jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nathaniel Cartmell

Nathaniel John Cartmell (født 13. januar 1883, død 23. august 1967) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok under OL 1904 i St. Louis og 1908 i London.
Cartmell ble olympisk mester under OL 1908 i London, han var med på det amerikanske laget som vant den olympiske stafetten. De to første etappene var på 200 meter siden en etappe på 400 meter og siste etappen var 800 meter. William F. Hamilton løp første etappe og siden Cartmell, John Taylor og Mel Sheppard på fjerde og siste etappe. De fikk tiden 3.27,2, tre sekunder raskere enn sølvvinnerne fra Tyskland. På 100 meter kom han på fjerdeplass.
Fire år tidligere, under OL 1904 i St. Louis, kom han på andreplass både på 100- og 200 meter etter sin landsmann Archie Hahn.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull i friidrett, olympisk stafett  USA
1904  St. Louis -  Sølv friidrett, 100 meter  USA
1904  St. Louis -  Sølv i friidrett, 200 meter  USA
1908  London -  Bronse i friidrett, 200 meter  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nathaniel Cartmell – Olympedia 
(en) Nathaniel Cartmell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nathaniel Cartmell – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Nathaniel Cartmell – Track and Field Statistics
John Taylor (friidrettsutøver)

For andre personer med samme navn, se John Taylor.John Baxter Taylor, Jr. (født 3. november 1883 i Washington D.C., død 2. desember 1908 i Philadelphia, Pennsylvania) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok under OL 1908 i London.
Taylor ble olympisk mester under OL 1908 i London, han var med på det amerikanske laget som vant den olympiske stafetten. De to første etappene var på 200 meter, fulgt av en etappe på 400 meter og en siste etappe på 800 meter. William F. Hamilton løp første etappe og siden Nathaniel Cartmell, Taylor og Mel Sheppard på fjerde og siste etappe. De fikk tiden 3.27,2, tre sekunder raskere enn sølvvinnerne fra Tyskland.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull i friidrett, olympisk stafett  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Taylor – Olympedia 
(en) John Taylor – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Taylor – Track and Field Statistics
David Abeel

David Abeel (født 12. juni 1804 i New Brunswick i New Jersey i USA, død 4. september 1846 i Albany i New York) var en kinamisjonær tilhørende Dutch Reformed Church og tilknyttet American Reformed Mission. 


== Liv og virke ==
Etter å ha begynt på medisinstudier ble han aktiv kristen. Han fullførte New Brunswick Theological Seminary i 1826, og ble ordinert senere samme år. Han tjenestegjorde som pastor i sitt trossamfunn til vinteren  1828, da han dro til St. John's i Antigua og Barbuda av helsegrunner. 
I 1829 reiste han ut fra New York som misjonær. Han ankom Kanton i Kina i 1830, og fortsatte snart som misjonær på Java, i Malacca, Siam og Singapore. 
I 1833 kom til Europa, der han besøkte England, Sveits, Frankrike, Tyskland og Nederland til om med 1834. I 1835 vendte han hjem til USA for å rekruttere flere misjonærer til de oversjøiske misjoner. Han virket som misjonsanimator til 1838, og bestemte seg da for å gå tilbake til aktiv misjonstjeneste selv.
I 1839 var han på Malayahalvøya, og opprettet så en misjonsstasjon i Xiamen i 1841. I Xiamen møtte Abeel av og til den kinesiske høylærde embedsmann Xu Jiyu, som lot seg informere om forholdene i den vestlige verden. Xu benyttet senere informasjonen i et viktig geografiverk.
Abeel døde i Albany i New York i 1846.


== Verker ==
Han skrev flere bøker om sine opplevelser, som for eksempel:

To the Bachelors of China, by a Bachelor (1833),
A Narrative of Residence in China (1834)
The Claims of the World to the Gospel (1838).


== Referanser ==


== Kilder ==
Who Was Who in America, Historical Volume, 1607-1896. Chicago: Marquis Who's Who, 1963.


== Eksterne lenker ==
David Abeel
Appleton's Cyclopedia of American Biography, edited by James Grant Wilson, John Fiske and Stanley L. Klos. Six volumes, New York: D. Appleton and Company, 1887-1889
Fylkesvei 6734

Fylkesvei 6734 (Fv6734) i Trøndelag er en fergeforbindelse mellom øya Husøya i øygruppa Tarva og Dypfest på fastlandet i Ørland. Veien har ingen strekninger på land.
Sambandet krysser Tarvafjorden og drives av Fosenlinjen AS med AtB som ansvarlig oppdragsgiver, det betjenes av MF «Tarva» 4 - 6 ganger daglig om hverdagen, skjeldnere i helgene.Ferjesambandet ble opprettet 1993 med MF «Frøya», og erstattet en rutebåtforbindelse som hadde vært i drift siden 1966. 
Før 1. januar 2015 ble sambandet trafikkert av FosenNamsos Sjø med MF «Stoksundferja».


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ørland
 Ferge fra Tarva
 til Dypfest


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Kartverkets norgeskart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6734
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Europavei 373

Europavei 373 går mellom Lublin i Polen og Kyiv i Ukraina. Veiens lengde er rundt 590 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Max Emmerich

Max Philip Emmerich (født 1. juni 1879 Indianapolis, Indiana død juni 1956) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok under OL 1904 i St. Louis.
Emmerich ble olympisk mester under OL 1904 i St. Louis i trekamp, som besto av løpning 100 yards, kule og lengdehopp. 


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i friidrett, trekamp (100 yards, kule og lengdehopp)  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Max Emmerich – Olympedia 
(en) Max Emmerich – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Max Emmerich – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Max Emmerich – Track and Field Statistics
Liste over ordførere i Sogndal

Liste over Sogndal kommunes ordførere etter innføringen av formannskapsloven i 1837.


== Referanser ==


== Kilder ==
NRK.no: Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
USAs kommunistiske parti

USAs kommunistiske parti (engelsk: Communist Party USA, forkortet CPUSA) er et marxist-leninistisk politisk parti i USA. Det ble grunnlagt i 1919 og ble tilknyttet Komintern (Den tredje internasjonale). I dag har partiet sluttet å føre en revolusjonær politikk og har siden 1984 ikke stilt til valg.


== Historie ==
USAs kommunistiske parti representerte opprinnelige den kommunistiske bevegelsen i USA, men i årenes løp har CPUSA endret seg politisk. 
Den første halvdelen av 1900-tallet var partiet det største og mest innflytelsesrike kommunistpartiet i USA og spilte en viktig rolle i den amerikanske arbeiderbevegelsen fra 1920-tallet frem til 1940-tallet. Partiet grunnla de fleste av landets store fagforeninger og drev med anti-rasistisk arbeid på arbeidsplasser. Under kampen mellom de sovjettro kommunistene og troskistene på 1920-tallet stilte flertallet seg på den marxist-leninistiske siden og fulgte Kominterns linje mens en mindre gruppe brøt ut og opprettet Socialist Workers Party. 
CPUSA overlevde Palmer-raidene og mange andre lignende regjeringstøttede angrep på kommunistisk aktivitet. I august 1919, bare måneder etter sin grunnleggelse, hadde CPUSA 60 000 medlemmer. Socialist Party of America hadde rundt 40 000 medlemmer.
Under andre verdenskrig stilte CPUSA seg på de alliertes side i kampen mot det nasjonalsosialistiske Tyskland og bedrev en ettergivende politikk i forhold til den amerikanske regjeringen, noe som blant annet kom til uttrykk ved at man oppfordret streikende arbeidere til å gå tilbake til arbeidet.
I dag benekter partiet, slik som mange andre partier av den gamle moskvatroende delen av den kommunistiske bevegelsen, den revolusjonære delen av marxismen og kan vurderes som en reformistisk bevegelse som minner mer om europeisk sosialdemokrati. Ettersom partiet selv ikke stiller til valg går oppfordringene til medlemmene om å stemme på Det demokratiske partiet.


== Kjente medlemmer ==
Paul Robeson
Pete Seeger
W.E.B. DuBois
Angela Davis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Communist Party USA – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Young Communist League USA, ungdomsgrupperingen
(en) People's World, ukeavis
Balkhasjsjøen

Balkhasjsjøen (kasakhisk: Балқаш Көлі – Balqaş Keli, russisk: Озеро Балхаш – Ozero Balkhasj) er en innsjø i Kasakhstan. Den er Sentral-Asias nest største innsjø, etter Aralsjøen. Den er en endorheisk innsjø, og ligger i det samme bekkenet som også inkluderer Det kaspiske hav og Aralsjøen.


== Historie ==
Helt siden 103 f.kr. og opp til 700-tallet var Balkhasj-regionen kjent for kineserne som Pu-Ku/Bu-Ku. Fra 700-tallet var landet sør for innsjøen, mellom den og Tien Shan-fjellene, kjent som «Sju elver» (Jetisu på tyrkiske språk, Semiretsje på russisk). Det var et land hvor nomadiske tyrkere og mongoler fra steppene blandet sin kultur med de bofaste folkeslagene i Sentral-Asia. Under Kinas Qing-dynasti (1644 – 1911), utgjorde innsjøen imperiets nordvestre grense. I 1864 ble innsjøen og området rundt avstått til Keiserdømmet Russland. Gjennom oppløsningen av Sovjetunionen i 1991 ble innsjøen en del av Kasakhstan.


== Geografi ==
Innsjøen har for tiden et areal på 16 996 km², men i likhet med Aralsjøen krymper den på grunn av at vann blir ledet bort fra sjøen og elvene som renner inn i den. Innsjøen har en midlere dybde på 5,8 meter, og en maksimal dybde på 25,6 meter. Den vestlige halvdelen av sjøen er ferskvann, mens den østlige er saltholdig.  Middeldybden i den østlige halvdelen er 1,7 ganger hva den er i den vestlige delen. Sjøen er islagt fra november til mars.
Balkhasj-bekkenet drenerer til Balkhasjsjøen via sju elver, hvorav den viktigste er Ili, som bidrar med mesteparten av overflatevannføringen til sjøen. Andre elver, som Karatal bidrar med både overflate- og underjordisk vannføring. Ili får sitt vann fra nedbør (hovedsakelig snøsmelting) fra fjellene i Kinas Xinjiang-provins. Balkhasj-bekkenet er i seg selv endorheisk, det er intet utløp, og Balkhasj lider under de samme problemene som andre endorheiske innsjøer.


== Økonomisk utvikling ==
Vannet i Ili og Balkhasjsjøen er av avgjørende økonomisk betydning for Kasakhstan. Ili er oppdemt for vannkraft ved Kaptsjagajskoje, og elvas vann er i stor utstrekning ledet bort for irrigasjon og industri. Balkhasjsjøen selv har et betydelig fiskeri.


== Miljømessige og politiske problemer ==
Etter som befolkningen og graden av industrialisering i det vestlige Kina øker, og med tradisjonelt dårlige politiske forbindelser mellom Kasakhstan og Folkerepublikken, så er det sannsynlig at konflikten over Ilis begrensede vannressurser bli mere intens. Lignende internasjonale disputter over bruk av vann i tørre regioner har blant annet ført til uttørkingen av Aralsjøen, og Balkhasj ser ut til å følge en lignende vei.Vannforurensingen i Balkhasj intensiveres etter hvert som urbaniseringen og industrialiseringen i regionen vokser hurtig. Utrydding av dyrearter i sjøen som følge av inntørking og overfiske gir grunn til bekymring blant miljøorganisasjoner over hele verden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjon om Balkhasj' geografi og biologi
Kasakhisk 'nasjonalskatt' truet
United Nations Environmental Programme details on Lake Balkhash
"Central Asia: Kazakhstan, aid bodies work to save major lake" 13 March 2007 RadioFreeEurope/RadioLiberty
Morbid Visions

Morbid Visions er debutalbumet (full lengde) til det brasilianske thrash metal bandet Sepultura.
Albumet ble utgitt i 1986 på  Roadrunner og Cogumelo plateselskap.


== Sporliste ==
Alle spor er skrevet av Max Cavalera, Jairo Guedes, og Paulo Jr.«Morbid Visions» – 3:23
«Mayhem» – 3:15
«Troops of Doom» – 3:21
«War» – 5:32
«Crucifixion» – 5:02
«Show Me the Wrath» – 3:52
«Funeral Rites» – 4:23
«Empire of the Damned» – 4:24


== Personell ==
Max Cavalera
Igor Cavalera
Paulo jr.
Jairo Guedz


== Eksterne lenker ==
(en) Morbid Visions på MusicBrainz
Schizophrenia

Schizophrenia er det andre studioalbumet til brasilianske death/thrash metal bandet Sepultura.
Albumet ble utgitt i 1987 på  Roadrunner plateselskap.


== Sporliste ==
«Intro» – 0:31
«From the Past Comes the Storms» – 4:55
«To the Wall» (lyrics: Korg (Chakal)) – 5:36
«Escape to the Void» – 4:38
«Inquisition Symphony» (Instrumental) – 7:13
«Screams Behind the Shadows» (Sepultura) – 4:48
«Septic Schizo»  – 4:31
«The Abyss»  – 1:01
«R.I.P.» (Rest in Pain) – 4:36
«Troops of Doom» (M. Cavalera/Jairo Guedz/Paulo Jr./I. Cavalera) – 3:17
«The Past Reborns the Storms» (Demo Version) – 5:08
«Septic Schizo» (Rough Mix)  – 4:34
«To the Wall» (Rough Mix)  – 5:31Spor 10 ble lagt til på 1990 Roadrunner ny-utgivelsen. Spor 11-13 er bare på 1997 remaster-versjonen.


== Personell ==
Max Cavalera
Igor Cavalera
Paulo jr.
Andreas Kisser


== Eksterne lenker ==
(en) Schizophrenia på Discogs 
(en) Schizophrenia på MusicBrainz
Beneath the Remains

Beneath the Remains er det tredje studioalbumet til brasilianske death/thrash metal bandet Sepultura.
Albumet ble utgitt i 1989 på  Roadrunner plateselskap.


== Sporliste ==
«Beneath the Remains» – 5:14
«Inner Self» – 5:10
«Stronger Than Hate» – 5:54
«Mass Hypnosis» – 4:26
«Sarcastic Existence» – 4:46
«Slaves of Pain» – 4:04
«Lobotomy» – 4:59
«Hungry» – 4:31
«Primitive Future» – 3:10


== Personell ==
Max Cavalera
Igor Cavalera
Paulo jr.
Andreas Kisser


== Eksterne lenker ==
(en) Beneath the Remains på Discogs 
(en) Beneath the Remains på MusicBrainz 
(en) Beneath the Remains på Spotify 
(en) Beneath the Remains på AllMusic
Arise

Arise er det fjerde studioalbumet til brasilianske death/thrash metal bandet Sepultura.
Albumet ble utgitt i 1991 på Roadrunner plateselskap.


== Sporliste ==
«Arise	» – 3:18
«Dead Embryonic Cells»	- 4:52
«Desperate Cry» – 6:41
«Murder» – 3:27
«Subtraction» – 4:48
«Altered State» – 6:34
«Under Siege» (Regnum Irae) – 4:54
«Meaningless Movements» – 4:40
«Infected Voice» – 3:19


== Personell ==
Max Cavalera
Igor Cavalera
Paulo jr.
Andreas Kisser


== Eksterne lenker ==
(en) Arise på Discogs 
(en) Arise på MusicBrainz
Chaos A.D.

Chaos A.D. er det femte studioalbumet til det brasilianske thrash metal bandet Sepultura.
Albumet ble utgitt i 1993 på  Roadrunner plateselskap.


== Sporliste ==
«Refuse / Resist» – 3:19
«Territory» – 4:47
«Slave New World» – 2:54
«Amen» – 4:27
«Kaiowas» – 3:43
«Propaganda» – 3:32
«Biotech Is Godzilla» – 1:52
«Nomad» – 4:58
«We Who Are Not as Others» – 3:42
«Manifest» – 4:46
«The Hunt» (New Model Army-cover) – 3:59
«Clenched Fist» – 4:57


== Personell ==
Max Cavalera
Igor Cavalera
Paulo jr.
Andreas Kisser


== Eksterne lenker ==
(en) Chaos A.D. på Discogs 
(en) Chaos A.D. på MusicBrainz 
(en) Chaos A.D. på Spotify 
(en) Chaos A.D. på AllMusic
Roots (album)

Roots er det sjette studioalbumet til brasilianske thrash metal bandet Sepultura.
Albumet ble utgitt i 1996 på  Roadrunner plateselskap.


== Sporliste ==
«Roots Bloody Roots»
«Attitude»
«Cut-Throat»
«Ratamahatta»
«Breed Apart»
«Straighthate»
«Spit»
«Lookaway»
«Dusted»
«Born Stubborn»
«Jasco»
«Itsari»
«Ambush»
«Endangered Species»
«Dictatorsh*t»


== Personell ==
Max Cavalera
Igor Cavalera
Paulo jr.
Andreas Kisser


== Eksterne lenker ==
(en) Roots på Discogs 
(en) Roots på MusicBrainz 
(en) Roots på Spotify 
(en) Roots på AllMusic
Lena Meieran

Lena Sophie Meieran (født 1971) er en norsk regissør og skuespiller som har hatt mange roller som stemmeskuespiller. Meieran begynte sin karrière i 1993 som medvirkende i Brødrene Karamasov på Oslo nye teater. Hun har en rolle i filmen Mors Elling (2003), og har også hatt roller i flere TV-produksjoner for NRK og TV 2. Meieran har også bidratt med stemme til et antall spill, reklameproduksjoner og et utall tegnefilmer.


== Filmografi ==
2012 Erobreren (Hanne)
2011 Blåfjell 2: Jakten på det magiske horn (Ullmøya)
2003 Mors Elling (Grete Iversen)


== Stemmeskuespill ==


=== TV-serier ===


=== Filmer ===


=== Regi ===
Istid 2,3,4, 5
Boxtrolls
Det regner kjøttboller 2
Annie
LORAX
RIO, RIO 2
Happy Feet 1 og 2
Den fantastiske Mikkel Rev
Alice i Eventyrland (Tim Burtons versjon)
Marmaduke
Alvin og gjengen 2
Sammy
Gnomeo og Julie
Maurbølla/Antbully
Kronks nye groove
Kirikou og Trollkvinnen
Småspioner 2Med mer...


=== Spill ===
2004 Sly 2: Tyveribanden «Carmelita Fox»
2005 Sly 3: Ære Blant Tyver Carmelita Fox
2007 Harry Potter og Føniksordenen «Bellatrix DeMons»
2007 Drømmefall – Den lengste reisen
2007 Heavenly Sword «Nariko»
2013 Sly Cooper: Theives in Time Carmelita Fox


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lena Meieran på Internet Movie Database
Biblioteca Marciana

Biblioteca Marciana er et bibliotek ved Markusplassen i Venezia, som omfatter en av verdens største samlinger av klassiske håndskrifter. Biblioteket har navn etter St. Markus, byens skytshelgen.


== Historie ==
Biblioteket kan spore sin historie tilbake til to store donasjoner. I 1362 skjenket Francesco Petrarca sin håndskriftsamling til republikken Venezia. Den neste store mesenen var kardinal Bessarion, som 31. mai 1468 skjenket sitt private bibliotek (746 bind, deriblant 482 greske og 264 latinske håndskrifter) til republikken. De to samlingene dannet grunnstammen i Biblioteca Marciana. Gjennom innlemmelse av bibliotekbestander innenfor republikken og senere gaver vokste biblioteket også senere betydelig.
Takket være den enestående samlingen av greske håndskrifter ble biblioteket fra det 16. århundre et sentrum for humanistiske studier.
I 1603  vedtok Venezia en lov, som bestemte at alle som trykket en bok på Venezias territorium måtte levere et plikteksemplar til Biblioteca Marciana.
Etter republikkens fall ble mange klostre sekularisert av Napoleon, og deres klosterbiblioteker i betydelig utstrekning innlemmet i Biblioteca Marciana.


== Libreria ==
Bessarion stilte som betingelse for sin gave at biblioteket skulle få en verdig plassering. Republikken tok seg likevel god tid til å oppfylle denne forpliktelsen. Biblioteket hold en stund til i bl.a. dogepalasset.
I 1534 ble det bestemt å bygge en egen biblioteksbygning, og i 1537 fikk arkitekten Jacopo Sansovino oppdraget. I 1545 styrtet lesesalens hvelving sammen, og arkitekten ble sendt i fengsel. Takket være innflytelsesrike venners forbønn kom han fri igjen, og kunne fortsette arbeidet, men måtte dekke skadene av egen lomme. Etter hans død fullførte Vincenzo Scamozzi bygningen mellom 1582 og 1588.
Bygningen ble utsmykket av bl.a. Veronese, Tizian, Alessandro Vittoria og Tintoretto.
Biblioteket flyttet inn allerede i 1553. I 1812 ble biblioteket flyttet tilbake til dogepalasset, hvor det ble til 1904. Siden da har det vært tilbake i Libreria og en nabobygning.


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Libreria Marciana (Venice) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
San Giacomo di Rialto

San Giacomo di Rialto er en kirke i bydelen San Polo i Venezia. Det er trolig Venezias eldste kirke, og ble antagelig innviet i år 421. Kirken brant på begynnelsen av det 16. århundre.
San Giacomo di Rialto er blant annet kjent for et stort ur fra det 15. århundre over inngangen. Fasaden er i marmor.


== Eksterne lenker ==
 (en) San Giacomo di Rialto (Venice) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) San Giacomo di Rialto – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Santa Maria dei Miracoli (Venezia)

Santa Maria dei Miracoli er en kirke i Cannaregio i Venezia. Den er kjent for sin karakteristiske marmorbekledning.


== Historie ==
Kirken ble bygget mellom 1481 og 1489 av Pietro Lombardo, for å huse et ikon av jomfru Maria som ble ansett som mirakuløst. Kirken ble restaurert av en amerikansk veldedig institusjon, "Save Venice" på 1980-tallet.  Restaurasjonen innebar at all marmorkledning ble fjernet, lagt i kar av rustfritt stål og renset av sirkulerende destillert vann. Restaureringsarbeidene tok ti år, og kostet 4 millioner dollar. Kirken er den eneste frittliggende kirken i byens sentrum.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Santa Maria dei Miracoli (Venice) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Santa Maria dei Miracoli (Venice) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Savevenice.org, Church of Santa Maria dei Miracoli
William Burns

William Burns er navnet til flere personer:

William Chalmers Burns (1815-1868), skotsk kinamisjonær
William Laurie Burns (1875-1953), kanadisk lacrossespiller
William Joseph Burns (født 1956), amerikansk diplomat
George Cattanach

George James Cattanach (født 25. juli 1878 i Alexandria, Ontario, død 29. januar 1954 i East Chicago Indiana) var en canadisk sportsutøver som deltok under OL 1904 i St. Louis.
Cattanach ble olympisk mester i lacrosse under OL 1904 i St. Louis. Han var med på laget Shamrock Lacrosse Team som beseiret det amerikanske laget St. Louis Amateur Athletic Association med 8 – 2 i finalen.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i lacrosse  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Cattanach – Olympedia 
(en) George Cattanach – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) George Cattanach – databaseOlympics.com (arkivert)
Jack Flett

John «Jack» Flett (født 19. november 1871 i Manitoba, død 13. desember 1932 i West Vancouver, Britisk Columbia) var en canadisk sportsutøver som deltok under OL 1904 i St. Louis.
Flett ble olympisk mester i lacrosse under OL 1904 i St. Louis. Han var med på laget Shamrock Lacrosse Team som beseiret det amerikanske laget St. Louis Amateur Athletic Association med 8 – 2 i finalen.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i lacrosse  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Flett – Olympedia 
(en) Jack Flett – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jack Flett – databaseOlympics.com (arkivert)
Stuart Laidlaw

Stuart Ralston Laidlaw (født 2. mars 1877 i Ontario, død 22. november 1960 i Vancouver) var en canadisk sportsutøver som deltok under OL 1904 i St. Louis.
Laidlaw ble olympisk mester i lacrosse under OL 1904 i St. Louis. Han var med på laget Shamrock Lacrosse Team som beseiret det amerikanske laget St. Louis Amateur Athletic Association med 8 – 2 i finalen.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i lacrosse  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) Stuart Laidlaw – Olympedia 
(en) Stuart Laidlaw – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Stuart Laidlaw – databaseOlympics.com (arkivert)
Hilliard Lyle

Hilliard Lyle (født 21. desember 1879 i Ontario, død 21. mai 1931) var en canadisk sportsutøver som deltok under OL 1904 i St. Louis.
Lyle ble olympisk mester i lacrosse under OL 1904 i St. Louis. Han var med på laget Shamrock Lacrosse Team som beseiret det amerikanske laget St. Louis Amateur Athletic Association med 8 – 2 i finalen.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i lacrosse  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hilliard Lyle – Olympedia 
(en) Hilliard Lyle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hilliard Lyle – databaseOlympics.com (arkivert)
Lawrence Pentland

Lawrence Henry Pentland (født 6. april 1879 i Marquette i Manitoba død 2. november 1923 i Winnipeg) var en canadisk sportsutøver som deltok under OL 1904 i St. Louis.
Pentland ble olympisk mester i lacrosse under OL 1904 i St. Louis. Han var med på laget Shamrock Lacrosse Team som beseiret det amerikanske laget St. Louis Amateur Athletic Association med 8 – 2 i finalen.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i lacrosse  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) Lawrence Pentland – Olympedia 
(en) Lawrence Pentland – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lawrence Pentland – databaseOlympics.com (arkivert)
Beals Wright

Beals Coleman Wright (født 19. desember 1879 i Boston, Massachusetts, død 23. august 1961 i Alton, Illinois) var en amerikansk tennisspiller som deltok under OL 1904 i St. Louis.
Wright ble olympisk mester i tennis to ganger under OL 1904 i St. Louis. Han vant både single- og doubleturneringen, i double sammen med landsmannen Edgar Leonard.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i tennis, single USA 
1904  St. Louis -  Gull i tennis, double USA 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Beals Wright – Olympedia 
(en) Beals Wright – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Beals Wright – ATP-touren 
(en) Beals Wright – ITF Tennis 
(en) Beals Wright – Davis-cupen 
(en) Beals Wright – International Tennis Hall of Fame