Differensiering (heraldisk)

Differensiering er i heraldikken en type sammensetting av figurer og/eller farger (tinkturer) i våpenskjold. Differensiere er å konstruere et nytt våpen på grunnlag av et annet våpen, slik at disse våpnene framstår som nokså like; det vil si at våpnene da ligner hverandre, men de er ikke identiske eller helt like. Differensiering forekommer helt fra middelalderen og i alle land med europeisk heraldikk.
Rent tilfeldig og utilsiktet likhet mellom våpenskjold, regnes ikke som differensiering, f.eks. Vestfolds fylkesvåpen og Krone Kaffes kjennetegn, Sørreisas kommunevåpen og slektsvåpenet til Dons, Steinkjers kommunevåpen og Toreidættens våpen .

Differensiering gjøres blant annet i våpenmerker innenfor det norske forsvaret, ved å endre tinkturer i avdelingsmerker. Fredrikstads byvåpen er antatt å være en differensiering av Sarpsborgs opprinnelige våpen, særlig fordi begge har figurene borg og bjørn. Kommunevåpen kan være differensieringer ved at de har endrede tinkturer og eller figurer fra gamle privatvåpen, f.eks. Troms fylkesvåpen med Bjarkøyættens våpen, og Hurums kommunevåpen med Huitfeldts slektsvåpen.
I mange slektsvåpen og i mange land, har grener av slekter endret et opprinnelig våpen. De har da skiftet ut og/eller lagt til noen av tinkturene og figurene i skjoldet og/eller i hjelmtegnet. Dette er kjent fra for eksempel de norske slektene Heyerdahl og Kielland. Personer i noen slekter med slektsnavn som ligner andres navn, har uten at de er i slekt, tatt i bruk de andres våpen, men med differensieringer, f.eks. i slektene Aall, Anker, Blom fra Skien, Broch og Treschow.
I England og Skottland finnes egne systemer for differensieringer hos slektsmedlemmer. Systemene er kalt for brisering. Heroldsmyndighetene (College of Arms og Lord Lyon King of Arms) i disse landene, tildeler nye våpen til personer idag, mot god betaling. Da bruker de ofte differensieringer av gamle våpen fra slekter med samme eller lignende navn, uten at det er påvist noe slektskap mellom personene.
Noen personer ble i enevoldstiden tildelt adelskap av den dansk-norske unionskongen. Da fikk de ofte i adelsbrev et nytt våpenskjold som var en differensiering av et våpen de allerede brukte fra før, for eksempel Cort Adeler, Knagenhjelm, Løvenskiold og von Munthe af Morgenstierne.
I Danmark har den kjente heraldikeren Sven Tito Achen tatt til orde for å bruke ordet similarisering, for å uttrykke at våpen med hensikt er konstruert slik at de ligner på hverandre, men uten å være identiske. «Similarisering» brukes imidlertid nokså lite av andre heraldiske forfattere.


== Litteratur ==
Norsk

H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: Norske Sigiller fra Middelalderen, Oslo 1899-1950
Hans Krag: Norsk heraldisk mønstring fra Frederik IVs regjeringstid 1699-1730, Drøbak 1942 – Kristiansand S 1955
Hallvard Trætteberg: Borg i segl, mynt og våpen, Oslo 1967 (om figurene i Sarpsborgs byvåpen)
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2.opplag, Oslo 1976)
Herman L. Løvenskiold: Heraldisk nøkkel, Oslo 1978
Hans Cappelen og Knut Johannessen: Norske kommunevåpen, Oslo 1987 med tilleggshefte 1988
Harald Nissen og Monica Aase: Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim, Trondheim 1990Utenlandsk

Knud Prange: Heraldik og historie. Dansk historisk Fællesforenings håndbøger, 1962,  2. utgave 1964; 2.utvidede utg. 1977
Carl Alex. von Volborth: Alverdens heraldik i farver, Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Carl-Alexander von Volborth: Heraldry – Customs, Rules and Styles, Dorset 1981, side 76-82
Magnus Bäckmark og Jesper Wasling: Heraldiken i Sverige, Lund 2001