jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Karbonpapir

Karbonpapir (blåpapir) har et fargebelegg på den ene siden som smitter av ved trykk. Opprinnelig var dette belegget karbon, derav navnet. Karbonpapir anvendes for å lage gjennomslagskopier på skrivemaskiner eller når en skriver for hånd. Kopien oppstår samtidig med at originalen skrives. Bruken har gått mye ned etter at kopimaskiner ble vanlige.
Det kan normalt maksimalt gjøres 4-5 kopier på en gang. Med tynt skrivepapir og kraftig skrivemaskin var det mulig å få til 15 kopier på en gang.
Karbonpapir blir lagd i flere farger, de mest anvende er sort og blå. Blått karbonpapir blir ofte kalt blåpapir og kopiering utført på med blåpapir blir kalt blåkopier. I overført betydning betyr blåkopi eksakt likt eksemplar.
Opphavet til huldrefolket

Opphavet til huldrefolket er et vandresagn kjent over store deler av Norge, men det har ikke fått typenummer i Reidar Th. Christiansens vandresagnkatalog. Grunnen er trolig at det i de fleste utforminger er mer eventyrlig enn sagnaktig.
Sagnet forteller at da Vårherre vandret rundt på jorda, kom han en gang til ei kone. Han ville gjerne se barna hennes, men hun viste bare fram de som var pene i tøyet eller de som hun hadde rukket å vaske. Da sa Vårherre at de som hun hadde skjult for ham skulle forbli skjult, og de ble opphavet til de underjordiske.


== Eventyret ==
I Tyskland har dette sagnet fått eventyrform, Evas ulike barn. og handler mer om sosiale forskjeller enn om de underjordiske. I eventyret blir det fortalt at noen av Evas barn var vakre og noen var stygge. En gang varslet en engel at Herren ville komme og se på barna hennes. Hun vasket og stelte de vakre, men gjemte unna de stygge. Vårherre sa at de vakre skulle bli fyrster, grever, kjøpmann og borger, men da Eva så at han var nådig og mild, hentet hun fram de stygge også. Til dem sa herren at de skulle bli bonde, fisker, smed osv. 

Hvorfor velsigner du så ulikt? spurte Eva.
Alle kan ikke bli keisere og konger, sa Herren, hvem skulle da dyrke korn og bake brød.


== Lilith og hennes barn ==
De to første kapitlene av Første Mosebok i Bibelen forteller skapelsesberetningen på litt ulik måte. I første kapittel står det at Gud skapte mennesket i sitt bilde, til mann og kvinne skapte han dem. Men i andre kapittel får vi vite at Gud tok eit ribbein frå Adam mens han sov og skapte kvinna av det. Slik det står, ser det ut som om Gud skapte kvinna to ganger og dette har både bibellærde munker og vanlige folk spekulert over gjennom tidene. Ei forklaring har vært at den første kvinna ikke var Eva, men Lilith. Hun var jevnbyrdig med Adam og Gud forsto snart at det ikke kunne gå. Dermed ble Lilith og barna hennes gjort usynlige og de ble opphav til de underjordiske. Og deretter skapte Gud Eva av Adams ribbein og dermed var rangordingen klar. 
Denne myten forteller at Lilith og barna hennes vart forstøtt før syndefallet. En konsekvens av det burde være at de overnaturlege skapningene, huldra, nissen og nøkken, var syndefrie liksom englene. I enkelte sagn virker det som om folk faktisk har tenkt seg at det var slik. Men dette synet står i skarp kontrast til luthersk teologi. På 1600-tallet var det vanlig å forklare alle overnaturlige skapninger: daudinger, hulder, nøkk og havfrue, som djevler. Når segnene fortalte at huldra og nissen kunne være hjelpsom, mente prestene at dette bare betydde at djevelen var slu. Han kunne godt finne på å hjelpe folk for lettere å få dem i sin makt. 


== Litteratur ==
Olav Bø, Ronald Grambo, et al. Norske segner. Oslo 1981 gjengir sagnet s. 97 og kommenterer det s. 268


== Se også ==
Frelsesvon
Huldrepresten


== Referanser ==
Store Altsula

Store Altsula (nordsamisk: Álpesuolu) er en øy i Nordkapp kommune i Troms og Finnmark. Den ligger på sørøstsiden av Magerøya i Porsangerfjorden og ved innløpet til Sarnesfjorden. Like nordøst for Store Altsula ligger byen Honningsvåg.
Wang Zhaoguo

Wang Zhaoguo (kinesisk: 王兆国, pinyin: Wáng Zhàoguó, født juli 1941 i Fengrun i Hebei i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han ble i 2002 medlem av politbyrået for det kinesiske kommunistparti og leder for den allkinesiske fagforeningsføderasjon. I 2003 ble han en av viseformennene for den stående komite for Den nasjonale folkekongressen.
Wang Zhaoguo ble utdannet til ingeniør ved Det polytekniske institutt i Harbin. Etter virke den kommunistiske ungdomsliga, sist som dens førstesekretær fra 1982 til 1984, ble han partifunksjonær i apparatet rundt Sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti. Fra 1987 til 1990 var han guvernør for provinsen Fujian og fra 1993 til 2003 viseformann for Det kinesiske folks politiske konsultative konferanse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
China Vitae: Wang Zhaoguo
Den nasjonale folkekongressen

Den nasjonale folkekongressen (forenklet kinesisk: 全国人民代表大会, tradisjonell kinesisk: 全國人民代表大會, pinyin: Guánguó rénmín dàibiǎo dàhuì) er Folkerepublikken Kinas parlament og det høyeste statsorgan og eneste lovgivende hus i Kina. Folkekongressen har nesten 3000 medlemmer og møtes en gang i året i ti dager. Selv om medlemskap av folkekongressen stadig nesten utelukkende avgjøres av Kinas kommunistiske parti, har kongressen siden starten av 1990-tallet endret seg fra å være et symbolsk gummistempel til å være et sted hvor det foregår forhandling mellom de forskjellige deler av partiet og regjeringen. Det skjer kun ytterst sjelden at kongressen avviser å godkjenne et lovforslag, men det skjer, og kongressen har aktive debatter før avstemninger.
Forsamlingens leder er formannen for Den nasjonale folkekongressens stående komité.


== Liste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) National People's Congress – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Edward Bransfield

Edward Bransfield (født ca. 1785 i Ballinacurra i County Cork i Irland, død 1852 i Brighton i England) var en irsk styrmann og en av de første til å observere det antarktiske fastlandet.


== Liv og virke ==
Svært lite er kjent fra Edward Bransfields ungdomstid. Han ble i 1803 tvangsinnskrevet i den britiske flåten og deltok i sjøkrigen mot Napoleon. 
I 1817 ble han utstasjonert i det sørlige Stillehavet, der Royal Navy hadde en nyopprettet flåte nær Valparaíso i Chile. Sommeren 1819/1820 fikk han i oppdrag å følge den engelske handelskapteinen William Smith for å undersøke Sør-Shetlandsøyene sør for Drakestredet, et arkipel Smith hadde oppdaget året før.
22. januar 1820 ankom de øygruppen og gikk i land på King George Island, og Bransfield gjorde krav på øyene for den britiske kongen. De fortsatte i sørvestlig kurs forbi Deceptionøya, uten å utforske den nærmere. Deretter fortsatte de sørover og krysset det som senere ble hetende Bransfieldstredet. 30. januar observerte de Trinityhalvøya, den nordligste delen av Antarktishalvøya på det antarktiske kontinent. Han var selvsagt uvitende om at russeren Fabian Gottlieb von Bellingshausen tre dager i forveien, den 27. januar 1820, på motsatt side av kontinentet som førstemann hadde observert fastlandet.
Lite er kjent fra Bransfields senere liv.


== Referanser ==


== Litteratur ==
John Stewart: Bransfield, Edward. In: Antarctica – An Encyclopedia. Bd. 1, McFarland & Co., Jefferson und London 2011, ISBN 978-0-7864-3590-6, S. 202
Ian R. Stone: Discovery of South Shetland Islands. In: Beau Riffenburgh (Hrsg.): Encyclopedia of the Antarctic, Routledge, New York und London 2007, S. 926 f, ISBN 0-415-97024-5
Huldretjern

Huldretjern er en gruppe sagn og sagnnotiser. Reidar Th. Christiansen klassifiserer det som ML 6065 i sin vandresagnkatalog, men dette tradisjonsmaterialet har ikke noen helt klar innholdsstruktur.
Sagnene forteller om enkelte konkrete tjern. Disse tjernene tilhører huldrefolket og det kan være svært vanskelig å få fisk der, selv om det finnes fin fisk. Ofte blir det sagt at disse tjernene har dobbelt bunn slik at huldrefolket kan gjemme fisken i det nederste laget.
Noen av sagnene er mer episk utviklet og forteller at en person tar kirkegårdsjord og strør i en ring rundt tjernet. Dermed stenger han huldrefolket ute. De kan nemlig ikke gå over vigd jord. Det ender oftest med at huldrene ber om at han skal lage en åpning i jordringen slik at både de og han kan få fisk.
I boka Truer om villdyr, fangst og fiske forteller Knut Hermundstad om en rekke slike huldretjern.


== Litteratur ==
Knut Liestøl, Segner. (Norsk folkedikting III) Oslo 1963, s. 115 og 217
Olav Bø, Ronald Grambo et al. Norske segner, Oslo 1981, s.161 og 280f.


== Referanser ==
Vandrepokal

Vandrepokal er en premie i idrett, gjerne i form av en pokal, som ikke tildeles vinneren til odel og eie. Normalt får vinneren bare beholde premien midlertidig inntil neste års konkurranse. Vinneren navn blir vanligvis gravert inn på pokalen.
Det finnes to hovedtyper av vandrepokaler:

En evig vandrende vandrepokal er en premie som aldri tildeles noen til odel og eie, men som kun beholdes for en periode. Eksempler på dette er pokalene i Davis Cup i tennis og Stanley Cup i ishockey som vinnerne og vinnerlagene får beholde i ett år.De fleste vandrepokaler blir etter visse regler tildelt vinneren til odel og eie når vedkommende person eller lag har vunnet prisen et bestemt antall ganger.Vandrepokaler blir gjerne satt opp av sponsorer eller ulike celebriteter som på denne måten gjerne får sitt navn eller varemerke profilert i forbindelse med konkurransen.
Hagbarth Lund

Hagbarth Lund (født 5. mars 1877 i Oslo, død 23. juli 1963) var en norsk stortingsrepresentant for Venstre og fylkesmann i både Finnmark og Vest-Agder.


== Biografi ==
Lund ble student i 1897 og cand.jur. i 1903. Han praktiserte som sakfører i Tana fra 1907 til 1922, da han ble fylkesmann i Finnmark. I 1928 fikk han samme embete i Vest-Agder og hadde det til 1948. Han fratrådte i 1941, men ble gjeninnsatt etter frigjøringen.


== Verv ==
Hagbarth Lund var ordfører i Tana fra 1908 til 1916. Fra 1913 til 1916 var han medlem i Finnmark amtsutvalg.I 1913 ble han valgt inn på Stortinget for Østfinnmarken krets. De tre neste periodene (fram til 1924) representerte han Finnmarkens amt og Finnmark fylke. I perioden 1922–24 var han permittert det meste av tida. Han var vararepresentant fra 1925 til 1930 og i årene 1928 til 1930 møtte han nesten hele perioden. Denne siste tida var han medlem av justiskomiteen, i alle tidligere år av næringskomite nr. 1. Han var sekretær i Odelstinget 1919–22. Han representerte Venstre.Han var også medlem av en rekke kommisjoner, blant annet Statens rådgivende provianteringskommisjon (under første verdenskrig), Den norsk-russiske handelsdelegasjon (1921), den norsk-finske grensereguleringsdelegasjon (1922), den norsk-finske reinbeitedelegasjon (1932) og den norsk-svenske fiskeridelegasjon (1933). Han var også kretsmeglingsmann for Nord-Norge 1928–30 og for Sørlandet fra 1934, videre medlem av tilsynskommisjonen Bratsbergbanen og Sørlandsbanen (1932–1933).


== Utmerkelser ==
Kommandør 1. grad av Finlands hvite roses orden
Kommandør 1. grad av Italias kroneorden
Dannebrogordenen


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem er Hvem 1938 side 327-328


== Eksterne lenker ==
(no) Hagbarth Lund hos Norsk senter for forskningsdata
Pinnsvinstilling

Pinnsvinstilling er en isolert militær forsvarsstilling som er sterkt befestet på alle sider. Selv om angriperne klarer å omringe pinnsvinstillingene, fortsetter de å kjempe. Dermed binder de store fiendtlige styrker, og de kan blokkere fiendtlige forsyningslinjer. De kan også danne springbrett for motangrep. Under andre verdenskrig ble pinnsvinstillinger opprettet på forskjellige fronter. De store pinnsvinstillingene ble bygget opp rundt byer og var rikelig forsynt med alle slags våpen så de kunne tåle en langvarig beleiring. I tillegg fikk de ofte forsyninger fra luften.


== Annen verdenskrig ==


=== Vinterkrigen i Finland ===
Da sovjeterne midlertidig ble brakt på defensiven, opprettet de pinnsvinstillinger som fikk navnet mottier.


=== Frankrike 1940 ===
Taktikken ble så foreslått av general Maxime Weygand i løpet av slaget om Frankrike i 1940. De allierte styrkene var imidlertid i 1940 ute av stand til å benytte taktikken før de hadde fått betydelige tap og Frankrike kapitulerte. De gjenværende styrkene som benyttet seg av taktikken ble rett og slett forbigått.


=== Østfronten ===
Tyskerne opprettet pinnsvinstillinger under tilbaketrekningen på østfronten, først rundt bl.a. Rzjev og Demjansk under den første sovjetiske vinteroffensiven 1941-42. Disse fikk forsyninger fra luften inntil de fikk unnsetning våren 1942. Også Stalingrad ble forsvart som en pinnsvinstilling da tyske og rumenske soldater ble omringet rundt denne byen i november 1942.


=== Ardenneroffensiven ===
Under Ardenneroffensiven i desember 1944 omringet tyskerne USAs 101. flybårne divisjon i knutepunktet Bastogne. Da tyskerne krevde at divisjonen skulle overgi seg, svarte divisjonssjefen NUTS! (Tulling!). Etter dette kalles Bastogne Nuts City. Den omringede styrken sinket tyskernes fremrykning, og offensiven mislyktes.


== Fordeler og ulemper ==


=== Fordeler ===
De binder store fiendtlige styrker, som vanligvis tvinges til å omringe dem.
De kan blokkere fiendens forsyningslinjer. De omringede styrkene ved Stalingrad blokkerte således Volga, Volga–Don-kanalen og flere viktige jernbaner og veier.
De kan danne utgangspunkter for offensive operasjoner, f.eks. ved at de omringede styrkene bryter ut og avskjærer fiendtlige avdelinger som rykker frem mellom pinnsvinstillingene.


=== Ulemper ===
Forsyninger luftveien krever herredømme i luften.
Ikke nødvendigvis noen stor fordel å blokkere en jernbane eller vei i et område med et tett jernbane- og veinett.Tyskernes vellykkede pinnsvinstillinger vinteren 1941–42 fikk Hitler til å tro at han kunne gjenta suksessen neste vinter og senere. Dette førte gang på gang til store tap.


== Referanser ==
Kirsten Lee Clark

Kirsten Lee Clark (født 23. april 1977 i Raymond, Maine) er en tidligere amerikansk alpinist. Hun var aktiv fra slutten av 1990-årene frem til 2003.


== Karriere ==
I verdenscupen gikk hun til topps én gang, i utforrennet i Lenzerheide i 2001. Hun har også pallplasseringer i disiplinene storslalåm og super-G, totalt åtte (1 førsteplass, 1 andreplass og 6 tredjeplasser). I sammendraget hadde hun sin beste sesong i sesongen 2002/03, da hun ble nr. 9.
Karrierens høydepunkt kom under VM 2003 i St. Moritz, da hun tok sølv i super-G, bare to hundredels sekunder bak vinneren, Michaela Dorfmeister. Kirsten Lee Clark la opp i mars 2007.


== Pallplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kirsten Lee Clark – Olympics.com 
(en) Kirsten Lee Clark – Olympic.org 
(en) Kirsten Lee Clark – Olympedia 
(en) Kirsten Lee Clark – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kirsten Lee Clark – FIS (alpint) 
(en) Kirsten Lee Clark – ski-db.com
Braintoy

Braintoy er et progressivt rockeband fra Toronto i Canada.
Bandet ble startet i 2005 og kom ut med en EP med navnet Tremors. I 2008 gav de selv ut sitt første album: Vehicles.


== Eksterne lenker ==
(en) Braintoy på Encyclopaedia Metallum
Fort Sumter

Fort Sumter er et amerikansk fort fra 1800-tallet.  Fortet ble bygget i kjølvannet av den britisk-amerikanske krig.  Den nåværende bygningen ble påbegynt i 1827, og fortet var forsatt ikke ferdig da den amerikanske borgerkrigen startet i 1861. Fortet ligger på ei øy i innløpet til byen Charleston i Sør-Carolina.


== Slaget ved  Fort Sumter ==

Den amerikanske borgerkrigen startet da tropper fra Sørstatene i 1861 angrep fortet, som da fremdeles var under føderal kontroll. Den 12. april 1861 klokka 04:30 ble borgerkrigens første skudd avfyrt fra artilleri utenfor Charleston i South Carolina mot Fort Sumter.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Fort Sumter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fort Sumter – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Li Yuanchao

Li Yuanchao (kinesisk: 李源潮, pinyin: Lǐ Yuáncháo; født i april 1950 i Lianshui i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han ble i 2007 medlem av Politbyrået for det kinesiske kommunistparti. 
Li har eksamener både fra Fudanuniversitetet i Shanghai og fra Pekinguniversitetet. Etter virke i den kommunistiske ungdomsliga og som partisekretær i provinsen Jiangsu fra 2002 til 2007 – der han var involvert i fremste ledd med utviklingen av provinsens dynamiske økonomi –  ble han i 2007 leder for organisasjonsavdelingen knyttet til Sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti.


== Eksterne lenker ==
(en) Li Yuanchao – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Li Yuanchao hos China Vitae
Magasin Blaa

Magasin Blaa er et kjøpesenter i Stavanger-sentrum. Kjøpesenteret har 22 butikker fordelt over tre etasjer. Magasin Blaa ligger rett ved sjøkanten, rett over Stavanger Aftenblad-bygget og mellom Norsk Oljemuseum og Fiskepiren Hurtigbåtterminal.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Anakreons død

Anakreons død er en roman av den norske forfatteren Johannes Thrap-Meyer, først utgitt i 1928. Romanen inngår i en trilogi med Egoister (1927) og Over rimet vold (1929, posthum og ufullført).
Boken er beskrevet som en «høstroman» om den aldrende kammerherre Wilhelm Linaae og den unge enken Lalla Kobroe, begge ensomme og kjærlighetssøkende. Handlingen er preget av spennet mellom bitterhet, resignasjon og kjærlighet. Romanens handling er lagt til Kristiania i 1890-årene, og borgerskapets interiører. Den er skrevet i dialog med Ibsens Rosmersholm, og har en beslektet tematikk med denne. 
Verket ble høyt vurdert av kritikken i sin samtid.Romanens fremste virkemiddel er hovedpersonenes indre refleksjoner og egenanalyse. Kritikeren Finn Jor har påpekt at de to hovedpersonene gjennomgår en motsatt utvikling: «Linaae vet ved begynnelsen av boken at han er en slagen mann, en taper i livet.Under den beskyttelse en høy sosial posisjon gir, har han utfoldet sin personlighets lurvete halvhet. Men ved møtet med Lalla Kobroe blir han hel. [...] For henne er de løse tråder i hennes karakter synlige for henne fra starten av. Men istedenfor å hindre rakneprosessen påskylder hun den ved sine halvsannheter.»
Tittelen henspiller på kjærlighetsskuffelse, slik dette fremstilles i et bilde av Daumier, der den gamle, kåte Anakreon får et kirsebær av en hetære, setter det i halsen og dør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Last ned utgaven fra 1951 hos Nasjonalbiblioteket.
Les utgaven fra 1998 hos Nasjonalbiblioteket.
Guo Boxiong

Guo Boxiong (kinesisk: 郭伯雄, pinyin: Guō Bóxióng, født i 1942 i Xianyang i provinsen Shaanxi i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker og general. I 2002 ble han eksekutiv viseformann for den sentrale militærkommisjon og medlem av det kinesiske kommunistpartis politbyrå.
Guo ble med i Folkets frigjøringshær i 1961 og i Kinas kommunistiske parti i 1963.


== Eksterne lenker ==
(en) Guo Boxiong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Guo Boxiong hos China Vitae
Kronprinsessan Victorias Pokal

Kronprinsessan Victorias Pokal er en vandrepokal som siden 2005 tildeles vinnerlaget i Damallsvenskan i fotball.Prisen tilsvarer 'Lennart Johanssons pokal' som tildeles vinnerlaget i Allsvenskan for herrer.
Pokalen vandrer evig mellom de seirende lagene i Damallsvenskan. Lagene beholder en miniversjon av pokalen til evig tid.


== Vinnere ==
2005 – Umeå IK
2006 – Umeå IK
2007 – Umeå IK
2008 – Umeå IK
2009 – Linköpings FC
2010 – LdB FC Malmö
2011 – LdB FC Malmö
2012 – Tyresö FF
2013 – LdB FC Malmö
2014 – FC Rosengård
2015 – FC Rosengård
2016 – Linköpings FC
2017 – Linköpings FC
2018 – Piteå IF
2019 – FC Rosengård
2020 - Kopparbergs/Göteborg FC
2021 – FC Rosengård


== Pokalen ==
Pokalen er designet av Klara Schmidt og er omtrent 60 cm høy med en ball i sølv som dreier om sin egen akse som en globus. Ballens diameter er ca. 20 cm. Pokalens fot er laget i aluminium.


== Referanser ==
Vågsbygd videregående skole

Vågsbygd videregående skole i Vågsbygd, en bydel vest i Kristiansand i Vest-Agder, er en videregående skole som tilbyr studieretningene musikk, dans og drama og studiespesialisering. Innenfor studiespesialisering ligger realfag, samfunnsfag, språk og økonomi. Siden 2015 har skolen hatt en egen Forskerlinje Arkivert 17. oktober 2019 hos Wayback Machine.. Skolen tilbyr også toppidrett i form av E-sport. Skoleåret 19/20 har Vågsbygd VGS også to kombinasjonsklasser. Det er om lag 650 elever ved skolen.


=== Visjon ===


==== Kombinasjonsklasser ====
Vågsbygd VGS har i skoleåret 19/20 to ettårige kombinasjonsklasser hvor elevene har ulikt faglig nivå, progresjon og skolebakgrunn. Kombinasjonsklassene er et grunnskoletilbud for minoritetsspråklige elever i alderen 16-20 år med kort botid i Norge. Tilbudet er et samarbeid mellom Vågsbygd videregående skole, Kongsgård skolesenter og Fylkeskommunen. Elevene får tilpasset opplæring i alle fag og deltar i tillegg på Flexid; et bevisstgjøringskurs for ungdommer som vokser opp som krysskulturelle/flerkulturelle.


==== Målgruppe ====
·  Elever i aldergruppen 16-20 år.
·  Elever uten skolebakgrunn fra hjemlandet tilsvarende norsk grunnskole.
·  Elever med mangelfull grunnskoleutdanning fra hjemlandet.
·  Elever med kort botid i Norge som har vitnemål fra ordinær grunnskole i Norge etter § 2-1 og som har behov for mer grunnskoleopplæring.
·  Elever med vitnemål fra hjemlandet som tilsvarer norsk grunnskole, men som trenger mer norskopplæring og fagopplæring før oppstart på Vg1.


==== Målsetting ====
Tilbudet skal gi elevene et best mulig faglig grunnlag for å kunne fortsette i et ordinært tilbud i videregående opplæring. Elevene skal utvikle god forståelse for det norske skole- og utdanningssystemet og høyne gjennomføringsgraden samt hindre frafall i videre utdanning. Kombinasjonsklassene skal styrke samarbeidet om opplæring mellom Kongsgård skolesenter, Vågsbygd videregående skole og Fylkeskommunen.


== Historie ==
Skolen het tidligere Kristiansand og Oddernes interkommunale høyere allmennskole (IHA), senere endret til Oddernes gymnas og var plassert på Oddemarka i Kristiansand. Høsten 1966 flyttet skolen til nye lokaler ved nåværende Vågsbygd senter. Politikeren Harald Synnes har vært lektor ved skolen. Nåværende rektor er Odd Ivar Hjetland.


=== Tidligere elever ===
Honningbarna
Ylva Olaisen
Mette-Marit
Sofie Fjellvang


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
USAs krigsveteranminister

USAs krigsveteransminister (engelsk: Secretary of Veterans Affairs) er et amerikansk føderalt embete i USAs regjering. Krigsveteranministeren er sjef for Krigsveterandepartementet og har ansvar for helse- og sosialtjenester og andre velferdsprogrammer for krigsveteraner og deres familier og etterlatte.
Krigsveteranministeren har sin oppdragsbeskrivelse fra president Abraham Lincolns andre innsettelsestale: «...to care for him who shall have borne the battle, and for his widow and his orphan...»
Ministeren utnevnes av USAs president med godkjenning av Senatet. Alle embetsinnehaverne har så langt selv vært krigsveteraner, selv om dette ikke er en betingelse.
Som sjef for Krigsveterandepartementet, regjeringens største departement etter Forsvarsdepartementet, er krigsveteranministeren den øverste leder for omkring 219 000 ansatte i hundrevis av krigsveteransykehus, klinikker, velferdskontorer og nasjonale gravlunder.


== Liste over USAs krigsveteranministre ==


== Se også ==
Liste over politiske nominasjoner i USA som krysset partitilhørighet


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Secretaries of Veterans Affairs of the United States – kategori av bilder, video eller lyd på Commons