jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Slaget ved Gotska Sandön (1563)

Slaget ved Gotska Sandön er det første større sjøslaget under den nordiske sjuårskrigen mellom Danmark-Norge sammen med deres allierte Lübeck og Sverige.
Den svenske flåten oppgitt til mellom 31 og 38 fartøyer med 3.400 menn ombord under kommando av admiral Jakob Bagge hadde ikke dratt til sjøs på nytt etter ankomsten i Stockholm med de tilfangetatte danskene etter slaget ved Bornholm. Dette var benyttet av de allierte anført av den aldrende admiral Peder Skram til å opprettholde en sjøblokade fra Karlsöarna ved Gotland i august. For å bryte denne sjøblokaden mellom Öland og Gotland beordret svenskekongen Erik XIV sin admiral til å stikke ut med flåten om å oppsøke den allierte flåten for et sjøslag.
Nordvest for Gotland 11. september oppdaget svenskene den allierte flåten på 34 fartøyer med rundt 5.800 mann ombord, og et voldsomt sjøslag som strakk seg inn i den neste dagen, startet. De allierte oppdaget til deres overraskelse at svenskene hadde valgt en ny og revolusjonær taktikk basert på bruk av artilleri fremfor entring for kamp mannskap mot mannskap. De svenske krigsskipene vendt bredsiden til i en formasjon og mottok de allierte krigsskipene med sterk og konsentrert ild på åtte hundre skritt avstand. Disse som hadde klarte å forsere ildmuren, ble holdt på avstand av svære bjelker som var trukket ut gjennom kanonporter. Det var ikke mulig å entre de svenske krigsskipene som holdt stand, og en meget langvarige prøvelse hadde oppstått.
Stridighetene fortsetter utover dagen fram til natten, deretter den neste dagen uten avbrytelse utover pusterom for å samle flåtestyrkene på nytt etter sammenstøtene. Den svenske admiralen hadde lagt til seg en defensiv taktikk og deretter kunne ikke gå til motangrep mot den sterkere allierte flåten under kommando av hans gamle bekjente Peder Skram. Svenskene trukket seg bort mot den svenske kysten utover den andre dagen under forfølgelse av de allierte, men klarte å påføre dem meget store skader med deres artilleriet. Bagge og Skram oppgav sjøslaget og trakk seg fra hverandre ved den svenske kysten. 
Taktisk sett hadde det vært uavgjort, men sjøblokaden av Sverige var ikke brutt, og dermed hadde danskene og lübeckerne vunnet en strategisk seier.
South Side of the Sky

«South Side of the Sky» er en sang fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i 1971 på deres album Fragile. Sangen er skrevet av Jon Anderson og Chris Squire. Rick Wakeman var også med under komponeringen, men måtte av kontraktsmessige årsaker avstå fra kreditering. Sangen er 8 minutter og 2 sekunder lang.


== Struktur ==
Sangen åpner med lyden av storm, før trommene aggressivt kommer inn. Et tungt gitarriff og en enkel bassgang gir et relativt konvensjonelt rock-lydbilde. Etter to vers avbrytes dette med en pianosolo i klassisk stil. Pianoet avslutter soloen med repeterte moduleringer av et tema, og resten av instrumentene kommer med. Vokal-harmonier nesten svever på toppen av musikken. Plutselig er vendes det tilbake til åpningsriffet og sangen avsluttes med et vers i denne rocke-stilen før lyden av stormen vender tilbake. Musikken nærmest forsvinner inn i stormen.
Med sine drastiske temposkifter og stilskifter er dette et godt eksempel på progressiv rock, der elementer fra forskjellige sjangere og lydeffekter blandes og skaper en ny helhet. Sangen er den mest aggressive på et ellers så «snilt» album med hovedvekt på det melodiske.
I innercoveret på ny-utgivelsen fra 2003 står det at sangen handler om en mislykket polar-ekspedisjon som ender med døden for deltagerne. Yes-analytikeren Bill Martin har fundert på om teksten også kan referere til Vietnamkrigen.


== Konsertfremføringer ==
«South Side of the Sky» ble fremført kun åtte ganger i perioden fra utgivelsen i 1971 til 1974. Etter nesten 30 år uten en eneste konsertfremføring av sangen, kom den med på spillelisten igjen i 2002, og har blitt spilt jevnlig siden.
Offisielle utgivelser med konsertopptak av «South Side of the Sky»:

Songs from Tsongas (kun DVD)
Live at Montreux 2003
In the Present – Live from Lyon


== Personell ==
På originalinnspillingen fra 1971 medvirker:

Jon Anderson: vokal
Steve Howe: elektrisk gitar
Chris Squire: bass
Rick Wakeman: Hammondorgel, piano, synthesizer
Bill Bruford: trommer, perkusjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) South Side of the Sky på MusicBrainz
Det første slaget ved Öland (1564)

Det første slaget ved Öland 30. til 31. mai 1564 var et meget blodig sjøslag mellom den svenske krigsflåten på 35 skip med 5.200 menn ombord under kommando av admiral Jakob Bagge og den allierte krigsflåten på 36 skip med over 6.600 menn under kommando av admiral Herluf Trolle. Det blodige sjøslaget har blitt en legende for ettertiden der det største krigsskipet på Østersjøen ble overvunnet og senket etter meget blodige bataljer i flere eksplosjoner som tok livet av opptil ett tusen svensker, dansker og tysker. Dette svenske storskipet etter sitt endelikt er kjent for ettertiden som «Makalös».
Den allierte seieren allikevel var så dyrkjøpt, at admiral Trolle var tvunget til å trekke seg tilbake til ankerstedet ved Stora Karlsö utenfor Gotland for en måned og deretter til Bornholm den samme sommeren. Den svenske krigsflåten under en ny admiral dro fordel av dette pusterommet og kom på nytt til sjøs med fornyet styrke.
I’ve Seen All Good People

«I've Seen All Good People» er en sang fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i 1971 på bandets album The Yes Album. Sangen er skrevet av Jon Anderson og Chris Squire, og er en av bandets mest kjente og «radiovennlige» sanger. Sangen er delt opp i to satser, «Your Move» og «All Good People», og varer i 6 minutter og 56 sekunder. En redigert versjon av sangen bestående hovedsakelig av satsen «Your Move», ble utgitt som singel i 1971.


== Struktur ==
Første sats, «Your Move» er skrevet av Jon Anderson og er delvis basert på Lewis Carrolls bok Through the Looking-Glass, som er regnet som fortsettelsen av historien fra Alice i Eventyrland. Boken handler om et parti sjakk, der Alice er med i spillet som bonde, men som avanserer på brettet og blir dronning. Teksten refererer både til hendelser i boken, og til spillet sjakk generelt.Annen sats, «All Good People», er skrevet av Chris Squire og består av en rekke repetisjoner av refrenget, med et konvensjonelt rock-lydbilde. Satsen preges av høyt tempo og tette vokalharmonier. Teksten inneholder også referanser til John Lennons komposisjoner «Instant Karma» og «Give Peace a Chance».


== Konsertfremføringer ==
«I've Seen All Good People» er den tredje mest spilte sangen under Yes' konserter. Sangen har blitt spilt på nærmest samtlige konserter siden utgivelsen i 1971.
Offisielle utgivelser med konsertopptak av «I've Seen All Good People»:

Yessongs
An Evening of Yes Music Plus (Anderson Bruford Wakeman Howe)
Keys to Ascension 2
House of Yes: Live from House of Blues
Symphonic Live
The Word Is Live
Live at Montreux 2003
Songs from Tsongas (kun DVD)
Union Live
In the Present – Live from Lyon


== Personell ==
På originalinnspillingen fra 1971 medvirker:

Jon Anderson: vokal
Chris Squire: bass, vokal
Steve Howe: elektrisk og akustisk gitar, mandolin, vokal
Tony Kaye: piano, Hammondorgel
Bill Bruford: trommer, perkusjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) I've Seen All Good People på MusicBrainz
Askeravisen

Askeravisen var en gratisavis som ble distribuert til samtlige husstander i Asker kommune i tilsammen ca. 21 500 eksemplarer.Første utgave kom 3. juni 2009 og ble utgitt av Dag Rognlien Stenberg gjennom enkeltpersonsforetaket Stenberg media. Askeravisen ble utgitt hver onsdag, med unntak av ferieperioder, 43 utgivelser i året. Ansvarlig redaktør fra 2014 var Anine Gutubakken Byles. Utgiver var Asker- og Bærumsavisen AS (tidligere Stenberg & Løseth Media AS), som også stod bak Bærumsavisen.
Asker og Bærums Budstikka ASA kjøpte Askeravisen og Bærumsavisen av Dag Rognlien Stenberg og Lars Sunde Løseth 11. februar 2011. Avisen ble nedlagt i 2016, og siste utgave kom ut 14. september 2016. Avisen ble nedlagt på grunn av nedgang i markedet for reklamesalg, som var avisens inntektskilde.


== Redaktører ==
3. juni 2009 – 11. februar 2011: Dag Rognlien Stenberg
11. februar 2011 – 1. august 2011: Andreas Gjølme
1. august 2011 – 30. september 2014: Anette Hobæk Ravnsborg
1. oktober 2014 – 14. september 2016: Anine Gutubakken Byles


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Prototype (spill)

Prototype er et actionspill utviklet av Radical Entertainment.
Spillet ble lansert av Vivendi Games 12. juni 2009. Spillet er levert til PlayStation 3, Xbox 360, og PC.


== Handling ==
I spiller er du Alex Mercer i New York, der et livsfarlig virus smitter folk og gjør dem til monstre. Du blir derimot en superhelt av viruset, og får superkrefter, kan skifte form og har innebygde våpen i kroppen din. Din oppgave er å få tilbake hukommelsen og avsløre konspirasjonen som tar livet av alle i byen.


== Systemkrav PC ==
Oppdateringspakker: Windows XP Service Pack 3 eller Windows Vista Service Pack 1
CPU: Intel® Core™ 2 Duo 1.86 GHz eller AMD Athlon™ 64 X2 4000+ eller bedre
RAM: 1 GB (XP), 2GB (Vista)
Skjermkort: DirectX 9.0c støtte med 256 MB 3D hardware akselerator (NVIDIA 7800GT/ATI® Radeon™ X1800 256 MB eller bedre, og støtte for Pixel Shader 3.0)
Harddiskplass: 8 GB (pluss 500MB for swapfil.)
Lydkort: Kort med 100% DirectX 9.0c støtte


== Eksterne lenker ==
(en) Prototype på Steam 
(en) Prototype hos MobyGames 
(en) Prototype på Metacritic 
(en) Prototype på Metacritic 
(en) Prototype på Metacritic 
(en) Prototype på Internet Movie Database 
(en) Prototype på Behind The Voice Actors 
(en) Prototype hos Giant Bomb 
(en) Prototype hos Internet Game Database 
(en) Prototype hos GameSpot  (svensk)
NRK Spiller - Anmeldelse 
Verdens Gang - Anmeldelse
Slaget ved Rostock (1564)

Slaget ved Rostock var et mindre sjøslag under den nordiske syvårskrigen utenfor den tyske byen Rostock i 11. juli 1564 på nøytral grunn.
Den danske kongen Fredrik II ønsket å rette et slag mot den hanseatiske byen Rostock som hadde nektet å bryte med Sverige og ville ikke respektere den danske sjøblokaden av Sverige. Anledningen kom i form av et mindre krigsskip som ankret opp først i Warnemünde, senere i munningen på elven Warnow utenfor havnestedet Rostock. Rostocks nære omgang med svenskene var lagt merke til av kaprere som herjet på Østersjøen med danskekongens tillatelse, og dette fulgt til diplomatisk kontakt mellom København og Rostock. Kongen kom med løfter om å levere tilbake de erobrede handelsfartøyene mot et krav om brudd på handelen med Sverige. Dessuten kom det også et krav om at Rostock skulle jage bort det svenske krigsskipet «Vita Falken» som hadde blitt en sjenanse for de allierte.
Som svaret på avslaget på kravene, beordret danskekongen admiral Herluf Trolle til å sende ut en eskadre på tre danske og to lübeckske skip under viseadmiral Peder Huitfeldt fra Norge ved 1. juli 1564. Huitfeldt dro til munningen av Warnow og sperret vegen ut for det svenske krigsskipet, deretter landsettet en styrke med kanoner på stranden vendt mot «Vita Falken» den 11. juli. I mellomtiden hadde forberedelsene på en fredskongress organisert av den tyske keiseren fulgt til at mange diplomater var kommet til byen. Disse dro ut for å overvære sjøslaget som startet om morgen, sjeldent hadde et så grovt brudd på nøytraliteten på et sted vært begått rett for øyne på diplomater.
Befalhaveren Anders Björnsson nektet å overgi seg ovenfor overmakten og satte ild på kruttkammeret ombord på krigsskipet etter mange timer med fortvilte motstand utover dagen. «Vita Falken» eksploderte i en selvmordsaksjon av Björnsson med mesteparten av besetningen, bare to skal ha berget seg med livet i behold.
Danskene kom til vraket etter «Vita Fisken», fisket opptil 14 kanonskyts ut av vannet og styrt vekk til havs. Rostock sendt en sterk protest mot den grove krenkningen av byens nøytralitet, men Fredrik II var sårt tilfredsstilt med dette. Huitfeldt kom tilbake til den allierte krigsflåten ved Bornholm ved 24. juli.


== Litteratur ==
Det första stora kriget, Alexej Smirnov 2009 ISBN 978-91-7329-020-3
Royal Gold Medal

Royal Gold Medal er en arkitekturpris som blir delt ut årlig av Royal Institute of British Architects på vegne av den britiske monarken, som en anerkjennelse av person eller gruppe sin betydelige bidrag til internasjonal arkitektur.
Den ble først delt ut i 1848 til Charles Robert Cockerell og vinnerne innbefatter de mest velkjente arkitektene i det 19. og 20. århundre, blant andre Giles Gilbert Scott (1925), Frank Lloyd Wright (1941) og Le Corbusier (1953). I 1992 ble den irske ingeniøren Peter Rice den andre ingeniøren som mottok prisen; den første var Ove Arup i 1966. Et annet bemerkelsesverdig unntak var prisen i 1999, som gikk til byen Barcelona.
Prisen er for alle arbeider, heller enn for en bygning eller for en arkitekt som er på moten.


== Liste over mottakere ==


== Eksterne lenker ==
RIBA side omn Royal Gold Medal
Liste over medaljevinnere 1848-2008(PDF)
Vinneren i 2007
Vinneren i 2006
Nikolaj Jakovlev

Nikolaj Feofanovitsj Jakovlev (russisk: Николай Феофанович Яковлев) (født 1892, død 1974) var en russisk lingvist. Han er spesielt kjent for arbeidet sitt med å utvikle et felles alfabet for de språkene som ble skriftfestet i perioden fra oktoberrevolusjonen fram til 1935.


== Referanser ==
Ouvèze

Ouvèze er en elv sør i Frankrike, og en av sideelvene til Rhône fra venstre. Den har sitt utspring i Préalpes i kommunen Montauban-sur-l'Ouvèze. Elven munner ut i Rhône i Sorgues, nord for Avignon. Ouvèze er 93,3 km lang.Ouvèze renner gjennom følgende departementer og byer: 

Drôme: Buis-les-Baronnies, Mollans-sur-Ouvèze
Vaucluse: Vaison-la-Romaine,  Bédarrides, Sorgues


== Referanser ==
Skeleton Hotel

Skeleton Hotel er et førstepersonsskytespill i utvikling av Splatty Games (før Gutsplatt Games). Skeleton Hotel vil bli lansert 2011.


== Historie ==
En forsker har blitt borte på en øy kalt Ablista som var utdødd.
Forskeren skal under letingen etter overlevende på øya, blitt borte da han oppdaget en ukjent by.
Jack Bondnes er sent til og finne forskeren, men under flyturen styrter han rett inni hotellet som forskeren hadde akuratt kommet seg gjennom.
Forskerens siste ord var: Skeleton.....Hotel


== Spill-historie ==
April 2008 begynte Skeleton Hotel som et test prosjekt.
Etterhvert ble det stort.
Desember 2008 ble det lansert en ALPHA, og May 2009 ble spillets BETA lansert.
Spillet er nå gitt over til Splatty Games (formerly Gutsplatt Games)
fordi 2 av medlemmene i Silver Eye Productions viste seg ut til og hadde lastet ned piratisk programvare.
Ett år senere begynte Splatty Games (før Gutsplatt Games), som skulle gjøre Skeleton Hotel på nytt.
Spillet vil bli utgitt rundt Januar 2011.


== Infoboks ==
Utgiver – Splatty Games (formerly Gutsplatt Games)
Publisher – Blitz1Up (Dette er ikke bekreftet!)
Spillmotor – FPSC
Lanseringsdato – Januar 2011
Genre – Førstepersonsskytespill
Modus – Enspiller
Platform – Windows
Hva du trenger – Windows XP/Vista/7
Media – DVD, Nedlasting
Versjon – 1.0


== Eksterne lenker ==
Offisiell Skeleton Hotel side
Maddalenaøyene

Maddalenaøyene (italiensk: Arcipelago della Maddalena) er en øygruppe i Bonifaciosundet mellom Korsika og Sardinia i Italia. Den består av sju større øyer og flere småøyer. 


== Geografi ==

Den største øya er La Maddalena og de andre seks øyene er (fra størst til minst): Caprera, Spargi, Santo Stefano, Santa Maria, Budelli og Razzoli. Bare Maddalena, Caprera og S. Stefano har bosetning.
Maddalenaøyene ligger nær det kjente turiststedet Costa Smeralda og har det samme krystallklare vannet og granittklippene. Øyene har òg et rikt dyreliv. Øyene er en del av nasjonalparken Parco Nazionale Arcipelago di La Maddalena. 


== Historie ==
Øyene har vært bosatt siden førhistorisk tid. Romerne kalte øyene for Cunicularia og de var et travelt skipsfartområde i det andre og første tusenåret f.Kr. Maddalenaøyene har alltid vært strategisk viktige og var årsaken til en strid mellom Republikken Pisa og Republikken Genova på 1200-tallet. Dette førte til at de ble forlatt i lange tider før gjeterne fra Korsika slo seg ned her i lag med de første bosetterne på Sardinia på 1500-tallet. Napoléon Bonaparte, Admiral Nelson og særlig Giuseppe Garibaldi hadde alle historiske bånd til dette området. 


== I dag ==
I dag er det en marinebase for NATO med amerikanske atomubåter på St. Stefano. Administrativt hører øyene til provinsen Olbia-Tempio etter at de ble flyttet fra provinsen Sassari i 2005. Det er ferjesamband fra Palau på Sardinia til La Maddalena. Det er bare veier på La Maddalena og Caprera.


== Kilder ==
Parco Nazionale dell'Arcipelago di La Maddalena
Italian Government Tourist Board Arkivert 5. september 2018 hos Wayback Machine.
LAUTOM contemporary

LAUTOM contemporary var et privat galleri, eiet og drevet av den kunst- og kuratorutdannede Randi Thommessen. Det ble etablert i 2007 og holdt til i Colletts gate 6 i Oslo. Galleriet mistet sine lokaler på ettersommeren 2012, og annonserte at de la ned galleridriften på nyåret 2013.


== Profil ==
Lautom contemporary var et galleri for samtidskunst. Det etablerte seg som et galleri for yngre norske kunstnere som ikke hadde noen representasjon fra tidligere, som Øystein Aasan, Ane Mette Hol, Kjetil Kausland og Toril Johannessen, samt første galleri-representasjon av litt eldre kunstnere som Marit Følstad, Ole John Aandal og Victor Lind. Galleriet ga også yngre kuratorer som Power Ekroth, Erlend Hammer, Tommy Olsson og Leif Magne Tangen muligheter til å realisere gruppeutstillinger uavhengig av galleriets kunstner- og øvrig utstillingsprofil.
I 2009 fikk Lautom sin internasjonale debut med deltakelse på messene Art Rotterdam, Market Stockholm og LISTE 09, videre har galleriet deltatt på LISTE i Basel i 2010 og 2011, NADA Miami Beach i 2011 og 2012, Arco Madrid i 2012, og sommeren 2012 deltok galleriet på kunstmessen Art Basel.


== Kunstnere som har blitt vist ved galleriet inkluderer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lautom Contemporarys hjemmeside
Market
Art Rotterdam
LISTE The Young Art Fair in Basel
Art 43 Basel
Arco Madrid
Nada Art Fair Miami Beach
NTT Publishing

NTT Publishing Co., Ltd. (エヌ・ティ・ティ出版株式会社, Enu Ti Ti Shūppan Kabushiki gaisha') er et japansk plateselskap eid av Nippon Telegraph and Telephone. De er best kjent for å utgi Final Fantasy-album.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
DigiCube

DigiCube Co., Ltd. (株式会社デジキューブ, Kabushiki-gaisha Dejikyūbu) var et japansk selskap etablert som et datterselskap av systemutvikleren Square 6. februar 1996. Deres hovedkvarter lå i Tokyo, Japan. De utga blant annet videospill, leketøy, bøker og CD-er. DigiCube gikk konkurs 26. november 2003.
Mullutu-Suurlaht

Mullutu-Suurlaht (òg kalt Mullutu Suurlaht eller bare Suurlaht) er den fjerde største innsjøen i Estland, og ligger på øya Saaremaa. Vannet i innsjøen er brakt. Innsjøen har et areal på 14,4 km² og er 2,1 meter dyp på det dypeste. 
Utløpet fra innsjøen er elva Nasva. Innsjøen er rik på fisk som abbor, ål, gjedde, lake, suter, mort og flere andre.
Nippon Crown

Nippon Crown Music (日本クラウン株式会社, Nippon Crown Music) er et japansk plateselskap opprinnelig etablert som Crown Records 6. september 1963. Artister signert til Nippon Crown Music inkluderer Band-Maid, Gackt, Hanaboy, Kimeru og Metis.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Machine Messiah

«Machine Messiah» er en sang fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i 1980 på bandets album Drama. Sangen er skrevet av Geoff Downes, Trevor Horn, Steve Howe, Chris Squire og Alan White som på det tidspunktet var bandets personell. Dette er albumets lengste sang med sine 10 minutter og 27 sekunder. Opprinnelig var dette en sang som Downes og Horn skrev i håp om at Yes ville spille den inn før de selv ble medlemmer av bandet. Etter omarbeiding og bearbeiding av sangen sammen med resten av Yes, ble den spilt inn med Downes og Horn som nye medlemmer av bandet. 


== Struktur ==
Sangen åpner med en gitar med en slags dopplereffekt før den går inn i et tungt og dystert hard rock-inspirert tema. Synthesizeren benytter også en slags dopplereffekt, før vi får et temposkifte, og melodien blir lettere og lysere. En gitarsolo omtrent midtveis i sangen dreier sangen tilbake til det dystre temaet, og sangen avsluttes med åpningssekvensens gitar med dopplereffekt.
Selv om dette er en av de tyngste og mest hard rock-inspirerte av samtlige Yes-sanger, er strukturen i den progressive rocken ivaretatt ved de mange temposkiftene og musikkstilskiftene. Tekstene er noe mørkere enn det Jon Anderson skrev før han forlot bandet året før denne utgivelsen. Musikken er, til tross for Andersons fravær, umiskjennelig Yes-musikk.


== Konsertfremføringer ==
«Machine Messiah» ble spilt under samtlige konserter under Drama-turneen, men på grunn av at Jon Anderson nektet å synge noen av sangene fra Drama, ble den ikke spilt igjen før under In the Present-turneen i 2008–2009 med Benoît David som vokalist.Offisielle utgivelser med konsertopptak av «Machine Messiah»:

The Word Is Live
In the Present – Live from Lyon


== Personell ==
På originalinnspillingen fra 1980 medvirker:

Trevor Horn: vokal
Steve Howe: elektrisk gitar
Chris Squire: bass
Geoff Downes: synthesizer
Alan White: trommer


== Referanser ==
Ryuichi Sakamoto

Ryūichi Sakamoto (坂本龍一, Sakamoto Ryūichi, født 17. januar 1952) er en japansk Oscar-, Grammy- og Golden Globe-belønnet musiker, komponist, plateprodusent og skuespiller. 
Sakamoto ble født i Nakano i Tokyo i Japan, men bodde per 2020 for det meste i New York i USA. Sakamoto var medlem av technopop-bandet Yellow Magic Orchestra. Han var gift med musikeren Akiko Yano, men de ble skilt i august 2006; de er foreldre til J-pop-sangeren Miu Sakamoto.
Sakamoto var per april 2020 musikkdirektør og såkalt representative director for Tohoku Youth Orchestra.


=== Æresbevisninger ===
2009 – Ordre des Arts et des Lettres
2013 – Golden Pine-prisen (Lifetime Achievement), ved 2013 International Samobor Film Music Festival


=== Filmmusikk ===


==== Oscar for beste originalmusikk ====
1987 – Den siste keiseren (vant)


==== BAFTA-prisen for beste filmmusikk ====
1983 – Merry Christmas, Mr. Lawrence (vant)
1987 – Den siste keiseren (nominert)
2015 – The Revenant (nominert)


==== Golden Globe for beste filmmusikk ====
1987 – Den siste keiseren (vant)
1990 – The Sheltering Sky (vant)
1993 – Lille Buddha (vant)
2015 – The Revenant (nominert)


==== Grammy for beste lydspor for film, fjernsyn eller annet visuell medium ====
1987 – Den siste keiseren (vant)
2015 – The Revenant (nominert)


=== Andre æresbevisninger ===
1997 – Golden Nica, grand prix av Prix Ars Electronica, for Music Plays Images X Images Play Music
MTV Breakthrough Video Award, for musikkvideon til «Risky»
Tokyo internasjonale filmfestivals Samurai Award
Asian Filmmaker of the Year, ved Den internsajonale filmfestivalen i Pusan, 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ryuichi Sakamoto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ryuichi Sakamoto på Internet Movie Database 
(sv) Ryuichi Sakamoto i Svensk Filmdatabas 
(da) Ryuichi Sakamoto på Filmdatabasen 
(da) Ryuichi Sakamoto på Scope 
(fr) Ryuichi Sakamoto på Allociné 
(en) Ryuichi Sakamoto på AllMovie 
(en) Ryuichi Sakamoto hos Rotten Tomatoes 
(en) Ryuichi Sakamoto hos The Movie Database 
(en) Ryuichi Sakamoto på Apple Music 
(en) Ryuichi Sakamoto på Discogs 
(en) Ryuichi Sakamoto på MusicBrainz 
(en) Ryuichi Sakamoto på Spotify 
(en) Ryuichi Sakamoto på Songkick 
(en) Ryuichi Sakamoto på Last.fm 
(en) Ryuichi Sakamoto på Genius — sangtekster 
(en) Ryuichi Sakamoto på AllMusic 
Ryuichi Sakamoto på Twitter 
Ryuichi Sakamoto på Facebook 
Ryuichi Sakamoto på Instagram 
Ryuichi Sakamoto på YouTube