jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alexandre Lippmann

Alexandre Lippmann (født 11. juni 1881, død 23. februar 1960) var en fransk fekter som deltok under i tre olympiske leker, 1908 i London, 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Lippmann ble olympisk mester i fekting under OL 1908. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i kårde. Individuelt kom han på andreplass. Seksten år senere, under OL 1924 i Paris, tok han sin andre olympiske tittel, også denne gang i kårde lagkonkurranse. Lippmann tok også to medaljer under OL 1920 i Antwerpen, sølvmedalje individuelt og bronse i lag.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull i fekting, kårde lagkonkurranse (Frankrike)
1924  Paris -  Gull i  fekting, kårde lagkonkurranse (Frankrike)
1908  London -  Sølv i fekting, kårde
1920  Antwerpen -  Sølv fekting, kårde
1920  Antwerpen -  Bronse fekting, kårde lagkonkurranse (Frankrike)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexandre Lippmann – Olympics.com 
(en) Alexandre Lippmann – Olympic.org 
(en) Alexandre Lippmann – Olympedia 
(en) Alexandre Lippmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alexandre Lippmann – databaseOlympics.com (arkivert)
Jan I. Haaland

Jan Ingvald Meidell Haaland (født 1956) er en norsk samfunnsøkonom som er professor og tidligere rektor ved Norges Handelshøyskole (NHH). 
Han tok siviløkonomgraden ved NHH i 1979. I 1986 tok han doktorgraden ved NHH. I perioden 1985 til 1993 var Haaland førsteamanuensis og siden 1994 har han vært professor ved institutt for samfunnsøkonomi ved NHH. I 2005 ble Haaland valgt til rektor ved NHH. 


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jan I. Haaland i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Jan I. Haaland i BIBSYS
CV (PDF-format)
Charles Collignon

Charles Collignon (født 7. september 1877, dødsår ukjent) var en fransk  fekter som deltok under OL 1908 i London.
Collignon ble olympisk mester i fekting under OL 1908. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i kårde.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull fekting, kårde lagkonkurranse (Frankrike)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Collignon – Olympedia 
(en) Charles Collignon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charles Collignon – databaseOlympics.com (arkivert)
Henri-Georges Berger

Henri-Georges Berger var en fransk  fekter som deltok under OL 1908 i London.
Berger ble olympisk mester i fekting under OL 1908. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i kårde.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull fekting, kårde lagkonkurranse (Frankrike)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henri-Georges Berger – Olympedia 
(en) Henri-Georges Berger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henri-Georges Berger – databaseOlympics.com (arkivert)
Vivian Woodward

Vivian John Woodward (født 3. juni 1879 i London, død 31. januar 1954 i London) var en engelsk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene både i OL 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Woodward var lagkaptein på det britiske fotballaget som ble olympiske mestere både i London 1908 og i Stockholm fire år senere. De møtte Danmark i finalen begge gangene og vant med 2-0 i 1908 og 4-2 i 1912.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull i fotball (Storbritannia)
1912  Stockholm -  Gull i fotball (Storbritannia)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vivian Woodward – Olympedia 
(en) Vivian Woodward – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vivian Woodward – FIFA 
(en) Vivian Woodward – Transfermarkt 
(en) Vivian Woodward – national-football-teams.com 
(en) Vivian Woodward – FootballDatabase.eu 
(en) Vivian Woodward – EU-Football.info
Arthur Berry

Arthur Berry (født 3. januar 1888 i Liverpool, død 15. mars 1953) var en engelsk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene både i OL 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Berry var med på det britiske fotballaget som ble olympiske mestere både i London 1908 og i Stockholm fire år senere. De møtte Danmark i finalen begge gangene og vant med 2-0 i 1908 og 4-2 i 1912.


== OL-medaljer ==
 1908  London - Gull i fotball  Storbritannia
 1912  Stockholm - Gull i fotball  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Berry – Olympedia 
(en) Arthur Berry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arthur Berry – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Arthur Berry – Transfermarkt 
(en) Arthur Berry – national-football-teams.com 
(en) Arthur Berry – FootballDatabase.eu 
(en) Arthur Berry – EU-Football.info
Concordia College (Minnesota)

Concordia College i Moorhead, Minnesota er et privat universitet drevet av Evangelical Lutheran Church in America (ELCA). 


== Historie ==
Concordia College ble etablert 31. oktober 1891 av noen av de første norske immigrantene som kom til området rundt Red River Valley i North Dakota and Minnesota. Skolen har siden starten stått tett til den evangelisk-lutherske kirken, og er i dag et av 26 colleger og universiteter i tilknytning til Evangelical Lutheran Church in America.
De første presidentene ved skolen var norske utvandere.


=== Presidenter ved Concordia College ===
Ingebrikt F. Grose 1891-1893
Hans H. Aaker 1893-1902
Rasmus R. Bogstad 1902-1909
Henry O. Shurson 1909-1911
Johan A. Aasgaard 1911-1925
John N. Brown 1925-1951
Joseph L. Knutson 1951-1975
Paul J. Dovre 1975-1999
Thomas W. Thomsen 1999-2003
Paul J. Dovre  2003-04
Pamela Jolicoeur 2004-2010
Paul J. Dovre 2010 – i dag


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Concordia College (Moorhead) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Faith and reason: The history of Concordia College – Craig McEwen
Luobei

Luobei (kinesisk: 萝北县; pinyin: Luóběi Xiàn) er et fylke i byprefekturet Hegang i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 231 620 innbyggere.


== Referanser ==
Nong’an

Nong'an (kinesisk: 农安县; pinyin: Nóng'ān Xiàn) er et fylke i den subprovinsielle by Changchun i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. 
Folketallet var i 1999 på 1 089 944 innbyggere.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Nong'an (农安镇), Fulongquan (伏龙泉镇), Halahai (哈拉海镇), Kaoshan (靠山镇), Kai'an (开安镇), Shaoguo (烧锅镇), Gaojiadian (高家店镇), Huajia (华家镇), Sanshengyu (三盛玉镇), Bajilei (巴吉垒镇)Kommuner:

Qiangang (前岗乡), Longwang (龙王乡), Sangang (三岗乡), Wanshun (万顺乡), Yangshulin (杨树林乡), Yong'an (永安乡), Qingshankou (青山口乡), Huangyuquan (黄鱼圈乡), Xinnong (新农乡), Wanjinta (万金塔乡), Xiaochengzi (小城子乡)


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 302 løper gjennom området. Den går fra Hunchun i provinsen Jilin til Ulanhot i Indre Mongolia.


== Referanser ==
Xifeng (Qingyang)

Xifeng (西峰区; pinyin: Xīfēng Qū) er et distrikt i byprefekturet Qingyang i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina.
Xifeng (Tieling)

Xifeng (kinesisk: 西丰县; pinyin: Xīfēng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Tieling i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. 
I 1999 var folketallet der på 342 003 innbyggere.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Xifeng (西丰镇), Pinggang (平岗镇), Gaojiadian (郜家店镇), Anmin (安民镇), Zhenxing (振兴镇), Liangquan (凉泉镇), Tiande (天德镇), Fangmu (房木镇)Kommuner:

Taoran (陶然乡), Baiyu (柏榆乡), Diaoyu (钓鱼乡), Gengke (更刻乡), Mingde for mandsjuene (明德满族乡), Dexing for mandsjuene (德兴满族乡), Chengping for mandsjuene (成平满族乡), Helong for mandsjuene (和隆满族乡), Yingchang for mandsjuene (营厂满族乡), Jinxing for mandsjuene (金星满族乡)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside
Dongguang

Dongguang (kinesisk: 东光县; pinyin: Dōngguāng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Cangzhou i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. 
I 1999 var folketallet der på 345 296 innbyggere.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Dongguang (东光镇), Lianzhen (连镇镇), Zhaowang (找王镇), Qincun (秦村镇), Dengmingsi (灯明寺镇), Nanxiakou (南霞口镇), Dadan (大单镇)Kommuner:

Longwali (龙王李乡), Yuqiao (于桥乡)


== Samferdsel ==
Kinas riksveier 104 og 105 løper også gjennom Dongguang. De begynner i Beijing, løper sørover og deler seg etter Dezhou. Riksvei 104 fortsetter da til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou, mens 105 løper til Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou, og ender opp i Zhuhai.


== Referanser ==
Bincheng

Bincheng (kinesisk: 滨城区; pinyin: Bīnchéng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Binzhou i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina, og er administrasjonssentrum i dette prefekturet.
Det har et areal på 1 042 km² og teller 610 000 innbyggere (2003).


== Eksterne lenker ==
Infoside
Wulian

Wulian (kinesisk: 五莲县; pinyin: Wǔlián Xiàn) er et fylke i byprefekturet Rizhao i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 511 558 innbyggere.


== Kulturminner ==
En del av den store Qi-muren står igjen i verneverdig tilstand her, og er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Det er også det neolittiske Dantu-funnstedet (丹土遗址, Dantu yizhi).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle sider
Dantu yizhi Arkivert 24. mars 2012 hos Wayback Machine.
Tongshan (Xianning)

Tongshan (kinesisk: 通山县; pinyin: Tōngshān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Xianning i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 418 385 innebyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tongshan County, Hubei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tongshan (Xuzhou)

Tongshan (kinesisk: 铜山县; pinyin: Tóngshān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Xuzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 1 330 000 innbyggere.


== Referanser ==
Nicolas Standaert

Nicolas Standaert (født 1959) er en belgisk katolsk prest tilhørende jesuittordenen. Han er utdannet sinolog og virker som professor i dette fag ved Universitetet i Leuven i Belgia.


== Utvalgte verker ==
Yang Tingyun, Confucian and Christian in Late Ming China: His Life and Thought, (Sinica Leidensia 19), Leiden / New York / Kobenhavn / Köln, E.J.Brill, 1988; kinesisk oversettelse: (Zhong Mingdan 鐘鳴旦), Yang Tingyun: Mingmo tianzhujiao ruzhe 楊廷筠：明末天主教儒者, Shengshen yanjiu zhongxin Hong Kong, 1987; Beijing: Shehui kexue wenxian chubanshe (Academy of Social Sciences), 2002
The Fascinating God: A Challenge to Modern Chinese Theology Presented by a Text on the Name of God Written by a 17th Century Chinese Student of Theology, (Inculturation: Working Papers on Living Faith and Cultures XVII), Pontificia Universita Gregoriana, Roma, 1995, 154 pp.; Chinese translation: Keqin de Tianzhu: Qingchu jidutu lun 'di' tan 'tian' 可親的天主：清初基督徒論帝談天, overs. He Lixia 何麗霞, (Fujen University Theological Series 46), Taibei: Kuangqi Press, 1998
Redaktør av: Handbook of Christianity in China: Volume One (635-1800), Leiden: Brill, 2000, 964 pp.
Medredaktør av: Xujiahui cangshulou MingQing tianzhujiao wenxian 徐家匯蔵書樓明清天主教文獻 (Chinese Christian Texts from the Zikawei Library), Taibei: Fu Jen Catholic Univ. Press, 1996, 5 vols., 2621 pp. (together with A. Dudink, Y.L. Huang, P.Y. Chu)
Medredaktør av: Yesuhui Luoma dang'anguan MingQing tianzhujiao wenxian 耶穌會羅馬檔案館明清天主教文獻 (Chinese Christian Texts from the Roman Archives of the Society of Jesus), Taibei: Ricci Institute, 2002, 6786 pp. (together with A. Dudink)
Methodology in View of Contact Between Cultures: The China Case in the 17th Century, (CSRCS Occasional Paper no. 11), Hong Kong: Centre for the Study of Religion and Chinese Society, The Chinese University of Hong Kong, 2002, 64 pp. (also published in Chinese and French)
Medredaktør av: Les Danses rituelles chinoises d’après Joseph-Marie Amiot, Brussel/ Namur: Éditions Lessius / Presses universitaires de Namur, 2005, 328 pp. (together with Yves Lenoir †)
Medredaktør av: Forgive Us Our Sins: Confession in Late Ming and Early Qing China, (Monumenta Serica Monograph Series LV), Sankt Augustin / Nettetal, Steyler Verlag, 2006, 268 pp. (together with Ad Dudink)
An Illustrated Life of Christ Presented to the Chinese Emperor: The History of Jincheng shuxiang (1640), (Monumenta Serica Monograph Series LIX), Sankt Augustin Nettetal: Steyler Verlag, 2007, 333 pp.
The Interweaving of Rituals: Funerals in the Cultural Exchange between China and Europe, Seattle: University of Washington Press, 2008, 328 pp.


== Referanser ==
Jacques Gernet

Jacques Gernet (valgt kinesisk navn: 謝和耐; pinyin: Xiè Hénài; født 22. desember 1921 i Alger i Algerie, død 3. mars 2018 i Vannes i Frankrike) var en fransk sinolog. 
Hans hovedverk er Le monde chinois, publisert i 1972 og oversatt til mange språk, som gir et bredt og detaljert overblikk på 900 sider over Kinas historie helt siden neolittisk tis og frem til hans egen samtid.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jacques Gernet var sønn av hellenisten Louis Gernet.
Han fikk graden licence de lettres classiques (i gammelfilologi) i Alger i 1942. Han måtte avbryte studiene under annen verdenskrig og var soldat fra 1942 til 1945.


=== Sinolog ===
I 1947 ervervet han diplom i kinesisk fra École nationale des langues orientales vivantes og i 1948 fra École pratique des hautes études (EPHE).
Gernet ble så medlem av École française d'Extrême-Orient før han ble forsker ved Centre national de la recherche scientifique og stipendiat for den japanske avisen Yomiuri Shimbun.
Fra 1955 til 1976 arbeidet han som forskningsleder (directeur d'études) ved EPHE, VI. seksjon, hvortil hører École des Hautes Études en Sciences Sociales. I 1956 tokk han doktorgraden. Han samtidig med dette fra 1957 ved Faculté des lettres i Sorbonne, så som maître de conférences og fra 1959 som professor. I 1968 grunnla han Unité d'enseignement et de recherche des Langues et civilisations de l'Asie orientale (Universitetet Paris-VII), som han lededt frem til 1973.
Han ble også innvalgt i Collège de France. Fra 1975 til 1992 innehadde han lærestolen for Kinas sosial- og åndshistorie.
Den 8. juni 1979 ble han valgt inn som medlem av Académie des Inscriptions et Belles-Lettres. 
Gernet var medlem av Æreslegionen og kommandør av Ordre des Palmes académiques.
Under Algeriekrigen var Gernet i 1960 en av undertegnerne av De 121s manifest, som oppfordret franske soldater til å nekte å tjenestegjøre.


== Skrifter ==
1949 : Entretiens du maître de dhyâna Chen-houei du Ho-tsö (668-760), Hanoi, EFEO (PEFEO, 31), [ny utgave 1974].
1956 : Les Aspects économiques du bouddhisme dans la société chinoise du Ve au Xe siècle, Saigon, EFEO (PEFEO, 39), engl. : Buddhism in Chinese Society: An Economic History from the Fifth to the Tenth Centuries, Neuauflage: Columbia University Press, 1995, ISBN 0231114117
1959 : La Vie quotidienne en Chine à la veille de l'invasion mongole, Paris, Hachette, fr. Taschenbuchausgabe: Picquier Philippe, 2008, ISBN 9782877309561, engl: Daily Life in China, on the Eve of the Mongol Invasion, 1250-1276, Stanford University Press, 1962, ISBN 0804707200
1970 : Catalogue des manuscrits chinois de la Bibliothèque nationale, fonds Pelliot de Touen-houang, vol. 1, Paris, Bibliothèque nationale. (mit Wu Chi-yü)
1972 : Le Monde chinois, Paris, A. Colin
1982 : Chine et christianisme, action et réaction, Paris, Gallimard,
1994 : L'Intelligence de la Chine : le social et le mental, Paris, Gallimard.
2005 : La Raison des choses : Essai sur la philosophie de Wang Fuzhi (1619–1692), Paris, Gallimard.


== Se også ==
Marcel Granet
Anne Cheng


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos EFEO
Biografi hos Académie des inscriptions
Stanislaus Lokuang

Stanislaus Lokuang (født 1. januar 1911 i Hengyang i provinsen Hunan i Kina, død 28. februar 2004) var kinesisk katolsk erkebiskop av Taipei fra 1966 til 1978. Før det hadde han i fem år vært biskop av Tainan.
Han ble utnevnt til biskop av pave Johannes XXIII den 21. mars 1961, ig ble bispeviet av paven selv den 21. mai 1961; medkonsekranter var titulærbiskop Fulton John Sheen og titulærbiskop Edoardo Mason, F.S.C.J.
Han var en fremragende kjenner av kinesisk kirkehistorie, og utgav blant annet en detaljert historie om de ordener og kongregasjoner som hadde virket i Kina.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
Kardinal Giovanni Tacci Porcelli (1840-1895) *1876
Pave Johannes XXIII (1881-1963) *1924
Erkebiskop Stanislaus Lokuang (1911-2004) *1961


== Referanser ==
Furubarmåler

Furubarmåler (Thera obeliscata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne arten finnes over nesten hele Norge, men er sjelden lengst i nord.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 23 – 30 mm), slank, gråaktig måler. Denne arten er ganske variabel i fargen (se [1]). Forvingen er mer eller mindre grå, ofte brunlig ved roten. Midt i vingen er det et brunt (enkelte ganger gulaktig) tverrbånd som er ganske smalt ved bakkanten, det har en knekk og utvider seg samtidig kraftig litt foran midten av vingen, slik at det ved vingens forkant er ca. to og en halv gang så bredt som ved bakkanten. Bakvingen er gråhvit med et mørkere bakhjørne. Larven er naken, grønn med hvite striper. Også puppen er grønn med hvite striper, noe som gir kamuflasje mellom barnåler.


== Levevis ==
Denne arten har larver som lever på furu (Pinus spp.) og gran (Picea spp.), av og til også på andre bartrær. Den grønne fargen med hvite striper gir dem utmerket kamuflasje. De voksne målerne flyr mest i august – oktober, lenger sør i Europa finnes det også en generasjon som flyr på forsommeren, dette kan av og til forekomme også i Norge.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Nord-Afrika, Europa (bortsett fra Balkan) og det nordlige Asia. I Norge forekommer den over så godt som hele landet, men ser ut til å mangle i deler av Nord-Norge.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) furubarmåler i Encyclopedia of Life 
(en) furubarmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) furubarmåler hos Artsdatabanken 
(sv) furubarmåler hos Dyntaxa 
(en) furubarmåler hos Fauna Europaea 
(en) furubarmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Thera obeliscata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Thera obeliscata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Thera obeliscata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site 
Bestimmungshilfe für die in Europa nachgewiesenen Schmetterlingsarten - bilder som viser variasjoner innen arten.
Petros Persakis

Petros Persakis (gresk: Πέτρος Περσάκης; født 1879, død 1952) var en gresk turner.
Han deltok i sommer-OL 1896 i Athen, i ringer og lagkonkurransen i skranke. Han fikk 3.-plass i ringer, og 2.-plass i lagkonkurransen i skranke, sammen med laget sitt; Panellinios Gymnastikos Syllogos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petros Persakis – Olympedia 
(en) Petros Persakis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Petros Persakis – databaseOlympics.com (arkivert) 
(gr) Petros Persakis – Hellas olympiske komité
J2ME

Java 2 Micro Edition (J2ME) er en utgave av Java-teknologien som er skreddersydd for mobiltelefoner, kalkulatorer og annen forbrukerelektronikk i lommeformat. J2ME ble første gang presentert under en Java-konferanse i San Francisco sommeren 2000. Samtidig la Motorola fram de første telefonene som støttet plattformen.
Kombinasjonen av WAP (Wireless Application Protocol) og Java-teknologi gir dem en ideell løsing for mobilbrukere som ønsker interaktive tjenester. I våre dager har trådløse tjenester bygget på Java-teknologi blitt tatt i bruk over hele verden.
J2ME gir blant annet mulighet til å laste ned tredjeparts applikasjoner på vanlige mobiltelefoner. Således får forbrukerne mulighet til å oppdatere telefonene jevnlig med nye spill eller annet innhold. Med J2ME har gamle arkadespillklassikere som Asteroids og Frogger fått nytt liv – ikke i spillehallen, men på mobiltelefonen. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
java.sun.com/j2me
www.corej2me.com
www.microjava.com
J2ME device database and multi-device porting solution
Bytjener

Bytjener er en eldre betegnelse på en kommunal betjent. Posisjonen var ofte underlagt byfogden og betegnet gjerne en lensmann. Betegnelsen var i bruk helt fra 1400-tallet til først på 1900-tallet.


== Referanser ==
Southfield

Southfield er en by i Oakland County i den amerikanske delstaten Michigan. Southfield ble grunnlagt av John Daniels i 1823, og de første hvite bosetterne kom fra Birmingham og Royal Oak, samt fra statene New York og Vermont. Southfield fikk sitt navn fra Bloomfield Townships «south fields» («de sørlige engene»). Det første postkontoret ble etablert i 1833 og det første rådhuset ble oppreist i 1873. Southfield fikk bystatus i 1958. Byens befolkningsvekst hendte hovedsakelig mellom 1950 og 1990 da flesteparten av Detroits hvite borgere nærmest rømte byen etter raseopptøyene i 1943 og spesielt etter 12 Street riot i 1967. På 1970-tallet hadde Southfield også blitt hjem for en stor jødisk befolkning, og tidlig på 1990-tallet hadde mange middelklasse afro-amerikanere flyttet inn til byen. I dag er Southfield et stort businessdistrikt.
Byen befinner seg mellom 8 Mile Road i sør, Inkster Road i vest, Greenfield Road i øst og for det meste 13 Mile Rd. i nord. Byen grenser til Detroit og Redford Township i sør, Farmington Hills i vest, Franklin, Bingham Farms og Beverly Hills i nord, og Royal Oak, Berkley og Oak Park i øst. Byen Lathrup Village ligger innen Southfields grenser i den østre delen av byen.
Elven River Rouge renner igjennom Southfield.


== Eksterne lenker ==
(en) City of Southfield
(en) Southfield Public Library
(en) Southfield Public Schools
(en)
(en) The Oakland County
(en) Pioneer Cemetery
Lathrup Village

Lathrup Village er en by i Oakland County i den amerikanske delstaten Michigan. Byen ble grunnlagt i 1923 og fikk bystatus i 1953. Lathrup Village ligger innenfor byens Southfields grenser og er en velstående forstad til Detroit.


== Eksterne lenker ==
(en) Byens offisielle webside
Lake Angelus

Lake Angelus er en by i Oakland County i den amerikanske delstaten Michigan. Byen er en velstående forstad til Detroit. Lake Angelus ligger rundt innsjøen med samme navn. Lake Angelus fikk landsbystatus i 1930 og bystatus i 1984. Lake Angelus het tidligere Three Mile Lake, men ble siden oppkalt etter skoleklokken «The Angelus» ved den lokale skolen. I 1990 var byen Michigans minste med en befolkning på 328.
Byen grenser til Pontiac i sør og Auburn Hills i øst.
35,8 % av Lake Angelus areal består av vann.


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Angelus 2007 Community Profile
KammeRana

KammeRana er et ensemble som består av distriktsmusikere i Rana kommune. KammeRana har ved flere anledninger hatt konserter under Havmanndagene.
Ensemblet er tilknyttet Rana Kulturskole, hvor musikerne har undervisningsdelen av sine stillinger.
Besetningen pr. våren 2007 var:

fiolin (Ida Mouritzen)
cello (Elin Korneliussen)
fløyte (Anne-Guri Frøystein)
klarinett (Marte Bjerke)
trompet (Kristine Klubben)
klaver (Julie Belinda Treimo)
gitar (Øyvind Lunde)
sang (Bente Hoff (mezzosopran)).


== Diskografi ==
Minner, ncb 1995


== Eksterne lenker ==
Rana kommune: KammeRana