusjonen. Dokumentets offisielle navn er Manifestet for forbedring av statens tilstand (russisk: Манифест об усовершенствовании государственного порядка). 
Manifestet imøtegikk den sosiale uro i Russland og lovet å gi sivile rettigheter til folket, blant annet rettssikkerhet, religionsfrihet, trykkefrihet, forsamlingsfrihet og frihet til å organisere seg. Folkelig representasjon i statsdumaen ble også nevnt, videre alminnelig mannlig stemmerett og at ingen lov skulle tre i kraft uten godkjenning av statsdumaen. 
Manifestet var en forløper for den første russiske konstitusjonen. I realiteten betød ikke manifestet og konstitusjonen så mye, da tsaren fortsatt hadde vetorett over statsdumaens vedtak og oppløste den en rekke ganger.


== Litteratur ==
The Memoirs Of Count Witte New York & Toronto (1921), Armonk, New York (1990). ISBN 0-87332-571-0.
Tjønna

Tjønna (Dialekt: tjernet) er et tjern i Nybergsund i Trysil kommune i Innlandet. Tjernet er forbundet med Trysilelva med et innløp og utløp. I sørenden av tjernet er det anlagt en badeplass med sandstrand, flytebrygge, hus med WC, kiosk og skifterom. Vanntemperaturen er som regel noe høyere i Tjønna enn i Trysilelva, noe som gjør Tjønna til en av de mest populære badeplassene langs elva.
Sky skole

Sky skole er en barneskole som ligger i Larvik, Vestfold.
Sky skole var modellskole for fysisk aktivitet og skolemåltider.. Uteområdet har grenser og har mange utfordringer til lek sommer og vinter. Skolen har asfaltert akebakke, sandkasser, klatrestativ, husker, basketballbane, håndballbane, fotballbaner og et skianlegg i nærområde (Larvik ski). Sky skole bruker utemiljøet som en læringsarena noen ganger. Skolen evner å legge til rette for fysisk aktivitet samtidig som det faglige ivaretas. Selv om dette sjeldent forekommer.
Mange elever på Sky skole ønsker å skate i friminuttene, og dette ble tatt opp i elevråd. Skatingen har pågått siden våren 2007, og man ser at det er en positiv aktivitet for elevene. Skolen har derfor fast plass til dette, og den har også fått tildelt ei skaterampe av DNB-Nor i 2008.


== Historie ==
Den første skolen på Sky ble bygd i 1864. Den lå på gården Sky, vest for dagens skole. I 1957 ble den nye skolen åpnet. Den ble bygd på grunnen til gården Ingeri. Skolen ble utvidet 1986.Den lengst sittende rektoren ved sky skole er Sondre Oliver Andersen som var rektor fra 1962 til 1976


== Referanser ==
Bomullstopptamarin

Bomullstopptamarin ((Saguinus oedipus) ) er en utrydningstruet tamarin som opprinnelig har tilhold i området fra Costa Rica til Colombia i Sør-Amerika. I dag finnes den i vill tilstand bare i Colombias nordligste skogsområder. Det antas å være ca. 3 000 eksemplarer igjen av arten, som i Norge er representert i både Kristiansand Dyrepark og Haugaland zoo.Dyret er et dagdyr, og lever i trær. Apen blir ca. 40 cm lang, og veier noe under 500 gram (1/2 kg). Individene kan oppnå en alder på inntil 16 år. Ved fire-seks ukers alder begynner de å ete planteføde.
Bomullstopptamarin lever av skudd, frukter, sevje og blader av om lag 50–60 tresorter, og trues av tropisk skogshogst. Apene lever i vill tilstand i grupper på ca. 10 individer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) bomullstopptamarin i Encyclopedia of Life 
(en) bomullstopptamarin i Global Biodiversity Information Facility 
(en) bomullstopptamarin hos ITIS 
(en) bomullstopptamarin hos NCBI 
(en) Kategori:Saguinus oedipus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Saguinus oedipus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Saguinus oedipus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hanestad stasjon

Hanestad stasjon er en av de opprinnelige jernbanestasjonene på Rørosbanen. Den ble åpnet da Rørosbanen ble satt i drift, og ligger i Rendalen i Innlandet fylke.
Til åpningen fikk Hanestad en stasjonsbygning tegnet av Georg Andreas Bull. Denne ble revet i 1965, året etter at dagens bygning stod klar. Den er tegnet av Magnus Hopland ved NSB Arkitektkontor.Stasjonen er ikke lenger betjent, men har døgnåpent venterom med WC.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 104–105. ISBN 82-90286-28-7. 
Thor Bjerke og Roar Stenersen (2002). Rørosbaneboka. s. 236. ISBN 82-90286-24-4. 
Aasmund Dahl, red. (1988). Bygningsregistrering: Rørosbanen, Hamar distrikt. NSB Arkitektkontoret. s. 249–266. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Hanestad stasjon
(no) Hanestad stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Rørosbanen (Hmr.)
Det sosialistrevolusjonære partiet

Det sosialistrevolusjonære partiet (PSR, SRs, eller Esers; Russisk: Партия социалистов-революционеров (ПСР), эсеры) var et stort agrarsosialistisk politisk parti i Russland på begynnelsen av 1900-tallet. Partiet ble stiftet i 1901 og var demokratisk sosialistisk og dets viktigste velgergrunnlag var leilendingene på landsbygda. Partiet bygget direkte på narodnikbevegelsen som anså at det viktigste potensialet for endring lå hos bøndene. Partiet spilte dessuten en viktig rolle i 1905-revolusjonen.
Etter februarrevolusjonen i 1917 delte det makten med andre demokratiske og liberale krefter i den russiske provisoriske regjering. I november 1917 vant de flertallet av de nasjonale stemmene i Russlands aller første demokratiske valg (i den russiske konstituerende forsamling), men ble snart splittet og ble så beseiret og ødelagt av bolsjevikene i løpet av den russiske borgerkrigen og påfølgende forfølgelse (den røde terroren).


== Se også ==
Aleksandr Kerenskij
Grigorij Gersjuni


== Litteratur ==
Anna Geifman. Entangled in Terror: The Azef Affair and the Russian Revolution, Wilmington, Scholarly Resources Inc., 2000, 247 pp. ISBN 0-8420-2651-7 ISBN 0-8420-2650-9
Manfred Hildermeier. The Russian Socialist Revolutionary Party Before the First World War, 1978, 2000.
Hannu Immonen. The Agrarian Program of the Russian Socialist Revolutionary Party, 1900–1911, 1988
Michael Melancon. The Socialist Revolutionaries and the Russian Anti-War Movement, 1914–1917, 1990 (also various articles by the same author)
Maureen Perrie. The Agrarian Policy of the Russian Socialist-Revolutionary Party from its Origins through the Revolution of 1905–07, 1976.
Oliver Radkey. The Agrarian Foes of Bolshevism: Promise and Default of the Russian Socialist Revolutionaries, February to October 1917, 1958.
Oliver Radkey. The Sickle Under the Hammer: The Russian Socialist Revolutionaries in the Early Months of Soviet Rule, 1963.
Christopher Rice. Russian Workers and the Socialist Revolutionary Party Through the Revolution of 1905–07, 1988
Nurit Schleifman. Undercover Agents in the Russian Revolutionary Movement, SR Party 1902–1914, 1988


== Eksterne lenker ==
(en) Program for det sosialistrevolusjonære partiet
(en) Det sosialistrevolusjonære partiet
Løvetamarin

Løvetamarin (Leontopithecus rosalia) er en vestape i gruppen silkeaper, som opprinnelig holder til i det sørøstre Brasil. Den er ca. 40 cm lang (pluss tilsvarende hale), veier 600–700 gram og kan nå en alder på 10-15 år. Løvetamarin (eller løveape) er den største av de såkalte silkeapene.
Løvetamarin er en dagaktiv ape som lever i trær, og spiser insekter, edderkopper, padder, egg, små virveldyr, skudd, frukter og blader. Ulike de fleste aper har den klør i stedet for negler. Hanner og hunner ser helt like ut, den er altså ikke dimorf. Hunnene går drektige i 5 måneder.
Arten lever i familiegrupper, og holder til høyt oppe trekronene – om lag 30 meter oppe eller mer. Den er truet av skogshogst, og finnes bl.a i Ålborg Zoo og Kristiansand Dyrepark. I vill tilstand er det bare 200–300 individer igjen.
Løvetamarin har gyllen manke og hode, men lys gyllen til hvit kropp. Arten likner den nære slektningen (varianten) Gyldenhode-løvetamarin (Leontopithecus rosalia chrysomelas), men sistnevnte har svart kropp og gyllen manke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Løvetamarin i Encyclopedia of Life 
(en) Løvetamarin i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Løvetamarin hos ITIS 
(en) Løvetamarin hos NCBI 
(en) Kategori:Leontopithecus rosalia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Leontopithecus rosalia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leontopithecus rosalia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ålborg Zoo om løvetamarin.
Knuthenborg Park og Safari, Danmark.
Mord i klosteret

Mord i klosteret (originaltittel: Suor Omicidi) er en italiensk filmthriller fra 1979 med Anita Ekberg i hovedrollen. Regi er ved Giulio Berruti. Filmen handler om en rekke grusomme drap ved et sykehus drevet av nonner.
Filmen er også kjent under den engelske tittelen Killer Nun.


== Handling ==
Ekberg spiller rollen som Sister Gertrude, en nonne og sjefssykepleier på et sykehus der en rekke uforklarlige og grusomme drap skjer. Etter en vellykket operasjon sklir hun stadig lengre ut i morfinmisbruk, sinnssykdom og tilfeldig sex med begge kjønn. Hennes irrasjonelle adferd fører til at hun blir mistenkt for å stå bak en rekke grusomme drap på pasienter ved hospitalet hun jobber. Etterhvert griper sjefen for nonnene inn overfor henne, men det reises tvil om hun virkelig er morderen.


== Om filmen ==
Filmen blir ofte klassifisert som en såkalt «nunsploitation» og «giallo». Filmen ble omstridt på 1980-tallet på grunn av dens grafiske skildringer av drap og sex, og den ble derfor forbudt eller sluppet i klippet versjon i flere land. 
Filmen ble omtalt som såkalt «video-nasty» i Storbritannia på 1980-tallet, og ble raskt plassert på deres liste over forbudte filmer. Den ble relansert på VHS i en klippet versjon i 1993 og kom uklippet på DVD i 2006.


=== I Norge ===
Filmen fikk ikke kinovisning i Norge, men ble på slutten av 1981 lansert på video under den svenske tittelen Mord i Klostret (norsk: Mord i klosteret), utgitt av svenske Mariann Video. Denne versjon ble i Norge distribuert av Arne Bendiksen Video.


== I rollene ==
(utvalg)

Anita Ekberg .... Sister Gertrude
Paola Morra .... Sister Mathieu
Alida Valli .... Mother Superior
Massimo Serato .... Dr. Poirret
Daniele Dublino .... Director
Lou Castel .... Peter
Joe Dallesandro .... Dr. Patrick Roland
Laura Nucci .... Baroness
Alice Gherardi .... Janet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Killer Nun på Internet Movie Database 
(nl) Killer Nun på MovieMeter 
(en) Killer Nun på AllMovie 
(en) Killer Nun på Rotten Tomatoes
Better Together

«Better Together» er en sang skrevet og sunget av Jack Johnson. Det er første spor på albumet In Between Dreams, som ble gitt ut i februar 2005. Det ble gitt ut som singel i januar 2006. Sangen nådde plass #24 i Storbritannia.


== Listeplasseringer ==
UK Singles Chart

UK Singles Chart (nå kalt Official Singles Chart) er Storbritannias offisielle hitliste for musikksingler som ble etablert i 1952. Listen utarbeides av Official Charts Company (OCC) på vegne av den britiske musikkbransjen. Listen offentliggjøres hver fredag og viser de hundre mest populære sangene i landet den foregående uken, basert på fysisk salg, nettkjøp og strømming. Listen publiseres også på BBC Radio 1 og MTV (Official UK Top 40). Listen er den mest omfattende og anerkjente i Storbritannia, siden den baserer seg på tall fra 15 000 musikkforretninger og digitale tjenester. Listen fanger opp 99,9 prosent av alle kjøpte og strømmede musikksingler i Storbritannia de foregående syv døgnene.


== Bakgrunn ==


=== Historie ===
UK Singles Chart ble etablert i 1952, og den første sangen som toppet listen, var «Here in My Heart» av Al Martino 14. november 1952. Per 30. august 2018 har 1324 ulike sanger toppet UK Singles Chart.Frem til 1980 var det flere singellister og hitlister i Storbritannia, blant annet i New Musical Express og Record Retailer. I tillegg laget BBC sin egen liste, ved å ta gjennomsnittet av flere singellister. Denne listen ble deretter presentert i programmet Top of the Pops.
Fra starten i 1952 ble listen utarbeidet på grunnlag av fysisk salg. I 2005 ble digitalt salg inkludert, og i juli 2014 ble også strømming inkludert i listen. Sommeren 2018 ble også strømminger av musikkvideoer på tjenester som Apple Music, Spotify, YouTube og Tidal inkorporert i listen.


=== Listen ===
For å kunne komme inn på listen, må en fysisk singel ikke inneholde flere enn fire spor og ikke vare lenger enn 25 minutter. En digital singel kan ikke vare lenger enn 15 minutter, og den må koste minst 40 pence. Disse kravene har blitt endret en rekke ganger i takt med den teknologiske utviklingen.
Hele listen, Top 100, publiseres hver uke på Official Charts Companys nettside. Flere medier, blant andre BBC, viderebringer kun topp 40 eller topp 75, som magasinet Music Week. Listeperioden går fra klokken 00.01 fredag til midnatt den påfølgende torsdagen, noe som har ført til at de fleste britiske singlene blir utgitt på fredager. Fra 3. august 1969 til 5. juli 2015 gikk listeperioden fra 00.01 søndag til midnatt lørdag.Topp 40-delen av listen publiseres først fredag ettermiddag på BBC Radio 1 i programmet The Official Chart. Programmet sendes 16.00–17.45, og etter dette publiseres hele topp 100-listen på nettsiden til Official Charts Company.


=== Konkurrerende lister ===
En konkurrerende hitliste, The Vodafone Big Top 40, baserer seg på nedlastninger fra iTunes og avspillinger på kommersielle radiokanaler. Denne listen blir offentliggjort på 145 lokale kommersielle radiostasjoner i Storbritannia søndager fra 16.00 til 19.00 på 145. Denne listen er imidlertid ikke anerkjent av platebransjen eller britisk presse. Det er også en hitliste kalt Official KISS Top 40, som inneholder de 40 mest spilte sangene på radiokanalen Kiss. Listen presenteres i et eget radioprogram på søndager fra klokken 17.00 til 19.00.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Slavofil

Slavofil er betegnelse på tilhengere av en intellektuell bevegelse på 1800-tallet som hevdet at Det russiske keiserdømmet måtte utvikles basert på verdier og institusjoner utviklet fra dets tidlige historie. Slavofile var særlig kritisk til vesteuropeisk kultur og dens innflytelse på Russland. 
Den slavofile bevegelsen utviklet seg på 1830-tallet i Moskva og blant de viktigste tidlige bidragsyterne var poeten Aleksej Khomjakov og filosofen Ivan Kirejevskij. Bevegelsen hadde stor innflytelse på russisk kultur og også en viss politisk innflytelse.


== Eksterne lenker ==
En tolkning av den slavofile bevegelsen (engelsk)
Konstantin Pobedonostsev

Konstantin Petrovitsj Pobedonostsev (russisk: Константин Петрович Победоносцев; født 21. maijul./ 2. juni 1827greg. i  Moskva, død 10. marsjul./ 23. mars 1907greg. i  St. Petersburg) var en russisk statsmann og jurist. Han fungerte som rådgiver for tre tsarer og overprokurator for Den allerhelligste synode, og regnes som en av mest innflytelsesrike russiske konservative tenkere.
I 1861 ble Pobedonostsev privatlærer for kronprins Nikolaj. Etter Nikolajs død fortsatte Pobedonostsev som lærer for Nikolajs yngre bror Alexander (den senere Alexander III). Alexander og Pobedonostsev kom til å stå hverandre nær livet ut.
Pobedonostsev var professor i privatrett ved Statsuniversitetet i Moskva 1860-1865, før han ble professor emeritus. I 1868 ble han senator i St. Petersburg, og fra 1874 medlem i statsrådet (den øverste gruppen rådgivere til monarken). I 1880 ble han overprokurator, og dermed øverste verdslige leder for den russiske kirke.
I 1896 utgav han en samling filosofiske of etiske studier med tittelwn Moskovskij sbornik, der han populært fremstilte sin egen verdensanskuelse. Grunnfeilen i den vesterlandske kulturen lå etter hans oppfatning i rasjonalismen, parlamentarismen, pressefriheten, unødig folkeopplysning og i dogmet om menneskets gode natur. 
Pobedonostsev utgav også en rekke juridiske bøker som fikk stor innflytelse på det russiske rettssystemet før Den russiske revolusjonen. Disse stats- og sivilrettslige fagstudier samlet han i Kurs grazjdanskago prava. 
En søsterdatter til Pobedonostsev var gift med den danske konsulen Thor Lange i Moskva.


== Referanser ==
Grønn dvergacara

Grønn dvergacara er en art i gruppen Nannacara. 
Det er en fisk som lever i ferskvann fra Aruka-elven i Guyana til Marowijne-elven i Surinam.
Den finnes ofte på oversvømte savanner ved kysten.
Den blir ca. 8 cm lang og regnes dermed som en dvergciklide.
Hannen er større og mer fargerik enn hunnen, og de uparede finnene er lengre.
Den lever av makk, krepsdyr og insekter. 
Grønn dvergacara er en populær akvariefisk og regnes som enkel å drette.
De holdes i par eller med en hann og flere hunner. Normalt er det hunnen som pleier yngelen. I denne tiden er hun svært aggressiv. Hannen og eventuelle andre hunner bør derfor flyttes til et annet akvarium mens hunnen har yngel å passe på.
Det vitenskapelige navnet kommer av Nanna som betyr «liten» på latin, og acara. Epitetet anomala er også latin og betyr «usedvanlig» eller «unormal».


== Eksterne lenker ==
(en) grønn dvergacara – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) grønn dvergacara i Encyclopedia of Life 
(en) grønn dvergacara i Global Biodiversity Information Facility 
(en) grønn dvergacara hos FishBase 
(en) grønn dvergacara hos ITIS 
(en) grønn dvergacara hos NCBI 
(en) Kategori:Nannacara anomala – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Nannacara anomala – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Nannacara anomala - Goldeneye cichlid - FishBase
(en) Golden Dwarf Cichlid - Nannacara anomala - fish.mongabay.com
(en) Fighting behaviour, vigilance and predation risk in the cichlid fish Nannacara anomala - cat.inist.fr
Spoon Train Audio

Spoon Train Audio var et Oslo-basert, uavhengig, norsk plateselskap som startet i 2007. Det fungerte også som et musikalsk kollektiv og management. Labelet huser blant annet artister som Einar Stray, Lama (Nils Martin Larsen), My Little Pony, The Megaphonic Thrift, Cold Mailman og The Little Hands of Asphalt. 
Spoon Train Audio slo i 2009 seg sammen med bookingbyråene O My Soul og Paper Moon og dannet Spoon Train Live, et bookingbyrå som booket for et titalls norske band, samt satte opp konserter med utenlandske band rundt i Norge. Indiekollektivets største arrangement ble Band of Horses i Oslo Spektrum 20. februar 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Targowicakonføderasjonen

Targowica-konføderasjonen (polsk: «Konfederacja targowicka») var en konføderasjon mellom Polen og Litauen, avtalt mellom ledere fra de to land i St. Petersburg den 27. april 1792, med støtte av keiserinne Katarina II av Russland. Konføderasjonen motsatte seg den polske grunnloven vedtatt av Sejmen den 3. mai 1791, særlig bestemmelsene som begrenset adelens privilegier. Teksten som konføderasjonen bygde på ble skrevet av en av generalene til marskalk Grigorij Potemkin. Den 14. mai ble konføderasjonen kunngjort i den lille byen Targowica i Ukraina og den 18. mai invaderte Russland Polen og startet en ny krig uten krigserklæring.
Styrkene til Targowica-konføderasjonen slo styrkene som var lojale overfor Det polsk-litauiske samvelde, Sejmen og kong Stanisław August Poniatowski av Polen i den polsk-russiske krigen av 1792. De russiske styrkenes seier fullførte den andre delingen av Polen-Litauen og la grunnlaget for den tredje delingen i 1795 hvor samveldet opphørte å eksistere. Dette resultatet var en overraskelse for de fleste polsk-litauiske tilhengerne av konføderasjonen, deres mål var oppheve grunnloven av 3. mai og gjenopprette status quo.
Esplanadparken

Esplanadparken, eller bare Esplanaden, (finsk Esplanadin puisto, populært Espen) er en park i sentrum av Helsingfors, avgrenset av gatene Norra Esplanaden og Södra Esplanaden, av Svenska Teatern og Mannerheimvägen i vest, og av Salutorget i øst.  
Parken fremkom første gang i Helsingfors' byplan fra 1812. Parken er en av byens mest populære. På nordsiden av parken står en rekke av byens fineste nyrenessansebygninger. 
Parken består av tre deler, inndelt av de gatene som krysser parken. Den vestligste delen er Teateresplanaden ved Svenska Teatern. I denne delen finnes de to statuene  Saga och sanning (1932) over Zacharias Topelius og Eino Leino-statuen (1953).  Statuen til minne om Topelius vakte reaksjoner da den ble avduket, og en ny, portrettlik statue ble i løpet av kort tid laget. På nordsiden av Norra Esplanaden ligger Stockmanns varehus.
Mellom Mikaelsgatan og Fabiansgatan ligger Runebergsesplanaden. Her står statuen over Finlands nasjonalskald Johan Ludvig Runeberg (1885), utført av Runebergs sønn Walter Runeberg. Runebergs navn finnes ikke på statuen av ham, bare teksten Suomen kansa maamme laulajalle - Av Finlands folk
Den østlige delen av parken er Kapellesplanaden, som har fått sitt navn fra restaurant Kapellet, bygd i 1867. I denne delen av parken finnes en fontene omgitt av to statuer av Viktor Jansson. Ville Vallgrens populære fontenestatue Havis Amanda fra 1908 danner overgang mellom parken og Salutorget/havneområdet. 


== Referanser ==
Patrick Kluivert

Patrick Stephan Kluivert (født 1. juli 1976 i Amsterdam) er en nederlandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.Kluiverts far er tidligere fotballspiller fra Surinam. Hans mor kommer fra Curaçao.


== Spillerkarriere ==
Kluivert slo gjennom som tenåring på AFC Ajax' A-lag, og debuterte samtidig på Nederlands landslag. Kluivert spilte sin første store turnering under EM 1996, da Nederland nådde kvartfinalen. Han deltok også under VM 1998 og EM 2000. I 2000 ble Kluivert toppscorer i EM.
Etter flere fremgangsrike år i FC Barcelona førte en mindre vellykket sesong til at Kluivert gikk til Newcastle United. Etter ni måneder flyttet Kluivert tilbake til Spania, denne gang til Valencia CF. Etter ett år der flyttet Kluivert tilbake til Nederland og PSV Eindhoven, og ble på nytt seriemester i nederland. I 2007/2008 sesongen spilte Kluivert for den franske klubben Lille OSC. Flere år med skader og personlige tragedier bidro til at Kluivert aldri helt fant tilbake igjen til sitt toppnivå.
I april 2008 tilbød det nederlandske fotballforbundet ham et eksklusivt trenerkurs for nederlandske spillere som har spilt i fem europeiske finaler.
Hans sønn Justin Kluivert spiller for den tyske klubben RB Leipzig, på lån fra den italienske klubben AS Roma.


== Klubber ==
Lille OSC (2007–2008)
PSV Eindhoven (2006–2007)
Valencia CF (2005–2006)
Newcastle United (2003–2005)
FC Barcelona (1998–2003)
AC Milan (1997–98)
AFC Ajax (1994–97)


== Meritter ==
Nederlandsk cupvinner 1994, 1995
Nederlandsk mester 1995, 1996, 2007
Vinner av Mesterligaen 1995
Spansk mester 1999
Toppscorer for det nederlandske landslaget
EM i fotball: 1996, 2000, 2004
Nådde semifinalen i 2000 og 2004
Toppscorer i EM 2000
VM i fotball: Tapende semifinalist i 1998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrick Kluivert – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Patrick Kluivert – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Patrick Kluivert – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Patrick Kluivert – FIFA 
(en) Patrick Kluivert – UEFA 
(fr) Patrick Kluivert – LÉquipe 
(en) Patrick Kluivert – Transfermarkt 
(en) Patrick Kluivert – Transfermarkt (manager) 
(en) Patrick Kluivert – national-football-teams.com 
(en) Patrick Kluivert – WorldFootball.net 
(en) Patrick Kluivert – FootballDatabase.eu 
(en) Patrick Kluivert – EU-Football.info