jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kysjtym

Kysjtym (russisk: Кышты́м) er en by i Tsjeljabinsk oblast i Russland. Den ligger på østsiden av de sørlige Uralfjellene, rundt 90 km nordvest for Tsjeljabinsk, nær byen Oziorsk. Innbyggertall: 41 929 (folketelling 2002).


== Atomulykke ==
Kysjtym ligger nær det kjernefysiske komplekset Tsjeljabinsk-40, også kjent som «Majak» («varde» på russisk). Her inntraff det den 29. september 1957 en voldsom eksplosjon som involverte tørre nitrat og acetatsalter i en tank med høyradioaktivt avfall. Ulykken forurenset et betydelig området som blant annet omfattet Kysjtym. Eksplosjonen skyldtes en svikt i kjølesystemet til tanken.Det ble sluppet ut 40 PBq med fisjonsprodukter. Cerium-144 og Zirconium-95 (begge relativt kortlivede isotoper med en halveringstid på henholdsvis 285 og 64 dager) utgjorde 91 % av utslippet. Det var 1 PBq med Sr-90, og 13 TBq med Cs-137. Den forurensede sonen, som er kalt East Urals Radioactive Trace (EURT), målte 300 x 50 km, og var forurenset med mer enn 4 kBq/m² med Sr-90. Det globale nedfallet av Sr-90 var rundt 2 kBq/m². Et område på 17 km² var forurenset med rundt 100 MBq Sr-90/m².
Det var 270 000 innbyggere i området. Masseevakuering ble gjennomført, ettersom den kritiske forurensingen kom fra Sr-90, med en effektiv halveringstid på 10-20 år. Omkring 800 km² land ble tatt ut av bruk. 82 % av dette området har nå imidlertid blitt tatt i bruk igjen, til skogdrift og jordbruk.
Kysjtym-ulykken ble stort sett skjult av sovjetiske myndigheter frem til 1980, da den sovjetiske biologen Zjores Medvedev avslørte dens eksistens.

		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Fotogalleri fra Kysjtym
Kort historie for Kysjtym


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kyshtym – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Кыштым – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Åse Aulie Michelet

Åse Aulie Michelet (født 1952 i Oslo) er en norsk forretningskvinne.  Fra 2008 til 2010 var hun konsernsjef i oppdrettsselskapet Marine Harvest. Før det var hun administrerende direktør i GE Healthcare Norge. Michelet er utdannet farmasøyt fra Universitetet i Oslo, og har bakgrunn som forsker fra legemiddelselskapet Nycomed. Hun er konsernsjef i Teres Medical Group.
Michelet fratrådte på styrets ønske sjefsstillingen i Marine Harvest 23. mars 2010 på grunn av en markant lavere driftsmargin enn konkurrerende selskaper. Avgangen kom overraskende på henne og de ansatte i selskapet. Michelet fikk Gabrielsen Prisen 2010 for sin kompetanse og erfaring som daglig leder / styremedlem. Prisen går til kvinner som er gode styrelederkandidater for store, børsnoterte og unoterte foretak. Michelet er nå styreleder i PhotoCure asa og styremedlem i Cermaq asa. I 2018 ble hun også styreleder i Handelshøyskolen BI, som den første kvinnelige styrelederen i stiftelsen på 12 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ukeavisenledelse.no, 14. mars 2008: Banker børsgutta i ledelse
Marcelo Fernan-broen

Marcelo Fernan-broen er en ekstradosert skråkabelbro i Metro Cebu i provinsen Cebu på Filippinene. Den løper over Mactansundet og binder sammen øya Cebu med øya Mactan.
Marcelo Fernan-broen ble åpnet i august 1999 for å avhjelpe trafikkflaskehalsen over den eldre Mactan-Mandaue-broen. Den nye broen har en lengde på 1237 meter med et sentralspenn på  185 meter. Den er av de bredeste og lengste broene på Filippinene. Den er oppkalt etter senator Marcelo Fernan, en politisk skikkelse fra Cebu City.


== Referanser ==
Magellankorset

Magellankorset (Magellan's Cross) er et stort kors oppstilt av portugisiske og spanske oppdagelsesreisende etter ordre fra Ferdinand Magellan da de ankom øya Cebu på Filippinene i 1521.
Korset huses i et lite kapell rett ved Basilica Minore del Santo Niño i Magallanes Street, rett foran rådhuset i Cebu City. Et oppslag forteller at det opprinnelige korset er omgitt av det mye større som er synlig oppstilt midt i kapellet. Dette beskyttelseskorset ble laget for å hindre at pilegrimer og andre besøkende skar av små og store fliser av det indre korset. 
Andre mener at det opprinnelige kort gikk tapt etter Magellans død, og at det senere korset tilkom da spanjolene senere i samme århundre lyktes i å kolonisere øygruppen. 
Magellankorset er et symbol på Cebu City og kapellet er med på byens segl. Det kan også betraktes som et symbol for filippinsk katolisisme. 


== Eksterne lenker ==
Bilder og ytterligere informasjon
Ole Erevik

Ole Erevik (født 9. januar 1981 i Stavanger) er en norsk tidligere håndballspiller.  I årene 2001–2017 spilte han 184 kamper for det norske landslaget. Han spilte på Norges lag som tok sølv i VM 2017.


== Karriere ==
Erevik debuterte i den norske eliteserien for klubben Stavanger Håndball. I 2003 ble han profesjonell i utlandet for den spanske klubben Ademar León, der han var med på å vinne europacupen for cupvinnere i 2005. Han hadde problemer med å spille seg til fast plass på laget, og gikk i 2005 gikk han til ligakonkurrentene Bidasoa Irún. Selv om han i 2007 ble kåret til ligaens beste målvakt, kunne han ikke forhindre at laget rykket ned. Deretter gikk han til den tyske klubben SC Magdeburg Gladiators. I 2008 gikk han til KIF Kolding i Danmark, og han ble seriemester med laget i sesongen 2008/2009. I 2011 gikk han videre til  Aalborg Håndbold der han var til 2015. Fra 2015 til 2017 spilte han for den franske klubben Pays d’Aix UC.Ole Erevik har deltatt i VM 2005, VM 2007, EM 2008, VM 2009, EM 2010, VM 2011, EM 2012, EM 2014, EM 2016 og VM 2017. I 2017 tok kom Norge på andreplass. På landslaget var han inntil 2012 vanligvis reservemålvakt for Steinar Ege.
Under håndball-VM 2019 var han ekspertkommentator i TV3.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Erevik – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Ole Erevik – Norges Håndballforbund
Club Atlético Estudiantes

Club Atlético Estudiantes er en argentinsk fotballklubb fra Buenos Aires. Estudiantes ble grunnlagt i 1898, og spiller i Primera B Metropolitana, det tredje øverste nivået i Argentina.


== Eksterne lenker ==
(en) Club Atlético Estudiantes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hans Ernback

Hans Ernback (født 27. mars 1942 i Luleå i Norrbottens län, død 19. februar 2013 i Stockholm) var en svensk skuespiller, teaterregissør, dramatiker og bildende kunstner.
Ernback begynte sin karriere hos Sten-Åke Cederhök på Veckans revy i Göteborg. Etter eksamen ved Statens Scenskola 1966 ble han engasjert hos Stockholms Stadsteater. Han slo igjennom med hovedrollen i filmen Ormen 1966 og har deretter vært flittig brukt på film og i TV. Blant de mange seriene han har medvirket i  kan nevnes Åke Falcks serie Ett köpmanshus i skärgården i 1972, kriminal-TV-serien Sinkadus i 1980 og humorserien Bombardemagnus i 1985. I tjue års tid har han arbeidet som regissør hos Sveriges Radio.
Allerede på 1960-tallet begynte han kontinuerlig å male, og fra 2004 gikk han helt over til et liv som bildende kunstner.


== Filmografi (i utvalg) ==
Ormen 1966
Roseanna (1967)
Fanny Hill (1968)
Vindingevals (1968)
Operation Leo (1981)
Sinkadus (1980) (TV-serie)
Se upp för sjöjungfrur! (1984)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Ernback på Internet Movie Database 
(sv) Hans Ernback i Svensk Filmdatabas 
(da) Hans Ernback på Filmdatabasen 
(en) Hans Ernback hos The Movie Database
Cristine Rose

Cristine Sue Rose (født 31. januar 1951 i Lynwood i California) er en amerikansk skuespillerinne, med roller fra svært mange amerikanske TV-serier, som Ally McBeal, Chicago Hope, Matlock, Venner for livet og mest nylig i superheltserien Heroes.


== Bakgrunn ==


=== Utdannelse ===
Cristine Rose har en eksamen fra Stanford University.


== Utvalgt filmografi ==
Listene under er ikke komplett, se Internet Movie Database – Cristine Rose

2006–2007 – Heroes, (TV-serie 19 episoder foreløpig)
2006 – How I Met Your Mother, (TV-serie 2 episoder)
2005 – Boston Legal, (TV-serie 1 episode)
2004 – CSI: Crime Scene Investigation, (TV-serie 1 episode)
2002 og 2004 – Venner for livet, (TV-serie 2 episoder)
2003 – Two and a Half Men, (TV-serie 1 episode)
2003 – 7th Heaven, (TV-serie 1 episode)
2001 og 2003 – Gilmore Girls, (TV-serie 2 episoder)
2001 – Malcolm in the Middle, (TV-serie 1 episode)
2001 – Six Feet Under, (TV-serie 1 episode)
1999–2000 – Provindence, (TV-serie 5 episoder)
2000 – Days of Our Lives, (TV-serie 1 episode)
1999 – Charmed, (TV-serie 5 episoder)
1999 – Beverly Hills, 90210, (TV-serie 1 episode)
1998 – ER, (TV-serie 1 episode)
1997 – Ally McBeal, (TV-serie 1 episode)
1997 – Party of Five, (TV-serie 2 episoder)
1996 – Chicago Hope, (TV-serie 1 episode)
1992–1996 – Picket Fences, (TV-serie 5 episoder)
1994 – Models Inc., (TV-serie 2 episoder)
1994 – Ellen, (TV-serie 3 episoder)
1988 og 1993 – L.A. Law, (TV-serie 2 episoder)
1993 – Star Trek: The Next Generation, (TV-serie 3 episoder)
1990 – Ferris Bueller, (TV-serie 5 episoder)
1990 – Murphy Brown, (TV-serie 1 episode)
1989 – Murder, She Wrote, (TV-serie 1 episode)
1988–1989 – TV 101 (TV-serie 3 episoder)
1988 – Moonlighting, (TV-serie 1 episode)
1987 – Matlock, (TV-serie 1 episode)
1977 – The Trial of Lee Harvey Oswald (tv-film)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cristine Rose på Internet Movie Database 
(sv) Cristine Rose i Svensk Filmdatabas 
(da) Cristine Rose på Filmdatabasen 
(fr) Cristine Rose på Allociné 
(en) Cristine Rose på AllMovie 
(en) Cristine Rose hos The Movie Database
Rikspartidag for enhet og styrke

Rikspartidag for enhet og styrke var det tyske nazistpartiet NSDAPs 6. rikspartidag. Partikongressen ble gjennomført som en massemønstring i Nürnberg fra 4. til 10. september 1934.  Opprinnelig hadde man ikke noe samlende tema for arrangementet, men det fikk senere betegnelsen «Rikspartidag for enhet og styrke» (Reichsparteitag der Einheit und Stärke). Rikspartidagen ble særlig kjent gjennom Leni Riefenstahl skremmende effektfulle propagandafilm Viljens triumf, der hun dokumenterer arrangementet og medlemmenes hyllest av partiføreren og landets rikskansler Adolf Hitler. 


== Program ==


=== Tirsdag 4. september:  Hilsingsdag ===
Mottakelse for den internasjonale pressen. Taler: Ernst 'Putzi' Hanfstaengl.
Pressemottakelse i Kulturhuset (Kulturvereinshaus) Taler: Dr. Otto Dietrich.
Mottakelse i anledning Hitlers ankomst. Rådhuset. Talere: Borgermester Willy Liebel, Adolf Hitler.


=== Onsdag 5. september:  Åpningsdag ===
Kongress møte i Luipold-hallen: Talere: Rudolf Hess og Julius Streicher
Opplesing av Hitlers proklamasjon for partikongressen
Møte om kultur problemer i Apollo teateret.  Talere: Alfred Rosenberg og Adolf Hitler


=== Torsdag 6. september:  Dag for Rikets arbeidstjeneste ===
Mønstring av Rikets arbeidstjeneste (Reichsarbeitsdienst). Talere: Konstantin Hierl; Adolf Hitler.
Kongressmøte i Luitpold hallen. Talere: Robert Ley; Joseph Goebbels; Adolf Wagner.


=== Fredag 7. september:  Dag for de politiske organisasjonene ===
Mønstring av de politiske organisasjonen på Zeppelinfeltet.  Talere: Robert Ley; Adolf Hitler.
Kongressmøte i Luitpold hallen.  Talere: Walter Darré.
Møte i den nasjonalsosialistiske foreningen for hjelp til krigsofre i kulturhuset Taler: Hanns Oberlindober.


=== Lørdag 8. september: Dag for Hitler-ungdommen ===
Mønstring av Hitlerungdommen på ungdomsstadion (Hitler-Jugend Stadion). Talere: Baldur von Schirach; Adolf Hitler.
Møte i kvinneforeningen i Luitpoldhallen Taler: Adolf Hitler
Møte med arbeidstjeneste-lederne i kulturhuset.  Taler: Konstantin Hierl.


=== Søndag 9. september: Dag for SA og SS ===
Mønstring av SA og SS på Luitpold-arenaen.  Talere: Adolf Hitler; Viktor Lutze.


=== Mandag 10. september: Hærens dag ===
Kongress-møte i Luitpold hallen. Taler: Adolf Hitler.


== Film fra Rikspartidagene ==
Se egen artikkel: Viljens triumfFilmskaperen Leni Riefenstahl lagde dette året filmen Viljens triumf (Reichsparteitag des Willens). Filmen vant priser under filmfestivalene i Venezia og Paris, og ble vist offentlig i Tyskland helt fram til Det tredje rikes fall i 1945. Filmen kom akkurat på rett tid i tysk mellomkrigstid: Ved å skape et bilde av en sterk leder for et publikum som knyttet Weimar-republikken og Versaillestraktaten til nasjonal ydmykelse, representerte Viljens triumf et ønske om selvrealisering og kamp mot utenlandske krefter som la tøyler på Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nuremberg Rally 1934 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons YouTube: Rudolf Hess introduserer Adolf Hitler
Brightcove.tv: Hitler på Zepperlinfeltet i 1934
Gunvor Risa

Gunvor Risa (født 1943) er en norsk litteraturviter og tidligere førsteamanuensis i norsk ved Universitetet i Stavanger med barnelitteratur som spesialområde.
Hun er cand.philol. fra Universitetet i Bergen 1971 på en avhandling om Rasmus Løland, og har arbeidet i Stavanger siden 1993.


== Bibliografi i utvalg ==
Barnelitteratur, sjangrar og teksttypar. Sammen med Ingeborg Mjør. Cappelen, 2000 og 2006. ISBN 978-82-02-25856-6
Norsk barnelitteraturhistorie. Sammen med Tone Birkeland og Karin Beate Vold. Samlaget, 1997, 2005 og 2018. ISBN 9788252159332 (3. utg.)
Medforfatter i Tormod Haugen : en artikkelsamling. Gyldendal, 1995
Litteratur for barn : artiklar om barns bøker og lesing. Redigert sammen med Tone Birkeland. Cappelen, 1990. ISBN 82-02-12663-0
Medforfatter i Halldis Moren Vesaas, festskrift til 80-årsdagen 18. november 1987. Aschehoug, 1987
Medforfatter i Den norske barnelitteraturen gjennom 200 år. Cappelen, 1981. ISBN 82-02-01905-2
Mellom boka og barnet. redigert sammen med Eldbjørg Fosseng, Ruth Jenssen, Gunvor Risa. NKI-forlaget, 1979. ISBN 82-562-0774-4
Artikkelen «Rasmus Løland: Paa sjølvstyr». I: Norsk Litterær Årbok, 1975


== Referanser ==
Sirajuddin Haqqani

Sirajuddin Haqqani også noen ganger kalt for Siraj Haqqani (født ca. 1970) er en militær leder av pashtun-folket som leder Waziri-styrker i kampen mot Afghanistan i perioden 2004-2006. Hans far er Jalaluddin Haqqani, en berømt mujahedin og første militære leder av det protalibanske Haqqani-nettverket i Afghanistan og Pakistan.


== Terrorangrepet mot Serena Hotell ==

Sirajuddin Haqqani ble kjent i Norge i forbindelse med terrorangrepet mot Serena Hotell 14. januar 2008, der bl.a. den norske journalisten Carsten Thomassen ble drept. Dagen etter angrepet offentliggjorde Afghanistans etterretningstjeneste bilder og navn på personer de hevdet stod bak angrepet. De orienterte også om at det var tre gjerningsmenn, en av dem er arrestert, og at de også har arrestert sjåføren som kjørte angriperne, samt to personer som huset dem. Amrullah Saleh, leder for Afghanistans etterretningstjeneste, sa videre på en pressekonferanse at de mente terrorangrepet var planlagt og kontrollert av personer tilknyttet Mullah Abdullah, en av Siraj Haqqanis samarbeidspartnere. Noen kritiske røster mente at afghanske myndigheter bare brukte angrepet mot Serena Hotell som en ytterligere grunn for å jakte på Sirajuddin Haqqani.


== Attentatet mot Karzai april 2008 ==

Tre måneder etter angrepet på Serena, kom Haqqani igjen i søkelyset, denne gangen etter et attentat mot Afghanistans president Hamid Karzai 27. april 2008. En talsmann for den afghanske etterretningstjenesten sa 1. mai at en av de som ble drept i forbindelse med attentatet mot Karzai, også var koblet til angrepet mot Kabul Serena Hotell i januar 2008. Humayun var sjåføren til terroristene som angrep hotellet. Humayun hadde også forbindelser til Haqqani, som en mente stod bak angrepet mot Serena Hotell.


== Referanser ==
I Get a Kick Out of You

«I Get a Kick Out of You» er en sang av Cole Porter, originalt spilt i Anything Goes (1934).  
Først sunget av Ethel Merman, men har også blitt sunget av artister inkludert Frank Sinatra, Billie Holiday, Marlene Dietrich, Cesare Siepi, Dinah Washington, Bobby Short, Louis Armstrong, Ella Fitzgerald, Mary Martin, Anita O`Day, Rosemary Clooney, Django Reinhardt, Gary Shearston, Jamie Cullum, The Living End, Dolly Parton, Joan Morris, og Lisa Ekdahl.
ECall

eCall er et europeisk nødanropssystem som skal sikre hurtig bistand ved trafikkulykker. Ved ulykke skal kjøretøyet automatisk ringe opp alarmsentral, taleforbindelse opprettes og opplysninger om kjøretøyets posisjon med mer formidles til alarmsentralen. Det er også være mulig å utløse eCall manuelt ved å trykke på en SOS-knapp inne i bilen.  
eCall er påbudt i alle biler og lette varebiler som er typegodkjent etter 31.mars 2018.


== Liknende systemer ==
General Motors har et liknende system, OnStar. Systemet ble introdusert på noen Cadillac-modeller fra 1997. 


== Norge ==
Norge har sluttet seg til eCall ved å undertegne en uforpliktende memorandum of understanding juni 2006. Nasjonalt kompetansesenter for helsetjenestens kommunikasjonsberedskap (KoKom) har på oppdrag fra Sosial- og helsedirektoratet utarbeidet en rapport om eCall. Transportøkonomisk institutt har anslått at antall trafikkdrepte ventes gå ned med 4 % hvis eCall gjennomføres (KoKom-rapporten side 9). I Norge skal brannvesenet være mottakssentral for eCall-anrop.


== Kilder ==
eCall – langsom marsj mot raskere hjelp, Samferdsel 10/2007 (utgitt av Transportøkonomisk institutt])
Datatilsynet om eCall og personvern


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Van Veeteren

Van Veeteren er hovedpersonen i en serie på ti romaner og ni filmer av Håkan Nesser. Van Veeteren er en tidligere politimann. I filmene spilles han av Sven Wollter.


== Romaner, filmer og lydbøker ==
Romanene utspiller seg i den fiktive byen Maardam, som ligger i et ubestemt nordeuropeisk land som minner om Nederland, Sverige, Tyskland og Polen. Byen er mellomstor og har et gjennomgående vassdrag, liksom et kanalsystem. Mange mener at Nesser har fått inspirasjon fra sin egen hjemby Kumla, og også nærliggende Örebro. Noe kart over Maardam og de andre plassene som nevnes i forbindelse med bøkene finnes ikke, men plass- og gatenavn har allikevel en kontinuitet mellom bøkene. Mer konkret ble byens utseende i og med filmatiseringene av bøkene i begynnelsen av 2000-tallet. Innspillingen gjordes for det meste sør i Sverige, på plasser som med hensikt skulle være kulturelt nøytrale. Man har anstrengt seg til og med å sette særskilte, ikke-svenske registreringsskilter på de bilene som vises.
Andre viktige personer fra historiene om Van Veeteren er Ewa Moreno, Münster og Erich Van Veeteren. Ewa Moreno er en politikvinne, som i filmene spilles av Eva Rexed. Hun har hovedrollen i Ewa Morenos fall. Münster er en annen politimann som har hovedrollen i Münsters fall fra 2005. Han spilles av Thomas Hanzon. Erich Van Veeteren er kriminell og sønnen til Van Veeteren.
De fleste romanene er lest inn på lydbok i norsk utgave.


=== Bøkene ===
(Norsk – Svensk)

Bok 01 Det grovmaskede nettet – Det grovmaskiga nätet 	1993
Bok 02 Borkmanns punkt – Borkmanns punkt 	        1994
Bok 03 Tilbakekomsten – Återkomsten 	                1995
Bok 04 Kvinnen med fødselsmerke – Kvinna med födelsemärke 	1996
Bok 05 Førstebetjenten og tausheten – Kommissarien och tystnaden 	1997
Bok 06 Münsters sak – Münsters fall 	        1998
Bok 07 Carambole – Carambole 	                1999
Bok 08 Ewa Morenos sak – Eva Morenos fall 	        2000
Bok 09 Svalen, katten, rosen, døden – Svalan, katten, rosen, döden 	2001
Bok 10 Tilfellet G – Fallet G  	                2003


=== Filmene ===
Det Grovmaskiga nätet	1999
Återkomsten	2000
Kvinna med födelsemärke	2000
Film 01 Borkmanns punkt	2005
Film 02 Münsters fall	2005
Film 03 Carambole	2005
Film 04 Førstebetjenten og tausheten (Svensk tittel: Moreno & tystnaden) 	2006
Film 05 Svalan, katten, rosen, döden 	2006
Film 06 Tilfellet G (Svensk tittel: Van Veeteren – Fallet G)    2006


== Skuespillere ==
Van Veeteren  Sven Wollter
Münster  Thomas Hanzon
Ewa Moreno  Eva Rexed
Jaan Blauvelt  Björn Bengtsson
Erich Van Veeteren Josef Säterhagen
Baker College

Baker College er et privat, laveregrads college i staten Michigan i USA, med i alt ni læresteder på ulike steder i delstaten. I 2006 var det i alt 29 585 studenter ved Baker College.
Høyskolen har røtter tilbake til 1888, men ble høyskole i 1911 og de ni campusene hvor det idag undervises er (2006):

BC of Allen Park   (2003) – 1 923 studenter
BC of Auburn Hills (1911) – 3 740 studenter
BC of Cadillac (1986) – 1 640 studenter
BC of Clinton Township (1990) – 5 281 studenter
BC of Flint (1911) – 5 776 studenter
BC of Jackson (1994) – 1 730 studenter
BC of Muskegon (1888) – 5 022 studenter
BC of Owosso (1984) – 2 875 studenter
BC of Port Huron (1990) – 1 598 studenterDet er i tillegg fem underavdelinger i Cass City, Coldwater, Fremont, Sandusky og West branch, alle i Mississippi. Utover dette tilbys fjernundervisning over Internett:
Baker tilbyr høyere utdanning til studenter som ellers ville ha vanskelig for å få adgang ved universiteter i delstaten, og har en lav terskel for å slippe inn studenter kombinert med gode låneordninger og god oppfølging av studentene. Baker støtter også aktivt opp om Affirmative Action og er universelt utformet for funksjonshemmede.
Det betales US$ 6 600 i skolepenger ved alle lærestedene, og internatprisene er lave. Det gis undervisning opp til graden Bachelor, dvs treårige studier i business, sykepleie, lærerutdanning, interiørdesign, arkitektur og IT-fag. , Det er også et eget senter for høyere studier med tildeling av Mastergrad.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Matthew Bennett

Matthew Bennett (født 9. april 1968 i Toronto, Ontario) er en canadisk skuespiller. Han er bl.a. kjent for sin rolle som «Aaron Doral, en Cylon» i science fiction-serien Battlestar Galactica.


== Bakgrunn ==


=== Familie ===
Han er gift med skuespillerinnen Brittaney Edgell, som er best kjent for hennes roller i serier som Highlander, Forever Knight og Earth: Final Conflict. Paret bor i Vancouver, men Matthew arbeider også i Toronto.


== Skuespillerkarriere ==


=== Teater og film ===
20 år gammel flyttet han til Vancouver for å forsøke en skuespiller-karriere. Han studerte ved en teaterskole i to år, og etter det spilte han i tv-serier som The X-Files og The Commish og filmer som A Killer Among Friends, Anything for Love og Relentless: Mind of a Killer. 
Matthew er best kjent for sin rolle som "Detective Len Harper" i det canadiske politi-dramaet Cold Squad, der han bl.a spiller sammen med Tahmoh Penikett og Michael Hogan (som han senere spilte sammen med i Battlestar Galactica). Etter det har han spilt rollen som "Lieutenant James Calley" i serien Total Recall 2070 og filmen fra 1998 med samme navn. Han har også spilt i flere andre tv-serier som Stargate SG-1, The Peacemakers, Da Vinci's Inquest, Criminal Minds og At the Hotel.


=== Battlestar Galactica ===
I 2003 ble tv-serien fra 1970-tallet, Battlestar Galactica brakt tilbake til live, selv om det i første omgang var i form av en tre timer lang miniserie. Bennett spilte rollen som «Aaron Doral»/«Cylon nr 5». Miniserien ble etter hvert en pilot for den nye science fiction-serien Battlestar Galactica, som kom til å vare i fire sesonger. Bennetts rollefigurer dukker opp gjennom alle fire. Battlestar Galactica ble filmet for det meste i Vancouver, Canada.


== Priser og nominasjoner ==
Leo Awards

1998 – Nominert – Dramatic Series: Best Supporting Performance by a Male – Cold Squad


== Utvalgt filmografi ==
Listen under er ikke komplett.

2007 – M.V.P., (tv-serie 6 episoder)
2004–2007 – Battlestar Galactica (tv-serie)
2000–2006 – Stargate SG-1, (tv-serie 3 episoder)
2004–2005 – Cold Squad (tv-serie 41 episoder)
2004 – Andromeda, (tv-serie 1 episode)
2003 – Battlestar Galactica (mini-serie)
2000–2001 – Da Vinci's Inquest, (tv-serie 2 episoder)
1999 – Sirens, (tv-film)
1999 – Total Recall 2070, (tv-serie 20 episoder)
1997 – Time to Say Goodbye?
1994 – The X-Files, (tv-serie 1 episode)
1991 – Street Justice, (tv-serie 2 episoder)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Matthew Bennett official website
(en) Matthew Bennett på Internet Movie Database 
(fr) Matthew Bennett på Allociné 
(en) Matthew Bennett på AllMovie 
(en) Matthew Bennett hos TV Guide 
(en) Matthew Bennett hos The Movie Database 
Matthew Bennett interview