jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lys irrmåler

Lys irrmåler (Chloroclysta miata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne grønnlige arten finnes i Norge nord til Nordland.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 28 – 34 mm), slank, grønngrå måler. Den ligner mørk irrmåler (Chloroclysta siterata), men har mindre tydelig grønnskjær, er vanligvis noe større og lysere, og mangler de lyse flekkene i forvingens ytre del som denne vanligvis har. Den kan også ligne på bergmålere (slekten Entephria), men disse mangler grønnskjær i vingene. Forvingen er grønngrå med to hakkete, lysgrå tverrbånd, området mellom disse er gjerne litt mørkere enn resten av vingen og har flere svarte ringer. Bakvingen er gråhvit.
Larven er naken, lang og tynn, lyst gulgrønn med rødlilla sidestriper.


== Levevis ==
Arten lever i skog. De voksne målerne flyr i september – oktober, overvintrer så som voksne og flyr igjen i mars – mai. Larven kan finnes på mange ulike løvtrær, særlig rogn og selje.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Europa, bortsett fra de sørøstligste delene. I Norge er den vanlig nord til Nordland.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) lys irrmåler i Encyclopedia of Life 
(en) lys irrmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lys irrmåler hos Artsdatabanken 
(sv) lys irrmåler hos Dyntaxa 
(en) lys irrmåler hos Fauna Europaea 
(en) lys irrmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Chloroclysta miata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Chloroclysta miata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Irrmålere

Irrmålere (Chloroclysta spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). Denne slekten omfatter bare to arter, som begge lever i Europa og Nord-Afrika, mørk irrmåler og lys irrmåler. Begge er vanlige i Norge.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 25 – 34 mm), slanke, grønn-grå målere med spraglete forvinger, gråhvite bakvinger. Larvene er nakne, lange og tynne, grønnlige med røde flekker eller striper.


== Levevis ==
Artene lever i løv- og blandingsskog, og larvene kan lever på mange ulike løvtrær. De voksne målerne flyr om høsten, overvintrer som voksne og flyr igjen om våren.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe storsommerfugler
gruppe / overfamilie målere  (Geometroidea)
familie egentlige målere  (Geometridae)
delgruppe Larentiinae (eller Hydriomeninae), – 685 europeiske arter, inklusiv underarter (varianter).
Slekten irrmålere, Chloroclysta Hübner, 1825 – to arter.
mørk irrmåler, Chloroclysta siterata (Hufnagel, 1767)
lys irrmåler, Chloroclysta miata (Linnaeus, 1758)


== Litteratur ==
Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) [1]
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) Irrmålere i Encyclopedia of Life 
(en) Irrmålere i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Irrmålere hos Artsdatabanken 
(sv) Irrmålere hos Dyntaxa 
(en) Irrmålere hos Fauna Europaea 
(en) Irrmålere hos ITIS 
(en) Irrmålere hos NCBI 
(en) Kategori:Chloroclysta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chloroclysta – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr.
Villnäs slott

Villnäs slott (finsk Louhisaaren kartano) er en herregård i Villnäs i landskapet Egentliga Finland i Västra Finlands län, rundt 30 kilometer nordvest for Åbo.
Villnäs ble i over tre hundre år eid av slekten Fleming, og deretter over hundre år 1795–1903 av slekten Mannerheim. Carl Gustaf Mannerheim ble født på Villnäs slott i 1867. Hans gren av familien måtte selge eiendommen i 1880 etter farens konkurs.
Hovedbygningen er fra 1655 og er en representant for den italienske senrenessansens palassarkitektur. Den ble oppført av Herman Fleming (1619–1673) og omgis av en stor park i engelsk stil.
Siden 1961 er Villnäs slott eid av den finske staten og fra 1967 er slottet åpent for publikum.


== Eksterne lenker ==
Museumsverket: Villnäs slott
Bush-doktrinen

Bush-doktrinen er en betegnelse for et sett retningslinjer for amerikansk utenrikspolitikk, som først ble fremført av USAs president George W. Bush i en tale 1. juni 2002.
Retningslinjene stakk ut kursen for en ny utenriks- og sikkerhetspolitikk, med større vekt lagt på forebyggende militære operasjoner (engelsk: Preemptive Strikes), militær overlegenhet og et engasjement i å «spre demokrati, frihet og sikkerhet i alle regioner». Den nye politikken ble formalisert i et dokument med tittelen The National Security Strategy of the United States of America 20. september 2002. Bushdoktrinen markerte et skifte fra tidligere amerikansk utenrikspolitikk som hadde lagt vekt på avskrekking av mulige fiender og isolering av konflikter, noe som hadde dominert amerikansk politikk gjennom den kalde krigen og i tiåret mellom Sovjetunionens fall og terrorangrepet 11. september 2001.
Bush-doktrinen var den politiske rammen for invasjonen av Irak i 2003.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svein Melby (2004). Bush-revolusjonen i amerikansk utenrikspolitikk. Oslo: Aschehoug.
Lerkedvergmåler

Lerkedvergmåler (Eupithecia lariciata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er bare funnet langs kysten til Rogaland i Norge.


== Utseende ==

En liten (vingespenn 19 - 22 mm), slank, grå måler. Forvingen er forholdsvis kontrastrikt tegnet med et markert, lyst tverrbånd nær midten, innenfor dette et bredt, grått tverrbånd. Larven kan (med forbehold om at de individene som er avbildet på nettsider er korrekt bestemt) være ganske variabel - brun eller grønn, med eller uten lyse lengdestriper, med eller uten en rekke av klokkeformede, mørke flekker langs ryggen.


== Levevis ==
Larven lever på lerk (Larix spp.) og arten forekommer hvor disse vokser. De voksne målerne flyr om natten i mai – juni og kommer gjerne til lys. Arten overvintrer som puppe.


== Utbredelse ==
Lerkedvergmåleren er holarktisk. Den forekommer i Europa, i den nordlige delen av Asia øst til Stillehavet, og i store deler av Nord-Amerika. I Norge følger den plantinger av lerk og er funnet langs kysten til Rogaland.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) lerkedvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) lerkedvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lerkedvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) lerkedvergmåler hos Dyntaxa 
(en) lerkedvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) lerkedvergmåler hos ITIS 
(en) lerkedvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia lariciata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Eupithecia lariciata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eupithecia lariciata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Eupithecia lariciata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site: [1]
Devico

Devico AS er et norsk firma som har spesialisert seg på retningsstyrt kjerneboring og avviksmåling av borehull. Bedriften har hovedkontor på Heimdal og datterselskap i USA, Canada, Australia, Portugal, Equador, Bulgaria, Sverige og Finland samt avdelingskontorer og lisenspartnere i Hongkong, Chile, Peru, Brasil og Colombia. Bedriften har tilsammen rundt 70 ansatte.


== Historie ==
Devico ble startet i 1988 etter at Viktor Tokle hadde utviklet et system for retningsstyrt kjerneboring mens han jobbet for SINTEF. Firmaet har også utviklet instrumenter for avviksmåling av borehull. Elektroniske «multishot»-instrumenter ble lansert i 2001. Tre år senere lanserte Devico et ikke-magnetisk «multishot»-instrument basert på for måling i magnetisk berggrunn. Produktene er solgt og brukt i mer enn 50 land. 
Selskapet har i senere år lansert en rekke ny generasjon trådløse måle og kjerneorientering instumenter, inklusive DeviShot, DeviHead, DeviAligner og DeviGyro. 


== Eksterne lenker ==
www.devico.com
Ungdomslaget Framhjålp

Ungdomslaget Framhjålp (De første årene skrevet Framhjaalp) er en forening i Nordsjona i Rana.


== Historie ==
UL Framhjålp ble stiftet i 1897 etter at aktivitetene først hadde vært drevet noen år i regi av skytterlaget. Lagets formål var å virke for avholdssakens framgang og for å rette på skjevheter i samfunnet. Det ble lagt vekt på å framhjelpe og oppvekke sansene hos unge kvinner og menn. Laget skulle holde foredrag og diskusjoner om lette og interessante emner, for å få ungdommen til å danne seg en selvstendig mening, og for å virke for godt kameratskap. Foreningens første formann var Møller Zahl Hauknes og kasserer var Johan Langstrand.
I årenes løp har formålet endret seg noe, og foreningen driver i dag med sosiale arrangementer som fester, middagssalg og aktivitetsdager i Nordsjona, samt drift av Nordsjona forsamlingshus (den tidligere Nordsjona skole, nedlagt 1982).
Johan Langstrand

Johan Heitmann Langstrand (født 1878, død 22. juni 1932) var en politiker og hermetikkfabrikkeier fra Nordsjona i Rana (i Nesna mens han levde).
Langstrand kom fra gården med samme navn som ligger like ved Helgågas utløp i fjorden Sjona. Han jobbet som ung som fisker, og utdannet seg innenfor fiskerifaget i Lofoten. I 1902 startet han hermetikkfabrikk på hjemgården, og i 1910 fikk han et stipend for å studere dette feltet videre. Langstrand hermetiserte blant annet rognmølje, ørret og røye, og fikk flere priser for sin hermetikk. Driften i fabrikken ble lagt ned i 1923. Bygningen hvor fabrikken holdt hus ble senere flyttet til Dønna hvor den i dag er restaurant og overnattingssted.Langstrand satt i flere perioder i kommunestyret og formannskapet i Nesna som representant for bygda si. Han var også aktiv skribent i Nordlands avis, både på redaksjonell plass og i leserbrev. Han var i tillegg i en årrekke styremedlem og leder i Ungdomslaget Framhjålp.
Langstrand døde av slag etter noe som kan ha vært blodforgiftning.


== Referanser ==


== Kilder ==
En rekke artikler i Nordlands avis 1910-1932
Verneplan for vassdrag IV, side 272. Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykning, 1991.
Julussakonflikten

Julussakonflikten var en konflikt om tømmerfløting i Julussa i 1927.
I begynnelsen hadde det vært vanlig at trelasthandlere fløtet tømmeret med egne folk. Etter hvert ble det dannet fellesfløtingsforeninger, som besto av både skogeiere og tømmerkjøpere. Disse fellesforeningene satte bort fløtingsarbeid til det fløterlaget som ga det billigste anbudet. Anbudssystemet utløste flere store konflikter. I Leiret (Elverum) ble det holdt møte den 4. mars 1927. Det var levert to anbud, et fra en såkalt fløterhusbond, Hans Mellum. Dette anbudet var undertegnet av 73 mann som ikke var organisert. Det andre anbudet kom på vegne av de organiserte arbeiderne ved Martin Halstensen med et mannskap på 103. 
Fløterhusbondens anbud lå 15 prosent under de organiserte arbeidernes. Under møtet senket Halstensen sitt bud med 10 prosent. De fagorganiserte protesterte med blokadevarsel da Mellum vant anbudet, og krevde at fløtinga skulle skje etter regning og lønnssatser det skulle forhandles om, det vil si opprettelse av en tariffavtale. 
Over 50 av Mellums fløtere trakk seg, men ved hjelp av politiet og et gardekompani som ble forflyttet til Elverum, ble fløtinga i Julussa gjennomført fra 10. til 28. mai. På et tidspunkt var det fire bevæpnede politifolk og militære til å passe på hver enkelt av Mellums fløtere. Det vakte stor forbitrelse at de samme hundene som var blitt brukt i den største politijakten i Norge til da, også ble satt inn mot fløtere i Julussakonflikten.I 1929 kom tariffestet betaling inn i fløtingen. I 1977 ble det satt opp en minnestein over konflikten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tønnesson, Stein (1976). Røde skoger. Pax. s. 18, 28–34. ISBN 8253007663. 
Vevstad, Andreas (1978). Skogbrukets arbeidsgiverforening 50 år. Oslo: Skogbrukets Arbeidsgiverforening. s. 14–16. ISBN 8299051002. 
Moren, Gudmund (1978). «Julussakonflikten i Elverum 1927». Besøkt 26. mars 2019. 


== Eksterne lenker ==
Julussa-konflikten. Dokumentar fra 1977.
Argentina under Paralympiske sommerleker 2008

Argentina sendte en tropp til paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. Landet konkurrerte i blant annet fotball. Landets flaggbærer under åpningsseremonien var fotballspilleren Silvio Velo.


== Eksterne lenker ==
Resultater hos paralympic.org
Julussa

Julussa (også skrevet Julusa) er en elv i Innlandet som har sitt utspring fra Bergesjøen, 322 moh., og renner mot nord gjennom dalføret Julussdalen til den renner ut i elva Rena i rett vest for Løpsjøen.
Julussa er kjent for stor tømmerfløtingshistorie, og Julussakonflikten i 1927 er av nasjonal betydning. Siste tømmerfløting i elva var i 1969.


== Navnet ==
Opprinnelsen til navnet er ukjent og Norsk stadnamnleksikon viser frem to tolkninger av hva navnet kan komme av.Den første tolkingen Norsk stadnamnleksikon viser frem er publisert i Norsk Allkunnebok hvor Eivind Vågslid skriver at navnet kan komme fra en julausa (den lydløse) avledet av jua (tute om fossedur) slik at navnet betyr uten fossedur.Den andre tolkningen er av Arve Borg og publisert i boka Austlandsmål.  Borg mener at Julussa kan ha navnet sitt fra gården Julusmoen som kan ha fått navnet fra kverner med hjulhus som overbygg for vannhjulene.
Borg skriver at slike hjulhus var vanlige i eldre tider og stedsnavnene langs elva vitner om at det har vært flere sager og kverner langs Julussa.
Videre skriver Borg at Julussa var kjent og trafikkert lenge før Julusmoen ble bygget og at hvis elva har fått navn etter hjulhusene så kan ikke dette være det eldste navnet. Borg peker på at det hender at elver kan få nytt navn etter de gårdene som ligger langs vassdraget.Norsk etternavnleksikon skriver at opphavet til navnet Julussa er ukjent, men det første leddet kan komme av ordet hjulhus som hører til vannhjul.


== Referanser ==
Fort St. Elmo

Fort St. Elmo er en festning i Valletta på Malta. Den er plassert på halvøya Sciberras slik at den dekker innseilingen både til Marsamxett Harbour og Grand Harbour.


== Historie ==
Før Malteserordenen kom til Malta i 1530, sto det et utkikkstårn på dette stedet. Forsterkninger av dette strategisk viktige stedet ble påbegynt i 1533 og da den store osmanske beleiringen av Malta i 1565 pågikk, var dette befestningen forsterket til en liten stjerneformet festning.
Fort St. Elmo var åstedet for intense kamper under beleiringen og sto i mot et massivt bombardement fra tyrkiske kanoner som var utplassert på Mount Sceberras og som hadde oversikt over fortet, og fra kanonbatterier på nordsiden av Marsamextt Harbour, hvor Fort Tigne ligger i dag. Opprinnelig hadde fortet en bemanning på rundt hundre riddere og syv hundre soldater, herunder rundt fire hundre italienske soldater og seksti bevæpnede galeislaver. Festningen kunne motta forsterkninger med båt fra festningene på den andre siden av Grand Harbour.
Festningen sto i mot beleiringen i over en måneden, og da den falt 23. juni 1565, var alle ridderne drepte og bare syv av de maltesiske forsvarerne overlevde ved å svømme over til Fort St. Angelo på den andre siden av Grand Harbour.
Selv om festningen ble skutt til ruiner gjennom bombardementet, ble den gjenoppbygget og forsterket etter at tyrkerne hadde trukket seg ut, og ble delvis en del av den sjøvendte bastionen av festningsbyen Valletta.


== I dag ==
Siden midten av 1950-tallet har Fort St. Elmo vært Maltas politiskole.  Det originale Georgkors som kong Georg VI av Storbritannia tildelte Malta i april 1942 er utstilt i krigsmuseet som også holder til i festningen.
World Monuments Fund skrev inn festningen på dets listen for 2008 for de 1200 mest truede stedene på grunn av forfall som følge av manglende vedlikehold og sikring, og for å være utsatt for vær og vind. Festningen kan fortsatt restaureres, men det mangler tilstrekkelig med økonomiske midler til å gjøre dette.


== I dagens populærkultur ==
Fort St. Elmo ble brukt til opptakene til fimen Midnight Express fra 1978, hvor festningen skal forestille et tyrkisk fengsel.
I videospillet Age of Empires III er oppgaven på første nivå å forsvare et fort på Malta mot tyrkere, og dette er Fort St. Elmo.


== Kilder ==
Francesco Balbi di Correggio translated Ernle Bradford (1568). «chapter IV». The Siege Of Malta 1565. Penguin 2003. ISBN 0-14-101202-1. 


== Eksterne lenker ==
The World Monuments Fund's 2008 Watch listing for Fort St. Elmo
Antonio Meucci

Antonio Meucci (født 13. april 1808, død 18. oktober 1889) var en italiensk oppfinner og den egentlige oppfinneren av telefonen. Han fikk anerkjennelsen som oppfinneren av telefonen i 2002 av USAs regjering.  Han oppfant telefonen allerede i 1849, men hadde ikke råd til å søke om et formelt patent, kun et midlertidig (caveat). Dette midlertidige patentet gikk ut i 1874, mens teknologien var til vurdering hos Western Union. Da ble oppfinnelsen hans stjålet av Alexander Graham Bell, som jobbet hos Western Union og registrerte oppfinnelsen som sin egen. Meucci gikk til retten for å få tilkjent opphavsretten til sin oppfinnelse, men han døde mens rettssaken fortsatt var underveis i rettssystemet.
Meucci bodde mellom 1835 og 1850- da familien emigrerte til USA- i Havanna, Cuba.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Antonio Meucci – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Antonio Meucci – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Steinrøys

En steinrøys betegner en haug eller skråning med steiner i landskapet.
En type steinrøys er urer som dannes ved foten av fjell ved at steinblokker løsner på grunn av ulike former for forvitring. Den maksimale hellingen i slike steinurer er begrenset av friksjonsvinkelen til stein og grus i ura.
Naturlige ansamlinger med stein på flat mark kalles blokkmark, og dannes ved ulike geologiske prosesser, for eksempel frostsprengning.
Steinrøyser kan også dannes andre steder enn på jorden og med andre erosjonsprosesser. Man kan for eksempel ofte finne steinrøys-skråninger langs innsiden av nyere kratere på månen
Ordet «steinrøys» brukes også om menneskeskapte steinhauger. En type menneskeskapte steinrøyser som ofte kan ses i kulturlandskapet er rydningsrøysene. En annen menneskeskapt røystype er gravrøysene.
Uttrykket «her i steinrøysa» har betydningen «her i Norge».
Sigurd Segelcke Meidell

Sigurd Segelcke Meidell (født 20. februar 1878 i Bergen, død 26. juli 1968) var en norsk forfatter, pressemann og jurist. Som forfatter skrev han under pseudonymet Arne Vaagen.Meidell var utdannet jurist, men arbeidet mesteparten av sitt yrkesaktive liv i norsk presse. Tjueni år gammel ble han redaktør for Bergen Aftenblads Kristiania-kontor. senere også for Trondhjems Adresseavis' Kristiania-kontor. Fra 1908 var han redaktør for idrettsbladet Sport. I 1913 opprettet han Avisernes Kristiania-kontor, hvor han senere ble administrerende direktør. Han innehadde en lang rekke styreverv.
Sekstitre år gammel debuterte Meidell som forfatter med romanen Lasse Aga. Han oppnådde i samtiden stor suksess med sine historiske romaner. I 1956 ble han utnevnt til ridder 1. klasse av St. Olavs Orden. Han ble dessuten hedret med Dannebrogordenen, utnevnt til kommandør av Finlands hvite roses orden og tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.Sigurd Segelcke Meidell var bror til NS-statsråden Birger Meidell.


== Bibliografi ==
Lasse Aga – roman (1941)
Bølgene i Oldersund – roman (1942)
Nå heiser de seil – roman (1945)
Veien tilbake er veien frem – roman (1947)
St. Albans klokke – roman (1949)
Anna Sagens mann – roman (1951)
Speilingen og virkeligheten – roman (1953)
Møte med livet – essays (1956)
Vårbrytning i Nesvågen – roman (1959)


== Referanser ==
Vidar Hop

Vidar Hop (født 11. november 1958 i Bergen) er en norsk travkusk (catchdriver). Hop har et barn og er bosatt på Vear i Tønsberg kommune. Hop ble landschampion (mestvinnende kusk) på norske travbaner i 2013 med 236 seire. Totalt har Hop 3613 seire på norske totalisatorbaner pr. 31.12.2014. Innkjørte premiepenger fra 1983 til 31.12.2014 er 187 181 422 kroner.


== Starter ==
35 866 (3 613 førsteplasser, 3 758 andreplasser og 3 727 tredjeplasser) pr. 31.12.2014.


== Meritter (utvalg) ==
Seier i Norsk Kriterium i en rekke år
2008: Seier i Trygve Diskeruds Minneløp
2008: Seier i Hoppederbyet (varmblods)
2008: Seier i Norsk Travderby (varmblods)
2007: Seier i Hoppederbyet (kaldblods)
2007: Seier i Norsk Travderby (kaldblods)
2003: Seier i Ulf Thoresens minneløp (med Hr. Siem)


== Referanser ==
Kongsberg korps

Kongsberg korps var Frelsesarmeens menighet på Kongsberg. Menigheten ble nedlagt i 2010.


== Historikk ==
Dette var den tredje menigheten Frelsesarmeen startet i Norge den 24. mars 1888. Den ble startet av tre kvinner: stabsoffiser Jeanna Corneliussen, løytnant Amalie Olsen og Bertha Hansen. Sistnevnte var den første offiser i Frelsesarmeen som ble utdannet i Norge.
De første møtene ble holdt i Skandinavia Hotell. Tross stor motstand blant annet fra en gjeng gutter som hadde med seg fløyter på møtene, og at man ble møtt med mulkt og fengsel, vokste arbeidet raskt.


== Referanser ==
Rune Nøstvik

Rune Nøstvik (født 13. desember 1966) er en norsk journalist og forfatter. Han arbeider som sikkerhetsrådgiver i AFRY Norge.Nøstvik har arbeidet i Securitas og tjenestegjort tre kontingenter i Norbatt, den norske delen av UNIFIL i sørlige Libanon. Han er utdannet journalist ved Høgskulen i Volda. Arbeidet som frilansjournalist, Asker og Bærums Budstikke, VG Nett og NRK. Sistnevnte i åtte år som journalist, vaktsjef og redaksjonssjef. Han jobbet deretter åtte år som informasjonsdirektør i Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO). Fra 2016 til 2018 drev han sitt eget selskap innen krise, beredskap og reisesikkerhet.
Nøstvik er oppvokst i Storforshei, 25 kilometer nord for Mo i Rana. Han har vært bosatt i Oslo siden 1988.
Nøstvik ga i 2010 ut romanen Aksjonen i sjangeren thriller på Gyldendal forlag.


== Bibliografi ==
Aksjonen, thriller, Gyldendal (2010)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Rune Nøstvik i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Rune Nøstviks blogg
Vålerbanen

Vålerbanen er en asfaltert motorsportbane som er del av trafikktreningsanlegget benyttet av NAF Trafikksenter AS ved Braskereidfoss i Solør, Innlandet fylke.
Anlegget har fire underanlegg:

2,3 km ringbane med racingstandard
1,2 km bane med sub-racingstandard (kan benyttes sammen med ringbanen eller som separat sløyfe)
2 km offroadløype
800 m gokartbane
Tre glattkjøringsbaner


== Se også ==
Liste over racerbaner i Norge


== Eksterne lenker ==
Vålerbanen hjemmeside