jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hedrum kirkes gravfelt fra jernalderen

Hedrum kirkes gravfelt fra jernalderen ligger ved den gamle middelalderkirken Hedrum kirke – godt synlig fra ferdselsårene på begge sider av Numedalslågen. Plasseringen bekrefter antakelsen om at de gamle kultplassene ble valgt som sted for de første kirkene. Feltet består av 21 gravhauger, og er et av de største i Larviksområdet.
Taylorisme

Vitenskapelig arbeidsdeling eller taylorisme er betegnelsen på en metode for planlegging av produksjon under industrialiseringen. Den ble introdusert i boken The Principles of Scientific Management (1911) av den amerikanske ingeniøren Frederick Winslow Taylor (1856–1915).
Vitenskapelig arbeidsdeling innebærer at industriprodukter skal bære preg av vitenskapelig utformede metoder, og at alt tankearbeid flyttes fra verkstedgulvet til ulike planleggingsavdelinger. Den beste ledelsen er ifølge Taylor den som er basert på riktig vitenskap, ellers kan produksjonen bli ineffektiv, hvilket i sin tur fører til økonomisk tap. Hovedmålet med ledelse i bedrifter er å sikre optimal velstand for både arbeidsgiver og ansatt. Effektiviseringen av masseproduksjonen på 1900-tallet, som samlebåndsproduksjonen i industrien, var sterkt påvirket av Taylors tankegang.
Taylor blir i dag i stor grad kritisert for sitt menneskesyn, da han baserte teoriene sine på en grunntanke om at menneskets eneste motivasjon er økonomi, og at det har en naturlig tendens til unnasluntring.I dag brukes begrepet taylorisme om arbeidsorganisasjoner med høy grad av spesialisering og sentralisering.I 1918 ble en forskningsorganisasjon kalt "Masaryk Academy of Work" (Masaryk Academy of Labour) grunnlagt i Praha for å studere dette problemet.


== Se også ==
Fordisme
Fremmedgjøring
Hawthorneeffekten


== Referanser ==
Victoriademningen

Victoriademningen er en demning med et vannkraftverk på Sri Lanka, i en innsnevring av Mahaweli Ganga-elva. Anlegget har 210 MW installert produksjonskapasitet, fordelt på tre like store turbiner. Arbeidet startet i 1978 og var ferdig i 1985. 
Demningen er en betong buedam som er 122 meter høy og 520 meter lang, og demmer opp et reservoar på 22,7 km² overflateareal.


== Eksterne lenker ==
(en) Victoria Dam, Sri Lanka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Sri Lanka, Energy» Library of Congres, besøkt 29. januar 2010.
Burgoskatedralen

Burgoskatedralen (spansk: Catedral de Burgos) er en gotisk katedral i den spanske byen Burgos. Den er dedikert til jomfru Maria, og er berømt for sin enorme størrelse og unike arkitektur. Konstruksjonen begynte i 1221, etter fransk-gotiske parametere.
Katedralen hadde flere viktige modifikasjoner i på 1400- og 1500-tallet, og det siste arbeidet av betydning ble gjort på 1700-tallet, som også det århundret hvor de gotiske statuene ble forandret.
På begynnelsen av 1900-tallet ble noen deler av katedralen eliminert og ødelagt, som Archepiscopal-palasset og den øverste etasjen av klosteret. Katedralens stil er gotisk, selv om det har noe inspirasjon fra barokken og renessansen.
I katedralen henger verker av flere store kunstnere. Av de som henger der er verker av billedhuggerne i Colonia-familien, skulptørene Gil de Siloé, Felipe Vigarny og Juan de Anchieta, skulptøren og arkitekten Diego de Siloé, og maleren Sebastiano del Piombo («Den hellige familie på reise»).
Katedralen ble erklært som verdensarvsted av UNESCO den 31. oktober 1984. Dette er den eneste spanske katedralen som har denne tittelen, uten å være knyttet til det historiske sentrum av en by (som i Salamanca, Santiago de Compostela, Ávila, Córdoba, Toledo og Cuenca) eller sammen med andre bygninger, som i Sevilla.
Den viktigste av fasadene i katedralen ble inspirert i ren fransk-gotisk stil fra katedralene i Paris og Reims i Frankrike. Det består av tre travéer som er toppet av to firkantete tårn. De bratte spirene er av tysk innflytelse og ble bygd i det 15. århundre og er et verk av Juan de Colonia.


== Historie ==

Byggingen av katedralen ble bestilt av kong Ferdinand III av Castilla, og den engelsk-fødte biskopen av Burgos. Byggingen startet på tomten til den tidligere romanske katedralen den 20. juli 1221 og tok ni år å fullføre. Alteret ble først innviet i 1260, før det var en pause på 200 år før byggingen ble fullført i 1567.
Arkitektene som hadde ansvaret for byggingen av katedralen var en franskmann i det 13. århundre og en tysk i det 15. århundre. I 1417 deltok biskopen i Burgos i rådet i Konstanz og returnerte med byggmesteren Johannes av Köln (Juan de Colonia), som fullførte byggingen av tårnene på katedralen.
I 1919 ble katedralen gravstedet til Rodrigo Díaz de Vivar ( «El Cid»), og hans hustru Doña Jimena, og den 31. oktober 1984 ble bygningen utpekt som et verdensarvsted av UNESCO.


== Arkitektur ==

Fasaden av katedralen er i tre etasjer, og har triple inngangspartier med ogivalt buete rammer, og med et galleri omsluttet av en fial balustrar og et gjennomboret rosevindu. I den øverste etasjen, er det to ogivale vinduer og flere statuer på sokler som er kronet med bokstaver hugget i stein: «PULC[H]RA ES ET DECORA». Det er flere rekkverk og balkonger i tårnene, med ytterligere innskrifter. De høyeste tårnene er 88 meter høye.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cathedral of Burgos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Catedral de Burgos – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
UNESCOs nettside om katedralen
Kim William

Kim William er et musikkalbum utgitt av Kim William Kristoffersen i 2003. Albumet fikk blandet kritikk. 


== Sporliste ==
«Håpløst forelska» – 3:18
«Savner deg» – 3:30
«Kan englene si meg» – 3:24
«Livet mitt var ingenting uten deg» – 3:41
«Nattens 1000 øyne» – 4:04
«Passer godt på lag» – 2:54
«Si du vil ha meg» – 4:14
«Din kjærlighet» – 4:10
«Danser i regnet» – 3:14
«Sommern 98» – 3:43
«Romeo» – 3:16
«Om du ba meg hente månen» – 3:31


== Medvirket ==
Kim William Kristoffersen – sang
Ole Henrik Antonsen – keyboard, programmering, produsent, låtskriver
Tom-Steinar Hanssen – gitar, perkusjon, kor, produsent, låtskriver
Leif Holger Frisvold – management
Bjørn Terje Bråthen – låtskriver
William Kristoffersen – låtskriver
Ketil Stokkan – låtskriver
Roseires-demningen

Roseires-demningen er en demning med et vannkraftverk på Den blå Nilen, i sørvestre Sudan. Anlegget ble ferdigstilt i 1966 og er landets nest største kraftverk målt etter installert effekt, som er 280 MW installert i 1971. Opprinnelig var demningen bygget kun for irrigasjon.


== Eksterne lenker ==
«Sudan, Electric power» Library of Congress, besøkt 29. januar 2010.
Africa Dams Briefing 2010 – International Rivers. Besøkt 23. juli 2010.
Mytterist med monokkel

Mytterist med monokkel (orig: The Monocled Mutineer) er en britisk miniserie som gikk på BBC i 1986. Serien handlet om den britiske soldaten Percy Toplis, som begikk mytteri og deserterte fra den britiske hær under første verdenskrig. Hovedrollen ble spilt av Paul McGann. 
Serien ble omstridt i England hvor den konservative delen av britisk presse beskyldte produsentene for forvrengning av historiske fakta og BBC for å være venstrevridde. Det mytteriet som serien omhandlet var lenge omstridt og fortiet i Storbritannia.Serien ble vist på NRK i 1987.


== Handling ==
Serien handler om Percy Toplis, som startet et mytteri blant engelske soldater som befant seg i en treningleir i Etaples i Frankrike under første verdenskrig. Mytteriet kom som følge av de umenneskelige forhold som soldatene levde under.  Etter seks døgn med opptøyer ble mytteriet slått ned. Toplis får dødsdom, men klarer å flykte til England, hvor han lever det søte liv, maskert og kostymert i et mangfoldighet av forkledninger. Alltid bruker han monokkel. Etter en stund forelsker han seg i en offisersenke og sammen flytter de ut på landet. Han forfølges imidlertid av britiske myndigheter og blir til slutt skutt og drept.


== Rollebesetning ==
Paul McGann .... Percy Toplis
Bill Fellows .... Geordie
Matthew Marsh .... Charles Strange
Anthony Calf .... Guinness
Jane Wood .... Annie Webster
Ron Donachie .... Strachan
Timothy West .... Brigadeer-General Andrew Thomson
Dave Hill .... Frank Webster
Penelope Wilton .... Lady Angela Forbes
Jerome Flynn .... Franny
Cherie Lunghi .... Dorothy
David Allister .... General Asser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mytterist med monokkel på Internet Movie Database
Kharian

Kharian er en by og et område i Gujratdistriktet, i provinsen Punjab i Pakistan. Befolkningen i Kharian var anslått til omtrent 87419 innbyggere i 2017. Kharian er inndelt i 43 mindre administrative deler, kalt union councils.Byen Kharian, ligger omtrent midt i mellom Lahore og Islamabad på GT Road. Storveien GT Road er en av Asias eldste veier og passerer gjennom Afghanistan, India og Bangladesh. Jernbanen passerer også gjennom Kharian.
Kharian ligger mellom elvene  Jhelum og Chenab. Jordsmonnet er sterkt  irrigert og derfor veldig fruktbart. 
Kharian er mest kjent for to ting:

Verdens nest største militærbase (Kharian Cantt), som ble bygget i den britiske kolonitiden og fornyet på 1950-tallet.
En stor del av befolkningen fra Stor-Kharian har utvandret til Europa, spesielt Norge; over halvparten av alle norsk-pakistanere kan spore sitt opphav fra Stor-Kharian. Deler av tehsilet blir kalt "Little Norway" på folkemunne.


== Referanser ==
El Palmar-demningen

El Palmar-demningen er en demning med et vannkraftverk i elva Negro i Uruguay, og driftes i samarbeid med Brasil. Demningen ligger ved tettstedet Pueblo Palmar på grensa mellom fylkene Río Negro i nord og Soriano i sør. Vannkraftverket heter formelt Constitución vannkraftverk (Represa Hidroelectrica Constitución).
Anlegget ble startet utbygd i 1977 og ferdigstilt i 1982, og er landets nest største kraftverk målt etter installert kapasitet med sine 660 MW fordelt på tre turbiner. Halvparten av kraften leveres til hvert av de to landene. Reservoaret som demmes opp er landets nest største innsjø.
Demningen er 2.080 meter lang, og 45,5 meter høy. Reservoaret som demmes opp har et areal på 320 km², mens nedbørfeltet som utnyttes er 62.950 km². På stedet er årlig i gjennomsnitt 1.170 mm nedbør, og vannføringen i elven er 458 m³/sek. Vertikalt hydraulisk fallhøyde er på 27,5 meter.
Dette er det nederste, og samtidig største kraftverket på Río Negro, de øvrige er Gabriel Terra-demningen (øverst) på 148 MW, og Baygorria-demningen (i midten) på 108 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Industcards – Uruguay – besøkt 1. januar 2012.
«Uruguay, Energy» Library of Congress, besøkt 29. januar 2010.
Omfattende beskrivelse med bilder (spansk)
Gabriel Terra-demningen

Gabriel Terra-demningen er en demning med et vannkraftverk på elva Negro i Uruguay. Anlegget ble ferdigstilt i 1945–1948 og er landets tredje største kraftverk målt etter installert effekt, som er 148 MW. 

Reservoaret Rincón del Bonete som demmes opp av demningen, er landets største innsjø, og anlegget ligger ved tettstedet Rincón del Bonete litt ovenfor den større byen Paso de los Toros, på grensen mellom fylkene Tacuarembó i nord og Durazno i sør.
Vannkraftverket heter formelt Dr. Gabriel Terra vannkraftverk.
Dette er det øverste og samtidig nest største kraftverket på Río Negro, de øvrige er El Palmar-demningen (nederst) på 660 MW, og Baygorria-demningen (i midten) på 108 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Industcards – Uruguay – besøkt 1. januar 2012.
«Uruguay, Energy» Library of Congress, besøkt 29. januar 2010.
Baygorria-demningen

Baygorria-demningen er en demning med et vannkraftverk på elva Negro i Uruguay. Anlegget ble ferdigstilt i 1962 og utvidet i 1988, og er landets fjerde største kraftverk målt etter installert effekt, som er 108 MW. 
Anlegget ligger på grensen mellom fylkene Río Negro i nord og Durazno i sør. Dette er det midterste, og samtidig tredje største kraftverket på Río Negro, de øvrige er El Palmar-demningen (nederst) på 660 MW, og Gabriel Terra-demningen (øverst) på 148 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Industcards – Uruguay – besøkt 1. januar 2012.
«Uruguay, Energy» Library of Congress, besøkt 29. januar 2010.
Koilesyria

Koilesyria (tidvis skrevet Kølesyria eller Cølesyria) er en betegnelse som benyttes om Fønikia og Palestina i den hellenistiske tidsalder hvor de hellenistiske stormaktene Ptolemeerriket i Egypt og Selevkidriket i øst kjempet om disse landområdene. Ptolemeernes og seleukidernes kamper om Koilesyria er kjent som de syriske krigene som fant sted i den hellenistiske tidsalder. Striden om Koilesyria sto på i tidsrommet 301 f.Kr. til 198 f.Kr. til landet ble endelig erobret av seleukidekongen Antiokos III den store. Med innlemmelsen i Selevkidriket i 198 f.Kr. opphøret begrepet Koilesyria i historiebøkene.
«Koilesyria», fra gammelgresk Κοίλη Συρία, tradisjonelt antatt å ha meningen «fullstendige», «hele» Syria. Det hellenistiske begrepet Koilesyria opptrer første gang hos den romerske generalen og skribenten Arrianos (Lucius Flavius Arrianus) i hans Anabasis (2.13.7) og har blitt omfattende diskutert. Det kan tyde på at det ganske enkelt har vært en avskrift av arameiske kul, «alle», «hele», identifiserte alt av Syria, ganske nær den anvendelsen som tidligere har vært foreslått.Første gang og faktisk den eneste offisielle bruken av betegnelsen var i løpet av perioden til Selevkidrikets overherredømme av regionen, en gang mellom rundt 200 f.Kr. og 64 f.Kr. I denne perioden ble begrepet «Koilesyria og Fønikia» eller «Koilesyria» også benyttet i smalere betydning for å referere til de tidligere ptolemeiske områdene som selevkidene nå kontrollerte, det vil si området sør for elven Eleutheros. Denne bruken ble benyttet av Strabon og i de jødiske Makkabeerbøkene. Imidlertid da Eunapios fra Sardes, en gresk sofistisk filosof, skrev at hovedstaden i Koilesyria var selevkidebyen Antiokia, lå den faktisk nord for Eleutheros. I tillegg har andre greskspråklige forfattere benyttet begrepet «Palestina» for å referere til regionen i denne perioden, slik som Polemon av Athen og Pausanias.


== Referanser ==
Into the Fire/Kom bli med til København

«Into the Fire»/«Kom bli med til København» er en singel utgitt av Prudence i 1970. Singelen kom på den lille Experience-labelen i Mosjøen, A-siden er en Deep Purple-coverlåt, og B-siden inneholder den eneste Åge Aleksandersen-låten på bokmål. Sistnevnte avfødte en viss reaksjon og ble blant annet nektet spilt i NRK på grunn av dens henvisninger til narkotika.
«Kom bli med til København» er senere gitt ut på samle-CD-en Sensurert, som inneholder en rekke norske sanger som har blitt nektet spilt av. «Into the Fire» er ikke utgitt på album eller CD. Singelen ble produsert av Nils Øybakken.


== Sporliste ==
«Into the Fire» (Deep Purple)
«Kom bli med til København» (Åge Aleksandersen)


== Personell ==
PrudenceÅge Aleksandersen – sang, gitar
Per Erik Wallum – fløyte, sang
Kjell Ove Riseth – bass
Jan Erik Moe – gitar
Kaare Skevik – trommer


== Eksterne lenker ==
Prudence Progrock.no
Youtube Prudence - Kom Bli Med Til København
Small Things in Life/Hairy Fairies

«Small Things in Life/Hairy Fairies» er en musikksingle utgitt av Prudence i 1971. Dette var den første med Johan Tangen og Terje Tysland i bandet.


== Sporliste ==
«Small Things in Life»
«Hairy Fairies»


== Prudence ==
Åge Aleksandersen – vokal, gitar
Per Erik Wallum – fløyte, vokal
Kjell Ove Riseth – bass
Kaare Skevik – trommer
Johan Tangen – congas
Terje Tysland – gitarer, vokal
My New Day/The Sky Gets Blue

«My New Day»/«The Sky Gets Blue» er den tredje og siste singelen Prudence spilte inn i Nils Øybakkens studio i 1971. Singelen kom ut på Øybakkens Experience-label, og etter dette fikk Prudence platekontrakt med Polydor. 


== Sporliste ==
«My New Day»
«The Sky Gets Blue»


== Prudence ==
Åge Aleksandersen – vokal gitar
Per Erik Wallum – fløyte vokal
Terje Tysland – gitarer kor
Kjell Ove Riseth – bass kor
Johan Tangen – congas
Kaare Skevik – trommer
Takk te dokk/Æ e trønder æ

Takk te dokk/Æ e trønder æ var Prudences siste single og kom ut i 1975. Begge låtene er med på albumet Takk te dokk og samleren Det det va. «Takk te dokk» var A-siden, men det er «Æ e trønder æ», med sarkastisk oppramsing av trønder-klisjéer, som har blitt en av de Prudence-låtene som huskes best. 


== Sanger ==
«Takk te dokk»
«Æ e trønder æ»


== Prudence ==
Åge Aleksandersen – vokal, gitar, låtskriver
Terje Tysland – vokal, gitarer, trekkspill, piano
Per Erik Wallum – vokal, fløyte
Kaare Skevik – trommer
Jan Devik – bass, kor
Johan Tangen – mandolin, gitar, kor
NISK

NISK er brukt som forkortelse av flere.

Norsk informasjonssikkerhetskonferanse – en nasjonal konferanse innen informasjonssikkerhet
Norsk Irsksetterklubb
Norsk institutt for skog og landskap – tidligere: Norsk Institutt for Skogforskning
Bells Ringing/Bilbo and Frodo

«Bells Ringing» / «Bilbo and Frodo» er en singel utgitt av Prudence i 1974. Dette var den siste produksjonen med Kjell Ove Riseth på bass. B-siden var ikke med på albumet No. 3, men kom med på samlealbumet Det det va i 2005. Singelen var produsert av Svein Gundersen og var innspilt fra 3. til 10. juli 1974 i Arctic Studios i Trondheim.


== Sporliste ==
«Bells Ringing»
«Bilbo and Frodo»


== Prudence ==
Åge Aleksandersen – vokal, gitar
Per Erik Wallum – fløyte, vokal
Terje Tysland – gitarer, kor
Johan Tangen – mandolin, kor, gitar
Kaare Skevik – trommer
Kjell Ove Riseth – bass, kor
Drunk and Happy/Sitting Bull

«Drunk and Happy»/«Sitting Bull» er en singel utgitt av Prudence i 1973. Også utgitt på albumet Drunk and Happy fra samme år.
Musikkvideo var et ukjent begrep i Norge i 1973, så det finnes ikke videoer til noen av Prudences singler, men denne låten ble filmet på Ragnarock i Holmenkollen og er med i filmen og DVD-en fra festivalen.


== Sporliste ==
«Drunk and Happy»
«Sitting Bull»


== Prudence ==
Åge Aleksandersen – vokal, låtskriver, gitar
Terje Tysland – trekkspill, gitar, låtskriver, vokal
Per Erik Wallum – fløyte, vokal
Johan Tangen – mandolin, gitar, kor
Kjell Ove Riseth – bass, kor
Kaare Skevik – trommer
What Man Has Made of Man/North in the Country

«What Man Has Made of Man»/«North in the Country» er en singel utgitt av Prudence i 1972. Sangene er fra debutalbumet Tomorrow May Be Vanished som ble utgitt samme år.


== Sporliste ==
«What Man Has Made of Man»
«North in the Country»


== Prudence ==
Åge Aleksandersen – vokal, låtskriver, gitar
Per Erik Wallum – fløyte, kor, låtskriver, vokal
Terje Tysland – gitar, trekkspill, kor
Kaare Skevik – trommer
Johan Tangen – mandolin, gitar, kor
Kjell Ove Riseth – bass, kor
Balanoglossus

Balanoglossus er en slekt av marine primitive, ormelignende dyr som lever i slam og sand. De tilhører Hemikordater og har slektskap med både pigghuder og ryggstrengdyr.


== Utseende ==
Balanoglossus er omtrent 2-2,5 cm lange, ormelignende dyr. Kroppen er tredelt, med to ringfurer. Foran en snabel (hode), deretter en kort krage (hals). Bakerst en lang bakkropp, hvor fordøyelsen og åndedrett foregår, en slags «gjelletarm». De har et hudskifte fra egg og ung larve til utvokst dyr (imago). De er særkjønnet.


== Levevis ==
Balanoglossus lever nedgravd i slam eller sandbunn. De spiser sand eller slammet og lar det passere gjennom kroppen, hvor de filtrerer ut organiske små partikler av bunnmaterialet.


== Arter ==
 ... ? mangelfull liste

Balanoglossus apertus (Spengel, 1893)
Balanoglossus aurantiacus (Girard, 1853)
Balanoglossus australiensis (Hill, 1894)
Balanoglossus biminiensis (Willey, 1899)
Balanoglossus capensis (Gilchrist, 1908)
Balanoglossus carnosus (Willey, 1899)
Balanoglossus clavigerus (Delle Chiaje, 1829)
Balanoglossus gigas (Fr. Müller in Spengel, 1893)
Balanoglossus jamaicensis (Willey, 1899)
Balanoglossus misakiensis (Kuwano, 1902)
Balanoglossus natalensis (Gilchrist, 1908)
Balanoglossus numeensis (Maser, 1913)
Balanoglossus occidentalis (Ritter, 1902)
Balanoglossus proterogonius (Belichov, 1928)
Balanoglossus salmoneus (Belichov, 1928)
Balanoglossus stephensoni (van der Horst, 1937)


== Eksterne lenker ==
(en) Balanoglossus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Balanoglossus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Balanoglossus hos ITIS 
(en) Balanoglossus hos NCBI 
(en) Kategori:Balanoglossus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Balanoglossus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bjørkevedflue

Bjørkevedflue (Phytobia betulae) er en liten flue tilhørende familiegruppen minérfluer (Agromyzidae) hvor larven lever i stammen til bjørk. Den er trolig vanlig i det meste av Norge.
Bjørkevedflue er omtrent 5 mm lange og for det meste svart på farge.
Larvene er tynne og svært lange, opptil 3 cm lange. De lever i vekstsonen, mellom barken og veden hos bjørk. Den etterlater seg noen tynne ganger, men de vokser igjen uten at treet tar skade. De gjenvokste gangene synes som uregelmessige brunere striper. Vanligvis tar ikke treet skade av bjørkevedfluen, men den økonomiske verdien på tømmeret kan bli redusert.


== Eksterne lenker ==
(en) bjørkevedminérflue i Encyclopedia of Life 
(en) bjørkevedminérflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bjørkevedminérflue hos Artsdatabanken 
(sv) bjørkevedminérflue hos Dyntaxa 
(en) bjørkevedminérflue hos Fauna Europaea 
(en) bjørkevedminérflue hos NCBI
Bjørkegallmidder

Bjørkegallmidder (Eriophyidae)  er en familiegruppen med svært små midder (edderkoppdyr).  De lever av å suge plantevæske i knopper og blad av bjørk. Midden forårsaker at det dannes galler der den lever. Disse kan være kuleformede oppsvulminger i knoppen eller på bladet. Noen arter danner galler som et filtaktig belegg, noen korte hårlignende utvekster på bladene.


== Noen norske arter ==
Rød bjørkefiltmidd (Acalitus longisetosus)
bjørkeknoppgallmidd (Acalitus calycophthirus)
Gulbrun bjørkefiltmidd (Aceria rudis)
bjørkegallmidd (Eriophyes leionotus)


== Litteratur ==
Fjelddalen, Jac. 1995. Gallmidd (Eriophyoidea) på løvtrær, busker, frukttrær og bærbusker. Insekt-Nytt 20:3, side 3-32


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørkegallmidder i Encyclopedia of Life 
(en) Bjørkegallmidder i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bjørkegallmidder hos Artsdatabanken 
(sv) Bjørkegallmidder hos Dyntaxa 
(en) Bjørkegallmidder hos Fauna Europaea 
(en) Bjørkegallmidder hos Fossilworks 
(en) Bjørkegallmidder hos ITIS 
(en) Bjørkegallmidder hos NCBI 
(en) Kategori:Eriophyidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eriophyidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bjørkegallmidder - Fauna Europaea
Bjørkeknoppgallmidd

Bjørkeknoppgallmidd (Acalitus calycophthirus) er en liten midd (edderkoppdyr), og tilhører familiegruppen bjørkegallmidder (Eriophyidae). De lever av å suge plantevæske av knopper på flere arter av bjørk. Når midden spiser på en ung knopp, gjør det at den ikke åpner seg, men at det dannes en galle. Gallene er brunlige og kan være flerårige og vokse seg store, opptil 5 centimer. Eldre galler tørker inn og blir brunlig-svarte. Særlig eldre hengebjørker (Betula pendula) blir angrepet. Men også vanlig bjørk (B. pubescens) og fjellbjørk (B. pubescens tortusa) blir angrepet.
Den er funnet i Norge nord til Troms. Den er utbredt i det nordlige Europa, nord for Alpene.


== Litteratur ==
Fjelddalen, Jac. 1995. Gallmidd (Eriophyoidea) på løvtrær, busker, frukttrær og bærbusker. Insekt-Nytt 20:3, side 3-32


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørkeknoppgallmidd i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Bjørkeknoppgallmidd hos Dyntaxa 
Bjørkeknoppgallmidd - Fauna Europaea