jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cut Copy

Cut Copy er et synthpopband fra Melbourne, Australia. Debutalbumet Bright Like Neon Love ble utgitt i 2004, og albumet In Ghost Colours kom i 2008. Bandet henter inspirasjon fra musikksjangere som New Wave, Synthpop og Post-punk.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cut Copy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cut Copy på Apple Music 
(en) Cut Copy på Discogs 
(en) Cut Copy på MusicBrainz 
(en) Cut Copy på SoundCloud 
(en) Cut Copy på Spotify 
(en) Cut Copy på Songkick 
(en) Cut Copy på Last.fm 
(en) Cut Copy på Genius — sangtekster 
(en) Cut Copy på AllMusic 
Cut Copy på Twitter 
Cut Copy på Facebook 
Cut Copy på Instagram 
Cut Copy på YouTube 
Cut Copy på YouTube 
Cut Copy på Myspace 
Cut Copy på Tumblr
Ben Crenshaw

Ben Crenshaw (født 11. januar 1952 i Austin, Texas) er en amerikansk profesjonell golfspiller. Han studerte og spilte golf på Austin High School og University of Texas før han begynte å spille golf på profesjonell basis i 1973. Han vant 19 turnerninger på PGA-touren, blant disse 2 seire i major-turneringen The Masters Tournament.  Crenshaw er ansett som en av de beste putterne i golf-historien.
På midten av 1980-tallet ble det funnet ut at han led av Graves sykdom, som er en sykdom i skjoldbruskkjertelen, men han fortsatte likevel å vinne golfturneringer. Crenshaw vant også flere profesjonelle turneringer utenfor PGA-touren, inkludert World Cup of Golf i 1988. Han tilbrakte 80 uker på topp-10 på verdensrankingen i golf fra 1987 til 1989.
I 2002 debuterte han på Champions Tour, en tour for spillere over 50 år. Der vant han sin første turnering (Wendy's Champions Skins Game, på lag med Fuzzy Zoeller) i 2009.
Crenshaw spilte i Ryder Cup fire ganger (1981, 1983, 1987 og 1993), og var kaptein én gang (1999).  Han ble innvalgt i World Golf Hall of Fame i 2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ben Crenshaw – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Ben Crenshaw – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ben Crenshaw – PGA-touren 
(en) Ben Crenshaw – Europatouren 
(en) Ben Crenshaw – Japantouren 
(en) Ben Crenshaw – Verdensrankingen
Blakhammartunnelen

Blakhammartunnelen er en tunnel på riksvei 13 i Vestland. Tunnelen ligger i Eidfjord, er 220 m lang og ble åpnet i 1996.I 2000 ble tunnelen nevnt som en av mange norske tunneler hvor brennbart PE-materiale var ubeskyttet.Det er ikke tillatt for gående og syklende å ferdes i Blakhammartunnelen, som må bruke den gamle veien rundt.


== Se også ==
Butunnelen
Hestagjel bru
Hardangerbrua
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Blakhammartunnelen på Google Street View
The Road Goes Ever On

The Road Goes Ever On er en sangsyklus som har blitt publisert som noter og som et lydopptak. Musikken ble skrevet av Donald Swann og ordene i sangen er hentet fra J.R.R. Tolkiens Midgard-litteratur.  
Med Tolkien's godkjenning skrev Donald Swann musikken til denne sangsyklusen og mye av musikken ligner engelsk tradisjonell musikk eller folkemusikk. Det eneste unntaket er alviske sanger som var basert på en låt som er skrevet av Tolkien selv og som har noe slektskap til gregoriansk musikk.
Cross Purposes

Cross Purposes er det syttende studioalbumet til det britiske heavy metal-bandet Black Sabbath.
Albumet ble utgitt av I.R.S. Records i januar 1994. Tony Martin var tilbake som vokalist, og ny trommeslager var Bobby Rondinelli.


== Sporliste ==


== Personell ==
Tony Martin – vokal
Tony Iommi – gitar
Geoff Nicholls – keyboard
Geezer Butler – bassgitar
Bobby Rondinelli – slagverk


== Eksterne lenker ==
(en) Cross Purposes på Discogs 
(en) Cross Purposes på MusicBrainz 
(en) Cross Purposes på AllMusic
Kalimba

Kalimba er et musikkinstrument som har røtter i Afrika. Det finnes flere varianter, men de fleste bygger på en solid bunnplate etter en konstruksjon av tre. Instrumentet finnes også under navnene: likembe, gogo, mbira og sansa.


== Eksterne lenker ==
Mbira.org
MbiraMagic.Com
Gullhammartunnelen

Gullhammartunnelen er en tunnel på riksvei 13 i Vestland. Tunnelen ligger ved Granvinsvatnet i Voss og er 194 m lang.


== Se også ==
Vallaviktunnelen
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gullhammartunnelen på Google Street View
Koto (musikkinstrument)

Koto (japansk: 筝) er et tradisjonelt japansk musikkinstrument, en langsitar med 13-strenger. Strenginstrumentet kom til Japan fra Kina på 700-tallet, opprinnelig som del av hoffmusikken gagaku. Gjennom mange hundreår utviklet det seg en særegen musikktradisjon for instrumentet, kotomusikken (sokyoku 筝曲), uavhengig fra orkesteret gagaku. Den klassiske kotomusikken i dag går tilbake til 1600-tallet. Det fins også et stort utvalg nyskapende samtidsmusikk for koto i dag. Koto er i slekt med andre østasiatiske langsitarer, som den kinesiske guzheng, den koreanske kayagum/gayageum og den vietnamesiske langsitaren đan trành.
Instrumentet er laget av treet paulownia, og er utformet som en buet langsitar med 13 strenger som går over 13 flyttbare stoler. Ulike skalaer stemmes ved å flytte på stolene. Tradisjonelt klimpres strengene med fingerplektre på høyre tommel, pekefinger og langfinger. Halv- og heltoner over strengens tone og vibrato oppnås ved å presse strengen ned med venstre hånd, på venstre siden av stolen.


== Eksterne lenker ==
Johnson, H. (2004). The Koto: A Traditional Instrument in Contemporary Japan. Amsterdam: Hotei.
Lande, Liv. (2007). "Innovating Musical Tradition in Japan: Negotiating Transmission, Identity, and Creativity in the Sawai Koto School". Ph.D. dissertation, University of California Los Angeles.
«DigitaltMuseum: Søk:  'koto'».
Kortbane-EM i svømming 2004

Europamesterskapet i svømming på kortbane 2004 ble holdt i Wien i Østerrike fra torsdag 9. desember til søndag 12. desember 2004. 


== Medaljetabell ==


== Medaljeoversikt ==


=== Herrer ===


=== Kvinner ===


== Eksterne lenker ==
Offisielle resultater
Resultater fra Swim Rankings
Analyse av professor Rein Haljand
Okslatunnelen

Okslatunnelen er en tunnel på riksvei 13 i Vestland. Tunnelen ligger ved Tyssedal i Ullensvang og er 1272 m lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Shakuhachi

Shakuhachi ("en fot åtte") er et japansk blåseinstrument, og en slags fløyte. Instrumentet er til vanlig lagd av bambus, og har sitt navn etter lengden på instrumentet. Instrumentet er også kjent som et meditasjonsredskap, som også blir brukt i zenbuddhismen.
Den tradisjonelle shakuhachinen er 1.8 fot lang og er stemt i en pentatonisk skala i tonearten D. I dag kalles alle størrelser av fløyten for shakuhachi. De fineste fløytene blir lagd av den bambusen som vokster nærmest bakken, også gjerne med en del av roten igjen på bambusen. Det blir også lagd nybegynnerfløyter i PVC.
Tonen lages gjennom å blåse mot en vass kant, som kalles utaguchi, på fløyten. Da brytes luften og tonene oppstår. I utaguchin plasseres gjerne en bit av et horn for å forsterke og beskytte kanten. Hornbiten formes ulikt, etter som hvilken byggetradisjon fløyten er lagd som, og den viser også hvilken skole musikeren tilhører.
Etter som shakuhachi ikke har noe munnstykke som leder luften som andre fløyter har, så kan tonens karakter og lyd formes på hvilken måte man blåser.
Forbildet til fløyten er fra Kina, bambusfløyten xiao.
Krokanesodden tunnel

Krokanesodden tunnel er en tunnel på riksvei 13 i Rogaland. Tunnelen ligger i ved Suldalsvatnet i Suldal og er 350 m lang. Den åpnet i 1976. Den har ikke belysning (2020).


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Pestsøyler

Pestsøyler er søyler reist til minne om en pestepidemi og i takknemlighet til Gud for at epidemien hadde gitt seg. De smykkes gjerne med statuer eller avbildninger av Treenigheten,  Guds mor eller andre hellige som ble anropt under pestepidemier, som de hellige Rosalia, Sebastian eller Rochus. 
Den første pestsøylen ble reist under barokken i Habsburgmonarkiet i Graben i Wien. Den inspirerte raskt til flere pestsøyler ut over hele Østerrike-Ungarn. Det var gjerne nokså prangende trefoldighetssøyler, og primært å forstå som votivgaver etter at pesten hadde dødd hen. Men samtidig kunne de tjene som symboler på den katolske reforms seier over protestantismen der de ble satt opp. I tillegg kunne de tjene som symbol på at området tilhørte habsburgernes katolske monarki, noe som også kan avleses av utsmykningen på pestsøylen i Wien. I mange tilfeller var søylene ikke bare motivert av giverens fromhet, men i stor grad også av at stedet ønsket å ha et minnesmerke av rene prestisjegrunner.Mange pestsøyler er viet jomfru Maria, som blant katolikker gjerne anropes som nødhjelperske. 
Det finnes pestsøyler blant annet i:


== Tyskland ==

Pestsøylen i Ismaning (Bayern)
Pestsøylen i Eching am Ammersee) (Bayern)
i Wallerstein (Bayern)


== Østerrike ==
Beschornerkreuz i Wien
Treenighetssøylen i Klagenfurt, Alten Platz
Treenighetssøylen i Linz, Hauptplatz
Treenighetssøylen i Zwettl
Pestsøylen i Wien, Graben
ved Ampass (Tirol)
i Stift Heiligenkreuz
i Kapfenberg
i Haslach an der Mühl i Oberösterreich
i Horn
i Laa an der Thaya, Hauptplatz
i Leoben, fra 1718, Hauptplatz
i Mank (Niederösterreich)
i Mautern in Steiermark
i Neunkirchen, Hauptplatz
i Offenhausen (Oberösterreich), Marktplatz
i Perg (Oberösterreich), Hauptplatz
ved Reith-Leithen (Tirol)
i Rohrbach, Stadtplatz
i St.Veit/Glan, Hauptplatz
i Weitra, Hauptplatz


== Romania ==
Treenighetssøylen i Timişoara, Piaţa Unirii


== Slovakia ==

i Kremnica, 1700-tallet, 20 meter høy


== Tsjekkia ==
i Chrudim (Regionen Pardubice)
i Drnholec (Regionen Sørmähren)
i Hrádek u Znojma (Sørmähren)
i Jablonné v Podještědí (Regionen Liberec)
i Litovel (Regionen Olomouc)
i Olomouc, Treenighetsøylen (sloup Nejsvětější Trojice) reist 1716-1754, som med sine 35 meters høyde er det største byggverk av sitt slag i det tidligeren Habsburgermonarkiet
i Plzen (Regionen Plzen)
i Praha, reist 1650 som Europas fjerde Mariasøyle; dens middagsskygge tjente som meridianen som definerte Prahas lokale klokketid. Den ble ødelagt i november 1918 fordi den ble oppfattet som symbol på det gamle habsburgerstyret.
i Rovensko pod Troskami (Regionen Liberec)
i Teplice (Regionen Ústí nad Labem)
i Žamberk (Regionen Pardubice)


== Ungarn ==
i Budapest, i Budaborgen
i Pécs (Komitat Baranya)
i Sopron (Komitat Győr-Moson-Sopron)


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Donauskolen

Donauskolen (tysk: Donauschule eller Donaustil) er betegnelsen på en stilretning i malerkunsten representert av gruppe tyske og østerrikske kunstnere fra den første tredel av det 16. århundret.  Kunstnerne virket hver for seg slik at begrepet mer er konstruert av hensiktsmessighet enn som uttrykk for en gruppetilhørighet.


== Begrepshistorie ==
Begrepet "Donaustil" ble første gang brukt og definert i 1892 av Theodor von Frimmel i hans kritikk av kunsthistorikeren og berlineren Max Jakob Friedländers avhandling over Albrecht Altdorfer. Han fant karakteristiske trekk i malerkunsten i donauregionen som var forskjellig fra den øvrige tyske malerkunsten og han anså Albrecht Altdorfer som stilens fremste representant. I årene som fulgte ble begrepet stadig og noe ureflektert anvendt selv om Max Jakob Friedländer allerede i 1922 kritiserte begrepets unøyaktighet og krevde en klarere formulering av stilretningen.


== Karakteristiske trekk ved stilretningen ==
Donauskolens medlemmer konsentrerte seg gjerne om landskapet og da særlig skogene og åsene langs Donau, men uten tilstedeværelse i bildene av menneskelige figurer. Dersom mennesket likevel opptrer i bildet er naturen gjerne uttrykt symbolistisk. Ved en korsfestelse vil for eksempel himmelen over være malt med svarte skyer. 
Stilen var ekspressiv om ikke akkurat ekspresjonistisk. Den var lite preget av det italienske og representerte også et klart brudd med finishen som var vanlig i nordeuropeisk renessanse, idet man anvendte en mer malerisk i betydningen utbroderende stil.


== Representanter for stilretningen ==
Flere av gruppens medlemmer var dyktige håndverkere i trykkekunsten, vanligvis i etsning. Deres figurer er inspirert av Matthias Grünewald og ofte svært ekspressive. 
Blant medlemmene var:

Albrecht Altdorfer
Wolf Huber
Jörg Breu den eldre
Rueland Frueauf den yngre
Augustin Hirschvoge (trykker)Lucas Cranach den eldre influerte sterkt på stilen og ble fra tid til annen ansett som medlem av Donauskolen.
Geografisk gjorde Donauskolen seg først og fremst gjeldende i de tyske byene Regensburg og Passau og i tillegg i enkelte østerrikske klostre som Stift Sankt Florian og Stift Melk.


== Bibliografi ==
Stange, Alfred. Malerei der Donauschule. München: Bruckmann, 1971.
Stadlober, Margit. Der Wald in der Malerei und der Graphik des Donaustils. Wien: Böhlau, 2006, ISBN 3205774728


== Referanser ==
Tøffe, det lille lokomotivet

Tøffe, det lille lokomotivet (orig: Ivor the Engine) er en britisk animert TV-serie for barn. Serien ble opprinnelige sendt på ITV i 1959, men gjenoppstod i 1970-årene i fornyet versjon med farger på BBC, hvor den gikk fra 1975 til 1977. Serien ble laget av Oliver Postgate og Peter Firmins produksjonsselskap Smallfilms. Tegningene var ved Peter Firmin, musikken var komponert av Vernon Elliott og fremført av «the Vernon Elliott Ensemble», og historiene var skrevet av Oliver Postgate (som også var produsent).Den ble vist i NRK på 1960-, 1970- og 1980-tallet. De norske stemmene ble lest av Ragne Tangen og Rolf Just Nilsen.
Tøffe, det lille lokomotivet utgjorde hoveddelen av episodene i NRKs barnetv-serie Tertitten, som ble sendt i 1969 og 1970, med Jon Skolmen som programleder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tøffe, det lille lokomotivet på Internet Movie Database 
Svart-hvitt-episoder fra 1960-tallet gjenfunnet i Kent, England BBC, 26. oktober 2010
Les Mills International

Les Mills International er et selskap fra New Zealand som leverer ferdig koreograferte musikk-til-trening gruppetreningskonsepter til treningssentre verden over. Selskapet var i 2006 suverent størst i verden på denne virksomheten med kunder i 55 land og i over 10 000 klubber, hvilket samlet tilsvarer 4 millioner deltagere i uken.I dag tilbyr selskapet åtte forskjellige treningskonsepter:

BODYATTACK (hard sport- og aerobicsinspirert intervall- og styrketrening),
BODYPUMP (styrketrening med vektstenger),
BODYSTEP (kondisjonstrening med stepkasser),
BODYCOMBAT (kampsportinspirert kondisjonstrening m/styrke),
BODYBALANCE (styrke og fleksibilitet gjennom teknikker som Yoga, Tai Chi og Pilates),
BODYVIVE (mobilitetstrening, styrke og enkel aerobic),
BODYJAM (dans) og
RPM (spinningbasert program på sykkel).Programmene fornyes hver tredje måned med ny musikk og ny koreografi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
London Chess Classic

London Chess Classic er en årlig sjakkturnering som siden 2009 har funnet sted i desember ved Olympia Conference Centre i Kensington i London.
Turneringen er hovedarrangementet under London Chess Festival hvor 4-5 internasjonale sjakkspillere blir invitert for å møte Englands fire beste sjakkspillere.
Siden 2015-utgaven er turneringen en del av Grand Chess Tour, sammen med Norway Chess og Sinquefield Cup.


== Vinnere ==
Magnus Carlsen har vunnet turneringen flest ganger med sine fire seire:


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) London Chess Classic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nyctophila

Nyctophila er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) lysbiller (Lampyrinae) i familiegruppen lysbiller. 


== Systematisk inndeling ==
Nyctophila har 13 arter i Europa.

Orden Biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie lysbiller (Lampyrinae) Latreille, 1817
stamme Lampyrini Latreille, 1817
slekt Nyctophila
Nyctophila anatolica Geisthardt, 1982
Nyctophila bonvouloirii (Jacquelin Du Val, 1860)
Nyctophila calabriae Geisthardt, 1983
Nyctophila caspica (Motschulsky, 1854)
Nyctophila caucasica (Motschulsky, 1854)
Nyctophila colorata Geisthardt, 1983
Nyctophila confusa Geisthardt, 1982
Nyctophila fuscipennis (Guérin-Méneville, 1847)
Nyctophila genatsvali Kazantsev, 2010
Nyctophila graeca Geisthardt, 1990
Nyctophila heydeni (E.Olivier, 1884)
Nyctophila incisa (E.Olivier, 1884)
Nyctophila incognita Geisthardt, 1982
Nyctophila libani (Laporte de Castelnau, 1833)
Nyctophila maculicollis (Fairmaire, 1866)
Nyctophila molesta (Jacquelin Du Val, 1860)
Nyctophila motschulskyi Kazantsev, 2010
Nyctophila pseudocaucasica Geisthardt, 1982
Nyctophila reichii (Jacquelin Du Val, 1859)
Nyctophila riegeri Geisthardt, 1990
Nyctophila scabripennis E.Olivier, 1907
Nyctophila syriaca (Baudi, 1871)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nyctophila i Encyclopedia of Life 
(en) Nyctophila i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nyctophila hos Fauna Europaea 
(en) Nyctophila hos ITIS 
(en) Nyctophila hos NCBI 
(en) Kategori:Nyctophila – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nyctophila - Fauna Europaea - engelskspråklig
Mesterligaen 1995/1996

Mesterligaen i fotball for menn 1995/96 var den 41. sesongen av Mesterligaen. Turneringen ble vunnet av Juventus, som slo de regjerende mestrene Ajax i finalen. Dette skulle bli den eneste Mesterligatittelen Juventus tok hjem på 1990-tallet, til tross for at de spilte seg til finalen de to påfølgende årene også. Fra Norge stilte Rosenborg, som kvalifiserte seg til gruppespillet ved å slå tyrkiske Beşiktaş 4-3 sammenlagt. Rosenborg endte på tredjeplass i gruppe B og gikk dermed ikke videre til sluttspillet.
Dette årets turnering var den første hvor en seier ga tre poeng i stedet for to.


== Kvalifisering ==
*: Dynamo Kyiv vant kvalifiseringen, men ble i den første kampen i gruppespillet mot Panathinaikos beskyldt for et mislykket forsøk på å bestikke dommer Antonio López Nieto. Avgjørelsen ble anket, men de ble kastet ut av turneringen av UEFA, og Aalborg overtok plassen i gruppespillet. Dynamo Kyiv ble i tillegg utestengt fra Mesterligaen i to år, men denne utestengelsen ble senere redusert til et år.
b: Laget vant på bortemålsregelen


== Gruppespill ==


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


=== Gruppe C ===


=== Gruppe D ===


== Sluttspill ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Se også ==
UEFA-cupen 1995/1996


== Eksterne lenker ==
1995-96 season at UEFA website
European Cup results at RSSSF
Stockard Channing

Stockard Channing (født Susan Antonia Williams Stockard 13. februar 1944 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller fra teater, film og fjernsyn. Hun er kjent for sine roller som Betty Rizzo i filmen Grease, som USAs førstedame Abbey Bartlet i NBCs fjernsynsserie Presidenten og for hennes rolle i både teaterversjonen og filmen Six Degrees of Separation. Channing har også spilt i Heartburn – I gode og onde dager (1986).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stockard Channing på Internet Movie Database 
(sv) Stockard Channing i Svensk Filmdatabas 
(da) Stockard Channing på Filmdatabasen 
(da) Stockard Channing på Scope 
(fr) Stockard Channing på Allociné 
(en) Stockard Channing på AllMovie 
(en) Stockard Channing hos Turner Classic Movies 
(en) Stockard Channing hos Rotten Tomatoes 
(en) Stockard Channing hos The Movie Database 
(en) Stockard Channing hos Internet Broadway Database 
(en) Stockard Channing på Internet Broadway Database
(en) Stockard Channing på Internet Off-Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Kate Bosworth

Catherine Ann «Kate» Bosworth (født 2. januar 1983) er en amerikansk skuespiller. Hun ble for alvor kjent med sin hovedrolle i filmen Blue Crush fra 2002, og har siden medvirket i store filmer som Superman Returns (2006) og blackjack-dramafilmen 21 fra 2008. Bosworth har også fått oppmerksomhet omkring sine langvarige forhold til de to skuespillerne Matt Czuchry og Orlando Bloom.  


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kate Bosworth på Internet Movie Database 
(sv) Kate Bosworth i Svensk Filmdatabas 
(da) Kate Bosworth på Filmdatabasen 
(da) Kate Bosworth på Scope 
(fr) Kate Bosworth på Allociné 
(en) Kate Bosworth på AllMovie 
(en) Kate Bosworth hos Turner Classic Movies 
(en) Kate Bosworth hos Rotten Tomatoes 
(en) Kate Bosworth hos TV Guide 
(en) Kate Bosworth hos The Movie Database 
Men's Vogue, artikkel i april 2008
Wood Lane undergrunnsstasjon

Wood Lane undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den betjener Hammersmith & City- og Circle-linjene, og ligger i kollektivsone 2. Wood Lane er en av få stasjoner på undergrunnsbanen som ikke har et betjent billettsalg; alt salg foregår ved hjelp av automater, i hovedsak med det elektroniske reisekortet Oyster.
En annen stasjon med samme navn (senere omdøpt til White City) ble nedlagt i 1959. Denne stasjonen lå på Central-linjen, mellom nåværende White City og Shepherd's Bush.


== Eksterne lenker ==
Wood Lane Underground Station Transport for London (Engelsk)
Hegdehaugen

Hegdehaugen er et strøk i bydel Frogner i Oslo som består primært av boliger.


== Avgrensning ==
Strøket ligger vest for gatene Pilestredet og Fagerborggata, nord for Underhaugsveien og de østlige delene av Professor Dahls gate, øst for Majorstuveien, og sør for Holmboes gate og Rosenborggata. De nevnte gatestrekningene er inkludert i strøket.
Det ligger dermed vest for Fagerborg m/Stensparken, sør for Majorstuen, nord for Homansbyen og nordøst for Uranienborg og Briskeby.
Tvers gjennom strøket går Bogstadveien nord-sør med trikkelinje. Det er et stopp her for denne her som heter Rosenborg holdeplass.


== Historie ==
Utviklingshistorien har mange likhetstrekk med Majorstuen: Bymessig infrastruktur fra 1860-årene, innlemmet i Kristiania by i 1878. Omfattende bygging av leiegårder (murbyen) et par tiår senere.
Navnet kommer av plassen Hegdehaugen (opprinnelig Heidehaugen) under gården Store Frøen, som man i dag finner i Majorstuveien 8, oppkalt etter en tidligere eier ved navn Heide. Det var denne plassen som ga navn til Hegdehaugsveien, som i gammel tid var mye lengre enn i dag.


== Se også ==
Hegdehaugen skole
Oslo Mikrobryggeri
Rosenborg (Oslo)


== Kilder ==
Oslo byleksikon 4. utgave.
Bjerkaker

Bjerkaker er en bydel i Tromsø kommune, og er lokalisert lengst sør på Tromsøya. Bjerkaker ble etablert av A. Ebeltoft i 1855.Nabolaget er en del av Sør-Tromsøya bydelsråd som ønsker å representere befolkningen på Bjerkaker og Fagereng, samt skolekretsene som bydelene før 2012 var bundet til. Bydelsrådet er et privat initiativ og har ingen administrativ rolle i bydelen, men er med å påvirke offentlige saker som er til politisk behandling ved å være en formell part eller høringsinstans i Bygg-, Plan- og delingssaker. Sør-Tromsøya er en geografisk henvisning, og ikke et offentlig navn. Sør-Tromsøya er ikke ført i Sentralt stedsnavnregister eller Statens kartverk.
Bydelene i Tromsø har ingen allmenngyldige og klare definerbare grenser. Omtrentlig strekker Bjerkaker seg fra Sydspissen i sør til Lille Lanes i nord, og Tromsø museum i vest.


== Referanser ==