jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pest (by)

Pest (slovakisk Pešť, kroatisk/slovensk Pešta, serbisk Пешта) er i dag den østlige delen av Budapest i Ungarn, og utgjør omtrent to tredjedeler av Budapests areal. Den er delt fra Buda, den andre delen av Budapest på motsatt side av elven Donau. Blant de viktigste delene er Indre by, blant annet Det ungarske parlament, Heltenes plass og Andrássy Avenue. I daglig tale på ungarsk brukes Pest ofte som synonym på hele byen Budapest.
Buda og Pest var opprinnelig to ulik byer, men ble forent i 1873. Det er en del ulike forklaringer til hvor navnet Buda kommer fra. En teori sier at hunerkongen Attila hadde en sønn ved navn Buda, og han var den som ga navn til byen. En annen teori, som er mer sannsynlig, er at det kommer fra det slaviske ordet Voda for «vann», og at det er avledet fra dette. Navnet Pest kommer fra et slavisk ordet Pjecs i betydningen «ovn, komfyr». Byen har fått dette navnet i minne av de ovner hvor folket brente murstein for husbygging.
Før sammenslåingen var Pest en uavhengig by. Referanser til den i skriftlige kilder dateres tilbake til 1148. I tidligere århundrer var oldtiden keltiske og romerske bosetninger her. Pest ble et viktig økonomisk sentrum i løpet 1000-1200-tallet. Den ble ødelagt i 1241 under mongolinvasjonen, men bygget opp igjen kort tid etter. I 1838 flommet Donau over og oversvømte byen. I 1849 ble den første broen i fritt spenn, Széchenyi lenkebro, strukket over Donau og forbant Pest med Buda. Som en konsekvens ble de to byene forent i 1873 med Óbuda for å bli Budapest.


== Eksterne lenker ==
Pest på Wikivoyage
Maurice Larrouy

Maurice Larrouy var en fransk skytter som deltok under OL 1900 i Paris.
Larrouy ble olympisk mester i skyting under OL 1900 i Paris. Han vant konkurransen 25 meter siluettpistol som ble avviklet i perioden 1. til 4. august 1900. Larrouy vant på 58 poeng foran tre landsmenn. Det var seks deltakere fra to nasjoner; fem franske og en sveitsisk skytter som konkurrerte i 25 meter siluettpistol.


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Gull i skyting, 25 meter silhuettpistol


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maurice Larrouy – Olympics.com 
(en) Maurice Larrouy – Olympic.org 
(en) Maurice Larrouy – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Maurice Larrouy – ISSF
Wellerisme

Wellerisme, også kalt hermestev på norsk, er en internasjonalt utbredt betegnelse på et apologetisk ordspråk eller et eksempelordspråk. Wellerismene er en parodi på og en lek med ordspråk og ordtak, og betegnelsen er oppkalt etter den slagferdige rollefiguren Samuel Weller i Charles Dickens' Pickwick-klubben.
Wellerismene består av tre ledd: et utsagn (ofte i seg selv et ordspråk), en angivelse av hvem som sier det, og en angivelse av i hvilken situasjon det blir sagt, for eksempel «'Det var nære på,', sa mannen. Han ble skutt i nesa.» (Et liknende ordtak er registrert på  1200-tallet: «'Opt verdr slikt á sæ', kvad selr, var skotinn i auga.») Wellerismer eller hermestev er relativt utbredt i Norden, men sjeldnere mange andre steder.


== Se også ==
Ordspråk
Stev
Vinflaske

Vinflasker er flasker av -vanligvis farget glass, som brukes til å oppbevare forskjellige slags vin på.


== Flaskens opprinnelse ==
Grekere og romere brukte fra gammelt av amforaer, til å ha vinen i. Glassflasken var en viktig oppfinnelse for vinens utvikling. Glassflasken i kombinasjon med en kork gjorde det mulig, å lagre vin mer langvarig.


== Flaskens form ==
Formen var tradisjonelt bestemt av hva slag vin det dreide seg om.
Mange rødviner skulle lagres lenge nok til å utvikle bunnfellinger uansett hvor forsiktig de ble behandlet. Bunnen i flaskene ble da laget som en omvendt kopp, der bunnfall skulle bli liggende under skjenking. Helst skulle slike viner dekanteres til en karaffel. Dette skjedde ved at en så på en stearinlysflamme gjennom vinen som rant i flaskehalsen – og stoppet overføringen når bunnfallet var på vei ut av flasken. Fargen på glasset var mere bestemt av produsent enn av distriktstradisjon. Flaskene ble naturlig nok rundere i fasongen.
Noen flasketyper kategorisert ut ifra kjente eksempler:

Bordeauxflasker (Høye skuldre)
Burgundflasker (Lave skuldre)
Rieslingflasker(Lang hals)
Champagneflasker(Lave skuldre, og  litt tykkere glass)


== Flaskens farge ==
Glasset var vanligvis farget for å beskytte vinen mot påvirkning av lys.
Hvitvinsflasker inneholdt ofte unge viner som ikke skulle lagres lenge, og kunne være relativt lite innfarget. Tradisjonelt var rhinskvinflaskene grønne, mens vinene fra Moseldalen oftest var brune. Begge flaskene var slanke og tynne i halsen, med flat bunn


== Flaskens størrelse ==
Flaskene rommer fra 175 ml (kvartflaske, som er 1⁄4 av 700 ml) til 6,4 liter, der innholdet er 0,75 liter (som er tradisjonell helflaske). De mest brukte flaskestørrelsene:

Kvart, inneholder 175 ml.
Halv, inneholder 375 ml.
Helflaske, inneholder 750 ml. (Den tradisjonelle helflasken som brukes i Norge.)
Magnum, inneholder 1,5 liter.
Dobbel- Magnum, inneholder 3 liter.I dag er mange produsenter opptatt av å gi vinen et personlig preg, noe som viser igjen i design både på etiketter og flasker. Siden korkkvalitet har vært et problem, er en begynt å eksperimentere med plastkorker – og med skrukorker. Naturlig nok er det rimelige viner til raskt konsum som er først ute. Det samme gjelder for plast- og pappvin (Bag in Box).
Fugletelg

Fugletelg (latin: Gymnocarpium dryopteris) er en art av bregner innenfor småtelgslekten i storburknefamilien (Woodsiaceae). Den kan danne hybrider med både kalktelg og finntelg. 
Fugletelg er en liten krypende bregne på 10-30 cm, med en tynn, opprett stengel. Bladplaten er 2-3-dobbelt fliket, og primærflikene er trekantede og ordnet som tre litt atskilte, like store plater på hver sin bladstilk. Alternativt kan man uttrykke det som at de bladplaten nederst har to primærfliker som er dobbelt fliket, og at det øverst er en dobbelt fliket bladplate. Småflikene kan være grovt tannet innerst mot primærflikens midtnerve.
Bladskaftene er gjennomskinnelige, og brekker lett. Bladplatene kan ha noen lysebrune eller brungule skjell, og være svarte nederst. Bladet er ellers lyst grønt og uten skjell eller hårdekke.
Fugletelg vokser i skog, myrlandskap og i åpen eng og hei opp til fjellet over tregrensen. Den vokser i hele Norge, opp til 1.600 moh. i Ulvik i Hardanger. Ellers vokser den på hele den nordlige halvkulen. 
Det er registrert to sterile hybrider i Norge – Gymnocarpium dryopteris x robertianum med kalktelg (Østlandet og Nord-Norge), samt hybriden Gymnocarpium continentale x dryopteris med finntelg (Nord-Troms, Finnmark).


== Eksterne lenker ==
(en) Fugletelg i Encyclopedia of Life 
(en) Fugletelg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Fugletelg hos Artsdatabanken 
(sv) Fugletelg hos Dyntaxa 
(en) Fugletelg hos ITIS 
(en) Fugletelg hos NCBI 
(en) Fugletelg hos The International Plant Names Index 
(en) Fugletelg hos Tropicos 
(en) Fugletelg hos Tropicos 
(en) Kategori:Gymnocarpium dryopteris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gymnocarpium dryopteris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Liste over Gymnocarpium-arter i USA.
Ligge i grønne enger

Ligge i grønne enger er en roman av Anne B. Ragde. Den inngår som siste bok i den såkalte Neshov-trilogien, om livet og menneskene på og rundt gården Neshov på Byneset utenfor Trondheim. Den er oppfølgeren til romanene Berlinerpoplene og Eremittkrepsene.


== Dramatisering for teater ==
I likhet med forestillingen «Berlinerpoplene» (basert på de to første bøkene i serien), er også «Ligge i grønne enger» blitt satt opp på Trøndelag Teater. Dramatisering og regi var ved teatersjef Otto Homlung Stykket hadde premiere 9. september, 2008


=== Rollebesetning ===
Torunn Breiseth: Tone Mostraum
Cissi Breiseth: Wenche Strømdahl
Margido Neshov: Trond-Ove Skrødal
Erlend Neshov: Øyvind Brandtzæg
Carl Thomsen (Krumme): Jan Erik Berntsen
Tormod Neshov: Jakob Margido Esp
Fru Gabrielsen: Ragnhild Sølvberg
Jytte: Ingrid Bergstrøm
Lizzi: Silje Lundblad
Kim Neufeldt: Jan Frostad
Kai-Roger: Pål Christian Eggen
Jordmora: Helga Wendelborg
Jente på campingplass: Hanna Seth Johnsen / Ane Sofie Tønne Nesse
Tor Neshovs stemme på bånd: Harald Brenna


=== Kritikker ===
Oppsetningen fikk blandede kritikker.
Premieren på Trøndelag Teater var ingen stor opplevelse. Regi og manus må ta ansvaret. Skuespillerne var utvilsomt gode.

Heldigvis er mye av den genuine Ragde-humoren på plass og fint formidlet i Otto Homlungs dramatisering og regi. Det gir noe av den gode følelsen, opplevelsen av å kunne ligge i grønne enger innimellom de opprivende slektsscenene. Mer savnet er de poetiske pausene, selv om de finnes - i de følsomme møtene mellom Torunn og avløseren Kai-Roger (ektheten selv i Pål Christian Eggens skikkelse)


== Utgivelser ==
2007: Forlaget Oktober, innbundet. ISBN 9788249505234
2007: Lydbokforlaget, lydbok, innlest av Andersen T. Andersen. ISBN 9788242123336.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Trøndelag Teater: «Ligge i grønne enger»
Kalktelg

Kalktelg (latin: Gymnocarpium robertianum) er art av bregner innenfor småtelgslekten i storburknefamilien (Woodsiaceae). Den kan i Norge danne steril hybrid med fugletelg.  

Kalktelg er 10-30 cm høy, opprett, og skaftet er mørkt nederst med noe lyse skjell. Arten har én enkelt, 2-3 ganger fliket bladplate som er mattgrønn med kjertelhår, særlig under. Nederste primærflik er mindre enn den øvre hovedfliken, de kan gjerne være litt bøyd oppover, og her peker småflikene rett ut fra midtnerven til primærfliken. 
På den andre primærfliken er det karakteristisk at den innerste, øvre småfliken er mye mindre enn de andre – dette er et sikkert kjennetegn for identifikasjon av arten.
Kalktelg vokser på baserik jord, i kalksteinsgrunn generelt, og generelt i østlige deler av landet. I Norge er lokalitetene blant annet Østlandet nordover fra Porsgrunn, og ellers i Voss, Aurland, Luster, Lærdal, og Eide, Sunndal og Aure  i Møre og Romsdal. Nordover finnes den på strekningen fra Melhus til Alta. På Dovrefjell går den opp i 800 moh.
Hybriden Gymnocarpium dryopteris x robertianum vokser på Østlandet og i Nord-Norge. Den vokser i store bestander sammen med foreldrene, og kan ikke formere seg videre selv. Hybriden finner vi i Asker, Rendalen, Stor-Elvdal, i Oppland, Ringerike, Porsgrunn, Aurland i Sogn, Hattfjelldal, Saltdal, Ibestad (Troms), og antakelig flere steder.


== Eksterne lenker ==
(en) Kalktelg i Encyclopedia of Life 
(en) Kalktelg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kalktelg hos Artsdatabanken 
(sv) Kalktelg hos Dyntaxa 
(en) Kalktelg hos ITIS 
(en) Kalktelg hos NCBI 
(en) Kalktelg hos The International Plant Names Index 
(en) Kalktelg hos Tropicos 
(en) Kategori:Gymnocarpium robertianum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gymnocarpium robertianum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gymnocarpium robertianum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Liste over Gymnocarpium-arter i USA.
Methodios

Den hellige Methodios (født rundt 820 i Saloniki, død 885) var en bysantinsk munk og misjonær som på 800-tallet sammen med sin bror Kyrillos utarbeidet det første slaviske skriftspråket, for kirkeslavisk, trolig det som vi i dag kaller «det glagolittiske alfabetet».
Kyrillos og Methodios kalles ofte «Øst-Europas apostler», og misjonerte i land som Bulgaria, Mähren, Ukraina og andre land som idag tilhører den senere Østkirken. Fra 859 fortsatte Methodios misjoneringen alene etter sin brors død, og han slo seg etterhvert ned i Mähren.


== Referanser ==
Jovan Vladimir

Jovan Vladimir (serbisk: Јован Владимир; død 22. mai 1016) var prins av  Duklja mellom ca. 990 og sin død i 1016, under krigføringene mellom Bysants og Bulgaria. Han allierte seg her med Bysants, men ble tatt til fange av bulgarerne, men vendte tilbake og fikk kontroll over Dyrrhachium utover sitt «montenegrinske» rike. 
Vladimir var fetteren til den yngre Stefan I Vojislav , som gjenerobret Duklja fra bysantinerne og skapte en mektig fyrstestat i høymiddelalderen.
Vladimir var anerkjent som en kristen og mild hersker, som unngikk krig. Vladimir ble etterhvert lurt i en felel av bulgarernes ledere, og ble henrettet ved halshogging i byen Prespa. Han ble ganske snart kanonisert og hans helgendag er 4. juni (22. mai). hans levninger, som etter mye flytting i middelalderen nå ligger i Tirana, tiltrekker seg pilegrimer.
Kullsyregjæring

Karbonmaserasjon eller kullsyregjæring er en måte å fermentere vin på. Karbonmaserasjon er en anaerob fermentering, i den betydning at gjæringen skjer inne i druene. Dette skjer ved at hele drueklaser blir lagt inn i en tank med karbondioksid (CO2), og tanken forsegles for å unngå kontakt med oksygen. Inne i druen skjer det da en kjemisk prosess som omdanner druesukkeret til etanol. Prosessen lar den gjærede væsken trekke ut mer farge og fruktighet fra druene, uten å få med de harde tanninene i skallet.
Dinside

DinSide er et norsk forbrukernettsted som i hovedsak dekker bil, data, mobil, bolig, personlig økonomi og reise.


== Historikk ==
Nettstedet ble startet opp 15. april 1998. Initiativtaker og gründer Bernhard A. Steen hadde et mål om at DinSide skulle bli et referansested for folk som søker informasjon og råd om kjøp av ulike produkter. Driften skulle være reklamefinansiert. I dag publiserer nettsiden daglige nyheter, tips, råd og tester.
Redaksjonen bestod i starten av seksjoner for bilstoff, data og personlig økonomi. I 2000 ble den utvidet med en reiseseksjon, og i 2006 kom en helseseksjon på plass etter oppkjøpet av helsemagasinet Mozon. Dette området ble senere overført til andre redaksjoner i Aller Media. Bolig ble skilt ut fra personlig økonomi, og står nå for mye av stoffet på nettsiden.
DinSide ble raskt blant Norges mest besøkte nettsteder innen sine nisjer, og hadde i 2009 rundt 20 ansatte journalister, og om lag 465 000 besøkende pr. uke. Ved årsskiftet 2012/2013 var lesertallene oppe i 600 000 besøkende ukentlig.


== Eierforhold ==
DinSide var tidligere en del av Katalysator Media, som ble kjøpt av Allergruppen i 2004. I dag er DinSide en del av Aller Media AS. All digital virksomhet i Allergruppen sorterer under dette selskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Trond Peter Stamsø Munch

Trond Peter Stamsø Munch (født 13. november 1960) er en norsk skuespiller.
Han er utdannet ved Statens teaterhøgskole og har vært ansatt ved Trøndelag Teater siden 1989. Han er gift med forfatteren og dramatikeren Tale Næss Lysestøl.


== Roller ved Trøndelag Teater (utvalg) ==
2007: «Dr. Relling» i Vildanden
2007: «Cornwall» i Kong Lear
2006: «Christer» i Berlinerpoplene
2004: «Jürgen Smelteknekt» i An-Magritt


== Roller for film og TV (utvalg) ==
2007: «Werner» i Brekk
1996: «Gunnar» i Offshore
1990: «Jens» i Håkon Håkonsen
1983: «Ronnie» i Piratene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trond Peter Stamsø Munch på Internet Movie Database 
(no) Trond Peter Stamsø Munch hos Nationaltheatret 
(da) Trond Peter Stamsø Munch på Filmdatabasen 
(en) Trond Peter Stamsø Munch hos The Movie Database 
(en) Trond Peter Stamsø Munch hos Behind The Voice Actors 
(no) Trond Peter Stamsø Munch – Trøndelag Teater
Wang Yuanlu

Wang Yuanlu (kinesisk: 王圆箓 hanyu pinyin: Wáng Yuánlù, født ca. 1849 i Kina, død 1931) var en daoistisk prest som ble abbed for et kloster som omfattet Mogaogrottene utenfor Dunhuang ved begynnelsen av 1900-tallet.
Han oppdaget et hemmelig kammer med gamle dokumenter, de fleste av dem buddhistiske, i ett av huletemplener, og vel uten å forstå deres kulturelle verdi gikk han med på å selge mange av dem til europeiske forskere som kom forbi. Den første av dem var briten Aurel Stein, som fikk med seg en stor mengde dokumenter. Noe senere kom franskmannen Paul Pelliot som fikk med seg en rekke svært viktige dokumenter og fragmenter.


== Bibliografi ==
Peter Hopkirk, Bouddhas et rôdeurs sur la route de la soie, 1995, Picquier. ISBN 2-87730-215-6


== Eksterne lenker ==
Verdens eldste trykte tekst – Diamantsutraen
David Middleton Reed-samlingen
Miroslav Klinger

Miroslav Klinger (født 20. januar 1893 i Praha, død 10. februar 1979 samme sted) var en tsjekkoslovakisk turner. 
Han deltok i turn-VM i Ljubljana i 1922, der var han med på det tsjekkoslovaksiske laget som vant gull. Han fikk 4.-plass i mangekampen, men gull i svingstang og bøylehest og sølv i skranke. 
I olympisk sammenheng har han deltatt i to OL; i 1920 og 1924. I 1920 kom laget hans på 4.-plass i lagkonkurransen, og i 1924 fikk han følgende plasseringer:

Individuell mangekamp – 5.-plass
Hopp – 7.-plass
Bøylehest – 7.-plass
Skranke – 10.-plass
Ringer – 11.-plass
Hopp på tvers – 12.-plass
Tauklatring – 24.-plass
Svingstang – 26.-plass
Lagkonkurranse – ingen plassering11: Det tsjekkoslovakiske laget ble diskvalifisert fra lagkonkurransen, fordi to av utøverne, S. Indruch og J. Kos ikke kunne fullføre etter å ha skadet seg i skranke. Laget står derfor uten plassering. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miroslav Klinger – Olympedia 
(en) Miroslav Klinger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Miroslav Klinger – Tsjekkias olympiske komité 
Historiske VM-vinnere i lagkonkurranse i turn
Grå lundmåler

Grå lundmåler (Perizoma hydrata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er sjelden og er funnet spredt nord til Møre og Romsdal i Norge.


== Utseende ==
En nokså liten (vingespenn 18 – 21 mm), slank, grå måler. Den kan kjennes fra andre lundmålere blant annet på at fargen er nøytralt grå uten brunskjær, ellers ligner den på mange andre små, grå målere. Forvingen er grå, i midten med en jevnbredt, ujevnt bølgete, litt mørkere grått tverrbånd, utenfor dette med et skittenhvitt tverrbånd, langs ytterkanten med en smal, bølgete, hvit tverrstripe. Mønsteret kan ofte være nesten utvisket. Bakvingen er gråhvit. Larven er blekt rosa, hodekapselen og ryggplaten på det fremste kroppsleddet brunsvarte.


== Levevis ==
Grå lundmåler er avhengig av tørre enger der det vokser gode bestander av næringsplantene tjæreblom (Lychnis viscaria) eller nikkesmelle (Silene nutans). Hunnen legger egg i blomstene på disse plantene og larvene utvikler seg på de modnende frøemnene. Angrepne frøkapsler kan kjennes på at de har et silkespinn foran åpningen. De voksne målerne flyr en ganske kort periode i vertsplantenes blomstringstid, i mai – juni, lengst i nord inntil juli. Artens livsmiljø er truet av gjengroing og overbeiting og den er derfor regnet som truet ([1]).


== Utbredelse ==
Arten forekommer i det meste av Europa og videre østover til Sibir og Mongolia. I Norge finnes den mest rundt Oslofjorden, men den er også funnet i indre fjordstrøk på Vestlandet nord til Møre og Romsdal.


== Litteratur ==
Eliasson, C.U. 1996. Faktablad Perizoma hydrata – glimfältmätare. (pdf)
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) grå lundmåler i Encyclopedia of Life 
(en) grå lundmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grå lundmåler hos Artsdatabanken 
(sv) grå lundmåler hos Dyntaxa 
(en) grå lundmåler hos Fauna Europaea 
(en) grå lundmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Perizoma hydrata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Lauvvik

Lauvvik er et ferjested på sørsiden av Høgsfjorden i Sandnes kommune i Rogaland. Lauvvik blir gjennom Høgsfjordsambandet, som trafikkeres med ferjen MF «Finnøy», bundet sammen med Oanes i Forsand kommune på nordsiden av fjorden.  Lauvvik har få innbyggere. Ved ferjeleiet ligger en kiosk.
Jiayuguan (pass)

Jiayuguan eller Jiayupasset (kinesisk: 嘉峪关, pinyin: Jiāyù Guān, «den herlige dals pass») er det første passet ved vestenden av Den kinesiske mur, nær byen Jiayuguan i provinsen Gansu. Der er også blitt kalt Jiayuguanpasset, men ettersom guan betyr «pass» er det intet godt navn. Sammen med Juyongguan og Shanhaiguan er det ett av de viktigste passene i Den kinesiske mur. 
Jiayupasset tilhørte militært garnisonen Gansu av Mingdynastiets ni garnisonerPasset er på det trangeste stedet i det vestlige parti av Hexikorridoren, seks km sørvest for byen Jiayuguan i Gansu. Det er anlagt mellom to høyder, nær en oase. En gang var dette Ming-Kinas vestligste punkt;  en port mot øster har innskriften Porten til den ærerike sivilisasjon.Strukturen ble først bygd tidlig under Ming-dynastiet, en gang rundt år 1372. Fortet der ble vesentlig styrket fordi man fryktet invasjon fra Timur Lenk, men Timur døde av alderstretthet mens han ledet en hærstyrke mot Kina.
Passet hadde en nøkkelrolle som veistasjon på silkeveien. I området rundt Jiayuguan er det en rekke hulefresker, og grotteanlegget i Mogao er heller ikke langt unna.
Jiayupasset ble i 1987 sammen med Badaling of Shanhaiguan listet av Unesco som verdensarv.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den stora muren (svensk). Norstedts. 2006. ISBN 91-1-301594-X. 
Imperial China 900-1800 (engelsk). Harvard University Press. 2003. ISBN 0674012127.
Ypsilanti

Ypsilanti er en by i Washtenaw County i den amerikanske delstaten Michigan. Ifølge folketellingen i 2010 hadde den 21 018 innbyggere. Byen grenser til Superior Charter Township i nord, og er omgitt at Ypsilanti Charter Township i vest, sør og øst.


== Geografi ==
Ifølge United States Census Bureau er byens areal 11,7 km², hvorav 11,4 km² består av land og 0,3 km² består av vann. Elven Huron renner gjennom både Ypsilanti og Ypsilanti Charter Township. Ypsilanti ligger i den vestre delen av Detroit-området. Forstadsutbygging mellom Ypsilanti og Ann Arbor via Washtenaw Avenue og Packard Road har pågått siden slutten av 60-tallet


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ypsilanti, Michigan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ypsilanti Downtown Development Authority
(en) Ypsilanti District Library
(en) Ypsilanti's Historic Depot Town
(en) Ypsilanti Heritage Festival
(en) Riverside Arts Center
(en) Ypsilanti at Arbor Wiki
(en) Ypsisongs
(en) Michigan Elvis Fest
(en) YpsiAutoHeritage.org
Njål Ølnes

Njål Ølnes (født 24. september 1965 i Sogndal) er en norsk tenorsaksofonist, komponist og jazzpedagog  for tiden bosatt på Nesodden.
Han er utdannet fra Jazzlinja (NTNU) 1988-92 og var i mange år lærer på Sund folkehøgskole, der han har vært en sentral drivkraft bak den vitale jazzlinja. Han var også flerårig leder av Inderøy Jazzforum og arrangør av den lille feinschmecker-jazzfestivalen «Soddjazz» på Inderøy. Underviser på Jazzlinja (NTNU) i Trondheim. 
Njål Ølnes har blant annet spilt i treblåstrioen Decoy med Trygve Seim og Håvard Lund (én CD-utgivelse); i Dingobats med Eirik Hegdal saxofoner, Thomas T. Dahl gitar, Mats Eilertsen bass og Sverre Gjørvad trommer (tre CD-utgivelser); i African Pepperbirds med Bjørn Ole Solberg altsax, Vigleik Storaas/Erlend Slettevold piano, Mattis Kleppen bass og Tor Haugerud/Kenneth Kapstad trommer (én CD-utgivelse); i Gibrish med Michael Francis Duch bass, Kjetil Møster tenorsax og Tor Haugerud trommer.
Ølnes er for tiden mest aktiv med den bassløse trioen BMX, med gitarist Thomas T. Dahl og Øyvind Skarbø, trommer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
myspace.com/njaaloelnes
myspace.com/bmxsykkel
kunst.no/dingobats