jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ba Jin

Ba Jin (kinesisk: 巴金, pinyin: pinyin: Bā Jīn, eller Li Fugan, født Li Yaotang 李堯棠, født 25. november 1904 i Chengdu i provinsen Sichuan i Kina, død 17. oktober 2005 i Shanghai) er en av det moderne Kinas fremste forfattere. Forfatterpsevdonymet Ba Jin anses å ha vært dannet av navnene til de russiske anarkistene Bakunin og Kropotkin, men Ba Jin har selv gitt en annen forklaring hva angår Ba. 


== Bakgrunn og virke ==
Ba Jin syntes at hans liv hjemme hos sine velhandende foreldre i Chengdu var som et fengsel. Han reagerte også på urettferdighet og de ansattes dårlige kår. Han leste anarkistiske verker som Kropotkins «Opprop til ungdommen» och brevvekslet med Emma Goldman. 
I 1927 flyttet han til Frankrike og det var der han begynte å skrive. Resultatet ble bl.a. hans debutroman «Mièwáng», som ble publisert i tidsskriftet «Xiaoshuo yekan» i Shanghai. Den handler om revolusjonære ungdommer, likesom dagboksromanen «Nytt liv». Ba Jin forsorget seg ved å oversette. I 1934 reiste han til Japan, kontaktet japanske forfattere og forsøkte å lære seg japansk. I 1934-35 utkom tre kortromaner som resultat: «Gud», «Spøkelse» og «Menneske». 
I 1937 forlot han Shanghai igjen for å unnslippe krigen. Først i 1945 vendte han tilbake til Shanghai og skrev den såkalte kjærlighetstrilogien «Tåke», «Regn» og «Lyn». Hovedpersonene er undertrykte av samfunnssystemet.
I 1952 dro Ba Jin til Korea og returnerte dit året etter. Resultatet ble hans reportasjebok «Å leve med helter» i 1954.
Under kulturrevolusjonen ble han anklaget for å være anarkist, ble forbudt å skrive og ble kritisert på offentlige møter. Hans hustru Xiao Shan fikk på grunn av dette ikke den sykehuspleie hun trengte. Hun døde i 1972.
Fra 1984 til sin død i 2005 var han formann for Den kinesiske forfatterforening.
Hans mest kjente verk er Familie-trilogien Jia (Familien, 1936), Chun (Vår, 1938) og Qiu (Høst, 1940).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olga Lang: Pa Chin and His Writings: Chinese Youth Between Two Revolutions. Cambdridge, Mass. Harvard University Press, 1967.
Nathan K. Ma: Pa Chin. Boston: Twayne Publishers, 1978.


== Eksterne lenker ==
Guardian Unlimited Books – Ba Jin
Johan Franzén

Johan Franzén (født 23. desember 1979) er en svensk ishockeyspiller som spiller i NHL. 
Franzén spiller i NHL-klubben Detroit Red Wings og har tidligere spilt  i Linköpings HC og HV71 før han begynte i NHL. Franzéns moderklubb er den smålandske klubben Boro/Vetlanda HC fra Landsbro, rett utenfor Vetlanda.
Han vant Ishockey-VM 2006 med Tre kronor, men fikk sitt store internasjonale gjennombrudd våren 2008 da han sammen i Detroit Red Wings var blant de viktigste angrepsspillerne og delte skuttstatitikken med Henrik Zetterberg, noe for første til at Detroit vantStanley Cup dette året.
Franzén deltok på det svensk landslaget under Vinter-OL 2010 i Vancouver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Franzén – Olympedia 
(en) Johan Franzén – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Johan Franzén – Sveriges olympiske komité 
(en) Johan Franzén – National Hockey League (NHL) 
(en) Johan Franzén – Eurohockey.com 
(en) Johan Franzén – Hockeydb.com 
(en) Johan Franzén – Hockey-Reference.com 
(en) Johan Franzén – Legends of Hockey 
(en) Johan Franzén – Eliteprospects.com
Peter Kihlgård

Peter Kihlgård (født 1954 i Örebro) er en svensk forfatter og dramatiker. Kihlgård er oppvoks i Sundsvall og, hovedsakelig, i Umeå, men bor nå i Stockholm. Sønn av Gösta Kihlgård. Kihlgård har også opptrådt med rockgruppen Superglue på Elverket, Stockholm.  


== Bibliografi (utvalg) ==


=== Dramatikk ===
Fars garage 1996 (sammen med Lars Göran Persson)


== Priser og utmerkelser (utvalg ) ==


== Referanser ==
Medisinsk pedagogikk

Medisinsk pedagogikk (engelsk: Medical Education eller Health Professions Education) er et vitenskapelig fagfelt som omhandler utdannelse av medisinere (leger), og i en bredere forstand også annet helsepersonell som f.eks. sykepleiere. Det er et tverrvitenskapelig kunnskapsområde hvor man blant annet studerer undervisnings- og læringsprosesser, forutsetninger for læring og profesjonell utvikling innen medisin og beslektede fag. Medisinsk pedagogikk er et fagdidaktisk felt. 
Flere universiteter i Europa tilbyr mastergrader i faget, som videreutdannelse for helsepersonell som vil inneha ledende stillinger knyttet til utdannelse av helsepersonell ved universiteter og sykehus, gjerne betegnet som Master of Health Professions Education (MHPE), Master of Medical Education (MME) eller lignende. 
Mange universiteter i Europa og Nord-Amerika har egne Centre for Medical Education som både driver forskning innen feltet og tilbyr opplæring/kompetansebygging av medisinsk og helsefaglig undervisningspersonale. Eksperter innen medisinsk pedagogikk er ofte leger, annet helsepersonell eller pedagoger. De største universitetene i Norge har i dag vitenskapelige stillinger innen medisinsk- og/eller helsefaglig pedagogikk. 
Association for Medical Education in Europe (AMEE) arrangerer årlige fagkonferanser innen medisinsk pedagogikk. Det finnes en lang rekke fagfellevurderte tidsskrifter som publiserer forskningen innen medisinsk- og helsefaglig pedagogikk (se under). 
Uttrykket helsepedagogikk brukes i helsesammenheng på norsk i en annen betydning, knyttet til veiledning av pasienter, særlig i habiliterings- og rehabiliteringsarbeid.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om medisinsk pedagogikk i Tidsskrift for Den norske lægeforening
AMEE


=== Aktuelle tidsskrifter ===
Medical Teacher Arkivert 17. desember 2014 hos Wayback Machine.
Medical Education
Continuing Medical Education
Academic Medicine
Teaching and Learning in Medicine
Claudio Circhetta

Claudio Circhetta (født 18. november 1970) er en sveitsisk fotballdommer. Han tilhører UEFAs premier-dommere.


== Referanser ==
Serge Gumienny

Serge Gumienny (født 14. april 1972, Sint-Truiden) er en belgisk fotballdommer. Gumienny tilhører UEFAs premier-dommere.


== Eksterne lenker ==
Profil på World Referee
Espalier

Et espalier er et gitter, ofte laget av tre eller plast, som er egnet til at (klatre)planter kan bruke det til å klatre på. Planter som ikke selv klatrer, kan bindes fast til espalieret.En annen betydning er to rekker med personer som er vendt mot hverandre i en høytidelig anledning. For eksempel kan bryllupsgjester danne espalier for brudeparet ved et bryllup.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bokmålsordboka: Espalier
Felix Brych

Felix Brych (født 3. august 1975) er en tysk fotballdommer. Brych tilhører UEFAs elitedommere, og ble FIFA-dommer i 2007. Han har dømt i flere mesterskap, deriblant Mesterligaen og Europaligaen. Han er satt til å være én av hoveddommerne under VM i fotball 2014.


== Kamper i VM som hoveddommer ==


=== 2014 ===
 Uruguay – Costa Rica  (gruppespill)
 Belgia – Russland  (gruppespill)


== Eksterne lenker ==
(en) Felix Brych – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Felix Brych på Internet Movie Database 
(de) Felix Brych – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Felix Brych – Olympedia 
(en) Felix Brych – Transfermarkt (dommer) 
(en) Felix Brych – WorldFootball.net (dommer) 
(en) Felix Brych – Soccerbase.com (dommer) 
(en) Felix Brych – Soccerway 
(en) Felix Brych – EU-Football.info (dommer) 
(en) Felix Brych – PlaymakerStats.com (dommer) 
(en) Oversikt over internasjonale kamper hos worldfootball.net
Nicola Rizzoli

Nicola Rizzoli (født 5. oktober 1971) er en tidligere italiensk fotballdommer. Rizzoli tilhørte UEFAs elitedommere, og har var FIFA-dommer mellom 2007 og 2017. Han har blant annet dømt kamper i Serie A, Mesterligaen og i EM i fotball 2012, og var én av hoveddommerne som er tatt ut til VM i fotball 2014. Han dømte VM-finalen mellom Tyskland og Argentina i 2014.


== Kamper i VM som hoveddommer ==


=== 2014 ===
 Spania – Nederland  (gruppespill)
 Argentina – Iran  (gruppespill)
 Nigeria – Argentina  (gruppespill)
 Argentina – Belgia  (kvartfinale)
 Tyskland – Argentina  (finale)


== Eksterne lenker ==
(en) Nicola Rizzoli – Transfermarkt (dommer) 
(en) Nicola Rizzoli – WorldFootball.net (dommer) 
(en) Nicola Rizzoli – Soccerbase.com (dommer) 
(en) Nicola Rizzoli – Soccerway 
(en) Nicola Rizzoli – EU-Football.info (dommer) 
(en) Nicola Rizzoli – PlaymakerStats.com (dommer) 
Oversikt over internasjonale kamper hos WorldReferee.com Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine.
FIFA-profil Arkivert 18. juni 2014 hos Wayback Machine.
Helsepedagogikk

Helsepedagogikk er et ord med flere betydninger. I det ordinære helsevesenet brukes ordet på norsk om hvordan helsepersonell bør samspille med pasienter og pårørerende, spesielt i habiliterings- og rehabiliteringsarbeid, med vekt på helsepersonell som veiledere for egenmestring. Innen antroposofi er helsepedagogikk også navnet på en egen terapiform, se camphill. Helsepedagogikk må ikke forvekles med medisinsk pedagogikk.
Zhou Yu

Zhou Yu (tradisjonell kinesisk: 周瑜; forenklet kinesisk: 周瑜; pinyin: Zhōu Yú; 175-210), eller Zhou den vakre (美周郎), var en berømt kinesisk general i de tre rikers tid, den urolige perioden etter Han-dynastiets fall. Han blir regnet som en av Sun Ce og hans etterfølger Sun Quans beste generaler, og han var øverstkommanderende for styrken som beseiret Cao Cao i slaget ved Chibi. 
Han stammet fra Lujiang i provinsen Anhui.


== Referanser ==
Sun Ce

Sun Ce (tradisjonell kinesisk: 孫策; forenklet kinesisk: 孙策; pinyin: Sūn Cè; født 175 i Yandu i dagens Yancheng i Kina, død 5. mai 200), høflighetsnavn Bofu (伯符), også kjent som Den lille erobreren (小霸王), var en general og krigsherre i  Han-dynastiets siste år og de tre rikers tid i oldtidens Kina.


== Liv og virke ==
Sun Ce var den eldste av fem sønner og en datter av Sun Jian, som ble drept i kamp da Ce bare var seksten år gammel. Sun Ce brøt da med farens tidligere hersker, Yuan Shu, og dro til Sørøst-Kina for å opprette sin egen maktbase der. Med hjelp av flere dyktige menn, inkludert Zhang Zhao og Zhou Yu, klarte Sun Ce å opprette det som senere kom til å bli riket Østlige Wu, hvor han yngre bror, Sun Quan, kom til å bli den første keiser. Etter Quan hadde blitt keiser belønnte han posthumt Ce med tittelen prins Huan av Changsha (長沙桓王, egentlig Den flittige prins). 
I 200, da den stadig mektigere krigsherren Cao Cao beseiret Yuan Shao i det avgjørende slaget ved Guandu i nord, var det et rykte om at Sun Ce skal ha planlagt å angripe Caos hovedstad Xuchang, men han ble myrdet før han kunne gjennomføre angrepet. 
I Beretningen om de tre kongedømmer blir Sun Ce beskrevet som vakker man full av latter.
Sun Ce er avbildet i Wu Shuang Pu (無雙 譜, Oversikt over Uforlignelige Helter) av Jin Guliang.


== Referanser ==
Xiao Hong

Xiao Hong (kinesisk: 萧红, pinyin: Xiāo​ Hóng, Wade-Giles: Hsiao Hung) psevdonym for Zhang Naiying (张迺莹), født 2. juni 1911 i Hulan i provinsen Heilongjiang, død 22. januar 1942 i Hongkong, var en kinesisk forfatterinne.
Hennes far var en konservativ godseier i Heilongjiangprovinsen der hun ble født og vokste opp, og hennes mor døde da Xiao Hong var liten. Xiao gikk på pikeskole i provinshovedstaden Harbin og der møtte hun Fjerde mai-bevegelsen og moderne kinesisk og vestlig litteratur, av Lu Xun, Mao Dun og Upton Sinclair. I 1930 rømte hun til Beijing for å slippe unna et arrangert ekteskap. Den tiltenkte ektemannen fulgte etter henne og hun gikk med på å bo sammen med ham. Etter to år forlot han henne i Harbin. 
Xiao kontaktet da redaktøren for lokalavisen, Xiao Jun (psevdonym for Liu Honglin), og bad om hjelp. De flyttet sammen og Xiao begynte å skrive noveller. I 1933 kom novellesamlingen Bashe med begges noveller. 1934 flyttet paret, først til Qingdao og siden til den franske konsesjon i Shanghai.
Hun gjorde skandale med romanen Shengsichang, som utkom i 1935, for dens seksuelle frimodighet. Romanen skildrer en by som blir okkupert av japanerne. Lu Xun beundret romanen og skrev forordet.
I 1936 flyttet hun først til Tokyo for å i 1938 flytte tilbake til Kina og bosette seg i Xi'an. Samme år flyttet hun og Xiao Jun fra hverandre.
I 1938 giftet hun seg med Duanwu Hongliang i Wuhan, og de flyttet i 1940 til Hongkong etter en kort tid i Chongqing. Her skrev hun romanen Hulanhe zhuan, som er basert på hennes egne minner fra barndommen. Hun skildrer det føydale samfunnet med alle sine gamle og i blant grufulle tradisjoner.


== Verk oversatte til engelsk ==
The Field of Life and Death & Tales of Hulan River (1979)
Market street: a Chinese woman in Harbin (1986)
Selected stories of Xiao Hong (1987)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Friedrich Alexander Bischoff: «Hsiao Hung's Wheel of Birth and Death», i: Chinese Literature: Essays, Articles, Reviews (CLEAR) 2.2:249–257 (1980)


== Eksterne lenker ==
Xiao Hong
Lars H. Thunell

Lars H. Thunell (født 1948) er en svensk forretningsmann, siden januar 2006 Executive Vice President og CEO for IFC (International Finance Corporation), et av selskapene i Verdensbanken).Thunell tok sin utdannelse ved Stockholms universitet hvor han studerte statsvitenskap og avla doktorgrad i 1977 med avhandlingen 	Political Risks in International Business: Investment Behavior of Multinational Corporations.Han har hatt en rekke ledende stillinger i svensk og internasjonalt næringsliv, blant annet ved ABB i Zürich og American Express i New York. På 1990-tallet var Thunell direktør for det svenske forsikringsselskapet Trygg-Hansa og han avsluttet sin karriere med å lede Sveriges største forretningsbank, SEB.


== Bibliografi ==
Political risks in international business : investment behavior of multinational corporations, Praeger, New York (1977) ISBN 0-275-24500-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Lars H. Thunell fra IFC (engelsk)
Paal Frisvold (statsviter)

Paal Johan Frisvold (født 5. mai 1962 i Oslo) er en norsk organisasjonsmann bosatt i Brussel siden 1997.
Frisvold var leder av Europabevegelsen i Norge 2009–2013. Frisvold arbeidet for miljøstiftelsen Bellona i Brussel 2005-2013, og var arbeidende styreleder i Bellona Europa.  
I 2002 begynte Frisvold i miljøstiftelsen Bellona hvor han bygget opp Bellonas europakontor og aktive deltakelse i EUs energi- og klimapolitikk på fulltid 2005-2013. 2005-2012 etablerte og drev Frisvold EUs teknologiplattform for CO2-fangst og lagring, ZEP, hvor han blant annet ledet ekspertgrupper for rammevilkår for Karbonfangst og -lagring og deltok i den daglige styringsgruppen.  
I 2001 grunnla han konsulentselskapet Brusselkontoret AS, hvor han nå er styremedlem. Han har tidligere arbeidet for OECD-sekretariatet i Paris, Norges Rederiforbund, Utenriksdepartementet og på Innovasjon Norges kontor ved ambassaden i Beijing. Frisvold har fire års erfaring fra EFTA-sekretariatet, hvor han blant annet jobbet på generalsekretærens kontor som sekretær for EFTA-landenes faste komité og EØS-komiteen. Han har mastergrad i internasjonal politikk fra Paul H. Nitze School of Advanced International Studies ved Johns Hopkins University. 
I 2022 ble han valgt til nestleder i Miljøpartiet De Grønne i Oslo.Fra 1980 til 1984 deltok Frisvold på det norske fektelandslaget, som tok 11.-plass under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. 
I 2007 ble han kåret til Årets europeer av Europeisk Ungdom.
Han er nevø av generalløytnant Paal Frisvold.


== Litteratur ==
Frisvold, Paal J. (2014). Mot Europa: Fortellingen om et nølende Norge. Oslo: Origami Dokumentar. ISBN 9788299916073.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paal Frisvold – Olympedia 
(en) Paal Frisvold – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
«Paal Frisvold». Bellona. Arkivert fra originalen 17. juni 2013.
Søren Anton Wilhelm Sørenssen

Søren Anton Wilhelm Sørenssen (født 22. august 1793 på Strømsø, død av kolera 28. juni 1853 i Christiania) var en norsk politiker. Han var stortingspresident i flere perioder fra 1830 og statsråd og sjef for Justisdepartementet 1848–53.
Sørenssen ble student ved Københavns Universitet i 1812 og tok juridisk embetseksamen ved universitetet i Christiania i 1816. 1822–39 virket han som høyesterettsadvokat i Christiania, hvor han ble kjent for sin veltalenhet. I 1827 var han aktor i riksrettssaken mot statsråd Jonas Collett.
Han representerte Christiania på Stortinget mellom 1830 og 1845 og fungerte i 1830 og 1833 som president i Odelstinget. Fra 1830 var han også stortingspresident i flere perioder; på den tiden valgte Stortinget flere likestilte presidenter som vekslet på å ha vervet. I 1836 ledet han Stortingets forhandlinger i anledning av de skritt Stortinget tok på grunn av den brå oppløsningen. Under den påfølgende riksrettssaken mot statsminister Løvenskiold førte han aktoratet.
Sørenssen ble i 1839 sorenskriver i Aker og ble i 1848 utnevnt til statsråd som sjef for Justisdepartementet. Han døde i 1853 som følge av Kolerapandemien 1839–1856.


== Referanser ==


== Kilder ==
Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind XXII, s. 1069. København: J. H. Schultz, 1927.


== Eksterne lenker ==
(no) Søren Anton Wilhelm Sørenssen hos Norsk senter for forskningsdata
Litteraturfrämjandets stora romanpris

Litteraturfrämjandets stora romanpris er en svensk litteraturpris som ble utdelt av Boklotteriet  mellom 1961 og 1991.


== Liste over prisvinnere ==
Sergej Firsanov

Sergej Nikolajevitsj Firsanov (født 3. juli 1982) er en russisk syklist. I 2009 vant han Norges største etapperitt, Ringerike Grand Prix.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergej Firsanov – ProCyclingStats 
(en) Sergej Firsanov – Cycling Archives 
(en) Sergej Firsanov – Cycling Quotient 
(en) Sergej Firsanov – CycleBase
Slaget ved Gisors

Slaget ved Gisors den 27. september 1198 var en forpostfektning som ble utkjempet i Courcelles-lès-Gisors i Oise i Picardie, som en del av den pågående krigen mellom Rikard I av England og Filip II August av Frankrike som varte fra 1194 og fram til den engelske kongen døde i april 1199. 
Den tidligere konflikten startet på nytt etter en fredsavtale mellom de to kongene, akkurat lenge nok til innhøstingen kunne bli gjort, i henhold til krønikeforfatteren Roger av Hoveden. Begge kongene invaderte og herjet i den andre områder, påførte store lidelser for den lokale befolkningen og fikk øynene stukket ut på de som ble tatt til fange.
Rikard avanserte gjennom fransk territorium ved å erobre flere festninger, den mest betydningsfull var Courcelles-festningen (hvor en fryktinngytende og unik ovalt slottstårn fortsatt står) og borgen i Burris. Den franske kongen forsøkte å erobre tilbake Courcelles da han marsjerte fra Mante med 300 riddere og en samling av fotsoldater og borgere. De to styrkene møttes etter at den franske hæren, som var overlegen i antall, endret retning og marsjerte mot Gisors.
Til tross for overmakten ble franskmennene beseiret og engelskmennene tok mange framstående riddere til fange, foruten også hester. Franskmennene flyktet fra jordet ved å krysse en bro ved byen Gisors som brøt sammen under vekten av dem, «og kongen av Frankrike, har vi hørt si, måtte drikke fra elven». Rikard ga rapport til biskopen av Durham at den franske kongen kjempet for sitt liv og at hans soldater måtte dra ham opp av vannet. Den uinntakelige festningen ved Gisors forble uansett på franske hender.
Dette slaget ble fulgt av enda en midlertidig fredsavtale ved Vernon.
Etter sigende skal Rikard før Gidors ha tatt som parole for dagen å skille venn fra fiende, «Dieu et mon droit» – «Min Gud og min rett», noe som var en benektelse av hans tidligere troskapsed til Frankrikes konge, ved at han skyldte sitt kongedømme, — og Normandie, Aquitaine and Anjou — til Gud og hans egen rett alene.


== Eksterne lenker ==
Henry T. Riley, The Annals of Roger of Hoveden (London, 1853) Arkivert 11. desember 2004 hos Wayback Machine.. Roger siterer i lengde fra en rapport som kong Rikard sendte til biskopen av Durham
Bilde fra slaget i British Library
Xenophon Group: «War of Bouvines»: Konteksten fra dette slaget var oppkjøringen til det avgjørende slaget ved Bouvines (1214)
Herman Smitt Ingebretsen

Herman Smitt Ingebretsen (født 6. mars 1891 i Kristiansand, død 13. november 1961 i Oslo) var en norsk politiker og pressemann. Han var generalsekretær i Høyre i perioden fra 1936 til 1940. Han ble valgt til Stortinget fra Akershus i 1945, og han var representant for Oslo i perioden fra 1950 til 1957. Fra 1949 til 1956 var han formann i Europabevegelsen. Han var redaktør i Morgenbladet 1945–1948 og sjefredaktør i Aftenposten 1949–1961.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herman Smitt Ingebretsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Herman Smitt Ingebretsen hos Stortinget 
(no) Herman Smitt Ingebretsen hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Herman Smitt Ingebretsen hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Brookline

Brookline er en by i Norfolk fylke, Massachusetts, USA, som grenser til byene Boston og Newton. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 58 732 innbyggere.John F. Kennedy ble født i Brookline, og stedet er listet i det Nasjonale registeret for historiske steder. Det blir vedlikeholdt av den Nasjonale parktjenesten og er åpent for besøkende fra mai til september.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Brookline, Massachusetts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Christer Eriksson

Christer Eriksson (født 1943) er en svensk forfatter.


== Bibliografi ==
Observatörens dagbok 1977
Går i dag 1978
Privata essäer 1979
Harry, det som skiljer oss åt är ett hårstrå 1981
Bruno öppnar dörren och kommer hem 1983
Luften är full av s... 1986
Genom tröjans maskor ser han havet 1988
Hängd 1990
Betraktelser under spelets gång 1992
En oerhörd blotta 1994
Hur man slår ihjäl ett piano 2003
Klösande börda 2003
Handens hjärta 2007


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
Welcome to Hell

Welcome to Hell er debutalbumet til det engelske black metal-bandet Venom. 
Musikkalbumet ble utgitt på Neat Records i desember 1981. Sporet «Mayhem With Mercy» ga senere navn til det norske black metal bandet Mayhem (1983).


== Sporliste ==
Side A

«Sons of Satan» – 3:38
«Welcome to Hell» – 3:15
«Schizo» – 3:34
«Mayhem with Mercy» – 0:58
«Poison» – 4:33
«Live Like an Angel (Die Like a Devil)» – 3:59Side B

«Witching Hour» – 3:40
«One Thousand Days in Sodom» – 4:36
«Angel Dust» – 2:43
«In League with Satan» – 3:35
«Red Light Fever» – 5:14


== Personell ==
Cronos – bassgitar, vokal
Mantas – gitar
Abaddon – slagverk


== Eksterne lenker ==
(en) Welcome to Hell på Discogs 
(en) Welcome to Hell på MusicBrainz 
(en) Welcome to Hell på Encyclopaedia Metallum 
(en) Welcome to Hell på Spotify 
(en) Welcome to Hell på AllMusic
Svein Otto Nilsen

Svein Otto Nilsen (født 28. februar 1956) er en norsk lokalpolitiker i Trondheim.
Nilsen er representant og gruppeleder i Trondheim bystyre fra 2015 for det politiske partiet Pensjonistpartiet. Han er også gruppeleder i Fylkestinget i Trøndelag for Pensjonistpartiet. Tidligere har han vært bystyrepresetant for Fremskrittspartiet fra 1983–2003 og bystyrerepresentant og gruppeleder for partiet Demokratene fra 2003–2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Svein Otto Nilsen hos Stortinget 
(no) Svein Otto Nilsen hos Norsk senter for forskningsdata
Børge Hernes

Børge Hernes (født 11. desember 1976) er en tidligere norsk fotballspiller. Han spilte blant annet for Rosenborg, Vålerenga og Skeid i sin karriere som profesjonell fotballspiller. Etter at han trappet ned har han vært aktiv i lavere divisjoner med blant annet spill for Stort i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Børge Hernes på RBKweb.no