jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stefan Petzner

Stefan Petzner (født 17. januar 1981 i Tamsweg) er en østerriksk politiker og tidligere journalist. Han overtok som formann for Bündnis Zukunft Österreich (BZÖ) etter Jörg Haiders død. Petzner var en nær medarbeider av Haider.
Stefan Petzner studerte kommunikasjonsvitenskap ved Alpen-Adria-Universität Klagenfurt. I 2004 ble han utnevnt til pressetalsmann for guvernør Jörg Haider i Kärntens delstatsregjering. Han ble nestleder og generalsekretær i BZÖ i juni 2006, og ledet partiets valgkamp ved de nasjonale valgene i 2006 og 2008, samt partiets valgkamplignende sommerkampanje i 2007.
Etter Haiders død ble han utpekt til ny partiformann.
Petzner omtalte etter Haiders død Haider som mannen i sitt liv, noe som ledet til spekulasjoner om et forhold mellom Haider og Petzner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på ORFs nettsider
Baltoslaviske språk

Baltoslaviske språk er en språkgruppe i den indoeuropeiske språkfamilien. Ikke alle forskere er enige i denne klassifiseringa, og flere regner de baltiske og de slaviske språka som to uavhengige språkgrupper i den indoeuropeiske familien. 
Det var en intens debatt om dette på begynnelsen av 1900-tallet, der noen mente at likhetstrekka mellom de baltiske og de slaviske språka er genetisk relatert, mens andre mente at det er et resultat av språkkontakt..
I dag er det et flertall som mener at det er snakk om en genetisk relasjon, blant annet etter grundige komparative undersøkelser.


== Referanser ==
Eksefjorden

Eksefjorden er en fjord langs grensen mellom kommunene Bamble og Kragerø i Telemark. Fjorden strekker seg 6 km fra Mosholmen og Askholmene og østover nord for Langøy. I vest går Eksefjorden over i Fossingfjorden.Masteskjær er et kjent landemerke for fartøyer som passerer dampskipsleden gjennom Eksefjorden. Masteskjær er en avlang holme beliggende omkring 200 meter vest-sørvest fra Klokkertangen og 200 meter sørøst av Trolldalens utløp i Eksefjorden. Den er 100 meter lang og 30 meter bred, og ikke bebodd av mennesker.


== Referanser ==
Melbyfjorden

Melbyfjorden er en fjord i Bamble kommune. Den strekker seg litt over to kilometer fra Lilleatlanteren ved innløpet til Brevikstrandfjorden og sørvestover mot Kjønnøya. Melby, som har gitt navn til fjorden, ligger på fastlandet like nord for fjorden. På andre siden av Kjønnøya ligger Trosbyfjorden.Havneholmene ligger i Melbyfjorden og er en del av Skjærgårdsparken i Bamble. Her ligger det flere forankringssteder for småbåter. 


== Referanser ==
Brevikstrandfjorden

Brevikstrandfjorden er en fjord i Bamble kommune. Den strekker seg to kilometer fra Lilleatlanteren ved øya Kråka og nordover mot Brevikstranda, som har gitt navn til fjorden.


== Referanser ==
Lyngørfjorden

Lyngørfjorden er en fjord i Tvedestrand kommune som ligger i området nord for Lyngør. Den strekker 8,5 kilometer sørvestover fra Teistholmen til Gjesøya sør for Krokvåg.En rekke øyer danner den sørlige grensen av fjorden. Fra øst mot vest er disse blant annet Odden, Holmen, Steinsøya og Askerøya (alle fire bebodd), Bukkeholmene, østre Lyktene, store Bastholmen og Gjesøya. Sør for den vestlige delen av Lyngørfjorden ligger Sandøyfjorden.


== Referanser ==
Apatrobus

Apatrobus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Patrobini Kirby, 1837
Slekten Apatrobus Habu et Baba, 1960
delgruppe Apatrobus Habu et Baba, 1960a
Apatrobus cornifer Kasahara et Y. Ito, 1994
Apatrobus echigonus Habu et Baba, 1962
Apatrobus hasemiya Morita, 1990
Apatrobus hayachinensis Nakane, 1968
Apatrobus hikosanus Habu, 1953
Apatrobus ishiharai Kasahara et Y. Ito, 1994
Apatrobus ishizuchiensis Habu, 1976
Apatrobus iwasakii Morita, 1987
Apatrobus jakuchiensis Habu, 1977
Apatrobus kurosawai Morita, 1986
Apatrobus narukawai Morita, 1989
Apatrobus nishiawakurae Habu, 1980
Apatrobus odanakai Kasahara, 1995
Apatrobus ohdaisanus Nakane, 1963
Apatrobus ohtsukai Morita, 1993
Apatrobus satoui Habu, 1976
Apatrobus tsurugiensis Habu, 1976
Apatrobus yamajii Kasahara, 1995
delgruppe Apenetretus Kurnakov, 1960
Apatrobus ambiguus Bates, 1883
Apatrobus dilatatus Bates, 1883
Apatrobus nanhutanus Habu, 1973
Apatrobus shirahatai Habu et Baba, 1960
Apatrobus shoorengensis Habu et Baba, 1962)
Apatrobus smetenai Zamotajlov et Sciaky, 1996
Apatrobus yushanensis Habu, 1973
delgruppe INCERTAE SEDIS (Apatrobus Habu et Baba, 1960)
Apatrobus andrewesi Zamotajlov, 1990
Apatrobus dentatus Zamatajlov et Sawada, 1996
Apatrobus koiwayai Zamotajlov et Sawada, 1996
delgruppe Parapatrobus Zamotajlov, 1992
Apatrobus brancuccii Zamotajlov, 1992
Apatrobus sikkimensis Deuve et Ledoux, 1987


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Apatrobus i Encyclopedia of Life 
(en) Apatrobus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Apatrobus hos NCBI 
Apatrobus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Apatrobus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Patrobini – Tree of Life engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Archipatrobus

Archipatrobus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Patrobini Kirby, 1837
Slekten Archipatrobus Zamotajlov, 1992
Archipatrobus deuvei Zamotajlov, 1992
Archipatrobus flavipes Motschulsky, 1864
Archipatrobus suensoni Zamotajlov et Kiyzhanovskij, 1990


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Archipatrobus i Encyclopedia of Life 
(en) Archipatrobus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Archipatrobus hos NCBI 
Archipatrobus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Archipatrobus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Skjegglav

Skjegglav eller gubbeskjegg (latin: Alectoria) er en slekt av hengende lav. Plantelegemet (thallus) – som i likhet med andre lavslekter er en symbiose mellom en sopp og en fotosyntesevert (alge) – henger på grener i trær og kan bli inntil 30 cm langt.
Legg merke til at ordet skjegglav er det korrekte navn på slekten Alectoria, men arter i brunskjegg-slekten Bryoria har også navn med «-skjegg» i seg.
Skjegglav hører til gruppen busklav innenfor familien Parmeliaceae, og det er i alt 30-40 arter av hengende busklav i Norden, fordelt på slektene:

Skjegglav (Alectoria Ach.) – 3 arter i Norge
Brunskjegg (Bryoria Brodo & D. Hawksw.) – 15 arter i Norge
Strylav (Usnea Dill. ex Adans.) – ca. 18 arter i Norge
Ragglav (Ramalina Ach.) [Tilhører Ragglavfamilien, Ramalinaceae] – ca. 15 arter i Norge.
Skjegglav vokser på trær, særlig på gran i eldre skoger. Reduksjon av svovel i nedbøren i Norge har gitt økt framvekst av skjegglav og brunskjegg.I en overlevelsessituasjon kan sjegglav spises om den lutes og kokes. Den er rik på karbohydrat.


== Taksoniomi og arter ==
Universitetet i Oslo har registrert mer enn 90 000 arter av lav, og det er et stort antall slekter og arter også i Norge. Den taksonomiske plasseringen av slekten gjengis nedenfor:

Divisjon: Sekksporesopper (Ascomycota)
Klasse:Lecanoromycetes
Orden: Lecanorales, 1932
Familie: Parmeliaceae, 1827
Skjegglav (Alectoria Ach.) – 3 arter i Norge
Rabbeskjegg (A. ochroleuca (Hoffm.) Massal.)
Gubbeskjegg (A. sarmentosa (Ach.) Ach.)
Jervskjegg (A. nigricans (Ach.) Nyl.)
Alectoria imshaugii
Alectoria nidulifera, Storbritannia
Alectoria nigricans, Storbritannia
Alectoria vancouverensis, Nord-Amerika


== Referanser ==


== Litteratur ==
Krog, Hildur/Østhagen, Haavard/Tønsberg, Tor: Lavflora. Norske busk- og bladlav, Oslo 1994, ISBN 82-00-41445-0
ITIS - Alectoria


== Eksterne lenker ==
(en) skjegglav – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) skjegglav i Encyclopedia of Life 
(en) skjegglav i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skjegglav hos Artsdatabanken 
(sv) skjegglav hos Dyntaxa 
(en) skjegglav hos Index Fungorum 
(en) skjegglav hos ITIS 
(en) skjegglav hos MycoBank 
(en) skjegglav hos NCBI 
(en) Kategori:Alectoria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alectoria (Parmeliaceae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Holmedal kirke

Holmedal kirke kan referere til:

Holmedal kirke (Askvoll), en langkirke fra 1869 i Askvoll kommune i Sogn og Fjordane fylke.
Holmedal kirke (Kvinnherad), en langkirke fra 1882 i Kvinnherad kommune i Hordaland fylke.
Sporer i melk

Sporer i melk er aerobe, sporedannende bakterier som lever i landbruksomgivelser og danner sporer i melk fra husdyr. bakteriene er i stand til å kapsle de seg inn og danne sporer som kan gå i melken. Disse bakteriene er meget hardføre og vanskelige å bekjempe.


== Sommersporer (Bacillius cereus) ==
Bacillus cereus er en aerob (oksygenbrukende) bakterie som ofte går under navnet «sommerspore» fordi den sprer seg ekstra mye i varmt vær. Melken surner raskere om sommeren – den søtkoalugerer, dvs at melka ”syrner” uten at den er sur. Lav temperatur på vaskevann (40-45°C) i landbruksomgivelser medfører at melkefett danner belegg og sporene formere seg ekstra mye. 


=== Tiltak for å unngå sporer i melk ===
Tiltak for å unngå Bacillus cereus-sporer i melk, omfatter:

Avtørking av spener med klut
Formelking av 3-4 stråler før påsett av melkemaskin
Bruk av spenedrypp eller -krem etter melking
Vask av kluter og anlegg ved 70-80°C
Rask nedkjøling av melka etter melkingen
God rengjøring i fjøs og uthus
God surfôrkvalitet i fjøset
God drenering på utearealer
Maursyreholdige tilsetningsmidler senker pH under 4,2
Brunkrinslav

Brunkrinslav (latin: Melanelia) er en slekt av lavdannende sopp. Mange av artene vokser på trær, noen også på stein. Plantelegemet (thallus) – som i likhet med andre lavslekter er en symbiose mellom en sopp og en fotosyntesevert (alge) – kan vokse på stammen av løvtrær, eksempelvis bjørk. I Norge finnes 16 – 17 arter.
Brunkrinslav hører til familien Parmeliaceae, er mørkebrun eller svartbrun og godt festet til trestammer/større grener eller til stein.


== Taksoniomi og arter ==
Snømållav (M. olivacea) vokser og klatrer oppover stammen av særlig bjørk, og går helt opp i fjellbjørkebeltet. 
Universitetet i Oslo har registrert mer enn 90.000 arter av lav, og det er et stort antall slekter og arter også i Norge. Den taksonomiske plasseringen av slekten gjengis nedenfor:

Divisjon: Sekksporesopper (Ascomycota)
Klasse:Lecanoromycetes O.E.Eriksson & Winka
Orden: Lecanorales Nannfeldt 1932
Familie: Parmeliaceae Zenker 1827
Brunkrinslav (Melanelia Essl.) – ca. 17 arter i Norge:
M. agnata (Nyl.) Thell
Brunberglav (M. commixta (Nyl.) Thell)
Svart steinlav (M.disjuncta (Erichsen) Essl.)
Vortelav (M. exasperata (De Not.) Essl.)
Klubbebrunlav (M. exasperatula (Nyl.) Essl.)
Stiftbrunlav (M. fuliginosa (Fr. ex Duby) Essl.)
Svartberglav (M. hepatizon (Ach.) Thell)
Rimkrinslav (M. infumata (Nyl.) Essl.)
Sørlandslav (M. laciniatula (Flagey ex H. Olivier) Essl.)
Snømållav (M. olivacea (L.) Essl.)
Blokkrinslav (M. panniformis (Nyl.) Essl.)
Falsk snømållav (M. septentrionalis (Lynge) Essl.)
Hodesteinlav (M. sorediata (Ach.) Goward & Ahti)
Blankkrinslav (M. stygia (L.) Essl.)
Matt brunlav (M. subargentifera (Nyl.) Essl.)
Brun barklav (M. subaurifera (Nyl.) Essl.)
Prikksteinlav (M. tominii (Oxner) Essl.)
Melanelia culbersonii (Melanelia culbersonii) – Nord-Amerika
Melanelia piliferella (Melanelia piliferella) – Australia


== Litteratur ==
Krog, Hildur/Østhagen, Haavard/Tønsberg, Tor: Lavflora. Norske busk- og bladlav, Oslo 1994, ISBN 82-00-41445-0


== Eksterne lenker ==
(en) Brunkrinslav i Encyclopedia of Life 
(en) Brunkrinslav i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Brunkrinslav hos Artsdatabanken 
(sv) Brunkrinslav hos Dyntaxa 
(en) Brunkrinslav hos Index Fungorum 
(en) Brunkrinslav hos MycoBank 
(en) Brunkrinslav hos NCBI 
(en) Kategori:Melanelia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Melanelia – detaljert informasjon på Wikispecies
Kivusjøen

Kivusjøen er en innsjø på grensen mellom Den demokratiske republikken Kongo og Rwanda. Den ligger i den Albertinske (vestlige) Riftdalen, en del av Riftdalen i Afrika. Kivusjøen har utløp gjennom elva Ruzizi, som renner sørover til Tanganyikasjøen. Innsjøen hører til De store sjøer i Afrika.
Innsjøen har et areal på 2 700 km² og ligger på en høyde av 1 461 moh. Sjøen ligger i en riftdal som sakte utvider seg, noe som forårsaker vulkansk aktivitet i området. Dette gjør også at sjøen er usedvanlig dyp, og med en gjennomsnittdybde på 237 meter og en største dybde på 480 meter er den verdens 15. dypeste innsjø. Innsjøen er omringet av høye fjell. I den sørlige delen av sjøen ligger øya Idjwi, som er den tiende største øya i en innsjø i verden. De største byene ved Kivusjøen er  Bukavu og Goma i Kongo og Gisenyi, Kibuye og Cyangugu i Rwanda.
Den første europeeren som besøkte sjøen var tyskeren Gustav Adolf von Götzen i 1894. Området rundt sjøen har vært et sentralt åsted for konflikten mellom Hutu og Tutsi-folkene i Rwanda, og deres allierte i Kongo, som blant annet har ført til folkemordet i Rwanda i 1994 og den første og andre krigen i Kongo. Kivusjøen ble spesielt beryktet som et dumpested for ofrene fra folkemordet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Kivu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lørenskog helikopterplass, AHUS

Lørenskog helikopterplass, AHUS er en helikopterplass som ligger på vestsiden av Akershus universitetssykehus i Lørenskog kommune i Akershus fylke.


== Kilder ==
Luftambulansetjenesten. Våre baser - Lørenskog
EM på skøyter 1963, menn

EM på skøyter 1963, herrer ble avholdt på Nya Ullevi i Göteborg den 2. og 3. februar 1963 med 38 deltakere fra 14 nasjoner. 
Nils Egil Aaness vant mesterskapet foran Knut Johannesen og Per Ivar Moe. Magne Thomassen ble nummer fire.


== Program ==


== Mesterskapsrekorder ==


== Medaljevinnere ==
SammenlagtmedaljerDistansemedaljer


=== Sammenlagt ===
Tall bak tid er plassering.

MR = Mesterskapsrekord
NCxx = ikke kvalifisert for siste distanse, 10 000 m.


== Eksterne lenker ==
(en) EM på skøyter 1963, herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. EM på skøyter 1963 for herrer
«European Championships 1963 (Men)» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 12. februar 2010. Besøkt 29. april 2012. 
(en) Medaljefordeling og resultater på The-Sports.org
Knut Bjørnsen (NRK arkivet) kommenterer Aaness' 500 m i Göteborg 1963
Peter Møllers vei (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Peter Møllers vei.Peter Møllers vei (1–15, 2–14) er en vei på Løren i bydel Grünerløkka i Oslo. Den starter som en fortsettelse av Frydenbergveien ved Alnabanen, krysser Lørenveien og ender blindt ved Ring 3. 
Bebyggelsen på begge sider av Peter Møllers vei er opprinnelig stort sett næringsbygg, men i samband med utbygginga av Lørenbyen er dette blitt ei sentral gate mellom boligfeltene, og bare på noen tomter nærmest Ring 3 vil det – etter planen – forbli reine næringsbygg. 
I 2016 åpnet Løren stasjon på T-banen med utgang mot Peter Møllers vei.
Nr 2 er den freda Kanonhallen, som er et lokalt kultursted.
Veien er oppkalt etter apoteker og tran-«oppfinner» Peter Møller. Firmaet han grunnla, anla i 1938 en tranfabrikk i nr 13. Den er fortsatt i drift.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Peter Møllers vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 446. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (P)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Peter Møllers vei

Peter Møllers vei finnes flere steder:

Peter Møllers vei (Oslo)
Peter Møllers vei (Røros)
Lørenfaret

Lørenfaret finnes flere steder:

Lørenfaret (Oslo), en liten blindvei på Løren bydel Grünerløkka i Oslo.
Lørenfaret (Sørum)
Breisjåveien (Oslo)

Breisjåveien (18–54, 31–49) er en vei på Sinsen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Lørenveien ved Sinsen skole til Sinsenveien. 
Bebyggelsen består av villaer og tomannsboliger.
Navnet ble foreslått av daværende overlærer ved Sinsen skole; Endre Nagell Bjordal, som var nynorskmann og flyttet inn med familien i Breisjåveien 43. Det er trolig ment som en variant av naboveien Vidsynveien.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Vidsynveien (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Vidsynveien.Vidsynveien (1–9, 2a–6) er en vei på Sinsen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Olav Hegnas vei til Sinsenveien.
Bebyggelsen består av villaer og flermannsboliger.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Vidsynveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 618. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (V)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Odd Selmer

Odd Selmer (født 7. februar 1930 på Lillehammer) er en norsk journalist og forfatter.
Han sluttet som journalist og startet med å skrive dramatikk, romaner og reiseskildringer etter seieren i en dramatikerkonkurranse i Bergen i 1970. Selmer er mest kjent for sine hørespill, som er oversatt til over fjorten språk. Han valgte å spesialisere seg på «bruksdramatikk med utgangspunkt i det journalistiske», en sjelden sjanger som kun få – blant annet Gunnar Hagen Hartvedt, hadde forsøkt før ham.  Ellers har han skrevet om idrett og likestilling og vært formann i Norske Dramatikeres Forbund.
Han er faren til forfatteren Aksel Selmer.


== Bibliografi ==


=== Hørespill ===
Pappas dag (produsert 1990)
Fru Mao (tre deler, produsert 1989)
På egne ben (seks deler, produsert 1987)
Otium (produsert 1985)
Paradisløpet (produsert 1985)
Det er min vår i høst (mest kjent) (produsert 1983, reprise 1991)
Som gul morild i blodet (produsert 1981, reprise 1985)
En våken og fri presse (1976)
Butikksjefen (produsert 1975, reprise 1976)
Alpinisten (produsert 1975, reprise 1976 og 1981)
Misjonæren (produsert 1973)
Vennskapets frukter (1972)
Reisende (produsert 1972, reprise 1974)
Virkelighetens verden (produsert 1972, reprise 1975)
Amerikaturen (produsert 1971, reprise 1973)


=== Romaner ===
Og verden var som ny  1992
Det året Mao døde   1984
To komedier om kjærlighet   1981
Barbara Arbuthnott   1977
Gullburet   1975
Skriftemålet   1965
Døden kommer bakfra   1963


=== Sceneteater ===
Det er min vår i høst (1981)
Dobbeltspill (1979)
Spill (1973)


=== Fjernsynsdramatikk ===
Det er min vår i høst (1982)
Løperne (1976)
Hva er i veien med den gutten? (1974)
Mine damer! (1973)
Kommunikasjon (1972)


=== Reiseskildringer ===
Gjennom Canada i prærievognens spor   1958


== Priser ==
Dramatikerprisen i Bergen 1970
Nordisk hørespillpris 1971-72 for Amerikaturen
NRKs dramapris 1985
Sosialdepartementet og Radioteatrets konkurranse, 1. pris i klassen Aktive eldre for hørespillet Otium (1985)
Bærumsstipendet 1986
Ibsenprisen 1988 for På egne ben.  Kroner 25 000.
Kulturdepartementets stipend til gamle kunstnere, kroner 20000 (1999)


== Litteratur ==
Hartenstein, Tilman: Det usynlige teatret. Radioteatrets historie 1926-2001, Oslo 2001, s. 208


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Odd Selmer i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Vidsynveien

Vidsynveien finnes flere steder:

Vidsynveien (Oslo)
Vidsynveien (Tofte)
Vidsynvegen (Porsgrunn)
Vidsynvegen (Åbogen)
Kvinnelig FIDE-mester

Kvinnelig FIDE-mester WFM (Woman FIDE Master på engelsk) er kvinnenes svar på den åpne FIDE Mester (FM) tittelen utdelt av det internasjonale sjakkforbundet FIDE. Den rangeres under den åpne Mesterkandidat (CM) tittelen. I motsetning til de høyere rangerte titlene GM, IM, WGM og WIM kan ikke WFM oppnås ved at spilleren får et bestemt antall normer og får en rating som passerer et bestemt nivå. Ifølge FIDEs håndbok tildeles spilleren WFM tittelen ved å oppnå et av følgende resultater:

66.66% score eller bedre over 9 partier i olympiaden
66.66% score eller bedre over 7 partier i VM eller kontineltalcup for lag
Delt førsteplass (opp til 3 stk) i VM for Ungdom i klassene U-16/14/12/10
Delt førsteplass (opp til 3 stk) i VM for blinde, døve eller handikappede [merk dette er 3 forskjellige]
Delt førsteplass (opp til 3 stk) i kontinentalmesterskap, det sørøstasiatiske eller arabiske mesterskapet
50% eller bedre over 9 partier i soneturneringer.
Gullmedalje i VM for amatører


== Referanser ==
Andreas Ottl

Andreas Ottl (født 1. mars 1985 i München, Tyskland) er en tysk fotballspiller som spiller defensiv midtbane for Hertha BSC Berlin, hvor han er nummer 8. Han har også spilt på det tyske U-20 og U21-landslaget i fotball.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Andreas Ottl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Andreas Ottl – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Andreas Ottl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andreas Ottl – FIFA 
(en) Andreas Ottl – UEFA 
(en) Andreas Ottl – Transfermarkt 
(en) Andreas Ottl – WorldFootball.net 
(en) Andreas Ottl – FootballDatabase.eu 
(de) Andreas Ottl – fussballdaten.de 
(en) Andreas Ottl – Soccerway 
(es) Andreas Ottl – as.com
Kvinnelig mesterkandidat

Kvinnelig mesterkandidat (engelsk: Woman Candidate Master, forkortet WCM) er en tittel som utstedes av  Verdenssjakkforbundet (FIDE). Tittelen rangeres nederst av de offisielle sjakktitlene som FIDE tildeler sjakkspillere. I likhet med WFM, oppnås ikke WCM ved at spilleren får et bestemt antall normer og får en rating som passerer et bestemt nivå. Ifølge FIDEs håndbok tildeles spilleren WCM-tittelen ved å oppnå et av følgende resultater:

50 % score eller bedre over 7 partier i olympiaden
50 % score eller bedre over 7 partier i VM eller kontinentalcup for lag
sølv eller bronse i VM for Ungdom i klassene U-16/14/12/10
sølv eller bronse i VM for blinde, døve eller handikappede [merk dette er 3 forskjellige]
sølv eller bronse i kontinentalmesterskap, det sørøstasiatiske eller arabiske mesterskapet
Delt førsteplass (opp til 3 stk) i den amerikanske sjakkfestivalen for jenter klassene U-18/16/14/12/10
40 % eller bedre over 9 partier i soneturneringer.
Delt førsteplass eller sølv i VM for amatører


== Referanser ==
Martín Demichelis

Martín Gastón Demichelis (født 20. desember 1980 i Justiniano Posse i provinsen Cordoba i Argentina) er en argentinsk trener og tidligere fotballspiller. 
Han kom fra Màlaga CF ved årsskiftet 2012/13 og spilte for River Plate fram til 2003. Han ble olympisk mester for Argentina under OL i Beijing 2008.
Etter at han la opp ble han trener. Per mars 2020 var han trener for Bayern Münchens U-19-mannskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Martín Demichelis – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Martín Demichelis – FIFA 
(en) Martín Demichelis – UEFA 
(fr) Martín Demichelis – LÉquipe 
(en) Martín Demichelis – Transfermarkt 
(en) Martín Demichelis – Transfermarkt (manager) 
(en) Martín Demichelis – national-football-teams.com 
(en) Martín Demichelis – WorldFootball.net 
(en) Martín Demichelis – Soccerbase.com 
(en) Martín Demichelis – FootballDatabase.eu
Christian Lell

Christian Lell (født 29. august 1984 i München, Tyskland) er en tysk fotballspiller som spiller høyreback for Hertha BSC Berlin, hvor han er nummer 30. Han har også spilt på det tyske U20 og U21 landslaget i fotball.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Christian Lell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Christian Lell – UEFA 
(en) Christian Lell – Transfermarkt 
(en) Christian Lell – WorldFootball.net 
(en) Christian Lell – FootballDatabase.eu 
(de) Christian Lell – fussballdaten.de 
(es) Christian Lell – as.com