jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
St. Johanneslogen Regulus

St. Johanneslogen Regulus er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 16) som ble innviet den 27. februar 1924 i Ålesund.
Dens historie begynner med en Ålesund broderforening, opprettet den 30. januar 1907 og underlagt St. Johanneslogen Nordlyset. Den ble opphøyd til selvstendig loge i 1924.


== Ordførende Mestere ==


== Litteratur ==
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 1996/97, Aktietrykkeriet i Trondhjem
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2007, Aktietrykkeriet i Trondhjem


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
National Transportation Safety Board

National Transportation Safety Board (NTSB) er et amerikansk føderalt organ med ansvar for å granske transportulykker innen luftfart, jernbane, vei, sjøfart og olje- og gassledninger – og komme med forslag til tiltak som kan hindre lignende fremtidige ulykker.
En av NTSBs oppgaver er å utrede sivile luftfartsulykker og -hendelser i USA og bistå andre lands havarikommisjoner i tilfeller der hvor USA-registrerte luftfartøy eller der hvor USA-produserte luftfartøy er involvert i ulykker utenfor USA.
NTSB har også som oppdrag å føre regjeringens havaridatabase for den sivile lufttrafikken. Dette har NTSB gjort siden 1967.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) National Transportation Safety Board – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hallo Telenor

«Hallo Telenor» er en sang av det norske bandet Hellbillies. Melodien har i likhet med flere av bandets hits bånd både til folkemusikk og moderne pop/rock. Teksten er et bygdepolitisk innspill til debatten om bredbåndsforbindelse til distriktene.  Teksten er forfattet av bandmedlem Arne Moslåtten og ble raskt en radiohit etter lanseringen. Saken fikk så stor betydning at Telenor valgte å svare på den i sin intern-avis Telenormagasinet.
Sangen er senere brukt som ventemusikk hos Telenor kundeservice. 


== Se også ==
Hellbillies


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hellbillies heimeside
As I Lay Dying

As I Lay Dying er et metalcore-band fra USA.


== Medlemmer ==
Nåværende medlemmerTim Lambesis – Vokal (2001–)
Jordan Mancino – Trommer (2001–)
Phil Sgrosso – Gitar/Vokal (2003–)
Nick Hipa – Gitar (2004–)
Josh Gilbert – Bass, vokal (2007–)Tidligere medlemmerEvan White – Gitar (2001–2003)
Jasun Krebs – Gitar (2003)
Clint Norris – Bass, vokal (2003–2006)


== Diskografi ==
Beneath the Encasing of Ashes (2001)
As I Lay Dying/American Tragedy (delt med American Tragedy) (2002)
Frail Words Collapse (2003)
Shadows are Security (2005)
A Long March: The First Recordings (2006)
An Ocean Between Us (2007)
The Powerless Rise (2010)
Awakened (2012)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) As I Lay Dying (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) As I Lay Dying på Apple Music 
(en) As I Lay Dying på Discogs 
(en) As I Lay Dying på MusicBrainz 
(en) As I Lay Dying på Encyclopaedia Metallum 
(en) As I Lay Dying på SoundCloud 
(en) As I Lay Dying på Spotify 
(en) As I Lay Dying på Songkick 
(en) As I Lay Dying på Last.fm 
(en) As I Lay Dying på AllMusic
N3V Games

N3V Games, tidligere Auran, er en australsk videospillutvikler og utgiver som holder til i Brisbane, Queensland. Selskapet ble etablert i 1995 av Greg Lane og Graham Edelsten og ga ut sitt første spill, Dark Reign, i 1997. Auran har også utviklet togsimulatoren Trainz og internettspillet Fury.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Peter Halldorf

Peter Halldorf (født 21. juni 1958) er en svensk pinsepastor, redaktør, retreatleder og forfatter. I Norge er han kanskje mest kjent for sine bøker om urkirken og den tidlige kristendommen.
Halldorf har sin base på Nya slottet sør for Linköping. Der er redaksjonen for magasinet Pilgrim som han er redaktør for, og her leder han retreater og holder store, økumeniske oppbyggelsesmøter.


== Utvalgt bibliografi ==
Duften av de hellige (2008) ISBN 978-82-531-4571-6
Åndens folk : en disippelvandring gjennom Apostlenes gjerninger (2008) ISBN 978-82-531-4568-6
Drikk dypt av Ånden : Den Hellige Ånds nærvær og gaver i den kristnes personlige liv (2006) ISBN 82-531-4487-3
Du brennende kjærlighetsild : ni betraktninger om Den Hellige Ånd (2004) ISBN 82-531-4473-3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Søk i Bibsys
Hana Brady

Hana Brady (Hana «Hanička» Bradová) (født 16. mai 1931 i Nové Město, Tsjekkoslovakia, død 23. oktober 1944 i Oświęcim, Polen) var en jødisk pike og holocaustoffer. Hennes liv behandles i dokumentarboken Hanas koffert av Karen Levine, først utgitt i Canada i 2002.
Sammen med sin eldre bror George ble Hana fengslet av de tyske nazistene fordi hun var jøde og sendt til Theresienstadt konsentrasjonsleir. I 1944 ble hun overført til konsentrasjonsleiren Auschwitz. Hennes bror overlevde fangenskapet mens Hana ble gasset noen få timer etter at hun hadde ankommet leiren. Hennes historie ble kjent etter at hennes koffert ble utstilt i et Holocaust-senter i Tokyo i 2000.


== Bibliografi ==
Karen Levine, Hanas koffert. Gyldendal, 2010 ISBN 978-82-05-39146-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hanna Brady – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hana's story, Tokyo Holocaust Education Resource Center (English)
Sovjetisk krigsminnesmerke (Tiergarten)

Det sovjetiske krigsminnesmerke (Tiergarten) er et av flere krigsminnesmerker i Berlin. To andre større minnesmerker ligger i Treptower Park og Schönholzer Heide. Minnesmerkene er reist av Sovjetunionen for å minnes de 80 000 sovjetiske soldatene som falt i slaget om Berlin i april og mai 1945.
Minnesmerket ligger i Tiergarten, en stor offentlig park vest for bysentrum, på den nordlige siden av Straße des 17. Juni. Denne gaten er øst-vest veien fra Brandenburger Tor til Siegessäule.


== Historie ==
Minnesmerket ble bygget i 1945, bare måneder etter at byen var erobret. Tidlige bilder viser minnesmerket stående omgitt av ruiner, siden Tiergarten var ødelagt av brannbomber og siden ribbet for trær som kunne brukes til brensel. I dag er det omgitt av trær. Selv om minnesmerket stod i den britiske sektoren av Berlin var konstruksjonen støttet av alle allierte makter. Gjennom hele den kalde krigen stod det sovjetiske soldater som vakter ved minnesmerket.


== Design ==
Minnesmerket, som er bygget av sten tatt fra det ødelagte Rikskanselliet, er laget som en stoa med en stor statue av en sovjetisk soldat. Det er anlagt i en landskapspark og flankert av to sovjetiske ML-20 152 mm howitzere og to T-34 stridsvogner. Bak minnesmerket er et utendørs museum som viser fotografier av konstruksjonen av minnesmerket og som også er en guide til andre monumenter i Berlin. En stor kyrellisk inskripsjon er skrevet under soldatstatuen: «Evig heder til heltene som falt i slaget med de tyske fascistiske okkupantene for Sovjetunionens frihet og uavhengighet». Statuen ble bygget med soldatens arm i en posisjon som skal symbolisere sovjetarmeens seier over den tyske nazistiske stat.
Minnesmerket ble tegnet av arkitekten Mikhail Gorvits. Soldatstatuen ble laget av skulptørene Vladimir Tsigal og Lev Kerbel.


== Skyteepisode ved minnesmerket ==
En kveld i november 1970 ble en av de sovjetiske soldatene som voktet monumentet skutt og såret. Gjerningsmannen, Eckehart Weil, kastet geværet i den nærliggende kanalen Landwehrkanal og flyktet deretter til sin stefars hus, som angav ham til politiet. Weil tilstod, men trakk senere tilståelsen tilbake.


== Minnesmerket i dag ==
Minnesmerket er fremdeles brukt som minnested. På årsdagen for krigens slutt, 8. mai, blir det foretatt kransenedlegging. Det er også et viktig reisemål for veteraner fra det tidligere Sovjetunionen. Mange turister finner også veien dit da det er nærmere bysentrum enn det betraktelig større minnesmerket i Treptower Park. Minnesmerket vedlikeholdes av byen Berlin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Soviet Cenotaph in Berlin-Tiergarten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sowjetisches Ehrenmal (Tiergarten) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ei krasafaren steinbu

«Ei krasafaren steinbu» er en av det norske bandet Hellbillies slagere fra albumet Pela stein. Sangen skildrer hvordan en reinjeger går seg vill på fjellet i dårlig vær, og søker tilflukt i ei «krasafaren» steinbu langt unna alt og alle (krasafaren betyr «nedslitt av ytre påvirkning over lang tid»). 
Forfatter av den norske teksten er Arne Moslåtten. Melodien er tatt fra Hal Ketchums «Past the Point of Rescue», som opprinnelig er skrevet av Mick Hanly.


== Referanser ==
Silikon i tatti

«Silikon i tatti» er en humoristisk låt utgitt av bandet Vassendgutane fra Ørsta på Sunnmøre og lansert våren 2008 på musikkalbumet XO. I juli samme år hadde albumet solgt til dobbel platina. Sangen handler om sunnmørskvinner som etter å ha fått igjen penger på skatten reiser til Oslo for å operere silikonimplantat i brystene. «Tatti» er et sunnmørsk uttrykk for brystet, bestemt form éntall.Tekstforfatter er Arthur Johan Bjørdal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gregor av Nyssa

Gregor av Nyssa (gresk: Άγιος Γρηγόριος Νύσσης; latin: Gregorius Nyssenus; arabisk: غريغوريوس النيصي)  (født ca 335/340; død etter 394) var en kristen biskop og helgen. Han ble født inn i en svært religiøs familie, der både hans farmor, Macrina den eldre, far, Basilios den eldre, mor, Emmelia, storesøster, Macrina den yngre, lillebror, Peter av Sebasteia og ikke minst storebroren Basilios den store regnes som helgener. I tillegg regnes søsteren hans, Theosebia, som salig av Den ortodokse kirke.


== Liv ==
Gregors far døde da han var ung, så han ble oppdratt av sin søster og storebror. De fikk gitt han en god utdanning i Athen, og han ble lærer i retorikk og giftet seg med Theosebeia. Etter overtalelse av Gregor av Nazianz og problemer med jobben som retorikklærer, ble Gregor ordinert av sin bror Basileios rundt 362. Når han ble munk er uklart, og det er også usikkert hva som skjedde med Theosebeia, om hun døde eller ble nonne. 
I 371 ble Gregor, mot sin vilje, gjort til biskop i ett bispedømme som lå i området der Basileios da var erkebiskop. Gregor ble aldri noen suksess som biskop, delvis på grunn av manglende organisatoriske ferdigheter, og delvis på grunn av at bispedømmet han var arnested for arianismen, en teologisk retning Gregor var sterk motstander av. Han ble utsatt for en kampanje fra arianistene, som endte med at han i 376 ble avsatt som biskop.
Gregor ble nå en av de viktigste motstanderne av arianismen. Han deltok på konsilet i Antiokia i 379 og ble derfra sendt til Palestina og Arabia for å bekjempe kjetteri.
I 381 på konsilet i Konstantinopel, ble Gregor hyllet som «rettroenhetens søyle», og han hadde mye av æren for den trinitariske formelen som ble formulert der. Da han døde i 395 var han en høyt respektert mann. 


== Ettermæle ==

Gregor ble av et senere konsil kalt for «fedrenes far», et utsagn som i stor grad sier hvor stor respekt han nyter i kirken. I løpet av århundrene etter hans død, sank statusen han hadde, men han kom på nytt i fokus på 1900-tallet på grunn av teologer som blant andre Hans Urs von Balthasar. 
Han er en av tre teologer som regnes som de kappadokiske fedre, sammen med sin bror Basilios den store og Gregor av Nazianz.
Noe av det han skrev er bevart, og av dette er det viktigste «Om sjelen og oppstandelsen», som er formet som en dialog med søsteren Macrina, og «Stor kateketisk bønn», «Moses' liv» og en preken om Salomos Høysang. Han er i dag regnet som en svært viktig teologisk forfatter, som ville forene tro og fornuft.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Gregory of Nyssa» i Martin Farmer Oxford Dictionary of Saints, Oxford University Press, New York, 2004, s.352. ISBN 978-0-19-860949-0 Side 235
«Gregor av Nyssa» i  Peter Halldorf, 21 kirkefedre, Luther forlag, Oslo, 2001. ISBN 82-531-4408-3 Side 120-131
Yang Yilin

Yilin Yang (født 26. august 1992 eller 1993 (året omstridt) i Huadu i Guangzhou i  Guangdong) er en kinesisk turner.
Hun fikk bronsemedalje i turn mangekamp samt skranke i Sommer-OL 2008. Hun var også medlem av det kinesiske laget som tok OL-gull samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Yang Yilin online (engelsk)
(en) Yang Yilin – Olympics.com 
(en) Yang Yilin – Olympedia 
(en) Yang Yilin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yang Yilin – FIG 
(en) Yang Yilin – FIG
IAPT-prosjektet

IAPT-prosjektet (Improving Access to Psychological Therapies, «Bedre tilgangen til psykologisk terapi») er et britisk prosjekt for å bedre psykisk helse. Per 24. august 2008 er to sentre grunnlagt.
Målet er gi videreutdannelse til 3 600 helsearbeidere som skal gi tilbud til 900 000 persponer hvert år.
Terapiformen baserer seg primært på kognitiv terapi, problemløsning samt assistert selvhjelp. Andre terapityper vil også bli anvendt. Første hjelpetilbud blir gitt på lavest mulig nivå. informasjon samt veiledning blir gitt gjennom brosjyrer, telefonsamtaler og gjennom internett. Ved behov for samtaletimer har en satt grensen til maksimum tyve timer.
I Newham driver en dessuten mye oppsøkende virksomhet for å nå personer som har liten kontakt med helsevesenet.


== Eksterne lenker ==
IAPT-prosjektets offisielle nettsted
Hero Norge

Hero Norge AS er en norsk bedrift under konsernet Hero Group, og tilbyr tjenester rettet mot asylsøkere, flyktninger og innvandrere. Herokonsernet har virksomhet innenfor tre divisjoner: Hero mottak, Hero kompetanse og Hero tolk. Gruppen opererer også i Sverige, Finland og Tyskland. Som eneste virksomhet i Norge tilbyr Hero tjenester helt fra ankomst som asylsøker til Norge, videre gjennom mottaksoppholdet og til integrering i arbeid og utdannelse. Hero har sitt hovedkontor i Stavanger. Konsernsjef er Tor Brekke, som overtok etter avdøde Ahmed Bozgil i 2013.
Selskapet etablerte sitt første asylmottak i 1987 og driver i dag en rekke mottak på oppdrag for Utlendingsdirektoratet. Nær 50% av selskapets ansatte har minoritetsbakgrunn. Hero har fulgt konjunkturene i takt med de store svingningene i antall ankomne asylsøkere, og gikk fra tidenes oppbygging i 2015-2016 til tidenes nedbygging i 2016-2017.
Det er brødreparet Kristian og Roger Adolfsen som siden 2014 eier selskapet. I 2016, året etter den europeiske migrasjonskrisen, hadde selskapet et resultat før skatt på 70 millioner kroner, mer enn dobbelt så mye som i 2014. Selskapets inntekter økte fra 549 millioner til 1,1 milliarder kroner i samme periode, mens omsetningen igjen var redusert til 780 millioner kroner i 2017. Hero er en av de største private bedriftene som tilbyr asyltjenester i Europa.


== Se også ==
Norlandia Care Group
Roger Adolfsen
Kristian Adolfsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jeff MacKay

Jeffery Neill MacKay (født 20. oktober 1948 i Dallas i Texas, død 22. august 2008 i Tulsa i Oklahoma) var en amerikansk skuespiller. Han spilte Magnums kamerat Mac i fjernsynsserien Magnum, P.I.. Han hadde også gjesteroller i Black Sheep Squadron, JAG, Battlestar Galactica, Airwolf, The Greatest American Hero og Tales of the Gold Monkey. MacKay døde 22. august 2008 av leverkomplikasjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeff MacKay på Internet Movie Database 
(sv) Jeff MacKay i Svensk Filmdatabas 
(en) Jeff MacKay på AllMovie 
(en) Jeff MacKay hos The Movie Database 
(en) Jeff MacKay hos Behind The Voice Actors
Gregor Palamas

Gregor Palamas (gresk: Γρηγόριος Παλαμάς; født ca. 1296, død 14. november 1359) var munk på Athosfjellet og senere erkebiskop i Tessaloniki. Han er kjent som en viktig teolog og forfektet det som er blitt kjent som hesykasmen, en asketisk og mystisk teori som var kontroversiell i den ortodokse kirke på 1300-tallet.


== Liv ==
Gregor gikk i kloster som 20-åring etter at hans far døde. Han gikk da inn i et kloster på Athosfjellet, og fulgte Basilios den stores regel for klosterliv. Munkene på Athosfjellet praktiserte hesykasmen, og mente at en kristen ved å skape den perfekte ro i kropp og sinn kan få en ekstraordinær visjon av Guds «uskapte lys». Dette er en gave som bringer renhet og åndelig innsikt. Denne læren var svært kontroversiell i kirken, og hadde sannsynligvis blitt erklært som heresi på et konsil i Konstantinopel i 1341 hadde den ikke blitt så kraftig forsvart av Gregor. Han hevdet at for sann meditasjon måtte en kristen skaffe seg en mentor, være fokusert på nattverden og helst være knyttet til en monastisk kommunitet. Dette hjalp ikke. Han ble fordømt av to synoder, alle skriftene hans ble fordømt, og han ble ekskommunisert i 1344.
Et keiserskifte gjorde at Gregor igjen ble tatt inn i kirken. Keiseren sørget for at Gregor ble utnevnt til erkebiskop av Tessaloniki i 1347, og kontroversen blusset opp igjen. Denne gangen var det Gregor som trakk det lengste strået, og hesychasmen ble erklært som ortodokst av kirken i Konstantimopel i 1351.
Gregor døde i 1359 i Tessaloniki. Han ble helligkåret av et konsil i Konstantinopel i 1368, og ble der også erklært «fader og lærer i den ortodokse kirke».


== Referanser ==
Shandongproblemet

Shandongproblemet (山东问题, Shāndōng wèntí) var en tvist om Artikkel 156 i Versaillestraktaten av 1919. Etter første verdenskrig, som endte med tyskernes nederlag, skulle man under fredsforhandlingene i Paris blant annet fatte bestemmelser om de tyske koloniområdenes fremtid. Den aktuelle artikkelen omhandlet Tysklands konsesjoner i provinsen i Shandong i Kina, som ble overdratt til Japan i stedet for å bli tilbakeført til Republikken Kina, trass i kinesiske protester.
Artikkel 156 lyder, i engelsk versjon:

Germany renounces, in favour of Japan, all her rights, title and privileges particularly those concerning the territory of Kiaochow, railways, mines and submarine cables which she acquired in virtue of the Treaty concluded by her with China on 6 March 1898, and of all other arrangements relative to the Province of Shantung. All German rights in the Tsingtao–Tsinanfu railway, including its branch lines together with its subsidiary property of all kinds, stations, shops, fixed and rolling stock, mines, plant and material for the exploitation of the mines, are and remain acquired by Japan, together with all rights and privileges attaching thereto. The German State submarine cables from Tsingtao to Shanghai and from Tsingtao to Chefoo, with all the rights, privileges and properties attaching thereto, are similarly acquired by Japan, free and clear of all charges and encumbrances.
Konsesjonene dreide seg konkret om et større kystområde, og dessuten om jernbanelinjer, gruver og andre økonomisk interessante objekter. Jiaozhou-området i Shandong, der byen Qingdao vokste frem, var i 1898 ved en av de mange ulikeverdige traktater mellom Kina og fremmede makter blitt leaset til Tyskland for 99 år (likesom nye territorier ved Hongkong samtidig ble leaset for samme periode til Storbritannia).
Den kinesiske sendemann til Paris og ledende kinesisk fredsforhandler, Wellington Koo, fremholdt at Kina like lite kunne avstå Shandong, som var Konfucius' fødested, som de kristne kunne avstå Jerusalem. Han krevde forgjeves at Shandong skulle tilbakeføres til kinesisk overherredømme. Under fredsforhandlingene krevde han også at man avskaffet imperialistiske anordninger som ekstraterritorialitet, tariffkontroll, legasjonsvaktmannskap og leasingbesittelser.
Kinesisk raseri over denne artikkelen i den foreslåtte Versaillestraktaten førte til demonstrasjoner og bidro vesentlig til den kulturelle bevegelse som skulle bli husket som Fjerde mai-bevegelsen, og førte til at Wellington Koo nektet å undertegne Versaillestraktaten. Slik ble Kina den eneste av de berørte nasjoner som ikke undertegnet fredsavtalen.
Kina erklærte sin krig mot Tyskland avsluttet først i september 1919 og inngikk en separat fredsavtale med Tyskland i 1921.


== Problemets løsning ==
USA meglet i tvisten i 1922 under Washingtonkonferansen (engelsk: Washington Naval Conference), og det ble bestemt at Shandong skulle bli returnert til Kina den 4. februar, skjønt japanere bosatt der skulle nyte særlige rettigheter.


== Se også ==
Fjerde mai-bevegelsen
Hans Cato Aall

Hans Cato Aall (født 13. april 1807 i Porsgrunn, død 7. april 1862 i Brunlanes) var en norsk prest og representant for Finnmarkens amt på Stortinget i 1842 og ordfører i Brunlanes.
Aall var sønn av Nicolai Benjamin Aall (1776–1811), som var kjøpmann i Porsgrunn, og Anne Cathrine Iversen (1786–1849). Han vokste opp hos onkelen Nils Aall, som var statsråd, og ble student i 1824. I 1829 ble han cand.theol., og i 1830 fikk han et vikariat som skolebestyrer i Larvik. Samme høst ble han utnevnt til personalkapellan i Sandeherred, og i 1833 ble han sogneprest i Hammerfest. I 1840 ble han prost i Vestfinnmark prosti. Mens han bodde i Finnmark foresto han en ny utgave av Hans Friis' Beskrivelse over de norske Finlapper (1841, 1. utgave 1740). Han var også 2. representant for Finnmarkens amt på Stortinget i 1842 og ordfører i Hammerfest 1839–1841 og 1843–1845. Høsten 1844 ble han utnevnt til sogneprest i Brunlanes, hvor han ble til sin død. I Brunlanes var han kommunens ordfører i perioden 1846–1851.


== Referanser ==


== Kilder ==
Halvorsen, J. B.: Norsk Forfatter-Lexikon. 1. bd., s. 6. Kristiania: Den norske forlagsforening, 1885.
Wasberg, Gunnar Christie, red. (1970). Brunlanes : en bygdebok. 1 : Bygdehistorie. Larvik : Brunlanes kommune. s. 369 sider. 
Haagen Krog Steffens: Slægten Aall, Kristiania 1908, med senere tilleggsbind
Haagen Krog Steffens: Norske Slægter 1912, Gyldendalske Boghandel, Kristiania 1911


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Cato Aall hos Norsk senter for forskningsdata
Personas

Personas er den spanske musikkgruppa El Canto del Locos femte studioalbum. Det ble lagt ut for salg 1. april 2008 i Spania. Albumet ble produsert og utgitt i Madrid, og produsenten var Nigel Walker.
På forsida av coveret sitter de fire bandmedlemmene nakne, mens det på baksida er et bilde av en naken baby, dattera til bandmedlemmet Guillermo Groizard.


== Sporliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
El Canto del Locos offisielle hjemmeside
Friidrett under Sommer-OL 1956 – Spydkast menn

Øvelsen Spydkast menn ved Sommer-OL 1956 i Melbourne, Australia. Kvalifikasjonen og finalen ble begge avholdt den tredje dagen av friidrettskonkurransene på mandag 26. november 1956.
Cyrus Young fra USA, som vant fire år tidligere ved Sommer-OL 1952, endte på ellevteplass, og det første fem forbedret rekorden hans. Egil Danielsen fra Norge, med et kast på 85,71 meter, som var ny verdensrekord, var 5,73 meter foran Janusz Sidło fra Polen, og satte ny olympisk rekord med 11,93 meter. Denne øvelsen og tresteg var de eneste friidrettsøvelsene for herrer som ikke ble vunnet av USA.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene:


== Kvalifisering ==

Kvalifiseringen startet kl 10.00 26. november 1956


== Finale ==
Finalen startet kl. 15.25 26. november 1956


== Literatur ==
Ekkehard zur Megede, Die Geschichte der olympischen Leichtathletik, Bind 2: 1948–1968, Verlag Bartels & Wernitz KG, Berlin, 1. utgave 1969, S. 148–150


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell rapport
Resultater
SportsReference Speerwurf, besøkt 6. oktober 2017
Offisiell rapport S. 338f, engl. (PDF), besøkt 6. oktober 2017
Melbourne 1956 Olympic Games - Official Olympic Film | Olympic History, Bereich 1:19:16 min – 1:20:49 min, offentliggjort 22. juli 2015 på youtube.com, besøkt 6. oktober 2017