jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Boiere

Boiere (latin flertall: Boii, entall: Boius; gresk: Βοιοι) var en gallisk stamme i sen jernalder, dokumentert ved ulike tider i Gallia Cisalpina (latin: «Gallia på denne siden av Alpene», det vil si nordlige Italia), Pannonia (Ungarn og landets vestlige naboer), deler av Bayern, i og rundt Böhmen (som boierne har gitt navn til i de fleste språk; bestående av det meste av dagens Tsjekkia), og Gallia Narbonensis (latin for «Gallia i Narbonne», det vil si sørlige Frankrike). I tillegg er det arkeologiske bevis som indikerer at på 100-tallet f.Kr. ekspanderte gallerne fra Böhmen gjennom Kłodzkodalen (sør i Polen) og inn i Schlesien, i dag deler av Polen og Tsjekkia.De dukket første gang opp i historien i forbindelse mellom den galliske invasjon i nordlige Italia i 390 f.Kr. da de gjorde den etruskiske byen Felsina til sin hovedby Bononia (dagens Bologna). Etter en rekke kriger ble de avgjørende beseiret av romerne i slaget ved Mutina i 193 f.Kr. og deres område ble en del av den romersk provinsen Gallia Cisalpina. I henhold til Strabon, som skrev to århundrer etter hendelsene, framfor å bli ødelagt av romerne slik som deres keltiske naboer:

«Boierne ble bare drevet ut av de regionene de bodde i; etter å ha migrert til regionene rundt Ister, bodde de sammen med tauriskere, og drev krig mot dakerne inntil de ble gikk under, stamme og alt — og således forlot de deres land, som var en del av Illyria, til deres naboer som beitemarker for sauer.Rundt 60 f.Kr. ble en gruppe boiere med på helvetikernes skjebnesvangre forsøk på å erobre land i vestlige Gallia og ble beseiret av Julius Cæsar, sammen med deres allierte i slaget ved Bibracte. Cæsar bosatte levningene av denne gruppen i Gorgobina fra hvor de sendte to tusen mann for å støtte Vercingetorix i slaget ved Alesia seks år senere. De østlige boierne ved Donau ble lagt inn under Romerriket i 8 e.Kr.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rankin, David (1996): Celts and the classical world, 2. utg., London og New York: Routledge. ISBN 978-0-415-15090-3.
Plystrespråk

Plystrespråk er språk som stort sett baserer seg på kommunikasjon ved hjelp av plystring.  
Et plystrespråk er et system med plystret kommunikasjon som gjør det mulig å overføre og forstå et potensielt ubegrenset antall meldinger over lange avstander. Plystrede språk er forskjellige, alt fra de begrensede kodene som noen ganger brukes av gjeter eller dyretrenere for å overføre enkle meldinger eller instruksjoner. Oftest etterligner plystrespråk tonene eller vokalene til et talespråk, samt aspekter av dets intonasjon og prosodi, slik at trente lyttere som snakker dette språket, kan forstå det kodede budskapet. 
Plystrespråk er sjelden sammenlignet med talespråk, men det finnes i kulturer rundt om i verden. Det er spesielt vanlig i tonespråk der fløyte tonene overfører tonene i stavelsene (tonemelodier av ordene). Dette kan være fordi tonemelodien i tonespråk bærer mer av funksjonell kommunikasjonsmengde mens ikke-tonal fonologi bærer proporsjonalt mindre. Opprinnelsen til et plystret språk er det ennå ikke utført så mange studier på.Rundt om i verden finnes det cirka 60 mer eller mindre utvikla plystrespråk.  De fleste plystrespråkene finnes på Kanariøyene. 


== Liste over plystrespråk ==
Følgende liste er over språk som eksisterer eller eksisterte i en plystret form. I noen tilfeller er plystring en viktig og integrert del av språket og kulturen. 

Amerika
Alaska: Yupik
USA: Taos
Mexico: Amuzgo, Chinantec, Ch'ol, Kickapoo, Mazatec, Nahuatl, Otomi, Sayula Popoluca, Tepehua, Totonac, Zapotec, plystrende spansk i Tlaxcala
Bolivia: Sirionó
Colombia: Desano
Brasil: Pirahã
Asia
Kina: Bai
Vietnam: Hmong
Myanmar: Hake
Nepal: Chepang for Sibiriske Yupik-folk på St. Lawrence Island, for Alaska Yupik-folk se Amerika Yupik ovenfor
Europa
Spania (La Gomera og El Hierro, Kanariøyene): El Silbo ("Silbo Gomero")
Frankrike (landsbyen Aas, Pyreneene): Occitansk språk Hellas (landsbyen Antia på øya Euboea): Sfyria
Tyrkia: tyrkisk fuglespråk (landsbyen Kuşköy)
Afrika
Etiopia: Benk
Vest-Afrika: Bafia, Bape, Birifor, Bobo, Burunsi, Daguri, Diola, Ewe, Fongbe, Marka, Ngwe, Twi, Tshi, Ule (blant andre)
Ghana: Nchumburu
Nigeria: Yoruba
Kamerun: Gbaya, Doohwaayo, Mofu
Oseania
Ny-Guinea: Gadsup, Binumarien, Abau, Polopa, Telefol, Bauzi, (muligens Tairora og Narak, i sistnevnte angivelig knyttet til åndene som snakker)


== La Gomera ==
Innbyggere på La Gomera, en av Kanariøyene, bruker et plystrespråk kalt silbo gomero. Språket ble utviklet fordi terrenget på La Gomera var vanskelig å navigere i, og de trengte en måte å kommunisere på over lange avstander. Ved å plystre i forskjellige toneleier og kombinasjoner er det mulig å kommunisere på en avstand opp til tre kilometer. El silbo er tatt inn i som mesterverk av UNESCO.


== Se også ==
Plystring
Silbo gomero


== Referanser ==
Charles Schepens

Charles L. Schepens (født 13. mars 1912, død 28. mars 2006) var en betydningsfull amerikansk oftalmolog, av mange ansett som grunnleggeren av moderne netthinnekirurgi. Han var også medlem i Den franske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig.
Schepens var født i Belgia og studerte der. Under krigen ble han først medlem av den belgiske, og senere den franske, motstandsbevegelsen. Etter krigen flyttet han til USA og opptok sin karriere som øyekirurg.


== Referanser ==
Nini Stoltenberg

Nini Stoltenberg (født 11. februar 1963 i Beograd, død 27. juli 2014) var en norsk programleder. Hun studerte en periode jus, men fikk karriere innenfor fjernsyn. Stoltenberg åpnet opp om sine rusproblemer i 2001, og var da med på å bekjempe skam og stigma knyttet til rusavhengighet.


== Tidlig liv ==
Nini Stoltenberg vokste opp i Oslo som den yngste av tre søsken. Nini Stoltenberg var lillesøsteren til Camilla Stoltenberg og Jens Stoltenberg og datter til Thorvald Stoltenberg og Karin Stoltenberg.
17 år gammel deltok Stoltenberg på en Bruce Springsteen-konsert, hvor hun ble trukket opp på scenen og danset sammen med superstjernen.Hun studerte jus. En biografi om faren hennes fra 1995 beskrev Stoltenberg-familien som en spesielt sammensveiset familie, kjent for sin gjestfrihet og åpenhet.


== TV-karriere ==
Hun jobbet blant annet som innspillingsleder i Dagsrevyen på NRK, som reporter i På tide med Ole Paus med Ole Paus som programleder, på TV3 fra 1992 til 1994 og som programleder for Kvinnene på taket på TV3 i 1994. Hun var produsent for talkshowet Argus i 1993 med advokaten Mona Høiness. Hun gjorde en kort opptreden, som seg selv, i en episode av komedie-TV-serien Uti vår hage, vist på TV i mars 2008.


== Rusmisbruk ==
I 1991, 27 år gammel, ble Stoltenberg rusmisbruker, og i begynnelsen av 1990-årene gikk hun på heroin. Hun var mer eller mindre rusfri etter at hun ble innlagt og avvendt i 1997. Sammen med samboer Karl John Sivertsen gav Nini Stoltenberg ofre for rusavhengighet et ansikt. Hun døde av hjertesvikt i 2014 etter lengre tids sykdom.


== Omtale ==
I 2018 ble det utgitt en biografi skrevet av hennes barndomsvenn Lars Lillo-Stenberg på oppfordring fra Thorvald Stoltenberg.I Rikets tilstand i 2001 fortalte Nini for første gang om rusmisbruket, og om familiens kamp for å redde henne. Intervjuet er et av de mest sette i TV 2s historie og endret mange nordmenns holdninger til mennesker med rusproblemer.


== Personlig liv ==
Stoltenberg hadde et langvarig forhold til Karl John Sivertsen (1951–2013) fra Odda, en tidligere rusmisbruker som ble dømt for et væpnet bankran på 1970-tallet (han ble løslatt i 1983).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lars Lillo-Stenberg Nini, Gyldendal 2018 ISBN 9788205505445


== Eksterne lenker ==
(en) Nini Stoltenberg på Internet Movie Database
The Cosmos Rocks

The Cosmos Rocks er et musikkalbum fra Queen + Paul Rodgers som ble utgitt 15. september 2008 i Europa, og blir utgitt 28. oktober 2008 i Nord-Amerika. 
Albumet har tretten nye sanger skrevet av Brian May, Roger Taylor og Paul Rodgers. Dette er det første studioalbumet etter at Queens samarbeid med Paul Rodgers begynte (de har tidligere gitt ut livealbumet Return of the Champions), og det første albumet med nytt materiale fra Queen siden Made in Heaven fra 1995.
Det har blitt utgitt to singler fra albumet. Den første var «Say It's Not True», lagt ut for gratis nedlasting 1. desember 2007, og for CD-salg 31. desember 2007. Den andre var «C-lebrity», utgitt 8. september 2008. The Cosmos Rocks ble utgitt med en bonus-DVD med en konsert fra Japan, Live from Japan.


== Sporliste ==
«Cosmos Rockin'» – 4.10
«Time to Shine» – 4.23
«Still Burnin'» – 4.04
«Small» – 4.39
«Warboys» – 3.18
«We Believe» – 6.08
«Call Me» – 2.59
«Voodoo» – 4.27
«Some Things That Glitter» – 4.03
«C-lebrity» – 3.38
«Through the Night» – 4.54
«Say It's Not True» – 4.00
«Surf's Up … School's Out!» – 5.38
«Small (reprise)» – 2.05


== Eksterne lenker ==
Queen + Paul Rodgers offisielle side
Wet Dream (album)

Wet Dream er den første soloutgivelsen fra keyboardisten Richard Wright, kjent fra bandet Pink Floyd. Utgivelsen kom ut relativt ubemerket i 1978 og lå sjangermessig innenfor området progressiv rock. Wet Dream ble produsert av Richard Wright selv, og alle låtene er skrevet av ham selv med unntak av «Against the Odds», som ble skrevet sammen med hans daværende kone Juliette. Med på albumet fikk Wright med seg gitaristen Snowy White kjent fra Thin Lizzy og Pink Floyd, samt saksofonisten Mel Collins kjent fra King Crimson og Camel. Albumet har i senere tid falt ut av katalogen, til tross for at utgivelsen ble gitt ut på nytt i CD–format i USA og Canada på midten av 1990-tallet.


== Sporliste ==
«Mediterranean C» (3.52)(Richard Wright)
«Against the Odds» (3.57)(Richard Wright, Juliette Wright)
«Cat Cruise» (5.14)(Richard Wright)
«Summer Elegy» (4.53)(Richard Wright)
«Waves» (4.19)(Richard Wright)
«Mad Yannis Dance» (3.19)(Richard Wright)
«Drop In From the Top» (3.25)(Richard Wright)
«Pink's Song» (3.28)(Richard Wright)
«Funky Deux» (4.57)(Richard Wright)


== Personell ==
Richard Wright – Piano, keyboard, elektrisk piano, Hammondorgel, Oberheim synthesizer, vokaler
Snowy White – Gitarer
Larry Steele – Bassgitar
Reg Isadore – Trommer, perkusjon
Mel Collins – Saksofon, horn og fløyteProduksjon

John Etchells – Lydtekniker
Patrick Jauneaud – Assisterende lydtekniker
Hipgnosis – Coverdesign og fotografier


== Utgivelsesdetaljer ==
1978, Storbritannia, Harvest SHVL 818 U.K, LP
1978, USA, Columbia-AL 35559 Can, LP
1978, USA, Columbia-JC 35559 U.S, LP
1994, USA, One Way Records / Sony Music Special Products- A 24090 U.S, CD
Friedrich August Grotefend

Friedrich August Grotefend (født 12. desember 1798 i Ilefeld, død 28. februar 1836 i Göttingen) var en tysk filolog.
Grotefend var nevø av Georg Friedrich Grotefend, som tydet kileskriften. Han studerte i Göttingen, og ble i 1821 lærer ved Pädagogium i Ilefeld. Her ble han i 1835 ekstraordinær professor, men døde alt året etter. Det var han som innførte begrepet «relativsetning» (i Grundzüge einer neuen Satztheorie), fordi han ikke var fornøyd med det klassiske, greske navnet på en slik konstruksjon.


== Verker ==
Grundzüge einer neuen Satztheorie (1827)
Ausführliche Grammatik der lateinischen Sprache (1829–30)


== Referanser ==
PRI

PRI eller pri kan referere til:

Prioritet (peker)
Partido Revolucionario Institucional, parti i Mexico
Partito Repubblicano Italiano, parti i Italia
Puerto Rico, ISO 3166-1 trebokstavs landskode pri
Albert Debrunner

Albert Debrunner (født 8. februar 1884 i Basel, død 2. februar 1958 i Bern) var en sveitsisk språkforsker, med fagfelt indoeuropeiske språk og gresk.
Debrunner studerte i Basel under Ferdinand Sommer og Alfred Körte og i Göttingen under Friedrich Leo og Jacob Wackernagel. Etter en tid som skolelærer i Schiers, Basel og Zürich, og som privatdosent i Zürich, ble han i 1918 ekstraordinær professor ved universitetet i Greifswald. I 1920 ble han professor i Bern og i 1925 dosent i Jena. I 1935 vendte han tilbake til Bern og ble der professor i indoeuropeisk språkvitenskap og klassisk filologi. På denne tiden begynte han en omarbeiding av Eduard Schwyzers greske grammatikk. Debrunner var en av de mest produktive forskerne innenfor indoeuropeistikken på 1900-tallet.


== Referanser ==
Peter Mark Roget

Peter Mark Roget (født 18. januar 1779 i London, død 12. september 1869 i West Malvern i Worcestershire) var en britisk lege, naturteolog og leksikograf. Han er best kjent for å ha utgitt Thesaurus of English Words and Phrases (Roget's Thesaurus), en kategorisert samling over beslektede ord, i 1852. Det var han som først beskrev etterbilder i øyet. Dvs. at en serie stillbilder oppfattes som sammenhengende film (Se: Spesialeffekter).


== Referanser ==
Carl Darling Buck

Carl Darling Buck (født 2. oktober 1866 i Bucksport i Maine, død 8. februar 1955) var en amerikansk filolog.
Buck studerte ved Yale-universitetet, i Athen og i Leipzig. I 1892 ble han professor i sanskrit og sammenlignende indoeuropeisk filologi ved universitetet i Chicago. Tidlig i karrieren konsentrerte han arbeidet sitt om italiske dialekter, senere med greske dialekter. I 1949 ga han ut en Dictionary of Selected Synonyms in the Principal Indo-European Languages («Ordbok over utvalgte synonymer i de viktigste indoeuropeiske språkene»).


== Referanser ==
Morgan Stanley

Morgan Stanley (NYSE: MS) er en amerikansk investeringsbank med hovedkvarter i New York City på Wall Street.
Morgan Stanley hadde sin dårligste børsdag på 10 år den 17. september 2008.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Morgan Stanley – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
E24: Kurskollaps for amerikanske banker (besøkt 17. september 2008)
Lian (Trondheim)

Lian er et sted på Byåsen i Trondheim. Stedet har forbindelse til Trondheim sentrum ved Gråkallbanen, som ble forlenget til Lian i 1933. I forbindelse med baneåpningen ble Lian restaurant åpnet ved den nye endestasjonen, og stedet drives i dag som kafé, kurs og konferansesenter. Stedet var åsted for framforhandlingen av Lian-erklæringen.


== Eksterne lenker ==
Strinda historielag: Lian gård
Strinda historielag: Hoppbakken ved Lian
Strinda historielag: Lianvatnet
Strinda historielag: Lian restaurant
Lian restaurant hjemmeside


== Litteratur ==
Terje T.V. Bratberg og Jon Gunnar Arntzen (1996). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 418. ISBN 8257306428.
Goguryeo–Sui-krigene

Gogueryo-Sui-krigene var fire felttog som det kinesiske Sui-dynastiet sendte mot det koreanske kongeriket Goguryeo mellom 598 og 614. Sui klarte aldri å erobre Gogueryo. Invasjonene var med på å svekke Sui-dynastiet, og var en indirekte årsak til dynastiets fall i 618. Noe av grunnen til invasjonene var at Gogueryo ikke ville erklære seg for underlegende i forhold til Sui, og angrep Sui i 597. Deretter sendte Sui fire invasjoner mot Gogueryo, i 598, 612, 613 og 614, som til sammen hadde en styrke på over 3 millioner soldater. Opprør i Kina var også en av grunnene til at alle invasjonene mislyktes. Krigene førte til at millioner av kinesere i Sui mistet livet. Invasjonene førte til at Goguryeo ble så svekket at soldater fra Tang-dynastiet og det koreanske kongedømmet Silla i 668 erobret området. Det kinesiske Tangdynastiet forsøkte å innsette et militærregime, men det varte ikke lenge. Den sørlige delen av Goguryeo ble inntatt av Silla mens det nye riket Balhae ble dannet i nord.
Reg Isadore

Reg Isadore (født 4. april 1949 i Oranjestad, Aruba, død 22. mars 2009) var en engelsk/nederlandsk trommeslager og perkusjonist kjent for sin rolle som studiomusiker for flere britiske artister, blant andre Peter Bardens, Joe Hammer, Robin Trower, Peter Green, Jimmy Witherspoon og Richard Wright. Isadore døde av et hjerteinfarkt i sitt hjem den 22. mars 2009.


== Utvalgt diskografi ==
1970, Peter Bardens – Answer (trommer)
1971, Peter Bardens – Write My Name in the Dust (trommer)
1973, Joe Hammer – Bad News (trommer)
1973, Jimmy Dawkins – Transatlantic 770 (trommer)
1973, Robin Trower – Twice Removed from Yesterday (trommer)
1974, Robin Trower – Bridge of Sighs (trommer)
1975, Jimmy Witherspoon – Love Is a Five Letter Word (trommer)
1976, Peter Bardens – Vintage 69 (trommer)
1978, Richard Wright – Wet Dream (trommer, perkusjon)
1979, Peter Green – In the Skies (trommer)
1981, Peter Green – Blue Guitar (trommer)
1981, Peter Green – White Sky (trommer)
1982, Jack Bruce & Robin Trower – Truce (trommer)
1996, Peter Green – Green and Guitar (trommer)
1997, Robin Trower – Someday Blues (trommer)
2001, Peter Green – Clown (trommer)
2005, Robin Trower – Another Days Blues (trommer).


== Referanser ==
Rakke fort

Rakke fort på Rakke, et svabergsområde utenfor Stavern, ble bygget av okkupasjonsmakten under den andre verdenskrig og hadde betegnelsen HKB 3/980. Tyskerne startet arbeidet i 1941 over et område på omtrent 250 mål. En kommandosentral ble satt opp på det høyeste punktet i området, på Vestre Rakke. Batteriet, sammen med et betydelig fjellanlegg, ble ferdigstilt i 1943. Hovedskytset, også det lokalisert på Vestre Rakke, var fra og med 1941 fire 12 cm K370 Cockerill (b) kanoner.
Allerede i 1935 ble deler av området, Østre Rakke, tatt i bruk som skytefelt for Luftvernregimentet, som holdt til i Stavern. Anlegget besto da av et kanon- og lyskasterbatteri og et skytefelt som senere strakte seg maksimalt 14 kilometer ut i et område mellom øygruppene Tvistein og Svenner.
Anlegget ble overtatt av tyskerne i 1940, men ble aldri brukt i strid. På Forsvarets kart fra 1955 skal det være inntegnet 91 ulike konstruksjoner, inkludert bunkere, tilfluktsrom, tunneler, brakker, messebygg, garasjer, kanonplattformer, skytebaner og skytestillinger. Mye av anlegget ble bygget av russiske krigsfanger fra leiren Lager Briesen i Stavern. På Kuøya vest for Rakke ble det bygget et "dummy-batteri" bestående av falske bygninger og kanoner av trestokker.
Fra 1943 var Rakke fort også skole- og øvingssted for det tyske kystartilleriet.
Etter krigen ble anlegget overtatt av Luftvernartilleriets skolesenter, som benyttet skytefeltet flere ganger i året. Skyteskolen ble nedlagt midt på 1990-tallet, mens skytefeltet formelt ble nedlagt i 2002, sammen med Forsvarets øvrige virksomhet i Stavern.
Flere scener i filmen Olsenbanden tar gull fra 1972 ble spilt inn på Rakke fort.
I 2007 startet Forsvaret ved Skifte Eiendom riving og gjenfylling av store deler av anlegget for å kunne tilbakeføre de innleide områdene til Søndre Grevle gård. Rivingsarbeidet ble etter hvert stoppet av verneinteresser og Larvik kommune. I dag er deler av anlegget bevart, selv om de fleste av befestningene ble jevnet med jorden.


== Eksterne lenker ==
Kystfort.info: Rakke fort
Stavernguiden: Rakke fort – festningen som forsvant
iStavern.no: Kulturhistorisk drap på Rakke
Skifte Eiendom: Rakke fort, tilrettelegging for store og små
Østlands-Posten: Rivingen innenfor gjerdet stoppet
Østlands-Posten: Enighet om Rakkeinstallasjonene
Interflora

Interflora er et samarbeide mellom blomsterforretninger,  grunnlagt i 1908. Over 50 000 blomsterbutikker i mer enn 150 land er tilknyttet organisasjonen.


== Historie ==
Rundt 1900 drev to brødre, M. Hüber, blomsterforretning på hver sin kant av Berlin. En dag fikk den ene av dem en ordre til en mottager som bodde i nærheten av brorens forretning. I stedet for å ta ordren selv, sendte han den til brorens forretning. Dermed var frøet sådd, og i 1904 var 88 tyske blomsterhandlere med i den nystiftede Verband Deutscher Blumengeschäftsinhaber.
Ideen ble så tatt opp av amerikanske blomsterhandlere, som etablerte bevegelsen ”Say it with Flowers”, under navnet Florist’s telegraph Delivery Association (F.T.D) Den tyske og den amerikanske organisasjonen utviklet seg parallelt, men det skulle bli den amerikanske som satset mest på reklame og medlemsverving. I 1919 hadde FTD allerede over 600 medlemmer, hvorav 6 var utenlandske. En enorm utvikling var i gang. 
Især president Woodrow Wilsons innføring av morsdag i 1914 bidro til aktiviteten.
Siden den gang har kjeden utviklet seg til å ha rundt 50 000 blomsterbutikker i ca. 150 land som medlemmer. Kjeden leverer ca. 32 millioner blomsterhilsener hvert år. Formidlingsformen kalles gjerne «Floragram». Navnet henger igjen fra den tid kontakten butikkene imellom var per telegraf.


== Interflora i Norge ==
I 1915 ble den første spiren i Norge sådd. Da fikk blomsterhandler og gartner Iver J. Moum i Trondheim et brev fra en blomsterhandler i Detroit med bestilling på to blomsterdekorasjoner. Det var det aller første «Floragram» i Norge. I 1926 ble forløperen til dagens Interflora stiftet i Norge. Fra da har utviklingen gått fort. I dag består Interflora i Norge av ca. 350 blomsterbutikker. I 1995 etablerte man en av Norges aller første nettbutikker. I dag er www.interflora.no en av Norges aller største salgskanaler for blomster. 
Alle butikkene i Interflora Norge er tilsluttet Interflora Inc., verdens største blomsterleverandør. Interflora er eiet av blomsterhandlerne selv, og det betyr at de selv bestemmer hvordan organisasjonen skal drives. 
Interflora arbeider sammen med Norsk Blomsterhandlerforbund om utviklingen av blomsterdekoratørfaget. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Interflora – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
interflora.no
Skumring

Skumring er halvmørket etter solnedgangen. Den gjenkjennes på det svake sollyset, mens selve sola allerede er under horisonten. Skumring må ikke forveksles med solnedgang, som er øyeblikket da solas etterfølgende kant forsvinner under horisonten.
Varigheten av tussmørkeperioden mellom solnedgang og skumring varierer meget avhengig av observatørens breddegrad, fra litt over tjue minutter i tropene, til mange timer i polområdene, til flere uker på polene.


== Tekniske definisjoner ==
Skumring deles inn i følgende underkategorier:

Astronomisk skumring
Øyeblikket da himmelen er fullstendig mørk, og ikke lenger har spor av lys; formelt definert som tiden da sola er 18 grader under horisonten om kvelden.
Nautisk skumring
Tiden da det er nok sollys til å se horisonten og noen gjenstander; formelt da sola er 12 grader under horisonten om kvelden.
Alminnelig eller borgerlig skumring
Tiden da er nok lys til å se gjenstander, slik at utendørsaktiviteter kan foregå; formelt da sola er 6 grader under horisonten om kvelden.


== Se også ==
Demring
Soloppgang
Solnedgang
Tussmørke
Himmelen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dusk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Worldwide timetable for dawn time calculation
Willy Walder

Tor Walderhaug (født 9. januar 1963 i Bergen) er en norsk dramatiker, kjent under pseudonymet Willy Walder. Han har vært bosatt i Trondheim siden 1994. 
Hans dramatiske tekster er preget av et kraftfullt poetisk språk i et egentlig nakent eller handlingstomt scenerom. Handlingene eller bevegelsene til aktørene i tekstene er drevet frem av språket selv og kun i liten grad av sceneanvisninger.  Scenerommet er redusert til det minimale, mens språket er energisk, og krever til slutt at publikum reflekterer over seg selv. Et særlig drag ved tekstene er bruken av tegnsetting, dvs han bruker kun punktum. På den måten bryter han setningene i stykker og fremstiller ordene i nye sammenhenger. Ordenes vanlige bruk og mening møter motstand, og klang og rytme får en viktig plass.


== Bibliografi ==
Dødsleiet, dramatikk (2002)
Quisling, dramatikk (2005)
Søstre, dramatikk (2007)
Hr Jon, dramatikk (2008)
Ugjere, dramatikk (2009)
Ærlighetkj, dramatikk (2010)
Piket, dramatikk (2013)
I stedet for navn, dramatikk (2013)
Slutten, dramatikk (2014)
Så dette vet vi:, dramatikk (2014)
Stansa tida, dramatikk (2014)
Dies iræ, dramatikk (2015)
To, dramatikk (2015)


== Kilder ==
Presentasjon av Tor Walderhaug (alias Willy Walder) i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider Arkivert 22. mai 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Dramatiker Willy Walder
Willy Walder hos Norske Dramatikeres Forbund
Demring (visegruppe)

Demring er en visegruppe/folkemusikkguppe fra Askøy. Demring reiser rundt med et program for Folkeakademiet i Hordaland, kalt «Audslegt rop mot bratt fjell». Programmet er basert på sanger av Olav Lavik og Vigleik Dyrøy. Vigleik Dyrøy var tidligere medlem av gruppa Fenring.


== Medlemmer ==
Anne Kjersti Nødtvedt (fløyte)
Helge Gundersen (bass)
Jan Hanevik (piano)
Rosel Karlstad (vokal, gitar)
Vigleik Dyrøy (vokal, gitar).


== Kilder ==
Folkeakademiet i Hordaland – Program 2009