jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rogaland Grand Prix 2009

Rogaland Grand Prix 2009 var den 2. utgaven av Rogaland Grand Prix, og ble arrangert 1. juni 2009. Et tolv mann stort brudd kom samlet inn til mål, hvor norske Håvard Nybø fra Sparebanken Vest-Ridley var sterkest i spurten og vant rittet. 


== Deltagende lag ==
20 lag stilte til start, av dem 8 utenlandske.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rogaland Grand Prix 2009 - ProCyclingStats 
Fullstendig resultatliste, 2009
World cup i kjelkehockey 1992

World cup i kjelkehockey 1992 ble arrangert i Ottawa og Hull i Canada.
Dette var det andre World cup som ble arrangert. 


== Resultater ==
Sluttresultater:


== Referanser ==
Yaqub Beg

Yaqub beg Muhammad Badaulet (usbekisk: Муҳаммад Яқуб Бек; født 1820 i Tasjkent, død 30. mai 1877 i Pskent, Kashgaria), også kjent som Yakub, Yakoob eller Ya`qūb Beg (på engelsk), Yakub-bek (russisk eller ved det kinesiske navnet Abugo (hanzi: 阿古柏), samt flere navnevarianter, var en usbekisk eventyrer som ble Kashgar-kongerikets hersker. 


== Biografi ==
Yaqub Beg ble født i Pskent i Kokand-khanatet, i dag kjent som Piskent i Tasjkent-regionen i Usbekistan. Han steg raskt på rangstigen i tjeneste for Kokand-khanatet, og i 1847 kommanderte han fortet ved Ak-Mechet til det ble inntatt av den russiske hæren under general Vasilij Aleksejevitsj Perovskij i 1853. Etter fortet hadde blitt inntatt flyktet han til Bukhara-khanatet. 
I 1865 hadde Yaqub blitt øverstkommanderende for Kokands hær. Han inntok Kashgar og Yarkand fra kineserne ved å benytte anledningen til å angripe når Kina forøkte å slå ned det muslimske dunganopprøret. I 1867 hadde han fått kontrollen over mesteparten av Østturkestan, inkludert Khotan, Aksu og Kucha, og han gjorde seg selv til hersker over Kashgaria med Kashgar som hovedstad. 
Deretter kvittet han seg med sin tidligere mester, naqshbandi shaykh Buzurg Khan, Jahangir Khojas eneste overlenvende sønn, i 1867, og erklærte seg for amir. I et par år var han Kokand-khanens vasall, men han erklærte seg så selvstendig. 
Yaqub Beg styrkte under det store spillets klimaks, da de russiske, madsjuiske og britiske imperiene konkurrerte om kontrollen over Sentral-Asia. Kashgaria strakte seg fra hovedstaden Kashgar i Sørvest-Xinjiang til Ürümqi, Turfan og Hami i det sentrale og østlige XInjiang, og strakte seg dermed over ett tusen kilometer nordøstover, og inkluderte mesteparten av det som på den tiden var kjent som Østturkstan. 
Yaqub Beg var ikke spesielt populær blant sine undersåtter, og påtvang dem høye skatter og styrkte tyrannisk over dem. Det er ukjent hvordan Yaqub ble drept; noen mener han ble drept i kamper med kineserne, andre at han begikk selvmord eller hadde slag. Historikeren Musa Sayrami hevdet at han ble forgiftet 30. mai 1877 i Korla av den tidligere lokale herskeren (hakimen) Niyaz Hakim Bek, etter sistnevnte hadde sammensverget seg med kinesiske styrker i Dzungaria. En kilde hevder av graven hans ble rasert av kinesiske soldater i 1878. 
Kashgaria falt sammen kort tid etter Yaqubs død, og Kashgar ble gjenerobret av Qing-dynastiet og ble senere en den av Folkerepublikken Kina.


== Referanser ==
Mistreated

«Mistreated» er en sang av det engelske hard rock-bandet Deep Purple, innspilt i november 1973 og utgitt i februar 1974 på bandets album Burn. Sangen er skrevet av David Coverdale og Ritchie Blackmore.


== Struktur ==
Sangen starter med sangens hovedtema spilt av Blackmore på elektrisk gitar, med en taktfast basstromme som eneste akkompangement. Resten av instrumentene kommer inn ved starten av første vers. Rytmen er en tung blues, og hvert vers etterfølges av en kort og klagende gitarsolo. 
På slutten av sangen økes tempoet, og over en forrykende gitarsolo «synger» Coverdale og Glenn Hughes som et slags «gråtekor». Dette bygges opp til et crescendo, hvorpå sangen brått og kort er tilbake til den tunge bluesrytmen og siste verselinje fremføres med sår og sukkende stemme. Teksten handler om en mann som føler seg misbrukt av en kvinne.
Under innøvninger av sangen var Ritchie Blackmore ikke helt fornøyd med Coverdales sang, og mente at han måtte opp en oktav fra sin normale sangstemme. Dette for at sangen skulle få den sårheten teksten «krevde». Coverdale gjorde som han fikk beskjed om, og resultatet var at han på slutten av sangen ble meget sår på stemmebåndet. Men effekten med den såre og sukkende avslutningen gjør at man nesten kan føle hvor såret personen i teksten er blitt.


== Konsertfremføringer ==
«Mistreated» ble spilt under nærmest samtlige konserter i perioden fra 1974 til 1975. Den ble tatt av setlisten og ble aldri spilt under konsertene med Tommy Bolin i 1975 og 1976 og har heller aldri blitt spilt av bandet hverken etter at det ble oppløst i 1976 eller etter gjenforeningen i 1984. Derimot har Ritchie Blackmores band Rainbow og David Coverdales band Whitesnake spilt sangen under sine respektive konserter på slutten av 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet. 
Utvalg av konsertalbum der «Mistreated» finnes:

Made in Europe – Deep Purple, innspilt i 1975
Mk III: The Final Concerts – Deep Purple, innspilt i 1975
Live in Paris 1975 – Deep Purple, innspilt i 1975
On Stage – Rainbow, innspilt i 1976
Live... in the Heart of the City – Whitesnake, innspilt i 1978
Whitesnakes innspilling fra 1978 ble utgitt på Live at Hammersmith, som kun var tilgjengelig i Japan.


== Personell ==
På originalinnspillingen fra 1974 medvirker:

David Coverdale: vokal
Ritchie Blackmore: elektrisk gitar
Glenn Hughes: bass, kor
Jon Lord: Hammondorgel, synthesizer
Ian Paice: trommer


== Alternative versjoner ==
På 30 års-jubileumsutgivelsen av albumet Burn finnes en remixet versjon av sangen («Mistreated 2004 Remix»). Denne versjonen er ikke vesentlig forskjellig fra den originale miksen, men er tre sekunder lengre.


== Eksterne lenker ==
TheHighwayStar.com med informasjon om «Mistreated»
TheHighwayStar.com med teksten til «Mistreated»
Nordic Mission

Nordic Mission eller Nordic Harvest Mission er en kristen stiftelse som ble grunnlagt tidlig i 1990-årene av Håkon Fagervik. Det drives bønnesenter og holdes møtekampanjer, og stiftelsen driver et omfattende misjons- og hjelpearbeid i flere land, blant annet i Moldova, Ukraina og på Filippinene. Hovedkontoret er i bønnesenteret like nord for Levanger. 
Nordic Mission er grunnlagt på en visjon om å evangelisere gjennom utadrettet kontakt med mennesker og gjennom bønn og faste.
Tidsskriftet Vekkelsesrapport utkommer seks ganger i året. Bladet er misjonens informasjonskanal og formidler rapporter om Nordic Missons arbeid og kristen vekkelse rundt om i verden. Bladet har frivillig abonnement.


== Nordisk bønnesenter ==
Nordisk Bønnesenter ligger i Nomi-bygget like nord for Levanger. Bønnesenteret er opprettet for å ta imot mennesker som ønsker å tilbringe tid i stillhet og bønn. Stedet har flere hybler og gir mulighet for opphold over en helg, en uke eller lenger.


== Nordic Aid ==
Nordic Aid er en avdeling av Nordic Mission og driver hjelpearbeid til fattige og nødlidende i Øst-Europa. Nordic Aid har en kombibuss med 20 sitteplasser og 35 kubikkmeters lasterom. Hjelpesendingene går til mottaksapparatet i Ukraina og Moldova, som videreformidler hjelpen dit behovet er størst. Først og fremst hjelp til fattige familier, med mat, skolegang, medisiner og husbygging. 
Nordic Aid gir også økonomisk understøttelse til innfødte evangelister og pastorer, arrangerer teltmøteserier og bidrar ved etablering av nye menigheter.
De har også et prosjekt hos Warai-Warai folket på Filippinene og støtter evangelist Stewart Sichilongo i Zambia


== Nordic School of Supernatural Ministry ==
Nordic School of Supernatural Ministry er en bibelskole. Den ble etablert i 2009. Skolen har et særlig fokus på å åndelig utruste mennesker etter forbilde fra Jesu liv og slik det var hos de første kristne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nordic Mission
Nordic Aid
Nordisk Bønnesenter
Jógvan Sundsteins andre regjering

Jógvan Sundsteins andre regjering var Færøyenes regjering fra 22. juni 1989 til 15. januar 1991. Regjeringen var utgått av Fólkaflokkurin, Tjóðveldisflokkurin, og Sambandsflokkurin med Jógvan Sundstein fra Fólkaflokkurin som regjeringssjef.


== Referanser ==
Idiostolidae

Idiostolidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Gruppen omfatter fire kjente arter fordelt på tre slekter. De er regnet som er primitiv gruppe som vanskelig lar seg plassere inn i et system.
De har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen.  Svært lite er kjent om biologien til denne gruppen.


== Utseende ==
Middelsstore, ovalt-avlange teger. Hodet er fremstrakt og trekantet. Antennene og sugesnabelen består av fire ledd. De har punktøyne (ocelli). Pronotum er delt i en krage-del og en bakenforliggende hoved- (disk-) del. Forvingenes membranøse del har fire enkle lengdeårer.


== Levevis ==
Svært lite er kjent om biologien til disse tegene, som finnes mellom mose i skoger av sørbøk (Nothofagus spp.). Man har antatt at de er planteetere, men dette er ganske usikkert.


== Utbredelse ==
Familien er bare kjent fra de kald-tempererte områdene i de aller sørligste delene av Australia (Tasmania og New South Wales) og Sør-Amerika (Argentina og Chile).


== Systematisk inndeling ==
Det er ganske usikkert om Idiostolidae bør regnes til Lygaeoidea. Noen nyere klassifikasjoner fører familien til en overfamilie, Idiostoloidea, sammen med familien Henicocoridae.

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Nebbmunner (Hemiptera)
delgruppe plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
delgruppe teger (Heteroptera)
gruppe Trichophora
overfamilien Lygaeoidea – eller Idiostoloidea
familien Idiostolidae
Idiostolus insularis Berg – sørligste Sør-Amerika
slekten Trisecus Bergroth, 1895 – to arter, Tasmania og New South Wales
Trisecus armatus Woodward, 1968
Trisecus pictus Bergroth, 1895
Monteithocoris hirsutus Woodward, 1968 – Tasmania


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Idiostolidae (2002) [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Idiostolidae i Encyclopedia of Life 
(en) Idiostolidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Idiostolidae hos ITIS 
(en) Idiostolidae hos NCBI 
(en) Kategori:Idiostolidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Idiostolidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Henicocoridae

Henicocoridae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Gruppen omfatter bare én kjent art, Henicocoris monteithi, som er beskrevet fra kald-tempererte områder i det sørligste Australia. 
Tegene har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen.


== Utseende ==
Henicocoris monteithi er en middelsstor, avlangt-oval tege. Hodet er fremstrakt, punktøyne (ocelli) finnes. Både antennene og sugesnabelen består av fire ledd. Pronotum er bredere enn langt, trapes-formet. Beina er slanke, føttene består av tre ledd. Forvingene er harde, bille-lignende, bakvingene mangler. Bare hunnen har blitt formelt beskrevet, men hanner er også kjent.


== Levevis ==
Nesten ingenting er kjent om biologien til denne arten, som er funnet i kald-tempererte skoger. Den er blitt samlet inn løpende på falne trestammer om natten. Man vet ikke hva den spiser.


== Utbredelse ==
Henicocoris monteithi har en ganske begrenset utbredelse og er bare kjent fra fjellområdet Otway Ranges i delstaten Victoria, og ved sørkysten av New South Wales.


== Systematisk inndeling ==
Det er ganske usikkert om Henicocoridae bør regnes til Lygaeoidea. Noen nyere klassifikasjoner fører familien til en overfamilie, Idiostoloidea, sammen med familien Idiostolidae.

Klasse Insekter (Insecta)
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orden Nebbmunner (Hemiptera)
Underorden Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
Underorden Teger (Heteroptera)
gruppe Trichophora
overfamilien Lygaeoidea – eller Idiostoloidea
familien Henicocoridae – bare én kjent art
Henicocoris monteithi Woodward, 1968


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Henicocoridae (2002) [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Henicocoridae i Encyclopedia of Life 
(en) Henicocoridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Henicocoridae hos ITIS 
Henicocoridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Dunganopprøret

Dunganopprøret (kinesisk: 陕甘回民起義; pinyin: Shǎn-Gān Huímín Qǐyì), også kjent som huiminoritetens krig og det muslimske opprøret, var en religiøs krig i 1800-tallets Kina. Begrepet har også blitt brukt om det muslimske panthayopprøret i Yunnan. De muhammedanske huikineserne og andre muslimske folkegrupper i Qing-dynastiets Shaanxi-, Gansu- og Ningxia-provinser og også i Xinjiang gjorde opprør mot de mandsjuiske styresmaktene fra 1862 til 1877. 
Opprørets formål var å opprette et muslimsk land på vestsiden av Huanghe (i Shaanxi, Gansu og Ningxia, ekskludert Xinjiang). En vanlig feiloppfatning er at opprøret ble direkte rettet mot Qīng-dynastiet, men det er lite som tyder på at opprørerne hadde intensjoner om å angripe hovedstaden Beijing. Opprøret ble aktivt oppmuntret av taipingopprørets ledere. 
Opprørets nederlag førte til store mengder av dunganer flyktet til Det russiske keiserdømmet, dagens Kasakhstan og Kirgisistan. Før krigen hadde Shaanxi hatt en befolkning på omtrent 13 millioner, hvorav minst 1 750 000 dunganer. Etter krigen var befolkningen falt til sju millioner, og 150 000 hadde flyktet. Xi'an, Shaanxis hovedstad, var dunganenes hellige by før opprøret. I Shaanxi falt den muslimske befolkningen med over 90%. Mellom 1648 og 1878 ble rundt tolv millioner hui- og hankinesere drept i mislykkede opprør.
Imperiet (polsk bok)

Imperiet, publisert i 1993, er en bok av den polske journalisten Ryszard Kapuściński om hans reiser i Sovjetunionen, og hans forhold til landet i vid forstand. 
Boken er både en personlig litterær reiseskildring og en selvbiografisk bok, delt inn i tre deler.
I den første delen, Første møter (1939–1967), skriver Kapuściński om innbrytning i 1939 av Den røde armé i Pińsk, hans hjemby i Polesie-området, og om fattigdommen og terroren han opplevde under Sovjetstyret.  Han fortsetter å beskrive opplevelsene i Sovjetunionen etter krigen, blant annet hans reiser på den transsibirske jernbanen, og han reiser til eksotiske sentralasiatiske og transkaukasus republikker i Sovjetunionen, i dag Georgia, Armenia, Aserbajdsjan, Turkmenistan, Tadsjikistan, Kirgisistan og Usbekistan.
Den andre delen av boken, Fra et fugleperspektiv (1989–1991), utgjør over halvparten av boken, og er en reiseskildring fra hans ensomme reiser rundt om i Sovjetunionen under dets kollaps. I den europeiske delen av unionen som Kapuściński besøkte, blant annet Brest, Moskva og Donetsk, i det ytterste nord – Magadan  og Vorkuta, i sør – Tbilisi and Jerevan.  Disse reisene var på over 60 000 km, mest med fly. 
Den siste og korteste delen, Oppfølgning fortsetter (1992–1993), er et sammendrag.  Det er også et forsøk på å analysere forandringene i landene som steg fram etter oppløsningen av Sovjetunionen. Ifølge forfatteren selv, ender ikke hele arbeidet i en høyere og endelig syntese, men med det motsatte, fordi i løpet av skrivingen hadde subjektet og temaet for boken, det store sovjetiske imperiet, forsvunnet.


== Utgivelsesdetaljer ==
1993, Polen, Imperium
1994, Norge, Imperiet, Aschehoug, oversatt av Ole Michael Selberg.  ISBN 82-03-20021-4 (h.)
Konkurskarantene

Den som er ilagt konkurskarantene kan ikke stifte aksjeselskap, næringsdrivende stiftelse, boligbyggelag, borettslag eller samvirkelag.
Konkurskarantene kan ilegges hvis det foreligger skjellig grunn til mistanke mot en person for en straffbar handling i forbindelse med konkurs eller den virksomhet som har ført til insolvensen. De straffbare forhold som kan begrunne karantene må altså ha tilknytning til virksomheten eller være begått i forbindelse med konkursen.
Reglene om konkurskarantene følger av konkursloven §§ 142, 143 og 143a.
Er det et selskap eller en stiftelse som er konkurs, kan personer som i løpet av det siste året før konkursen har vært ansvarlig deltaker i et ansvarlig selskap eller kommandittselskap settes i karantene. Det samme gjelder personer som formelt eller reelt har vært styremedlem, varamedlem av styret eller administrerende direktør i aksjeselskap, næringsdrivende stiftelse, boligbyggelag, borettslag eller samvirkelag. Skyldnere som har gått personlig konkurs kan også ilegges karantene.
Konkurskarantenen varer, dersom ikke annet er bestemt av skifteretten, i 2 år fra konkursåpningen.


== Eksterne lenker ==
Lov om gjeldsforhandling og konkurs (konkursloven) – hos lovdata.no
Les mer om konkurskarantene på Konkursrådets sider.
Heterogastridae

Heterogastridae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Gruppen omfatter snaut 100 kjente arter fordelt på 23 slekter, 7 er funnet i Europa og foreløpig ingen i Norge, men én art finnes i Sverige og Finland. De har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. De lever av å suge ut næring fra frø av mange ulike planter.


== Utseende ==
Tegene er avlange til avlangt-ovale. Noen arter etterligner maur. Forvingens membranøse del har en eller to lukkede celler.


== Levevis ==
Heterogastrinae lever som de fleste Lygaeoidea av å suge ut næringsstoffer fra frø. De ser ikke ut til å være svært spesialiserte på visse plantearter, men en del arter går på leppeblomstfamilien (Lamiaceae) og neslefamilien (Urticaceae). I Afrika er det mange arter som går på fiken (Ficus spp.) og trenger inn i disse plantenes spesielle, lukkede blomster/frukter (sykonier).


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==
Heterogastridae har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie i familien frøteger (Lygaeidae), men er nylig skilt ut som egen familie.

Klasse insekter (Insecta)
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orden nebbmunner (Hemiptera)
Underorden plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
Underorden teger (Heteroptera)
gruppe Trichophora
overfamilien Lygaeoidea
familien Heterogastridae – tidligere regnet som underfamilie av Lygaeidae. 23 slekter, blant andre:
slekten Dinomachus Distant, 1901
slekten Heterogaster Schilling, 1829 – 5 arter i Europa. I Norden:
Heterogaster urticae (Fabricius, 1775) – funnet i Sverige og Finland
slekten Parathyginus Scudder, 1957
slekten Platyplax Fieber, 1860 – 2 arter i Europa
slekten Woodwardothignus Slater, 1981 – Australia


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Heterogastridae (2002) [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Heterogastridae i Encyclopedia of Life 
(en) Heterogastridae i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Heterogastridae hos Dyntaxa 
(en) Heterogastridae hos Fauna Europaea 
(en) Heterogastridae hos ITIS 
(en) Heterogastridae hos NCBI 
(en) Kategori:Heterogastridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heterogastridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri over nordamerikanske arter: [3]
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Baltisk forsamling

Baltisk forsamling er en internasjonal organisasjon som arbeider for å fremme samarbeid mellom parlamentene i Estland, Latvia og Litauen. Baltisk forsamling forsøker å bidra til at de tre landene finner felles posisjoner i viktige internasjonale spørsmål innen økonomi, politikk og kultur. Organisasjonens avgjørelser er rådgivende og binder ikke landenes regjeringer. Baltisk forsamling kan fremme saker for Baltisk ministerråd. 
Organisasjonen ble bestemt opprettet 1. desember 1990 og sekretariatet er plassert i Riga i Latvia.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted for Baltisk forsamling (engelsk)
Ritchie Blackmore’s Rainbow

Ritchie Blackmore's Rainbow er debutalbumet til hard rock-bandet Rainbow, utgitt i mai 1975.
Albumet ble innspilt og utgitt mens bandets gitarist og leder Ritchie Blackmore fremdeles (offisielt) var medlem av bandet Deep Purple. Vokalist Ronnie James Dio har nevnt dette albumet som sitt favorittalbum fra Rainbow.


== Historien bak ==
Ronnie James Dio og hans band Elf hadde i 1974 vært oppvarmere for Deep Purple, og musikerne på dette albumet består av Elf minus gitaristen Steve Edwards, som ble erstattet av Ritchie Blackmore. Dette albumet var i utgangspunktet ment som et sideprosjekt for Blackmore mens han fremdeles skulle være med i Deep Purple, men det viste seg snart at Rainbow skulle bli en perfekt årsak til å forlate Purple. Blackmore hadde lenge vært tydelig på at han mislikte den musikalske retningen Deep Purple var i ferd med å ta. 
Ronnie James Dio startet med dette albumet å skrive tekster som var mytiske og mystiske, og som skulle baseres på «virkelige» eller fiktive legender, sagn og myter. Handlingen i tekstene foregikk ofte i middelalderen. Gode eksempler på dette er sangene «Man on the Silver Mountain», «Sixteenth Century Greensleeves» og «Temple of the King». Men her er det også standard rock 'n roll, som på sangene «Snake Charmer», «If You Don't Like Rock 'n' Roll» og coverlåten «Black Sheep of the Family».
Denne utgaven av Rainbow spilte aldri en eneste konsert sammen. Kort tid etter at innspillingen av dette albumet var over, sluttet Blackmore i Deep Purple og skaffet nye musikere til sitt nye band. Bare Dio overlevde denne første «utrenskningen» av bandet. 


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Ritchie Blackmore og Ronnie James Dio, unntatt hvor annet er notert.

Side én«Man on the Silver Mountain» – 4:42
«Self Portrait» – 3:17
«Black Sheep of the Family» (Steve Hammond) – 3:22
«Catch the Rainbow» – 6:27Side to «Snake Charmer» – 4:33
«The Temple of the King» – 4:45
«If You Don't Like Rock 'n' Roll» – 2:38
«Sixteenth Century Greensleeves» – 3:31
«Still I'm Sad» (Paul Samwell-Smith, Jim McCarty) – 3:51


== Personell ==
RainbowRitchie Blackmore - gitar
Ronnie James Dio - vokal
Mickey Lee Soule - synthesizer
Craig Gruber - bass
Gary Driscoll - trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ritchie Blackmore's Rainbow på Discogs 
(en) Ritchie Blackmore's Rainbow på MusicBrainz 
(en) Ritchie Blackmore's Rainbow på Encyclopaedia Metallum 
(en) Ritchie Blackmore's Rainbow på Spotify 
(en) Ritchie Blackmore's Rainbow på AllMusic