jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Giuseppe Gibilisco

Giuseppe Gibilisco (født 5. januar 1979 i Siracusa) er en italiensk friidrettsutøver (stavhopp). Gibilisco innledet sin karriere med tredjeplass i junior-VM 1998. Som senior tok det tak før han lykkes i å slå gjennom. Han havnet på tiendeplass både under OL 2000 i Sydney og EM 2002 i München. Under VM 2003 i Paris vant Gibilisco gull ved å notere ny personlig rekord på 5,90. Selv om han hoppet 5,85 under OL 2004 i Athen holdt dette bare til tredjeplass bak amerikanerne Tim Mack og Toby Stevenson. Ikke heller under EM 2006 i Göteborg nådde Gibilisco noe større fremgang da han endte på sjuendeplass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giuseppe Gibilisco – Olympics.com 
(en) Giuseppe Gibilisco – Olympic.org 
(en) Giuseppe Gibilisco – Olympedia 
(en) Giuseppe Gibilisco – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giuseppe Gibilisco – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Giuseppe Gibilisco – Italias olympiske komité 
(en) Giuseppe Gibilisco – IBSF 
(en) Giuseppe Gibilisco – World Athletics 
(it) Giuseppe Gibilisco – FIDAL 
(en) Giuseppe Gibilisco – Diamond League
Pietro d’Abano

Pietro d'Abano (født 1250, død  1316), også kjent som Petrus De Apono eller Aponensis, var en italiensk filosof, astrolog og professor i medisin i Padova. Han er spesielt kjent for å ha skrevet Conciliator Differentiarum, quœ inter Philosophos et Medicos Versantur. Han ble anklaget for kjetteri og ateisme og stilt for inkvisisjonen. Han døde i fengselet før saken hans ble avgjort.


== Referanser ==
Metallfeber

Metallfeber er en sykdom med influensalignende symptomer som kjennetegnes ved feber, muskelsmerter, frysninger, kvalme og slapphet. Sykdommen kan oppstå etter å ha blitt utsatt for røyk fra en rekke metaller, eksempelvis sink- og kadmiumrøyk. Symptomene oppstår 3–10 timer etter eksponering og går vanligvis over etter 1 til 2 døgn.Det ble i 2011 mistanke om at miljøammunisjonen som benyttes av det norske forsvaret gir soldater denne sykdommen. I Forsvaret er det per 7. mai 2011 skyteforbud med miljøammunisjon.


== Referanser ==
Aareavaara

Aareavaara er et lite tettsted i Pajala kommune i Norrbottens län, Sverige. Den ligger like ved Muonioälven (finsk: Muonionjoki), som er grenseelv mellom Sverige og Finland.
Stedet ble grunnlagt i 1828 av nybyggeren Henrik Isaksson fra Parakkavaaraa og hans kone Margareta Anderdotter Karlström fra Kaunisvaara.


== Eksterne lenker ==
Välkommen til Aareavaara Arkivert 6. januar 2016 hos Wayback Machine. Pajala kommune. Lesedato 3. februar 2016.
Juhonpieti och Erkheikki

Juhonpieti och Erkheikki er et lite tettsted i Pajala kommun i Norrbottens län, Sverige.
Juhonpieti ble grunnlagt i 1613 av Per Persson Karvonen fra Pajala. Byen ble oppkalt etter hans sønnesønn Per Johansson Karvonen (død 1743), hvis finske navneform er «Juhon Pieti».
Erkheikki ble grunnlagt 1651 av Erik Eriksson Niva fra Pajala, sønnesønn av Pajalas grunnlegger, birkarlen Lasse Pajanen. Byen er oppkalt etter Erik Eriksson Nivas sønn Henrik Eriksson Erkki, hvis finske navneform er «Erkin Heikki».
Møller (navn)

Møller er et norsk og dansk slektsnavn.
Personer med Møller som slektsnavn:

Albert Møller (Snipp-møller) (født 1864), norsk kunstner og byoriginal.
Alexander Christian Møller (1762–1847), norsk lege og eidsvollsmann.
Andreas Christian Møller (1796–1874), norsk døvepedagog.
Arne Møller (født 1960), norsk fotballspiller.
Hans Thiis Møller (født 1812), norsk kjøpmann.
Ingeborg Møller (egentlig Katharina Elisabeth Storm), (1878–1964), norsk forfatter.
Ivar Møller (1915–2008) norsk motstandsmann og radiotelegrafist under andre verdenskrig
Katti Anker Møller (1868–1945), norsk kvinnesaksforkjemper.
Mærsk Mc-Kinney Møller (født 1913), dansk skipsreder.
Peter Möller (1793–1869), norsk apoteker, kjent for Møllers tran.
Peter Ricardus Møller (1792–1849), norsk kjøpmann.
Simen Møller (født 1988), norsk fotballspiller.
Svein Møller (1958–1999), norsk kirkemusiker, komponist og dirigent.
Ulrich Møller (født 1962), norsk fotballspiller.
Viggo F. Møller (1887–1955), dansk forfatter og redaktør.


== Se også ==
A.P. Møller-Mærsk, dansk transport- og dagligvareselskap.
Møllergruppen, et norsk selskap innen import og detaljehandel med kjøretøyer.
Borsalino (film)

Borsalino er en fransk kriminaldrama og gangsterfilm fra 1970 regissert av Jacques Deray. Hovedrollene spilles av Jean-Paul Belmondo og Alain Delon (også produsent). Den er en klassisk gangsterfilm om to rivaliserende småtjuver som møtes til et oppgjør i Marseilles underverden, men som finner ut at de heller skal samarbeide for å oppnå større makt. Manus er basert på Eugène Saccomanos roman Bandits à Marseille (1959), som igjen er basert på livet til de to franske gangsterne Paul Carbone og François Spirito, som opererte i Marseilles underverden på 1920- og 1930-tallet.Borsalino ble en av de største filmsuksessene i Frankrike i 1970. Den ble nominert til Gullbjørnen, Edgar-prisen og Golden Globe for beste fremmedspråklige film.Den ble i 1974 etterfulgt av den langt mere brutale Borsalino & Co.


== Handling ==
Delon og Belomondo spiller rollene som to tøffe gangstere i Marseilles på 1930-tallet. De jobber for en lokal gangsterboss og havner stadig høyere opp i systemet. Borsalinohattene de anskaffer seg blir et tegn på øket sosial prestisje og deres boligforhold bedrer seg også merkbart. Da de bestemmer seg for å starte sin egen gangstergesjeft havner de i en dødelig konflikt med deres boss. Feiden som oppstår får et tragisk utfall for den ene av dem.


== Om filmen ==
Aftenpostens anmelder gav den god omtale og gav spesielt mye skryt til de to hovedrolleinnehaverne. Anmelderne i VG og Dagbladet gav den terningkast tre.Filmen skulle opprinnelig ha tittelen Carbone and Spirito (navnet på to tidligere gangstere), men dette ble endret til Borsalino da produksjonsteamet ble nervøse over mulige represalier fra de to gangsternes etterkommere.


== I rollene ==
Jean-Paul Belmondo ....  François Capella
Alain Delon ....  Roch Siffredi
André Bollet ....  Poli
Michel Bouquet ....  Maitre Rinaldi
Nicole Calfan ....  Ginette
Françoise Christophe ....  Simone Escarguel
Corinne Marchand .... Mme Rinaldi
Laura Adani .... Mme Siffredi, la mère de Roch
Hélène Rémy .... Lydia
Odette Piquet.... La chanteuse
Mario David .... Mario
Lionel Vitrant .... Fernand
Dennis Berry .... Nono
Jean Aron .... Martial Roger, le comptable
André Bollet .... Poli
Pierre Koulak .... Spada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Borsalino på Internet Movie Database 
(sv) Borsalino i Svensk Filmdatabas 
(fr) Borsalino på Allociné 
(nl) Borsalino på MovieMeter 
(en) Borsalino på AllMovie 
(en) Borsalino på Turner Classic Movies 
(en) Borsalino på Rotten Tomatoes 
Film de France.com (engelsk)
Goldman Sachs

The Goldman Sachs Group, Inc., best kjent som Goldman Sachs (NYSE: GS), er en av verdens største globale investeringsbanker og meglerhus. Selskapet ble dannet i 1869, og har hovedkontor i Lower Manhattan-delen av New York City. Goldman Sachs har kontorer i mange av verdens finansielle sentre, inkludert New York City, London, Boston, Chicago, Los Angeles, San Francisco, Frankfurt am Main, Zürich og Paris.
Goldman Sachs fungerer som en finansiell rådgiver for noen av verdens ledende selskaper, største myndigheter og mest velstående familier. Det er primærhandler i det amerikanske finansdepartementets verdipapirmarked. Goldman Sachs tilbyr sine klienter rådgivning innen fusjoner & oppkjøp, tjenester innen garantistillelse, handler i elektroniske markeder og handelsstøttesystemer, investerer i private equity-avtaler, og behandler også økonomien til velstående personer og familier.
I april 2010 rettet Securities and Exchange Commission (USAs finanstilsyn) et sivilt søksmål mot selskapet for å ha lurt kunder. Goldman Sachs skal ha solgt et finansielt produkt som samlet mange subprimelån i ett, et produkt som skal ha hatt god rating, altså være et bra og trygt produkt. En av selskapets partnere, Henry Paulson, skal ha solgt produktet short, altså satt penger på at produktet ville falle i verdi. Som følge av dette mener SEC at selskapet visste at produktet de solgte var dårlig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Goldman Sachs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Guillermo Ochoa

Francisco Guillermo Ochoa Magaña (født 13. juli 1985) er en meksikansk fotballspiller som spiller for Club América.
Han har tidligere spilt for AC Ajaccio, Club América og Standard Liège.


== Karriere ==
Ochoa debuterte for Club América som 18-åring, under den nederlandske treneren Leo Beenhakker, da América spilte mot CF Monterrey i vennskapsturneringen Clausurai i 2004. Han viste fort sitt potensial og sine ferdigheter, og han tok opp kampen med daværende veterankeeper Adolfo Rios. Da sesongen 2004 startet, var det mange som spådde at Ochoa ville ta over keeperhanskene på permanent basis, da Rios hadde lagt opp. Spådommene slo feil, og den nye treneren Oscar Ruggeri tok med seg nye målvakter, blant annet den argentinske stjernekeeperen Sebastian Saja og veteranen Ricardo Martinez. Martinez' og Sajas ankomst ble et stadig voksende problem for Ochoa, som kort tid etter ble henvist til benken.
Ruggeris tid i klubben var preget av kontroversielle og mer eller mindre upopulære avgjørelser, og etter kun seks kamper i førersetet fikk han sparken. En ny trener tok over, og Guillermo Ochoa var nå for første gang fast i et lag i medvind under den nye treneren Mario Carrillo. Siden trenerskiftet har Ocho startet hver eneste kamp for América, med unntak av når han har vært skadet eller vært på landslagsoppdrag. Med Carrillo som trener vant Ochoa sin første medalje med América, da seriegullet ble tatt hjem. Ochoa har fått mye av æren for Américas utrolige seiersrekke på 28 kamper, som strakk seg over to sesonger. Guillermo Ochoa er nå frontfiguren på Nord-Amerikas versjon av EAs suksesspill FIFA 08.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Mexicos tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.Han ble tatt ut i Mexicos tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Mexicos tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guillermo Ochoa – Olympedia 
(en) Guillermo Ochoa – FIFA 
(en) Guillermo Ochoa – UEFA 
(fr) Guillermo Ochoa – LÉquipe 
(en) Guillermo Ochoa – Transfermarkt 
(en) Guillermo Ochoa – national-football-teams.com 
(en) Guillermo Ochoa – WorldFootball.net 
(en) Guillermo Ochoa – Soccerbase.com 
(en) Guillermo Ochoa – FootballDatabase.eu 
(de) Guillermo Ochoa – fussballdaten.de
Jörg Jaksche

Jörg Jaksche (født 23. juli 1976 i Fürth, Tyskland) er en tysk syklist som ble proff i 1997. Han har vært en svært god hjelperytter, og har også flere gode sammenlagtplasseringer i etapperitt som Paris-Nice og Sveits rundt. Hans beste resultat er nok seieren i Paris-Nice i 2004. 
Jaksche hadde flere plasseringer blant de 20 beste sammenlagt i Tour de France, selv om han var hjelperytter. I 2003 ble han nummer 17 sammenlagt, og gikk sannsynligvis glipp av en 14.-plass fordi han tapte over 4 minutter da han ventet med lagkameraten Joseba Beloki etter hans dramatiske fall på den 9. etappen. 


== Operación Puerto ==
Jaksches navn kom opp i forbindelse med dopingsaken rundt Eufemiano Fuentes og den såkalte Operación Puerto våren 2006, men han ble ikke dømt for noe på det tidspunktet. Da Liberty Seguros trakk seg som sponsor for laget sommeren 2006, fulgte Jaksche med over til Team Astana, men han fikk ikke kontrakt for 2007, og han slet lenge med å finne et nytt lag. Til slutt fikk han kontrakt med Tinkoff Credit Systems, som ved starten av 2007 også hadde de tidligere dopingdømte rytterne Tyler Hamilton og Danilo Hondo i stallen. 30. april ble han suspendert av Tinkoff på grunn av dopingmistanken, men han kom tilbake i slutten av mai og vant Circuit de Lorraine. I slutten av juni 2007 innrømmet Jaksche å ha brukt EPO og bloddoping siden juni 1997, og sa at han ville samarbeide med dopingetterforskerne for å få en kortest mulig straff. 19. september ble Jaksche utestengt i 1 år. Dommen hadde tilbakevirkende kraft, noe som betyr at Jaksche kunne være tilbake som syklist 2. juli 2008. Grunnen til at straffen ble såpass kort, var hans innrømmelser og samarbeid med etterforskerne. Han ble ilagt straffen av det østerrikske sykkelforbundet, fordi han nå bor i Østerrike.


== Lag ==
1997–1998 Polti
1998–2000 Team Telekom
2001–2003 ONCE
2004      CSC
2005–2006 Liberty Seguros
2006      Astana-Würth
2007      Tinkoff Credit Systems
2009 Cinelli OPD


== Viktigste resultater ==
Tour de France 1998 18.-plass
La Flèche Wallonne 2001 3.-plass
Tour de France 2002 Etappeseier på lagtempo og seier i lagkonkurransen.
Tour de France 2003 17.-plass
Tyskland rundt 2003 4.-plass
Paris–Nice 2003 4.-plass
Tour Méditerranéen 2004 Sammenlagtseier
Paris–Nice 2004 Sammenlagtseier
Romandiet rundt 2005 13.-plass
Tour de France 2005 16.-plass
Tirreno–Adriatico 2.-plass
Sveits rundt 3.-plass
Circuit de Lorraine 2007 1.-plass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jörg Jaksche – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Jörg Jaksche – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jörg Jaksche – ProCyclingStats 
(en) Jörg Jaksche – Cycling Archives 
(en) Jörg Jaksche – Cycling Quotient 
(en) Jörg Jaksche – CycleBase
Tristania (band)

Tristania er et gotisk metal-band fra Stavanger, etablert i slutten av 1996 av Morten Veland, Einar Moen og Kenneth Olsson.


== Diskografi ==
Tristania (EP) (1997)
Widow's Weeds (1998)
Midwintertears/Angina (1999)
Beyond the Veil (1999)
World of Glass (2001)
Ashes (2005)
Illumination (2007)
Rubicon (2010)
Darkest White (2013)


== Medlemmer ==
NåværendeKjetil Nordhus – Mannlig vokal
Mariangela Demurtas – Kvinnelig vokal
Anders Høyvik Hidle – Gitarist, death growl
Ole Vistnes – Bassist, vokal
Einar Moen – Synth
Tarald Lie Jr. – Trommeslager
Gyri S. Losnegaard – GitaristTidligereSvein Terje Solvang – Gitarist, death growl
Vibeke Stene – Kvinnelig vokal
Morten Veland – Mannlig vokal, gitarist
Kjetil Ingebrethsen – Death growl
Kenneth Olsson – Trommeslager
Østen Bergøy – Mannlig vokal
Rune Østerhus – BassistGjestemedlemmerRonny Thorsen – Vokalist i World of Glass
Jan Kenneth Barkved – Gjestevokal på 'Beyond The Veil'og 'World of Glass'
Pete Johanssen – fiolin på 'Widow's Weeds', 'Beyond the Veil' og 'World of Glass'
Tarald Lie – session trommeslager live 2006 –
Frank Roald Hagen – session bassist live 2005-2006


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tristania (music group) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tristania på Discogs 
(en) Tristania på MusicBrainz 
(en) Tristania på Encyclopaedia Metallum 
(en) Tristania på Spotify 
(en) Tristania på Songkick 
(en) Tristania på Last.fm 
(en) Tristania på AllMusic 
Tristania på MySpace
Åbygda

Åbygda er ei bygd i Bindal kommune ca. 18 km fra kommunesenteret Terråk med om lag 100 innbyggere lengst sør i Nordland fylke på grensen til Trøndelag fylke. Hovednæringene er jordbruk og skogbruk. Turisme, som fiske i Åelva som er en del av Åbjøravassdraget (renner fra Åbjørvatnet) samt utleie av små og storviltjakt gir mange bønder gode ekstrainntekter. 
Sportsfisket i elva har foregått siden 1890-tallet da britiske turister ferierte i bygda. De britiske turistene satte en del spor etter seg i bygda i form av bygninger etc. Stiftelsen av idrettslaget i 1929 kom som et resultat av en engelsk turists store sportsinteresse. Han arrangerte idrettsstevner i bygda om sommeren, og fristet med pengepremier der førstepremien kunne være det dobbelte av dagslønna eller mer. Premiene betalte han av egen lomme. På folkemunne var han bare kjent som Kaptein Rawson. Han var kaptein i Royal Navy og het Henry Christopher Shaw Rawson. Han var sønn av den britiske admiralen Harry Rawson. 
Åbygda er kjent for lange båtbyggertradisjoner med hovedvekt på Bindalsfæringen, en type Nordlandsbåt tilbake til vikingtiden. Åbygda er også som Otto Sverdrups fødested, nærmere bestemt på Horstad gård. En byste av han i bronse, utført av billedhuggeren Per Ung, står utenfor Bindal rådhus på Terråk.
Bygda hadde i sin tid både butikk og postkontor med postnummer 8942. Butikken ble lagt ned på 1960-tallet etter en større brann. Åbygda har siden 1895 hatt egen skole, som de siste årene har vært en såkalt friskole. Det ble bestemt å legge ned skolen fra høsten 2008 etter 113 års drift grunnet sviktende elevtall. I 1955 stod kirkegården klar til bruk. Frem til da hadde man gravlagt alle på kirkegården ved Vassås kirke.
Fylkesvei 1 (Nordland) (FV 1) starter på Terråk og går via Helstad til Fuglstad i Åbygda. Veien fikk i 2001 fast veidekke (asfalt) helt opp til Fuglstad. 
Bindalstromma, en av Norges best bevarte samiske runebommer, kommer herfra.


== Kjente åbygdinger ==
Otto Sverdrup, polfarer (1854 – 1930)


== Andre kjente ==
Edward A. Wilson (1872 – 1912), engelsk botaniker, lege og polfarer som av helsemessige årsaker tilbrakte noen somre på Horstad gård (1898 – 1901).
Fred. Olsen (f. 1929), skipsreder og nåværende eier av Horstad gård. Det var hans far Thomas Olsen som kjøpte gården i 1959.


== Lag og foreninger ==
Åbygda ungdomslag (Å.U.L.) stiftet 26. februar 1905
Åbygda idrettslag (Å.I.L.) stiftet 1929
Åbygda bondelag
Åa bygdeservice BA stiftet 20. april 2004
Åelva elveierlag
Koriåa, sangkor stiftet 1987/88
Frente para la Victoria

Frente para la Victoria (spansk, Seiersfronten) også FPV er en sosialdemokratorientert argentinsk valgallianse. Formelt sett er det fremdeles en del av partiet Partido Justicialista. Det ledes av Cristina Fernández de Kirchner.
Frente para la Victoria ble grunnlagt i 2003 for å fremme Néstor Kirchner som presidentkandidat. På grunn av uoverensstemmelser internt i partiet kunne ikke Partido Justicialista stille til valg selv.
FPV gjorde et godt valg 23. oktober 2005 og fikk 50 og 127 valgte representanter (av 257) og 14 av 24 valgte senatorer (av 72).
Opposisjonen til FPV utgjørs hovedsakelig av støttespillerne til de tidligere presidentene Eduardo Duhalde og Carlos Menem. Mange av FPVs medlemmer selv støttet disse politikerne før Néstor Kirchner kom på banen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Frente para la Victoria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carsten Dybevig

Carsten Dybevig (født 29. januar 1963 i Halden) er en norsk politiker fra Høyre. Han var vararepresentant i kommunestyret i Halden fra 1991 til 1995. Fra 1995 til 1999 var han ordfører, deretter ble han gjenvalgt i 1999 og satt som ordfører til han i 2001 kom inn på Stortinget som fast møtende vararepresenentant for Ingjerd Schou. Han var også medlem i kommunestyret i perioden 2003 til 2007.


== Yrke ==
Dybevig er siviløkonom fra University of Tulsa i Oklahoma, USA fra 1988, og Certified Public Accountant fra samme universitet i 1989 (tilsvarer statsautorisert revisor i Norge). Fra Norge har han en mastergrad i strategi og ledelse fra Norges Handelshøyskole i 2006.Han har vært ansatt i Norske Skog i forskjellige økonomistillinger fra 1989. Han var styresekretær fra 2005 til 2010, og ble i 2010 kommunikasjonsdirektør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Carsten Dybevig hos Stortinget 
(no) Carsten Dybevig hos Norsk senter for forskningsdata
Reinhard Bendix

Reinhard Bendix (født 25. februar 1916 i Berlin, død 28.  februar 1991 i Berkeley) var en tysk-amerikansk sosiolog og statsviter.
Bendix utvandret i 1938 til USA og fikk sin utdannelse der. Han tok doktorgraden ved Universitetet i Chicago, der han også startet sin universitetskarriere. Etter å ha vært ved Universitetet i Chicago fra 1943 til 1946 var Bendix et år ved University of Colorado. Deretter flyttet han i 1947 til University of California, Berkeley der han resten av sin karriere. Først var Bendix tilknyttet universitetets sosiologiske institutt, men i 1972 flyttet han til institutt for statsvitenskap. Bendix hadde gjesteforskeropphold og tilknytninger også til utenlandske institusjoner, blant annet Columbia University, University of Oxford, Det frie universitet Berlin, Universitetet i Konstanz, Det hebraiske universitetet i Jerusalem og Universitetet i Heidelberg.
Reinhard Bendix regnes som en viktig bidragsyter til historisk sosiologi og sammenlignende politikk, men bidro også innenfor politisk teori. Han spilte også en sentral rolle som den som introduserte Max Webers tenkning i USA, da særskilt gjennom boken Max Weber: An Intellectual Portrait (1960). Andre sentrale arbeider er Work and Authority in Industry (1956), Nationbuilding and Citizenship  (1964), Kings or People (1978), Force, Fate and Freedom (1984), From Berlin to Berkeley (1986) og Embattled Reason (1988–1989). 
Bendix var medlem av American Academy for the Advancement of Science og ble utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Leeds, Universitetet i Mannheim og Universitetet i Göttingen. I 1986 holdt Bendix Stein Rokkan-forelesningen ved Universitetet i Bergen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi fra University of California, Berkeley
Torhild Johnsen

Torhild Johnsen (født 14. august 1934) er en norsk politiker fra Kristelig Folkeparti. 
Hun var varaordfører i Halden fra 1997 til 2001, og ordfører fra 2001 til 2003 da Carsten Dybevig kom inn på Stortinget som vararepresentant for Ingjerd Schou.I perioden 1985 til 1989 var hun vararepresentant til Stortinget, og møtte i alt 47 dager.  Hun har også vært fylkesleder og sentralstyremedlem i KrF Kvinner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Torhild Johnsen hos Stortinget 
(no) Torhild Johnsen hos Norsk senter for forskningsdata
Død & begravet

Død & begravet (originaltittel: Dead & Buried) er en amerikansk grøsser fra 1981 regissert av Gary Sherman og med James Farentino i hovedrollen. Handlingen er lagt til en liten amerikansk kystby som rammes av en rekke groteske og uforklarlige dødsfall. Byens sheriff føler seg maktesløs og begynner å tro at noe overnaturlig står bak.Manus er skrevet av Dan O'Bannon og Ronald Shusett. Spesialeffektene er ved Stan Winston.


== Handling ==
Underlige ting foregår i den lille tåkete kystbyen Potters Bluff i New England. Besøkende myrdes på brutalt vis. Drapene utføres av en lokal gruppe som i tillegg tar bilder av drapene. Ugjerningen blir deretter fremstilt som ulykker. Byens sheriff, Dan Gillis, etterforsker de mystiske dødsfallene. Så begynner likene plutselig å forsvinne og enkelte borgere hevder overfor sheriffen å ha sett nylig avdøde i levende live. En overnaturlig forklaring virker mer og mer sannsynlig for Dan. Sporene peker mot byens begravelsesagent, Dobbs, som i det skjulte driver med ulovlige eksperimenter på lik.


== Om filmen ==
Død og begravet har fått 73 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.Filmen ble forbudt for visning på kino i Norge i 1981. En lite klipt versjon ble i 1984 lansert på video av Fram Film, men ble totalforbudt noen år etter. Filmen ble raskt assosiert med videovold.


== I rollene ==
(Utvalg)

James Farentino ....  Sheriff Dan Gillis
Melody Anderson ....  Janet Gillis
Jack Albertson ....  William G. Dobbs
Dennis Redfield ....  Ron
Nancy Locke ....  Linda
Lisa Blount ....  jente på stranda / Sykepleieren Lisa
Robert Englund ....  Harry
Bill Quinn ....  Ernie
Michael Currie ....  Herman


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Død & begravet på Internet Movie Database 
(no) Død & begravet hos Filmfront 
(sv) Død & begravet i Svensk Filmdatabas 
(da) Død & begravet i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Død & begravet på Allociné 
(en) Død & begravet på AllMovie 
(en) Død & begravet på Turner Classic Movies 
(en) Død & begravet på Rotten Tomatoes 
(en) Død & begravet på Metacritic