jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Båndfjellfly

Båndfjellfly (Anartomima secedens) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet på det indre Østlandet og i Troms og Finnmark i Norge.


== Utseende ==
Et nokså lite (vingespenn 20 – 28 mm), mørkfarget, forholdsvis slankbygd nattfly. Forvingen er mørkgrå med svarte siksak-mellomlinjer som avgrenser vingens midtfelt og svartkantede, lysere grå nyre- og ringmerker. Bakvingen er blekgul med bredt svart ytterkant, noe svart bestøvning også på framkanten, og en liten, svart flekk i vingens framre del.


== Levevis ==
Larvene lever trolig på blokkebær (Vaccinium uliginosum).


== Utbredelse ==
Arten forekommer både i det nordlige Europa og i det nordøstlige Nord-Amerika. I Norge er den funnet i fjellet i Hedmark og Oppland, og i indre strøk av Troms og Finnmark.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) båndfjellfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) båndfjellfly hos Artsdatabanken 
(sv) båndfjellfly hos Dyntaxa 
(en) båndfjellfly hos Fauna Europaea 
(en) båndfjellfly hos ITIS 
(en) båndfjellfly hos NCBI 
(en) Kategori:Lasionycta secedens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lasionycta secedens – detaljert informasjon på Wikispecies
Dvergbjørk-fjellfly

Dvergbjørk-fjellfly (Lasionycta skraelingia) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne sjeldne arten er funnet noen få ganger på det indre Østlandet i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 31 – 33 mm), middels kraftig, grått nattfly. Forvingen har et svakt markert, litt lysere nyremerke, ellers knapt noen synlige tegninger. Bakvingen er også grå, gjerne litt lysere enn forvingen. Larven er ukjent.


== Levevis ==
Arten lever i høytliggende skogområder. Larvene lever trolig på blåbær (Vaccinium myrtillus), blokkebær (Vaccinium uliginosus) og tungras (Polygonum spp.). De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt nordvestlige Europa og i Canada, den ble nylig også funnet i Japan. I Norge er den kjent fra til sammen fem lokaliteter, fire i Hedmark (Våler, Engerdal, Åmot og Trysil) og én i Oppland (Vestre Slidre).


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) dvergbjørk-fjellfly i Encyclopedia of Life 
(en) dvergbjørk-fjellfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) dvergbjørk-fjellfly hos Artsdatabanken 
(sv) dvergbjørk-fjellfly hos Dyntaxa 
(en) dvergbjørk-fjellfly hos Fauna Europaea 
(en) dvergbjørk-fjellfly hos ITIS 
(en) dvergbjørk-fjellfly hos NCBI 
(en) Kategori:Lasionycta skraelingia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lasionycta skraelingia – detaljert informasjon på Wikispecies
Klippefjellfly

Klippefjellfly (Lasionycta leucocycla) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet spredt i fjellet nord til Nordland i Norge.


== Utseende ==
Et nokså lite (vingespenn 22 – 28 mm), mørkgrått nattfly. Forvingen er mørkgrå, gjerne med to brede, mørkere tverrbånd. Ringmerket er grått og tydelig, nyremerket mindre tydelig. Bakvingen er gråhvit med bred, svart ytterkant og en svart flekk litt foran midten.


== Levevis ==
Arten finnes på heier i fjellet. Larvene lever på reinrose (Dryas octopetala) og kanskje også på mjelt-arter (Astragalus spp.). De voksne sommerfuglene flyr en kort tid i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten forekommer i Skandinavia, i Sibir og i den nordlige delen av Nord-Amerika. I Norge er den funnet spredt i fjellet fra Buskerud i sør til det sørlige Nordland i nord.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) klippefjellfly i Encyclopedia of Life 
(en) klippefjellfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) klippefjellfly hos Artsdatabanken 
(en) klippefjellfly hos Fauna Europaea 
(en) klippefjellfly hos ITIS 
(en) klippefjellfly hos NCBI 
(en) Kategori:Lasionycta leucocycla – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lasionycta leucocycla – detaljert informasjon på Wikispecies
Heifjellfly

Heifjellfly (Lasionycta staudingeri) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet spredt i fjellet fra Oppland til Finnmark i Norge.


== Utseende ==
Et forholdsvis lite (vingespenn 21 – 27 mm), mørkgrått nattfly. Arten virker svært mørk, nesten svart. Kroppen er kledt med ganske lange hår og virker rufsete. Forvingen er mørkgrå, med få definerte tegninger bortsett fra litt lysere mellomlinjer (tverrlinjer rundt midten). Nyre- og ringmerkene er neppe synlige. Bakvingen er grå, mørkere langs ytterkanten, uten noen markert, svart flekk i den indre delen.


== Levevis ==
Larvene lever trolig på ulike lave planter, blant annet løvetann (Taraxacum spp.) og krekling (Emptrum spp.). De voksne sommerfuglene flyr i en ganske kort periode i juli.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Skandinavia, det nordvestlige Russland, Sibir og Nord-Amerika. I Norge er den funnet i fjellet i Oppland, Sør-Trøndelag, Nordland og Finnmark.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) høynordisk fjellfly i Encyclopedia of Life 
(en) høynordisk fjellfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) høynordisk fjellfly hos Artsdatabanken 
(sv) høynordisk fjellfly hos Dyntaxa 
(en) høynordisk fjellfly hos Fauna Europaea 
(en) høynordisk fjellfly hos ITIS 
(en) høynordisk fjellfly hos NCBI 
(en) Kategori:Lasionycta staudingeri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lasionycta staudingeri – detaljert informasjon på Wikispecies
Smellefjellfly

Smellefjellfly (Lasionycta proxima) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Nord-Trøndelag og er den vanligste arten i slekten Lasionycta i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 30 – 34 mm), grått nattfly. Ulikt de andre norske Lasionycta-artene har den skarpe vingetegninger. Forvingen er grå med noe mørkere midtfelt, i dette midtfeltet er det tydelige, lysgrå nyre- og ringmerker. Bak ringmerket er det en smal, svart skråstrek (tappmerke). Mellomlinjene, som avgrenser midtfeltet, er skarpe og mørke. Bakvingen er lysgrå.


== Levevis ==
Tross det norske navnet er denne arten ikke spesielt knyttet til fjellet, selv om den kan forekomme ganske høyt over havet. Larvene lever på smeller (Silene spp.) og andre planter i nellikfamilien (Caryophyllaceae). De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.


== Utbredelse ==
Den er utbredt over hele Europa, unntatt lengst i vest. I Norge er den funnet nord til Nord-Trøndelag, men på Vestlandet forekommer den bare i indre strøk.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) smellefjellfly i Encyclopedia of Life 
(en) smellefjellfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) smellefjellfly hos Artsdatabanken 
(no) smellefjellfly hos Artsdatabanken 
(sv) smellefjellfly hos Dyntaxa 
(en) smellefjellfly hos Fauna Europaea 
(en) smellefjellfly hos NCBI 
(en) Kategori:Lasionycta proxima – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lasionycta proxima – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Vegard Stalsberg

Vegard Stalsberg (født 5. april 1949, død 27. mars 2015 på reise i Moskva) var en kunstner som bodde i Bruselia på Tretten, han jobbet hovedsakelig med malerier og akvareller, men var også meget interessert i treskulpturer. Stalsberg har utdanning  fra Statens håndverks- og kunstindustriskole og Statens kunstakademi i Oslo. Han jobbet også som lektor på Nansenskolen.


== Utvalgte separatutstillinger ==
2008 Galleri Zink, Lillehammer
2008 Galleri Rødgården, Hadsel kunstforening
2008 Galleri maerz
2007 Trysil Kunstforening
2006 Galler AG, Stange
2006 Galleri Elgen, Tynset
2000 Ringebusamlingene, Ringebu
1985 Kongsvinger kunstforening
1984 Nansenskolen Galleri, Lillehammer
1979 Lillehammer Bys Malerisamling


== Års- og landsdelsutstillinger ==
Høstutstillingen 1996, 1995, 1986, 1985, 1984, 1983, 1980, 1979, 1978, 1977
Østlandsutstillingen 1984, 1983, 1981, 1980, 1979


== Stipend ==
2003 og 2004 Vederlagsfondets to-årige arbeidsstipend
1886 og 1996 Vederlagsfondet
1988 Oppland fylkes kunstnerstipend
1985 Ruth og Alf Lundebys legat
1983 Statens reise- eller studiestipend
1982 Statens materialstipend
1979 Hans Ødegårds legat
1977 Bærø’s legat
1981 Molde kunstforenings stipend


== Innkjøpt av ==
Norsk kulturråd
Lillehammer Kunstmuseum
Nansenskolen
Nasjonalgalleriet
Riksgalleriet
Oslo kommunes
Molde Kunstforening
Ulstein Kunstlag
Gjøvik Kunstforening
Ringerike Kunstforening
NRK Kunstsamling
Statens Kunstakademi
Oppland fylkeskommune
Østfold fylkeskommune


== Utvalgte utsmykninger ==
2007 Høgskolen i Oslo
1986 Gjøvik Tekniske Fagskole
1983 Elverum lærerhøgskole


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Om Vegard Stalsberg hos Kunstnernes informasjonskontor (KIK)
Changle (Fuzhou)

Changle (kinesisk: 长乐; pinyin: Chánglè Fuzhouhua :Diòng-lŏ̤h) er et byfylke i byprefekturet Fuzhou i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 790 262 i 2020.Språket fuzhouhua tales i området.


== Administrative enketer ==
Changle består av fire subsistrikter, tolv storkommuner og to kommuner:

Subdistrikter: Wuhang (吴航街道); Hangcheng (航城街道); Zhanggang (漳港街道); Yingqian (营前街道);
Storkommuner: Shouzhan (首占镇); Yutian (玉田镇); Songxia (松下镇); Jiangtian (江田镇); Guhuai (古槐镇); Wenwusha (文武砂街道); Heshang (鹤上镇); Hunan (湖南镇); Jinfeng (金峰镇); Wenling (文岭镇); Meihua (梅花镇); Tantou (潭头镇);
Kommuner: Luolian (罗联乡); Houyu (猴屿乡).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Mawei

Mawei (kinesisk: 马尾区; pinyin: Mǎwěi Qū), før kalt Mamoi, er et bydistrikt i byprefekturet Fuzhou i provinsen Fujian. Det har et areal på 254 km² og teller 150 000 innbyggere (2004).
Mawei ligger ved munningen av elven Min; noe lenger inn ligger selve storbyen Fuzhou. 


== Administrative enheter ==

Subdistrikter:

Wuhang (吴航街道), Hangcheng (航城街道), Zhanggang (漳港街道), Yingqian (营前街道)Storkommuner:

Shoudian (首占镇), Yutian (玉田镇), Guhuai (古槐镇), Jiangtian (江田镇), Songxia (松下镇), Jinfeng (金峰镇), Heshang (鹤上镇), Hunan (湖南镇), Wenling (文岭镇), Meihua (梅花镇), Zhangtou (潭头镇), Wenwusha (文武砂镇).Kommuner:

Luolian (罗联乡), Houyu (猴屿乡).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 104 løper gjennom distriktet. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.
Fauxbourdon

Fauxbourdon (fra fransk faux bourdon som betyr falsk bass) er en satsteknikk som ble brukt i vokalkomposisjoner på 1400-tallet, spesielt i den burgundiske skolen. Guillaume Dufay (er muligens oppfinneren til denne teknikken) og John Dunstable brukte denne fauxbourdon-teknikken mye.    
I sin enkleste form består fauxbourdon av cantus firmus og to andre stemmer en sekst og en ren kvart under. For å unngå monotoni, eller for å skape en kadens hopper den laveste stemmen ned til oktaven, og en av de akkompagnerende stemmene kan få små forsiringer. Vanligvis ble fauxbourdon-teknikken bare brukt i mindre deler av en komposisjon.


== Kilder ==
Richard Taruskin: Fauxbourdon and Faburden, oxfordwesternmusic.com
Deborah Kauffman: Fauxbourdon in the Seventeenth and Eighteenth Centuries: ‘Le secours d’une douce harmonie’, muse.jhu.edu
Slavko Hlastan

Slavko Hlastan (født 1897 i Trbovlje, død 1980) var en jugoslavisk turner.
Han deltok i et OL og et VM i turn for Jugoslavia. Under OL 1924 i Paris kom laget på fjerdeplass i lagkonkurransen, og han fikk fjerdeplass i hopp på tvers som beste resultat i enkeltapparater. 
I VM-sammenheng har han én medalje; under VM i 1922 i Ljubljana deltok han på det jugoslaviske laget som fikk sølv i lagkonkurransen, bak Tsjekkoslovakia.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Slavko Hlastan – Olympedia 
(en) Slavko Hlastan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Yong’an

Yong'an (kinesisk: 永安 ; pinyin: Yǒng'ān) er et distrikt i byprefekturet Sanming i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina.
Byfylket ligger i den regionen av Fastlands-Kina som har kyst mot Taiwanstredet og dermed er avstanden til Taiwan ikke så lang. Her er det rakettutskytningsbaser, og herfra ble det avfyrt raketter under krisen i Taiwanstredet i 1996.Befolkningen var på 315 597 innbyggere i 1999, og i selve byen Yong'an – byfylkets administrasjonssentrum – var det 190 456 innbyggere i 2000.Ifølge Laogai Research Foundation ligger det to laogai (leirer for omskolering ved arbeid) i byfylket.


== Kulturminner ==
Anzhenbao (Anzhenbao, 安贞堡), et fort fra slutten av Qing-dynastiets tid, ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Kart over Yong'an
Fotos i Yong'an i Panoramio
Sulfonat

Et sulfonat er funksjonell gruppe som inneholder ionet -S(=O)2-O−. Den generelle formelen er R-SO2O−, hvor R er en organisk gruppe. Sulfonater er salter av sulfonsyrer og er generelt svake baser.


== Sulfonater ==
Lignosulfonat
Mesylat (metansulfonat), CH3SO2O−
Triflat (trifluormetanesulfonat), CF3SO2O−
Tosylat (p-toluenesulfonat), CH3C6H4SO2O−
Besylat (benzensulfonat), C6H5SO2O−


== Se også ==
Sulfat
Sulfonsyre
Brusletto

Brusletto & Co AS er en norsk knivfabrikk. Selskapet ble etablert i 1896 av Rognald Brusletto på Geilo og fabrikken ligger fortsatt på samme sted. Brusletto lager kniver for jakt, fiske og fritid. Den mest kjente kniven er Hunter, som også er Norges mest solgte kniv med mer enn 1,4 millioner solgte kniver siden den kom på markedet i 1961. Bruslettos kniver er i tradisjonell nordisk knivdesign der andre kjente kniver er Bamse, Tiur, Storbukken og Fiskern.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmesider
Oerlikon 20 mm maskinkanon

Oerlikon 20 mm maskinkanon er en serie maskinkanoner designet av Reinhold Becker under første verdenskrig og ble produsert i stort omfang av Oerlikon Contraves og andre. Den er også forløperen for Hispano 20 mm maskinkanonene.
Den opprinnelige kanonen brukte 20x70RB ammunisjon og hadde en skuddtakt på 300 granater i minutter. Den har ett løp og mates med ett 60-granaters magasin som står på toppen av våpenet. Våpenet må ha smurt ammunisjon for å fungere. Patentet ble solgt i 1919 til sveitsiske Seebach Machinenbau Aktien Gesellschaft (SEMAG), som kort tid etter ble kjøpt av Werkzeug Maschinenfabrik Oerlikon, også fra Sveits. Kombinasjonen av relativt høy skuddtakt og granater med sprenglanding gjorde at den var i utstrakt bruk under andre verdenskrig. Tyskerne hadde den montert som antiluftskyts på båter og utviklet en lettere variant til bruk i sine jagerfly, kalt MG FF 20mm maskinkanon.
Før utbruddet av krigen bestilte Royal Navy et større parti fra Oerlikon, men krigen gjorde at bare noen få ble levert. Britene fikk kjøpt produksjonsrettighetene og Royal Navy klarte å få smuglet ut tegningene og nødvendig dokumentasjon til å starte produksjonen. Oerlikon-kanonen ble brukt som antiluftskyts på båter, og en variant ble prøvd ut som maskinkanon i Hawker Hurricane. Modellen for bruk i fly var ikke vellykket, og førte til utviklingen av Hispano 20 mm maskinkanon. Utover i krigen begynte også amerikanerne å bruke våpenet som antiluftskyts, og Oerlikon-kanoner ble produsert i store kvanta. Forskjellige varianter er fremdeles i bruk mange plasser idag (2009).
De ble brukt i stor utstreknining på handelsskip under Andre verdenskrig 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 20 mm Oerlikon gun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Of Oerlikons and other things...» (engelsk)
Bjarte Haugsdal

Bjarte Haugsdal (født 9. mars 1990) er en norsk fotballtrener og fotballspiller som er spillende toppspillerutvikler for Åsane Fotball.Han kom til Brann før 2009-sesongen, og hadde før dette spilt for Os. I slutten av august 2010 ble Haugsdal utlånt til Løv-Ham for resten av sesongen.Etter 2011-sesongen fikk han ikke ny kontrakt med Brann og han signerte da for Stabæk.Haugsdal har flere landskamper på aldersbestemte landslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjarte Haugsdal – Transfermarkt 
(en) Bjarte Haugsdal – Soccerway 
(no) Bjarte Haugsdal – Norges Fotballforbund 
(en) Bjarte Haugsdal – FBref 
Spillerprofil på brann.no
Hutteritter

Hutterittene er en protestantisk-anabaptistisk bevegelse som, på grunn av forfølgelsen de ble utsatt for i Europa, flyktet til Nord-Amerika på 1870-tallet. I likhet med mennonittene og amishene har de sine røtter i den radikale reformasjon, nærmere bestemt i 1500-tallets døperbevegelse. De er oppkalt etter den døperske reformatoren Jakob Hutter fra Syd-Tirol. Det finnes rundt 460 hutterittkolonier i det vestre USA og Canada, med til sammen 46 000 medlemmer.
Det helt sentrale i hutterittenes tro er Bergprekenen. Hutterittene er likesom mennonittene pasifister. Dog bor hutterittene utelukkende i kollektive samfunn.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hutterites – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hutterer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Hellige Herman av Alaska

Hellige Herman av Alaska ble født omkring 1756 (eller 1760) i Serpukhov i Russland og døde omkring 13. desember (eller 15. november) 1837 på Spruce-øya i Alaska. 
Herman var en del av den første, ortodokse misjonen til Nord-Amerika. Utsendinga fra Russland, ei samling av 10 munker og prester, kom til Alaska 24. september, 1794. Etter to år var munken Herman den eneste overlevende av de ti. Han slo seg ned på Spruce Island, nær øya Kodiak og forsvarte ofte rettighetene til aleutfolket mot det russiske handelskompaniet.
I ortodoks kristendom er Herman kjent som skytshelgen for Nord-Amerika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hl. Herman av Alaska menighet
Peter Šumi

Peter Šumi var en jugoslavisk turner.
Han deltok i tre VM i turn for Jugoslavia. Under VM i 1922 i Ljubljana deltok han på det jugoslaviske laget som fikk sølv i lagkonkurransen, bak Tsjekkoslovakia. I tillegg vant han gull i den individuelle mangekampen, samt gull i ringer, skranke og svingstang og sølv i bøylehest. 
I neste VM, i Lyon i Frankrike i 1926, ble det på nytt sølv i lagkonkurransen, også denne gang bak Tsjekkoslovakia. Sumi vant den individuelle mangekampen for andre gang, men vant ingen apparatmedaljer denne gangen. 
Hans siste VM-medalje fikk han i 1930, under VM i Luxembourg, her ble det sølv i bøylehest. 
Sumi var den eneste turneren som ble individuell verdensmester sammenlagt i to VM på rad, inntil kinesiske Yang Wei gjentok dette i 2006 og 2007.


== Referanser ==
Wilkes Land

Wilkes Land er et stort landområde i den østre delen av det antarktiske kontinentet og inngår i Australias kravområde i Antarktis, Australian Antarctic Territory. Området er oppkalt etter løytnant, senere kontreadmiral Charles Wilkes, som ledet den amerikanske antarktisekspedisjonen 1838–1842 og observerte land flere steder i denne sektoren.
Området strekker seg fra Queen Mary Coast i vest ved 100°28' Ø til Adelie Land i øst ved 136° Ø, og havet utenfor kysten av Wilkes Land grenser mot Indiahavet. Området strekker seg som en sektor helt inn til Sydpolen og har et flateinnhold på om lag 2 000 000 km², hvorav det meste ligger under is. Landet er delt inn i følgende sektorer:

Knox Land: 100°28' Ø til 109°16' Ø
Budd Land: 109°16' Ø til 115°33' Ø
Sabrina Land: 115°33' Ø til 122°05' Ø
Banzare Land: 122°05' Ø til 130°10' Ø
Clarie Land: (Wilkes Coast) 130°10' Ø til 136° ØKystlinjen ble undersøkt og kartlagt av Operasjon Highjump 1946–1947, Operasjon Windmill 1947–1948, Australian National Antarctic Research Expeditions (ANARE) 1956–1960 og sovjetiske antarktisekspedisjoner 1956–1959. 


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR)
Engfly (Oligia)

Engfly (Oligia spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Hadeninae. Navnet engfly brukes også på mange arter som tilhører andre, nærtstående slekter. Det forekommer tre arter i Norge. De svært like artene buelinjet engfly og rettlinjet engfly er utbredt over hele Sør-Norge, mens rødgult engfly bare finnes på Sør- og Vestlandet.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 22 – 28 mm), kraftige nattfly, grå eller rødlige på farge. Forvingene har vanligvis de fleste av de tegningene som er karakteristiske for nattfly: en kort, mørk lengdestrek ved roten (rotstrek), rundt midten to bølgete tverrlinjer (mellomlinjer) som avgrenser vingens midtfelt og nærmer seg hverandre mot bakkanten. I den fremre delen av midtfeltet sitter nyre- og ringmerker som ofte er utydelige hos denne slekten. Den ytre del av vingen er ofte lysere enn resten. Bakvingen er grå eller brunlig.


== Levevis ==
Artene har larver som lever på røttene og den nedre delen av stenglene av ulike gras (Poaceae). De fleste artene lever nede i bakken, der de overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr i kveldingen og utover natten, vanligvis rundt midtsommer, og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Australia og Antarktis, men det er flest arter i Afrika og Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Hadeninae
Stammen engfly, Apameini
Slekten Oligia Hübner, 1821 – ganske små arter
Oligia dubia (Heydemann, 1942)
rødgult engfly, Oligia fasciuncula (Haworth, 1809)
rettlinjet engfly, Oligia latruncula (Denis & Schiffermüller, 1775)
buelinjet engfly, Oligia strigilis (Linnaeus, 1758)
Oligia versicolor (Borkhausen, 1792)


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Engfly i Encyclopedia of Life 
(en) Engfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Engfly hos Artsdatabanken 
(sv) Engfly hos Dyntaxa 
(en) Engfly hos Fauna Europaea 
(en) Engfly hos ITIS 
(en) Engfly hos NCBI 
(en) Kategori:Oligia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oligia – detaljert informasjon på Wikispecies
Fugleredehuske

En fugleredehuske er en type huske. To personer står på kanten av huska, på siden, og holder i to stenger som huska henger i. De bruker kroppen og stengene for å få huska opp i passende fart. Et antall personer, vanligvis en eller to, ligger oppi huskas kurv.
Odd Olav Bolstad

Odd Olav Bolstad (født 24. mai 1948 i Røyken, død 9. desember 2007 på Hovseter i Oslo) var en norsk reklamemann og senere kunstmaler.
Han var en kjent Art Director på 1980-tallet, da han jobbet for blant andre Skjerven reklamebyrå og Ogilvy & Mather. Han var en av Norges første reklamefilmprodusenter. Han startet reklamebyrået JBR på slutten av 1980-tallet sammen med T.P. Reimers og Ingebrigt Steen Jensen, og var partner der i tre år. Han startet senere som kunstmaler, og var representert på høstutstillingen 2 ganger på 1990-tallet


== Eksterne lenker ==
www.kik.no om Odd Olav Bolstad