Earl Warren

Earl Warren (født 19. mars 1891 i Los Angeles, død 9. juli 1974 Washington, DC) var en amerikansk jurist og republikansk politiker. Han var Californias guvernør 1943–1953 og USAs høyesterettsjustitiarius 1953–1969.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var skandinavisk-amerikaner, som sønn av jernbanearbeideren Matt Warren (født Erik Mathias Halvorsen Vaare i Torvastad i Norge) og Emma Christina (Crystal) Hernlund (født i Hälsingland i Sverige). 
Han hadde juridisk utdannelse fra University of California, Berkeley og advokatbevilling fra 1914. Han praktiserte som advokat i San Fransisco før han ble offentlig anklager i Alameda County i 1925.
Han giftet seg i 1925 med en ung enke, Nina Elisabeth Palmquist (1893–1993), født i Visby i Sverige. De fikk seks barn.


=== Politiker ===
Warren steg frem som en lederskikkelse innen Det republikanske parti i California tidlig i 1930-årene. Han var Californias justisminister 1939–1943 og Californias guvernør 1943–1953. I 1946 vant han både de republikanske og demokratiske primærvalgene, og ble gjenvalgt som guvernør med over 90 % av stemmene.Guvernør Warren forsøkte å posisjonere seg som kompromisskandidat under republikanernes landsmøte foran presidentvalget i 1948, men New Yorks guvernør Thomas E. Dewey fikk flertall ved den tredje avstemningen, og Warren godtok å bli nominert som Deweys visepresidentkandidat. Dewey tapte overraskende for den sittende presidenten Harry S. Truman. 
Foran presidentvalget i 1952 tapte Warren presidentnominasjonen mot general Dwight D. Eisenhower allerede ved landsmøtets første avstemning. 


=== Høyesterett ===
Eisenhower nominerte Warren til justitiarius i USAs høyesterett i 1953. Warren ble sittende som høyesterettsjustitiarius frem til 1969. Han bidrog ved rettsavgjørelser til at blant annet Jim Crow-lovene ble kjent grunnlovsstridige, og de amerikanske borgerrettslovene kunne innføres. 
I 1960-årene ledet han den berømte Warrenkommisjonen, som etterforsket drapet på president John F. Kennedy.
Da Robert Kennedy ble myrdet i 1968 bestemte Warren seg for å gå i pensjon av frykt for at Richard M. Nixon skulle vinne ved presidentvalget. President Johnson utnevtne den sittende høyesterettsdomeren Abe Fortas til Warrens etterfølger, noe som imidlertid ikke fant tilslutning fra Senatet på grunn av Fortas' tvilsomme økonomiske transaksjoner og lojalitetsbånd til president Johnson. Dette tvang Warren til å bli på sin post til etter presidentvalget. Det var det han hadde ønsket å unnvike.
Han ble i 1969 nødt til ta imot presidenteden fra sin rival Nixon, akkurat som han tidligere hadde gjort for Eisenhower, Kennedy og Johnson. Warren pensjoner6e seg senere samme året fra Høyesterett, og ble der etterfulgt som justitiarius av Warren Burger.
Innen han han 1974 gikk ut av tiden fikk Warren se sin gamle antagonist, og USAs daværende president, Nixon,  sunke alt dypere ned i Watergateskandalen. Han døde imidertid en måned før Nixon i august 1974 ble nødt til å fratre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Biografi hos National Governors Association
Biografi hos Biographical Directory of Federal Judges.
Warrens lovtale for John F. Kennedy, avholdt 24. november i United States Capitol.