jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
6. serierunde i Toppserien 2009

6. serierunde i Toppserien 2009 ble spilt den 9. mai klokka 16:00 og den 10. mai klokken 14:00. 


== Fakta ==


=== Tabell etter 6. runde ===


== Kommentarer ==


== Eksterne lenker ==
Toppserien 2009: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Modern Day Escape

Modern Day Escape er et amerikansk post-hardcore band fra Orlando i Florida i USA.
Bandet ble etablert sommeren 2006 under navnet Avenging Addison. Det ga ut sin første EP i mai 2008 og debutalbumet House of Rats i juli 2009.


== Medlemmer ==
James Vegas – Vokal
Marti Rubels – Gitar, andrevokal
William Vön Rex -Bass gitar
Don Debiase - Gitar
Sandra Alvarenga – Drummer


== Diskografi ==
2008 Modern Day Escape EP
2009 House of Rats
2012 Under the Gun
2013 New Life


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Zdeňka Veřmiřovská

Zdeňka Veřmiřovská (født 27. juni 1913 i Kopřivnice, død 13. mai 1997) var en tsjekkoslovakisk turner. Hun var med i to OL og to turn-VM.
Hun deltok i sitt første OL i 1936, her fikk hun sølv i lagkonkurransen. Tyskland vant denne konkurransen. Individuelt fikk hun ingen medaljer; kvinnene konkurrerte individuelt i OL-sammenheng først under OL i 1952. Poengoversikten tilsier likevel at hun kom på 18.-plass i hopp, 2.-plass i bom og 14.-plass i skranke, som var de tre apparatene kvinnene turnet i under lagkonkurransen, noe som plasserte henne på 7.-plass sammenlagt individuelt. Hun ble dermed Tsjekkoslovakias tredje beste turner sammenlagt; Vlasta Foltová ble lagets beste på 5.-plass. Hun deltok også i OL 1948, her fikk Tsjekkoslovakia gull i lagkonkurransen. Her ble hun 6. best av de 8 som deltok for Tsjekkoslovakia, med til sammen 50,0 poeng i de tre apparatene bom, bøylehest og ringer. Lagets beste ble Zdeňka Honsová, som fikk beste poengsum sammenlagt, og høyeste karakter av alle i både bom og ringer.
I VM-sammenheng var hun med og vant laggull i to VM på rad, i 1934 og 1938. Verdensmesterskapet i 1934 var det første der kvinner fikk delta.
VM 1938 var det første der kvinnene ble premiert individuelt. Veřmiřovská kom på andreplass i mangekampen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zdeňka Veřmiřovská – Olympics.com 
(en) Zdeňka Veřmiřovská – Olympic.org 
(en) Zdeňka Veřmiřovská – Olympedia 
(en) Zdeňka Veřmiřovská – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zdeňka Veřmiřovská – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cz) Zdeňka Veřmiřovská – Tsjekkias olympiske komité 
Profil på DatabaseOlympics.com
Offisiell OL-rapport 1948, del 1 Arkivert 24. mai 2011 hos Wayback Machine.
Litteraturåret 1863

Litteraturåret 1863 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1863.


== Hendelser ==
Bjørnstjerne Bjørnson får Statens kunstnerlønn.


== Prisvinnere ==
Kungliga priset – Peter Wieselgren


== Nye bøker ==

Fem uker i luftballong av Jules Verne.
Paris au XXe siècle av Jules Verne


== Ny dramatikk ==
Kongs-Emnerne av Henrik Ibsen, med meloditillegg: «Margrethes Vuggesang» av Emma Dahl.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Wang Zhen (mandarin)

Wang Zhen (kinesisk: 王祯; pinyin: Wáng Zhēn; Wade-Giles: Wang Chen, født ca. 1271 i Dongping i provinsen Shandong i Kina, død 1333) var en mandarin.
Han virket i mange år som embedsmann i provinsene Anhui og Jiangxi.
Han forbedret den kinesiske trykkekunsten, oppfunnet av Bi Sheng i 1040-årene, ved å introdusere løse skrifttegnstyper av tre. 
Metoden ble beskrevet i Wangs betydningsfulle bok Nong Shu fra 1313, som primært beskrev jordbruksmetoder og fikk stor betydning for utviklingen av det kinesiske jordbruk og er viktig i agronomiens historie.
Wang Zhen (maler)

Wang Zhen (kinesisk: 王震; Wade-Giles: Wang Chen, født 4. desember 1867 i Wuxing i provinsen Zhejiang i Kina, død 13. november 1938 i Shanghai) var en kjent kinesisk kalligraf og maler av Shanghaiskolen. Wang Zhen var også kjent under stilnavnet Bailong shanren og i buddhistisk sammenheng også under andre navn. 


== Bakgrunn og virke ==
Han bodde det meste av sitt liv i Shanghai der han var en fremgangsrik bankmann. Han var venn og elev av maleren Wu Changshuo, og malte særlig blomster, fugler, mennesker og buddhistiske motiver. Det er blitt påstått at enkelte av hans malerier er blitt feilattribuert til Wu Changshuo. 
Wang Zhens malerier fikk en betydelig popularitet i Japan, som han ofte besøkte i forretningsøyemed og etterhvert som kunstner. Der kjennes han som O Itei, fra hans kinesiske navnevariant Wang Yiting (Wang I-t'ing). Denne forbindelsen med Japan delte han med sin mentor Wu Changshuo. Det finnes fotografier med paret sammen med den japanske kunstner Tessai. Andre japanske forbindelser innen hans kunst fantes også. Disse japanske båndene har imidlertid ført til at hans stjerne ikke var så høy blant hans kinesiske landsmenn. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lang, Shaojun, "Wang Zhen". Encyclopedia of China (Arts Edition), 1st ed.


== Eksterne lenker ==
(en) Wang Zhen 王震 (Artist, 1867-1938) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Wang Zhen and his Painting Gallery hos China Online Museum
Wang Zhen

Wang Zhen er navnet til flere personer:

Wang Zhen (mandarin) (王祯, 1260-1333), embedsmann i Kina kjent for oppfinnelsen av løse skriftblokker av tre for boktrykking;
Wang Zhen (evnukk) (王振, død 1449), mektig hoffevnukk under Ming-dynastiet;
Wang Zhen (maler) (王震, 1867-1938), maler tilhørende Shanghaiskolen under Qing-dynastiet;
Wang Zhen (visepresident) (王震, 1908-1993), Folkerepublikken Kinas visepresident 1988-1993;
Wang Zhen (turner) (født 1985), kinesisk turner
Wang Zhen (kappgjenger) (王镇, født 1991), kinesisk kappgjenger
Wang Zhen (visepresident)

Wang Zhen (kinesisk: 王震; pinyin: Wáng Zhèn, født i 11. april 1908 i Liuyang i provinsen Hunan i Kina, død 12. mars 1993 i Beijing) var en kinesisk kommunistisk general under den kinesiske borgerkrig og annen verdenskrig. Etter at kommunistene kom til makt i 1949 fikk han en rekke politiske poster, blant annet som president for Partiskolen for det kinesiske kommunistpartis sentralkomite, og endte opp som Folkerepublikken Kinas visepresident mellom 1988 og sin død i 1993.
Han regnes blant kommunistene i Kina som en av de åtte eldste.


== Referanser ==
Revehalefuru

Revehalefuru (Pinus balfouriana) er en art i furufamilien. Denne furua vokser kun i fjellområdene i California i Nord-Amerika.


== Referanser ==


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 164. ISBN 82-10-01282-7. 
«Pinus balfouriana». Flora of North America. Besøkt 28. desember 2015. 
«Pinus balfouriana». The Gymnosperm Database. Besøkt 28. desember 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Revehalefuru i Encyclopedia of Life 
(en) Revehalefuru i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Revehalefuru hos ITIS 
(en) Revehalefuru hos NCBI 
(en) Revehalefuru hos The International Plant Names Index 
(en) Revehalefuru hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinus balfouriana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinus balfouriana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinus balfouriana – detaljert informasjon på Wikispecies
Mulen

Mulen er et boligområde i strøket Ladegården i Bergen, like syd for Sandviken. Mulen ligger rundt Mulelvens gamle løp, med Christinegård i nord, Meyermarken i vest, Fjellveien i øst og Mathismarken i sør. Mulen utgjøres av de øvre delene av Øvre Sandviksveien, Gutenbergsveien, den nederste delen av Persenbakken, samt Mulesvingen opp til Fjellveien.
Området nevnes av og til som en del av «Hødden», men det opprinnelige Hødden-området ligger lenger mot sør.


== Navnet «Mulen» ==
Navnet «Mulen» henspiller kanskje på omfattende mølledrift langs Mulelven frem til 1900-tallet. På 1200-tallet kaltes Mulelven og dalen den rant nedover henholdsvis Mylnuelfr og Mylnudalr - Mølleelven og Mølledalen. 
Mulen er også navnet på den sydligste delen av Sandviksfjellet, like nord for Skredderdalen, som markerer skillet mellom Sandviksfjellet og Fløyfjellet. En annen forklaring på navnet «Mulen» er at denne fjellsiden sett fra innseilingen til Bergen kan minne om en dyremule.


== Historie ==
Tidlig på 1300-tallet var området eid av lagmann Eindride Simonsson, som hadde gård, åker, eng, husdyr og mølle langs Mulelven. Siden ble Mulen en del av eiendommen Lille Sandviken (Småmøllen). I 1877 solgte eieren Christian Hagelsteen 1877 mulelvvassdraget til Bergen kommune, som ønsket å bygge ut vannforsyningen til den nordlige Fjellsiden.


== Bebyggelse ==
Ved siden av gammel grendebebyggelse rundt Mulebakken, er området i dag preget av flere yrkesbaserte boligbyggefellesskap fra 1910- og 1920-årene. Eksempler er Typografenes Boligfellesskap (Typebyen, bygget 1911-1912), Kommunefunksjonærenes Byggeselskap (1916) og Renovasjonsarbeidernes Boligselskap (1929). 
«Badstuen», som er klubbhuset til IL Varegg (fotball og orientering), ligger i muleområdet. Det samme gjør Mulebanen fotballbane og Mulesvingen barnehage, med lysthuspaviljongen Mon Plaisir like ved siden av.


== Administrasjon ==
Administrativt tilhører Mulen Bergenhus bydel i Bergen. Den er også grunnkrets 12010623 i Sandviken delområde i Bergen. Nabolaget har poststed 5034 Bergen.


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Mulen
Angela Davis

Angela Yvonne Davis (født 26. januar 1944 i Birmingham i Alabama i USA) er en amerikansk politisk aktivist og professor. Davis har særlig markert seg med et langt forfatterskap og som forkjemper for rettigheter for afro-amerikanere, kvinner, homofile og fengselsfanger. 
Hun har vært tilknyttet Black Panthers og var en fremtredende deltager i den amerikanske borgerrettighetsbevegelsen. Hun har vært medlem av det amerikanske kommunistparti, som hun senere har forlatt.

Davis ble involvert i den i USA meget omtalte kriminalsaken etter drapet på dommeren Harold Haley i 1970, da rettstekniske undersøkelser slo fast at Haley var blitt drept av skudd fra et skytevåpen som tilhørte Davis. Davis ble anholdt og fengslet etter en større ettersøkning, men ble senere frikjent for medvirkning til drapet.Davis var inntil 2008 professor ved University of California. Hun er en flittig debattant og taler, særlig ved grasrotarrangementer og tilsvarende fora.


== Bibliografi ==
If They Come in the Morning: Voices of Resistance (1971) ISBN 0-451-04999-3
Frame Up: The Opening Defense Statement Made (1972)
Angela Davis: An Autobiography (1974) ISBN 0-7178-0667-7
Women, Race and Class (1981) ISBN 0-394-71351-6
Violence Against Women and the Ongoing Challenge to Racism (1985) ISBN 0-913175-11-0
Women, Culture and Politics (1989) ISBN 0-679-72487-7
Blues Legacies and Black Feminism: Gertrude "Ma" Rainey, Bessie Smith, and Billie Holiday (1999) ISBN 0-679-77126-3
The Angela Y. Davis Reader (1999) ISBN 0-631-20361-3
Are Prisons Obsolete? (2003) ISBN 1-58322-581-1
Abolition Democracy: Beyond Prisons, Torture, and Empire (2005) ISBN 1-58322-695-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Angela Davis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Angela Davis – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Angela Davis på Internet Movie Database 
(sv) Angela Davis i Svensk Filmdatabas 
(fr) Angela Davis på Allociné 
(en) Angela Davis på AllMovie 
(en) Angela Davis hos The Movie Database 
(en) Angela Davis på Discogs 
(en) Angela Davis på MusicBrainz 
(en) Angela Davis på Songkick 
(en) Angela Davis på AllMusic 
(en) Angela Davis på Facebook
Marengo

For matretten, se Kylling MarengoMarengo var et tidligere fransk departement i nåtidas Italia.
Navnet var hentet fra Marengosletta utenfor Alessandria i Piemonte for å minnes slaget ved Marengo i år 1800 mellom en seirende fransk styrke under Napoleon og Østerrike som fant sted der. Etter slaget ble østerrikerne tvunget til å oppgi sitt herredømme over store deler av Italia.
Departementet ble opprettet 11. september 1801 og bestod til 1814. Området tilhører idag provinsene Alessandria og Asti.
Ma Rainey

Gertrude Pridgett Rainey, bedre kjent som Ma Rainey (født 26. april 1886 i Columbus i Georgia i USA, død 22. desember 1939 samme sted) var en amerikansk sangerinne. I 1983 ble hun posthumt valgt inn i Blues Hall of Fame.Hun var en av de første bluessangerinnene. Hun er blant annet kjent for See See Rider Blues.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ma Rainey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ma Rainey på Internet Movie Database 
(en) Ma Rainey hos Rotten Tomatoes 
(en) Ma Rainey hos Internet Broadway Database 
(en) Ma Rainey hos Internet Broadway Database 
(en) Ma Rainey på Apple Music 
(en) Ma Rainey på Discogs 
(en) Ma Rainey på MusicBrainz 
(en) Ma Rainey på Last.fm 
(en) Ma Rainey på Genius — sangtekster 
(en) Ma Rainey på AllMusic
Musikkåret 1863

Musikkåret 1863 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1863.


== Hendelser ==
30. september – Georges Bizets opera, Les pêcheurs de perles (Perlefiskerne) har premiere ved Théâtre Lyrique i Paris
4. november – Hector Berlioz opera Trojanerne har premiere ved Théâtre Lyrique i Paris


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Eksterne lenker ==
(en) Music in 1863 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Janusansikt

Janusansikt viser til den romerske guden Janus. Vokteren av portene og telene i det gamle Roma. Et symbol på både inn- og utgang. Janusansiktet har altså to ansikter, ett vendt bakover og ett vendt fremover. Dette for å symbolisere alt som er splittet og tvetydig, både de positive og negative aspektene ved en sak eller handling.
Ingeborg Moen Borgerud

Ingeborg Moen Borgerud (født 29. desember 1949) er en norsk advokat og tidligere politiker (Ap). Hun er spesialist på arbeidsrett og er partner i advokatfirmaet Arntzen de Besche.
Borgerud ble cand.jur. i 1973 og fikk møterett for Høyesterett i 2008. Hun har også en mastergrad fra universitetet i Leicester i England fra 1993. Hun har vært dommerfullmektig ved Oslo skifterett (1973–1976), og har siden vært ansatt som konsulent hos Sivilombudsmannen og Justisdepartementet og som advokat i Akershus fylkeskommune og LOs juridiske avdeling.
Fra 1992 til 1996 var hun statssekretær i Justisdepartementet. Hun ble partner i Advokatfirmaet Arntzen, Underland & Co i 1996; fra 2001 er hun partner i Arntzen de Besche. Borgerud har blant annet vært advokat for Ingunn Yssen under konflikten med Gerd-Liv Valla.
Hun var leder for Arbeidslivslovutvalget, som la grunnlaget for dagens arbeidsmiljølov. Videre var hun styreleder i NSB fra 2004 til 2014.


== Publikasjoner ==
Arbeidsrett, særlig om omstilling i offentlig sektor (2007, Universitetsforlaget)
Obligatorisk tjenestepensjon – pensjon til alle (2006)
Trends in European Social Policy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ingeborg Moen Borgerud hos Norsk senter for forskningsdata
Etappene i Giro d’Italia 2009

Etappene i Giro d'Italia 2009 – oversikt over resultater og sammenlagtstilling.


== Lørdag 9. mai - 1. etappe: Venezia - Venezia, 20.5 km (Lagtempo) ==


== Søndag 10. mai - 2. etappe: Jesolo - Trieste, 156 km ==


== Mandag 11. mai - 3. etappe: Grado - Valdobbiadene, 200 km ==


== Tirsdag 12. mai - 4. etappe: Padova - San Martino di Castrozza, 165 km ==


== Onsdag 13. mai - 5. etappe: San Martino Di Castrozza - Alpe di Siusi, 125 km ==


== Torsdag 14. mai - 6. etappe: Brixen - Mayrhofen (Østerrike), 248 km ==


== Fredag 15. mai - 7. etappe: Innsbruck (Østerrike) - Chiavenna, 244 km ==


== Lørdag 16. mai - 8. etappe: Morbegno - Bergamo, 209 km ==


== Søndag 17. mai - 9. etappe: Milano - Milano, 160 km ==


== Tirsdag 19. mai - 10. etappe: Cuneo - Pinerolo, 262 km ==


== Onsdag 20. mai - 11. etappe: Torino - Arenzano, 214 km ==


== Torsdag 21. mai - 12. etappe: Sestri Levante - Riomaggiore, 60,6 km (Tempo) ==


== Fredag 22. mai - 13. etappe: Lido di Camaiore - Firenze, 176 km ==


== Lørdag 23. mai - 14. etappe: Campi Bisenzio - Bologna, 172 km ==


== Søndag 24. mai - 15. etappe: Forlì - Faenza, 159 km ==


== Mandag 25. mai - 16. etappe: Pergola - Monte Petrano, 237 km ==


== Onsdag 27. mai - 17. etappe: Chieti - Blockhaus, 83km ==


== Torsdag 28. mai - 18. etappe: Sulmona - Benevento, 182 km ==


== Fredag 29. mai - 19. etappe: Avellino - Vesuv, 164 km ==


== Lørdag 30. mai - 20. etappe: Napoli - Anagni, 203 km ==


== Søndag 31. mai - 21. etappe: Roma, 15,5 km (tempo) ==


== Se også ==
Etappene i Giro d'Italia 2008
Etappene i Giro d'Italia 2007
Arkeologiåret 1863

Arkeologiåret 1863 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1863.


== Ekspedisjoner ==
Édouard Lartet og Henry Christy begynner sammen utforskningen av huler i Vézèredalen, i Sør-Frankrike.


== Utgravinger ==
Utgravninger i Efesos av John Turtle Wood starter.
William Copeland Borlase overvåker utgravninger av den gjenoppdagede forhistoriske bosetting og fogou ved Carn Euny i Cornwall.


== Publiseringer ==
Samuel Fergusons Ogham Inscriptions in Ireland, Wales and Scotland blir publisert posthumt.
Utgivelsen av Zeitschrift für ägyptisches Sprache und Altertumskunde starter.


== Funn ==
Runesteinen fra For kirke blir gjenfunnet. Den har da vært ansett som tapt siden 1643.
Nike fra Samothrake blir funnet ved Samothraki av Charles Champoiseau. Den er litt usikkert datert til 190 f.Kr. og er nå ved Musée du Louvre, Paris.
Nydamskipet blir funnet i Danmark av Conrad Engelhardt.


== Hendelser ==
Anthropological Society of London blir dannet
Zeitschrift für ägyptische Sprache und Altertumskunde grunnlegges av Heinrich Karl Brugsch.


== Fødsler ==
15. januar – Frederic George Kenyon, britisk papyrolog og museumsdirektør (død 1952)
15. februar – Christian Blinkenberg, dansk arkeolog (død 1948)
4. juli - Hugo Winckler, tysk arkeolog og språkforsker (død 1913)
9. juli - Siegfried Sudhaus, tysk klassisk filolog og papyrolog (død 1914)
13. juli – Margaret Murray, britisk egyptolog og antropolog (død 1963)
5. oktober - Ludwig Borchardt, tysk egyptolog og arkitekt (død 1938)


== Dødsfall ==
27. januar – Edward Robinson, bibelforsker og arkeolog fra USA (født 1794)
15. februar – Domenico Lo Faso Pietrasanta, italiensk arkitekt, arkeolog og skribent (født 1783)
10. april – Domenico Spinelli, italiensk samler og arkeolog (født 1788)
10. juni – Delphine Philippe-Lemaître, fransk historiker, arkeolog, botaniker og poet (født 1798)
14. september – Agénor Azéma de Montgravier, fransk arkeolog og soldat (født 1805)
17. september – Charles Robert Cockerell, britisk arkitekt og arkeolog (født 1788)
23. oktober – Kyriakos Pittakis, gresk arkeolog (født 1798)
31. oktober – Joseph von Arneth, østerriksk arkeolog og numismatiker (født 1791)
4. november – Robert Hay, skotsk oppdagelsesreisende, antikvar og tidlig egytolog (født 1799)
William Barclay Turnbull, skotsk antikvar (født 1811)
		
		
		


== Referanser ==
Ravneberget fort

Ravneberget fort ligger nord for Sarpsborg og inngår som en del av Sarpsborg befestninger sammen med Greåker fort og Sarpsborg østre- og Vestre batteri. Formålet skulle være å hindre overgang fra øst over Glomma ved Sarpsborg.
Fortet ble vedtatt bygd i 1907 og sto ferdig i 1910. Det besto av kanonstillinger i nedsprengte brønner, jernbane med en mindre kanon, fjellanlegg, ammunisjonsmagasin, lagerbygninger og forlegninger. Fortet var omgitt av piggtrådsperringer med porter og sluser. 
Ravneberget var i mange år hovedkvarter for Heimevernet, HV-01, men er nå overtatt av Sarpsborg kommune og drives som Ravneberget fengsel for kvinnelige innsatte. Anlegget er fredet.


== Kilder ==
Landsverneplan for Forsvaret: Ravneberget fort


== Litteratur ==
Linn, Kurt Ole: Forsvarsverk langs Glomma – en lokalhistorisk veiviser gjennom Østfold, 1998
Nasjonale Festningsverk: Grensebefestningene i Østfold og Akershus 1905, «Ravneberget fort» s. 24-25. 2005.


== Eksterne lenker ==
(en) Ravneberget fort – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Ravneberget fort». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Transportsentralen Asker og Bærum

Transportsentralen Asker og Bærum (TAB) er et norsk selskap som forvalter og administrerer transport og logistikktjenester. Firmaet ble stiftet i 1938 og har hovedkontor i Rud i Bærum. TAB har en bilpark på mer enn 115 biler; varebiler, skapbiler, kranbiler, tippbiler, containerbiler, trekkvogner, gravemaskiner, hjullastere og andre spesialbiler. Materiellet eies og drives av selskapets bileiere.
TAB har egen bensinstasjon og vaskehaller. Vaskehallene, en for maskinvask og en for manuell bilvask, tar også store vogntog.  


== Historie ==
I 1938 tok en gruppe bileiere (vognmenn) initiativet til etableringen av et kjørekontor i Bærum. Kontoret hadde en beskjeden begynnelse og besto av et enkelt kontor i en bensinstasjon på Stabekk. I løpet av få år ble kjørekontoret utvidet og «Bærum Transportsentral AL» var et faktum.
Behovet for transport var stort i løpet av 1950- og 1960-tallet. Asker hadde sitt eget kjørekontor på denne tiden, og var den naturlige samarbeidspartner for Bærum. I 1967 ble begge sentralene slått sammen til en ny sentral, som fikk navnet «Transportsentralen Asker og Bærum AL».
Med hovedkontoret på Drammensveien 339 og et filialkontor i Asker var «TAB» etablert. Etter ferdigstillelse av et nybygg på Rud i 1984 ble filialen i Asker nedlagt og alt konsentrert om det nye lastebilsenteret på Rud. 
Transportsentralen Asker og Bærum ble i 2005 organisert som et konsern med TAB Holding AS som morselskap med Transportsentralen Asker og Bærum AS (TAB), TAB Anlegg AS og TAB Eiendom AS som datterselskaper. I 2016 gjennomførte selskapet en fusjon, ved at eiendomsselskapet ble innlemmet i TAB Transportsentralen Asker og Bærum (morselskapet). 


== Konsernet ==
Eivind Karikoski er daglig leder i selskapene.


=== TAB Transportsentralen Asker og Bærum AS ===
TAB Transportsentralen Asker og Bærum AS, på folkemunne kalt TAB, er morselskapet, med TAB Anlegg AS som datterselskap. Selskapets formål er å eie og forvalte aksjer i selskaper som driver regnskaps- og administrativ bistand, markedsundersøkelser, transport, formidling av transport og bearbeiding av masser, i selskap som eier og forvalter faste eiendommer, og drifter bensinstasjoner.


=== TAB Anlegg AS ===
TAB Anlegg AS har som formål av blant annet drift av avfallsanlegg og foredling av masse og avfall som leveres til avfallsanlegget. Videre har TAB Anlegg AS virksomhet i mottak av avfallet samt transport av ferdigproduserte varer som pukk, stein, sand og grus.


== Eksterne lenker ==
Transportsentralen Asker og Bærum; hjemmesider
Isesjøbatteriet

Isesjøbatteriet ligger på Bjørnåsen nord for Isesjøen i Sarpsborg kommune. Batteriet ble bygget i 1902 som et forberedt stillingsområde for Posisjonsartilleriet. Batteriet har standplass for ni kanoner bak et lavt brystvern. Det er formet som en åpen V med avkuttet spiss. Venstre fløy med front mot veien ved Øby og høyre fløy med front mot Ise stasjon. Plassen mellom fløyene er planert som en større plass med orienteringsbord og flaggstang. 
Isesjøbatteriet skulle dekke områdene øst for Glomma inkludert veien fra Ise stasjon retning Skjeberg.
Batteriet, batteriveien opp fra Østre Spydevoll gård og orienteringsbordet er intakt og godt bevart. Anlegget er fortsatt eiet av Forsvaret og er fredet.
På 50-tallet bygget Hjemmevernet (HV) en mindre hytte inne på batteriområdet, HV-hytta. Denne er ikke lenger i bruk av HV og hytta disponeres og driftes nå av Sarpsborg O-lag og Varteig OL.
En kommer til batteriet enten ved å følge batteriveien fra Østre Spydevold eller på blå-merket, dels bratt, sti fra skytebanen ca. 500m sydvest for batteriet. En bør parkere ved skytebanen. 


== Kilder ==
Nasjonale Festningsverks nettsted: Isesjøbatteriet
Landsverneplan for Forsvaret: Isesjøbatteriet
Sarpsborg O-lag om hytta på Bjønnåsen/Isesjø batteri


== Eksterne lenker ==
Tur-kart til batteriet
Flyfoto hvor en kan skimte batteriets U-form
«Isesjøbatteriet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.