Fulcher av Chartres

Fulcher av Chartres (født en gang rundt 1059 i eller i nærheten av Chartres, død 1127) var en fransk, latinsk krønikeskribent under det første korstoget.


== Feltprest ==
Fulcher ble utpekt som feltprest av Balduin I av Jerusalem i 1097 noe som tyder på at han hadde fått utdannelse som prest, mest sannsynlig i Chartres i Frankrike. Han var imidlertid ikke et medlem av ordenskapittelet ved katedralen ettersom hans navn ikke opptrer i listene ved Notabilitetene av Kirken for Vår Frue av Chartres.
Detaljene fra konsilet i Clermont i hans historie antyder at han deltok ved rådet personlig, eller kjente en som gjorde det, kanskje biskop Ivo av Chartres som også påvirket Fulchers meninger om kirkereformer og kontroversen med Investiturstriden med Det hellige romerske rike. 
Fulcher var en del av omgangskretsen til grev Stefan av Blois og Robert Curthose av Normandie som i 1096 dro sørover med en hær gjennom Frankrike og Italia, krysset grensen til Østromerriket fra Bari og nådde Konstantinopel i 1097 og slo seg der sammen med andre hæravdelinger fra det første korstoget. Fulcher reiste gjennom Lilleasia til Marash, kort tid før hæren nådde Antiochia ved Orontes i 1097 hvor han ble feltprest for Balduin. Han fulgte sin nye herre etter at Balduin forlot hovedhæren til Edessa hvor Balduin grunnla grevskapet Edessa.


== Krønike ==
Fulcher begynte sin krønike tidligst i 1100, eller senest våren 1101, i en versjon som ikke har blitt bevart, men som ble fraktet til Europa i løpet av hans levetid. Denne versjonen ble fullført en gang rundt 1106 og ble benyttet som en kilde av Guibert av Nogent, en samtidig av Fulcher i Europa.
Han begynte sitt verk ved å bearbeide sine reisekamerater som sikkert inkluderte Balduin. Han hadde mist et bibliotek i Jerusalem til sin disposisjon og hvor han hadde tilgang til brev og andre dokumenter fra korstoget. I dette biblioteket må Historia Francorum av Raimond av Aguilers og Gesta Francorum ha vært tilgjengelige ettersom de tjente som kilder for det meste av den informasjonen som han ikke personlig var øyevitne til.
Fulcher delte sin krønike i tre bøker: Bok I beskrev forberedelsene til det første korstoget i Clermont i 1095 fram til erobringen av Jerusalem og etableringen av kongedømmet Jerusalem ved Godfred av Bouillon. Det inkluderte en entusiastisk beskrivelse av Konstantinopel. Den andre boken beskrev gjerningene til Balduin som etterfulgte Godfred og var konge av Jerusalem fra 1100 til 1118. Den tredje og siste boken rapporterte om livet til kong Balduin II inntil 1127 da det var pest i byen og hvor Fulcher tilsynelatende døde. Den andre og den tredje boken ble skrevet fra en gang rundt 1109 og til 1115, og fra 1118 og til 1127, satt sammen til en andre utgave av Fulcher selv.
Fulchers verk ble benyttet av mange andre krønikeskrivere som levde etter ham. William av Tyr og William av Malmesbury brukte deler av krøniken som en kilde. Hans krønike er generelt nøyaktig og troverdig, men ikke hele tiden. Den ble utgitt av Recueil des historiens des croisades og Patrologia Latina, og en kritisk utgave på latin ble utgitt av Heinrich Hagenmeyer i 1913.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fulcher of Chartres, A History of the Expedition to Jerusalem, 1095-1127, oversatt av Francis Rita Ryan, red. Harold S. Fink, 1969.
Fulcheri Carnotensis Historia Hierosolymitana (1095–1127), red Heinrich Hagenmeyer, Heidelberg, 1913.