jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Einerdvergmåler

Einerdvergmåler (Eupithecia intricata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes i hele Norge.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 20 – 24 mm), slank, grå måler. Forvingen er lysgrå med fire buede, smale, svarte tverrstriper, den ytterste av disse er markert bølgete. Midt i vingen er det en oval, svart flekk. Bakvingen er temmelig ensfarget grå. Larven er naken, skarpt grønn med to hvite lengdestriper på hver side.


== Levevis ==
Arten finnes i hager og parker, på beitemarker og andre områder der det vokser einer (Juniperus communis), som er larvenes viktigste næringsplante i Norge. Larvene kan også leve på plantede sypresser (Cupressus spp.). De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni.


== Utbredelse ==
Arten forekommer over hele Europa og i det nordlige Asia. I Norge finnes den over hele landet.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) einerdvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) einerdvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) einerdvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) einerdvergmåler hos Dyntaxa 
(en) einerdvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) einerdvergmåler hos ITIS 
(en) einerdvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia intricata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Eupithecia intricata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Eupithecia intricata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Malurtdvergmåler

Malurtdvergmåler (Eupithecia innotata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes langs kysten av Østlandet og Sørlandet Norge. Denne arten ble tidligere delt opp i flere arter, men det er i dag vanlig å regne dem som former av samme art som går på ulike næringsplanter.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 18 – 24 mm), slank, smalvinget, mørkgrå måler. Den er mørkere på farge enn de aller fleste andre dvergmålere (Eupithecia spp.) og kan kjennes på dette ved siden av de smale forvingene. Vingene er vanligvis nokså ensfarget mørkgrå, med utydelige, lysere tverrbånd. Midt i forvingen er det en ganske liten, svart flekk. Larven er lyst gulbrun med brune og grønnlige tegninger, mest påfallende en rekke av store, brungrønne, pileformede flekker langs ryggen. Den har tallrike, små, hvite vorter over hele kroppen.


== Levevis ==
Denne arten omfatter mange ulike former som lever på ulike næringsplanter. En form lever på ask (Fraxinus excelsior), en annen på tindved (Hippophae rhamnoides), en på tamarisk (Tamarix sp.) og en på markmalurt (Artemisia campestre) og burot (Artemisia vulgaris). Arten har gjerne to generasjoner hver sommer, med voksne målere i mai – juni og i august.


== Utbredelse ==
Arten finnes over hele den palearktiske sone. I Norge er den bare funnet langs kysten vest til Vest-Agder. Den er listet som sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter fra 2006.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) malurtdvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) malurtdvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) malurtdvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) malurtdvergmåler hos Dyntaxa 
(en) malurtdvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) malurtdvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia innotata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eupithecia innotata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Eupithecia innotata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Humledvergmåler

Humledvergmåler (Eupithecia assimilata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes nord til Nordland i Norge. Den er en av ganske få dvergmålere som kan gjøre skade i landbruket, på 
humledyrking.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 17 – 22 mm), slank, varmt gulbrun måler. Den kan kjennes på vingenes farge og tegninger. Forvingen er varmt gulbrun (lyst kastanjebrun) med en markert, oval, svart flekk midt i vingen. Langs forkanten av vingen er det 6 – 7 mørke flekker. Langs ytterkanten er det en rekke av små, hvite flekker, den bakerste av desse er stor, rund med hakkete kanter. Bakvingen er blekt brunlig. Larven er naken, lang og tynn, grønnlig eller purpurfarget med mørke flekker.


== Levevis ==
Arten forekommer i skogkanter og hager. Larvene lever på blomstene av humle (Humulus lupulus ), rips (Ribes rubrum) og solbær (Ribes nigrum). De kan gjøre noe skade i humledyrking ved at de ødelegger blomstene. De voksne målerne flyr i mai – juni


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt og forekommer i hele Europa, videre i Nord-Asia og i Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til den sørlige delen av Nordland.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) humledvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) humledvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) humledvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) humledvergmåler hos Dyntaxa 
(en) humledvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) humledvergmåler hos ITIS 
(en) humledvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia assimilata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Eupithecia assimilata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eupithecia assimilata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Eupithecia assimilata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Vårdvergmåler

Vårdvergmåler (Eupithecia abbreviata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er bare funnet nær Kristiansand i Norge.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 19 – 22 mm), slank, grå måler. Typiske eksemplarer kjennes lett på at forkanten, bakkanten og en lengdestripe langs midten av forvingen er gulbrune, men dette kan være utydelig. Ellers kan den ligne på mange andre dvergmålere (Eupithecia spp.), men den utmerker seg med at vingene har markerte, mørke streker. Forvingen har to doble, lyse tverrbånd rundt midten, men disse er ofte utydelige. Ved ytterkanten av det innerste av disse båndene sitter det en smal, svart flekk. Larven er grå (uten noe brunskjær), med en del korte børster, langs ryggen med en rekke av klokkeformede, brunsvarte flekker, langs sidene med hvite skråstriper.


== Levevis ==
Denne arten lever i løsvkog. De voksne målerne flyr ganske tidlig på våren, i april – mai. de flyr fra kveldingen og utover natten og kommer gjerne til lys. Larvene lever på eik (Quercus spp.) og hagtorn (Crataegus spp.).


== Utbredelse ==
Arten forekommer i Nord-Afrika og i Europa, bortsett fra de østlige delene. I Norge er arten bare kjent fra Aust-Agder og Vest-Agder. De ble først funnet ved Kristiansand i 1985.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) vårdvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) vårdvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vårdvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) vårdvergmåler hos Dyntaxa 
(en) vårdvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) vårdvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia abbreviata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Eupithecia abbreviata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Hell Night

Hell Night er en amerikansk skrekkfilm fra 1981 regissert av Tom DeSimone. Filmen handler om fire ungdommer som skal tilbringe en natt i et gammelt gods hvor en far drepte hele sin familie for mange år tilbake. De de ikke vet er at en av sønnene overlevde og fremdeles befinner seg i bygningen. Hovedrollen spilles av Linda Blair, mens sentrale biroller spilles av Vincent Van Patten, Peter Barton og Suki Goodwin.


== Handling ==
For å bli tatt opp i en college-klubb må fire ungdommer tilbringe en natt i et øde og sagnomsust gods. For tolv år siden drepte husets far hele sin familie og tok etterpå livet av seg selv. Politiet fant imidlertid ikke liket til husets deformerte sønn, og ryktene vil ha det til at han fremdeles lever et sted på det enorme godset. Når en av ungdommene blir funnet myrdet, forsøker de andre å ta seg ut, men det blir vanskelig siden hele eiendommen er forseglet med en stor mur. Eiendommen ligger på et øde sted langt unna folk.


== Om filmen ==


=== Popularitet og økonomi ===
Filmen ble ingen stor kinosuksess i USA, hvor den kun innbrakte 2,3 millioner dollar.Produksjonskostnadene var på 1,4 millioner dollar.


=== Anmelderne ===
Hell Night fikk lunken mottakelse av anmelderne, noe som blant annet gjenspeiles i at den har oppnådd 56 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den bare 1 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 1,5 av 4 stjerner.


=== Priser ===
Den vant prisen for beste spesialeffekter ved Catalonian International Film Festival.


=== Annet ===
Store deler av filmen ble innspilt ved The Kimberly Crest mansion i California.


== I rollene ==
(utvalg)

Linda Blair ....  Marti Gaines
Vincent Van Patten ....  Seth
Peter Barton ....  Jeff Reed
Jenny Neumann ....  May West
Kevin Brophy ....  Peter Bennett
Suki Goodwin ....  Denise Dunsmore
Jimmy Sturtevant ....  Scott


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hell Night på Internet Movie Database 
(sv) Hell Night i Svensk Filmdatabas 
(nl) Hell Night på MovieMeter 
(en) Hell Night på AllMovie 
(en) Hell Night på Turner Classic Movies 
(en) Hell Night på Rotten Tomatoes
Henning H. Tønsberg

Henning Heyerdahl Tønsberg (født 9. mars 1875 i Kristiania, død 7. oktober 1936 i Eidsvoll) var en norsk apoteker, mest kjent som naturfotograf, skribent og fjellklatrer.Han var utdannet cand.pharm. (1898) og virket som apoteker i Levanger, Bergen, Kristiania, Kongsberg (1922–1932) og Eidsvoll (1933–1936). Klatreinteressen fikk han av sin far, boktrykker Henning Bødker Tønsberg (d. 1881).I 1901 besteg han Store Skagastølstind. I 1904 var han blant de fire klatrerne som åpnet de første klatrerutene i Kolsås-massivet: «Kålbladet» i Nedre sydstup og «Bratteggen» i Øvre sydstup. I 1908 var han en av stifterne av Norsk Tindeklub, og ble valgt som klubbens første leder. Han foretok tolv førstebestigninger. Fotografiene som han tok underveis ga ham gullmedalje for natur- og sportsfotografier i 1914.
I Kongsberg  dokumenterte han Kongsberg Sølvverk. Disse bildene ga familien til Norsk Bergverksmuseum i 1993. Kongsberg kommune har hedret ham ved å gi en vei navnet Henning Tønsbergs vei. Han skrev ofte artikler for Den Norske Turistforening.Hans sønn Henning Tønsberg vant i Holmenkollen (1927), og ble senere apoteker, fjellklatrer og fotograf. 


== Referanser ==
Luella Miner

Luella Miner (født 1861 i Oberlin i Ohio i USA, død 1935) var en amerikansk presbyteriansk protestantisk kinamisjonær. Hun hadde utdannelse fra Oberlin College (1884, doktorgrad) og underviste ved Fisk University i Nashville i Tennessee 1884-1887. I Kina var hun ved Luho Academy, North China Union College (som hun grunnla og ledet) og Cheeloo Theological School. Hennes tid som misjonær i Kina varte fra 1887 til 1935.  Hun var i Kina under bokseropprøret og opplevde beleiringen av legasjonsområdet i Beijing i 1900.


== Verker ==
Celebrating the constancy of one hundred Chinese Christians: How the Tung-cho Church commemorated its martyr dead, Pilgrim Press, 1901
«The Flight of the Empress Dowager», i Century Magazine, mars 1901
Two Heroes of Cathay, New York: Fleming H. Revell, 1902
China's Book of Martyrs: A Record of Heroic Martyrdoms and Marvelous Deliverances of Chinese Christians During the Summer of 1900, Philadelphia: The Westminster Press, 1903
Evolution of a woman's college in China: North China Union, Woman's College, Peking, Woman's Board of Missions of the Interior, 1914 ASIN: B00088YK2SHun skrev også på kinesisk en lærebok i teologi.


== Etterlatte papirer ==
Hennes etterlatte papirer oppbevares ved University of Washington og omfatter brev, dagbok (1901–21), talemanuskripter, rapporter, fotografier, og dokumenter vedrørende hennes undervisningsvirksomhet. Det er også materiale om bokseropprøret og beleiringen av legasjonsområdet i Beijing i 1900, og en rapport om fotbinding skrevet av en av hennes studenter i 1894.


== Litteratur ==
Mary Harriet Porter: Luella Miner, 1916
Noel Piper: Faithful Women and Their Extraordinary God, Crossway Books, 2005 ISBN 1581346735
Herbert Booth

Herbert Booth (født 26. august 1862, død 25. september 1926) var tredje sønn av Catherine og William Booth. Han var offiser i Frelsesarmeen og kjent som en av verdens første filmskapere.
Da han var 20 år ble Herbert sendt for å hjelpe søsteren Kate Booth med å starte opp Frelsesarmeen i Frankrike. To år senere fikk han ansvar for den engelske offisersskolen, altså opplæring av offiserer (pastorer) i Frelsesarmeen. Han skrev også flere sanger for Frelsesarmeen, han var hornmusikk dirigent og sangkor leder.
I 1886 ble han syk og sendt til Australia for å hvile og bli frisk. Han bodde da i en gullgraverby og i løpet av denne tiden fant han en gullklump som var så stor at han kunne lage en ring av den til sin fremtidige kone, den nederlandske salvasjonisten Cornelie Schoch.
Da Herbert Booth var 26 år gammel, fikk han ansvar for alt arbeid for Frelsesarmeen i Storbritannia. Senere, fra 1892-1896, var han leder for Frelsesarmeens arbeid i Canada. Så ble han sent som leder til Frelsesarmeen i Australia. Helsen begynte nå å svikte ham, han slet med depresjoner, men var fortsatt veldig aktiv.


== Filmskaper ==
I Australia fikk Herbert stor interesse for filmproduksjon. I 1897 gav han ut Australias første stumfilm. Året etterpå gav han og salvasjonisten Joe Perry ut en mulitmedia produksjon som ga ett innblikk i Frelsesarmeens arbeid i Australia.
For å feire William Booths 70-årsdag startet Frelsesarmeen 70 forskjellige prosjekter. Ett av disse var rekrutteringsfilmen Soldiers of the cross som hadde som mål å verve flere offiserer til Frelsesarmeen. Herbert Booth jobbet som produsent for denne filmen.
I 1902 forlot Cornelie og Herbert Frelsesarmeen for å bli omreisende evangelister. Han kjøpte Soldiers of the Cross fra Frelsesarmeen for rettighetene til de sangene han hadde skrevet. Han brukte så filmen i evangeliske kampanjer som han hadde i USA, Canada, England, New Zealand og Australia.
I 1920 døde Cornelie, og tre år senere giftet Herbert seg igjen, denne gang med Anne Lane, som også var en tidligere offiser i Frelsesarmeen. I 1926 døde Herbert Booth i New York City.


== Sanger av Herbert Booth ==
Ut vi drager til nasjoner
Ut til strid! Hør ropet gjalle
En røst til meg lød i det fremmede land
Fryd, frihet, fred, Guds rike skatter (på Stephen Fosters melodi "Old Folks at Home")


== Referanser ==
Mirakulin

Mirakulin er et glykoprotein som utvinnes fra mirakelbær, en busk som vokser i Vest-Afrika (Synsepalum dulcificum eller Richadella dulcifica). Mirakulin smaker ikke søtt, men etter at man har smakt på mirakulin med tungen, oppfattes sure smaker, som sitron, som søte i opptil en time etterpå. I Vest-Afrika er det lille røde bæret brukt til å forbedre smaken på syrlig mat. Siden mirakelfrukten selv ikke har noen distinkt smak, har denne smaksendrende funksjonen til frukten blitt betrakte som et mirakel.
Det er påvist bivirkninger av stoffer. Blant annet halsbettenelse og vondt i magen.
Den aktive substansen, som ble isolert av den japanske professoren Kenzo Kurihara, ble gitt navnet mirakulin etter mirakelfrukten, da han publiserte sitt arbeid i det vitenskapelige tidsskriftet Science i 1968.


== Referanser ==
Glykoprotein

Et glykoprotein er et makromolekyl som består av et protein med kjeder av karbohydrater (polysakkarider), eller "karbohydratrester" på overflaten av molekylet. Glukoproteiner syntetiseres av ribosomer bundet til endoplasmatiske retikulum, og deretter påhektes et karbohydrat som er syntetisert av proteiner i endoplasmatisk reticulum. Glykoproteiner er vanlige i cellemembranen og har meget varierende funksjoner der.


== Funksjoner i kroppen ==
De fleste membranbundne og secernerte (utskilte) proteiner er glykoproteiner. De er ofte viktige som proteiner på cellemembranen, der de spiller en rolle i kommunikasjon og interaksjon mellom cellene. Glykoproteiner finnes også i cytosol, men funksjonen her er mindre forstått. De fleste proteiner som finnes i blodet, er glykoproteiner. En annen gruppe glykoproteiner med stor betydning for kroppen er immunforsvarets antistoffer.Det slimaktige glyoproteinet mucin, som finnes i spytt, er med på å mykgjøre mat i munnhulen og har en glidende effekt.


== Referanser ==
Liv Finstad

Liv Finstad (født 21. juli 1950 i Gamlebyen, Oslo) er en norsk professor i kriminologi ved Universitetet i Oslo.Hun er cand. sociol. fra Universitetet i Oslo (1979) og har også utdannelse fra Norsk Journalisthøgskole (1970–1971). Hun arbeidet som journalistlærling i Gamle Aker Budstikke (1969–1970) og var redaktør for studentavisen Universitas (1973). Finstad har lenge vært tilknyttet Det juridiske fakultet (UiO), i studietiden som vitenskapelig assistent (vit.ass.) ved institutt for kriminologi og strafferett og senere som stipendiat, førsteamanuensis og professor fra 2000 ved Institutt for kriminologi og rettssosiologi.
Finstad har skrevet bøker og fagartikler om blant annet prostitusjon, sosialt arbeid og om politiet og var også medforfatter av Ida Halvorsens selvbiografi Hard Asfalt, en bok som ble filmatisert med samme tittel. Halvorsen døde i januar 2023, 67 år gammel. Finstad signerte dødsannonsen.I 2008-2008 ledet hun et utvalg oppnevnt av Justisdepartementet som evaluerte kontrollmekanismer for politiet (NOU 2009:12). Finstad satt i styret ved Politihøgskolen (1992–98). Hun var styreleder ved Norsk senter for menneskerettigheter 2008-2012.
Hun var i 1970-årene med på å etablere Nyfeministene (1970) og ble senere aktiv i Kvinnefronten. Som lokalpolitiker i 1980-årene hadde hun verv i Rød Valgallianse. Finstad satt i Oslo bystyre 1983–1987 for RV sammen med Erling Folkvord. Hun ble kjent da hun forsvarte RVs landbrukspolitikk med at «sauer er ålreite dyr» (NRK, 1983).


== Bibliografi ==
Varetektsfanger forteller (1980). Med Anne Lise Gjetvik
Cecilie Høigård og Finstad, Bakgater, om prostitusjon, penger og kjærlighet (Pax, 1986, 1993).
Ida Halvorsen, Hard Asfalt (Pax, 1986). Skrevet i samarbeid med Liv Finstad og Cecilie Høigård.
Den betalte familie, nye livsformer for folk i krise (Pax, 1990)
Cecilie Høigård og Finstad, Kriminologi (Pax, 1997). Artikkelsamling.
Politiblikket (Pax, 2000)
Cecilie Høigård og Finstad, Straff og rett (Pax, 2006)
Et ansvarlig politi. Åpenhet, kontroll og læring (NOU 2009:12).regjeringen.no


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liv Finstad på Internet Movie Database 
(no) Publikasjoner av Liv Finstad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Liv Finstad i BIBSYS Wikiquote: Liv Finstad – sitater
Folkerepublikken Kinas liste over nasjonale historiske minnesmerker og kulturgoder

Folkerepublikken Kinas liste over nasjonale historiske minnesmerker og kulturgoder (kinesisk: 全国重点文物保护单位, pinyin: Quánguó zhòngdiǎn wénwù bǎohù dānwèi, = «Nasjonale historiske minnesmerker og kulturgoder under statlig vern») er en liste oppstilt av den kinesiske regjering ved Statsrådet som skal favne verneverdige landets historiske og kulturelle minner. 
En første liste med 180 minnesmerker ble oppsatt den 3. april 1961. En komplettering med ytterligere 62 minnesmerker fulgte i 1982. Senere er den blitt utvidet en rekke ganger. Det dreier seg om viktige steder for landets historie, kunst og vitenskap: Bygninger, kulturgods, graver, gammel arkitektur, huleklostre, steininnskrifter og meget annet.


== Vedtak av Det kinesiske Statsråd ==


== Litteratur ==
Quanguo zhongdian wenwu baohu danwei (di-yi pi zhi di-yu pi) (全国重点文物保护单位（第一批至第五批）), Beijing: Wenwu chubanshe 2004, 3 bind, ISBN 9787501015252
Quanguo zhongdian wenwu baohu danwei (di 6 pi) (全国重点文物保护单位(第6批), Beijing: Wenwu chubanshe 2008, 3 bind, ISBN 9787501024469
Zhongguo wenhua yichan cidian, Wenwu chubanshe 2009, ISBN 9787501024216
Xizhimen

Xizhimen (西直门: Xīzhímén; Mandsju: Tob wargi duka) var tidligere en port i Beijings bymur, men er nå et trafikknutepunkt i byen. Det var her at man tidligere førte inn drikkevannet til keiseren, fra Jadekildehøydene vest for Beijing. Selve byporten ble revet i 1969. 
Beijing annen ringvei krysser her Xizhimen ytre gate. Et trebuet høyhus er karakteristisk kjennetegn i området. To undergrunnslinjer har overgangsstasjon her, og Beijings nordbanestasjon er her.


== Eksterne lenker ==
Xizhimens naturvernsområde
China Daily

China Daily (kinesisk: 中国日报) er den første og største engelskspråklige dagsavis i Folkerepublikken Kina, og den eneste engelskspråklige avisen i Kina ved siden av Shanghai Daily.
China Daily ble grunnlagt 1. juni 1981, og utkommer i Beijing i et opplag på 300 000 eksemplarer. Avisen trykkes i Beijiing, Shanghai, Guangzhou, Hongkong og New York.
China-Daily-konsernet utgir i alt 11 aviser eller tidsskrifter, blant annet også 21st Century, Beijing Weekend, China Business Weekly og Shanghai Star.
Innholdet er konformt med Det kinesiske kommunistparti, som også eier konsernet.


== Eksterne lenker ==
China Daily (offisiell side)
Beijing nordbanestasjon

Beijing nordbanestasjon (kinesisk: 北京北站, pinyin: Běijīng Běizhàn), også kjent som Xizhimen-jernbanestasjonen, er en jernbanestasjon i Beijing i Kina. Den regnes som en liten stasjon, med trafikk stort sett til Beijings forsteder. Men den har også avganger til de mer fjerntliggende Hailar og Baotou.