jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Golden Jubilee

Golden Jubilee er i dag verdens største slipte diamant. Stenen på 545,67 karat kommer fra Premier Mine i Sør-Afrika der den ble funnet av Gabi Tolkowsky. Gabi solgte stenen til De Beers, mens den nåværende eier er Bhumibol Adulyadej.
Rådiamanten ble først kalt «Ukjent Brun» og ble regnet for å være stygg og uegnet som edelsten. Den ble sendt til sliping, og til alles overraskelse fremkom en gulbrun edelsten med brannrosa glans.
Le ragazze di San Frediano (film)

Le ragazze di San Frediano er en italiensk romantisk komedie fra 1955, og den første spillefilmen i regi av den italienske regissøren Valerio Zurlini. Filmen er basert på den italienske forfatteren Vasco Pratolinis roman fra 1949 med samme navn.
Utgitt i USA under tittelen The Girls of San Frediano.


== Handling ==
I Firenze, i Borgo San Frediano, er den unge mekanikeren Andrea Sernesi (kjent som Bob) en skruppelløs hjerteknuser. Han har også vært i forhold med opp til fem kvinner på samme tid. Naboen Gina er overbevist om at Bob ønsker å gifte seg med henne. Andrea forsøker å forene de to eldre kvinnene, slik at de samtykker til ekteskapet. Samtidig som Bob med vilje forsøker å forårsake enda større uenigheter, for å skaffe en unnskyldning for ikke å formalisere forholdet deres.
Mafalda elsker også Bob, men forlot ham på grunn av hans gjentatte utroskap. Når Bob møter henne igjen, og oppdager at hun har begynt som danserinne og snart skal reise på turné, innser Bob at han fremdeles er tiltrukket av henne. Han foreslår at hun kommer tilbake med ham, og gifter seg med ham. Kvinnen kan ikke motstå den falske sjarmen til sin tidligere kjæreste, og viser seg villig til å forlate den lovende danse-karrieren for ham. Silvana, en lærer, blir også betatt av de fantasifulle historiene om Bob - som utgir seg for å være en profesjonell motorsyklist, utsatt for dødelig risiko i hver eneste konkurranse. Når Bob oppdager at kvinnen allerede er forlovet med Gianfranco, en bekjent av ham, later Bob til å trekke seg tilbake av respekt. Men Silvana velger å slå opp med Gianfranco, for å være sammen med Bob.


== Medvirkende ==


== Eksterne lenker ==
(en) Le ragazze di San Frediano på Internet Movie Database 
(sv) Le ragazze di San Frediano i Svensk Filmdatabas 
(fr) Le ragazze di San Frediano på Allociné 
(nl) Le ragazze di San Frediano på MovieMeter 
(en) Le ragazze di San Frediano på AllMovie 
(en) Le ragazze di San Frediano på Rotten Tomatoes
Hilde Skancke Pedersen

Hilde Skancke Pedersen (født 15. mai 1953 i Hammerfest) er en norsk bildekunstner, forfatter, designer og scenograf. Skancke Pedersen mottok diplom fra Byggeskikkprisen i 2001 for utsmykking av Sametinget. Kunstneren er representert i antologiene Circum polaris fra Cappelen 1997 og Texere, forfatterstudentenes antologi, Universitetet i Tromsø 1997 og Der veiene tar til på Orkana forlag 1999.
Skancke Pedersen har skrevet tekster til performance- og danseforestillinger. Teaterstykket Vardøger – Vaigasat ble oppført på Festspillene i Nord-Norge i 1999 og 2001.


== Utdanning ==
Statens Håndverks- og kunstindustriskole, 1974 – 78,
Forfatterstudiet, Universitetet i Tromsø 1996 – 97
Påbyggingsemne, Universitetet i Tromsø 2004 – 2005
KOROs konsulentkurs 2006


== Separatutstillinger ==
Hammerfest Kunstforening, sommer 2007
Samisk Kunstnersenter, 2003 og 2006,
Samisk hus (åpningsutstilling), Oslo, 2004
Vadsø kunstforening 2001
Norsk-russisk kunstsenter, Kirkenes 1996


== Gruppeutstillinger ==
John Savio-stipendiat-utstilling, Samisk kunstnersenter 2006, sammen med SDG-stipendiat A. Holtung
Sommerutstillingene på Samisk Kunstnersenter 1997, 1999, 2004, 2006
Sommerutstillinga på Nordnorsk Kunstnersenter 2006
Murmansk kunstmuseum 1997, sammen med Aslaug Juliussen


== Juryerte fellesutstillinger ==
Hommage á Iver Jåks, turné 2008-10: Tromsø, Harstad, Alta, Kirkenes, Svolvær, Karasjok.
400-meterkunst, Voss, oktober – november 2007
"Forbindelser", samtidskunst fra Finnmark. Murmansk Kunstmuseum mai 2007
"In the shadow of the midnight sun", Sámi and inuit art 2000 – 2005. Turné i Canada 2006-08
Nordnorsk samtidskunst, Galleri Pasvik 2006
CSV – Å visualisere Sápmi, Galleri F 15, Jeløy, 2005
Samisk samtidskunst, De samiske samlinger, Karasjok, 2005
Samiske kunstneres forbunds jubileumsutstilling, Samisk kunstnersenter, Karasjok 1999


== Utsmykkinger ==
Sápmi skulpturpark, Jokkmokk, 2004.
Kirkenes videregående skole 2003-2004.
Sameskolen i Troms, 2000.
Sametinget i Norge, Karasjok, 2000


== Offentlige innkjøp ==
Kirkens bymisjon i Tromsø, 2007.
Universitetet i Tromsø, 2006.
Samisk Kunstmuseum, 4 arbeider av Sametingets innkjøpskomite, 2003.
Finnmark fylkeskommune, 2001.


== Eksterne lenker ==
Sametinget: Utsmykkingen av Sametingsbygningen

(no) Publikasjoner av Hilde Skancke Pedersen i BIBSYS
Kristin Ytreberg

Kristin Ytreberg (født 5. januar 1945) er en norsk billedkunstner.Ytreberg er utdannet ved Statens kunstakademi (skulpturavdelingen) i Oslo (1984-89) og ved Norges tekniske høgskole (arkitektavdelingen) i Trondheim (1964-69).  Hun arbeider med skulptur og installasjon, ofte med assosiasjoner til scenografi eller ikke-funksjonelle interiører. Hun holdt sin første separatutstilling i Kunstnerforbundet i 1994. Hun har hatt flere separatutstillinger og deltatt på mange gruppe- og kollektivutstillinger i inn- og utland. Ytreberg var en av to kunstnere som vant en lukket konkurranse i forbindelse med valg av kunst til Sametingsbygget, og hennes verk Den som… er plassert på 12 vegger i vandrehallen. Kunsten hennes er også kjøpt inn av blant andre Museet for samtidskunst (nå Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design), Norsk Kulturråd, Nordnorsk Kunstmuseum og Tromsø Fylkeskommune.


== Utdannelse ==
Skulpturavdelingen ved Statens kunstakademi, Oslo (1984–89)
Arkitektavdelingen, Norges tekniske høgskole, Trondheim (1964–69)


== Separatutstillinger ==
Kunstnerforbundet (2006)
”Skalkeskjul” Bomuldsfabriken Arendal (2003)
”Skalkeskjul versjon 02” Vigeland-museet, Oslo
RAM Galleri, Oslo (1999)
Oslo Kunstforening (1998)
Kunstnerforbundet, Oslo (1994)
Museet for samtidskunst,prosjektrommet, Oslo (1993)
Tromsø kunstforening (1993)
Galleri F15 Jeløya, Moss (1992)
UKS,Oslo (1991)


== Gruppe og kollektivutstillinger ==
”Textile Expressions in Contemporary Art” (2006)
Kaunas, m.fl., vandreutstilling
”Nordnorsken”, vandreutstilling (2004)
”Between space and time” Galleri F15, Jeløya samt i USA:
The Contemp. Art Center, Atlanta, Steensland Art Museum,Minnesota N.D. Museum of Art,Nordic Heritage Museum, Seattle, American Foundation, New York (2000–01)
”Crew Cut”Haugar Vestfold Kunstmuseum, Tønsberg (1997)
Billedledhoggernes jubileumsutstilling, Oslo Kunstforening (1996)
”Dekadanse”, Trondheim Kunstforening (1995)
”At Century´s End” Høvikodden, og National Museum of Women in the Arts, Washington, USA (1995)
”Composite”, 17 kvinner tre steder, UKS, Oslo Kunstforening, Tegnerforbundet (1992
”Fuglekasser” Galleri F15, Jeløya (1992)
UKS Vårutstilling (1991–92)
Statens Høstutstilling (1986-89-94)
”Skulptur ute”, Kontraskjæret, Oslo (1986)
Rosenheim, Tyskland (1986)
Kalmar, Sverige (1985)


== Innkjøp ==
Museet for samtidskunst
Norsk kulturråd
Nordnorsk Kunstmuseum
Troms fylkeskommune


== Utsmykkinger ==
Bjølsenhallen, Oslo (2005)
Hole ungdomsskole (samarbeid med Laila Haugan) (2004)
Hurtigruteskipet Midnatsol (2003)
Sametinget, Karasjok (2000)
Rikshospitalet, Oslo (1998)
Regjeringsbygningen, trinn 5, Oslo


== Annet ==
Konsulent, kunstnerisk utsmykking av Helsebygg Midt-Norge, fase 1 (2000–06)


== Referanser ==
Salvador Castaneda Castro

Salvador Castaneda Castro (født 6. august 1888 i Chalchuapa, El Salvador, død 5. mars 1965 i San Salvador, El Salvador) var president i El Salvador fra 1. mars 1945 til 14. desember 1948.


== Eksterne lenker ==
Offisiell biografi
Funan (Fuyang)

Funan (kinesisk: 阜南县; pinyin:  Fùnán Xiàn) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Fuyang.
Befolkningen var på 1 438 999 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside
Shou

Shou (kinesisk: 寿县; pinyin:  Shòu Xiàn) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Lu'an.
Befolkningen var på 1 242 674 innbyggere i 1999.Selve byen har offisiell status som nasjonal kulturell by.


== Historie ==
Shou, tidligere kjent under navnene Shouchun (壽春) og Shouyang (壽陽), var den fjerde hovedstad for oldtidsstaten Chu fra 241 f.Kr., etter at staten Qins hær hadde rasert den tidligere hovedstad Chen (陳/陈). Kong You av Chu ble begravd i Shou fylke, men hans grav ble plyndret og ødelagt av krigsherrer i 1930-årene. 
Fra Qin-dynastiets tid og frem til de tre rikers tid var fylket understilt kommanderiet Jiujiang (九江郡).  Shou var også stedet der Yuan Shu (De tre riker) ble kronet. Under Jin-dynastiet ble slaget ved elven Fei utkjempet innen fylkesgrensene. 
Shou fikk nasjonalt ry for sin pottemakerkunst under Sui- og Tang-dynastiene. Fylket frembragte også en rekke statsministere og andre ledende embedsmenn. Under Taipingopprøret under Qing-dynastiet ble Chen Yucheng tatt til fange i Shou.


== Kulturminner ==
Quebeiirrigasjonsdiket (Quebei, 芍陂) – også kjent som Anfengdiket (Anfeng tang, 安丰塘)  -, restene etter Chu-byen Shouchun (Shouchun cheng yizhi, 寿春城遗址) fra de stridende rikers tid og Shous gamle bymur (Shouxian gu chengqiang, 寿县古城墙) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ding Bangjun 丁邦钧: "Chu du Shouchun cheng kaogu diaocha zongshu" 楚都寿春城考古调查综述, Dongnan wenhua 东南文化1987年1期
Ding Bangjun 丁邦钧: "Shouchun cheng kaogu de zhuyao shouhuo" 寿春城考古的主要收获, Kaogu xuebao 考古学报 1991年2期


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Shouxian County
Quebei (Quebei Irrigation Project)
Anfeng Pond
Shouchun cheng yizhi
Huoshan

Huoshan (kinesisk: 霍山县; pinyin:  Huòshān Xiàn) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Lu'an.
Befolkningen var på 363 798 innbyggere i 1999.I dette fylket ligger Foziling-demningen.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Wuhu (Wuhu)

Wuhu (kinesisk: 芜湖县; pinyin:  Wúhú Xiàn) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Wuhu.
Befolkningen var på 535 582 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Ravn Ånundsson

Ravn Ånundsson (norrønt: Hrafn Ønundarson) er en av de tre hovedpersonene i Gunnlaug Ormstunges saga
Han presenteres som en svenskættet skald, og som en respektløs og hevngjerrig person. Når Ravn møter Gunnlaug Ormstunge, drar de til kong Olav og sier hvert sitt kvad til kongen. Ravn blir fornærma da Gunnlaug mener at Ravn sitt kvad ikke er godt nok. Ravn blir med dette Gunnlaugs rival. Som hevn reiser Ravn til Island og gifter seg med Helga, Gunnlaugs trolovede. Ravn blir utfordra av Gunnlaug til holmgang. Han får sin fot hugget av, og bryter lovnaden han gir Gunnlaug om å ikke skade ham. Ravn dør i holmgangen.
Ji Pengfei

Ji Pengfei (kinesisk: 姬鵬飛, pinyin: Jī Péngfēi; født 2. februar 1910 i Linyi i prefekturet Yuncheng i provinsen Shanxi i Kina, død 10. februar 2000) var en politiker i Folkerepublikken Kina. Han var landets ambassadør i DDR fra 1950 til 1955, og Kinas utenriksminister fra 1974 til 1976. 
Ji Pengfei fortsatte som et ledende medlem av kommunistpartiet, med høy anseelse også etter kulturrevolusjonen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.britannica.com/eb/topic-713327/Ji-Pengfei
http://www.fmprc.gov.cn/eng/ziliao/wjrw/3606/t44149.htm
Byråsjef

Byråsjef er tittelen til lederen for et departementskontor eller for et kontor i en større statsinstitusjon. Byråsjefen er underordnet ekspedisjonssjefen og eventuell  avdelingsdirektør eller underdirektør i den hierarkiske oppbygningen av departementene. Etter en omorganisering i forvaltningen er tittelen nesten gått helt ut av bruk i departementene.Byråsjef er en embetsstilling som innebærer at man utnevnes av Kongen i statsråd.


== Personer kjent for arbeid som byråsjefer ==
Henrik Wergeland, som statsarkivar var han formelt byråsjef i Finansdepartementet.
Arne Treholt, var byråsjef i utenriksdepartementets presseavdeling fra 1983 inntil han ble arrestert for spionasje
Petter Jakob Bjerve utarbeidet det første nasjonalbudsjettet som byråsjef i Finansdepartementet
Elisabeth Schweigaard Selmer byråsjef i lovavdelingen
Erik Brofoss, byråsjef i Forsyningsdepartementet i London 1942
Karin Stoltenberg, utformet norsk familiepolitikk som byråsjef  i Forbruker- og administrasjonsdepartementet


== Se også ==
Departementsråd


== Referanser ==
Nullutslippsbygg

Nullutslippsbygg, nullenergibygg eller nullhus (engelsk: zero emission/energy building, ZEB) er bygg med et årlig netto energibehov eller utslipp (av klimagasser) lik null. Bruken av energi kan ikke nødvendigvis være null, så et nullutslippsbygg må kompensere gjennom lokal generering av energi fra solceller eller andre fornybare energikilder. Et bygg kan generere overskudd i enkelte perioder og underskudd i andre, så lenge det årlige snittet går i null. Innretningen må produsere eller absorbere like mye energi som det forbruker. Energibehovet til bygningen kan reduseres gjennom passive tiltak som ekstra varmeisolasjon, ekstra god tetthet, gode vinduer og varmegjenvinning.
En definisjon på nullutslippsbygg går ut på at bygget i løpet av sin levetid må generere nok energi til å kompensere for alle utslipp av klimagasser fra både bygging og bruk av bygget.


== Se også ==
Effektiv energibruk
Smart strømnett
Smarthus


== Referanser ==
Katarinahjemmet

Sankta Katarinahjemmet er et katolsk nonnekloster på Majorstuen i Oslo. Klosteret ble grunnlagt i 1928, og har navn etter Katarina av Siena. Søstrene er apostoliske dominikanerinner. 
Kommuniteten består av 12 nonner. I 2012 var det to noviser i klosteret. 
Klosteret har ansvar for et gjestehus og et studenthjem samt for «Rosahjemmet», hvor de leier ut møtelokale. Rosahjemmet er kalt opp etter helgenen Rosa av Lima. I gjestehuset er det plass til 18 gjester, som tilbys overnatting, frokost og aftens. I studenthjemmet tilbyr Katarinahjemmet hybler for unge kvinner. Det er til enhver tid fra 14-18 beboere ved studenthjemmet, som alle får full kost og losji. Hybelboerne er gjerne studenter ved videregående skoler, universiteter eller høyskoler, men tidvis tar klosteret også i mot unge kvinner som ønsker å ta del i klosterets liv ved å jobbe som frivillige, eller «volontører» i klosterets terminologi. I møtelokalet kan gruppene som besøker klosteret få middag og andre forfriskninger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Klosterets hjemmeside
Li Zhaoxing

Li Zhaoxing (kinesisk: 李肇星, pinyin: Lǐ Zhàoxīng, født 20. oktober 1940 i Jiaonan, Qingdao, Shandong i Kina) var utenriksminister for Folkerepublikken Kina i årene 2003-2007.
Han fikk sin slutteksamen fra Pekinguniversitetet i 1964.  Han virket som diplomat i Afrika blant annet i Lesotho og Kenya til han ble assisterende utenriksminister i 1990. Deretter ble han viseutenriksminister i 1995, ambassadør til USA i 1998 og utenriksminister i 2003. 


== Eksterne lenker ==
(en) Li Zhaoxing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Li Zhaoxing hos China Vitae 
Biografi, CHINATODAY.COM
Huang Hua

Huang Hua (kinesisk: 黄华; pinyin: Huáng Huá, opprinnelig navn Wang Rumei; født 25. januar 1913 i Ci i Hebei i Kina, død 24. november 2010) var Folkerepublikken Kinas utenriksminister under årene 1976 til 1982. Tidligere hadde han vært landets ambassadør til Ghana, så Egypt og så Canada.
Huang steg opp til høydene i det kinesiske politiske system i egenskap av tolk. Han oversatte fra engelsk for Mao Zedong i tiden etter kommunistenes maktovertagelse i 1949. Hans diplomatiske karriere begynte i 1950-årene. Han medvirket i 1953 ved våpenstillstandsforhandlinene under Koreakrigen og ved de første kontakter med USA   i Warszawa i 1958, og Kinas opptakelse i FN i 1971. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Huang Hua (politician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Huang Hua hos China Vitae 
(en) Biography from Ministry of Foreign Affairs of the People's Republic of China
Mirror’s Edge (album)

Mirror's Edge er et musikkalbum med Eline Thorp, utgitt i 2014.


== Sporliste ==
«Friendly Enemy» - 3:36
«The Game» - 5:11
«You» - 3:34
«Old Man» - 4:39
«Violence Done Well» - 3:53
«In And Out of Reach» - 4:44
«Winter Dust» - 3:10
«Holly Pond Fireflies» - 3:50
«Good Night Waltz» - 4:41
Qian Qichen

Qian Qichen (kinesisk: 钱其琛, pinyin: Qián Qíchēn; født 5. januar 1928 i Tianjin i Kina, død 9. mai 2017 i Beijing) var en kinesisk politiker og ledende kommunist. Han var Folkerepublikken Kinas utenriksminister fra april 1988 til mars 1998.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Qians slektshjemstavn var Jiading (nå i Shanghai)., men han ble født i Tianjin. I perioden 1942 – 45 fikk Qian på høyskolen tilknyttet Utopia-universitetet.
Qian ble medlem av Det kinesiske kommunistparti i 1942.


=== Partimann ===
Han arbeidet for avisen Ta Kung Pao 1945–49. I perioden 1949–53, var han medlem i partikomiteeer og var sekretær for kommunistiske ungsomskomiteer i de shanghainesiske bydistrikter Xuhui, Changning og Yangpu.
Han dro til Sovjetunion og studerte ved Komsomols sentralskole i 1954.


=== Diplomat ===
Etter endt utdannelse i 1955 tjenestegjorde han som diplomat i Moskva og andre steder. Han var en tid kinesisk ambassadør i  Guinea (1974–76) tillike med ambassadør til Guinea-Bissau (1974–75).


=== Utenriksminister ===
Han var viseutenriksminister 1982–1988, og ble så utenriksminister. Under sin periode som utenriksminister var han den første kinesiske diplomat som deltok på et ASEAN-arrangement, da han i 1991 var med på ASEAN utenriksministermøte i Malaysia. Dette var første gang at Folkerepublikken Kina formelt anerkjente ASEAN som institusjon. Man la da grunnlaget for fremtidig ASEAN-Kina-samarbeid, som ASEAN+3-mekanismen og ASEAN-China Free Trade Area (ACFTA).Han var visestatsminister for Kina fra 1993 til han gikk i pensjon i 2003.
Qian døde 9. mai 2017 i en alder av 89 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Qian Qichen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Qian Qichen på Discogs 
(en) Qian Qichen hos China Vitae
Kapillarlengde

I fluidmekanikk er kapillarlengde en typisk eller karakteristisk lengdeskala for en væske når væsken utsettes både for tyngdekraft og overflatespenning. Kapillarlengden er definert som

  
    
      
        
          λ
          
            c
          
        
        =
        
          
            
              γ
              
                ρ
                g
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \lambda _{c}={\sqrt {\frac {\gamma }{\rho g}}}}
  ,
der 
  
    
      
        g
      
    
    {\displaystyle g}
   er tyngdens akselerasjon, 
  
    
      
        ρ
      
    
    {\displaystyle \rho }
   er væskens massetetthet og 
  
    
      
        γ
      
    
    {\displaystyle \gamma }
   er væskens overflatespenning. På lengdeskalaer mindre enn kapillarlengden vil kapillarkreftene dominere. Det betyr at en væskedråpe på en flate vil være formet som en del av en kuleflate når dråpen er mindre enn kapillarlengden. Denne formen er løsningen av Young-Laplace ligning uten gravitasjonskrefter. På lengdeskalaer som er større enn kapillarlengden, dominerer tyngdekraften. Derfor vil store dråper på en flate ikke bli høye og runde, men i stedet bli flate og vide.


== Eksempel ==

For rent vann ved romtemperatur og 1 atm trykk gjelder

  
    
      
        γ
        =
        72
        ,
        8
      
    
    {\displaystyle \gamma =72,8}
   mN/m

  
    
      
        ρ
        =
        998
      
    
    {\displaystyle \rho =998}
   kg/m³

  
    
      
        g
        =
        9
        ,
        81
      
    
    {\displaystyle g=9,81}
   m/s2som gir kapillarlengden 
  
    
      
        
          λ
          
            c
          
        
        =
      
    
    {\displaystyle \lambda _{c}=}
   2,73 mm.


== Se også ==
Kapillar
Kapillarkraft
Overflatespenning
Pit (Kid Icarus)

Pit (japansk: ピット – «Pitto», tidligere kalt Kid Icarus) er en figur og protagonist i videospillserien Kid Icarus. Han dukket først opp i Kid Icarus for Nintendo Entertainment System i 1986 og har siden figurert i Kid Icarus: Of Myths and Monsters for Game Boy i 1991. Pit er protagonist i videospillet Kid Icarus: Uprising (2012), og regissøren Masahiro Sakurai hevdet at Pit ville føles som en helt ny figur for Uprising, med diverse nye våpen og egenskaper. Pit har figurert i forskjellige media, og også hatt diverse cameo-opptredener i andre Nintendospill. Han var en av de spillbare krigerne i Super Smash Bros. Brawl, og også en av de tilbakevendende figurene i tegneserien Captain N: The Game Master, men i den sistnevnte ble han kalt Kid Icarus.


== Referanser ==
Nordisk Nettverk for Avantgardestudier

Nordisk Nettverk for Avantgardestudier er et nordisk forskningsnettverk som er støttet av Nordforsk 2004–2009, og har status Nordic Research Gem 2008.Nordisk Nettverk for Avantgardestudier har til mål å styrke og koordinere mindre og spredte nasjonale forskningsmiljøer innad i de nordiske landene, fremme utveksling av kunnskap og undersøke likheter og forskjeller mellom de nordiske avantgardene. Nettverket arrangerer en årlig konferanse, og innenfor rammene av det nordiske nettverket skal det utarbeides en 4-binds verk om De nordiske avantgarders kulturhistorie. Tania Ørum, Københavns Universitet, leder nettverket, Per Bäckström, Universitetet i Tromsø og Bodil Børset, NTNU, er koordinatorer for Norge.
Det nordiske forskningsnettverket er en videreutvikling av det danske forskningsnettverket «Avantgardernes genkomst og aktualitet» som ble støttet av Det humanistiske Forskningsråd 2001–2004. Det nordiske nettverket har også stått sentralt i etableringen av et europeisk forskningsnettverk, European Network for Avant-Garde and Modernism Studies (EAM), der den første konferanse ble avholdt i Gent, Belgia i mai 2008. Innenfor EAM har det nordiske nettverket en viktig oppgave med å synliggjøre nordisk avantgardeforskning internasjonalt.


== Referanser ==


== Bibliografi ==
2005 En tradition af opbrud. Avantgardernes tradition og politik, Charlotte Engberg, Marianne Ping Huang, Tania Ørum (red.), København: Spring forlag.
2006 Ritið – temanummer om ”framúrstefnur” (avantgarde), Benedikt Hjartarson(red.), Faculty of Humanities, University of Iceland, nr. 1.
2007 Centre-Periphery. The Avant-Garde and the Other, Per Bäckström (red.), Nordlit. Arbeidstidsskrift for litteratur, Faculty of Humanities, University of Tromsø, nr. 21.


== Eksterne lenker ==
Nordisk Nettverk for Avantgardestudier
Patrick Henry

Patrick Henry (født 29. mai 1736, død 6. juni 1799) var en amerikansk politiker og patriot. Han var guvernør i Virginia i to perioder; både som første guvernør i årene 1776-1779 og som sjette guvernør i årene 1784–1786.
Under den amerikanske uavhengighetskrigen oppfordret han, i det som senere har blitt en velkjent tale, militsen i Virginia til å innlede et militært angrep på de britiske troppene. Talen ble holdt i Saint John's Church i Richmond, Virginia i 1775, og sluttet med ordene Give me Liberty, or give me Death!.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrick Henry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Patrick Henry på Discogs 
(en) Patrick Henry på MusicBrainz 
(en) Patrick Henry hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Patrick Henry hos American National Biography