jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Freden i Wien

Freden i Wien var en fredsavtale inngått mellom Keiserdømmet Østerrike, Kongeriket Preussen og kongeriket Danmark i Wien 30. oktober 1864. Fredsavtalen gjorde slutt på den andre slesvigske krig og medførte at Danmark mistet 40 % av sitt areal. Hertugdømmet Slesvig ble overført til Preussen og Holsten til Østerrike. Uenighet om administreringen av disse to provinsene førte senere til den østerriksk-prøyssiske krig.Nordslesvig ble i 1920 gjenforent med Danmark etter en folkeavstemning.


== Se også ==
London-konferansen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Glenthøj, Rasmus (2014), 1864 - Sønner af de Slagne, København: Gads Forlag,  
Neergaard, N (1916), Under Junigrundloven,I-II, København: Lindhardt og Ringhof 
Ulrich Lappenküper, Oliver Auge, Ulf Morgenstern (Hrsg.): Der Wiener Frieden 1864. Ein deutschen, europäisches und globales Ereignis. Schöningh, Paderborn 2016; ISBN 978-3-506-78525-1
Caroline Elisabeth Weber: Der Wiener Frieden von 1864. Wahrnehmungen durch die Zeitgenossen in den Herzogtümern Schleswig und Holstein bis 1871. Peter Lang Edition, Frankfurt am Main 2015; ISBN 978-3-631-66729-3
«Krigen 1864 (2. Slesvigske krig) – og freden i Wien», fra nettstedet danmarkshistorien.dk (dansk)


== Eksterne lenker ==
«Wienertraktaten 1864», fra nettstedet danmarkshistorien.dk (dansk)
Nordlig pelssel

Nordlig pelssel (Callorhinus ursinus) tilhører øreselfamilien og er den eneste pelsselen som lever på den nordlige halvkule. Arten er også kjent som nordlig sjøbjørn og Pribilof-pelssel, siden cirka 900 000 individer lever på Pribiloføyene. Den bjørnelignende pelsen blir handlet som selskinn.


== Slektstre ==
Kladogrammet over viser slektskapet i øreselfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) nordlig pelssel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) nordlig pelssel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) nordlig pelssel hos Fossilworks 
(en) nordlig pelssel hos ITIS 
(en) nordlig pelssel hos NCBI 
(en) Kategori:Callorhinus ursinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Callorhinus ursinus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Callorhinus ursinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Christiansand og Agdesidens lagdømme

Christiansand og Agdesidens lagdømme var et lagdømme som omfattet Agder-fylkene. Lagmannens embetsgård var Holmegård i Holum.
Den første lagmannen vi kjenner er Bent Henningsson, som fikk kongebrev i 1525. Men et brev fra 1548 antyder at lagdømmet ble opprettet under Christian I som regjerte 1448(50)–1481.
I 1797 ble hele lagmannsinstitusjonen opphevet.


== Liste over lagmenn ==


== Kilder ==
Bjørn Slettan (1977). Holum gårdshistorie. Mandal: Mandal kommune.
Bratteteig

Bratteteig er navnet på gårdsnummer 22 i Gaular kommune. Gården ligger i dalføret Eldalsdalen og grenser med gårdene Tjønneland i nord, Indre Eldal og Ytre Eldal i sør. Gården har navnet sitt fra beliggenheten i en litt bratt li, teig er lokalt navn på innmark (eller gjerne del av innmark). Det blir idag drevet tradisjonelt jordbruk på gården.
Indre Eldal

Indre Eldal er navnet på gårdsnummer 20 i Gaular kommune.


== Beliggenhet ==
Gården ligger i dalføret Eldalen og grenser med gårdene Tjønneland og Bratteteig i nord, Ytre Eldal og Følling i sørvest, og Oppedal i øst.
Foruten gården (Bnr. 1) Indre Eldal, er også Bnr. 3, Eldalsbotnen (lokalt kalt Øykjebotn) drevet som gårdsbruk.
Koordinater: 61°19′51,8″N 6°10′59″Ø


== Historisk ==
Et av skolehusene i Eldalen plassert i på Indre Eldal. Skolen på Kupa ble bygd i 1893, den ble nedlagt da Viksdalen skule ble startet i Vikja, sentrum av Viksdalen i 1962. Skolebygget blir idag brukt til grendehus for Eldalen, og Eldalen grendalag har i tillegg bygd opp danseflake ved bygget.


== Kilder ==
Timberlid, Jan Anders, Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
Pølle

Pølle eller ankelpølle er en liten, hard pute til bruk i f.eks. sofa. I konkurranseskyting med rifle er det en rund pute som brukes for å støtte og avlaste ankelen i knestående skytestilling.


== Eksterne lenker ==
Pølle i Ordbok over det danske sprog
Bodø Seilforening

Bodø Seilforening (stiftet 28. august 1976) er seilforening fra Bodø, som har over 200 medlemmer. Foreninga arrangerer regattaer som Vestfjordseilasen og Nordland offshore race. I tillegg til dette har foreninga seks optimistjolle og to RS FEVA. Denne aktiviteten drives fra Kløkstad.
Seilere i Lofoten har en egen avdeling underlagt Bodø Seilforening ved navn BSF Lofoten.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bjørn Slettan

Bjørn Slettan (født 11. oktober 1931 i Holum, død 23. mai 2014) var en norsk historiker som særlig konsentrerte seg om lokalhistorie i Mandal og Agder. Han var utdannet lærer fra Kristiansand lærerskole, cand.philol. fra Universitetet i Oslo og hadde lærerpraksis fra forskjellige skoleslag og som førsteamanuensis i historie ved Høgskolen i Agder. 
Slettan ble i 2011 tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.


== Bibliografi ==
Mandal bys historie, bind 3 – En industriby vokser frem (1850 – 1950)     ISBN 82-990256-2-1 (b. 3) 2006
Agders historie 1840 – 1920, – ansiktet mot sjøen, grunnfeste i jorda     ISBN 82-90575-21-1 (1840–1920) (ib.)
Holum gårdshistorie 1977, Mandal kommune


== Referanser ==
Øyestad Idrettsforening

Øyestad Idrettsforening (stiftet i 1929), klubbens håndballag er kjent under navnet ØIF Arendal, er et idrettslag fra Nedenes ved Arendal i Agder.
Under Idrettsgallaen 2009 ble Trygve Bringsverd fra lagets hoppgruppe hedret med prisen «Årets Ildsjel» for sitt mangeårige arbeid for å fremme hoppsporten på Sørlandet.


== Fotball ==
Klubbens fotballag har svingt opp og ned mellom 3. og 4. divisjon det siste tiåret.  Gav fra seg sin plass i 3.div til FK Arendal i 2000 og ble hetende ØIF/FK Arendal 2 som da lå i 4. div. Klubben slet med spillere i 2004 og slo seg sammen med Hisøy og måtte da automatisk gå ned i 5. div. Øyestad oppløste seg fra Hisøy og måtte starte på nytt i 6. div. i 2006. Laget endte på en 3.-plass i 6. div. 2007. Flere kjente spillere har kommet opp i systemet fra Øyestad. Arve Seland, Kai Risholt og Roger Risholt.


=== Tabell ===


== Håndball ==

Herrelaget ØIF Arendal rykket opp i eliteserien i håndball for herrer foran 2009/10-sesongen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bell i Viksdalen

Bell er navnet på gårdsnummer 24 i Gaular kommune. Gården ligger i dalføret Eldalsdalen på nord- og østsiden av Føllingsvatnet. Hovedbrukene, (Bnr. 1 og 2), ligger i brattlendt terreng, da særlig bruk 1. På tross av noe vanskelig terreng blir det fortsatt drevet jordbruk her. Bell har støler (Langestølen) på Gaularfjellet, på stølen til bruk 1 er det sommerdrift med produksjon av geitemelk.
Ved Bellsfossen, som ligger i utløpet av Føllingsvatnet, ble det satt opp bygdemølle i 1925. Senere (1938) ble det bygd vannkraftverk og trevarefabrikk ved fossen.
Foruten brukene Øvre og Nedre Bell hører Kleivane inn under Bellsgården. Brukene her ble delt fra hovedbrukene på 1950 og 1970-tallet.


== Kilder ==
Bygdebok for Gaular, Band IV
Kenneth Ishak

Kenneth Ishak (født 26. mai 1978) er en malaysiskættet norsk artist, musiker, komponist og produsent.
Han var med å starte Beezewax og har arbeidet med andre artister og produsenter som Bent Sæther. 
Ishak har også deltatt som musiker på enkelte av albumene han har produsert og har komponert musikk til filmer og reklamefilmer.


== Diskografi (solo) ==
Northern Exposure (2004)
Everything Has Soul (2005)
Silver Lightning From a Black Sky (2007)
Kenneth Ishak And The Freedom Machines (2010)
Native Tongue (2021)


== Diskografi med Beezewax ==
A Dozen Summits (1997)
South of Boredom (1999)
Beezewax/Stapleton split mini-CD (2001)
Beezewax vs. Red Bank split CD (2001)
Burning Up In Style 7" (2002)
Oh Tahoe (2002)
Who to Salute (2005)
Music to the Life of the Late Olivia Mordecai (2006)
Tomorrow (2014)
Peace Jazz (2019)


== Diskografi med Heyerdahl ==
Øen (2013)
A Su Can Panther (2016)


== Diskografi med Universet ==
Vi skal ikke dø. En gang til. (2015)
Ny Tromme (2020)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Kenneth Ishak på MySpace
Claes Reimerthi

Claes Reimerthi (født 12. januar 1955 i Ystad, død 23. juli 2021) var en svensk manusforfatter for tegneserier.
Reimerthi var en av seriemagasinet Fantomets manusforfattere, sammen med blant andre Ulf Granberg og Hans Lindahl. Han hadde ansvar for bladets kreative utvikling. I årene 2000–03 arbeidet han for King Features Syndicate med å skrive Fantomet-manus til søndagsstripene.
Reimerthi arbeidet som manusforfatter for flere av de store svenskproduserte seriene som;  Fantomet (siden 1984), 91:an og Bamse (siden 1991), Kerry Drake (1986–1994) og Lilla Fridolf 1991–94. Han laget også egne serier som Gustaf Vasa (1993–2000), Murphys Lag (1990–91) og Sputnik. På 1980-tallet brukte han vanligvis seg av pseudonymet Michael Tierres og tidvis også av navnet Frans Möller. 
Reimerthi ble i 2001 tildelt Adamsonstatuetten sammen med Hans Lindahl.


== Referanser ==
Viksdalen skule

Viksdalen skule er barne- og ungdomsskolen til bygden Viksdalen i Sunnfjord kommune. Skolen har ca. 70 elever fordelt på 10 årstrinn, det er ca. 20 ansatte ved skolen. Skolen ligger plassert i Vikja, sentrum av Viksdalen. Avstanden til skolen gjør at det blir kjørt skolebuss i Eldalsdalen og Råheimsdalen, i tillegg er det skoleskyssordning fra Roska og langs sørsiden av Viksdalsvatnet.
Skolen ble tatt i bruk i 1962, og har senere hatt utvidelse av gymnastikksal og lærerfløy/undervisningsrom. I tiden før 1962 var det flere små grendeskoler i Viksdalen.


== Eksterne lenker ==
Viksdalen skule – informasjon fra skolen
ped.lex.no Norsk skoleinformasjon - Viksdalen skule
Herbie Flowers

Brian Keith «Herbie» Flowers (født 19. mai 1938 i Isleworth i Hounslow i Middlesex) er en britisk studiomusiker  som har spesialisert seg på bassgitar, kontrabass og tuba. Han ble kjent for alvor da han opptrådte med både David Bowie, Elton John og senere Lou Reed og T. Rex. I tillegg har Flowers opptrådt med kjente musikere som Tom Jones, Roy Harper, Paul McCartney og Frank Sinatra.


== Biografi ==
I 1969 var Flowers med på å grunnlegge gruppa Blue Mink, og spilte på deres låt «Melting Pot», som til slutt endte på en tredjeplass på den britiske singlelisten UK Singles Chart. I 1972 ble Flowers bassarbeid kjennetegnet for åpningssekvensen på «Walk on the Wild Side» av Lou Reed og samtidig en viktig del av David Bowies album Space Oddity, Diamond Dogs og konsertalbumet David Live samt Harry Nilssons sang «Jump into the Fire». 
Flowers spilte bass på konseptalbumet Jeff Wayne's Musical Version of The War of the Worlds, som handlet om Herbert George Wells' verk Klodenes kamp. Han ble siden medlem av både CCS og senere T. Rex med Marc Bolan fra august 1976 til Bolans død i september 1977.
Herbie Flowers er for øvrig også kjent for å ha komponert låta «Grandad» for Clive Dunn og som lå på topp hos de britiske hitlistene i 1971. Låta ble angivelig til etter at Clive Dunn og Flowers skal ha møttes på en fest og hvor Dunn skal ha utfordret han til å skrive en låt for ham. Ifølge Flowers på BBC Radio 2–programmet Jammin skal han ha skrevet sangen ved å bruke en enkel bok om komposisjon. Han skulle likevel ha hatt problemer med å begynne på sangen, men etter at han ringte til sin vokalistvenn Kenny Pickett (kjent fra The Creation) og fikk han til å komme, kom idéen om å bruke lyden av ringeklokken etter at Pickett ankom. Denne lyden ble siden en kjent del av sangen. 
Videre i 1979 ble han medgrunnlegger av bandet Sky, som etterhvert fikk betydelig suksess i Storbritannia. I mellomtiden bidro han blant annet også med tuba på Camels progrock–album Nude. Siden Sky's oppløsning tidlig på 1990-tallet har Flowers brukt tiden sin på å spille jazz samt at han har arbeidet som lærer innen bassgitar og ledet flere undervisninger på skoler hvor han har hjulpet barn med generell musikkundervisning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herbie Flowers på Discogs 
(en) Herbie Flowers på MusicBrainz 
(en) Herbie Flowers på Songkick 
(en) Herbie Flowers på AllMusic 
(engelsk) Uoffisiell hjemmeside om bandet Sky og Herbie Flowers
(engelsk) Myvillage.com – Intervju med Herbie Flowers (Publisert 16. juli 2007).
Deram Records

Deram Records er et tidligere britisk plateselskap som lå under paraplyen til Decca Records og som fungerte som platemerke for både alternative og progressive artister. Som de fleste andre subsidiære plateselskaper under Decca så ble Derams motstykke i USA distribuert under London Records.
Deram var i all hovedsak aktivt mellom 1966 og 1973, men fungerte i praksis over en lengre periode helt til begynnelsen av 1980-tallet. Decca brukte Deram Records i markedet mot både Island Records, Harvest Records (som var eid av EMI) og Vertigo Records (som ble startet av Philips Records), men feilet i å etablere seg på lang sikt.
Fra starten av var artister innen popsjangeren sidestilt med artister og band innen progrocken, til tross for Deccas hensikt om å gjøre Deram til et merke kun for alternativ musikk. Både David Bowie og Cat Stevens fikk imidlertid en tidlig suksess på selskapet, før de omsider flyttet over til henholdsvis Philips Records og Island Records. Tre av deres tidlige hitlåter var Procol Harums «A Whiter Shade of Pale», The Moves «Night of Fear» og «I Can Hear the Grass Grow».
I 1969 startet Decca et rent progressivt merke under navnet Nova, som varte i mindre enn ett år. Dette har siden ført til forvirringer siden flere utgivelser har kommet under navnet Deram Nova og Decca Nova. Decca ga siden ut to album på vinyl fra Justin Haywards (The Moody Blues) under navnet Songwriter (1977) og Night Flight (1980). Deram hadde blant annet punkrockbandene Bananarama, The Modettes, Splodgenessabounds og TV21 under deres kontroll tidlig på 1980-tallet før merket forsvant under Decca Records igjen, som siden ble kjøpt opp av Universal Music.


== Artister under Deram Records ==


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Collectable-records.ru - Coverdesign og artister fra Deram Records
(engelsk) Liste over singler fra Deram
(engelsk) En diskografi over singler fra den amerikanske delen av Deram
(engelsk) En albumdiskografi fra den canadiske delen av Deram
Anthocharidini

Anthocharidini er en delgruppe av hvitvingene. De fleste artene finnes i varmere strøk. I Norden er bare noen få representert.


== Utseende ==
Middelsstore, stort sett hvite sommerfugler, vingespissen er gjerne oransje, rødlig eller svart. Undersiden av bakvingen er ofte farget i grønt og hvitt.


== Levevis ==
Flukten er langsom og litt flagrende. Larvene utvikler seg oftest på planter i korsblomstfamilien.


== Utbredelse ==
Gruppen finnes i alle verdensdeler bortsett fra Australia, det finnes imdlertid bare én art i den sørøstlige delen av Asia. Hoveddelen av artene lever i Holarktis.


== Systematisk inndeling ==
Anthocharidini har mange slekter på verdensbasis, men bare tre slekter er representert i Europa, med 14 europeiske arter.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie hvitvinger (Pieridae)
delgruppe Pierinae
delgruppe / stamme Anthocharidini
slekt Leptosia Hübner, 1818  – 7 arter i Afrika og én i Sørøst-Asia
Eroessa chiliensis (Guérin-Méneville, 1830)  – bare i Chile
slekt Anthocharis Boisduval, Rambur, Duméril & Graslin, 1833 – 17 arter, Holarktis. I Europa:
Aurorasommerfugl, Anthocharis cardamines (Linnaeus, 1758)
Anthocharis damone Boisduval 1836
Anthocharis euphenoides Staudinger 1869
Anthocharis gruneri Herrich-Schäffer 1851
slekt Euchloe Hübner, 1819  – 26 arter, Holarktis. I Europa:
underslekt Elphinstonia
Euchloe charlonia (Donzel 1842)
Euchloe penia (Freyer 1851)
underslekt Euchloe
Euchloe ausonia (Hübner 1804)
Euchloe belemia (Esper, 1800)
underart Euchloe belemia belemia (Esper 1800)
underart Euchloe belemia hesperidum Rothschild 1913
Euchloe crameri Butler 1869
Euchloe insularis (Staudinger 1861)
Euchloe simplonia (Freyer 1829)
Euchloe tagis (Hübner 1804)
slekt Hesperocharis Felder, 1862  – 12 arter, Neotropisk
slekt Zegris Boisduval, 1836 – 3 arter, den palearktiske sone. I Europa:
underslekt Microzegris
Zegris pyrothoe (Eversmann 1832)
underslekt Zegris
Zegris eupheme (Esper 1804)


== Kilder ==
Pierinae – http://www.nic.funet.fi/
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org.


== Eksterne lenker ==
(sv) Anthocharini hos Dyntaxa 
(en) Anthocharini hos Fauna Europaea 
(en) Anthocharini hos NCBI 
(en) Kategori:Anthocharini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anthocharini – detaljert informasjon på Wikispecies
Gottfried Keller

Gottfried Keller (født 19. juli 1819 i Zürich, død 15. juli 1890 samme sted) var en sveitsisk forfatter. Han er mest kjent for romanen Der grüne Heinrich.
Keller gav ut sine første dikt i 1846. I 1855 kom den halvt selvbiografiske Der grüne Heinrich, som beskriver en ung mann med en mislykket kunstkarrière. I 1872 kom Sieben Legenden.
Keller var en god forteller, og skrev noen av de mest kjente tyske novellene fra denne perioden. Blant disse kan nevnes Romeo und Julia auf dem Dorfe og Züricher Novellen. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Albert Geßler: «Keller, Gottfried». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 51, Duncker & Humblot, Leipzig 1906, s. 486–505.
(de) Jürgen Rothenberg: «Keller, Gottfried.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 11, Duncker & Humblot, Berlin 1977, ISBN 3-428-00192-3, s. 437–455 (digitalisering).
(de) Ursula Amrein: «Keller, Gottfried» i Historisches Lexikon der Schweiz 2008


== Eksterne lenker ==
(en) Gottfried Keller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gottfried Keller – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gottfried Keller på Internet Movie Database 
(sv) Gottfried Keller i Svensk Filmdatabas 
(fr) Gottfried Keller på Allociné 
(en) Gottfried Keller hos The Movie Database 
(en) Gottfried Keller på Discogs 
(en) Gottfried Keller på MusicBrainz 
(en) Gottfried Keller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gottfried Keller – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Gottfried Keller i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Gottfried Keller i Zeno.org Wikiquote: Gottfried Keller – sitater
Marinbiologi

Marinbiologi er et spesialfelt innen biologi som kort kan defineres som studiet av livet i havet. Nærmere bestemt omfatter det studier av hvilke arter som finnes i det marine miljøet, hvordan artene har utviklet seg og hvordan de lever i samspill med miljøet og hverandre, og hvordan energien i form av føde overføres fra primærprodusentene og til ulike dyregrupper.
Alger utgjør den viktigste gruppen av primærprodusenter i havet, og gir derved grunnlaget for det rike dyrelivet. Organismene som lever i havet er helt tilpasset et liv i saltvann, og de vil ikke kunne overleve lengre tid på land. Marine organismer finnes fra fjæra og til de største dyp i verdenshavene, og i de frie vannmasser. Hovedgruppene er bakterier, alger, virvelløse dyr, fisk og marine pattedyr. Studiet av formering, levesett og bestandutvikling til kommersielt viktige fiskearter blir av og til skilt ut fra marinbiologi og kalt fiskeribiologi.
Marinbiologi er forholdsvis nært knyttet opp til fag som oseanografi, kjemisk oseanografi, marin geologi og fysisk oseanografi.


== Eksterne lenker ==
 (en) Marine biology – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av marinbiolog
Colotini

Colotini er en delgruppe av hvitvingene. De fleste artene finnes i varmere strøk. I Europa er bare én art representert.


== Utseende ==
Artene i denne gruppen varierer mye i utseende, men mange er forholdsvis store og fargerike, selv om det også i denne gruppen finnes mange hvite arter.


== Levevis ==
De fleste av artene har larver på planter i kapersfamilien (Capparidaceae). Disse sommerfuglene lever mest på tørre og varme steder.


== Utbredelse ==
Gruppen hører hjemme i Afrika og Sørøst-Asia. Én art, Colotis evagore, forekommer såvidt i Europa, i det sørligste Spania.


== Systematisk inndeling ==
Colotini har flere slekter på verdensbasis, men bare én slekt er representert i Europa, med én europeisk art.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie hvitvinger (Pieridae)
delgruppe Pierinae
delgruppe / stamme Colotini – ikke i Norge
slekt Hebomoia Hübner, 1819  – 2 arter, Asia
slekt Colotis Hübner, 1819 – ca. 50 arter, de aller fleste i Afrika, én europeisk art:
Colotis evagore (Klug 1829)
Calopieris eulimene (Klug, 1829)  – nordøstlige Afrika og Arabia
slekt Eronia Hübner, 1823  – 2 arter, Afrika
slekt Nepheronia Butler, 1870  – 4 arter, Afrika
slekt Pareronia Bingham, 1907 – 13 arter, Sørøst-Asia


== Kilder ==
Pierinae – http://www.nic.funet.fi/
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org.


== Eksterne lenker ==
(en) Colotini hos NCBI 
Colotini – detaljert informasjon på Wikispecies
Gered Mankowitz

Gered Mankowitz (født 3. august 1946 i London) er en engelsk fotograf som har hatt sitt virke innen rockemusikken de siste 40 årene. Flere av hans portrettbilder av rockeartister som The Rolling Stones og Jimi Hendrix er nå blitt en del av den permanente kolleksjonen til National Portrait Gallery i London. 
Mankowitz åpnet sitt eget studio i 1963 etter studiene og ble siden forespurt om å ta bilder av Marianne Faithfull som da hadde fått sitt gjennombrudd med låta «As Tears Go By». Etter å arbeidet tett innpå henne ble han forespurt av hennes plateprodusent Andrew Loog Oldham om å fotografere for The Rolling Stones, som Oldham også var manger og produsent for. Han fortsatte å fotografere Rolling Stones til 1967, da gruppa og Oldham brøt samarbeidet. 
Gjennom resten av 1960-tallet fortsatte Mankowitz samarbeidet med Oldham gjennom hans plateselskap Immediate Records og arbeidet mot flere artister som Jimi Hendrix, Free, Traffic, The Yardbirds, The Small Faces og Soft Machine. På 1970-tallet arbeidet han også opp mot Slade, Gary Glitter, Suzi Quatro, Sweet, Elton John, Kate Bush, Camel, Eurythmics, ABC, Duran Duran og mange flere.
På begynnelsen av 1980-tallet hadde Gered Mankowitz flere utstillinger i London, og ga også ut et par bøker i eget navn, som fikk  gode besøks– og salgstall. Siden da har Mankowitz kun hatt sporadiske oppdrag knyttet mot musikken, men heller konsentrert seg mot reklameindustrien og skriving av forskjellige bøker om sine egne arbeider. Gereds far var for øvrig forfatteren Wolf Mankowitz.


== Bibliografi ==
1995 : Masons yard to Primrose Hill (65-67)  Genesis Publications
1998 : I Contact (the Gered Mankowitz archives)  Genesis Publications


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mankowitz' offisielle hjemmeside
Distriktet Muri

Muri er et forvaltningsdistrikt (Bezirk) i den sveitsiske kantonen Aargau som omfatter byregionen Muri der distriktets administrative sentrum ligger. Distriktets nabodistrikter er Bremgarten i nord og Lenzburg i vest. Den grenser i vest og i sør mot kantonen Luzern og i øst mot kantonene Zug og Zürich.
Muri dekker et areal på 138.96 km² fordelt over 20 kommuner og hadde 30 091 innbyggere i 2006.
Distriktet Rheinfelden

Rheinfelden er et forvaltningsdistrikt (Bezirk) i den sveitsiske kantonen Aargau som omfatter byregionen Rheinfelden der distriktets administrative sentrum ligger. Distriktets nabodistrikt er Laufenburg i øst. Den grenser i nord mot Tyskland og i sør mot kantonen Basel-Landschaft.
Rheinfelden dekker et areal på 112.09 km² fordelt over 14 kommuner og hadde 40 925 innbyggere i 2006.
Distriktet Zofingen

Zofingen er et forvaltningsdistrikt (Bezirk) i den sveitsiske kantonen Aargau som omfatter byregionen Zofingen der distriktets administrative sentrum ligger. Distriktets nabodistrikter er Aarau og Kulm i øst. Den grenser i nord mot kantonen Solothurn, i vest mot kantonen Bern og i sør mot kantonen Luzern.
Zofingen dekker et areal på 142.01 km² fordelt over 18 kommuner og hadde 61 493 innbyggere i 2006.