jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Michel Fokine

Michel Fokine (fransk transkripsjon; russisk: Михаил Михайлович Фокин, Mikhail Mikhajlovitsj Fokin; født 11. apriljul./ 23. april 1880greg. i St. Petersburg i Russland, død 22. august 1942 i New York City i USA) var en russisk ballettdanser og koreograf.
Han anses som grunnleggeren av den moderne ballett.
Michel Fokine ble utdannet ved Den keiserlige ballettskole i St. Petersburg. I 1898 hadde han sin debut ved Mariinskij-teateret. Fra 1902 arbeidet han også som lærer ved ballettskolen. I denne perioden oppstod blant annet Acis og Galatea (1905) og Den døende svane (1907), den siste en solo for Anna Pavlovna Pavlova.
I 1909 tok han i mot Sergej Pavlovitsj Djagilevs innbydelse til Paris og ble der koreograf for Ballets Russes. I hans tid der ble den 19. mai 1909 hans ballett Polovetzdanser uroppført ved Théâtre du Châtelet. Senere fikk han verdensberømmelse for verker som Les Sylphides (1909) og Ildfuglen (1910). Andre høydepunkter var ballettene Petrusjka (1911), Le Spectre de la Rose (1911) og Daphnis og Chloe (1912). I 1912 forlot Fokin Ballets Russes, på grunn av det tette forholdet mellom Djagilev og Vaslav Nijinskij.
I 1919 utvandret han til USA og virket der ved forskjellige ballettensembler. I 1932 fikk han amerikansk statsborgerskap. Hans livsverk omfatter mer enn 70 balletter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Beaumont, Cyril W. (1945): Michel Fokine and His Ballets, C.W.Beaumont, London, ISBN 1852730501


== Eksterne lenker ==
(en) Michel Fokine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mikhail Fokin på Internet Movie Database 
(no) Mikhail Fokin hos Sceneweb 
(en) Mikhail Fokin hos Internet Broadway Database 
(en) Mikhail Fokin hos American National Biography 
(en) Fokine, Michel, 1880-1942. Papers: Guide. i The Harvard Theatre Collection, Houghton Library, Harvard College Library
(en) Fokine, Michel (1880 - 1942), Australia Dancing
Markedspleier

Markedspleier (engelsk: market maker) eller prisstiller er en person eller et foretak som stiller både kjøps- og salgskurs på et finansielt instrument eller en råvare, i håp om å tjene på bid-ask-spreaden (forskjell mellom kjøps- og salgskurs). Hovedfunksjonen er som regel å gjøre kjøpsobjektet mer likvid.
Benjamin Tyler Henry

Benjamin Tyler Henry (født 1821, død 1898) var en amerikansk børsemaker og oppfinner, mest kjent for Henry Model 1860-rifla, det første funksjonelle repetergeværet. 
Henry ble ansatt ved New Haven Repeating Arms Company av Oliver Winchester mot slutten av 1850-tallet, og fikk i oppdrag og forbedre den tidligere bøyleriflen Volcanic repeating rifle. I oktober 1860 patenterte Henry sitt nye design, og riflen gikk inn i produksjon og ble brukt under den amerikanske borgerkrigen og senere i den «ville vesten». New Haven Repeating Arms Co. ble omdøpt til Winchester Repeating Arms Company og fortsatte å produsere Henry-rifler frem til den forbedrede Winchester-riflemodellene Winchester Modell 1866 og Winchester Modell 1873 ble introdusert.
Henry var også delaktig i utviklingen av .44 Henry-patronen for Modell 1860, og som også ble brukt i Modell 1866.


== Referanser ==
Nyfeminisme

Nyfeminisme er en retning innenfor den nye feminismebølgen som kom i slutten av 1960-årene og begynnelsen av 1970-årene. I Norge ble den første nyfeministiske gruppen etablert i Oslo høsten 1970, inspirert av den nye amerikanske radikale kvinnebevegelsen. Det ble siden etablert en rekke slike grupper i Norge. Bevegelsen gikk gradvis i oppløsning i 1980-årene, og personer aktive innen nyfeminismen gikk da inn i andre former for feministisk og kvinnepolitisk virksomhet.
Nyfeminismen var som bevegelse lite ensartet, og med mange retninger. En sentral idé som de fleste nyfeminister delte var at kvinner var undertrykket av et «patriarkalsk system».


== Se også ==
Feminisme
Vágs kommuna

Må ikke forveksles med Vága kommuna.Vágs kommuna er en kommune på Færøyene. Den ligger sør på øya Suðuroy, og omfatter bygden Vágur og grenden Nes. Vágs kommuna ble utskilt fra Suðuroyar prestagjalds kommuna i 1906, og Nes ble overført til Vágur fra Porkeris kommuna i 1928. Den 1. januar 2014 hadde Vágs kommuna 1 320 innbyggere.


== Politikk ==

Kommunestyrevalget avholdt den 8. november 2016 valgte kommunestyre for perioden 2017–2020:
Kommunestyrevalget avholdt den 13. november 2012 valgte kommunestyre for perioden 2013–2016:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Vestmanna kommuna

Vestmanna kommuna er en kommune på Færøyene. Den omfatter bygda Vestmanna nordvest på Streymoy. Den 1. januar 2022 hadde kommunen 1 260 innbyggere.Ved innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872 ble Vestmanna sókn en del av Norðstreymoyar prestagjalds kommuna. I 1892 ble Vestmanna utskilt som en egen kommune.


== Se også ==
Liste over borgermestre i Vestmanna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Viðareiðis kommuna

Viðareiðis kommuna er en kommune på Færøyene. Den ligger lengst nord på Viðoy, og er dermed Færøyenes nordligste kommune. Kommunen omfatter kun bygda Viðareiði. Viðareiðis, Fugloyar og Svínoyar kommuna ble utskilt fra Norðoya prestagjalds kommuna i 1908, og denne ble på nytt inndelt i Viðareiðis kommuna og Fugloyar og Svínoyar kommuna i 1913. Kommunene Húsar, Mikladalur og Kunoy ble så utskilt fra Viðareiðis kommuna i 1931, og Hvannasunds kommuna i 1950. 1. januar 2009 hadde Viðareiðis kommuna 351 innbyggere.


== Politikk ==

Siste kommunestyrevalge ble gjennomført 11. november 2008, og valgte kommunestyre med virkning fra 1. januar 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Norðurþing

Norðurþing er en kommune på Island. Den har 3 234 innbyggere i 2018. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Norðurþing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hvalfjarðarsveit

Hvalfjarðarsveit er en kommune på Island. Den har 616 innbyggere i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hvalfjarðarsveit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Langanesbyggð

Langanesbyggð er en kommune nordøst på Island, rett nord for regionen Austurland. 
Kommunen oppsto ved at Þórshafnarhreppur og Skeggjastaðahreppur ble slått sammen den 10. juni 2006, etter avstemning i april samme år. Navnet er etter halvøya Langanes. Området har et areal på 1 333 km² og 519 innbyggere (2009), noe som gir en befolkningstetthet på 0,39 per kvadratkilometer. Kommunen ligger i Norðausturkjördæmi valgkrets, og har kommunenummer 6709. 
Gunnólfur Lárusson er borgermester i kommunen.


== Referanser ==
Strandabyggð

Strandabyggð er en kommune nordvest på Island i regionen Vestfirðir. Kommunen oppsto etter at Hólmavíkurhreppur og Broddaneshreppur ble slått sammen den 10. juni 2006 (etter avstemning i april samme år). Det ble samtidig avholdt et valg for å finne navn til den nye kommunen, hvor det var tre alternativer: Strandahreppur, Strandabyggð og Sveitarfélagið Strandir.
Per 2009 hadde kommunen en befolkning på 506 personer og en befolkningstetthet på 0,26 per kvadratkilometer. Kommunens areal er på 1 906 km². Kommunen ligger under Norðvesturkjördæmi valgkrets, og har kommunenummer 4911. Hólmavík er kommunehovedstaden, med ca. 380 innbyggere. Ásdís Leifsdóttir er borgermester i kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(is) Offisielt nettsted 
(en) Strandabyggð – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Húnavatnshreppur

Húnavatnshreppur er en kommune på Island. Den har 463 innbyggere i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(is) Offisielt nettsted 
(en) Húnavatnshreppur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kujalleq

Kujalleq er en kommune på Grønland. Kommunen er den sørligste på Grønland og ble etablert 1. januar 2009. Den består av de tidligere kommunene Nanortalik, Narsaq og Qaqortoq. I tillegg fikk Kujalleq tildelt et større, men ubebodd stykke land på østkysten av Grønland, som strekker seg fra Lindenowfjorden til Timmiarmiut. Dette landstykket tilhørte tidligere Tasiilaq kommune.Kommunen har en befolkning på 7 088 (2014). Per januar 2008 hadde de kommunene som i dag utgjør Kujalleq en befolkning på 7 755. Dette er den minste kommunen på Grønland, med 53 000 km², noe som er ca. 10 000 km² større enn Danmark.


== Byer og bygder ==
Byer:
Nanortalik
Qaqortoq
NarsaqBygder:
Alluitsup Paa
Tasiusaq
Narsaq Kujalleq (Narsarmijit)
Ammassivik
Aappilattoq
Qassimiut
Eqalugaarsuit
Saarloq
Igaliku
Narsarsuaq
Qassiarsuk


== Se også ==
Kujataa, verdensarvområde fra 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(en) Kujalleq – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Qaasuitsoq

Qaasuitsoq, eller Qaasuitsup kommunia, var en kommune på Grønland. Den hadde i 2014 en befolkning på 17 291. Qaasuitsoq kommune eksisterte fra 1. januar 2009 og fram til den ble delt 1. januar 2018.


== Historie ==
Kommunen ble etablert 1. januar 2009, og besto av de tidligere kommunene Kangaatsiaq, Aasiaat, Qasigiannguit, Ilulissat, Qeqertarsuaq, Uummannaq, Upernavik og Qaanaaq. Pr januar 2008 hadde de kommunene som i dag utgjør Qaasuitsup en befolkning på 17 867. 
Dette var Grønlands største kommune, med 660 000 km², større en Frankrike. Det var også verdens største kommune.1. januar 2018 ble kommunen delt i Avannaata i nord og Qeqertalik i sør.


== Geografi ==
Kommunen besto av 8 byer og 31 bygder:

Aappilattoq
Aasiaat (Egedesminde)
Akunnaaq
Attu
Iginniarfik
Ikamiut
Ikerasaarsuk
Ikerasak
Ilimanaq (Claushavn)
Illorsuit
Ilulissat (Jakobshavn)
Innaarsuit
Kangaatsiaq
Kangerluk
Kangersuatsiaq
Kitsissuarsuit
Kullorsuaq
Moriusaq
Naajaat
Niaqornaarsuk
Niaqornat
Nuugaatsiaq
Nuussuaq (Kraulshavn)
Oqaatsut (Rodebay)
Qaanaaq (Thule)
Qaarsut
Qasigiannguit (Christianshåb)
Qeqertaq
Qeqertat
Qeqertarsuaq (Godhavn)
Saattut
Saqqaq
Savissivik
Siorapaluk
Tasiusaq
Ukkusissat
Upernavik
Upernavik Kujalleq
Uummannaq


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens offisielle hjemmeside Arkivert 21. juli 2011 hos Wayback Machine.
Olav Jørgen Sæter

Olav Jørgen Sæter (født 26. november 1884, død 24. november 1951) var lærer, avisredaktør og arbeiderpartipolitiker fra Elverum. Han var stortingsrepresentant for Hedmark i perioden 1921-1945, og var samtidig ordfører i Elverum 1932-1940 og i 1945.Han var far til senere ordfører Olav Sæter.


== Før krigen ==
Han var utdannet lærer i 1906 og arbeidet som lærer i Dovre 1906-11 og i Elverum (1911-15 og 1932-). Han var redaktør av Østerdal Arbeiderblad inntil avisen i 1932 ble fusjonert med Hamar Arbeiderblad.Han ble som lærer arrestert av tyskerne 20. mars 1942 under Læreraksjonen i 1942; han ble sendt via Jørstadmoen til Kirkenes med DS «Skjerstad». Igjen arrestert i 1943 og satt på Grini fra 5. febr. 1943 til 5. febr. 1944. Etter varsel om ny arrestasjon 7. sept. 1944 gikk han over grensen til Sverige.
Han var med på å etablere «Glomdalsmuseets venner» i 1937, og var formann i foreningen 1939–41.


== Etter krigen ==
Olav Sæter var Elverum Arbeiderpartis ordførerkandidat i det første valget etter krigen – høsten 1945, men de borgerlige representantene stemte på NKPs kandidat Martin Trovåg – samtidig med at noen Ap-representanter stemte blankt. Foranledningen kan ha vært usikkerhet om Sæters opptreden under krigen.Ved kommunevalget i 1947  ble ikke Sæter plassert på Aps liste. Før det første kommunestyremøtet etter valget satte Sæter opp en «Arbeidernes fellesliste» sammen med NKP. Aps kandidat Otto Ødegaard ble valgt med stemmer fra de borgerlige representantene. Sæter ble eksludert fra Elverum Arbeiderparti i desember 1947 for «brudd på Det norske Arbeiderpartis retningslinjer».  I 1948 startet Sæter avisen «Elverumsarbeideren - meddelelsesblad for Elverum arbeiderparti». Før kommunevalget i 1951 startet han listen Elverum Uavhengige Arbeiderparti, som ved valget fikk 27,7% av stemmene og 13 representanter. Arbeiderpartiet fikk 28,7% og 14 representanter.Sæter døde av slag 24. november 1951 mens han talte på et partiarrangement.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Olav Jørgen Sæter hos Norsk senter for forskningsdata
Avisio

Avisio er en 89 km lang elv i Trentino nord i Italia og en av sideelvene til Adige fra venstre. 
Elven har sitt utspring i Marmolada og renner gjennom Val di Fassa, Val di Fiemme og Val di Cembra før den munner ut i Adige ved Trento.
Isbergantunnelen

Isbergantunnelen er en 590 meter lang veitunnel. Den ble bygget for å sikre den rasfarlige strekninga på fylkesvei 7902 mellom Sørbotn i Ramfjorden og Andersdal, i Tromsø kommune. Den ble åpnet i august 2007. 


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Rowland Wolfe

Rowland «Flip» Wolfe (født 8. oktober 1914 i Dallas, dødsår ukjent) var en amerikansk turner. Han representerte turnforeningen Dallas Athletic Club.
Wolfe var anemisk som barn, så hans far meldte ham tidlig inn i Dallas Athletic Club for å trene. Han drev med flere ulike sporter, og ble klubbmester i sin vektklasse i både boksing og bryting. Han utmerket seg i tumbling, noe som ble hans spesialitet. Han vant gull i Southern AAU Jr. Championships allerede som 14-åring, i 1929. Dette var hans første konkurranse. Samme år vant han sølv i Southern AAU Sr. Gymnastics Championships, og året etter vant han gull i samme mesterskap.
I 1931 fikk han sølv i tumbling i det nasjonale AAU Championships. Han skadet helen i sin andre gjennomføring, og kunne ikke fullføre. Men med sin høye vanskelighetsgrad, salto med dobbel skru, fikk han likevel sølv.
I 1932 vant han tumbling i AAU Championships, og ble med dette kvalifisert til Sommer-OL 1932. Han deltok derfor i tumbling i OL 1932 i Los Angeles, der han vant gull. USA fikk de tre første plassene i denne konkurransen. Treneren hans, Marshall Brown, var samtidig assistenttrener på OL-laget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rowland Wolfe – Olympedia 
(en) Rowland Wolfe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Biografi med bilder
Kaukasuskrigene

Kaukasuskrigene er et navn på Russlands invasjon og påfølgende erobring av Tsjetsjenia, Dagestan og det nordvestre Kaukasus mellom 1817 og 1864. Mange konflikter i denne regionen i nyere tid har sin bakgrunn i denne krigen på 1800-tallet.
Krigene ble utkjempet av tre russiske tsarer: Aleksander I, Nikolaj I og  Aleksander II. De fremste russiske militære lederne var Aleksej Jermolov mellom 1816–1827, Mikhail Vorontsov mellom 1844–1853 og Aleksandr Barjatinskij mellom 1853–1856. 
Den russiske invasjonen ble møtt av frenetisk motstand. Den første perioden i krigen, som sluttet samtidig med Aleksander Is død og med dekabristopprøret i 1825, oppnådde forbausende få framganger mot «en håndfull villmenn», sammenlignet med den da ferske seieren over Napoleon. 

I perioden 1825-1830 var det lite aktivitet ettersom Russland samtidig utkjempet en krig mot Det osmanske rike og Persia. Etter betydelige framganger i begge disse krigene gjenopptok Russland sin kampanje i Kaukasus og ble igjen møtt av motstand, anført av Ghazi Mollah, Gamzat-bek og Hadzji Murat. De ble etterfulgt av imamen Sjamil, som ledet fjellfolkene fra 1834 til han ble tatt til fange av Dmitrij Miljutin i 1859. I 1845 oppnådde Sjamils styrker sin mest dramatiske suksess da de sto i mot en stor russisk offensiv ledet av fyrst Vorontsov.
I mars 1855, under Krimkrigen, fikk russerne til en våpenhvile med Sjamil, men våpenhvilen var imidlertid kortvarig og kampene ble gjenopptatt senere samme år. Mellom 1856 og 1859 angrep general Barjatinskij med en hær på 250 000 mann, og fjellfolkenes motstand ble til slutt knust, og krigen sluttet med at Russland erobret hele det nordlige Kaukasus. Sjamil svor troskap til tsaren og flyttet til det sentrale Russland. Slutten på krigen ble erklært den 2. juni 1864, gjennom et dekret fra tsaren.
En av følgene av krigen var muhajir, en utvandring av en stor del av den muslimske urbefolkningen til Det osmanske riket på siste del av 1800-tallet.
Forfatterne Mikhail Lermontov og Leo Tolstoj deltok i kampene og poeten Aleksandr Pusjkin skrev om det i diktet «Fangen i Kaukasus» i 1821.
Sørsvann

Sørsvann er et mindre vann på Stoa i Arendal.
Vannet er populært som rekreasjonsområde og brukes til både bading og fiske. Det er opparbeidet flere badeplasser langs vannet, to med egne parkeringsplasser, hvor det ene er tilrettelagt for funksjonshemmede.
De fredede og rødlistede artene stor torvlibelle og vårøyenstikker er registrert ved vannet, samt at den rødlistede europeisk ål er observert i vannet.


== Referanser ==
Qeqqata

Qeqqata er en kommune på Grønland. Den har en befolkning på 9 436 (2014).Kommunen ble til i 2009, og består av de tidligere kommunene Maniitsoq og Sisimiut. I januar 2008 hadde Qeqqata en befolkning på 9 627. Dette er den nest minste kommunen på Grønland, med 115 500 km². Største by i kommunen er Sisimiut.


== Referanser ==
Sermersooq

Sermersooq er en kommune på Grønland. Den har en befolkning på 22 236 (2014).Kommunen ble opprettet 1. januar 2009 og består av de tidligere kommunene Ammassalik, Ittoqqortoormiit, Ivittuut, Nuuk og Paamiut. I januar 2008 hadde Sermersooq en befolkning på 20 998. Dette er den mest befolkningsrike kommunen på Grønland. Arealet er 635 600 km². Største by i kommunen er Nuuk.


== Referanser ==
Bury St. Edmunds-katedralen

Bury St. Edmunds-katedralen er en katedral i Bury St. Edmunds. Den har vært en katedral siden 1914, da The Diocese of St. Edmundsbury and Ipswich ble dannet. Den er i nygotisk stil.


== Eksterne lenker ==
offisiell hjemmeside (engelsk)
Språkteigen

Språkteigen (tidligere kjent som Språkrøret og Språkøret) var et norsk radioprogram om det norske språk som ble sendt på NRK Radio fra 1974 til 2020. Programmet besto hovedsakelig av intervjuer, reportasjer og spørsmål fra lytterne om det norsk språk. Det tok for seg tema som ordhistorie (etymologi), språklig påvirkning av norsk, normering på bokmål eller nynorsk samt stedsnavn og personnavn. Programmet varte en halv time og ble sendt på P2 på søndag formiddager.
Språkteigen gikk igjennom flere endringer. Det startet under navnet Språkrøret med Olav Vesaas og Finn-Erik Vinje som programledere. Vinje var språkkonsulent for NRK, og fast deltager i programmet i perioden 1974–1989, sammen med Frank Nordli som overtok for Vesaas. Deretter kom Språkøret med Einar Bjorvatn og Sylfest Lomheim. Lomheim var professor ved Universitetet i Agder og var direktør i Språkrådet fra 2005 til 2010. I 1993 skiftet programmet navn til Språkteigen. Mellom 2005 og 2009 var Randi Lillealtern programleder, og Ann Jones hadde rollen 2011-2016. Deretter overtok Torunn Myhre som programleder. Sylfest Lomheim bidro i de fleste sendingene hvor han svarte på språkspørsmål fra lytterne.
Programmet er også tilgjengelig som podkast.Språkteigen hadde et lyttertall på 27 000 i 2015, noe som gav programmet en andel på 5 %.Etter at Språkteigen ble nedlagt i 2020, etablerte NRK et nytt språkprogram, Språksnakk, med Klaus Sonstad som programleder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Programmet på NRK Radio
Språkteigen på Twitter
Portloe

Portloe er en liten landsby i Cornwall i England. Den er beliggende på Roselandhalvøya, den sørligste delen av England, innenfor det verdslige sognet Veryan, rundt 2,4 km øst for landsbyen av samme navn.


== Næringsveier ==
Partloe har to fiskefartøyer i full virksomhet, Jasmine og Katy Lil, som fisker etter krabber og hummer i Veryan og Gerrans-bukta, og en flåte av mindre fritidsbåter i sommermånedene. Havnen er drevet av komité. Bortsett fra fiske kan landsbyen by på natur, utsikt, utflukter til fots, og lokal historie. Det har lett tilgang til St. Mawes og andre kystbyer.


== Natur og rekreasjon ==
Portloe ligger innefor Cornwalls Område med spesielt vakker natur (AONB). Bortimot en tredjedel av Cornwall er innenfor dette området som har samme status og beskyttelse som en nasjonalpark. South West Coast Path, som er Englands lengste tursti, går gjennom landsbyen.


== Film og TV ==
Komedieserien Wild West, med Dawn French og Catherine Tate, ble spilt inn her. I 2012 ble spillefilmen About Time, en produksjon av Richard Curtis, også delvis filmet her.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cornwall Guide nettsted
Feministisk filosofi

Feministisk filosofi er en samlebetegnelse på filosofi som antar et feministisk perspektiv. Den feministiske filosofien er ikke noen enhetlig skole, men kjennetegnes kun av å ha et feministisk perspektiv felles. Det finnes feministiske filosofer både innenfor den analytiske og den kontinentale tradisjonen. Blant de analytiske feministiske filosofene finner man tenkere som Martha Nussbaum og Marilyn Friedman. Innenfor den kontinentale tradisjonen er Simone de Beauvoir mest kjent. Det finnes også en skole av pragmatisk feminisme.
Concertino

Concertino (italiensk: liten konsert) var i barokken en betegnelse på en instrumental solistgruppe. Begrepet ble framfor alt brukt i forbindelse med musikkformen concerto grosso hvor en concertino-gruppe spiller mot det fulle orkesteret (ripieno, dvs. tutti) og i den klassisistiske formen Sinfonia concertante.
I den opprinnelige italienske concerto grosso besto concertinoen vanligvis av strykere, i Tyskland ofte også blåsere.
Yanebune

Yanebune var en japansk båt fra Edo-perioden 1603-1868 for fornøyelser og båtferd på elvene i byen Edo. 
Betegnelsen ment «båt med tak», og beskrevet en åpen båt med et åpent overbygg med bare et tak. Tegninger fra Edo-perioden viste et utseende som minnet om den åpne båten chokibune med en karakteristiske forstevn. Konstruksjonen på disse luksusbåtene alltid har vært utsøkt, men det varieres etter de regionale forskjeller på forskjellige elver i hele landet. 
De største som hadde kabiner istedenfor åpen overbygg som skulle bare beskytte passasjerene mot solen, ble kalt yakatabune


== Se også ==
Yakatabune
Chokibune


== Eksterne lenker ==
Selskapet med skjønnheter på Sumidaelven
Anna Ancher

Anna Kirstine Ancher (født 18. august 1859 i Skagen, død 15. april 1935 i Skagen) var en dansk maler. Hun var den eneste av Skagenmalerne  som faktisk ble født i Skagen.
Anna Ancher var datter av kjøpmann og hotelleier Erik Andersen Brøndum (1820–1890) og Ane Hedvig Moller (1826–1916). Hun var den femte i en søskenflokk på  seks, blant dem Christen Degn Brøndum som overtok Brøndums Hotel etter sin far.Dette hotellet var i flere år knutepunktet for Skagenmalerne, og her møtte hun i 1874 maleren Michael Ancher, som hun giftet seg med 
på hans fødselsdag i 1880. I 1883 fikk de datteren Helga Ancher.
Anna Ancher  studerte i tre år på Vilhelm Kyhns private tegne-og malerskole for kvinner  fra 1875 til 1878 i København, og senere i Paris med Pierre Puvis de Chavannes, sammen med Marie Triepcke. Hun debuterte med utstilling på Charlottenborg i 1880 og fikk stilt ut sine bilder på store utstillinger både i Danmark og Europa og fikk dermed anerkjennelse i sin samtid, i motsetning til de fleste andre kvinnelige kunstnere som måtte kjempe for anerkjennelse. Anna Ancher regnes fremdeles som en av de største kvinnelige kunstnere i Danmark.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1924 – Tagea Brandts Rejselegat
1913 - Medaljen Ingenio et arti
1903 – Eckersbergmedaljen


== Se også ==
Skagens Museum
Kunstnerens mor Ane Hedvig Brøndum i den blå stue


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Anna Ancher på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Lenkekule

Ei lenkekule er et prosjektil til bruk i kanoner. Ei lenkekule består av to halvkuler, koplet sammen med kjetting, som tilsammen utgjør ei kule tilsvarende kanonens kaliber. Den primære anvendelsen var ødeleggelse av master og rigg på seilskip, men anvendelse i bakkeartilleri ved beskyting av infanteristyrker har også forekommet. Lenkekuler vil generelt forårsake langt større ødeleggelser enn massive kanonkuler fordi de vil ha et større treffområde.