jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Morten Jentoft

Morten Jentoft (født 22. juli 1956 i Bergen) er en norsk journalist og forfatter. Han har i en årrekke vært ansatt i NRK, blant annet i NRK Finnmark, og som kanalens utenrikskorrespondent i Russland i to perioder (1996–2000 og 2014–2018). Han snakker blant annet samisk, russisk og finsk, og har derfor vært benyttet av NRK som ekspertise og utsendt medarbeider i Finland, Polen, Russland og de andre landene i det tidligere Sovjetunionen. 
Han har skrevet flere bøker om kontakten mellom nordmenn og russere i nordområdene. Hans  bok, Radio Moskva (2012), handler om den norske redaksjonen i sovjetisk og russisk radio fra 1938. I 2018 utgav han boka Finland 1918 om Den finske borgerkrigen. I 2020 kom boken I grenseland, om fengslingen og dommen mot Frode Berg i Russland. 
Jentoft overtok som korrespondent i Moskva etter Hans-Wilhelm Steinfeld i september 2014 og hadde jobben fram til august 2018. Da overtok Jan Espen Kruse igjen som korrespondent..


== Bibliografi ==
1995 Verkebyllen: Om menneskeskjebner og agenter i kald krig, Tiden (skrevet sammen med Odd Isungset)
2001 De som dro østover: Kola-nordmennenes historie, Gyldendal
2005 Mennesker ved en grense: En beretning om folk i Øst-Finnmark i historiens drama, Gyldendal
2008 Døden på Kola, Gyldendal
2012 Radio Moskva, Gyldendal
2018 Finland 1918 - Den finske borgerkrigen og nordmennene som var vitne til den, Gyldendal
2020 I Grenseland - Historien om Frode Berg og livet på innsiden av norsk etterretning og russiske fengsler, Gyldendal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Marit Christensen

Marit Christensen (født 11. november 1948, død 29.  september 2022) var en norsk journalist og forfatter.


== Liv og virke ==
Hun var utdannet cand.mag. med russisk, folkeminnevitenskap og etnografi. Med statsstipend tilbrakte hun i 1972 noe tid i Voronezj, som er en stor by i det sørvestlige Russland, mot grensen til Ukraina. I 1977 gikk hun ut av Norsk journalisthøgskole.Hun sang som barn i NRKs jentekor og fikk jobb der 1977, blant annet i nyhetsavdelingen og politisk avdeling. 
Hun etterfulgte Hans-Wilhelm Steinfeld som utenrikskorrespondent i Moskva fra 1984 til 1988. 
Hun var utenrikskorrespondent for NRK i København 1993–1994, redaksjonssjef i NRKs magasinredaksjon (Dagsnytt 18, Ukeslutt, Søndagsavisen) 1995–1997, faktaredaktør 1997–1999, og virket ellers som redaktør og programleder i NRK Fjernsyn.
Sammen med Per Ståle Lønning ledet hun lørdagsunderholdningsprogrammet For galleriet på NRK 1991–1992.  Hun ledet det daglige aktualitetsprogrammet Apropos på NRK2 1998–1999.
Fra 2005 arbeidet hun med forskningsprosjektet «Personfokusering i massemediene», og sammen med professorene Lars Weisæth og Ragnar Waldahl utviklet hun et diagnoseverktøy for «medieoffer-syndrom».I 2011 utga hun en selvbiografi.


== Utgivelser ==
1994: Smirre (biografi) – skrevet sammen med Vladimir Smirnov
2000: Målrettet. Til topps med Marit Breivik (biografi)
2011: Liv i bilder (selvbiografi), Tanum
2012: Ord kan drepe (artikkel) i Gravende journalistikk, Metode, prosess og etikk
2013: Moren (biografi), Aschehoug – et portrett av Wenche Behring Breivik, mor til Anders Behring Breivik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marit Christensen på Internet Movie Database
Kari-Grete Alstad

Kari-Grete Alstad (født 4. mars 1941) er en norsk journalist. Hun har vært utstasjonert for NRK som korrespondent i Washington, DC (1977–1981), Afrika-korrespondent (1986–1990) og såkalt stringer, også her med NRK som oppdragsgiver i London (2003–2007).
I noen år var hun og kjent som Kari-Grete Mekjan.


== Eksterne lenker ==
Biografi hos NRK
Håvard Narum

Kjell Håvard Narum (født 23. juni 1944 i Hov) er en norsk journalist og forfatter. Narum er født i Hov, Søndre Land, og har artium fra Gjøvik videregående skole. Han er utdannet historiker fra Universitetet i Oslo, og startet sin journalistiske karriere i Oppland Arbeiderblad. Narum var senere utenriksmedarbeider i Norsk Telegrambyrå. Han arbeidet så i NRK der han blant annet var leder for Dagsnytts politiske redaksjon og utenriksredaksjon.  Han har vært utenrikskorrespondent for NRK i Washington, D.C. (sommer 1987-høst 1991) og har arbeidet som politisk kommentator i Aftenposten.


== Bibliografi ==
Hvordan Nordisk Råd ble til (1972)
med Henry Valen og Arne Strand: Velgere på vandring (1981)
med Kristofer Narum: Søndre Land (1987)


=== Atlanterhavskomiteens skriftserie ===
Stortingets rolle i norsk utenrikspolitikk (1988: 119)


== Referanser ==
Øystein Singsaas

Øystein Singsaas (født 17. desember 1945) er norsk journalist og politiker. Han er cand. philol. med fransk som hovedfag, og har studert i både USA og Frankrike Øystein Singsaas arbeidet i 25 år i NRK i ulike stillinger, deriblant programsekretær, redaksjonssekretær og redaksjonssjef i NRK Dagsnytt, samt i Nyhetsavdelingen i fjernsynet med ansvar for Lørdagsrevyen. Singsaas har også vært utstasjonert som NRKs utenrikskorrespondent i Paris i perioden 1986-1990. 
Han har også vært statssekretær ved Statsministerens kontor under Gro Harlem Brundtlands siste regjering (1992–1996) med ansvar for pressesaker, i tillegg til at han har hatt stillingen som statssekretær i Forsvarsdepartementet (2000–2001). Singsaas var i perioden februar 2004 til oktober ansatt ved Ullevål universitetssykehus (UUS) som kommunikasjonsdirektør. Han ble etterfulgt i stillingen av Jonette Øyen. Øystein Singsaas har hovedfag i fransk fra Universitetet i Oslo (UiO) (1974). 


== Bibliografi ==
Meditation ponctuelle: Analyse thématique et stylistique des billets "Au jour le jour" de Robert Escarpit dans le Monde (Hovedoppgave i fransk, 1974)


== Eksterne lenker ==
(no) Øystein Singsaas hos Norsk senter for forskningsdata
Kjell Gjøstein Resi

Kjell Gjøstein Resi (født 7. november 1937) er en norsk journalist. Han har arbeidet mange år i NRK der han 1973–1975 var korrespondent i Asia og rapporterte fra Vietnamkrigen. Han var NRKs korrespondent i Midtøsten (1977–1979). Han var også i en årrekke journalist i den norske redaksjonen i Deutschlandfunk og var redaksjonsjef for den norske redaksjonen i Deutsche Welles sendinger fra Tyskland. Han har vært mangeårig europakorrespondent i P4. I 2017 mottok han Prix Radios hederspris.


== Referanser ==
Tor Strand (1936–2022)

Tor Strand (født 23. april 1936, død 19. mars 2022) var en norsk journalist og forfatter.
Han ble ansatt i NRK i 1960 og arbeidet blant annet som NRKs utenrikskorrespondent i Moskva fra 1968 til 1971, i New York på 1970-tallet, og i London til 1987, da Per Øyvind Heradstveit tok over. Han var programdirektør i Fjernsynet fra 1987 og fjernsynsdirektør 1991-1994.


== Bibliografi ==
Watergate: Et politisk system i krise (1974)
Stormaktene og avspenningen (Atlanterhavskomiteens skriftserie - 1977: 36)


== Referanser ==
Gunnar Høidahl

Gunnar Høidahl (født 1943 i Fredrikstad) er en norsk journalist som arbeidet i NRK. Han har vært NRKs korrespondent i Stockholm (1972–1974), Asia-korrespondent med base i Hongkong (1975–1979) og Beijing (1982–1985), samt utenriksredaktør, nyhetsredaktør, nyhetssjef og sportssjef i NRK Dagsrevyen. Han har også vært president for Eurovisions nyhetsorganisasjon.


== Artikler ==
Aktuelle hendinger i Kina og Japan, og betydningen for utviklingen i Stillehavsområdet (1987: 2) Atlanterhavkomitéens Sikkerhetspolitiske bibliotek


== Referanser ==
Reutov

Reutov (russisk: Реутов) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger 12 km øst for Moskva. Innbyggertall: 79 100 (2005 est.), 76 805 (folketelling 2002).
Reutov ble grunnlagt i 1573 og fikk innvilget bystatus i 1940. Byen er skilt fra Moskva av MKAD og Nosovikhinskoje-motorveien (du trenger bare å gå over gata for å komme dit). Reutov har nå status som vitenskapsby (Naukograd – russisk: Наукоград)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Reutov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pedro Arrupe

Pedro Arrupe (født 14. november 1907 i Bilbao i Spania, død 5. februar 1991 i Roma) var en spansk prest og den 28. generalsuperior for jesuittordenen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Baskeren Prfto Arrupe begynte først på medisinstudiet ved Universitetet i Madrid, men gjorde seg ikke ferdig med det. Han trådte i stedet inn i jesuittordenen i 1927, og fullførte novisiatet i Loyola og begynte så på filosofistudiet i Oña nær Burgos.
Ettersom Franco-regjeringen i Spania oppløste jesuittordenen, måtte han fortsette studiene utenlancs. Det ble i Marneffe i Belgia og i det tyske teologatet i Valkenburg aan de Geul i Nederland. 


=== Prest ===
I 1936 ble han presteviet i Marneffe. Så ble han sendt til St. Mary's College i Kansas City i Missouri i USA og deretter til  Cleveland i Ohio. 
Derfra ble han den 15. oktober 1938 sendt som misjonær til Japan. Til 1940 studerte han språket, og arbeidet i et fattigkvarter i Tokyo. Fra 1940 til 1942 var han sogneprest i Yamaguchi. Fra 1942 virket Arrupe som novisemester i Hiroshima, der han noen år senere opplevde atombombeangrepet. Han befant seg i et solid steinhus noe utenfor totalødeleggelsessonen da bomben falt, og der kunne han og novisene innrette et nødhospital for de overlevende. 
I 1954 ble han viseprovinsial, og da Japan ble opphøyet til selvstendig provins for jesuittene i 1958, ble han første provinsial der.


=== Generalsuperior for jesuittordenen ===
Etter at jesuittordenens 27. generalsuperior Jean-Baptiste Janssens døde i 1964, valgte ordenens generalforsamling Arrupe til hans etterfølger den 22. mai. Det ble hans oppgave å lede orden gjennom omstillingsprosessene etter annet vatikankonsil.
I august 1981 ble han rammet av slag. På det tidspunkt hadde Arrupe allerede forsøkt å innkalle en generalforsamling for å velge en etterfølger. Dette utsatte pave Johannes Paul II, som i stedet innsatte jesuitten Paolo Dezza som sin personlige delegat i spissen for ordenen. Arrupe var selv så syk at han ikke kunne utøve ledelsesembedet. I 1983 fikk ordenen tre sammen for valg av ny jesuittgeneral. Det ble Peter Hans Kolvenbach.


== Verker ==
Yo viví la bomba atomíca (1952)
Unser Zeugnis muss glaubwürdig sein. Ein Jesuit zu den Problemen von Kirche und Welt am Ende des 20. Jahrhunderts. Mit einem Vorwort von Karl Rahner. Ostfildern (Schwabenverlag). 2 Auflage 1981.
Zwiefelhofer, Hans (utg.): Im Dienst des Evangeliums. Ausgewählte Schriften von P. Pedro Arrupe S.J., Generaloberer der Gesellschaft Jesu (1965–1983). München (Erich Wewel) 1987.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Martin Maier: Pedro Arrupe – Zeuge und Prophet, Würzburg: Echter, 2007.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Pedro Arrupe i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Eivind Norman Borge

Eivind Normann Borge (født 24. februar 1950) er en norsk lokalpolitiker (FrP) som var ordfører i Hvaler kommune mellom 2007 og 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eivind Borge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Eivind Norman Borge hos Stortinget 
(no) Eivind Norman Borge hos Norsk senter for forskningsdata
Nils Nilssen

Nils Nilssen (født 9. september 1953) er en norsk lokalpolitiker. Nilssen var ordfører i Rømskog for Arbeiderpartiet 2007-2011. Han var varaordfører i perioden 2011-2015.
Nilssen ble i 2007 valgt gjennom et valgteknisk samarbeid mellom Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet. Senterpartiet var den eneste partiet blant de 13 kommunestyrerepresentantene som ikke var en del av styringsflertallet.


== Referanser ==
Tor Melvold

Tor Melvold (født 23. juli 1947) var ordfører i Trøgstad for Arbeiderpartiet i perioden 2007-2011.Melvold ble valgt gjennom et valgteknisk samarbeid mellom Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre og Høyre. Senterpartiet mistet også ordførerkjedet etter 85 år som ordførerparti, men vant tilbake ordførerposisjonen ved kommunevalget i 2011. Melvold er varaordfører i Trøgstad fra 2015.


== Referanser ==
Norsk Zoologisk Forening

Norsk Zoologisk Forening (NZF) ble stiftet i 1946 og er en norsk forening som er opptatt av alle dyregrupper, fra insekter og krepsdyr til pattedyr og fugler. Foreningen er åpen for alle som er interessert i zoologi, både fagfolk og legfolk.
NZF utgir medlemstidskriftet «Fauna» fire ganger årlig og har fire lokallag rundt om i Norge: Oslo og Akershus, Rana, Røros og Sørlandsavdelingen. Medlemmer som bor innenfor et lokallags virkeområde blir automatisk medlem av dette lokallaget.
NZF er medlem av Samarbeidsrådet for biologisk mangfold (SABIMA), sammen med sju andre foreninger, og samarbeider med Artsdatabanken om å drive Artsobservasjoner, sammen med fem andre organisasjoner.


== «Fauna» ==
Medlemstidskriftet «Fauna» kom ut første gang i 1948 og publiserer artikler, småstykker og andre bidrag og nyheter knyttet til zoologi, fortrinnsvis fra Norge. Opplaget er på cirka 1 700 hefter, som utgis til medlemmer og abonnenter fire ganger årlig.


== Eksterne lenker ==
Norsk Zoologisk Forening
Rolf Bjørn Backe

Rolf Bjørn Backe (født 21. november 1934 på Gjøvik, død 11. september 2012) var en norsk fotballspiller. Backe fikk 18 landskamper for Norge i perioden 1959-62. Han scoret totalt fem mål. Debutkampen var mot Island i 1959. 
Som klubbspiller var Backe hele tiden knyttet til Gjøvik/Lyn, med unntak av en periode på Huddersfields amatørlag (som student i England). Rolf Bjørn Backe scoret begge målene da Gjøvik/Lyn slo Vard i cupfinalen i 1962. Han ble tildelt VGs pris som beste senterløper i Ti-klubbserien i 1963. 
Backe var også en habil bandyspiller, med flere sesonger på Gjøvik Bandyklubbs A-lag. På 1970-tallet tok Rolf Bjørn Backe og broren, Per Bue Backe, over farens tekstilforretning, Rolf Backe A/S. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hemstad, Sigbjørn: Smil, sport og rock. Store hendelser på Gjøvik og Toten på 50- og 60-tallet, Gjøvik 2007.
Gjøvik/Lyns cupfinalehelt fra 1962 er død, 77 år gammel., Oppland Arbeiderblad 14. september 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Bjørn Backe – Transfermarkt 
(en) Rolf Bjørn Backe – WorldFootball.net 
(en) Rolf Bjørn Backe – EU-Football.info 
(no) Rolf Bjørn Backe – Norges Fotballforbund
Birte

Birte og Birthe er opprinnelige danske former av andre kvinnenavn. De kan være dannet som kortformer av Birgitta, som er en moderne form av Brigida, den latiniserte formen av det keltiske navnet Brighid, som kan være dannet av briganti, «mektig», eller brigh, «styrke». Birte og Birthe kan også være dannet av det tyske navnet Bertha som har opprinnelse i det germanske berath, «lys» eller «skinnenede».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Birte i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

Birthe var et populært navn på jentebarn i Norge på 1700-tallet.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Birthe Neumann (f 1947), dansk skuespiller
Birte Svatun (f 1958), norsk journalist og forfatter
Birte Riddervold (f 1980), norsk orienteringsløper


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Birte
(en) Think Baby Names: Birte
ISO 843

Den internasjonale standerden ISO 843 etablerer et system for å translittere fra greske bokstaver til latinske bokstaver.


== 1997-utgaven ==
Unntak:

doble vokaler αυ translitteres som au
doble vokaler ευ translitteres som eu
doble vokaler ου translitteres som ou


== Se også ==
Liste over ISO-translitterasjoner


== Eksterne lenker ==
Transliteration of Non-Roman Scripts -En samling av skriftsystemer og translitteringstabeller, inkludert ISO 843.
Erik Johansen (fotballspiller)

Erik Johansen (født 16. april 1940 på Gjøvik, død 20. november 2000) var en norsk fotballspiller. Johansen fikk 39 landskamper for Norge i perioden 1961-69, med totalt ni skåringer. Han ble norgesmester med Gjøvik/Lyn i 1962. Johansen spilte for Gjøvik-klubben til 1966, da han gikk til Skeid.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hemstad, Sigbjørn: Smil, sport og rock. Store hendelser på Gjøvik og Toten på 50- og 60-tallet, Gjøvik 2007.


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Johansen – Transfermarkt 
(en) Erik Johansen – WorldFootball.net 
(en) Erik Johansen – EU-Football.info
Farvel Bafana

Farvel Bafana er en sørafrikansk-fransk-tysk dramafilm fra  2007 i regi av danske Bille August. Filmen handler om forholdet mellom Nelson Mandela og James Gregory, hans overordnede og fangevokter. Gregorys egen bok Goodbye Bafana: Nelson Mandela, My Prisoner, My Friend, ligger til grunn for manuset.
Innspillingen fant sted i den siste halvdelen av 2006 i Sør-Afrika, med Dennis Haysbert i rollen som Nelson Mandela, Joseph Fiennes i rollen som James Gregory og Diane Kruger i rollen som Gregorys kone.


== Kontrovers ==
Bokens nøyaktighet ble tilbakevist av Mandelas gamle venn, Anthony Sampson. I Sampsons bok Mandela: the Authorised Biography beskyldte han James Gregory, som døde av kreft i 2003, for løgn og sverting av Mandelas privatliv i sin bok Goodbye Bafana. Sampson fremholdt at Gregory og Mandela sjelden hadde snakket sammen, men Gregory sensurerte brevene sendt til Mandela i fangenskap, og brukte denne informasjonen til å fabrikkere et tett forhold til ham. Sampson hevdet også at andre voktere mistenkte Gregory for å spionere for myndighetene, og at Mandela vurderte å saksøke Gregory.The Making Of inneholder et videointervju med Nelson Mandela hvor han omtaler James Gregory på følgende måte: 
He was one of the most refined warders. Well-informed and courteous with everybody. Soft spoken. Very good observations. I developed a lot of respect for him.


== Rolleliste ==
Joseph Fiennes     –     James Gregory
Dennis Haysbert    –     Nelson Mandela
Diane Kruger       –     Gloria Gregory
Patrick Lyster     –     Maj. Pieter Jordaan
Faith Ndukwana     –     Winnie Mandela
Mehboob Bawa       –     Ahmed Kathrada
Leslie Mongezi     –     Walter Sisulu
Sizwe Msutu        –     Cyril Ramaphosa
Norman Anstey      –     Jimmy Kruger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Farvel Bafana på Internet Movie Database 
(no) Farvel Bafana hos Filmfront 
(sv) Farvel Bafana i Svensk Filmdatabas 
(da) Farvel Bafana i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Farvel Bafana på Allociné 
(nl) Farvel Bafana på MovieMeter 
(en) Farvel Bafana på AllMovie 
(en) Farvel Bafana på Turner Classic Movies 
(en) Farvel Bafana på Rotten Tomatoes 
(en) Farvel Bafana på Metacritic 
(no)  Farvel Bafana hos Filmweb
Petter Fauchald

Petter Fauchald (født 30. mars 1930 i Østre Toten, død 4. januar 2013 samme sted) var en norsk fotballspiller. Han fikk to A-landskamper for Norge, begge i 1954. Fauchald var en målfarlig og rask ytreløper på Kapp IFs gode 50-tallslag, som også fikk ett år i Hovedserien (1958/59).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hemstad, Sigbjørn: Smil, sport og rock. Store hendelser på Gjøvik og Toten på 50- og 60-tallet, Gjøvik 2007.


== Eksterne lenker ==
(en) Petter Fauchald – WorldFootball.net 
(en) Petter Fauchald – EU-Football.info 
(no) Petter Fauchald – Norges Fotballforbund 
Artikkel om Petter Fauchald på lokalhistoriewiki
Heathrow Terminal 5 stasjon

Heathrow Terminal 5 er en jernbane- og undergrunnsstasjon ved Heathrow lufthavn i London.
Stasjonen ble åpnet 27. mars 2008, samtidig med den nye terminalen ved flyplassen, og betjenes av undergrunnsbanens Piccadilly-linje og flytogekspressen Heathrow Express.


== Eksterne lenker ==
Heathrow Airport Terminal 5 jernbanestasjon National Rail Enquiries (Engelsk)
Heathrow Airport Terminal 5 bus/tube (undergrunnsbane) Transport for London (Engelsk)
Roy Strandbakke

Roy Astor Strandbakke (født 12. oktober 1930 på Raufoss, død 22. april 2021 samme sted) var en norsk fotballspiller.
Strandbakke spilte to kamper på det norske A-landslaget, i henholdsvis 1953 og 1957. Han spilte også åtte B-landskamper. Strandbakke spilte hele tida på Raufoss IL, med totalt 629 kamper. I sin tidlige karriere spilte Strandbakke på høyre ving og senere i karrieren som forsvarsspiller.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hemstad, Sigbjørn: Smil, sport og rock. Store hendelser på Gjøvik og Toten på 50- og 60-tallet, Gjøvik 2007.


== Eksterne lenker ==
(en) Roy Strandbakke – Transfermarkt 
(en) Roy Strandbakke – WorldFootball.net 
(en) Roy Strandbakke – EU-Football.info 
(no) Roy Strandbakke – Norges Fotballforbund
Knut Dahlen

Knut Dahlen (født 28. september 1922 på Raufoss i Vestre Toten, død 18. mars 1999) var en norsk fotballspiller. Dahlen spilte fem kamper for det norske A-landslaget, i perioden 1946–1953. Som klubbspiller representerte han Raufoss IL.


== Litteratur ==
Hemstad, Sigbjørn: Smil, sport og rock. Store hendelser på Gjøvik og Toten på 50- og 60-tallet, Gjøvik 2007.
Hans Vintervold

Hans Vintervold (født 6. mai 1955 på Glåmos i Sør-Trøndelag) er en norsk politiker (Ap). Han har vært medlem av Røros kommunestyre siden 2003 var ordfører fra 2007 til 2019.Han er utdannet innen agronomi og bank og forsikring. Vintervold har yrkesbakgrunn som bank- og forsikringsrådgiver i Fokus Bank, Forenede Forsikring, Gjensidige Forsikring og RørosBanken, i sistnevnte også som leder for Oslo-avdelingen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Vintervold hos Stortinget 
(no) Hans Vintervold hos Norsk senter for forskningsdata
John Helge Andersen

John Helge Andersen (født 7. november 1944) er en norsk tannlege og politiker (Ap). Han var medlem av Røros kommunestyre 1992–2007 og ordfører 1999–2007.


== Referanser ==
Hanna Ouchterlony

Hanna Cordelia Ouchterlony (født 14. september 1838 på Norrhorja i Värnamo, Sverige, død 28. februar 1924), kommandør i Frelsesarmeen, startet Frelsesarmeen i Sverige i 28. desember 1882 og Norge 22. januar 1888. 
I 1878 var Bramwell Booth, sønn av Frelsesarmeens grunnlegger William Booth på besøk hos familien Billups, som var venner av familien Booth og var i Sverige for å bygge jernbanestrekningen Halmstad-Nässjö. Bramwell Booth talte på Värnamo jernbansestasjon, og Hanna Ouchterlony sa senere at hun så "Åndens fulle lys bli åpenbart". Hun ble så interessert at hun senere reiste til England for å få opplæring. Hun startet senere Frelsesarmeens arbeid i Sverige og Norge. 
Hanna Ouchterlony var leder for Frelsesarmeen i Sverige i perioden 1882-1892, fra 1887 med kommandørs grad. I perioden 1894-1900 var hun leder for Frelsesarmeen i Norge. Hun ble pensjonert i 1904.


== Referanser ==