jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Posisjonsartilleriet

Posisjonsartilleriet ble opprettet etter initiativ av forsvarsminister, oberst Georg Stang, som en egen artilleribataljon ved stortingsvedtak den 27. mai 1902 med ialt 5 kompanier. Hovedstandplass ble Fredrikstad.
Opprettelsen er første gang omtalt i St. prp. 91 1900/01 og ble da offentlig kjent. Sommeren 1901 hadde en imidlertid startet rekruttskole for mannskapene forut for unionsoppløsningen i 1905. Bataljonens mannskaper ble trukket fra Landstormen, de eldre årsklasser, og var den del av hæren som alltid skulle være i Norge. Dette innebar at Posisjonsartilleriet ble en særnorsk avdeling og i praksis en styrking av det norske forsvaret. Posisjonsartilleriet besto dels av mobile artillerienheter, dels av mer stasjonært artilleri i Glommenlinjen og de øvrige grensebefestningene. I tillegg til de rene batteristillingene ble det også opprettet observasjonsstasjoner. En av disse var på Onsøyknipen med vidt utsyn over ytre Oslofjord.
Ett av kompaniene ble forlagt nordenfjells på Tønsåsen batteri i Stjørdal.
Etterhvert fikk oberst Stang innkjøpt 140 hurtigskytende kanoner fra Ehrhardts våpenfabrikk i Düsseldorf. Disse fikk typebetegnelsen 7,5 cm feltkanon M/1901, system Erhardt.
I tillegg 8 stykk 10,5 cm posisjonskanon L/28 M/1901 Schneider Canet og 18 stykk 10,5 cm posisjonskanon L/28 M/1904 Cockerill. Betegnelsen posisjonskanon indikerer at dette artilleriet var tiltenkt Posisjonsartilleribataljonen.Egenskapene skiller seg ikke fra 7,5 cm Erhatdt på annen måte enn at vekten var betydelig større slik at de var vanskeligere å forflytte.
En tid etter Stangs avgang ble posisjonsartilleriet slått sammen med kystartilleriet og dannet festningsartilleriet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Drammenslinjen 1905
Hans Bahlow

Hans Bahlow (født 21. november 1890 i Liegnitz, død 16. desember 1982 i Hamburg) var en tysk onomastiker.Bahlow var prestesønn og studerte germanistikk, teologi og semittiske språk. Fra 1927 var han ansatt ved universitetsbiblioteket i Rostock.


== Verker (utvalg) ==
Schlesisches Namenbuch, (schlesisk navneleksikon) Kitzingen 1953
Deutschlands geographische Namenwelt – Etymologisches Lexikon der Fluß- und Ortsnamen alteuropäischer Herkunft,  (etymologisk leksikon over elve- og stedsnavn av gammeleuropeisk opprinnelse) Frankfurt am Main 1965
Deutsches Namenlexikon (tysk navneleksikon), München 1967 (ISBN 3-8112-2271-6)
Niederdeutsches Namenbuch (nedertysk navneleksikon), Wiesbaden 1972


== Referanser ==
Agroecomyrmecinae

Agroecomyrmecinae er en gruppe (underfamilie) av maur. Det er bare beskrevet én nålevende art, Tatuidris tatusia, men det er også kjent noen få, ubeskrevne arter, i tillegg tre arter som er kjent fra fossiler. De blir noen ganger regnet som en undergruppe av Myrmicinae.


== Utseende ==
Små (gjerne rundt 3 mm), rødbrune maur. Arbeiderne er hårløse og blanke, hodet, thorax og bakkroppen er avrundede. Hodet har ganske korte antenner, med kølleformet første ledd, en kort, 5-leddet svøpe etter "kneet" og ytterst en spoleformet, en-leddet kølle. Fasettøynene er ganske små og runde, kjevene trekantede og ikke spesielt lange. Hannene ser ganske ulike ut, som vanlig hos maur. De er mørkbrune, antennene er lange, kroppen kledt med spredte, oppstående hår og de har velutviklede, mørke vinger. De har også ganske store fasettøyne.


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til disse små og tilsynelatende sjeldne maurene, men de blir gjerne funnet enkeltvis mellom løvstrø på bakken.


== Utbredelse ==
De lever i Mellom-Amerika og det nordlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser (veps, maur og bier) (Hymenoptera)
underordenen stilkvepser, (Apocrita)
gruppe broddvepser, (Aculeata)
familien maur (Formicidae)
underfamilie Agroecomyrmecinae
Agroecomyrmex duisburgi – kjent fra fossiler
Eulithomyrmex rugosus – kjent fra fossiler
Eulithomyrmex striatus – kjent fra fossiler
Tatuidris tatusia Brown & Kempf, 1968 – eneste beskrevne, nålevende art, Det er i tillegg kjent flere, til nå ubeskrevne, Tatuidris-arter.


== Litteratur ==
Bolton, B. 1995. A New General catalogue of the Ants of the World. Harvard University Press. 504 sider. ISBN 0-674-61514-X.
Hölldobler, B. og Wilson, E.O. 1994. Journey to the Ants. Belknap Press. ISBN 0-674-48525-4


== Eksterne lenker ==
(en) Agroecomyrmecinae hos Fossilworks 
(en) Agroecomyrmecinae hos NCBI 
(en) Kategori:Agroecomyrmecinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agroecomyrmecinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree Of Life: Agroecomyrmecinae Bilder
Antweb: Agroecomyrmecinae
Amblyoponinae

Amblyoponinae er en gruppe (underfamilie) av maur. Disse små, sylindriske maurene har et underjordisk levesett. Det er kjent ca. 100 arter fordelt på ca. 10 slekter.


== Utseende ==
Små (gjerne bare rundt 2 mm lange), slanke, sylindriske maur, oftest rødbrune på farge. Fasettøyne finnes vanligvis, men er ganske små. Kjevene er som oftest lange og slanke. Kroppen er slank og sylindrisk, beina vanligvis ganske korte. Bakkroppen er tett festet til pedicelen (den hvelvede petiolus), slik at denne ikke har noen eksponert bakflate som den har hos de fleste andre maur. Bakkroppen er vanligvis nokså lang og tynn.


== Levevis ==
Disse artene fører et skjult, underjordisk liv, blant annet på savanner. De er rendyrkede rovdyr. Noen har spesielle levesett, blant annet synes noen Amblyopone-arter å leve nesten utelukkende av skolopendere.


== Utbredelse ==
De finnes i de fleste verdensdeler, men mangler i de kalde områdene og i Europa.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser (Veps, maur og bier) (Hymenoptera)
underordenen stilkvepser, (Apocrita)
gruppe broddvepser, (Aculeata)
familie Maur (Formicidae)
underfamilie Amblyoponinae
Adetomyrma venatrix
slekt Amblyopone Erichson, 1842 – på savanne, lever av skolopendere? – ca. 70 arter
Apomyrma stygia
Bannapone mulanae
Concoctio concenta Brown, 1974
slekt Myopopone – to arter
slekt Mystrium Roger, 1862 – kraftig skulpturert overflate, 9 arter
slekt Onychomyrmex – blank, svart, nokså ulik de andre medlemmene i gruppen, 3 arter
slekt Opamyrma
Paraprionopelta minima
slekt Prionopelta Mayr, 1866 – svært små, sylindriske, minner om spretthaler, 13 arter


== Litteratur ==
Bolton, B. 1995. A New General catalogue of the Ants of the World. Harvard University Press. 504 sider. ISBN 0-674-61514-X.
Hölldobler, B. og Wilson, E.O. 1994. Journey to the Ants. Belknap Press. ISBN 0-674-48525-4


== Eksterne lenker ==
(en) Amblyoponinae hos Fossilworks 
(en) Amblyoponinae hos NCBI 
(en) Kategori:Amblyoponinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amblyoponinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree Of Life: Amblyponinae Bilder
Antweb: Amblyoponinae
Afrikanske Amblyoponinae, med nøkkel til slektene
Bilder av nordamerikansk art
Ane Lillian Tveit

Ane Lillian Tveit (født i Kristiansand 12. august 1974) er en norsk gründer, som har vært med å starte organisasjoner som Noah for dyrs rettigheter og Ahead for funksjonshemmede barn i Moldova. 
Ane Lillian Tveit har designet «so-ro vuggen», som vugger forlengs etter teorier om sanseintegrasjon som beskriver forlengs vugging som den mest behagelige bevegelse for barnet. Hun deltok i Skaperen 2009 på TV2 med denne vuggen, og kom helt til finalen. Hun har ytterligere mottatt Merket for god design 2010  fra Norsk Designråd, nominert til Bo Bedre Prisen høsten 2010 og nominert til Designprisen 2011  av Tysk Designråd for utvikling av so-ro vuggen. Hun vant publikumsavstemningen som Årets gründerkvinne 2012 fra Innovasjon Norge og Nærings- og handelsdepartementet.
So-ro vuggen har fått internasjonal oppmerksomhet bla gjennom NBC Celebrity Nursery Trends. Ane Lillian Tveit startet eksport til USA på egen hånd.  Fra 2013 overtok det spanske selskapet Babyhome produksjon og distrubusjon på lisens. Selskapet har distribusjon i 35 land. Lisensavtalen ble annullert juli 2015, da Babyhome produserte og distribuerte vuggen med vesentlige endringer uten godkjennelse av designeren.
I 2011 mottok Ane Lillian Tveit Barn av Jordens Pris for sitt arbeid for funksjonshemmede barn.Ane Lillian Tveit er utdannet ergoterapeut fra Høyskolen i Oslo i 1999. Hun er delvis oppvokst utenfor Sandvika i Bærum, men har på grunn av sin far (komponisten Sigvald Tveit) hatt flere av sine barndomsår i Los Angeles i USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside for vuggen so-ro
Hjemmeside for Ahead Moldova
TV2s dokumentar om Ahead del 1 - nominert til Gullruten for Beste Dokumentar 2004
TV2s dokumentar om Ahead del 2 - nominert til Gullruten for Beste Dokumentar 2004
Samarbeid med moldovsk politi til Dubai for å hente hjem ofre for menneskehandel
Kjellås batteri

Kjellås batteri ligger vest for Glomma i Skiptvet kommune, noe syd for Vamma kraftverk, og er et av befestningsanleggene som ble bygget forut for unionsoppløsningen 1905. 
Batteriet ble bygget i 1902- 1903 som et forhåndsutbygd stillingsområde for Posisjonsartilleriet. Det hadde åtte åpne kanonstandplasser for 8,4 cm feltkanoner med en rekkevidde på ca. 6 km. Standplassene er godt adskilt. Bak disse er de bundet sammen av en vollgang. Mellom standplassene er det doble ammunisjonsnisjer. Anlegget er delvis nedsprengt i fjell og er blant de største enkeltanlegg blant grensebefestningene i Østfold. 
Batteriets oppgave var å hindre overgang ved Grønsund fergeleie og ellers dekke Glomma. Fem av standplassene danner en linje med skuddretning mot Eidsberg kirke. De siste tre stillingene på høyre fløy har retning mot sørøst. Batteriet kontrollerer også en del veier med tilknytning til jernbanestasjoner langs Østfoldbanens østre linje: Mysen, Eidsberg, Rakkestad og Slitu.
Anlegget eies fortsatt av Forsvaret, og er en del av Nasjonale Festningsverk.


== Kilder ==
Nasjonale Festningsverks nettsted: Kjellåsbatteriet
Landsverneplan for Forsvaret: Kjellåsbatteriet


== Eksterne lenker ==
«Kjellås batteri». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Kroppsmaling

Kroppsmaling er dekorering av naken menneskehud ved hjelp av maling. Hos flere naturfolk, blant annet i Afrika og Nord-Amerika, er kroppsmaling en del av tradisjonell kultur for å smykke kroppen. Slik pynt kan inngå som del av rituelle handlinger og seremonier, for eksempel i form av krigsmaling. I moderne vestlig kultur brukes kroppsmaling oftere for å skape oppmerksomhet om en sak, ikke sjelden som en politisk ytring i en protestaksjon, eller som et kunstuttrykk. Sportssupportere maler ofte ansikter og overkropper med flagg og farger til det laget de heier på. Jegere og soldater kan kamuflere seg med mørk eller flekkete ansikts- og kroppsmaling. 
Sminke kalles vanligvis ikke kroppsmaling. 
Tatoveringer er en varig form for kroppsdekor.


== Eksempler ==

		
		
		
		
		


== Se også ==
Ansiktsmaling
Sminke, teatersminke
Krigsmaling
Tatovering, henna-tatovering,
Tā moko, dekorative ansikts- og kroppsarr hos maoriene


== Eksterne lenker ==
(en) Body painting – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Body painting – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
VM i kjelkehockey 2009

VM i kjelkehockey 2009 ble arrangert i perioden 9. til 16. mai 2009, i Ostrava i Tsjekkia. 
Dette var femte gang det ble arrangert VM i kjelkehockey, og regjerende verdensmestre var Canada. 


== Deltakerland ==
Gruppe A Canada
 Japan
 Tyskland
 TsjekkiaGruppe B Norge
 USA
 Italia
 Sør-Korea


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tony Pulis

Anthony Richard «Tony» Pulis (født 16. januar 1958 i Newport) er en walisisk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Pulis tok «FA coaching badge» kun 19 år gammel, og fikk UEFA A-lisens da han var 21 år – noe som gjør han til en av tidenes yngste som oppnår dette. Pulis har tidligere trent Bournemouth, Gillingham, Bristol City, Portsmouth og Plymouth Argyle.
20. november 2017 fikk han sparken som trener for West Bromwich Albion FC.26. desember 2017 ble han ansatt som ny trener for Middlesbrough FC. 17. mai 2019 ble det klar at han ikke ville få fornyet sin kontrakt med Middlesbrough.12. november 2020 ble Tony Pulis ansatt som ny trener i Sheffield Wednesday. Han etterfulgte der Garry Monk som fikk sparken etter et år i klubben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tony Pulis – Transfermarkt (manager) 
(en) Tony Pulis – WorldFootball.net 
(en) Tony Pulis – Soccerbase.com 
(en) Tony Pulis – Soccerbase.com (manager) 
(en) Tony Pulis – FootballDatabase.eu
Langenes batteri

Langenes batteri og Langenes brogalleri ligger vest for Glomma ved Langenes jernbanebro i Indre Østfold kommune. Batteriet inngikk som et av de første anleggene i utbyggingen av Glommenlinjen, og sto ferdig allerede i 1899. Batteriet hadde plass til seks 7,5 cm feltkanoner. Anlegget er tildels kraftigere anlagt enn flere av de øvrige batteristillingene fra dette tidsrommet med fullt overdekkende dekningsrom mellom de seks kanonstandplassene. 
Etter unionsoppløsningen i 1905 ble anlegget forsterket med et brogalleri med stillinger ut mot Glomma, Langenes brogalleri. Brogalleriet er delvis utsprengt i fjell og med mitraljøsestillinger i betong som kunne bestryke jernbanebroen. Det var ferdig utbygget i 1916. Batteriet ble reaktivert under første verdenskrig. Porter og piggtrådsperringer er fra tiden 1914 – 18. 
Til anlegget hører også brønn, oppholdsrom, kjøkken, proviantrom og ammunisjonsrom. 
I 1935 ble det satt opp luftvernartilleri i området.
Deler av dekningsmuren ved brogalleriet ble skadet under storflommen i 1996. 
Hele anlegget er i Forsvarets eie, og er fredet.
Batteriet er et av de eldste anleggene i Glommenlinjen. 


== Kilder ==
Nasjonale Festningsverks nettsted: Langenesbatteriet
Landsverneplan for Forsvaret: Langenes batteri


== Se også ==
Langnes skanse


== Eksterne lenker ==
«Langenes batteri». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Gruppesex

Gruppesex er seksuelt samkvem mellom mer enn to mennesker på samme tid. Når en gruppe mennesker er sammen og har sex med hverandre slik at de tilstedeværende deltar er det gruppesex. Gruppesex kan også skje ved at et menneske har sex med flere personer samtidig.
Swinging er en form for gruppesex som innebærer partnerbytte der to eller flere par har sex med hverandres partner.
Skorås nordre batteri

Skorås nordre batteri ligger på vestsiden av Glomma i Indre Østfold kommune, rett vest for Solbergfoss kraftverk. Batteriet ble anlagt i 1902-03 i de urolige årene før unionsoppløsningen i 1905. Sammen med Skorås søndre batteri og Langenes batteri skulle batteriet hindre kryssing av Glomma mellom Langnes jernbanebro og Solli.
Batteriet hadde plass til seks  Ehrhardt 7,5 cm feltkanoner og besetningen kunne være 112 mann og ca. 90 hester. Batteriets standplasser på venstre fløy er nedsprengt i fjell, mens de på høyre side har oppbygget brystvern. Fra høyre fløy er det også en trappeforbindelse ned til batteriveien som gir adkomst til Skorås søndre batteri. Bak standplassene finner en fundamentet etter orienteringsbordet på en liten knaus.
Batteriet er fortsatt i Forsvarets eie, og er fredet.


== Kilder ==
Nasjonale Festningsverks nettsted: Skorås nordre batteri
Landsverneplan for Forsvaret: Skorås Nordre batteri


== Eksterne lenker ==
«Skorås nordre batteri». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Epifor

Epifor eller epifora m. (av gr. ἐπιφορά, «tilføyelse») er et retorisk og stilistisk virkemiddel, hvor en i slutten av hver verselinje gjentar samme ord eller hele setningsleddet.

Det var et helt Arbeide at «ballancere» Fru Worse opad Trappen saaledes som hun lo; -- alle lo -- Kusken lo, Pigerne lo, de Nygifte lo -- allesammen undtagen Hr. Samuelsen.


== Se også ==
Anafor
Epanastrofe
Symploke


== Litteratur ==
Asbjørn Aarnes: Litterært leksikon. Begreper og betegnelser. Teori – Kritikk – Historie. 3. utvidede og reviderte utgave. Oslo 1977 ISBN 82-518-0541-4
Skorås søndre batteri

Skorås søndre batteri ligger på vestsiden av Glomma noe sør for Solbergfoss kraftverk i Indre Østfold kommune. Batteriet ble anlagt i 1902–1903 som resultat av usikkerhetene som ledet frem til unionsoppløsningen i 1905. Det var bygget for fire 10,5 cm kanoner fra Posisjonsartilleriet, hver med seks manns betjening. Bemanningen ved batteriet kunne være 118 mann og ca. 104 hester. 
Anlegget er kraftig bygget dels med overdekkede rom for mannskapene og ammunisjonsmagasin. 
Batteriet skulle sammen med Skorås nordre batteri og Langenes batteri hindre en overgang over Glomma mellom Mørkfoss og Fossum med Onstadsund og jernbanebroen.
Anlegget er fredet og fortsatt i Forsvarets eie.


== Kilder ==
Nasjonale Festningsverks nettsted: Skoraas søndre batteri
Landsverneplan for Forsvaret: Skorås søndre batteri


== Eksterne lenker ==
«Skorås søndre batteri». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Talent Danmark

Talent er et dansk tv-program med samme oppsett som Norske Talenter, Britain's Got Talent osv. Programmet hadde premiere på DR1 i Danmark 15. august 2008, og finalen ble avholdt 24. oktober 2008. Vinnere av Danish Talent 2008 ble Robotdrengene Jeppe & Nick som danset popping, på 2.-plass kom hiphop-danseren Nicklas the Nerd og sangeren Ragnar kom på 3.-plass.


== Statistikk ==
Semifinale 1:
1.-plass (vant publikumsstemmene):
Robotdrengene
2.-plass (vant dommerstemmene):
Alex
3.-plass (tapte dommerstemmene):
Gustav
Utstemt (4.-8.-plass):
Sara Sofia
Christian og Emil
Flaskedrengene
Lise
Hannibal
Semifinale 2:
1.-plass (vant publikumsstemmene):
Nicklas
2.-plass (vant dommerstemmene):
Ragnar
3.-plass (tapte dommerstemmene):
Trio Kaya, Igor og Anna
Utstemt (4.-8.-plass):
Miss OTB
Abominabel
Baltzer-brødrene
Skipping Team
Edward
Semifinale 3:
1.-plass (vant publikumsstemmene):
Maya
2.-plass (vant dommerstemmene):
Merrylu
3.-plass (tapte dommerstemmene):
Kasper
Utstemt: (4.-8.-plass):
Lasse
Ronny & Sonny Ronson
Jonathan
Mikkel
Gentofte Gospelkor
Semifinale 4:
1.-plass (vant publikumsstemmene):
Ground Elements
2.-plass (vant dommerstemmene):
Matoni Band
3.-plass (tapte dommerstemmene):
Thomas
Utstemt (4.-8.-plass):
Sune
Morten
Sia
Louise
Nikolaj
Finale:
1.-plass (vinner av Danish Talent 2008):
Robotdrengene
2.-plass:
Nicklas
3.-plass:
Ragnar
Utstemt (4.-8.-plass):
Alex
Maya
Merrylu
Ground Elements
Matoni Band
Aneuretinae

Aneuretinae er en gruppe (underfamilie) av maur. Det er bare beskrevet én nålevende art, fra Sri Lanka, i tillegg blir noen fossile arter plassert i denne gruppen.


== Utseende ==
Aneuretus simoni er en liten (ca. 2,5 mm), gulbrun maur. Hodet er nokså stort og mer eller mindre hjerteformet, fasettøynene ovale og middelsstore. Antennene har et langt, tynt "skaft" (første ledd) som når tilbake til hodets bakkant, ellers er de også ganske tynne. Mandiblene er forholdsvis små, clypeus (mellom hodets fremkant og antennefestet) temmelig stor. Thorax er ganske smal. På den bakre delen (metanotum) er det en oppstående pigg. "Stilken" som fester bakkroppen til thorax er ganske smal, bakerst brått utvidet. Bakkroppen er pæreformet.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Den nålevende arten, Aneuretus simoni, finnes bare på Sri Lanka.


== Systematisk inndeling ==
Aneuretinae, Dolichoderinae og Formicinae danner trolig en monofyletisk gruppe, med Aneuretinae som søstergruppen til de andre to underfamiliene til sammen.

ordenen vepser (Veps, maur og bier) (Hymenoptera)
underordenen stilkvepser, (Apocrita)
gruppe broddvepser, (Aculeata)
familie Maur (Formicidae)
underfamilie Aneuretinae
Aneuretus simoni Emery, 1893 – eneste kjente, nålevende art
Aneuretellus deformis – kjent fra fossiler
Mianeuretus mirabilis – kjent fra fossiler
Paraneuretus longicornis – kjent fra fossiler
Paraneuretus tornquisti – kjent fra fossiler
Burmamyrma rossi – usikkert om denne hører til her, kjent fra fossiler


== Litteratur ==
Bolton, B. 1995. A New General catalogue of the Ants of the World. Harvard University Press. 504 sider. ISBN 0-674-61514-X.
Hölldobler, B. og Wilson, E.O. 1994. Journey to the Ants. Belknap Press. ISBN 0-674-48525-4


== Eksterne lenker ==
(en) Aneuretinae hos Fossilworks 
(en) Aneuretinae hos ITIS 
(en) Aneuretinae hos NCBI 
(en) Kategori:Aneuretinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aneuretinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree Of Life: Aneuretinae Bilder
Antweb: Aneuretinae
21st Century Breakdown

21st Century Breakdown er et konseptalbum fra det amerikanske punk rock bandet Green Day. Albumet ble utgitt 15. mai 2009.
Albumet er hovedinndelt i tre akter, og til sammen er det 18 sanger på hele albumet. Den første sangen er et unntak, ettersom den ikke tilhører noen av aktene.
Albumet har solgt bra verden over, og var blant annet inne på VG-lista Topp 40 i 16 uker hvorav besteplassering var første uke da den toppet listaDet er også utgitt fire singler fra albumet, «Know Your Enemy» og «21 Guns». 19. oktober 2009 kom tittelåta «21st Century Breakdown» ut som singel, samme dag som «East Jesus Nowhere» ble utgitt som singel eksklusivt for USA og Storbritannia


== Sporliste ==
Alle tekstene er skrevet av Billie Joe Armstrong, musikken er skrevet av Green Day.

«Song of the Century» – 0:57
Akt I: Heroes and Cons
«21st Century Breakdown» – 5:09
«Know Your Enemy» – 3:11
«¡Viva la Gloria!» – 3:31
«Before the Lobotomy» – 4:37
«Christian's Inferno» – 3:07
«Last Night on Earth» – 3:57
Akt II: Charlatains and Saints
«East Jesus Nowhere» – 4:35
«Peacemaker» – 3:24
«Last of the American Girls» – 3:51
«Murder City» – 2:54
«¿Viva la Gloria? (Little Girl)» – 3:48
«Restless Heart Syndrome» – 4:21
Akt III: Horseshoes and Handgrenades
«Horseshoes and Handgrenades» – 3:14
«The Static Age» – 4:17
«21 Guns» – 5:21
«American Eulogy» («A. Mass Hysteria»/«B. Modern World») – 4:26
«See the Light» – 4:36
Bonusspor fra iTunes
«A Quick One, While He's Away» (Pete Townshend) (The Who-cover)1 – 7:59
«Another State of Mind» (Mike Ness) (Social Distortion-cover)1 – 2:46
«That's All Right» (Arthur Crudup) (Elvis Presley-cover)2 – 2:01
«Like a Rolling Stone» (Bob Dylan) (Bob Dylan-cover)2 – 6:101 Bonusspor på iTunes Deluxe-versjonen
2 Bonusspor fra iTunes ved forhåndsbestilling


== Forvirring rundt sangene «21st Century Breakdown» og «East Jesus Nowhere» ==
Det ble skapt en del forvirring rundt hvilken sang som skulle lanseres som den tredje singelen fra albumet. I begynnelsen av september 2009 offentliggjorde Green Day på sine hjemmesider at «21st Century Breakdown», ble den tredje singelen fra albumet, og at den skulle utgis 19. oktober 2009. De skulle også spille inn musikkvideo til sangen med Marc Webb som regissør. I slutten av september derimot, ble det offentliggjort at «East Jesus Nowhere» skulle utgis som singel 19. oktober 2009. Musikkvideo til sangen ble også lagt ut på Green Days hjemmesider. «East Jesus Nowhere» ble utgitt kun i USA og Storbritannia, mens «21st Century Breakdown» ble utgitt i resten av verden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 21st Century Breakdown på Discogs 
(en) 21st Century Breakdown på MusicBrainz 
(en) 21st Century Breakdown på Spotify 
(en) 21st Century Breakdown på AllMusic
Innerdalen (Beiarn)

Innerdalen er en liten dal i Beiarn kommune i Nordland. Den ligger en kilometer øst for kommunesenteret Moldjord.Innerdalen er tett bevokst av olderskog, i midten av dalen renner Rønnåga som renner ut i Beiarelva. Det er plantet gran et stykke over det gamle vannverket i Innerdalen. Dalen består også av leire. Det er funnet skjell der som er over 1000 år gamle.
Før andre verdenskrigen var det gamle vannverket i bruk. Det ga vann til sykestuen og den gamle prestegården. Det var også et felt der de slo høy til gårdene på Moldjord. Vannverket ble nedlagt i 1955. I tidligere tider var det en ørretbestand i elven. Høyfeltet er i dag bevokst med gran, og bare tuftene etter siloen står igjen.
I dag er Innerdalen ekstremt tett bevokst av trær. Rundt 20 prosent av alle trærne i dalen er råtne. Vannverket er delvis fylt med sand fra Rønnåga.


== Referanser ==