jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
One-Two-GO

One-Two-GO Airlines (Thai: วัน-ทู-โก แอร์ไลน์) var et lavpris-flyselskap basert i Bangkok i Thailand. Hovedbasen var ved Don Mueang internasjonale lufthavn. Etter en flyulykke september 2007 ble selskapet bannlyst fra Europa.


== Historie ==
Selskapets første flygning ble foretatt 3. desember 2003 mellom Bangkok og Chiang Mai. Selskapet opplevde sin første ulykke 16. september 2007 da One-Two-GO Airlines Flight 269 krasjet som følge av et mislykket landingsforsøk forårsaket av dårlige værforhold ved Phuket internasjonale lufthavn i sørlige Thailand. Minst 87 mennesker ble drept mens 43 overlevde.


== Destinasjoner ==
One-Two-GO opererer med flygninger til følgende destinasjoner (mai 2007):
Thailand
Bangkok (Don Mueang internasjonale lufthavn) base
Bangkok (Suvarnabhumi lufthavn)
Chiang Mai (Chiang Mai internasjonale lufthavn)
Chiang Rai (Chiang Rai internasjonale lufthavn)
Hat Yai (Hat Yai internasjonale lufthavn)
Krabi (Krabi lufthavn)
Nakhon Si Thammarat (Nakhon Si Thammarat lufthavn)
Phuket (Phuket internasjonale lufthavn)
Surat Thani (Surat Thani lufthavn)


== Flåte ==
One-Two-GO Airlines' flåte består av følgende fly (september 2007):
3 Boeing 747-100
1 Boeing 747-200
3 Boeing 747-300
5 McDonnell Douglas MD-82
1 McDonnell Douglas MD-83


== Ulykker ==
Et One-Two-GO MD-82 krasjet som følge av et mislykket landingsforsøk forårsaket av dårlige værforhold ved Phuket internasjonale lufthavn i sørlige Thailand 16. september 2007. Minst 89 mennesker ble drept mens 43 overlevde. Se One-Two-GO Airlines Flight 269.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) One-Two-GO Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) One-Two-GO – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ras al-Khaimah

Ras Al-Khaimah (arabisk: رأس الخيمة – «teltets topp») er det nordligste emiratet i De forente arabiske emirater, populært forkortet RAK. Hovedstaden er byen Ras al-Khaimah, som ligger ved utløpet av en liten elv i Persiagulfen. Det er lite befolkningsvekst i dette emiratet, i kontrast til de mest dynamiske naboemiratene. Historisk ble emiratet kalt «Julfar», og emiratet ble selvstendig fra Sharjah i 1869.

Emiratets areal er 1.700 km². Emiratet omfatter også en stor enklave langs vestsiden av Hajarfjellene – som går sørover helt ned til Oman. Emiratet har ca. 250 000 innbyggere og er dermed landets nest minste emirat målt etter folkemengde. Det ble en del av De forente arabiske emirater 11. februar 1972.
Emiratet ble kjent i Norge etter en fjernsynsreportasje om det norske arkitektfirmaet Snøhettas engasjement der.
Emiratet har egen flyplass – Ras Al Khaimah internasjonale lufthavn. Den ligger i den gamle byen Al Jazirah Al Hamra, som er landets eldste regulære by og en av de få, bevarte tradisjonelle arabiske byene i De forente arabiske emirater. Den ble inntatt med militær makt av emiren av Ras al-Khaimah i 1970.


== Regenter ==
17xx – 17xx sjeik Rahman al-Qasimi
17xx – 174x sjeik Matar bin Rahman al-Qasimi
174x – 1777 sjeik Rashid bin Matar al-Qasimi
1777 – 1803 sjeik Saqr bin Rashid al-Qasimi
1803 – 1888 sjeik Sultan bin Saqr al-Qasimi (d. 1866)
1808 – 1814 sjeik al-Husayn bin `Ali al-Qasimi
1814 – 1820 sjeik al-Hasan bin Rahman al-Qasimi
1820 – 1866 sjeik Sultan bin Saqr al-Qasimi
1866 – mai 1867 sjeik Ibrahim bin Sultan al-Qasimi
Mai 1867 – 14. april 1868 sjeik Khalid bin Sultan al-Qasimi (d. 1868)
14. april 1868 – 1869 sjeik Salim bin Sultan al-Qasimi (d. 1919)
1869 – august 1900 sjeik Humayd bin Abdullah al-Qasimi (d. 1900)
september 1900 – 1909 ukjent
1909 – august 1919 sjeik Salim bin Sultan al-Qasimi
August 1919 – 10. juli 1921 sjeik Sultan bin Salim al-Qasimi (f. 1891)
10. juli 1921 – 1948 sjeik Sultan bin Salim al-Qasimi
17. juli 1948 – 27. oktober 2010 sjeik Saqr bin Muhammad al-Qasimi (f. 1918)
2010 - sjeik Saud bin Saqr Al Qasimi (f. 1956)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ras al-Khaimah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Snøhettas byggeprosjekt
Bojan Zajić

Bojan Zajić (kyrillisk: Бојан Зајић, født 17. juni 1980) er en serbisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for Sandnes Ulf.


== Klubbfotball ==


=== Tidlig karriere ===
Bojan startet sin fotballkarriere som ungdomsspiller i Napredak Kruševac, før han gikk videre til FK Obilić der han var i perioden 2001 til 2006. Da skiftet han klubb og gikk til FK Bask.


=== Partizan Beograd ===
Han scoret 10 mål på 49 kamper for Partizan.


=== Vålerenga ===
Bojan ble først hentet på lån fra FK Partizan i Beograd 2007. Låneavtalen inkluderte et opsjon på kjøp, noe Vålerenga benyttet seg av 2. november samme år. Den nåværende kontrakten løper ut 2013.
Bojan kom raskt i Klanens hjerte i løpet av 2008 sesongen, han har også uttalt at de gir han pågangsmot når han entrer banen. 
Zajić uttalte primo juni 2008 at han heller ville gå fra klubben, enn å fortsette å komme inn i kampene som reserve.I en seriekamp mellom Vålerenga og Tromsø IL 28. juli 2008, ble Zajić utvist for å ha brukt albue i en takling, selv om han selv blødde kraftig fra hodet. Dommer Svein-Erik Edvartsen innrømmet da han fikk se TV-bildene etter kampen at det var en feildømming, og NFFs disiplinærutvalg vedtok 31. juli at Zajić ikke skulle få en karantene som følge av sitt røde kort.Bojan spilte og skåret også mot Liverpool og FC Barcelona i 2008 og 2010, da i treningskamper.


== Landslagsspill ==
Zajić har to landskamper for Serbia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bojan Zajić – UEFA 
(en) Bojan Zajić – Transfermarkt 
(en) Bojan Zajić – national-football-teams.com 
(en) Bojan Zajić – WorldFootball.net 
(en) Bojan Zajić – FootballDatabase.eu 
(en) Bojan Zajić – Soccerway 
(en) Bojan Zajić – EU-Football.info 
(en) Bojan Zajić – FBref
Saqr bin Muhammad al-Qasimi

Sjeik Saqr bin Mohammad al-Qassimi (født 9. april 1918 i Ras al-Khaimah, død 27. oktober 2010 samme sted) var emir i emiratet Ras al-Khaimah, som er en del av De forente arabiske emirater.
Sjeik Saqr bin Muhammed Al Qasimi tilhører Al Qasim-stammen som på 1700- og 1800-tallet ble kjent for å kjempe mot britisk ekspansjon og kolonialisme. De var store, og kanskje noen av verdens første, sjøfarere, med en flåte på over 800 handelsfartøyer i oversjøisk fart. Denne flåten ble skutt i stykker av britene i 1819. Sjeik Saqr kom til makten den 17. juli 1948 som følge av en ublodig palassrevolusjon, hvor hans onkel (Shaykh Sultan Bin Salem al-Qassimi) ble skjøvet til side. I 1972 ble sjeikdømmet tilsluttet De forente arabiske emirater, som det siste av syv. Han ble etterfulgt av sin sønn Saud bin Saqr al Qasimi.Saqr bin Muhammad al-Qasimi var en av de monarkene i verden som har sittet lengst ved makten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saqr bin Mohammad al-Qassimi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
20. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007

20. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007 startet 14. september, og endte med to kamper den 17. september 2007.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
2. divisjon avdeling 3 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Kvithammer

Kvithammer (også stavet Kvithamar) er et tidligere tettsted i Stjørdal kommune i Trøndelag. Tettstedet ligger omtrent tre kilometer nordvest for Stjørdalshalsen. Tettstedet består for det meste av villabebyggelse i Nordlandsfeltet. Kvithammer er forbundet med E6 via Fv38. Kvithammer ble regnet som tettsted av Statistisk sentralbyrå inntil 2020.
En forsøksstasjon til NIBIO (tidligere Statens forsøksgård for hagebruk) ligger på Kvithammer.


== Referanser ==
Colosseum (TV-program)

Colosseum var et norsk gameshow som gikk på TVNorge i 1997 og som ble ledet av Anne Marie Ottersen og Stein Johnsen. Programmet ble en seermessig fiasko og fikk også meget dårlig mottakelse av anmelderne.Colosseum tok utgangspunkt i folk som utmerket seg på en eller annen måte (for anledningen kalt gladiatorer), enten det var en motorsag-sjonglør, sverdsluker, utbryterkonge, såpeboblemester, gummimann, verdensrekordholder i raping – eller andre ferdigheter som ikke var fullt så vanlig. I tillegg skulle to lag kjendiser kjempe mot hverandre. Lagene fikk utdelt hver sin gladiator, som de måtte hjelpe fram til flest mulig poeng – som ble gitt av publikum. 
I første program var kveldens hovedgjester Tine Skolmen og Jon Skolmen, som skulle kjempe mot polfarerne Erling Kagge og Sjur Mørdre. Episodens gladiatorer var Csaba Forras - mester med kniver, Madelene Strøm, Tho, Per Melander, Jens Jepsson og Arpad Nick.


== Mottakelse og seertall ==
Programmet ble dårlig mottatt av Aftenpostens anmelder som beskrev det som kjedelig, rotete og lite engasjerende. VGs anmelder gikk enda lengre og beskrev det som noe av det dummeste han hadde sett på norsk TV.Seermessig hadde programmet en brukbar start, men endte dårlig. Drøyt 180 000 så programmet i begynnelsen, deretter falt seertallet og ble liggende på mellom 115 000 og 140 000. Etter en måneds tid krøp seertallet til under 100 000 og hadde et notert bunnivå på 66 000.


== Referanser ==
Skjelstadmark

Skjelstadmark (eller Skjølstadmark) er en bygd i Hegra sogn i Stjørdal kommune i Trøndelag.
Leirgrunn har formet et ravinelandskap gjennom mange ras, deriblant et stort kvikkleireras den 14. september 1962. To millioner kubikkmeter kvikkleire raste ut, og en toårig gutt omkom.Skjelstadmark har store skog- og friluftsområder. Innenfor allmenningen i Rådalen finnes mange voller og vann som brukes som utfartsområde, sommer som vinter. Fleridrettslaget Skjelstadmark IL ble stiftet i 1928. Hvert år arrangeres Høgseterrennet, et 36 km langt skirenn som går fra Åsen (Levanger) til Skjelstadmark, eller motsatt. Ved Okkelberg i Skjelstadmark finnes Skjelstadmark skole og barnehage, Vårtun forsamlingshus og et idrettsanlegg. 
Skjelstad var kirkested frem til reformatsen i 1589, da bygda ble underlagt Hegra kirke. Okkelberg kapell ble tillatt bygd for den nordlige delen av Skjelstadmark i 1904 og innviet i 1905.Ved innføringen av formannskapslovene i 1837 var Skjelstadmark i Hegra sogn en del av Stjørdalen formannskapsdistrikt, som ble delt i landkommunene Nedre og Øvre Stjørdalen i 1850. I 1874 ble Øvre Stjørdalen delt i Hegra og Meråker kommuner. I 1962 ble Hegra, Skatval, Lånke og Stjørdal kommuner slått sammen til den nye Stjørdal kommune.


== Referanser ==
Kvitnos

Kvitnos (Lagenorhynchus albirostris) tilhører gruppen med klassiske delfiner og er en av de største artene med delfiner.


== Beskrivelse ==
Kvitnos blir omkring 2,5-3 meter lang og kan veie opp mot 350 kg. Den kjennetegnes ved sin korte, tykke, kremhvite snute (både overkjeven og underkjeven) og en svært krum ryggfinne. Kalvene er cirka 110-120 cm lange ved fødselen og veier omkring 40 kg.
Arten kan lett forveksles med kvitskjeving, men denne arten finnes vanligvis lenger sør. Kvitnosen er dessuten større og har ikke gule striper langs sidene. Kvitskjeving har heller ikke hvit overkjeve.


== Utbredelse ==
Arten finnes i et belte over det nordlige Atlanterhavet, fra Cape Cod, munningen av St. Lawrence-elva og Grønland i vest, rundt Island, og fra nordlige Frankrike til Svalbard i øst. Arten er også vanlig langs hele norskekysten, og den regnes som den mest tallrike delfinarten i Barentshavet.
Arten er mest tallrik rundt De britiske øyer, men forskere antar at det finnes en østlig og en vestlig bestand i Nord-Atlanteren. Disse bestandene skiller seg fysisk fra hverandre gjennom forskjeller i hodets utforming, men det er uklart om det er to ulike underarter det er snakk om.


== Atferd ==
Kvitnos er ikke like godt tilpasset arktiske forhold som hvithval og narhval. Populasjonen, paringsmønstrene og livslengden til denne delfinen er ukjent, skjønt mange kilder anslår flere hundre tusen individer, tettere i den østre delen av Nord-Atlanteren enn i den vestre. Arten kalver gjerne sent på sommeren eller tidlig på høsten.
Kvitnos er akrobatiske og sosiale dyr. De rir ofte på baubølgene til båter og hopper over vannflaten. Arten jakter i flokk, herunder også i samarbeid med andre delfinarter. Fravorittmaten består blant annet av sild, lysing, småtorsk, hyse og lodde.


== Eksterne lenker ==
(en) Kvitnos – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kvitnos i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kvitnos hos Artsdatabanken 
(sv) Kvitnos hos Dyntaxa 
(en) Kvitnos hos Fossilworks 
(en) Kvitnos hos ITIS 
(en) Kvitnos hos NCBI 
(en) Kategori:Lagenorhynchus albirostris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lagenorhynchus albirostris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lagenorhynchus albirostris – detaljert informasjon på Wikispecies
West Bletchley

West Bletchley er et verdslig sogn i Milton Keynes i England. Det består av deler av byen Bletchley: Sør for Standing way (A421), vest for West Coast Main Line og nord for Water Eaton Brook. Sognet er delt inn i Old Bletchley, Far Bletchley og kjerneområdet West Bletchley.
Bletchley Park, som under andre verdenskrig var hovedkvarter for britiske kodeknekkere og som nå er et museum, ligger i West Bletchley.
Ole Torp

Ole Nicolay Torp (født 17. desember 1951) er en norsk journalist og tidligere programleder i NRK. 


== Liv og virke ==
Torp begynte som journalist i 1971 i Bergens Arbeiderblad, hvor han skrev særlig om ungdomspolitikk, kultur og musikk. I 1977 gikk han til Dagbladet, hvor han ble i 15 år. Torp avslørte at det ble drevet demonutdrivelse (såkalt eksorsisme) i regi av den norske kirke, noe som førte til massiv omtale i media og behandling i bisperådet. Han hadde stillinger som reporter, vaktsjef, reportasjeleder, bergenskorrespondent, New York-korrespondent 1987–1990 og redaksjonssjef (redaktør) i Dagbladet, frem til han ble ansatt i NRK i 1991. Der arbeidet Torp i Dagsrevyen og i andre nyhets- og aktualitetsprogrammer. Han var NRKs USA-korrespondent i Washington, D.C. fra 1998 til 2002 og Asia-korrespondent i Beijing i perioden 2007–2010. I tillegg til dette var han programleder for debattprogrammet Aktuelt fra 2010 til 2015 og for intervjuprogrammet Torp fra 2016.
Ole Torp har hatt flere tillitsverv i pressens organisasjoner, vært leder i Bergen Journalistlag og landsstyremedlem i Norsk Journalistlag. Han har også vært leder for SKUP, og har sittet i juryen for Den store journalistprisen.I 1992 fikk Ole Torp, sammen med journalistkollega Erling Borgen, SKUPs sølvdiplom for å ha avslørt Statoils kartlegging av homofili blant sine ansatte.I desember 2021 gikk Torp av med pensjon, etter å ha arbeidet for NRK i 30 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Nå er Ole Torp ferdig i NRK etter 30 år», m24.no - 14. desember 2021
Helle (kvinnenavn)

Helle er et kvinnenavn avledet av Helene, som betyr «fakkel», eller Helga, som betyr «hellig». Navnet er svært mye brukt i Danmark. Helle er også et sjeldent mannsnavn, mest utbredt i Finland.


== Etymologi ==
Kvinnenavnet Helle er en opprinnelig dansk form av Hella, som er en kortform av navn som begynner på Hel-, spesielt Helene og Helga. Helene er et opprinnelig gresk navn dannet av helene (gresk: ‘ελενη), som betyr «fakkel».Helga er dannet av det norrøne ordet heilagr som betyr «hellig».
Heli, Helli, Hellä, Hely, Hele, Helly og Hela er andre varianter av Hella. Noen av disse har også andre opprinnelser.
Mannsnavnet Helle er en dialektform av Helge, en nyere form av det norrøne navnet Helgi, som igjen antakelig er dannet av det urnordiske navnet *Hailaga, dannet av *hailaga-, «hellig».


== Utbredelse ==
Helle brukes hovedsakelig som kvinnenavn. Det er et svært vanlig kvinnenavn i Danmark.
I Norge har navnet tradisjonelt vært brukt mest på Østlandet, spesielt i Vestfold.
Helle har estisk navnedag 18. august, finsk navnedag 27. oktober og norsk navnedag 20. november.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Helle og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
I Finland, Norge og Sverige er Helle et dobbeltkjønnet navn, som betyr at det er brukt av både gutter og jenter. Ifølge Statistisk sentralbyrå er det, per 2014, 8 menn i Norge som har Helle som første fornavn. Til sammenligning er det 2532 norske kvinner som har navnet.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Helle og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Helle Thorning-Schmidt (f. 1966), dansk politiker og statsminister siden 2011
Helle Frederiksen (f. 1981), dansk triatlet
Helle Skjervold (f. 1985), norsk journalist


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Helle
(en) Think Baby Names: Helle
Leopardsel

Leopardsel (Hydrurga leptonyx) er et rovpattedyr. Selen lever i havområdet rundt Antarktis, på øyer og områder av pakkis. Leopardselen kan bli over tre og en halv meter lang og veie nesten 400 kilo; hunnene blir som regel større en hannene.


== Føde og ernæring ==
Leopardsel lever som ung trolig av krill, men som voksen kan man finne dem jage, og spise alt fra pingviner,  blekkspruter, og til og med andre seler, til andre varmblodige byttedyr. Dette er fordi den er toppkonsumenten i sitt økosystem, og den har derfor nesten ingen naturlige fiender. Uprovoserte overfall på mennesker forekommer sjeldent, men i 2003 ble det registrert et dødsfall da den britiske biologen Kirsty Brown døde etter å ha blitt angrepet av leopardsel mens hun snorklet utenfor den britiske forskningsstasjonen Rothera på Adelaide Island.


== Utseende og byttedyr ==

Leopardselene har fått navnene sine på grunn av et leopardlignende mønster som huden deres er dekket med. Leopardselen er den største selen i Antarktis, kun etter den sydlige elefantselen, som kan veie opp til fire tonn hos hunnene.  Arten spiser både krill, pingvin, blekksprut og fisk, men krabbeeterselen står også på deres meny. De forskjellige individene har ofte egenartede måter å jakte på, og har spekkhoggere som eneste naturlige fiende.


== Fylogeni ==
Kladogrammet over viser slektskapet mellom de eksisterende artene i selfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Hydrurga leptonyx – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hydrurga leptonyx – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) leopardsel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) leopardsel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) leopardsel hos Fossilworks 
(en) leopardsel hos ITIS 
(en) leopardsel hos NCBI 
(en) Kategori:Hydrurga leptonyx – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hydrurga leptonyx – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hydrurga leptonyx – detaljert informasjon på Wikispecies
Archicad

Archicad er et BIM-verktøy for Apple Macintosh og Windows laget av det ungarske firmaet Graphisoft. I Archicad kan man tegne tredimensjonale modeller, det vil si at plantegninger, snitt, fasader og masseberegning er knyttet til én virtuell modell. Når modellen forandres, forandres også alle tegninger og masseberegninger som er knyttet til modellen.Det norske firmaet Graphisoft Norge er norsk distributør og norsk utvikler. Programmering og lokale tilpasninger skjer i henhold til NorskStandard (NS). Programmet inkluderer blant annet norske maler og biblioteker. Programmet blir brukt av arkitekter, interiørarkitekter, entreprenører, eiendom, boligprodusenter og kommuner.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) ArchiCAD – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tyringham and Filgrave

Tyringham and Filgrave er et verdslig sogn i Milton Keynes i England. Det ble opprettet i 1639 da de to sognene Tyringham og Filgrave ble slått sammen. Et eldre navn for sognet er Tyringham cum Filgrave.
Forbidden

Se også Forbidden (andre betydninger)Forbidden var et amerikansk thrash metal-band fra San Francisco. Bandet var aktivt i perioden 1985–1997. Forbidden tilhørte «Bay Area thrash scene».


== Medlemmer ==


=== Sist kjente line-up ===
Russ Anderson – Vokal (1985–1997)
Craig Locicero – Gitar (1985–1997)
Tim Calvert – Gitar (1989–1997)
Matt Camacho – Bass (1985–1997)
Steve Jacobs – Trommer (1992–1997)


=== Tidligere medlemmer ===
Robb Flynn – Gitar (1985–1987)
Glen Alvelais – Gitar (1987–1989)
Paul Bostaph – Trommer (1985–1992)


== Diskografi ==
Forbidden Evil (1988)
Raw Evil: Live at the Dynamo (1989) – EP Live
Twisted into Form (1990)
Point of No Return (1992) – Samlealbum
Distortion (1995)
Green (1997)


== Eksterne lenker ==
(en) Forbidden på Discogs 
(en) Forbidden på MusicBrainz 
(en) Forbidden på Encyclopaedia Metallum 
(en) Forbidden på Songkick 
(en) Forbidden på AllMusic
Hans Hildebrand

Hans Hildebrand, født 5. april 1842 i Stockholm, død 2. februar 1913, var en svensk arkeolog, numismatiker, museumstilsatt og riksantikvar. Han var medlem av Svenska Akademien i perioden 1895-1913 og sekretær i Vitenskapsakademiet i perdioden 1879-1907. Internasjonalt er han kjent for å være den første som delvis utarbeidet en ny og betydelig arkeologisk metode, typologi, noe som ble fullført av Oscar Montelius.
Hans Hildebrand var sønn av Bror Emil Hildebrand og Anna Mathilda Ekecrantz. Han var også bror til Emil Hildebrand. Han ble i 1867 gift med Elin Maria Charlotta Martin.


== Karrieren ==
Hans Olof Hildebrand ble tatt opp som student i Uppsala 1860. Han avla kandidateksamen innen filosofi i 1865, og ble året etter forfremmet til doktor innen filosofi. Allerede som student tjenestegjorde han under feriene i Statens historiska museum. I 1865 ble han ansatt som extra orinarie amanuens i Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien. 
Årene 1870 og 1871 gjorde han, i egenskap av Letterstedtsk stipendiat en utlandsreise. I 1871 ble han utnevnt til førsteamanuens ved Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien. Som representant for akademiet deltok han i flere arkeologiske kongresser. I 1879 etterfulgte han sin far som riksantikvar, sekretær i Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien og garde des médailles. Han ble i 1866 medlem av og sekretær i Samfundet för utgifvande af handskrifter om Skandinaviens historia, en posisjon han forlot i 1896. I 1873 deltok han i stiftelsen av Antropologiska sällskapet, han ble i 1874 medlem av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien, i 1881 av Vetenskaps- och Vitterhetssamhället, i 1890 av Vetetenskapssocieteten, i 1891 av Vetenskapsakademien og i 1895 av Svenska akademien, etter Fredrik August Dahlgren på stol nummer 6.


== Bibliografi ==
Listen under er ikke komplett:

Svenska folket under hednatiden (1866) prisbelønt akademisk avhandling
Lifvet på Island under sagotiden (1867)
Afrika i våra dagar (1868)
Statens historiska Museum och K. Myntkabinettet (1873)
Den vetenskapliga fornforskningen (1873)
Lärobok i gamla historien (1873)
De förhistoriska folken i Europa (1873–1875)
Folkens tro om sina döda (1874)
Den kyrkliga konsten under Sveriges medeltid (1875)
Sveriges medeltid, senare skedet, 1350--1521 (1876–1877)
Fynden i Troas och Homerus Troja (1878)
Från äldre tider (1882)
The industrial arts of Scandinavia in the pagan time (1883)
Heraldiska studier (1883)
Visby och dess minnesmärken (1892–1893)
Skara domkyrka (1894 med mere)


=== Blader og artikler ===
I 1870 begynte Hildebrand å utgi Ant. tidskrift för Sverige, og fra 1872 Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademiens Månadsblad. Han skrev en rekke artikler i Pedagogisk Tidskrift, Litteratur-Tidskrift, Antiqvarisk Tidskrift för Sverige, med flere.


== Referanser ==