jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hype

Hype var en norsk eurodancegruppe, aktiv på midten av 90-tallet.
Gruppen besto av to rappere, og vokalist Linda Johansen.


== Medlemmer ==
Linda Johansen
Christian Svensson


== Diskografi ==


=== Album ===
Provocative (1996)


=== Singler ===
«You Don't Know What I Want» (1995)
«Set U Free» (1996)
«Hands Up» (1996)
«All Of Your Dreams» (1997)


== Eksterne lenker ==
(en) Hype på Discogs 
(en) Hype på MusicBrainz 
(en) Hype på Songkick
Elektroåler

Elektroåler eller knivfisker er en orden beinfisker. Artene i gruppen har en åleformet kropp. Det er enda mange arter som ikke er ferdig beskrevet. Mange arter holder til i relativt stillestående og oksygenfattig vann, og enkelte av artene har yngel med ytre gjeller.
En av de mest kjente artene er elektrisk ål.
Navnet knivfisker kan føre til forvirring med knivbladfiskene. Selv om de svømmer på en lignende måte, er ikke gruppene nært beslektet.


== Arter som finnes i Norge ==
Det finnes ingen arter fra denne gruppen naturlig i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elektroåler – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Elektroåler i Encyclopedia of Life 
(en) Elektroåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Elektroåler hos Artsdatabanken 
(en) Elektroåler hos Fossilworks 
(en) Elektroåler hos ITIS 
(en) Elektroåler hos NCBI 
(en) Kategori:Gymnotiformes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gymnotiformes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life: Gymnotiformes Besøkt 4. oktober 2007
Lian (plante)

Lian er en vedaktig klatreplante. Den har en eller flere stammer som ikke er selvbærende, og som enten vokser opp fra bakken ved å klamre seg fast til underlaget ved en festeanordning, vokser ved å slynge seg rundt andre planter eller trær, eller vokser nedover ved hjelp av tyngdekraften. Lianer kan bli inntil 100 meter lange. De tynne stammene transporterer vann og næringsstoffer til plantens blader og frukter.
Lianer er ikke en taksonomisk gruppe av planter,  men en fellesbetegnelse på planter med en spesiell vekst. Lianer forekommer i mange plantefamilier.
Lianer er spesielt viktige i tropisk regnskog og tropisk lauvfellende skog, men finnes også andre steder. I Norge kan eføy og vivendel betraktes som lianer.


== Galleri ==
Lonevatnet (Balestrand)

Lonevatnet er en innsjø i Sogndal kommune i Vestland fylke. Det er en del av Gaularvassdraget, og ligger på Gaularfjellet, nær kommunegrensen mellom Sogndal og Sunnfjord. Utløpet fører vestover mot Holmevatnet og videre til Eldalsdalen.


== Referanser ==
Übermensch

For Friedrich Nietzsches filosofiske konsept, se OvermennesketÜbermensch er det tiende studioalbumet til rockebandet Raga Rockers og ble utgitt i 2007. Albumet lå i 15 uker på VG-lista med en førsteplass som beste plassering.


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Michael Krohn, unntatt hvor annet står.

«Trass» – 4:39
«Falsk» – 2:38
«Aldri mer» – 3:52
«Positiv» (Krohn/Nils Aune) – 3:46
«Varulv» – 4:23
«Jungelens lov» – 4:20
«Viking» – 3:32
«Stille høyde» (Krohn/Aune) – 3:59
«Nærmere deg» – 4:11
«Übermensch» (Krohn/Tom Hiorth/Herman Kulsrud) – 2:49


== Medvirkende ==


=== Raga Rockers ===
Michael Krohn – Vokal
Nils Aune – Gitar
Livio Aiello – Bass
Hugo Alvarstein – Keyboard, gitar
Arne Sæther – keyboard
Jan Arne Kristiansen – Slagverk


=== Øvrige medvirkende ===
Sven Olsen - tekniker
Ulf Holand - tekniker, miksing
Espen Berg - mastering
Børge Brekke - foto
Arne Bang-Steinsvik - coverdesign


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Alf Bjørseth

Alf Bjørseth (født 24. november 1941) er en norsk kjemiker, gründer og milliardær. I 1989 grunnla han den private inkubatoren Scandinavian Advanced Technology AS (Scatec). Han har også startet solcelleprodusentene Renewable Energy Corporation/ScanWafer (REC), Norsun og en rekke andre selskaper.


== Utdannelse ==
I 1960 tok Bjørseth realartium og i 1969 ble han cand.real. ved Universitetet i Oslo.


== Arbeid ==
Etter doktorgraden ble han ansatt som amanuensis ved UiO. Etter en tid ble han ansatt som amanuensis i Bergen. Senere arbeidet han en periode for SI (nå SINTEF) og deretter for Battelle Labs i USA. Han ble så ansatt som forskningsdirektør ved Norsk Hydros forskningssenter på Herøya, og ble senere teknologidirektør i Elkem.
På 1980-tallet etablerte Bjørseth Scatec, som var et privat utviklingsselskap og en inkubator. I 1994 etablerte han selskapet Scanwafer; Scanwafer ble senere omdøpt til Renewable Energy Corporation (REC), og ble børsnotert i 2006 med markedsverdi rundt 50 milliarder kroner. Før REC gikk på børs, forlot Bjørseth ledelsen og solgte sin andel i selskapet. Han realiserte dermed verdier på nærmere én milliard kroner.
Størstedelen av denne kapitalen skjøt han deretter inn i Scatec, som har en rekke industriprosjekter under utvikling, deriblant Norsun, Norsk Titanium, n-Tec, Thor Energy, NorWind mfl. Flere av oppstartsselskapene har vært etablert i samarbeid med andre norske storkonsern, f.eks. Norsun (Norsk Hydro), Thor Energy (Statoil og Statkraft).
I Scatec er Bjørseth nå styreformann og teknologidirektør, og han arbeider med prosjekter innen fornybar energi og avanserte materialer.
Bjørseth er rådgiver for Good Energies, tidligere investor i REC og investor i Norsun.


== Priser og hedersbevisninger ==
Bjørseth  ble 24. november 2006 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sin innsats for norsk industri og næringsliv
I 2006 mottok Bjørseth og REC miljøprisen Glassbjørnen
2003 Guldberg-Waage-medaljen fra Norsk kjemisk selskap
2015 Teknas gullmedalje - påskjønnelse for fremragende innsats som har skapt nye muligheter for norske teknologer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Scatecs hjemmeside
Pressemelding fra Scatec i forbindelse med at Bjørseth ble utnevnt til Kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden i 2006
Einar Bergsland

Einar Bergsland (født 11. desember 1909 i Oslo, død 12. juli 1982) var en norsk idrettsleder og forfatter, som arbeidet spesielt med norsk og internasjonal skiidrett. Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1973. 
Bergsland ble styremedlem i Foreningen for Ski-Idrettenes Fremme i 1937. Han satt i styret til han tok over som formann i 1959 og satt til 1963, da han igjen ble styremedlem frem til 1967. Fra 1948 til 1953 var han Generalsekretær i Det internasjonale skiforbundet, og satt videre som styremedlem frem til 1969. I 1948 var han også med på opprettelsen av Norges Golfforbund, der han inngikk i det første styret.
Han var rennleder og løypesjef i Holmenkollrennene fra 1938 til 1973, en jobb han også hadde under Vinter-OL 1952 i Oslo. I forbindelse med Ski-VM 1966 i Oslo var han formann i organisasjonsomiteen.
Bergsland var selv en aktiv idrettsutøver innen både langrenn, alpint, roing, hundekjøring og golf, hvor han vant NM i 1939.


== Bibliografi ==
Bergsland gav ut flere bøker om skiidrett, blant disse er:

1935, Med ski på bena
1940, Norsk skiløpning i dag
1941, Friluftsboken
1946, På ski


== Utmerkelser ==
Bergsland mottok St. Hallvard-medaljen i 1982.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skiforeningens prisvinnerliste over Holmenkollmedaljen i PDF-format
FIS Secretary General profile of Bergsland
FIS OL-historie i PDF-for
9.0: Live

9.0: Live er et dobbelt konsertalbum fra det amerikanske heavy metal-bandet Slipknot.
Albumet ble utgitt av Roadrunner Records 1. november 2005.


== Sporliste ==
Disk en

«The Blister Exists»
«(sic)»
«Disasterpiece»
«Before I Forget»
«Left Behind»
«Liberate»
«Vermilion»
«Pulse of the Maggots»
«Purity»
«Eyeless»
«Trommesolo»
«Eeyore»Disk to

«Three Nil»
«The Nameless»
«Skin Ticket»
«Everything Ends»
«The Heretic Anthem»
«Iowa»
«Duality»
«Spit it Out»
«People = Shit»
«Get This»
«Wait and Bleed»
«Surfacing»


== Eksterne lenker ==
(en) 9.0: Live på Discogs 
(en) 9.0: Live på MusicBrainz 
(en) 9.0: Live på Spotify 
(en) 9.0: Live på AllMusic
Live!! +one

Live!! +one er en EP av det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden fra 1980 med tre spor fra en konsert på Marquee Club i London 4. juli 1980 og en studioinnspilling av «Women in Uniform» som også var utgitt på singel tidligere samme høst. «Women in Uniform» var en cover av det australske bandet Skyhooks.Albumet ble først bare utgitt i Japan. Opptaket av «Sanctuary» finnes bare på denne platen, mens de andre sporene også finnes på B-sider.
I 1984 ble EP-en utgitt i Hellas med flere ekstraspor, men bare «I've Got the Fire» ble spilt inn på Marquee Club. «Prowler» er tatt fra bandets debutalbum, mens de andre bonussporene er tatt fra Maiden Japan (1981). «I've Got the Fire» er en cover av Montrose (opprinnelig med tittelen «I Got the Fire»), med sangeren Sammy Hagar som senere skulle bli med i Van Halen.


== Spor ==


=== Japansk utgivelse ===


=== CD 1 ===
«Sanctuary» (live)
«Phantom of the Opera» (live)


=== CD 2 ===
«Drifter» (live)
«Women in Uniform»


=== Gresk utgivelse ===


=== CD 1 ===
«Drifter» (live)
«Phantom of the Opera» (live)
«Women in Uniform»
«Innocent Exile» (live)


=== CD 2 ===
«Sanctuary» (live)
«Prowler»
«Running Free» (live)
«Remember Tomorrow» (live)
«I've Got the Fire» (live)


== Personell ==
Paul Di'Anno – Vokal
Dave Murray – Gitar
Dennis Stratton – Gitar, støttevokal på «Drifter», «Phantom of the Opera», «Women in Uniform», «Sanctuary», «I've Got the Fire» og «Prowler»
Adrian Smith – Gitar, støttevokal på «Innocent Exile», «Running Free» og «Remember Tomorrow»
Steve Harris – Bass, støttevokal
Clive Burr – Slagverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Live!! +one på Discogs 
(en) Live!! +one på MusicBrainz
Ralph Rose

Ralph Rose (født 17. mars 1885, død 16. oktober 1913) var en amerikansk friidrettsutøver.
Under OL 1904 i St. Louis vant han gull i kulestøt, bare 19 år gammel. Han tok ytterligere to medaljer i kastøvelser, sølv i diskoskast og bronse i sleggekast. Han deltok også i vektkast, han kom på sjette og siste plass.
Fire år senere forsvarte han gullet i kulestøt i OL i London. Under åpning av London-lekene bar han det amerikanske flagget og sørget for en diplomatisk krise, da han som eneste flaggbærer nektet å senke flagget da troppen passerte den britiske kongen. I 1909 ble han den første kulestøteren som støtte lengre enn 50 fot (15,54 meter). Denne verdensrekorden ble stående i 16 år.
Roses deltok for siste gang i OL 1912 i Stockholm. Her tok han gull i kulestøt sammenlagt med begge hender, samt sølv i «vanlig» kulestøt. Han kom på ellevteplass i diskos og i sleggekast ble han nummer åtte.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i friidrett, kulestøt  USA
1908  London -  Gull i friidrett, kulestøt  USA
1912  Stockholm -  Gull i friidrett, kulestøt med høyre og venstre hånd  USA
1904  St. Louis -  Sølv  i friidrett, diskos  USA
1912  Stockholm -  Sølv i friidrett, kulestøt  USA
1904  St. Louis -  Bronse i friidrett, sleggekast  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ralph Rose – Olympics.com 
(en) Ralph Rose – Olympic.org 
(en) Ralph Rose – Olympedia 
(en) Ralph Rose – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ralph Rose – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Ralph Rose – World Athletics 
(en) Ralph Rose – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Ralph Rose – Track and Field Statistics
Europavei 251

Europavei 251 går mellom Saßnitz og Berlin i Tyskland. Veiens lengde er rundt 250 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Sassnitz – Stralsund – Neubrandenburg – Berlin.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Sandaker overgangsbolig

Sandaker overgangsbolig er en overgangsbolig i Oslo og er en del av region øst i Kriminalomsorgen. Innsatte kan overføres fra fengsel med høyt eller lavere sikkerhetsnivå til overgangsbolig når en del av straffen er gjennomført. Innsatte skal ikke overføres dersom formålet med straffen eller sikkerhetsmessige grunner taler mot det, eller det er grunn til å anta at innsatte vil unndra seg gjennomføringen. Overføringen må være hensiktsmessig for å fremme en positiv utvikling og for å motvirke ny kriminalitet. Sandaker overgangsbolig har ordinær kapasitet på 16 plasser.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Sandaker overgangsbolig Arkivert 22. februar 2016 hos Wayback Machine. overgangsbolig.no
Europavei 422

Europavei 422 går mellom Trier og Saarbrücken i Tyskland. Veiens lengde er 82 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
La Sonora Dinamita

La Sonora Dinamita er en colombiansk gruppe som spiller cumbiamusikk. Gruppa ble først etablert i Cartagena, Colombia i 1960, men oppløst i 1963. I 1975 ble den gjenopprettet under ledelse av Julio Ernesto Estrada "Fruko" Rincón. I 1981 ble Mélida Yará den ledende vokalisten i gruppa, og på denne tiden fikk den sine største suksesser. Gruppen har ofte hatt en sterk kvinnelig vokalist til å synge mot et brassorkester på ti personer. Andre vokalister har vært Margarita Vargas, Vilma Díaz og Susana Velásquez. Viktige mannlige sangere har vært Macondo, Álvaro Pava og Álvaro Pizarro.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) La Sonora Dinamita – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) La Sonora Dinamita på Discogs 
(en) La Sonora Dinamita på MusicBrainz 
(en) La Sonora Dinamita på Spotify 
(en) La Sonora Dinamita på Songkick 
(en) La Sonora Dinamita på AllMusic 
(en) La Sonora Dinamita på AllMusic
Europavei 451

Europavei 451 går mellom Gießen og Mannheim i Tyskland. Veiens lengde er rundt 125 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Giessen – Frankfurt am Main – Mannheim.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Europavei 531

Europavei 531 går mellom Offenburg og Donaueschingen i Tyskland. Veiens lengde er rundt 95 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Europavei 331

Europavei 331 går mellom Dortmund og Kassel i Tyskland. Veiens lengde er rundt 150 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Årets klubbspiller i Europa

Årets klubbspiller i Europa var en årlig pris kåret av UEFA, til den beste klubbspilleren i Europa. Prisen ble i 2010 erstattet av UEFA Årets spiller i Europa.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Phenomena 1: Profetiens utvalgte

Phenomena 1: Profetiens utvalgte er en norsk fantasyroman for barn og unge skrevet av Ruben Eliassen og første gang utgitt av Gyldendal Tiden i 2002. Boka ble en stor salgssuksess og har kommet i flere opplag, også som lydbok. Det er fram til 2010 blitt utgitt i alt sju bøker i Phenomena-serien. 
Da barn i Norge skulle stemme fram årets beste barnebok 2002, ble ARK Barnebokpris tildelt Ruben Eliassen for Phenomena.


== Handling ==
Den første boken handler om to alvebarn som skal fri verden fra den onde makten. Sammen med trollmannen Sha-ra og vinterbjørnen Arol, drar Alk og Ilke for å kjempe mot ondskapens hersker, Tarkan. På veien dit, forsøker Tarkan og Sherpa å gjøre alt som står i deres makt for å hindre dem.
Tarkan er egentlig en tanke som har livnæret seg på negative tanker og følelser fra mennesker. Tarkan har evnen til å besette andre mennesker, og nå har tanken tatt bolig i Sha-ra's bror, Mentor. Mentor lar seg besette av Tarkan fordi han er sjalu på broren, Sha-ra, som skulle arve slottet og profetiboka Phenomena etter deres felles læremester Arkin. Alk og Ilke møter Tarkan flere ganger på sin ferd for å redde landet Aldra fra ondskapen. Tarkan har en spesiell makt på voksne som ikke fungerer på barn, fordi barn har mer rene tanker. Derfor kan bare barn oppfylle profetien, og dette blir da opp til søskenparet Alk og Ilke.
Tarkan møter dem første gang som en omstreifer der han prøver å ta amuletten til Ilke, som hun fikk av Sha-ra etter at frostfyrsten Hisj prøvde å ta henne. Amuletten skal beskytte henne mot varme siden Ilke ikke tåler så stor hete.
De møter på Tarkan igjen når de reiser til Efraiberkilden for å stanse regnet.


== Andre bøker i Phenomena-serien ==
2 Parados øye
3 Det tapte hjerte
4 Utfrielsen
5 Enigma
6 Trollmannen
7 Frostens datter


== Eksterne lenker ==
Bokanmeldelse på barnebokkritikk.no
Forlagets presentasjon av boka Arkivert 5. oktober 2007 hos Wayback Machine.
Izmajil (Ukraina)

Izmajil (ukrainsk Ізмаїл, russisk Измаил – Izmail, rumensk Ismail, tyrkisk İşmasıl eller Hacidar), er en by ved Donau i Odesa oblast i Ukraina. Antall innbyggere er omtrent 85 000, de fleste russere (43,7%), men også ukrainere (38%), bessarabiske bulgarere (10%) og moldavere (rumenere) (4,3%). 
Izmajil har det største havneanlegget ved Donau. Havna fungerer som et transportknutepunkt for handelen med varer mellom landene langs Donau og Tyrkia, Hellas, Iran, Russland, de baltiske statene og Skandinavia.


== Historie ==

Byen ble bygd av genovesiske handelsmenn på 1200-tallet. Første gang byen ble nevnt, var det under navnet Şmil, oppkalt etter en tyrkisk grandvisier.
På midten av 1400-tallet tilhørte byen Moldavia, men i 1484 kom den under osmansk tyrkisk herredømme. I 1770, etter å ha blitt angrepet av Russland, ble byen forskanset så sterkt at sultanen uttalte den var en by som ikke kunne inntas av noen hær. Men russerne greide å innta byen i 1790 (under den russisk-tyrkiske krig (1787–1792)). Denne seieren ble temaet for Russlands første nasjonalsang, ром побе́ды, раздава́йся!  Ved krigens slutt ble Izmail gitt tilbake til Det osmanske riket. Men russerne inntok byen en gang til, i 1809. Ved Bukaresttraktaten ble hele Bessarabia som Izmajil var en del av, overtatt av Russland. Da Russland tapte Krimkrigen, ble området gitt til Moldavia. Senere ble byen en del av Donaufyrstedømmene (Valakia og Moldavia). Da Donaufyrstedømmene ble forent med Transilvania i 1918, ble Izmajil en del av Romania. Byen var rumensk til 1940 da Sovjetunionen overtok. I 1941 ble Bessarabia igjen en del av Romania. Da den andre verdenskrigen sluttet, ble Izmajil igjen en del av Sovjetuniunen. Siden august 1991 er Izmajil en del av den uavhengige republikken Ukraina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Izmail – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ізмаїл – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Pat O’Callaghan

Patrick O'Callaghan (født 15. september 1905, død 1. desember 1991) var en irsk friidrettsutøver. 
O'Callaghan var født i Duhallow nær Kanturk i grevskapet Cork og studerte medisin ved Royal College of Surgeons i Dublin. Etter at han ble uteksaminert i 1926, 21 år gammel, gikk han inn i RAF. Han kom tilbake til Irland i 1928 og åpnet egen praksis i Clonmel i grevskapet Tipperary.
Han debuterte som sleggekaster i 1927 i Dublin.  Under OL 1928 i Amsterdam vant han gull i denne øvelsen, og ble dermed den første gullvinneren som representerte Irland. Han forsvarte tittelen fire år senere i OL i Los Angeles, der han vant Irlands andre OL-gull. Han fikk ikke delta under OL i Berlin i 1936, fordi det internasjonale friidrettsforbundet (IAAF) nektet å anerkjenne det irske forbundet. 
O'Callaghan ble irsk mester i seks ulike øvelser i løpet av karrieren: slegge, kulestøt, diskos, vektkasting (høyde og lengde) samt høydehopp.


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i friidrett, sleggekast
1932  Los Angeles -  Gull i friidrett, sleggekast


== Eksterne lenker ==
(en) Pat O'Callaghan – Olympics.com 
(en) Pat O'Callaghan – Olympic.org 
(en) Pat O'Callaghan – Olympedia 
(en) Pat O'Callaghan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pat O'Callaghan – Track and Field Statistics
Imre Németh

Imre Németh (født 23. september 1917 i Kaschau (Østerrike-Ungarn), i dag Košice (Slovakia), død 18. august 1989 i Budapest) var en ungarsk sleggekaster. Némeths største suksess var gullmedaljen under OL 1948 i London.
Under OL i Helsingfors fire år senere tok han bronsemedalje i den samme øvelsen.
Németh forbedret verdensrekorden i sleggekast tre ganger i løpet av karrieren, og var innehaver av rekorden fra 1948 til 1952.
Sønnen Miklós Németh vant OL-gull i spydkast i 1976.


== OL-medaljer ==
1948  London  -  Gull i friidrett, slegge  Ungarn
1952  Helsingfors  -  Bronse i friidrett, slegge  Ungarn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Imre Németh – Olympics.com 
(en) Imre Németh – Olympic.org 
(en) Imre Németh – Olympedia 
(en) Imre Németh – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Imre Németh – World Athletics
Llívia

Llívia er en spansk eksklave i Frankrike. Området ligger øst i Pyreneene like nord for den spansk-franske grensen. Det tilhører den spanske provinsen Girona i regionen Catalonia, men ligger geografisk innenfor det franske departementet Pyrénées-Orientales.

Det lille bysamfunnet ligger 153 km nord for provinshovedstaden Girona i en beskyttet dal mellom to øst-vestgående åsrygger. Innbyggerne lever av jordbruk og turisme med stigende vekt på turisme, og den statsrettslige særstillingen som spansk eksklave/fransk enklave er i dag uten reell betydning etter inngåelsen av Schengenavtalen.
Områdets spesielle status skyldes en bestemmelse i Pyreneene-traktaten fra 1659 etter Den fransk-spanske krigen (1635–1659), som fastslo at Spania skulle avstå 33 landsbyer i dette området til Frankrike. Man hadde oversett at Llivia hadde fått bystatus av keiser Karl V av det tysk-romerske rike, slik falt den derfor ikke inn under traktatens ordlyd og forble under spansk styre.
Eksklaven har et areal på 12,84 km², og den hadde i 2005 om lag 1 252 innbyggere. Språket er katalansk, men innbyggerne snakker også både fransk og spansk (kastiljansk). I sommertiden kommer det vesentlig flere mennesker til området, for mange folk i og rundt Barcelona har ferieboliger her oppe i den tørre, kjølige luften. Dessuten er byen et populært startsted for turister som bruker den som base for vandreturer i Pyreneene.


== Historie ==

Llívia var stedet for en iberisk oppidum som styrte regionen og ble kalt for Julia Libica av romerne. Den var den gamle hovedstaden Cerdanya i antikken før den ble erstattet av Hix (kommunen Bourg-Madame i Frankrike) i middelalderen. Under tiden til vestgoterne var dens citadell, castrum Libiæ, holdt av den opprørske Paulus av Narbonne mot kong Wamba i 672.
I 1659 bestemte Pyreneerfreden å avgi comarques Roussillon, Conflent, Capcir, Vallespir, og nordlige Cerdanya («Cerdagne») til den franske kronen. Llívia ble ikke en del av det franske kongedømmet da avtalen innebar at kun landsbyer ville bli avgitt til Frankrike, og Llívia var betraktet som en by og ikke en landsby grunnet dens status som den gamle hovedstaden til Cerdanya.I 1939 da den spanske borgerkrigen var over, var det snakk om at Llívia kunne fungere som det eneste gjenværende friområdet til den beseirede republikanske regjeringen, men disse planene ble aldri satt ut i livet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Llívia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons