jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Peter Cook

Peter Edward Cook (født 17. november 1937, død 9. januar 1995) var en engelsk satiriker, forfatter og komiker.
Cook oppfattes som en av de ledende komikere innen den britiske satireboomen fra 1960-årene. Stephen Fry har beskrevet ham som den 'morsomste mann som noen gang trakk pusten'. 


== Filmografi ==
The Wrong Box (1966)
Alice i Eventyrland (1966): Den gale hattemaker
Bedazzled (1967)
A Dandy in Aspic (1968)
Monte Carlo Or Bust
The Rise and Rise of Michael Rimmer (1970)
Find the Lady (1976)
Hunden fra Baskerville (1978): Sherlock Holmes
Derek and Clive Get the Horn (1979)
Yellowbeard (1983)
Supergirl (1984)
Prinsessebruden (1987): Den imponerende presten
Whoops Apocalypse (1986)
Without A Clue (1988)
Getting It Right (1989)
Great Balls of Fire!(1989)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Cook på Internet Movie Database 
(sv) Peter Cook i Svensk Filmdatabas 
(da) Peter Cook på Filmdatabasen 
(da) Peter Cook på Scope 
(fr) Peter Cook på Allociné 
(en) Peter Cook på AllMovie 
(en) Peter Cook hos Rotten Tomatoes 
(en) Peter Cook hos The Movie Database 
(en) Peter Cook hos Internet Broadway Database
NS-monumentet

«NS-monumentet» på Stiklestad i Nord-Trøndelag ble reist i 1944 og innviet av Vidkun Quisling, leder i Nasjonal Samling (NS) og «ministerpresident» under krigen, i forbindelse med NS' olsokstevne i juli dette året. Monumentet ble knyttet til det fascistiske partiet NS og landets «urgermanske» vikinghistorie. Minnesmerket, som bestod av en bautastein («stiklestøtta»), et relieff med motiv av «Olav den helliges fall» og et trappeanlegg, ble revet rett etter krigen.


== Historikk ==


=== Etter andre verdenskrig ===
Kort tid etter frigjøringa våren 1945 rev motstandsfolk «NS-monumentet», knuste relieffet og gravde bautaen ned i en grøft like bak den gamle olavstøtta som ble satt opp igjen. I 1995 gikk imidlertid fylkesmannen i Nord-Trøndelag inn for å avdekke NS-bauaten, i 2005 ville Justismuseet stille den ut på Kalvskinnet i Trondheim  og i desember 2007 tok Stiklestad Nasjonale Kultursenter (SNK) til orde for å synliggjøre monumentet som et minnesmerke over denne delen av krigshistorien. Men grunneieren Fortidsminneforeningen sa nei. Bautaen ble avdekket en kort stund i 2009. Også i 2013 ble det foreslått å grave opp den knekte nazibautaen og gjenreise den på Stiklestad.


== Se også ==
«Olavsstøtta», et enklere olavsmonument på samme sted reist 1807 og gjenoppført 1945


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stiklestad.no om St. Olavs støtte og NS-bautaen
Om NS-monumentet og NS' landstevne på Stiklestad 1942-1944 i Verdalsboka : Verdal 1940-1945 side 197-205
nrk.no 21.7.2014: Her vil Vigrid ha dåp og seremonier
Mehle, Eyvind (1944). Olavstanken fra Stiklestad til Stiklestad. Oslo: Centralforl. s. 203-224. 
Digitalt Museums bilder fra innvielse
Kari Storækre

Kari Storækre (født 22. juni 1950) er en norsk fjernsynsjournalist, som ble omtalt som TV-kjendis gjennom 1980-årene. Hun har utgitt to bøker om Treholt-saken.


== Bakgrunn og virke ==
Storækre var tidligere gift med Arne Treholt, men benyttet seg av adgangen til å kreve skilsmisse etter at han hadde blitt dømt til 20 års fengsel for landssvik og spionasje i det som ble kjent som Treholt-saken. Hun arbeidet i flere år i NRK, opprinnelig i Dagsnytt. I 1983 ledet hun informasjonsserien Datahverdag. Da Treholt ble arrestert var hun programleder for programmet «Unnskyld at jeg spør» i NRK fjernsynet. NRK-ledelsen valgte da å ta henne av luften, med den begrunnelse at hun ville skade programmet på grunn av sin tilknytning til Treholt-saken. Etter mye offentlig diskusjon ble beslutningen omgjort.
Hun flyttet senere til Sverige, der hun giftet seg med TV-programlederen og -produsenten Åke Wilhelmsson. Sammen startet de Nordic Channel, nåværende TV5, og produserte på slutten av 1980-årene et frokost-TV-program. De driver nå selskapet TV-skolan i Sverige, som bl.a. arrangerer kurs for folk som skal på TV.
I 1985 utga hun boken God tur til Paris om Treholt-saken. Tittelen er en henspilling på at Treholt hadde fortalt henne at han skulle til Paris, da han egentlig skulle reise til Wien for å møte KGB-agenten Gennadij Titov i 1984. I boken beskriver hun Treholt-saken slik hun oppfattet den, og gjengir også private brev fra Arne Treholt. Boken har blant annet blitt oversatt til svensk og dansk.Hun utgav en ny bok om Treholt-saken i 1993.


== Litteratur ==
1993: I søkelyset, Curious, Stockholm, ISBN 91-630-2241-9, ISBN 91-630-2201-x (svensk «Spionhustrun» skärskådad, oversatt av Åke Wilhelmsson, Curious, Stockholm, ISBN 91-630-2248-6)
1985: God tur til Paris, Gyldendal, Oslo, ISBN 82-05-16307-3 (svensk Min historia, oversatt av Åke Wilhelmsson, Viva, Stockholm, ISBN 91-614-0071-8)


== Referanser ==
Trikloretylen

Trikloretylen er en klorinert hydrokarbon vanlig brukt som et industrielt løsningsmiddel.  Det er en klar ikke-brennbar væske med en søtlig lukt.
Dets IUPAC navn er trikloreten.  I industrien er det referert til ved forkortelsene TCE, Trike og tri, og det er solgt under flere handelsnavn. I tillegg til dets industrielle anvendelser, ble trikloroetylen brukt fra omkring 1930 som et volatilt anestetika og analgesi i millioner av pasienter, før dets toksiske egenskaper ble påvist.
Verktøymaskin

En verktøymaskin er en stasjonær maskin for metallarbeid som kan brukes til fremstilling av verktøy og produkter, og kan for eksempel utføre frese- og/eller dreieoperasjoner. De kan være manuelt styrte eller datastyrte (CNC). Noen verktøymaskiner kan være så små at man kan trille dem på hjul mens andre veier flere 10-talls tonn.  


== Se også ==
Maskinverktøy, et håndholdt motordrevet verktøy


== Eksterne lenker ==
Mori Seiki
KSMV
Enare

Enare (finsk: Inari; enaresamisk: Aanaar; skoltesamisk: Aanar; nordsamisk: Anár) er en kommune i landskapet Lappland i det nordlige Finland. Enare har vel 6 850 innbyggere og er i omfang den største finske kommunen med 17 334 km². Kommunen har grenser mot nabokommunene Enontekis, Kittilä, Sodankylä og Utsjok. I vest grenser Enare til Kautokeino og Karasjok og i nordøst til Sør-Varanger i Norge. I øst går grensa mot distriktet Petsjenga i Russland. Kommunesenteret heter Ivalo. Nordvest for byen ligger det mindre tettstedet Enare med rundt 500 innbyggere.


== Geografi ==
Den fiskerike Enaresjøen, som er Lapplands største innsjø, ligger i kommunen. Elvene Ivalojoki og Lemmenjoki munner ut i innsjøen, som har utløp gjennom Pasvikelva (finsk: Paatsjoki). Nord i kommunen renner Neidenelva (finsk: Näätämöjoki) inn i Norge. Urho Kekkonen nasjonalpark og Lemmenjoki nasjonalpark ligger begge i kommunen, likeså Vätsäri ødemarksområde. Store skogs- og villmarksområder, skogbruk og reindrift er viktige næringer. Turisme er blitt en viktig næring, spesielt knytta til vintersportsstedet Saariselkä. 
E75 går gjennom kommunen. Ivalo lufthavn har daglige ruteflygninger til Helsingfors.


== Samisk språk og kultur ==
Urbefolkningen i Enare er samisk, og kommunen har fire offisielle språk: finsk, nordsamisk, enaresamisk og skoltesamisk. Bare 5,8 %  av befolkningen er samisktalende, men nesten 30 % regner seg som samer. UNESCO klassifiserer enaresamisk og skoltesamisk som alvorlig utrydningstruede språk fordi de stort sett bare tales av eldre mennesker. Bygda Sevettijärvi er et senter for skoltesamisk språk og kultur
Det finske sametinget har sete i Enare; her ligger også det samiske museet Siida.


== Historie ==
Kommunen fikk vegforbindelse i 1929 da Ishavsvegen fra Sodankylä til Petsamo ble bygget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Inari – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dikson (tettsted)

Dikson (russisk: Диксон) er et isolert tettsted i Krasnojarsk kraj i Russland. Befolkningstallet har gått jevnt nedover etter Sovjettiden, fra omkring 5000 innbyggere midt på 1980-tallet, til mellom 500 og 1000 i dag.
Dikson er den nordligste havnen i Russland, og en av de nordligste bebyggelser i verden. Vinteren starter i midten av september august, og varer frem til mai. Fra 5. mai til 10. august har stedet midnattssol, og tilsvarende har to av vintermånedene ikke dagslys.
I 1942 ble stedet beskutt av det tyske militærskipet «Admiral Scheer».


== Eksterne lenker ==
Uoffisielt nettsted (ru)
Bilder på panoramio.com
Kontinentalcupen i friidrett

Kontinentalcupen i friidrett (engelsk: IAAF Continental Cup), tidligere Verdenscupen i friidrett (engelsk: IAAF World Cup), er et internasjonalt friidrettsstevne der verdensdeler samler sine beste utøvere. Verdenscupen er i dag arrangert av IAAF hvert fjerde år og verdensdelene som stiller er Afrika, Amerika, Asia-Pacific og Europa.
Tidligere var også større friidrettsnasjoner som Russland, Tyskland og USA representert separat. Det stilte da vanligvis fem verdensdeler og tre nasjoner til konkurransen, både for kvinner og menn. Vinnerne av den forutgående Europacupen i friidrett og nummer to her kunne stille nasjonslag, sammen med USA. Dersom stadionet har ni løpebaner har arrangørlandet mulighet til å stille eget nasjonslag.


== Arrangørland og vinnere ==


=== Verdenscupen ===


=== Kontinentalcupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) IAAF Continental Cup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Rødøy kommunestyre 1988−1991

Rødøy kommunestyre 1988−1991 er en oversikt over representanter og vararepresanter i Rødøy kommunestyre etter kommunestyrevalget i 1987.


== Kommunestyrevalget 1987 ==


=== Tverrpolitisk Valgliste (6 representanter) ===


=== Det norske Arbeiderparti (5 representanter) ===


=== Rødøy Fellesliste (4 representanter) ===


=== Senterpartiet (2 representanter) ===


=== Høyre (2 representanter) ===


=== Kristelig Folkeparti (2 representanter) ===


== Kilder ==
Arkivet, Rødøy kommune
Wesseln

Wesseln er en kommune i kretsen Ditmarsken i Schleswig-Holstein, Tyskland. Wesseln hører under Büsums amt, og lå før 1. januar 2008 i Weddingstedts amt. Kommunen grenser til kretshovedstaden i Ditmarsken; Heide.
Folketellinger viser at innbyggertallet i kommunen var 229 i 1855, 289 i 1905, 287 i 1925, og 1339 i 2005. Innbyggertallet lå den 30. desember 2006 på 1349.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wesseln – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Falkenberg kommune

Falkenberg kommune er en kommune i Hallands län i landskapet Halland i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Falkenberg.


== Tettsteder ==
Falkenberg kommune har 18 tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2020.


== Politikk ==
Kommunen består i kommunevalget av to valgkretser og tjueseks valgdistrikt. I landstingsvalet utgjør kommunen en krets sammen med Hylte kommune, ved riksdagsvalet er Hallands län en valgkrets og ved EU-parlamentsvalget er hele Sverige en valgkrets.De kommunale nemndene er Barn- & utbildningsnämnden, Bygglovsnämnden, Kultur- och fritidsnämnden, Miljö- och hälsoskyddsnämnden, Socialnämnd, Tekniska nämnden og Valnämnden.


== Kjente personer født eller bosatt i Falkenberg kommune ==
Niclas Alexandersson,  fotballspiller
Stellan Bengtsson, verdensmester i bordtennis
Carl-Johan Vallgren, forfatter


== Referanser ==
Marcus Schenkenberg

Marcus Schenkenberg (født Marcus Lodewijk Schenkenberg van Mierop 4. august 1968 i Stockholm) er en svensk mannlig supermodell, skuespiller og TV-personlighet. 
Schenkenberg er en av verdens best betalte mannlige supermodeller. Han er kjent for sin muskulære, proporsjonale kropp, og er ofte avbildet med bar overkropp og stramme, vaskebrettlignende magemuskler. Han ble oppdaget av den amerikanske fotografen Barry King mens han gikk på rollerblades på Venice Beach, California. 
Han er mest kjent for sine Calvin Klein-reklamer, og har også vært modell for Versace og Iceberg.


== Filmografi ==
Schenkenberg spilte figuren «Tiny» i filmen Prince Valiant (1997)

Modern Talking (1999)
Hostage (1999) (hovedrolle)
Dinner Rush (2000)Han har også hatt en rolle i TV-serien V.I.P. med Pamela Anderson i 1998.

Wetten, dass..? (2000, Tyskland)Han er omtalt i forbindelse med filmen Terminator Salvation: The Future Begins.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Marcus Schenkenberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marcus Schenkenberg på Internet Movie Database 
(sv) Marcus Schenkenberg i Svensk Filmdatabas 
(fr) Marcus Schenkenberg på Allociné 
(en) Marcus Schenkenberg på AllMovie 
(en) Marcus Schenkenberg hos The Movie Database
Andreas Wilson

Andreas Wilson (født 7. mars 1981 i Stockholm) er en svensk skuespiller.


== Filmografi ==
Colorado Avenue (2007)
Kill Your Darlings (2006)
Babas bilar (2006)
Animal (2005)
Den utvalde (2005)
Evil (2003)
Ondskapen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Wilson på Internet Movie Database 
(sv) Andreas Wilson i Svensk Filmdatabas 
(da) Andreas Wilson på Filmdatabasen 
(fr) Andreas Wilson på Allociné 
(en) Andreas Wilson på AllMovie 
(en) Andreas Wilson hos The Movie Database 
Mostbeautifulman.com med bilder av Andreas Wilson
Chris Clough

Chris Clough (født 9. mars 1951 i Harrogate i Yorkshire i England) er en regissør og produsent.
Clough studerte engelsk litteratur ved Leeds University. Han valge å gå på denne skolen fordi de hadde TV-studio tilgjengelig for studenter. Han brukte materialet han laget der for å søke på jobb og etter endt utdannelse fikk han jobb som forsker hos Granda Television. Han gikk over til å jobbe som freelancer i 1982 og i dette tiåret regisserte han blant annet episoder av TV-seriene Brookside og EastEnders.
Da Clough jobbet på EastEnders, ble han kjent med en av regissørassistentene, Gary Downie, som også hadde jobbet på Doctor Who. Clough fikk et intervju med daværende produsent av denne serien, John Nathan-Turner, og han fikk jobben med å regissere totalt seks episoder: Terror of the Vervoids, The Ultimate Foe, Delta and the Bannermen, Dragonfire, The Happiness Patrol og Silver Nemesis.
I 1990-årene regisserte Clough flere episoder av politiserien The Bill. I andre halvdel av tiåret gikk han over til å jobbe som produsent. Han produserte The Bill i to år før han gikk over til andre serier. Han har produsert blant annet Ballykissangel, Black Cab og The Ghost Squad.


== Kilder ==
Doctor Who Magazine (1995). «The Fantasy Factory». Doctor Who Magazine (231): 40–43. 


== Eksterne lenker ==
(en) Chris Clough på Internet Movie Database 
(en) Chris Clough hos The Movie Database
Europeisk hummer

Europeisk hummer (Homarus gammarus) er en stor hummerart som ligner på amerikahummer


== Beskrivelse ==
Europeisk hummer er en tifotkrepser (Decapoda) og har derfor fem par gangben, der det første paret er omdannet til to kraftige klør. De to klørne er ulike: knusekloen er stor og kraftig og blir brukt til å knuse skalldyr, mens den mye mindre og slankere saksekloen blir brukt som våpen (Moen 2003). Den blir vanligvis opptil 50 cm lang og store individer kan veie opptil 6 kg (Wolff 1978). Det skal være fanget eksemplarer på 10 kg på Shetland. Den har en blåsvart farge, men den kan variere alt etter levested.
Vanligvis lever europeisk hummer på mellom 0 og 150 meters dyp, men sjelden dypere enn 50 m (Holthuis 1991). Den er i all hovedsak et nattdyr (Holthuis 1991), imidlertid viser nyere forskning at den også er noe aktiv om dagen (Steen & Ski 2014). Den benytter seg av hulrom som skjulested og utkikkspost (Dybern 1973). Den spiser i hovedsak virvelløse bunndyr (Hallbäck & Waren 1972). Om høsten fiskes hummer kommersielt og på hobbybasis (Knutsen m.fl. 2009).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dybern, B.I. (1973). Lobster burrows in Swedish waters. Helgoland Marine Research 24:401-414.
Hallbäck, H. and A. Warén. (1972). Food ecology of lobster, Homarus vulgaris, in Swedish waters. Some preliminary results. ICES CM 1972:K29
Holthuis, L. B. (1991). Marine lobsters of the world : an annotated and illustrated catalogue of species of interest to fisheries known to date. FAO Fisheries Synopsis.125, Rome, Italy, 292 p.
Knutsen, J. A., A. R. Pettersen, S. E. Enersen, P. A. Heuch, E. Karlsbakk, E. Moland, K. E. Jørstad, T. Langeland, and A. L. Agnalt. (2009). Hummer. Pages 99-101 in A. L. Agnalt, I. Bakketeig, T. Haug, J. A. Knutsen, and I. Opstad, editors. Kyst og havbruk 2009 : Fisken og havet. Bergen : Havforskningsinstituttet.
Moen, Frank Emil (2003). Dyreliv i havet - Nordeuropeisk marin fauna (3 utg.). Kristiansund: KOM Forlag. ISBN 82-90823-54-1. 
Steen, R. and S. Ski. (2014). Video surveillance system for remote long-term in situ observations: recording diel cavity use and behaviour of wild European lobsters (Homarus gammarus). Mar Freshwater Res 12: 1094-1101.
Wolff, T. (1978). Maximum sze of lobsters (Homarus) (Decapoda, Nephropidae). Crustaceana 34:1-14.Holthuis, L. B. 1991. Marine lobsters of the world : an annotated and illustrated catalogue of species of interest to fisheries known to date.


== Eksterne lenker ==
(en) Europeisk hummer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Europeisk hummer i Encyclopedia of Life 
(en) Europeisk hummer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Europeisk hummer hos Artsdatabanken 
(sv) Europeisk hummer hos Dyntaxa 
(en) Europeisk hummer hos ITIS 
(en) Europeisk hummer hos NCBI 
(en) Kategori:Homarus gammarus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Homarus gammarus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Homarus gammarus – detaljert informasjon på Wikispecies Live sending fra hummerkamera i Oslofjorden - Huset som hummeren kan oppholde seg i gir den beskyttelse, og fungerer også som en utkikkspost.
Eketorp

Eketorp er et rundt borganlegg fra folkevandringstiden (ca. 400 e.Kr) på Stora alvaret på sørlige Öland i Mörbylånga kommun i Kalmar län, Sverige. Borganlegget var en stor bygdeborg og var befestet i tre perioder (Eketorp I-III) til og med 1300 e.Kr, med ett opphold omkring 700-1000 e.Kr. 
De tre byggefasene var:

Eketorp I (300–400 e Kr)
Eketorp II (400–700 e Kr)
Eketorp III (1000–1300 e Kr).Det første anlegget hadde en omkrets på om lag 57 meter, som på 500-tallet ble utvidet til 80 meter og med om lag 50 bygninger eller rom innenfor murene. På 1000-tallet ble det reist en ny forsvarsmur og hus i tre. Anlegget hadde brønn og dette var trolig en viktig årsak til at det ble bygget. 
Borgen er meget godt gjenoppbygget på 1970-tallet og har rekonstruerte hus fra både folkevandringstiden og høymiddelalderen, for å gjenskape et autentiske miljø. Eketorp har også et meget godt museum inne i borgen og en omfattende litteraturbutikk.

		
		
		


== Eksterne lenker ==
Artikkel om rekonstruksjonen av Eketorp
Bassfløyte

Bassfløyte er et musikkinstrument. Den klinger en oktav under en vanlig tverrfløyte.
Den brukes mest i fløyte-ensembler, da lyden er svak og vil bære lite i et vanlig orkester. Fløyten er om lag 146 cm, dobbelt så lang som en vanlig tverrfløyte. Derfor er den bøyd for at fløytisten lettere skal nå klaffene når det spilles på instrumentet. Ettersom den er så lang, blir den også ganske tung. Det er derfor utviklet en egen støtte som kan settes under fløyten og ned på stolen musikeren sitter på og en versjon av fløyten som står på gulvet.Notene er skrevet med G-nøkkel en oktav høyere enn de høres ut.


== Repertoar ==
I den senere tide har det blitt skrevet musikk for bassfløyte. Noen av komponistene som har skrevet for instrumentet er: 

Katherine Hoover Two for Two
Bill Douglas Karuna
Mike Mower Obstinato og Scareso
Gary Schocker A Small Sonata for a Large Flute
Sonny Burnett Stone Suite
Catherine McMichael Baikal Journey
Ennio Morricone Secrets of the Sahara
Tristan Murail Ethers for solo bass flute and small ensemble
Brian Ferneyhough Mnemosyne for bass flute and tape.Det kommer også studier og konsertetyder som gir utfordringer til utøverne når det gjelder å balansere instrumentet, fingerteknikk, luftstrøm og overblåsing. 
Peter Sheridan har bestilt og arrangert nye komposisjoner, inkludert en samling med Etudes for Low Flutes av Hilary Taggart. I sjette sats av Claude Bollings Suite for Flute and Jazz Trio, «Versatile» spiller solisten åpningsmelodien på en bassfløyte.


== Beslektede instrumenter ==
Pikkolofløyte
Tverrfløyte
Altfløyte
Kontrabassfløyte
Subkontrabassfløyte
Hyperbassfløyte


== Se også ==
Fløyte


== Referanser ==
Juledrøm

Juledrøm er en juleplate gitt ut av folkemusikkgruppa Majorstuen høsten 2006. Tittellåten på albumet er komponert av Jorun Marie Kvernberg og Ragnhild Furebotten, tekst av Ove Røsbak.


== Sporliste ==
«Nissesang»
«Et lidet barn så løstelig»
«Juledrøm»
«Mitt hjerte alltid vanker»
«Vismennerne frå Austerland»
«Den ho ikkje fekk»
«Eit barn er født i Betlehem»
«I denne søte juletid»
«Rakkelvise»
«Den fagraste rosa»
«Til Betlehem i Judaland»
«Mitt hjerte alltid vanker»
«Det hev ei rose sprunge»
«Juleboogie»


== Medvirkende på plata ==
Jorun Marie Kvernberg
Ragnhild Furebotten
Synnøve Bjørset
Tove P. Hagen
Andreas Ljones
Gjermund Larsen
Tore Bruvoll
Jon Anders Halvorsen
Camilla Granlien
Gunnlaug Lien Myhr
Gro Kjelleberg Solli
Marit Karlberg
Åshild Vetrhus
Produsent: Einar Olav Larsen, innspilt i Rainbow studios.


== Eksterne lenker ==
(en) Juledrøm på Discogs
Endelig vals

Endelig vals er debutplata til felespilleren Ragnhild Furebotten, utgitt høsten 2007. Medmusikere på plata er Frode Haltli og Gjermund Larsen. Albumet inneholder kontemporær folkemusikk. Det er utgitt på plateselskapet Ta:lik. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2007 innenfor folkemusikksjangeren.


== Referanser ==
Rødøy kommunestyre 1992−1995

Rødøy kommunestyre 1992−1995 er en oversikt over representanter og vararepresentanter i Rødøy kommunestyre etter valget i 1991.


== Kommunestyrevalget 1991 ==


=== Rødøy Fellesliste (5 representanter) ===


=== Senterpartiet (5 representanter) ===


=== Det norske Arbeiderparti (5 representanter) ===


=== Tverrpolitisk liste (3 representanter) ===


=== Kristelig Folkeparti (2 representanter) ===


=== Høyre (1 representant) ===
Henry Norris (manager)

Henry George Norris (født 23. juli 1865, død 30. juli 1934) var en britisk forretningsmann, politiker og direktør i fotballen. Han er mest kjent som styreformann i både Fulham FC og Arsenal FC, spesielt den tvilsomme episoden der han fikk Arsenal, på bekostning av rivalene Tottenham Hotspur FC, opp i øverste divisjon i 1919 til tross for at Arsenal hadde endt på femteplass i serien.


== Business og politikk ==
Norris tjente sin formue ved å jobbe med eiendommer og bygge hus i Sør- og Vest-London, og i Fulham generelt. Senere ble han ordfører for Metropolitan Borough of Fulham, altså et område i London, og representerte partiet Conservative MP fra 1918 til 1922. Han fikk også priser som takk for sitt bidrag for England og den britiske hær under første verdenskrig. Han bidro også mye til med kirkemiljøet i London.


== Fulham Football Club ==
Norris var ikke bare glad i politikken, han var også en stor fotballfan. Han ble da direktør i Fulham, på samme tid som de rykket opp til det de i England kaller The Championship. Han hadde også en indirekte rolle i stiftelsen av Chelsea FC. For etter å ha takket nei til å spille på Stamford Bridge, ville da Gus Mears, mannen med tilbudet, starte en egen klubb til å spille fotball der.


== Arsenal Football Club ==
I 1910 ble han formann og aksjeholder i Woolwich Arsenal, det laget vi i dag kjenner som Arsenal FC. Laget slet økonomisk på den tiden, og Norris, som da var i både Fulham og Arsenal, skulle hjelpe klubben noe voldsomt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henry Norris hos Hansards parlamentsdebatter