jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Helle Ryslinge

Helle Ryslinge (født 10. januar 1944 i København) er  dansk skuespiller, filmregissør og manusforfatter.


== Karriere ==
Helle Ryslinge hoppet av lærerutdannelsen for å inngå i forskjellige sammenhenger innenfor alternativt teater i 1970-tallet, blant annet i Comedievognen. Hun ble etter hvert en sentral figur i dette miljø sammen med Anne Marie Helger i Dameattraktioner. 
Hun fikk også enkelte filmroller, spesielt i en rekke filmer av Jytte Rex. I 1983 ble Dameattraktioner til en film av Christian Braad Thomsen med tittelen Koks i kulissen. Helle Ryslinge debuterte som regissør med den satiriske Flamberede hjerter, som ble en virkelig kommersiell suksess. 


== Filmologi (utvalg) ==


=== Spillefilm (skuespiller) ===
2006 – Den blå munk – Helle, Bartender

2002 – Halalabad Blues - kunde i grønnsaksbutikk
1994 – Carlo og Ester – Hanne
1993 – De frigjorte – Oda
1991 – Møv og Funder – Vred dame
1990 – Springflod – Festdeltager
1989 – Lykken er en underlig fisk – Lotta
1987 – Negerkys og labre larver – Dame i Damhustivoli
1986 – Flamberede hjerter (ikke kreditert)
1983 – Koks i kulissen – Micha
1981 – Belladonna – Den gale kvinnen Lulu
1981 – Gummi-Tarzan – Jane
1981 – Kniven i hjertet- Lillian
1979 – Achilleshælen er mit våben – Maria
1977 – Veronicas svededug (stemme) – Forteller (16 mm scener)
1976 – Gangsterens lærling
1974 – Prins Piwi – Hippie
1974 – Pigen og drømmeslottet – Hippipike


=== Kortfilm (skuespiller) ===
2006 – Fru Eilersen og Mehmet – Fru Moser
1989 – Retfærdighedens rytter


=== Tegnefilm (stemme) ===
1996 – Jungledyret 2 - den store filmhelt – Ritas mor
1993 – Jungledyret – Ritas mor
1990 – Fuglekrigen i Kanøfleskoven
1980 – Trællenes børn


=== TV som skuespiller ===
2008 – Sommer – Baronessen (1 episode, TV-serie)
2000 – Rejseholdet – Helles Mor (1 episode, TV-serie)
1997 – Taxa – Servitrise (1 episode, TV-serie)
1987 – Een gang strømer...  – Sint kafeteria-ansatt (TV-serie)
1981 – Torvet" eller Jul på Torvet – Lillesøster (TV-serie)
1974 – Blomster til Mona – Mona


=== Regissør ===
2006 – Nandini
2003 – Larger Than Life
2002 – Halalabad Blues
1996 – Øl-aben
1994 – Carlo og Ester
1990 – Sirup
1986 – Flamberede hjerter


=== Manusforfatter ===
2006 – Nandini
2003 – Larger Than Life
2002 – Halalabad Blues
1996 – Øl-aben
1994 – Carlo og Ester
1990 – Sirup
1986 – Flamberede hjerter
1983 – Koks i kulissen


== Priser ==
1990 – Robertprisen for årets kvinnelige birolle for filmen Lykken er en underlig fisk.
1987 – Filmen Flamberede hjerter vant Robertprisen for årets danske spillefilm og Bodilprisen for beste danske film.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helle Ryslinge på Internet Movie Database 
(sv) Helle Ryslinge i Svensk Filmdatabas 
(da) Helle Ryslinge på Filmdatabasen 
(da) Helle Ryslinge på danskefilm.dk 
(da) Helle Ryslinge på danskfilmogtv.dk 
(da) Helle Ryslinge på Scope 
(en) Helle Ryslinge på AllMovie 
(en) Helle Ryslinge hos The Movie Database 
(da) Helle Ryslinge hos danskefilmstemmer.dk
Marte Engebrigtsen

Marte Engebrigtsen (født 4. juli 1979 i Oslo) er en norsk skuespiller. Hun gikk ut av Statens Teaterhøgskole i 2007. Samme år debuterte hun på Nationaltheatret i forestillingen Ulrike Maria Stuart og som Sonja i Reisen til Julestjernen. Hun har siden spilt en rekke roller på Nationaltheatret, og er kanskje særlig kjent for sitt samarbeide med Christopher Nielsen og Anders T. Andersen, først som Annie i Jokkes verdiløse menn, som Fru Bjørge i Hustyrannen og siden som Heidi i Entropi. Hun spilte fra 2016 til 2018 hovedrollen som Ingmar Bergmans mor i Fortrolige samtaler på Nationaltheatret, Riksteatret samt på Dramaten i Stockholm og Kennedysenteret i Washington D.C.


== Utvalgte roller ==
Reisen til Julestjernen (2007) – som Sonja
Ulrike Maria Stuart (2007)
Jokkes verdiløse menn (2008) – som Annie
Volpone (2008) – som Columbine
Hamlet (2009) – som Ophelia
Valeri Solanas (2009) – som Daddys Girl
God natt, elskede (2009) – som Hilde Brundalen
Hustyrannen (2010) – som Fru Bjørge
Den unge Fleksnes (2010) – som lærerinne Rita Larsen
Entropi (2012) – som Heidi
Skylight (2015)  som Kyra
Fortrolige samtaler (2016) som Anna
Natta syng sine songar (2019) som den unge kvinna
Reform 97 (2020) som Pax


== Filmografi ==
Mars og Venus (2007)


== TV-opptredener ==
Det tredje øyet (2014) – som Sofie Lust
Erobreren (2012) – som Veronica
Småbyliv (2011) – som Eva
Ali Reza and the Rezas (2009) – som Anja


== Eksterne lenker ==
(en) Marte Engebrigtsen på Internet Movie Database 
(en) Marte Engebrigtsen hos The Movie Database 
Dagsavisen - «Julestjernen» i nyoppusset versjon
https://www.dagsavisen.no/kultur/liv-ullmanns-stille-triumf-1.672544
https://www.dagsavisen.no/kultur/scene/under-en-skyfull-himmel-1.346067
https://www.aftenposten.no/kultur/i/LA31dp/anmeldelse-av-natta-syng-sine-songar-en-frekk-vandring-med-doeden
Leena Lander

Leena Lander (født 25. oktober 1955 i Åbo) er en finsk forfatter. Ved siden av romaner skriver hun også hørespill og stykker for fjernsyn og teater. Hun har fått flere priser og flere av hennes bøker er oversatt til andre språk. Hun er kjent for alltid å ta barnas parti i sine romaner, og er blitt en populær forfatter i sitt hjemland. 


== Biografi ==
Leena Lander vokste opp på et hjem for kriminelle gutter hvor hennes far var vokter. Familien bodde i samme hus, og hun ble venn med disse barna og glad i dem. Hun hadde en barnepasser som inspirerte henne til å bruke fantasien, og da hun åtte år gammel fikk en skrivemaskin, begynte hun å skrive fortellinger. Men 15 år gammel kastet hun alt hun hadde fantasert om og begynte å skrive saklig, slik hennes far oppfordret henne til. Da hun giftet seg, ble hun utfordret av sin mann til å skrive, og på fire måneder skrev hun sin første roman. 20 år etter at hun kastet barndommens skriverier, fikk hun dem tilbake av sin mor, som hadde tatt vare på dem. Det førte til at hun begynte å interessere seg for sin barndom og opplevelser hun hadde hatt. Flere av disse har siden blitt innskrevet i bøkene hennes.  
Hun er gift med forfatteren Hannu Raittila og har tre sønner i Pargas 20 km sør for Åbo.


== Bibliografi ==
Svarte sommerfugler ble innstilt til Nordisk råds litteraturpris i 1993
Bli storm ble innstilt til Nordisk råds litteraturpris 1997


=== Romaner ===
Syyspastoraali (Kirjayhtymä, 1982)
Mikaelin kronikka (Kirjayhtymä, 1983)
Siipijumala (Kirjayhtymä, 1984)
Lankeaa pitkä varjo (Kirjayhtymä, 1986)
Jumalattoman kova tinki (Kirjayhtymä, 1987)
Purppurapurjeet (Kirjayhtymä, 1989)
Tummien perhosten koti (Kirjayhtymä, 1991) (Norsk: Svarte sommerfugler 1993 )
Tulkoon myrsky (WSOY, 1994) (Norsk: Bli storm)
Iloisen kotiinpaluun asuinsijat (WSOY, 1997) (Norsk: En lykkelig hjemkomst 1999 ISBN 82-05-26730-8 )
Käsky (WSOY, 2003) (Norsk: Den røde fangen 2003)


== Priser ==
1992 – Takk for boken-medaljen for Svarte sommerfugler
1992 - Kalevi Jäntti-prisen


== Referanser ==


== Kilder ==
Cecilie N. Seiness: Artikkel i Dag og Tid nr. 42, 21. oktober 1999
Leena Lander i Store norske leksikon


== Eksterne lenker ==
(en) Leena Lander – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leena Lander på Internet Movie Database 
(sv) Leena Lander i Svensk Filmdatabas 
(en) Leena Lander hos The Movie Database
Valerij Kobelev

Valerij Kobelev (russisk Валерий Кобелев, født 4. mars 1973 i Kaluga) er en tidligere russisk skihopper, som inntil 1995 drev med kombinert.
Han debuterte i verdenscupen i 1995. I sesongens nest siste hopprenn i 1999, et skiflygingsrenn i Planica, skadet han seg stygt i det som den norske hoppkommentatoren Arne Scheie har omtalt som «skihistoriens aller styggeste fall». Kobelev mistet trykket på den venstre skien i satsen, tok salto rett fram og landet på nakken på 80 meter. Bevisstløs skled han ned det 200 meter lange unnarennet. Han ble etter ca. 7 minutter gjenopplivet, men legene valgte å dope ham ned og han ble sendt til sykehus med hjernekvestelse og ble deretter lagt i kunstig koma. Etter flere måneders rekonvalesens kom han tilbake til verdenscupen.
Kobelevs beste resultat i et enkeltrenn var en femteplass i Sapporo i januar 2002. Sammenlagt kom han som best på 21.-plass i sesongen 2001/02. Han deltok for siste gang i verdenscupen i 2006 i Willingen, hvor han ble nest sist.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valerij Kobelev – Olympedia 
(en) Valerij Kobelev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Valerij Kobelev – FIS (skihopping)
Leieboeren

Leieboeren (originaltittel: Le Locataire) er en engelskspråklig fransk grøsser-thriller fra 1976 regissert av Roman Polanski. Hovedrollene spilles av Roman Polanski og Isabelle Adjani. Filmen er basert på romanen Le locataire chimérique (1964), skrevet av Roland Topor.


== Handling ==
Trelkovsky er en mann som flytter inn i en leilighet hvor den tidligere leieboeren – en ung kvinne – begikk selvmord. Han begynner etterhvert å tro at de andre leieboerne er ute etter å ta livet etter ham og identifiserer seg gradvis mer og mer med den tidligere leieboeren. 


== Om filmen ==
Leieboeren kan sees på som et drama der hovedpersonen driver selvutslettende forsøk på å passe inn, samt naboskapets tyranni som langsomt bryter personligheten ned, og derved driver frem hallusinasjonene og paranoiaen.


=== Anmelderne ===
Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 90 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den bare 1 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den så mye som 3.5 av 4.Dagbladet gav den terningkast fire, mens VG gav den tre.


=== Priser ===
Filmen ble nominert til Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes i 1976.


== I rollene ==
Roman Polanski – Trelkovsky
Isabelle Adjani – Stella
Melvyn Douglas – Monsieur Zy
Jo Van Fleet – Madame Dioz
Shelley Winters – the Concierge
Bernard Fresson – Scope
Lila Kedrova – Madame Gaderian
Claude Dauphin – Husband at the accident
Claude Piéplu – Nabo (as Claude Pieplu)
Rufus – Georges Badar
Romain Bouteille – Simon
Jacques Monod – Cafe eier
Patrice Alexsandre – Robert
Jean-Pierre Bagot – Politimann
Josiane Balasko – Kontorist
Michel Blanc – Scope's Neighbor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leieboeren på Internet Movie Database 
(no) Leieboeren hos Filmfront 
(sv) Leieboeren i Svensk Filmdatabas 
(da) Leieboeren i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Leieboeren på Allociné 
(nl) Leieboeren på MovieMeter 
(en) Leieboeren på AllMovie 
(en) Leieboeren på Turner Classic Movies 
(en) Leieboeren på Rotten Tomatoes 
(en) Leieboeren på Metacritic
Liste over Ungarns statsministre

Under følger en liste over Ungarns statsministre (ungarsk: Magyarország miniszterelnöke, nøyaktig oversatt: Ungarns ministerpresident) fra den første statsminister (i moderne betydning), Lajos Batthyány, tiltrådte embetet under Den ungarske revolusjonen i 1848 og fram til i dag. Statsministeren er sjef for Ungarns regjering.


== Ungarns statsministre 1848–1849 ==
      Ellenzéki Párt (EP)
      Militær


== Ungarns statsministre 1867– ==


=== Kongedømmet Ungarn (del av dobbeltmonarkiet Østerrike-Ungarn) 1867–1918 ===
      Deák-párt (DP) / Szabadelvű Párt (SzP) / Nemzeti Munkapárt (NMP)
      Uavhengig
      Országos Alkotmánypárt (OAP)
      48-as Alkotmánypárt (48AP)
      Függetlenségi és 48-as (F48P–Károlyi)


=== Den første ungarske republikk (Den ungarske folkerepublikk) 1918–1919 ===
      Függetlenségi és 48-as (F48P–Károlyi)
      Polgári Radikális Párt (PRP)


=== Den ungarske rådsrepublikk 1919 ===
      Magyar Szocialista Párt (MSZP)
      Magyarországi Szociáldemokrata Párt (MSZDP)


=== De kontrarevolusjonære styrkene 1919 ===
      Uavhengig


=== Den rumenske okkupasjonen 1919–1920 ===
      Uavhengig
      Keresztény Nemzeti Párt (KMP) / Keresztény Nemzeti Egyesülés Pártja (KNEP)


=== Kongeriket Ungarn 1920–1946 ===
      Keresztény Nemzeti Egyesülés Pártja (KNEP)
      Egységes Párt (EP)–Nemzeti Egység Pártja (NEP)–Magyar Élet Pártja (MÉP)
      Uavhengig
      Nyilaskeresztes Párt [Pilkors-partiet] (NYKP)
      Független Kisgazda-, Földmunkás- és Polgári Párt (FKgP)
      Magyar Kommunista Párt (MKP)


=== Den andre ungarske republikk 1946–1949 / Folkerepublikken Ungarn 1949–1989 / Den tredje ungarske republikk 1989– ===
      Független Kisgazda-, Földmunkás- és Polgári Párt (FKgP)
      Magyar Kommunista Párt (MKP) / Magyar Dolgozók Pártja (MDP)
      Magyar Szocialista Munkáspárt (MSZMP)
      Magyar Szocialista Párt (MSZP)
      Magyar Demokrata Fórum (MDF)
      Fidesz
      Uavhengig


== Fotnoter ==


== Kilder ==
«Hungary». Rulers.org. Besøkt 11. juni 2020. 
«Hungary». World Statesmen.org. Besøkt 11. juni 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Prime ministers of Hungary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Miklós Németh

Miklós Németh er navnet til flere personer: 

Miklós Németh (syklist) (født 1910), ungarsk syklist som deltok i Sommer-OL 1936
Miklós Németh (fotballspiller) (født 1946), ungarsk fotballspiller som spilte for Ferencváros
Miklós Németh (spydkaster) (født 1946), ungarsk spydkaster som tok gull i Sommer-OL 1976
Miklós Németh (politiker) (født 1948), ungarsk politiker og statsminister 1988–1990
Miklós Németh (sjakkspiller) (født 1986), ungarsk sjakkspiller
Vjazma

Denne artikkelen er om byen Vjazma. For elva med samme navn, se Vjazma (elv).

Vjazma (russisk: Вя́зьма) er en by i Smolensk oblast i Russland. Den ligger ved elva Vjazma, rundt 155 km øst-nordøst for Smolensk.


== Historie ==
Gjennom hele sin turbulente historie har byen forsvart Moskva mot angrep fra vest.


=== Middelalderhistorie og monumenter ===
Vjazma ble første gang nevnt i en krønike fra 1239, men det antas at bosetningen er betydelig eldre. På den tiden tilhørte byen en sidegren av Rurikidehuset Smolensk. I 1403 ble byen erobret av Litauen. I 1494 ble Vjazma tatt av Storfyrstedømmet Moskva og omgjort til en festning, hvorav kun et enkelt tårn fortsatt finnes. To viktige klostere ble utstyrt med steinkirker, herunder en sjelden tre-spiret kirke dedikert til Vår Frue av Smolensk (Hodegetria) og innviet i 1638. En portkirke i samme kloster er fra 1656, og byens katedral ble fullført i 1676. Øvrige kirker er stort sett bygget i barokk stil.


=== Slaget ved Vjazma ===
Under Napoleons felttog i Russland i 1812, fant det 22. oktober 1812 sted et slag nær Vjazma, mellom den franske hæren (opp til 37 000 soldater) under retrett og den russiske armeen (25 000 mann). Fortroppen av den russiske hæren under kommando av generalløytnant Mikhail Miloradovitsj og en kosakkenhet under general Matvej Platov angrep baktroppkorpset til marskalk Louis Nicolas Davout øst for Vjazma og avskar hans retrettrute. Med hjelp fra armeene til Eugène de Beauharnais og Józef Antoni Poniatowski klarte Davout å bryte rekkene i den russiske hæren. De franske styrkenes forsøk på å holde høydene ved Vjazma og byen selv mislyktes imidlertid. Om kvelden 22. oktober inntok russerne Vjazma, som var blitt satt i brann av franskmennene. Den franske hæren mistet 6000 mann i slaget, og 2500 soldater var blitt tatt til fange. Russerne mistet rundt 2000 mann.      


=== Andre verdenskrig ===
Under den Andre verdenskrig ble Vjazma igjen en slagmark, denne gang mellom Den røde armé og Wehrmacht, i Slaget om Moskva. Vjazma var okkupert av den tyske hæren mellom 7. oktober 1941 og 12. mars 1943. Mesteparten av byen ble ødelagt og gjenoppbygd etter krigen. 


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Økonomi og næringsliv ==
Vjazma er i dag et stort jernbaneknutepunkt på Warszawa – Moskva-banen, med forbindelser til St. Petersburg, Kaluga og Brjansk. I byens næringsliv dominerer næringsmiddel- og lysindustri, og det finnes også en mekanisk fabrikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vyazma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nicola Clase

Nicola Clase (født 8. juni 1965) var statssekretær i Fredrik Reinfeldts regjering med ansvar for utenrikssaker. 
Clase har vært diplomat i London. Hun arbeidet etter valgtapet i 2002 som minister ved ambassaden i København. Før riksdagsvalget 2006 ble hun utpekt som mulig kabinettsekretær ved Utrikesdepartementet.Clase ble lagt merke til i media tidlig i november 2007, da hun direkte etter at hun av statsminister Reinfeldt hadde  blitt utsett til å overta Ulrika Schenströms arbeidsoppgaver, i en artikkel i Expressen avslørte at hun hadde brukt svart arbeidskraft for privat husrengjøring.Fra 2010 til 2016 var hun ambassadør ved Sveriges ambassade i London.


== Referanser ==
Klaus Badelt

Klaus Badelt (født 12. juni 1967 i Frankfurt am Main i Tyskland) er en tysk komponist som er mest kjent for å komponere filmmusikk. Badelt begynte karrieren med å komponere musikk til en rekke forskjellige filmer og reklamefilmer i hjemlandet. I 1998 ble han kontaktet av Hans Zimmer, som gav ham jobb i Media Ventures i Santa Monica, studioet til Hans Zimmer og Jay Rifkin.
Han har samarbeidet med flere andre komponister, som Harry Gregson-Williams og John Powell.


== Eksterne lenker ==
(en) Klaus Badelt på Apple Music 
(en) Klaus Badelt på Discogs 
(en) Klaus Badelt på MusicBrainz 
(en) Klaus Badelt på SoundCloud 
(en) Klaus Badelt på Spotify 
(en) Klaus Badelt på Songkick 
(en) Klaus Badelt på Last.fm 
(en) Klaus Badelt på AllMusic 
(en) Klaus Badelt på Internet Movie Database 
(sv) Klaus Badelt i Svensk Filmdatabas 
(da) Klaus Badelt på Filmdatabasen 
(da) Klaus Badelt på Scope 
(fr) Klaus Badelt på Allociné 
(en) Klaus Badelt på AllMovie 
(en) Klaus Badelt hos The Movie Database
Formann i Palestinas frigjøringsorganisasjon

Formannen i Palestinas frigjøringsorganisasjon er lederen av konføderasjonen Palestinas frigjøringsorganisasjon. Tittelen kom ved organisasjonens stiftelse i 1964, og formannen ble ansett som leder av det palestinske folk frem til skapelsen av den politiske tittelen president i den palestinske selvstyremyndigheten, som en del av Oslo-avtalen fra 1993.


== Formenn i Palestinas frigjøringsorganisasjon (1964–) ==
Ahmad Shukeiri (10. juni 1964 – 24. desember 1967)
Yahya Hammuda (24. desember 1967 – 2. februar 1969)
Yasir Arafat (Abu Amar) (2. februar 1969 – 11. november 2004) (i eksil i Jordan til april 1971, Libanon 1971 – desember 1982, og Tunisia desember 1982 – mai 1994)
Mahmoud Abbas (Abu Mazen) (29. oktober 2004–) (konstituert formann på vegne av Yasir Arafat frem til 11. november 2004)


== Se også ==
President i den palestinske selvstyremyndigheten
Palestinas frigjøringsorganisasjons eksekutivkomité
Ekeren

For dampskipet med samme navn, se «Ekeren»
Ekeren er et distrikt i den belgiske kommunen Antwerpen i Flandern. Forstaden feiret sin 850. fødselsdag i 2005. Byens navn er første gang nevnt i 1155, som «Hecerna». Navnet stammer muligens fra vikinger som benyttet eiketrær da de bosatte seg der i det niende århundre.Ekeren var en distriktskommune med sitt eget rådhus, borgermester og bystyre inntil 1983 da mesteparten av den sammen med 8 andre kommuner ble slått sammen med byen Antwerpen.


== Referanser ==
Den palestinske selvstyremyndigheten

Den palestinske selvstyremyndigheten (PNA) er en delvis autonom styresmakt for Staten Palestina, som formelt styrer det meste av Vestbredden og Gazastripen. Området omtales i dagligtalen som Palestina og grenser til statene Israel, Jordan og Egypt. Styresmakten har observatørstatus i FN.
Folketallet var i 2008 på 4,1 millioner.
I januar 1996 avholdt den palestinske befolkningen på Vestbredden og Gaza sitt første demokratiske valg i historien. Yasir Arafat ble valgt til president med klart flertall. Mahmoud Abbas har vært president siden 2005.


== Historie ==
De palestinske territoriene kom etter arabisk-israelske krig 1948 under jordansk og egyptisk kontroll. I forbindelse med seksdagerskrigen i 1967 ble områdene okkupert av Israel.
I forbindelse med Oslo-avtalen i 1993 ble Den palestinske selvstyremyndigheten opprettet. Denne var ment å ha midlertidig status, og skulle erstattes med en mer formell regjering når den endelige avtalen var i havn. Senere forsøk på å få i stand en endelig avtale har strandet, senest med Camp David-forhandlingene i 2000.
Mahmoud Abbas ble i 2005 valgt til president for den palestinske selvstyremyndigheten.
Hamas vant valget til Palestinas lovgivende forsamling i 2006 og dannet regjering med Ismail Haniyeh som statsminister. Den nye regjeringen ble fordømt internasjonalt fordi Hamas ikke vil anerkjenne Israel. I mars 2007 ble dannet en samlingsregjering som inkluderte Hamas og Fatah. Samlingsregjeringen brøt sammen i juni 2007 etter kamper mellom Hamas og Fatah som endte med at Hamas tok full kontroll på Gazastripen. Som følge av dette ble Haniyeh avskjediget av Abbas som utnevnte Salam Fayyad som ny statsminister. Fayyads regjering er anerkjent internasjonalt og av Israel, men Haniyeh gjør fortsatt krav på å være regjeringssjef og blir anerkjent på Gazastripen.
Abbas' presidentperiode utløp 9. januar 2009. Han har likevel blitt sittende i påvente at et nytt presidentvalg kan avholdes, Hamas anser imidlertid at han opphørte å være president på denne datoen og at presidenten i Palestinas lovgivende forsamling er rettmessig fungerende president.


== Byer ==
Betlehem
Gaza
Ramallah
Tulkram
Qalqilia
Jenin
Jeriko
Nablus
Rawabi, under bygging


== Økonomi ==


== Se også ==
Palestina
PLO
De palestinske territoriene
Midtøsten-konflikten
Jødedom
Samaritansk religion
Sionisme


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
PNA
Fellesutvalget for Palestina
Ungdom For Fritt Palestina
Palestinakomiteen i Norge
En portal om den palestinske grunnloven
Skipsvraket på Bakklandet

Skipsvraket på Bakklandet er et funn som ble gjort i 2007 på Bakklandet i Trondheim av et stort skip fra slutten av 1700-tallet eller begynnelsen av 1800-tallet. Skipsvraket blir liggende for framtidige utgravninger etter undersøkelsene i oktober-november 2007.


== Skipsvraket ==
I forbindelse med rivningen av Fische-bygningen ble store trerester fra et stort fartøy funnet under utgravningen. Marinarkeolog Fredrik Skoglund ved NTNU Vitenskapsmuseet som ledet de arkeologiske undersøkelsene, mente det var en meget stor skipskonstruksjon med en skrogbredde på cirka 10–12 meter som ble avdekket på Nedre Bakklandet. 
Skipets størrelsen kan deretter være på 30–40 meter i lengde og cirka 12 meter i bredde som et seilførende lasteskip. Skoglund tror de har funnet bunnseksjonen av skipet og antok at det har blitt brukt som båtslipp for overhaling av mindre båter i forbindelse med skipsverftet Trondhjems Skipsværft. Dette verftet lå på Nedre Bakklandet på den andre siden av Nidelva mot dagens Bakke bru fra 1779 til 1895. Om skipet har vært bygd ved skipsverftet eller blitt gjenbrukt som båtslipp i 1800-tallet, er dessverre ikke mulig å ha svar på. Bare en liten del av skipet er gravd opp og undersøkt.
Marinarkeologene tok ut trebiter fra skroget og daterte disse til å være fra årene 1797 +/- 2 år, 1795 eller 1799. Skipsvraket kan være fra første halvpart av 1800-tallet. Prøvene viste at treet var furu, som hadde vokst på Trøndelagskysten.


== Bakklandet ==
Etter bybrannen i 1680, ble det vedtatt at brannfarlige aktiviteter måtte flyttes ut av byen Trondheim og over på østsiden av Nidelva. Der på Nedre Bakklandet som bare var en flat strand på midten av 1600-tallet, ble skipsvirksomheter som tjærebreding av skip og båter etablert sammen med kjølhalingsslipp, brabenk (kran) og brygger. 
Trondhjems Skipsværft som startet i 1779 av betydningsfulle handelsfolk i Trondheim, Henrik Meincke, Catharina Meincke Lysholm og Peder Falck, ble raskt et av de største foretakene i byen. Det første skipet som ble bygd ved verftet het «Throndhjems Prøve», sjøsatt i 1780. Verftet som fikk en ny oppblomstring fra 1846–1855, omstilte ikke seg til den nye fartøysteknologien med jernkonstruksjoner på slutten av 1800-tallet, og i 1895 ble verftet offisielt avviklet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fant rester av seilskute
«Nytt arkeologisk funn». NRK. 22. oktober 2007. Besøkt 7. november 2013.