jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Doctor medicinae veterinariae

Doctor medicinae veterinariae, forkortet dr.med.vet., er en doktorgrad i veterinærmedisin, som ble innført ved Københavns Universitet i 1935. I Norge ble graden innført i 1959. Graden finnes også i Tyskland.
Bergljot Børresen

Bergljot Børresen (født 27. april 1936) er en norsk veterinær (dr. med. vet. og spesialist i klinisk patofysiologi), miljøforkjemper og forfatter. Hun har utgitt flere bøker og artikler om dyrs og menneskers adferd og samspill, og om husdyrbrukets betydning for etikk, økonomi, handel, økologi, folkehelse og kulturhistorie.
Børresen har forsket innen klinisk patofysiologi og undervist i befolkningsgenetikk. På 1970-tallet var hun medlem av regjeringens kjernekraftsikkerhetsutvalg. I 1986 var hun den første til å varsle den norske befolkning om alvoret av Tsjernobyl-ulykken.
Hun mottok Rachel Carson-prisen i 1993. Prisen ble overrakt av Thor Heyerdahl. Børresen fikk prisen for «flere tiårs arbeid gjennom bøker, artikler og etermedia – et arbeid drevet av innsikt, vidd og ærbødighet for menneskets plass i naturens store sammenheng».


== Bibliografi ==
Fiskenes ukjente liv, 2007
Menneskenes verden sett med dyreøyne, 2006
Den store boken om husdyrene og menneskene deres, 2004
Hest i Norge, 2002
Husdyrliv, 1999
Den ensomme apen, 1996/2006
Kunsten å bli tam, 1994
Pyometra in the dog : a pathophysiological investigation (avhandling, dr. med. vet.), 1984


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergljot Børresen på Bokhylla
Felix Kaspar

Felix Kaspar (født 14. januar 1915 i Wien, død 5. desember 2003 i Bradenton i Florida) var en østerriksk kunstløper som deltok i de olympiske leker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.
Kaspar vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han kom på tredjeplass bak sin landsmann Karl Schäfer og Ernst Baier fra Tyskland. Kaspar ble verdensmester to ganger, 1937 og 1938.


== OL-medaljer ==
1936  Garmisch-Partenkirchen -  Bronse i kunstløp, single herrer


== VM-medaljer ==
1937  Wien -  Gull i kunstløp, single herrer
1938  Berlin -  Gull i kunstløp, single herrer
1936  Paris -  Bronse i kunstløp, single herrer


== Eksterne lenker ==
(en) Felix Kaspar – Olympedia 
(en) Felix Kaspar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Felix Kaspar – databaseOlympics.com (arkivert)
Multietnolekt

Multietnolekt er den språkvarianten som oppstår når talere med flere ulike språk- og kulturbakgrunner tilegner seg et nytt språk, i motsetning til etnolekt, som betegner den varianten av et språk som oppstår når én bestemt etnisk gruppe tilegner seg språket.
Bruken av multietnolekt er gjerne knyttet til etableringen av en egen gruppeidentitet blant ungdommer som vokser opp i språklig og kulturelt heterogene urbane miljøer. Både ungdommer med og uten minoritetsbakgrunn kan være brukere av multietnolekt.
Ungdommer som snakker multietnolekt, kan i de fleste tilfeller veksle mellom denne og mer tradisjonelle varianter av majoritetsspråket. Det kan derfor være hensiktsmessig å snakke om bruken av multietnolekt som en stil mer enn som en fokusert varietet på linje med en dialekt.
Begrepet ble først brukt i 2000 av språkforskerne Michael Clyne og Pia Quist.Vi finner eksempler på multietnolekter i innvandrertette områder i de fleste større europeiske byer. I Skandinavia finner vi eksempler på multietnolekter på Nørrebro i København og i forsteder til Stockholm, som for eksempel i Rinkeby, samt i de østlige delene av Oslo.


== Karakteristiske trekk ==
En multietnolektisk språkstil er gjerne kjennetegnet av bruken en rekke lånord fra ulike innvandrerspråk. I norsk sammenheng har dette populært blitt betegnet som kebabnorsk. Multietnolektisk norsk er også gjerne preget av noen grammatiske trekk som er typisk for innlærere av norsk som andrespråk, som manglende subjekt-verb-inversjon i utsagnssetninger, samt en særegen prosodi som kan betegnes som en stakkato-aktig måte å snakke på.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om dansk multietnolekt
Perler for Svin

Perler for Svin (engelsk: Pearls Before Swine) er en amerikansk humoristisk tegneserie tegnet og skrevet av Stephan Pastis.  I Norge går serien fast i blant annet Aftenposten og Kollektivet.
Den ble først publisert i de to amerikanske avisene Orlando Sentinel og The Washington Post i desember 2001. I 2007 gikk serien i over 400 aviser over hele verden. Serien vant Reuben Awards i kategorien beste avisstripe både i 2003 og 2006.


== Hovedkarakterer ==
Seriens univers er sentrert rundt antropomorfe dyr: 

Rotte: en narcissistiske rotte.
Gris: mer normal enn Rotte, men veldig naiv.
Sebra: humanist som ser på det å beskytte seg selv som sin viktigste oppgave.
Geit: den intellektuelle av dem.
Krokodillebrorskapet: Krokodillebrorskapet er seriens antagonister og skurker. De er konstant ute etter å drepe og spise Sebra og Gris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daglige striper
Britisk Honduras

Britisk Honduras var betegnelsen en britisk territorium på østkysten av Mellom-Amerika, sørøst for Mexico, etter at det ble en britisk kronkoloni i 1862. Honduras ble først erobret og bosatt av spanske erobrere på 1600-tallet. I 1964 ble det en selvstyrt koloni, og ble omdøpt til Belize i juni 1973, og fikk full selvstendighet i september 1981. Britisk Honduras var Storbritannias siste fastlandsterritorium i Amerika.
Paristraktaten i 1783 mellom Storbritannia og Spania ga britene rettigheter til felle blåtrær i området mellom elvene Rio Hondo og Belizeelva. London-konvensjon i 1786 utvidet denne konsesjon til også å utgjøre området mellom elvene Belizeelva og Sibun. I 1862 ble bosetningen i Belize i Hondurasbukta erklært som en britisk koloni under navnet Britisk Honduras, og representanten for den britiske kronen ble forfremmet til viseguvernør, underordnet guvernøren av Jamaica.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knight, Charles, red. (1866): «British Honduras» i: Geography. English Cyclopaedia. 3. London: Bradbury, Evans, & Co.


== Eksterne lenker ==
Nettstedet til regjeringen i Belize Arkivert 8. februar 2011 hos Wayback Machine.
Belize, presentasjon fra The Commonwealth
«A History of Belize», Belizes nettsted for turisme
British Honduras Paper Money
Arthur Roche

Arthur Roche (født 6. mars 1950 i  Batley Carr i Yorkshire i Storbritannia) er en britisk katolsk erkebiskop. Først var han biskop i England, til han ble kalt til den romerske kurie i 2012. Han ble prefekt for Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsordningen i 2021. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Roche er fra en katolsk familie i Yorkshire. Han studerte til prest fra 1969 til 1975 ved St. Alban's College i Valladolid i Spania, der han tok en grad i teologi fra Comillas pavelige universitet.


=== Prest ===
Han ble presteviet 19. juli 1975 av biskop William Gordon Wheeler  av Leeds.
Han virket i bispedømmet Leeds til han i 1991 begynte på videre studier ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma, og ble senere spiritual ved The Venerable English College i Roma. I 1996 ble han generalsekretær for den katolske bispekonferanse for England og Wales.


=== Biskop ===
I april 2001 ble Roche utnevnt til hjelpebiskop av det katolske erkebispedømme Westminster. I april 2002 ble han koadjutor biskop i Leeds, og i april 2004 rykket han inn som ordinær biskop der. 
Den 26. juni 2012 ble han utnevnt til sekretær for Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsordningen, og fikk samme dagen personlig rang som erkebiskop. Det 27. mat utnevnte pave Frans han til prefekt for samme kongregasjon i den romerske kurie.


=== Kardinalsnominasjon ===
Den 29. mai 2022 kunngjorde pave Frans sin intensjon om å kreere ham til kardinal den 27. august samme år.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
Pave Paul VI (1897-1978) *1954
Erkebiskop Domenico Enrici (1909-1997) *1955
Erkebiskop Michael George Bowen (1930-2019) *1970
Kardinal Cormac Murphy-O’Connor (1932-2017) *1977
Erkebiskop Arthur Roche (1950-) *2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Catholic-Hierarchy
Diocese of Leeds
Filmåret 1911

Filmåret 1911 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1911.


== Årets filmer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
6. juni - Frithiof Strömberg, svensk skuespiller og operasanger (født 1878)
2. november – Kyrle Bellew, amerikansk skuespiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1911 in film – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anderson Bruford Wakeman Howe

Anderson Bruford Wakeman Howe (også kjent under forkortelsen ABWH) var en konstellasjon av progressiv rock-bandet Yes. Gruppen besto av vokalist Jon Anderson, trommeslager Bill Bruford, keyboardist Rick Wakeman og gitarist Steve Howe, som alle var en del av Yes' mest suksessrike besetning tidlig på 1970-tallet. I tillegg var Tony Levin fra King Crimson med som bassist. 
ABWH-albumene har etterhvert blitt inkludert i Yes' offisielle diskografi på bandets nettsted.


== Utgivelser ==
De ga ut et selvtitulert album, Anderson Bruford Wakeman Howe i 1989 og konsertalbumet An Evening of Yes Music Plus, innspilt under turneen i 1989 og utgitt i 1993. De startet i 1991 arbeidet med et studioalbum nummer to, Dialogue, men materialet ble en del av Yes-albumet Union. Chris Squire la til bakgrunnsvokal på et par av låtene. 


== Yes...? ==
Selv om bandet ble initiert av Anderson som en gjenforening av Yes, var for eksempel Bruford ikke så begeistret for igjen å bli assosiert med Yes-navnet. På dette tidspunktet var navnet Yes eid av Anderson, Chris Squire og Alan White, og de to sistnevnte hadde planer om å fortsette Yes sammen med Trevor Rabin og Tony Kaye. 
Squire saksøkte Anderson for å få enerett til band-navnet, men saken ble løst utenfor rettssalen og navnet ABWH var et faktum. Andre navn som ble vurdert var NO og The Affirmative. Enkelte kritiserte navnevalget og mente at «Anderson Bruford Wakeman Howe» hørtes mest ut som et advokat-firma, noe Wakeman humoristisk mente ikke var langt unna sannheten. 
Turneen i 1989 ble kalt An Evening of Yes Music Plus, noe som også ble navnet på konsertalbumet som ble utgitt i 1993. På innspillingene til konsertalbumet var det Jeff Berlin som spilte bass, på grunn av at Tony Levin var syk. Mange fans anså ABWH for å være «det ekte Yes», bare ikke i navnet. Det bandet som faktisk het Yes, ble kalt Yes-West på grunn av at medlemmene hadde bosatt seg på vestkysten av USA (i Seattle og i California). 


== Union mellom ABWH og Yes ==
I 1991 smeltet bandet sammen med Yes, og etter Union-turneen ble Rick Wakeman og Steve Howe bedt om å forlate bandet mens Bill Bruford gikk tilbake til King Crimson.
Flere av sangene fra det planlagte albumet Dialogue ble omarbeidet og utgitt på albumet Union, men på Jon Anderson-utgivelsen The Lost Tapes og senere på Anderson-albumet Watching the Flags That Fly, kan man høre ABWHs originalversjoner.


== Diskografi ==
1989 Anderson Bruford Wakeman Howe
1991 Union (Yes)
1993 An Evening of Yes Music Plus (konsertalbum)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anderson Bruford Wakeman Howe på Discogs 
(en) Anderson Bruford Wakeman Howe på MusicBrainz 
(en) Anderson Bruford Wakeman Howe på Spotify 
(en) Anderson Bruford Wakeman Howe på Songkick 
(en) Anderson Bruford Wakeman Howe på Genius — sangtekster 
(en) Anderson Bruford Wakeman Howe på AllMusic
Ichilo

Ichilo er ei elv i Bolivia, på østsiden av Andesfjellene. Den har sitt utspring i departementet Santa Cruz i 2 437 meters høyde, hvor den kalles Alto Ichilo (Øvre Ichilo). 
Ichilo er 632 km lang, med et nedslagsfelt på 15 660 km².
Wales’ førsteminister

Wales' førsteminister (engelsk: First Minister of Wales; walisisk: Prif Weinidog Cymru) er leder av Wales' regjering. Da embedet ble definert i Government of Wales Act 1998, ble det kalt førstesekretær (walisisk: Prif Ysgrifennydd) ettersom nasjonalforsamlingen for Wales hadde mindre utøvende makt enn nasjonalforsamlingene i Nord-Irland og Skottland. Navnet ble endret av koalisjonsregjeringen i 2000, og endringen ble ratifisert av Government of Wales Act 2006. På walisisk betyr prif weinidog også premierminister, men embedets navn på engelsk er first minister for å unngå en forveksling med Storbritannias premierminister.
Wales' nåværende førsteminister, siden 2018, er Mark Drakeford (Labour). Embedets offisielle sete er i Tŷ Hywel og Senedd i Cardiff Bay. Et kontor for embedet befinner seg også i bygningen til nasjonalforsamlingen for Wales i Cathays Park.
      Labour


== Eksterne lenker ==
Welsh Government: First Minister of Wales – offisielle nettsted
RS 105 «Ruth Opsahl»

RS 105 «Ruth Opsahl» er ei  redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1989 ved West Products AS i Måløy. Skøyta ble finansiert ved at frk Ruth Opsahl donerte en hel bygård i på Torshov i Oslo til Redningsselskapet. Dette er den hittil største gaven gitt av en enkeltperson i selskapets historie.
Opprinnelig bar skøyta navnet «Ruth», det ble skiftet navn til Ruth Opsahl i 1995 etter en forlengelse fra 48 fot til 52 fot.
Pr. 1. januar 2008 hadde «Ruth Opsahl» som redningsskøyte berget 12 personer fra «den visse død», 25 fartøyer fra totalforlis, og gitt assistanse til totalt 2955 fartøy.


== Se også ==
Liste over norske redningsskøyter


== Eksterne lenker ==
Live tracking på www.aprs.fi Arkivert 11. mars 2016 hos Wayback Machine.
RS 105 «Ruth Opsahl» rescues «Scan Trans», YouTube
Redningsskøyte berget havørn, Nettavisen Arkivert 8. juni 2007 hos Wayback Machine.
Alajuela

Alajuela er en by i Costa Rica, og er hovedstad i provinsen Alajuela. Tar man utgangspunkt i kantonens innbyggertall, er den Costa Ricas nest største by etter hovedstaden San José. Kantonen Alajuela hadde 254 886 innbyggere i 2011. Alajuela ligger 952 meter over havet, i Valle Central, 19 kilometer nordvest for San José.
Costa Ricas hovedflyplass, Juan Santamaría internasjonale lufthavn, ligger like ved Alajuela. Det samme gjør Costa Ricas største kjøpesenter, City Mall.
Fotballaga Alajuelense og Carmelita kommer fra Alajuela, og begger benytter Estadio Alejandro Morera Soto som hjemmebane.


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alajuela (city) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alajuela (kanton)

Alajuela er en kanton i provinsen Alajuela i Costa Rica. Kantonen hadde 254 886 innbyggere i 2011. Arealet er på 388,43 km². Costa Ricas nest største by, Alajuela, dekker det meste av kantonen.


== Distrikter ==
Kantonen Alajuela er delt inn i 14 distrikter:

Alajuela
San José
Carrizal
San Antonio
Guácima
San Isidro
Sabanilla
San Rafael
Río Segundo
Desamparados
Turrúcares
Tambor
Garita
Sarapiquí


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Veterinærmedisin

Veterinærmedisin er læren om medisinsk profylakse (forebygging), diagnostisering, behandling og terapi for dyr. Hovedsakelig er medisinen rettet mot tamme dyr, som husdyr, kjæledyr og sportsdyr, men også ville dyr i frihet og dyreparker omfattes av fagfeltet. Sentralt i faget er forebyggende dyrebeskyttelse. 


== Norge ==
En profesjonsutøver av veterinærmedisin har gjennomført et fem- til seksårig studium, i Norge ved Norges veterinærhøgskole, og fått yrkestittelen veterinær og i Norge den akademiske cand.med.vet. Dr. med. vet. er en doktorgrad i veterinærmedisin. Dyrlege er en annen vanlig betegnelse på veterinær.


== Eksterne lenker ==
Den norske veterinærforening
Norges veterinærhøgskole
Stanislav Indruch

Stanislav Indruch (født 6. oktober 1899, død 2. februar 1974) var en tsjekkoslovakisk turner. 
Han deltok i verdensmesterskapet i turn 1922, der det tsjekkoslovakiske laget vant gull foran Jugoslavia. I dette VM-et vant han også to individuelle medaljer; sølv i bøylehest og skranke. Han fikk 6.-plass i den individuelle sammenlagtkonkurransen. 
Han har også deltatt i to OL; i 1920 og 1924, men han har ingen OL-medaljer. I 1920 kom han på 4.-plass i mangekampen sammenlagt, og i 1924 fikk han 18. og 19.-plass i hhv skranke og svingstang. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stanislav Indruch – Olympedia 
(en) Stanislav Indruch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Stanislav Indruch – Tsjekkias olympiske komité
Václav Wirt

Václav Wirt (født 9. september 1893 i Praha, død 16. desember 1962 samme sted) var en tsjekkoslovakisk turner.
Han deltok i turn under Sommer-OL 1920, og var der med på det tsjekkoslovakiske laget som fikk 4.-plass i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Václav Wirt – Olympedia 
(en) Václav Wirt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Václav Wirt – Tsjekkias olympiske komité
MAT-49

MAT-49 er en maskinpistol utviklet av den franske våpenfabrikanten Manufacture Nationale d'Armes de Tulle (MAT) for bruk i den franske hær.
Våpenet ble produsert på MAT fabrikken fra 1949 til midten av 1960-tallet, da produksjonen ble flyttet til Manufacture d'Armes de St-Etienne (MAS), hvor produksjonen foregikk frem til 1979. MAT-49 ble da erstattet av automatgeværet FAMAS, og ble så faset ut av service.
MAT-49 ble brukt i større omfang under den første indokinesiske krig, frigjøringskrigen i Algerie og under Suezkrisen i 1956. 
Som standard er våpenet kamret for kaliber 9 x 19 mm Luger ammunisjon, og bruker et 20-patroners enkeltraders våpenmagasin for bruk i ørken eller et 32-patroners magasin hvor patronene ligger annenhvert for vanlig bruk. Mekanismen har masseretardert sluttstykke og skuddhastigheten er rundt 600 skudd i minuttet. En modifisert utgave for politiet, MAT 49/54, har to avtrekkere, en for halvautomatisk ild, og en for helautomatisk ild. Men som standard gir våpenet kun helautomatisk ild.


== Eksterne lenker ==
(en) MAT-49 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MAT-49 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
MAT-49 hos Modern Firearms
Torleiv Austad

Torleiv Austad (født 9. mars 1937 i Valle i Setesdal) er professor i teologi ved Menighetsfakultetet. 
Han tok teologiske embetseksamen (cand.theol.) i 1962 ved Menighetsfakultetet (MF) og hadde deretter et studieopphold i Erlangen i Tyskland. Etter at han ble ordinert hadde han tjeneste som feltprest i H.M. Kongens Garde. Deretter ble han forskningsstipendiat NAVF 1966-1969 og ansatt ved Menighetsfakultetet i 1969 med fagfeltet  i systematisk teologi. Han ble dr.theol. ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1974 med avhandlingen Kirkens Grunn. En analyse av en bekjennelse fra okkupasjonstiden 1940-1945. Han var professor ved MF fra 1982 til 2007 og har også vært dekan ved MF.I 1965 ble han redaksjonssekretær i Luthersk Kirketidende, der han var redaktør fra 1973 til 1982. Han har også vært leder av Den norske kirkes lærenemnd 
Han ble tildelt H.M. Kongens gullmedalje i 1964, samme år som han tok praktikum og ble ordinert


== Bibliografi ==
Krig eller fred? Stavanger 1970.
Ansvar for andre. Oslo 1971.
Kirkens grunn. Oslo 1974.
Krig og militærnekting. Oslo 1976.
Skapt til å tjene. Oslo 1980.
Bønn til Gud. Oslo 1989.
Troens pust. Oslo 1994.
Livet har opna seg! (Efrem forlag 2020) ISBN 9788292922569


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Torleiv Austad i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Torleiv Austad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Historiske steder og kulturminner i Antarktis

Historiske steder og kulturminner i Antarktis er steder eller monumenter av anerkjent historisk verdi som er blitt utpekt som spesielle verneområder eller forvaltningsområder i Antarktis, eller som ligger innenfor slike områder. Disse føres opp på listen over historiske steder og kulturminner (Historic Sites and Monuments, HSM) som ble opprettet i 1972.
Forslag om oppføring av nye steder og kulturminner kan godkjennes av Antarktistraktatens konsultative parter. Registrerte historiske steder og kulturminner skal ikke skades, fjernes eller ødelegges. På hvert sted finnes det oppslag på engelsk, fransk, spansk og russisk som gir en forklaring på områdets vernestatus.
Av de 95 oppføringene på lista (pr. 2021), forvalter Norge alene eller sammen med andre nasjoner ni historiske steder eller kulturminner, alle knyttet til norsk polarhistorie.


== Liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antarctic historic sites and monuments – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Vedlegg V til Protokoll om Miljøvern til Antarktistraktaten. Lovdata
Area Protection and Management / Monuments. Antarktistraktaten
Historic Sites & Monuments in Antarctica. International Polar Heritage Committee
Antarctic Historic Sites The Antarctic Circle
Kulturminner i Antarktis truet. forskning.no 11. juni 2004
Vilja

Vilja er et opprinnelig finsk kvinnenavn som betyr «rikdom». Ordet vilja betyr også «korn» på finsk og «vilje» på svensk.
Vilja har finsk navnedag 12. september.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Vilja  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Vilja Savisaar (f. 1962), estisk politiker


== Annen bruk av navnet ==
Vilja er en låt av det finske bandet Tenhi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Vilja
(en) Think Baby Names: Vilja
Otterstad

Otterstad er et norsk slektsnavn og gårdsnavn. Navnet er sammensatt av mannsnavnet Ottar og sted.
Det finnes fire norske gårder som opprinnelse for familienavnet Otterstad. En har navnet fra nær Hvittingfoss i Kongsberg kommune i Buskerud, en fra Rygge i Østfold, en fra Elverum i Hedmark og en i Modalen på Vestlandet.Otterstad er også et kirkested i Lidköping kommune i Sverige, på Kållandsö i Vänern.


== Kjente personer ==
Karl Johan Otterstad, musiker og dirigent.
Fredrik Otterstad, sanger og kordirigent.
Evald Otterstad, filmregissør


== Referanser ==
Filmåret 1910

Filmåret 1910 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1910.


== Årets filmer ==
Afgrunden
Bröllopet på Ulfåsa II
Den hvide slavehandel (Fotorama)
Den hvide slavehandel (Nordisk Film)
Fänrik Ståls sägner
Frankenstein
Regina von Emmeritz och Konung Gustaf II Adolf
Värmlänningarne
Värmländingarna


== Fødsler ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1910 in film – kategori av bilder, video eller lyd på Commons