jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Klaus Suomela

Klaus Uuno Suomela (født 10. november 1888 i Borgå, død 4. april 1962 i Helsingfors) var en finsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Suomela vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det finske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen fritt system bak Norge. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, lagkonkurranse fritt system (Finland)


== Eksterne lenker ==
(en) Klaus Suomela – Olympedia 
(en) Klaus Suomela – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Klaus Suomela – databaseOlympics.com (arkivert)
Kljåkinnknippene

Kljåkinnknippene (også skrevet Kljåkinnknippudn og Kljåkinnknippune) er et fjell i Vang kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 662 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Storebreen

Storebreen er et fjell i Aurland kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 662 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Lauri Tanner

Lauri Arvo Tanner (født 20. november 1890 i Helsingfors, død 11. juli 1950 i Helsingfors) var en finsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Suomela vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det finske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen fritt system bak Norge. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Han spilte en kamp i fotballturneringen, mot Nederland 0-9.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, lagkonkurranse fritt system (Finland)


== Eksterne lenker ==
(en) Lauri Tanner – Olympedia 
(en) Lauri Tanner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lauri Tanner – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Lauri Tanner – FIFA 
(en) Lauri Tanner – Transfermarkt 
(en) Lauri Tanner – WorldFootball.net 
(en) Lauri Tanner – EU-Football.info
Klokkefrosk

Klokkefrosk (Bombina bombina) er en liten paddelignende frosk med vortete hud. I størrelsen måler den ca. 56 mm. Oversiden er vanligvis gråbrun eller mørkebrun. Fargen på undersiden er karakteristisk, med gule, oransje eller røde flekker på svart eller blåsvart bakgrunn. På undersiden er det mange små hvite flekker. Klokkefrosken tilhører skivetungede frosker, som kommer av at tungen er skiveformet. Klokkefrosken utskiller en gift gjennom huden dersom man tar på den, og hvis man deretter gnir seg i øynene eller berører slimhinner, svir det kraftig og lenge. Derfor skal man være veldig forsiktig og vaske hendene grundig etter man har berørt en klokkefrosk.


== Utbredelse ==
Klokkefrosken er utbredt i store deler av Øst-Europa inkludert Latvia, Litauen, Polen, Tyskland, og er innført i Danmark og Sverige.


== Lyd ==
Kvekkingen kan høres på 200 til 3000 m. Lyden er en boblende, melodisk tone. Den kan minne om en gjøk eller lyden som når man puster i en tom flaske.


== Eksterne lenker ==
(en) Klokkefrosk i Encyclopedia of Life 
(en) Klokkefrosk i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Klokkefrosk hos Dyntaxa 
(en) Klokkefrosk hos Fauna Europaea 
(en) Klokkefrosk hos ITIS 
(en) Klokkefrosk hos NCBI 
(en) Kategori:Bombina bombina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bombina bombina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bombina bombina – detaljert informasjon på Wikispecies
Cairn Gorm

Cairn Gorm (skotsk gælisk: An Càrn Gorm) er et fjell i Skottland, lokalisert  i regionen Highland. Cairn Gorm har en høyde på 1 245 meter over havet, og en primærfaktor på 145 meter. 

Cairn Gorm ligger ved Strathspey og landsbyen Aviemore. Fjellkjeden Cairngorms er oppkalt etter Cairn Gorm, selv om Ben Macdui og tre andre fjell i fjellkjeden er høyere. Cairn Gorm er det sjette høyeste fjellet i Skottland og på De britiske øyer.
Etter britisk klassifisering av fjell regnes Cairn Gorm som en «munro», men ikke en «marilyn».


== Referanser ==
Flø Idrettslag

Flø Idrettslag (stiftet 4. januar 1975) er et norsk idrettslag fra Ulstein i Møre og Romsdal.


== Fotball ==
Året etter stiftelsen ble klubben innmeldt i Norges Fotballforbund (NFF), og kom inn under Sunnmøre Fotballkrets. Fotballagets har vært aktivt i to perioder. Den første strekker seg fra 1976 til 1983, da laget trukket fra kretsen grunnet mangel på spillere og misnøye med kampoppsettet. Året etter ble offisielt utmeldt fra NFF. I dag har laget vært aktivt siden 1996. Flø er nærmeste naboklubb til Hasundgot, Haddal og Hødd.
De første sesongene hadde klubben følgende plasseringer:

1976: 0 poeng og sisteplass
1977: 2 poeng og sisteplass
1978: 6 poeng og nest sisteplass
1979: 12 poeng og sjuendeplass
1980: 14 poeng og sjuendeplass
1981: 24 poeng og tredjeplass
1982: 16 poeng


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Flø Fotball
Yash Tandon

Yash Tandon (født 21. juni 1939) er direktør ved sekretariatet for South Centre i Genève.
Han har tidligere undervist ved flere universiteter i Afrika, inkludert Makerere-universitet i Uganda og Universitetet i Dar-es-Salaam i Tanzania.
Tandon er en av grunnleggerne av International South Group Network (ISGN) og var den første direktøren i ISGN. ISGN har kontorer i Sør-Afrika, Zimbabwe, Burkina Faso, Filippinene og Nicaragua. ISGN tar opp problemstillinger av felles interesse for land som tidligere var kolonier, som for eksempel utvikling, handel, u-hjelp, gjeld, menneskerettigheter, konfliktløsning, kjønnsperspektiv og miljø.
Tandon var også en av grunnleggerne av Southern and Eastern African Trade Information and Negotiations Institute (SEATINI).


== Eksterne lenker ==
- Bistandssystemet har utgått på dato (Bistandsaktuelt, 07/2008)
Hvorfor bistand motvirker utvikling (Dagsavisen, 3. oktober 2008)
Den nye bistandsdebatten (RORG, 9. oktober 2008)
Yue Fei

Yue Fei (kinesisk: 岳飛 (tradisjonell)  eller 岳飞 (forenklet); pinyin: Yuè Fēi, Wade-Giles: Yüeh Fei; født 24. mars 1103 i fylket Tangyin i dagens Henan i Kina, henrettet 27. januar 1142 i dagens Hangzhou) var en berømt kinesisk patriot og en nasjonalistisk militær leder som sloss for det Sørlige Song-dynastiet mot jursjenhærene fra Jin-dynastiet. Etter hans død har Yue Fei blitt eksempelet på lojalitet i kinesisk kultur.
Under Yuan- og Qing-dynastiene ble det skrevet flere biografier om Yue Fei. Han skal ha blitt født i Anyang i Henan-provinsen, i en fattig familie.
Etter han ble en militær leder, skal han ha vunnet over 120 slag. Det er ukjent hvordan Yue Fei døde, forskjellige kilder sier at han ble henrettet, myrdet, forgiftet osv. Yue Fei skal ha vært dyktig i kinesisk kampsport, særlig bueskyting, og har også skrevet mange dikt.
Yue Fei-tempelet ble i 1221 bygd i Hangzhou til hans ære.


== Litteratur ==
M. Yamauchi: YÜEH FEI. I: Herbert Franke (utg.): Sung Biographies. Bind 2. Steiner, Wiesbaden 1976, ISBN 3-515-02412-3, d. 1266–1271, (Münchener ostasiatische Studien 16).


== Referanser ==


== Notater ==
Yue Fei er avbildet i Wu Shuang Pu (無雙 譜, Oversikt over Uforlignelige Helter) av Jin Guliang.


== Eksterne lenker ==
(en) Yue Fei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
En kvinne i Berlin

En kvinne i Berlin (originaltittel på tysk: Eine Frau in Berlin – Tagebuchaufzeichnungen vom 20. April bis 22. Juni 1945) er en publisert dagbok fra perioden 20. april til 22. juni 1945 i Berlin. Forfatteren er den kjente tyske journalisten Marta Hillers. På hennes egen oppfordring ble manuskriptet publisert anonymt for å beskytte henne selv. Hennes navn ble først kjent etter hennes død i 2001.
Dagboksnotatene gir en nøktern beskrivelse av livet i Berlin, sett med den kvinnelige forfatterens egne øyne, mot slutten av andre verdenskrig. Boken beskriver detaljer knyttet til hennes egne opplevelser som voldtektsoffer under Den røde armés angrep på og okkupasjon av Berlin. Hun beskriver i detalj arbeidet de overlevende sivile hadde for å overleve i kaoset som eksisterte.
Den var den tyske forfatteren Kurt Marek (C.W. Ceram) som første gang gav ut boka, det skjedde i USA i 1954. Boka kom første gang på norsk i 1955 utgitt av Aschehoug, mens en ny utgave med forord av Antony Beevor ble utgitt i 2005 av N.W. Damm & Søn AS.
Boka ble filmatisert i 2008; En kvinne i Berlin (tysk tittel: «Anonyma – Eine Frau in Berlin»), med regi av Max Färberböck.


== Se også ==
Slaget om Berlin
Krigsforbrytelser


== Eksterne lenker ==
Row over naming of rape author The Observer, 5. mai 2003
Nettsted om filmen «Anonyma – Eine Frau in Berlin» (tysk)
«A Woman in Berlin» på IMDb.
«En kvinne i Berlin», N.W. Damm & Søn AS, Oslo 2005, (ISBN 82-04-10495-2)
Marta Hillers

Marta Hillers (født 26. mai 1911 i Krefeld, død 16. juni 2001 i Basel) var en tysk journalist. Hun skrev dagboksnotatene som la grunnlaget for boka En kvinne i Berlin. Denne gjenga dagboka for perioden 20. april til 22. juni som handler om hennes liv under og etter slaget om Berlin. Boken beskriver detaljer knyttet til hennes egne opplevelser som voldtektsoffer under Den røde armés angrep på og okkupasjon av Berlin. Hun beskriver i detalj de overlevende siviles kamp for å overleve i kaoset som eksisterte.
Hun studerte ved Sorbonne og reiste siden rundt om i Europa. Hun behersket fransk og russisk i tillegg til sitt morsmål tysk. Våren 1945 oppholdt hun seg i Berlin, og måtte forholde seg til den nye tilværelsen som i stor grad var styrt av Den røde armé. Hennes russiskkunnskaper skulle vise seg å bli svært nyttige, både for henne selv og for hennes omgivelser.
Marta Hillers' memoarer ble første gang publisert i 1954 på engelsk, med anonym forfatter. Ansvarlig for utgivelsen var den tyske forfatteren Kurt Marek, som først lanserte boka i USA.
Hillers giftet seg i 1950-årene, flyttet til Sveits, og forlot journalistikken etter å ha gitt ut boka på tysk i hjemlandet i 1959. Den tyske utgivelsen ble svært kontroversiell og vakte debatt, noe som kan sees i lys av den kalde krigen, ettersom boka framstiller mange av de sovjetiske soldatene og offiserene i et relativt lite flatterende lys. Boka solgte dårlig, mange mente at den brakte skam over tyske kvinner. Noen mente at beskrivelsene var overdrevne, trolig hadde mange også tilsvarende opplevelser, og ikke noe ønske om å gjenoppleve dem.
Marta Hillers var selv aldri i det offentliges søkelys. Hun tillot ingen nye utgaver av boka etter beskyldningene om at den kastet skam på tyske kvinners ære og at den egget til anti-kommunisme.
En ny utgave kom først etter Hillers død i juni 2001. Boka ble en bestselger i 2003 og ble utgitt på mange språk, deriblant norsk i 2005.
Boka ble filmatisert i 2008; En kvinne i Berlin (tysk tittel: Anonyma – Eine Frau in Berlin), regi av Max Färberböck. 
En kvinne i Berlin var Hillers eneste bok av betydning.


== Referanser ==


== Kilder ==
Bisky, Jens; «Wenn Jungen Weltgeschichte spielen, haben Mädchen stumme Rollen / Wer war die Anonyma in Berlin? Frauen, Fakten und Fiktionen / Anmerkungen zu einem grossen Bucherfolg dieses Sommers,» Süddeutsche Zeitung, 24. september 2003
Christian Esch, «Eine belanglose Person?» Berliner Zeitung, 24. september 2003
Harding, Luke, «Row over naming of rape author» The Observer, 5. oktober 2003
Götz Aly, «Ein Fall für Historiker: Offene Fragen um das Buch Eine Frau in Berlin,» Süddeutsche Zeitung, 18. oktober 2003
Kanon, Josef, «My City of Ruins,» anmeldelse fra The New York Times, 14. august 2005


== Eksterne lenker ==
A Woman in Berlin på IMDb.
Max Färberböck

Max Färberböck (født 22. september 1950 i Degerndorf, Bad Tölz-Wolfratshausen, Bayern) er en tysk regissør og forfatter. Han startet sin karriere i teatre i Buenos Aires og i Italia. Han studerte senere ved University of Television and Film i München og arbeidet for Constantin Film og som assistent for Peter Zadek ved Deutsches Schauspielhaus i Hamburg. Etter å ha produsert for flere teatre i Hamburg, Heidelberg og Köln begynte han å skrive og regissere episoder for TV-serien Der Fahnder. Senere har han produsert flere fjernsynsfilmer før han tok fatt på sin første spillefilm, Aimée & Jaguar, som ble nominert for Golden Globe Award for beste fremmedspråkelige film.


== Filmografi ==
Der Fahnder (TV) (1990)
Schlafende Hunde (TV) (1992)
Einer zahlt immer (TV) (1993)
Bella Block – Die Kommissarin (TV) (1994)
Bella Block – Liebestod (TV) (1995)
Aimée und Jaguar (1999)
Jenseits (TV) (2002)
September (2003)
Anonyma – Eine Frau in Berlin (2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Max Färberböck på Internet Movie Database 
(sv) Max Färberböck i Svensk Filmdatabas 
(da) Max Färberböck på Filmdatabasen 
(da) Max Färberböck på Scope 
(fr) Max Färberböck på Allociné 
(en) Max Färberböck på AllMovie 
(en) Max Färberböck hos The Movie Database
Kaarlo Vasama

Kaarlo Hjalmar Vasama (født 20. november 1885, død 12. november 1926) var en finsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Vasama vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det finske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen fritt system bak Norge. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, lagkonkurranse fritt system (Finland)


== Eksterne lenker ==
(en) Kaarlo Vasama – Olympedia 
(en) Kaarlo Vasama – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kaarlo Vasama – databaseOlympics.com (arkivert)
Sande skule

Sande skule er en barne- og ungdomsskole i Sunnfjord kommune i Vestland. Skolen ligger på Sande som var kommunesenter i Gaular kommune.
Skolen er barne- og ungdomsskole til alle som sokner til Sande, i tillegg er den ungdomsskole for elever som går på barneskole i Bygstad.


== Eksterne lenker ==
ped.lex.no Norsk skoleinformasjon - Sande skule
Väinö Tiiri

Väinö Edward Tiiri (født 31. januar 1886, død 30. juli 1966) var en finsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Tiiri vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det finske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen fritt system bak Norge. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.
Fire år tidligere, under 1908 i London, fikk han en bronsemedalje i turn mangekamp lagkonkurranse.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, lagkonkurranse fritt system (Finland)
1908  London -  Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse (Finland)


== Eksterne lenker ==
(en) Väinö Tiiri – Olympedia 
(en) Väinö Tiiri – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Väinö Tiiri – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Väinö Tiiri – Track and Field Statistics
Kaarlo Vähämäki

Karl Gustaf «Kaarlo» Vähämäki (født 30. mai 1892, død 1. januar 1984) var en finsk turner som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Vähämäki vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det finske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen fritt system bak Norge. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, lagkonkurranse fritt system (Finland)


== Eksterne lenker ==
(en) Kaarlo Vähämäki – Olympedia 
(en) Kaarlo Vähämäki – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kaarlo Vähämäki – databaseOlympics.com (arkivert)
Bygstad skule

Bygstad skule er en barneskole i Sunnfjord kommune i Vestland. Skolen ligger i Bygstad som er den vestligste av de tre soknene i Gaular. Elevene som er ferdig med trinn 1-7 i Bygstad fullfører grunnskolens 3 siste trinn ved Sande skule. Den skolen ligger på Sande som var kommunesenteret i Gaular kommune.


== Eksterne lenker ==
ped.lex.no Norsk Skoleinformasjon - Bygstad skule informasjonsside
Tauno Ilmoniemi

Tauno Ilmoniemi (født 16. mai 1893 i Norra Savolax, død 21. september 1934 i Uleåborg) var en finsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Ilmoniemi vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det finske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen fritt system bak Norge. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Ilmoniemi deltok også i stuping, tårnstup, men ble utslått i første omgangen.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, lagkonkurranse fritt system (Finland)


== Eksterne lenker ==
(en) Tauno Ilmoniemi – Olympedia 
(en) Tauno Ilmoniemi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Eino Forsström

Eino Vilho Forsström (født 10. april 1889, død 26. juli 1961) var en finsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Forsström vant en olympisk sølvmedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det finske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen fritt system bak Norge. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag.
Fire år tidligere, under 1908 i London, fikk han en bronsemedalje i turn mangekamp lagkonkurranse.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i turn, lagkonkurranse fritt system (Finland)
1908  London -  Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse (Finland)


== Eksterne lenker ==
(en) Eino Forsström – Olympedia 
(en) Eino Forsström – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eino Forsström – databaseOlympics.com (arkivert)
Flyfoto

Flyfoto er bilder som er tatt fra fly/helikopter, eller ubemannede farkoster som: modellhelikopter, drone eller heliumballong fra en viss høyde. Dette gjør at man får et klart og skarpt bilde av hvordan landskapet ser ut. Mange orienteringskart blir laget på denne måten. Yrkesmessig flyfotografering skjer med spesielle kameraer storformatskameratype eller mellomformatskamera.
Det opprinnelige hasselbladskameraet var et kamera som ble utviklet på forsvarets regning og ble brukt for spaning fra fly. 
Verdens første flyfoto ble trolig tatt i 1858 av den kjente portrettfotografen Felix Nadar og var et foto av Paris tatt fra en varmluftsballong.

Kameraer med autofokus må stilles inn manuelt på uendelig avstand.


== Minihelikopter eller drone flyfoto ==
Minihelikoptere eller drone som platformer for flyfoto er også benyttet for fotografering av eiendommer som legges ut for salg og hvor et slik bilde vil fremheve eiendommens spesialitet. Det finnes en rekke selskaper i Norge som utfører en slik tjeneste.


== Eksterne lenker ==
kartverket.no flybildearkiv for Norge
kartverket.no Flyfoto og ortofoto Arkivert 2. august 2015 hos Wayback Machine.
Raising Sand

Raising Sand er et folk rock/country-album utgitt som et samarbeid mellom rockeartisten Robert Plant og bluegrassartisten Alison Krauss. Albumet ble produsert av T-Bone Burnett og gitt ut 23. oktober 2007 på Rounder Records. Albumet nådde andreplassen på salgslistene i USA og Storbritannia (Billboard 200 og UK Albums Chart) og toppet den norske VG-lista for uke 2, 2008. Under utdelingen av Grammy Award i 2009, gikk albumet til topp i klassen Album of the Year (årets album). 


== Sporliste ==
«Rich Woman» (Dorothy LaBostrie, McKinley Millet) – 4:04
«Killing the Blues» (Roly Jon Salley) – 4:16
«Sister Rosetta Goes Before Us» (Sam Phillips) – 3:26
«Polly Come Home» (Gene Clark) – 5:36
«Gone, Gone, Gone (Done Moved On)» (Don Everly, Phil Everly) – 3:33
«Through the Morning, Through the Night» (Gene Clark) – 4:01
«Please Read the Letter» (Charlie Jones, Michael Lee, Jimmy Page, Robert Plant) – 5:53
«Trampled Rose» (Kathleen Brennan, Tom Waits) – 5:34
«Fortune Teller» (Naomi Neville) – 4:30
«Stick with Me, Baby» (Mel Tillis) – 2:50
«Nothin'» (Townes Van Zandt) – 5:33
«Let Your Loss Be Your Lesson» (Milton Campbell) – 4:02
«Your Long Journey» (Arthel Lane, Doc Watson, Rosa Lee Watson) – 3:55


== Medvirkende ==
Robert Plant – vokal
Alison Krauss – vokal, fele
T-Bone Burnett – produsent, akustisk og elektrisk gitar, seksstrengs bass
Riley Baugus – banjo
Jay Bellerose – slagverk
Norman Blake – akustisk gitar
Dennis Crouch – kontrabass
Gregory Leisz – pedal steelgitar
Marc Ribot – akustisk gitar, banjo, dobro, elektrisk gitar
Mike Seeger – autoharpe
Patrick Warren – keyboard, trøorgel, lekepiano
Gavin Lurssen – tekniker


== Eksterne lenker ==
(en) Raising Sand på Discogs 
(en) Raising Sand på MusicBrainz 
(en) Raising Sand på AllMusic
Blåkampen

Blåkampen er et fjell i Vang kommune i Innlandet. Den har en høyde på 1 662 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Kilroy was here

Kilroy was here var en graffiti som allierte soldater tegnet på de mest underlige steder under andre verdenskrig. Disse tegningene laget fotsoldatene for å fortelle soldater som ville komme etter dem at de hadde vært der.
Det finnes utallige fortellinger om hvem Kilroy egentlig var, de fleste er umulige å bevise. Men mange av fortellingene går ut på at Kilroy skal ha vært en us-amerikansk stålinspektør som under 2. verdenskrig godkjente materialer med denne setningen. Etterhvert ble graffitien og uttrykket spredt over hele verden av verftsarbeidere som ble innkalt til militærtjeneste.


== Eksterne lenker ==
(en) Kilroy was here – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Once honorably discharged..». The Milwaukee Journal. 9. desember 1946.
Stavsnuten

Stavsnuten er et fjell i Ullensvang kommune i Vestland. Det har en høyde på 1 661 meter over havet. Primærfaktoren på 410 meter er blant de 360 største i Skandinavia.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia
Johan Gottschalk Wallerius

Johan Gottschalk Wallerius (1709–1785) var en svensk kjemiker og mineralog.
Wallerius studerte matematikk, fysikk og medisin ved Uppsala universitet og senere medisin ved Universitetet i Lund.
Wallerius regnes som grunnleggeren av jordbrukskjemien, hovedsakelig på grunn av sin avhandling Agriculturæ fundamenta chemica eller Åkerbrukets chemiska grunder (på latin og svensk 1761; nytt opplag på svensk 1778; oversatt till flere språk).


== Verk i utvalg ==
Mineralogia, eller mineralriket indelt och beskrifvet, 1747
Agriculturæ fundamenta chemica, 1761
Tankar om verldenes i synnerhet jordenes danande och ändring, 1776


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nordisk familjebok, 2nd ed., vol. 31, col. 498f
Maria Hjelmeland

Maria Hjelmeland (født 5. august 1976) er en norsk kunstner. Hun maler bilder som blir omtalt som abstrakt ekspresjonisme, og har hatt utstillinger både i Norge og i utlandet. I 2005 fikk Hjelmeland ett års arbeidsstipend ved Nordisk Kunstnarsenter i Dale i Sunnfjord.
Hjelmeland kommer fra bygden Sande i Sunnfjord, men har bodd mye i utlandet.


== Eksterne lenker ==
Oppføring i NRK Sogn og Fjordanes fylkesleksikon
Unforeseen Ahead: Maria Hjelmeland - Portrettintervju i NY Arts
Bjørnabottinden

Bjørnabottinden er et fjell i Rauma og Fjord kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 661 moh.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==