jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
40 Year-Old Virgin

40 Year-Old Virgin er en amerikansk komedie fra 2005. Filmen ble regissert av Judd Apatow, som også skrev filmens manus sammen med hovedrolleinnehavaren Steve Carell.
Filmen handler om en middelaldrende mann, Andy Stitzer (spilt av Steve Carell) som jobber på en elektronikkbutikk.
Han har en stor hemlighet som ingen annen enn han selv kjenner til, han har aldri hatt seksuell omgang med en kvinne tidigere i livet.
En kveld når han har blitt budt til en pokerkveld med sine arbeidskammerater begynner de fortelle om sine "eventyr" i sengen med diverse damer. Når Andy skal fortelle om "sin greie" så blir han nervøs og forsnakker seg.


== Rolleliste (utvalg) ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 40 Year-Old Virgin på Internet Movie Database 
(no) 40 Year-Old Virgin hos Filmfront 
(sv) 40 Year-Old Virgin i Svensk Filmdatabas 
(da) 40 Year-Old Virgin i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) 40 Year-Old Virgin på Allociné 
(nl) 40 Year-Old Virgin på MovieMeter 
(en) 40 Year-Old Virgin på AllMovie 
(en) 40 Year-Old Virgin på Turner Classic Movies 
(en) 40 Year-Old Virgin på Rotten Tomatoes 
(en) 40 Year-Old Virgin på Metacritic
Joar Aksnes

Joar Aksnes (født 30. mai 1962) er musiker og låtskriver fra Verdal, Nord-Trøndelag.
Han er mest kjent som vokalist og frontfigur i bandet Dead Flowers,
som har gitt ut fem plater siden starten i 1987 med tekst og musikk av Aksnes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joar Aksnes på MusicBrainz
Valenciennes (andre betydninger)

Valenciennes kan referere til:

Valenciennes, fransk by
Valenciennes FC, fotballag
Achille Valenciennes, fransk zoolog
Zlatko Čajkovski

Zlatko «Čik» Čajkovski (født 24. november 1923, død 27. juli 1998) var en kroatisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Čajkovski vant en olympisk sølvmedalje i fotball under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i fotballturneringen. Jugoslavia vant åttendedelsfinalen med 6-1 over Luxembourg og i kvartfinalen beseiret de Tyrkia med 3-1 samme resultat som de vant med i semifinalen over Storbritannia. Finalen tapte de med 1-3 til Sverige.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors, vant han sin andre olympiske sølvmedalje. Etter å ha beseiret Tyskland med 3-1 i semifinalen, tapte Jugoslavia finalen til Ungarn med 0-2.
Čajkovski spilte 55 landskamper og scoret sju mål for Jugoslavia i perioden 1946–1955.


== OL-medaljer ==
1948  London –  Sølv i fotball  Jugoslavia
1952  Helsingfors –  Sølv i fotball  Jugoslavia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zlatko Čajkovski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zlatko Čajkovski på Internet Movie Database 
(en) Zlatko Čajkovski hos The Movie Database 
(de) Zlatko Čajkovski – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Zlatko Čajkovski – Olympedia 
(en) Zlatko Čajkovski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zlatko Čajkovski – FIFA 
(en) Zlatko Čajkovski – Transfermarkt 
(en) Zlatko Čajkovski – national-football-teams.com 
(en) Zlatko Čajkovski – WorldFootball.net 
(de) Zlatko Čajkovski – fussballdaten.de 
(en) Zlatko Čajkovski – EU-Football.info 
(en) Zlatko Čajkovski – FBref
Qeshm

Qeshm (persisk: قشم) er Irans største øy. Den ligger i Hormuzstredet, delt fra det iranske fastlandet av det smale Khuranstredet. 
Øya er 135 km lang og 40 km bred og har rundt 200 000 innbyggere.
Glassfisk

Glassfisk kan sikte til:

Asiatiske glassfisker (Ambassidae), en gruppe abborfisker
Liten glassfisk (Parambassis lala)
Glassfisker (Pempheridae), en gruppe piggfinnefisker
Kryptopterus, en gruppe maller
Glassmalle (Kryptopterus minor)
Indisk glassmalle (Kryptopterus bicirrhis)
Øystein Slettemark

Øystein Slettemark (født 20. august 1967 i Rio de Janeiro) er en norsk-grønlandsk skiskytter og langrennsløper, bosatt i Nittedal. Han representerer Nuuk Biathlonklub og har konkurrert internasjonalt for Grønland (i skiskyting) og Danmark (i langrenn samt skiskyting i OL) siden 2000. Han har også vært leder for det grønlandske skiskytterforbundet.Slettemark konkurrerte i juniorklassene i langrenn med blant annet Bjørn Dæhlie og Kristen Skjeldal, men oppnådde aldri de store resultatene. Etter militærtjeneste og studier flyttet han i 1994 fra Norge til Grønland sammen med sin grønlandske kone Uiloq Helgessen Slettemark. Han tok opp igjen skikarrieren, og begynte med skiskyting høsten 2001. Uiloq Slettemark er for øvrig Grønlands beste kvinnelige skiskytter.
Øystein Slettemark debuterte i verdenscupen i skiskyting på sprinten (10 km) i Hochfilzen i 2001 med 113.-plass av 123 deltakere. Hans beste plassering i verdenscupen er en 49.-plass (av 66 deltakere) på sprinten i Fort Kent i Maine, USA i 2004. I VM er hans beste plassering 77.-plass (av 103 deltakere) på sprinten i Antholz i 2007. Han har deltatt i VM hvert år siden 2003, men ikke i OL i 2006. Under VM i Pyeongchang i 2009 var han den tredje eldste utøveren, etter Athanassios Tsakiris fra Hellas og Slettemarks kone Uiloq Slettemark.Slettemark gikk 50 km langrenn for Danmark i VM i Val di Fiemme i 2003 og Liberec i 2009. I 2003 ble han nummer 54 av 63 deltakere, på fellesstarten i 2009 ble han tatt igjen med en runde og fikk ikke fullføre konkurransen. Hans beste plassering i et internasjonalt langrenn er en 14.-plass i et FIS-renn (10 km) i Davos i 2002.
Han har vunnet Arctic Circle Race, et grønlandsk etappeløp i langrenn, 4 ganger, i 2002, 2004, 2006 og 2007.Øystein Slettemark deltok for Danmark i OL i Vancouver i 2010.Slettemark er for øvrig nevø av kunstneren Kjartan Slettemark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øystein Slettemark – Olympedia 
(en) Øystein Slettemark – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Øystein Slettemark – FIS (langrenn) 
(en) Øystein Slettemark – IBU 
OnLine: Et ski-ægtepar med mod, drømme, vilje & styrke (nr. 1 2005, s. 6-8)
Kongsbergmarken

Kongsbergmarken er et årlig stevne som blir holdt på Kongsberg siste uken i februar hvert år. I tilknytning til dette stevnet er det også en årlig kapplek, Markenskappleiken, som blir arrangert på Lågendalsmuseet siste lørdag i februar.
Kongsbergmarken er et av de eldste årlige stevnene som er holdt ved like i Norge. Bakgrunnen for stevnet var kravet om handel
mellom kaupstaden Kongsberg og bygdene omkring. De første årene var gruvesamfunnet svært lukket, men ettersom det ikke ble tilført varer, kom det til oppstand allerede i 1628. Kongen fastsatte da en årlig marken, som snart ble utvidet til tre markner i året, for å føre varer til gruvearbeiderne. Disse stevnene utviklet seg til Kongsbergmarken.
Kulturhistorisk kom denne marken til å bety mye for utvekslingen av norsk folkemusikk. Her møttes fehandlere og bønder 
fra Hallingdal, Numedal, Valdres og Telemark, og spillemenn fra alle disse dalførene møttes og byttet slåtter. Kongsbergmarken kom til å avlaste den noe eldre markedsplassen på Bragernes, Drammensmarken.
Kongsbergmarken blir nå opprettholdt som en årlig vinterfestival.
Gunnar Haarberg

Gunnar Haarberg (født 28. juli 1917 i Trondheim, død 1. oktober 2009) var en norsk filolog, pedagog, radiomann og programleder for en rekke gameshows på TV.


== Utdanning ==
Etter examen artium ved Trondheim katedralskole i 1937, underviste han ved lokale skoler i Trondheim og Oslo, men dro til London i 1946 for jobb ved BBCs norskavdeling. Han studerte til Cand.philol med engelsk som hovedfag i 1948 ved Universitetet i Oslo der han var hjelpelærer 1948-62.


== Arbeid ==
Han var i årene 1949–1972 engelsklærer i NRK Radio en dag i uken,  ved siden av sitt faste virke som lektor i engelsk ved Politiskolen i Oslo 1952-87.  
I tillegg hadde Haarberg mange bokutgivelser om faget.Haarberg var programleder for TV-konkurransen På ære og samvittighet (1958), den første programlederen i TV-serien Kvitt eller dobbelt fra 1961 til 1963, Trekampen (1964), Terningen er kastet og Øyenvitne (1966).


== Utmerkelser ==
Deltakermedaljen for sin innsats under den andre verdenskrig.


== Utgivelser ==
The perfect guide. The right way to help tourists and talk to them, 1958
My english friends, 2. bd., Trondheim 1959
On your own in England, 1960 (2. utg. 1967)
Good evening, friends. English for beginners, 1964
E det Kvijtt eller dobbelt? (Gunnar Haarberg intervjuet av Krestjan Flatlajndet), 1965
English just for you, 1965
Engelsk grammatikk for yrkesskolen for handel og kontorarbeid, 1974


== Referanser ==
Krinoline

Krinoline er et stativ eller skjelett av tynne, bøyelige spiler som tidligere ble båret under en kjole eller et skjørt for å gi plagget en buet, utspent klokkeform fra midjen og ned. Betegnelsen kan også brukes om en underkjole eller et skjørt med et slikt spileskjelett. Spilene kan være av stålfjærer, rotting eller fiskebein laget av hvalbarder. Krinoliner var vanlig i vestens damemote i 1850- og 60-årene. Navnet brukes også om liknende fiskebeinsskjørt på 1500- og 1700-tallet, henholdsvis vertugaden i den spanske renessansemoten og den franske panieren.
Ordet krinoline kommer fra fransk crinoline og italiensk crinolino, som igjen er dannet av de latinske ordene crinis, som betyr «hår», og linum, «lin». Betegnelsen ble opprinnelig brukt om et stivt stoff av hestehår (tagl) og lin eller en kjole eller et skjørt som ble laget av slikt stoff og der nederdelen buet utover.


== Annen betydning ==

Krinoline er også et konisk formet understell eller bærestativ til mindre kanoner.


== Se også ==
Vertugade (vertugadin, vertugale), klokke- eller traktformet fiskebeinsskjørt eller vattert hoftekrans på 1500-tallet
Panier, brede fiskebeinsskjørt på 1700-tallet
Tournure (også kalt kø), pute eller stålstativ for å gi damedrakten større bakdel, 1870- til 1890-tallet
Korsett, stramt snøreliv eller livstykke med spiler


== Eksterne lenker ==
(en) Crinolines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Crinoline – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
«DigitaltMuseum: Søk:  'krinoline'». DigitaltMuseum. Besøkt 21. mai 2012.
Nikolaj Jarosjenko

Nikolaj Aleksandrovitsj Jarosjenko, (ukrainsk: Микола Олександрович Ярошенко - Mykola Oleksandrovytsj Jarosjenko, russisk: Николай Александрович Ярошенко, født 1. desemberjul./ 13. desember 1846greg. i Poltava som det senere Ukraina, død 25. junijul./ 7. juli 1898greg. i Kislovodsk), var en russisk kunstmaler av ukrainsk opphav.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jarosjenko var født i byen Poltava, Tsar-Russland (nå Ukraina) som sønn av en offiser i den russiske armeen. 


=== Militær og maler ===
Jarosjenko valgte selv en militær løpebane, men studerte også kunst ved Ivan Kramskojs tegneskole (1866 og –67) og senere viderestudium ved St. Petersburgs kunstakademi i årene 1874 til –76.
I 1876 var Jarosjenko et ledende medlem av en gruppe russiske malere som kalte seg for Peredvizjniki. Han fikk kallenavnet «Peredvizjnikis samvittighet» for sin integritet og sine prinsippfaste holdninger.


=== Sjangermaler ===
Jarosjenko malte først og fremst mange portretter, sjangermalerier og laget flere tegninger. Sjangermaleriene hans skildrer tortur, slit, overgrep mot mennesker, men også frukt og badeskikker. I de to siste tiårene av det 19. hundreåret var han en av de ledende malerne av de russiske realisme-kunstnerne.
Jarosjenko trakk seg tilbake fra sin stilling som generalmajor i 1892. Han la ut på mange reiser, både innenlands og til andre land i Europa, til Midtøsten og fjerne østen. 

Han bodde sine siste år i Kislovodsk i Kaukasus, der han døde og ble begravet.
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Федосеенко Л. «Террористка» // Филателия СССР. — № 11. — 1974. — С. 30.
Прытков В. А. Н. А. Ярошенко. М., 1960.
Товарищество передвижных художественных выставок. Письма, документы. 1869—1899. В 2-х т. — М.: Искусство, 1987.
Трусова Наталья Николаевна (урождённая Купчинская) (1884—1969). Воспоминания. — В кн.: Секлюцкий В. В. Николай Александрович Ярошенко. Ставрополь, 1963, с. 103—105. — В ст. «Встреча с племянницей Ярошенко».


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolai Yaroshenko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nikolai Yaroshenko – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Abram Arkhipov

Abram Jefimovitsj Arkhipov (russisk: Абрам Ефимович Архипов; født 15. augustjul./ 27. august 1862greg. i landsbyen Jegorovo i det som i dag er Rjazan oblast, død 25. september 1930 i Moskva) var en russisk kunstmaler av den realistiske skolen. Han var medlem av kunstnerfellesskapet Peredvizjniki så vel som Russlands Kunstnerforening.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Abram Arkhipov var født inn i en religiøs, russisk-ortodoks familie småbønder. Han forlot hjemstedet i 1877 for å begynne studier ved Moskvas skole for maling, arkitektur og skulptur. I Moskva kom han under innflytelse fra forskjellige russiske malere, blant annet Vasilij Perov, Vasilij Polenov og Vladimir Makovskij. 
I 1883 begynte Arkhipov å studere ved Det keiserlige kunstakademiet i St. Petersburg. Han oppholdt seg der i to år, før han returnerte til Moskva, hvor han fullførte kunststudiene sine.


=== Kunstner ===
Arkhipov ble med i kunstnerfellesskapet Peredvizjniki i 1889, og sluttet seg til Russlands Kunstnerforening i 1903.

Russiske kvinners liv er et tema som går igjen i kunstverkene hans. Noen av maleriene basert på ideretningen realismen, skildrer grusomme scener fra kvinners hverdag. Arkhipov malte også flere bilder av bondekvinner i landsens Russland. Han viser dem frem i livaktige, tradisjonelle kjoler og nasjonaldrakter. Akkurat som andre i Russlands Kunstnerforening malte Arkhipov jevnlig en plein air. Han reiste også til Nord-Russland og kysten av Kvitsjøen og malte scener derfra.
Arkhipov underviste ved Moskvas skole for maling, arkitektur og skulptur, der han tidligere hadde studert. Arkhipov meldte seg inn i «Kunstnerforbundet i det revolusjonære Russland» i 1924, og i 1927 ble han tildelt tittelen Folkets kunstner av Sovjetunionen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abram Arkhipov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Biografi hos ArtRoots
Nikolaj Kasatkin

Nikolaj Aleksejevitsj Kasatkin (russisk: Николай Алексеевич Касаткин, født 13. desemberjul./ 25. desember 1859greg. i Moskva, død 17. desember 1930 i Moskva) var en russisk kunstmaler.


== Liv og virke ==
Kasatkin studerte i tiden 1873–1883 under Vasilij Perov ved Moskvas skole i maling, skulptur og arkitektur. Selv underviste han ved samme lærested fra 1894 til 1917. Fra 1891 var han medlem av Peredvizjniki-gruppen. I 1922 meldte han seg inn Kunstnerforbundet i det revolusjonære Russland (AkhRR – Assoziazija chudoshnikow Rewoljuzionnoi Rossii).
I den første tiden malte Kasatkin sjangerbilder. Han viet seg så til å skildre livet til arbeiderne og gruvefolket i Donetsk-bekkenet, for eksempel gruvearbeideren. Blant de fremste verkene hans fra denne tiden er «Trekkdyret» (1885), «Gruvearbeiderske» (1894) og «Skiftombytte» (1895). Disse maleriene bygger på inntrykk fra noen av reisene han hadde foretatt i Donetsk-bekkenet og Ural i årene fra 1892 til 1897.
Inntrykk fra den revolusjonære tiden 1905-1907 kommer til syne i bilder som «Arbeiderkamper» (1905) og «Arbeidersker stormer en fabrikk» (1906). Med disse og andre verk ble Kasatkin en veiviser for den sosialrealistiske stilretningen.I tiden mellom 1906 og 1910 reiste han i det europeiske utland. Disse reisene førte han til Finland, Norge, Sverige, Italia og til Tyrkia. Etter oktoberrevolusjonen tok Kasatkin del i den  kulturelle og samfunnsmessige omveltningen i hjemlandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolay Alekseyevich Kasatkin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arkhip Kuindzji

Arkhip Ivanovitsj Kuindzji (russisk: Архип Иванович Куинджи, ukrainsk: Архип Іванович Куїнджі; født 15. januarjul./ 27. januar 1842greg. i Mariupol (dagens Ukraina), død 11. julijul./ 24. juli 1910greg. i St. Petersburg) var en  russisk landskapsmaler. Han var i en periode tilknyttet Peredvizjniki-gruppen.


== Læreår ==
Kuindzji var født i Mariupol, men bodde i byen Taganrog i barndommen. Han vokste opp i en fattig familie, faren var en greskættet skomaker. Arkhip var seks år gammel da foreldrene døde, og fra da av måtte han selv skaffe seg et levebrød. Han arbeidet på en byggeplass hvor det ble reist en kirke, gjette husdyr og arbeidet i butikken til en maiskjøpmann.
Over en periode på fem år, fra 1860 til 1865, arbeidet Kuindzji som retusjerer i Isakovitsjs fotoatelier i Taganrog. Kuindzji åpnet sitt eget fotoatelier, uten å lykkes med driften. Etter det forlot Kuindzji Taganrog og dro til St. Petersburg.
I stor grad lærte Kuindzji seg å tegne og male ved selvstudium. For å perfeksjonere seg studerte han maling ved Det keiserlige kunstakademiet fra 1868. I sine tidlige år var han påvirket av Ivan Ajvazovskijs bilder. Han sluttet på kunstakademiet i 1872 og arbeidet som frilanser. Maleriet «Na ostrove Valaam» («På Valaam-øya») var det første kunstverket som Pavel Tretjakov kjøpte til sitt kunstgalleri. I 1873 stilte Kuindzji ut bildet «Snøen», som han året etter fikk bronsemedalje for ved International Art Exhibition i London.


== Modne år ==
Kuindzji var aktivt medlem  av Peredvizjniki-gruppen fra 1875 til 1880. Peredvizjniki arrangerte vandreutstillinger av bilder malt i realistisk stil. I midten av 1870-årene laget han, i Peredvizjniki-bevegelsens ånd, flere malerier der landskapsmotivet ble gitt en form som skulle understøtte konkrete, sosiale assosiasjoner («Glemt landsby», 1874; og «Tsjumatskij-stien», 1875; begge i Tretjakovgalleriet). Etter 1880 stilte han ikke ut sine verk.
I sin modne periode higet Kuindzji etter å overføre de mest ekspressive og lyssterke forholdene i naturen til lerretet. Han benyttet seg av sammensatte billedkomposisjoner (f.eks. høy horisont), og konstruerte panoramautsikter. Ved bruk av lyseffekter og intense farger holdt i rene fargetoner, skapte han forestillinger av illuminasjon, opplysing. Blant de mest kjente maleriene fra denne tiden er «Den ukrainske natten» (1876), «Bjørkhol» (1879), «Etter et tordenvær» (1879), alle tre i Tretjakov-galleriet, og «Natt på Dnepr» (1880) i Russlands museum i St. Petersburg. Hans senere verk er minneverdige gjennom sine dekorative effekter bygget på distinkt fargelegging.

Kuindzji underviste ved St. Petersburg kunstakademi. Han var professor der fra 1892, ledende professor i landskapsavdelingen etter 1894. Han ble oppsagt i 1897 for å ha gitt støtte til en studentprotest. Blant elevene hans var kunstnere som Arkadij Rylov, Nicholas Roerich og Konstantin Bogajevskij. Kuindzji tok initiativet til dannelsen av Kunstnerforbundet (1909; senere fikk selskapet navn etter A.I. Kuindzji).


== Referanser ==
Margrethe Røed

Margrethe Røed (født 10. desember 1976) er en norsk programleder i NRK Barne-TV og Super Barne-TV på TV- og radiokanalen NRK Super. 
Hun tok i 2001 cand.mag. ved NTNU i Trondheim i fagene teater, drama og musikk.  Etter et par år frilans fikk hun sommeren 2004 jobb som programleder i NRKs Barne-TV.  Hun var gravid da hun deltok i Skal vi danse 2009 på TV 2 sammen med Asmund Grinaker. Røed har også vært med i TV-programmene Beat for beat og De ukjente. I sesongene 2010-11 og 2011-12 spilte hun hovedrollen, «Turte», i teaterversjonen av Jul i Blåfjell på Folketeateret. Røed har siden 2010 vært programleder i Julemorgen på NRK. Hun har siden 2011 også ledet Melodi Grand Prix Junior og vært programleder i Amigo Grande på NRK og NRK Super. I 2021 var hun deltager i andre sesong av Kompani Lauritzen. I 2022 dro hun til Stavanger og ledet med Stavanger syngfoniorkester og LYDO. Hun var en programleder og ledet. De som vant LYDO  var Storhaug Skole 6A og 6B.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Margrethe Røed på Internet Movie Database 
(no) Margrethe Røed hos Filmfront 
filmfront.no: Margrethe Røed
Stig Jens Harris

Stig Jens Harris (født 3. mars 1963) er en norsk advokat med møterett for Høyesterett. Han ble cand. jur. i 1990 og har jobbet som politifullmektig, før han i 1993 startet i Advokatfirmaet Harris, som hans bestefar Sam Harris grunnla og som hans far Stig B. Harris jobbet i. Han ble partner i firmaet i 1997.
Han fikk møterett for Høyesterett i 2006.


== Eksterne lenker ==
CV
Frøsendal

Frisendal eller Frøsendal er ei grend i Flatanger kommune.Den ligger ved Mursteinsfjorden mellom Utvorda og Sitter. Stedet har veiforbindelse med resten av kommunen med fylkesvei 215 og fylkesvei 766 via Namdalseid. Poststed er 7777 Nord-Statland i Namdalseid.


== Referanser ==
Helsingfors bokmässa

Helsingfors bokmässa (finsk: Helsingin kirjamessut) finner sted hvert år i Helsingfors. Messen ble etablert i år 2000, og har siden blitt arrangert hvert år i slutten av oktober måned. Messen varer fire dager. Bokmessen 2009 finner sted i dagene 22. oktober til 25. oktober. Tema for de siste årenes messer:

2005: Bildning.
2006: Tillåter du?
2007: Boken i livet – livet i boken.
2008: Boken har sina sidor.
2009: Vad är det som händer egentligen?


== Eksterne lenker ==
Informasjon om bokmessen fra Svenska litteratursällskapet i Finland
Ey sham

«Ey sham» (hebraisk: אי שם, norsk: Et sted) var Israels bidrag i Eurovision Song Contest 1973. Sangen er skrevet av Nurit Hirsh, med tekst av Ehud Manor. Artisten Ilanit framfører den, og sangen kom på fjerdeplass i konkurransen.


== Bakgrunn ==
Sangen var Israels første bidrag i Eurovision Song Contest, og Ilanit framførte den på hebraisk. Årsaken til at Israel fikk delta i en europeisk sangkonkurranse, skyldes at Israel ligger innenfor Det europeiske kringkastingsområdet. Den israelske rikskringkasteren er også et fullverdig medlem av Den europeiske kringkastingsunion.
Illanit var sist ut på scenen 7. april 1973, etter Frankrikes bidrag. I avstemningen fikk låten 97 poeng og endte med det på fjerdeplass. Dette er en av de sterkeste debuter i Eurovision Song Contest-historien. Komponisten Nurit Hirsch var også dirigent for det israelske bidraget. Ehud Manor skrev senere seks andre israelske Eurovision-bidrag.
Teksten
Sangen er en dramatisk ballade, hvor Ilanit synger om å komme til den brå innseelsen om hva hun må gjøre med sin elsker. Hun synger om at de «går nå», i håp om at «et eller annet sted – der i sammen må vi finne hagen/kjærlighetens hage». Ut fra framføringens tone virker det som om dette er et håp om at paret kan være seg selv uten press fra andre.


== Norsk versjon ==
C.C. Bøyesen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Kom dag». Four Jets har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen Euro-Treff 3 (Nett 513) i 1973.


== Referanser ==

Eurovision Song Contest 1973
VM i hundekjøring 2009

VM i hundekjøring ble arrangert  20. – 25. januar 2009 i Daaquam, Canada.


== Norges VM-tropp ==
Hege Ingebrigtsen, Narvik, slede sprint
Andreas Fossnes, Bærum Hundekjørerklubb, nordisk
Yngve Hoel, Hadeland, nordisk
Trond Are Hol, Grenland, nordisk
Solveig K. Aaseby, Nittedal, nordisk
Ninan Renate Karlsen, Asker, nordisk
Hilde O. Amundsen, Bærum, nordisk


== Resultater ==
I snørekjøring 1-spann for herrer vant Andreas Fossnes foran Trond Are Hoel. I dameklassen snørekjøring 1-spann kom Solveig K. Aaseby på sølvplass. Ninan Renate Karlsen fra Asker TK tok gull på 16 km en-spann snørekjøring med Solveig K. Aaseby, Nittedal HKK, på sølvplass. Andreas Fossnes, Bærum HKK, tok gullmedalje på 16 km en-spann pulk. Trond Are Hoel, Grenland, ble sølvvinner. På.
Herreklassen 2 hunder snørekjøring 16 km:

Gull     Andreas Fossnes – Bærum Hundekjørerklubb
Sølv    Trond Are Hoel – Grenland Hundekjørerklubb
Bronse Yngve Hoel – Hadeland TrekkhundklubbDameklassen 2 hunder snørekjøring 16 km:  

Gull:     Solveig Aaseby – Nittedal Hundekjørerklubb6-spann Slede sprint

Bronse: Hege Ingebrigtsen, Narvik2x8 km combined for kvinner:

Gull    Ninan R. Karlsen – Asker Trekkhundklubb
Bronse Solveig Aaseby – Nittedal Hundekjørerklubb2x8 km combined for herrer:

Gull     Andreas Fossnes – Bærum Hundekjørerklubb
Bronse Yngve Hoel – Hadeland TrekkhundklubbPå stafett over 3 etapper ä 8 km ble det gull til Yngve Hoel, Trond Are Hoel og Andreas Fossnes.