jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Indonesia-universitetet

Universitetet i Indonesia  (indonesisk: Universitas Indonesia, UI) er et statlig universitet i Indonesia med campus i Depok og Jakarta i provinsen Jawa Barat i det vestlige Indonesia. Det er et nasjonalt breddeuniversitet med alle de klassiske og sentrale fagtilbudene representert.
Det har sin bakgrunn i det eldste videregående lærestedet i landet, og ble opprettet i 1851 som School for Javanese Doctor. Fra 1875 ble medisinstudiet sjuårig.  I 1924 startet Rechts Hogeschool som etterhvert utviklet seg til et juridisk fakultet. nederlenderne opprettet et midlertidig universitet (Nood Universiteit) i 1946, og året etter fikk det navn Universiteit van Indonesie. 
I 1950 ble universitetet uavhengig under dagens navn, med fakulteter i ulike indonesiske byer – som siden ble skilt ut som egne universiteter. Fakultetene lå i Jakarta (medisin, jus, litteratur), Bogor (agronomi, veterinærmedisin), Bandung (ingeniørfag, matematikk, naturvitenskap), Surabaya (medisin, odontologi), og Makassar (økonomi). 
UI er landets beste lærested og avanserte fra 395.- til 287.-plass globalt på Times' liste over verdens beste universiteter, en av de beste plasseringer for universiteter i Sørøst-Asia. I mellomtiden økte også finansieringen betydelig. Særlig har den medisinske vært ledende i nesten 100 år innen tropesykdommer og regional medisin. 
Ved universitetet var det 34 921 studenter og 3 600 vitenskapelig ansatte i 2007. Studiene gis opp til doktorgradsnivå. IT-dekningen på campus er meget høy.
Nobelprisvinneren Christian Eijkman (1929) underviste og forsket ved Indonesia-universitetet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(id) Offisielt nettsted 
(en) University of Indonesia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lucille Wheeler

Lucille Wheeler (født 14. januar 1935 i Montréal, Québec) er en tidligere kanadisk alpinist. Under VM 1958 i østerrikske Bad Gastein ble hun dobbelt verdensmester (i utfor og storslalåm. I kombinasjonen tok hun sølvmedaljen. Allerede to år tidligere, under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo, hadde hun tatt bronse i utfor.
Bare 12 år gammel ble Lucille Wheeler kanadisk juniormester, og i en alder av 14 år kvalifiserte hun seg til VM 1950 i Aspen. Foreldrene syntes imidlertid hun var ung til å ta fri fra skolen, og tillot ikke at hun deltok.
Bronsemedaljen hun tok i utfor under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo var den første en nordamerikansk kvinnelig alpinist hadde tatt i OL-historien. To år senere fulgte den spektakulære suksessen under VM i Bad Gastein, med to gull og en sølv.
Lucille Wheeler la opp i 1959.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lucille Wheeler – Olympics.com 
(en) Lucille Wheeler – Olympic.org 
(en) Lucille Wheeler – Olympedia 
(en) Lucille Wheeler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lucille Wheeler – Canadian Olympic Committee 
(en) Lucille Wheeler – Canada Sports Hall of Fame 
(fr) Lucille Wheeler – Panthéon des sports du Québec 
(en) Lucille Wheeler – FIS (alpint) 
(en) Lucille Wheeler – ski-db.com
Seierstadfjorden

Seierstadfjorden er en fjord i Namsos kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 4 kilometer sørover på østsiden av øya Jøa, mellom Gyltfjorden i nord og Lyngholmfjorden i sør. Fjorden starter i nord mellom Seierstad i vest og Ølhammaren i øst, og ender i sør ved Vedøya.Fylkesvei 777 krysser fjorden via fergeforbindelse mellom Seierstad og Ølhammaren.


== Referanser ==
VM i kunstløp 1922

VM i kunstløp 1922. Verdensmesterskapet i kunstløp for kvinner og parløp ble arrangert i Davos i Sveits 29. januar 1922. Singlekonkurransen for menn ble arrangert i Stockholm i Sverige 4. og 6. februar 1922. 
Gillis Grafström fra Sverige ble verdensmester i kunstløp for menn og Herma Plank-Szabo fra Østerrike for kvinner. Helene Engelmann & Alfred Berger fra Østerrike  ble verdensmesterne i parløp. 


== Medaljer ==


== Resultat ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Par ===
Lyngholmfjorden

Lyngholmfjorden er en fjord i Namsos kommune i Trøndelag. Den ligger på sørøstsiden av øya Jøa, mellom fjordene Seierstadfjorden i nord, Lauvøyfjorden i sør og Raudsunda i vest. Fjorden har en lengde på cirka 2,5 kilometer og starter i nord ved Vedøya. I sør ender den ved Lyngholmen som ligger midt i fjorden.


== Referanser ==
Gulen (Bremanger)

Gulen er en fjord i Bremanger kommune i Vestland. Den ligger på sørsida av Frøysjøen, og deler seg i tre fjordarmer: Nordgulen, Midtgulen og Sørgulen. Inn til Svelgen i botnen av Nordgulen, som er den lengste armen, er fjorden 12 kilometer lang. Fjorden deler seg 3,5 kilometer sørøst for innløpet fra Frøysjøen, som ligger mellom Gulestøa og Ospenes.Det er fergeforbindelse fra Smørhamn på nordsida av Frøysjøen til Kjelkenes i Midtgulen. Riksvei 614 følger østsida av Nordgulen fra Svelgen til Myklebust i Midtgulen. Fra Myklebust går Fv577 videre vestover langs Midtgulen og Sørgulen til Botnane ved Frøysjøen. 


== Referanser ==
Fjærangen

Fjærangen er en fjordarm av Foldafjorden i Namsos kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 4,5 kilometer sørøstover til Fjærangsetran i botn av fjorden. Fjorden har innløp mellom Bremneset i nordøst og Sminesneset i sørvest. Ved Smineset krysser fylkesvei 769 fjorden over Gardsøya og Hestøya, som ligger ved inngangen til fjorden. Vegen går nordøstover til Lund som ligger like nord for fjorden. Fjorden har to deler. En del går østover til Breivika, mens den andre går sørøstover til Fjærangsetran som Sørfjorden.


== Referanser ==
Claes Eriksson

Claes Eriksson (født 27. juli 1950 i Trollhättan) er en svensk regissør, manusforfatter, revyartist, skuespiller og komponist.
Han startet sin karriere med komikergruppen Utan Lots på 70-tallet der blant annet Kerstin Granlund og Mats Wedin var med. 
Etter splittelsen av gruppen i 1978 fikk Eriksson jobb i svensk barne-radio. I en tv-opptreden kalte han og med-komikerne, bror Anders Eriksson og Kerstin Granlund, seg for "Galenskaparna", og dette ble gruppens navn frem til de møtte en annen gruppe; "After Shave" i 1982, som de slo seg sammen med. Etter dette ble de hetende Galenskaparna och After Shave. Eriksson har siden starten vært manusforfatter til gruppenes live-show, revyer, tv-serier og filmer, har regissert de fleste av disse og har vært gruppens frontperson.
Eriksson og gjengen driver tradisjonell satire og tradisjonelle parodier på rare mennesker. Karakterene er ofte sære og overdrevne, språket og uttalelsen av språk blir vridd om og humor-stilen både i tv-serier og filmer kan forbindes med revy. Eksempelvis er to av Erikssons mest populære karakterer; «den beige kunden» i Macken, eller Allan Preussen i En himla många program typiske, overdrevne revy-karakterer.
I tillegg til bare å parodiere har Eriksson ofte et politisk budskap i filmene sine. Eksempelvis i Stinsen brinner... filmen alltså der en jernbanestasjon skal bli lagt ned uten at man tenker på de som arbeider der, eller i Monopol der arrogansen fra medieindustrien og maktsyke politikere blir parodiert.
Filmene til komikergjengen er nesten utelukkende spilt med dem selv i hovedrollene, unntaket er Den enskilde medborgaren der Örjan Ramberg har hovedrollen. Alle tv-seriene til Eriksson har blitt vist på SVT. 
Eriksson ble i 2012 tildelt den svenske medaljen Litteris et Artibus.


== Filmografi ==
Filmer

Den enskilde medborgaren (2006)
Monopol (1996)
Stinsen brinner... filmen alltså (1991)
Macken (1990)
Hajen som visste för mycket (1989)
Leif (1987)
The Castle Tour (TV-film, 1986)TV-serier

2000 Gladpack (2000)
Tornado (1993)
En himla många program (1989)
Macken (6 episoder, 1986)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claes Eriksson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Claes Eriksson på Internet Movie Database 
(sv) Claes Eriksson i Svensk Filmdatabas 
(da) Claes Eriksson på Filmdatabasen 
(en) Claes Eriksson på AllMovie 
(en) Claes Eriksson hos The Movie Database 
(en) Claes Eriksson på Discogs 
(en) Claes Eriksson på MusicBrainz 
Eriksson-biografi
Oppløyfjorden

Oppløyfjorden er en fjordarm av Foldafjorden i Nærøysund kommune i Trøndelag.  Fjorden strekker seg 5,5 kilometer østover til tettstedet Salsbruket i bunnen av fjorden.Fjorden har innløp mellom Galtneset i nord og Heimsøya i sør. Flere øyer ligger i fjorden, Heimsøya er den største med en lengde på cirka 2,8 kilometer. Øst for denne ligger Storbrandsøya, Litlbrandsøya, Krokøya og Gardsøya.Fjorden har tradisjon for godt sildefiske.Opløelva munner ut i fjorden på Salsbruket. Fylkesvei 776 går langs nordsiden av fjorden.


== Referanser ==
Kvisten

Kvisten eller Kvistafjorden er en fjordarm av Foldafjorden i Nærøysund kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 8 kilometer nordøstover til munningen av Kvistaelva i bunnen av fjorden.Fjorden har innløp mellom Falskardnesodden i nord og Kitrappan i sør. Vest for Falskardnesodden går Korsnesstraumen nordover til starten av Innerfolda. Like innafor innløpet ligger Fugløya med et gammelt gårdsbruk. Bortsett fra dette er det ingen bosetninger eller veier innover i fjorden. Kvistodden omtrent halvvegs inn i fjorden deler fjorden i to. På sørsiden går Litlkvisten rett østover, mens Storkvisten går nordøstover til bunnen av fjorden. Innover i fjorden ligger Kvistøyan ved munningen av Kvistaelva.


== Referanser ==
Storkvisten

Storkvisten er en fjordarm av Kvisten i Nærøysund kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp på nordsiden av Kvistaodden i sør og strekker seg 4 kilometer nordøstover til munningen av Kvistaelva i bunnen av fjorden. Sør for Kvistaodden går Litlkvisten østover. Kvistøyan er en rekke holmer som ligger like utenfor munningen til Kvistaelva.Det er ingen bosetninger langs fjorden.


== Referanser ==
Litlkvisten

Litlkvisten er en fjordarm av Kvisten i Nærøysund kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp på sørsiden av Kvistaodden i vest og strekker seg to kilometer østover til munningen av Sagelva i bunnen av fjorden. Nord for Kvistaodden går Storkvisten nordøstover. Sørhopøya er en halvøy på sørsiden av fjorden. På østsiden av denne halvøya ligger vika Jekthopen.Det er ingen bosetninger langs fjorden.


== Referanser ==
Innerfolda

Innerfolda eller Indre Foldafjorden er den innerste fjordarmen av Foldafjorden i Nærøysund og Høylandet kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 45 kilometer nordøstover fra Kolvereid, og senere sørøstover til Kongsmoen i bunnen av fjorden.  Fjorden har sterke tidevannsstrømmer.Fjorden har innløp via Korsnessundet mellom Korsneset i vest og Finnestranda i øst. Fjorden går først nordøstover med spredde bosetninger på nordsiden, blant annet grenda Kreklingan. Litt lenger inn i fjorden ligger Årforbukta på nordsiden og grenda Årfora. Litt lenger nordøst ligger grenda Leirvika. Ved tettstedet Foldereid svinger fjorden sørøstover.Like sørøst for Foldereid krysser fylkesvei 17 fjorden over den cirka 300 meter lange Foldabrua fra 1968, som knyttet Indre og Ytre Namdalen sammen. Fra der går fjorden videre sørøstover til Kongsmoen. Riksvei følger hele denne delen av fjorden på sørsiden. Fv521 går på nordsiden av fjorden fra Foldereid og østover. Fra Foldereid går fylkesvei 770 langs nordsiden av fjorden vestover til Kolvereid.


== Referanser ==
Golspie

Golspie er en landsby (village) i regionen Highland i Skottland. Golspie ligger i Sutherland ved Moray Firth på den skotske nordøstkysten, nord for Dornoch og Dornoch Firth. Om lag fem kilometer sør for Golspie ligger innsjøen Loch Fleet som er et spesielt verneområde på grunn av dyrelivet der. Dunrobin Castle ligger like nordøst for Golspie.
Ved folketellingen i 2001 hadde Golspie 1 404 innbyggere. I 2006 ble folketallet estimert til 1 380 innbyggere.


== Referanser ==
Raudsunda

Raudsunda (også kalt Rødsunda og Raudsundet) er et sund eller en fjord mellom øyene Otterøya og Jøa i Namsos kommune i Trøndelag. Fjorden er cirka 12 kilometer lang og strekker seg fra Folda og innover til Lauvøyfjorden.
Fjorden begynner i nordvest mellom skjæret Tårnet i nord og skjæret Islendingen i sør. Bygda Finnanger ligger på vestsiden av fjorden og øst for Finnanger ligger øyene Finnangerøya, Sauøyene og Barøya. Nord for Barøya ligger grenda Faksdal på andre siden av fjorden. Fjorden ender i sørøst mellom Holvikneset i nord og Årnesgalten i sør. Øst for Holvikneset ligger Lyngholmfjorden og lenger sør Lauvøyfjorden.Fv465 går langs sørvestsiden av fjorden på Otterøya, mens 
Fv483 går på deler av nordøstsiden. 


== Referanser ==
Blikkengfjorden

Blikkengfjorden er en fjord i Namsos kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 5,5 kilometer nordøstover fra Hellsøya til Leirvika.Fjorden har innløp i sørvest mellom øyene Hellsøya og Kuøya. I nord går Jektvikstraumen nordover til fjordarmen Røyklibotnet, og i øst går Vetterhusstraumen østover til Vetterhusbotnet. I sørøst går Helmdalsbotnet sørover til grenda Sørenget.Fv464 går langs østsiden av fjorden og over Vetterhusstraumen via holmen Øltappen.


== Referanser ==
Røyklibotnet

Røyklibotnet er en fjordarm av Blikkengfjorden i Namsos kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp ved Jektvikstraumen i sør og strekker seg 5,5 kilometer mot nord, og deretter sørvestover til Vestgøten, den innerste vika i fjorden.Den veiløse gården Jektvika ligger ved innløpet, ellers er det ingen bosetninger eller veier ved fjorden.


== Referanser ==
Løgnin

Løgnin (også kalt Lygnin og Lyngenfjorden) er en fjordarm av Namsenfjorden i Namsos kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Stangaråa i vest og Skaftodden i øst, like vest for Bangsund, og strekker seg 11 kilometer sørvestover til Sjøåsen i bunnen av fjorden.Gården Altin ligger på vestsiden av fjorden innerst i Altbukta. Litt lenger sør ligger gårdsbruket Gryta på den andre siden. Innerst i fjorden ligger Sjøåsen der Årgårdselva munner ut i fjorden. Fylkesvei 17 går langs østsiden av fjorden, mens fylkesvei 766 går på vestsiden.


== Referanser ==
Mursteinfjorden

Mursteinfjorden er en fjord i Flatanger kommune i Trøndelag. Fjorden ligger mellom fastlandet og en rekke øyer i nord og vest og strekker seg 8 km sørøstover til grenda Sitter. Fjorden starter i nord på sørsiden av øya Skingen der sundet Rekkøyråsa strekker seg sørover fra Folda. På vestsiden ligger øyene Ellingen, Bjørøya, Lindøya, Riøya, Steinøya og Feøya.Fv215 går langs østsiden av fjorden.


== Referanser ==
Frøysjøen

Frøysjøen er en fjord i Bremanger og Kinn kommuner i Vestland. Den er 35 kilometer lang, og ligger sør for Bremangerlandet og øya Frøya, som den er oppkalt etter.Fjorden har innløp fra Norskehavet mellom Frøyskjera i nord og øya Hovden i sør. Innenfor Frøyskjera ligger Frøya og tettstedet Kalvåg på sørsida. Herfra går fylkesvei 616 over til Smørhamnsøy og Smørhamn, hvor det var fergeforbindelse over fjorden til Kjelkenes i Midtgulen. Ferga fra Smørhamn til Kjelkenes er erstattet med tunnel under Skatestraumen til Rugsundøy. Frøysjøen fortsetter mot nordøst på sørsida av Bremangerlandet. På sørsida går fjorden Gulen mot sørøst, med de tre fjordarmene Nordgulen, Midtgulen og Sørgulen. 
Sidefjorden Berlepollen går nordover på Bremangerlandet, og litt lenger inn i fjorden på sørsida ligger Hennøya og bygda med samme navn på fastlandet like ved. Litt lenger inn, fremdeles på sørsida av fjorden, går Vingepollen mot øst inn til Vingen. Frøysjøen snur nå mot nord på østsida av Bremangerlandet, og munner ut i Skatestraumen ved det 860 meter høye fjellet Hornelen, som stuper rett ned i fjorden nedanfor. Fra bygda Lofnes på østsida går fjordarmen Bortnepollen inn til bygda Bortnen.


== Referanser ==
Knottenfjorden

Knottenfjorden er en fjord i Flatanger kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 3 kilometer sørøstover til gården Fjellheim i Knottbukta. 
Fjorden har innløp mellom Storkløvningen i vest og Bårdvikodden i øst. Knottbukta er en bukt i den indre delen av fjorden som grenser til gården Knotten på nordsiden. Vest for Knotten, på andre siden av fjorden, ligger gården Vollan.


== Referanser ==
Nordgulen (Bremanger)

Nordgulen er en av flere fjordarmer i Gulen i Bremanger kommune i Vestland. Den er 8,5 kilometer lang, og går østover til Svelgen, kommunesenteret i Bremanger. Fjorden har innløp mellom Leirvikneset i vest og Kvieneset i øst. Gården Dyrstad ligger på nordsida av fjorden, mens Eikeland og Byrkjelia ligger på sørsiden. Bortsett fra disse er det ingen andre bosetninger ved fjorden inn mot kommunesenteret Svelgen.Under krigen var det et alliert flyangrep mot tyske skip som lå ved smelteverket. Og i 1948 skal en av verdens største sildefangster ha vært fanget innerst i denne fjorden. Lokalkjente hevder at sildestenget var på 200.000 hektoliter, og at 78.000 av disse ble hentet opp fra sjøen. Båtene Antonett og Sollys fra Harstad skal ha vært av de som fikk glede av silda. Fiskerne stengte av hele fjordarmen, og hovet sild til langt utpå året etter det som blir fortalt.
Fv572 går på nordsida av fjorden, mens riksvei 614 går på sørsida. 


== Referanser ==
Glasøyfjorden

Glasøyfjorden (også skrevet Gladsøyfjorden) er en fjord i Flatanger i Nord-Trøndelag. Fjorden ligger på østsiden av Glasøya og strekker seg 3,5 kilometer sørover til Risskogen og Årfjordstraumen som går videre til Årfjordbotnet. Fjorden har to smale innløp, Nordstraumen i nord og Strømholmen i vest.Straumneset ligger like sør for Nordstraumen med gården Strøm på innsiden av neset. 
Fylkesvei 766 krysser det vestlige innløpet over en cirka 5 meter lang bru.


== Referanser ==
Sørgulen

Sørgulen er en fjordarm av Gulen i Bremanger kommune i Sogn og Fjordane. Den er fire kilometer lang, og går sørover til bygda Sørgulen. Fjorden har innløp mellom Mulehamn i øst og Ramntange i vest. Øst for Mulehamn ligger innløpet til Midtgulen. Gården Sagebø ligger midtveis inn i fjorden på vestsida.Fv577 går langs hele fjorden på begge sider. 


== Referanser ==
Årfjordbotnet

Årfjordbotnet er en fjord i Flatanger kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp ved Årfjordstraumen i nord der Glasøyfjorden ligger på nordsiden, og den strekker seg 2,5 kilometer sørover til Årfjordseteren i bunnen av fjorden.Sundet ved innløpet er cirka 15 meter bredt og blir krysset av en bro. I nordlige deler av fjorden ligger gårdene Risskogen, Bekkjavika og Brandsmoen.


== Referanser ==
Trefjorden

Trefjorden er en liten fjord i Flatanger kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Strandafjellet i vest og grenda Hillstad i øst og strekker seg 2 kilometer sørover til gården Trefjord i bunnen av fjorden, like øst for bygda Vik.Fylkesvei 766 går langs østsida av fjorden.


== Referanser ==
Langråsa

Langråsa er en liten fjordarm av Åsenfjorden i Levanger kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Blekkpynten i øst og Salbutangen i vest og strekker seg cirka en kilometer nordøstover til Åvika. På andre sida av Salbutangen ligger Åvikfjorden, mens Fættenfjorden ligger på den andre siden av Blekkpynten.


== Referanser ==
Åvikfjorden

Åvikfjorden er en liten fjordarm av Åsenfjorden i Levanger kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg cirka 1 kilometer nordøstover til Åvika. Fjorden har innløp mellom Salbutangen i øst og Skarpøya i vest. På andre siden av Salbutangen ligger Langråsa.


== Referanser ==
Hoplafjorden

Hoplafjorden er en liten fjordarm av Åsenfjorden i Levanger kommune i Trøndelag.  Fjorden strekker seg to kilometer østover til grenda Hopla og utløpet av Hoplavassdraget (med Movatnet, Hoklingen og Hammervatnet), som fjorden har navn etter. Fjorden har innløp mellom Sagtun i sør og Hesthåggånebben i nord. På den andre siden av Hesthåggånebben går Leangsfjorden nordover.Fv104 går fra Hopla kai opp til fylkesvei 753, hvor Hoplatunnelen ligger like ved.


== Referanser ==
Welsh Cup

Welsh Cup er det viktigste cupmesterskapet i walisisk fotball. Cupen blir organisert av det walisiske fotballforbundet og har blitt spilt hvert år siden 1877/78, med unntak av opphold under første og andre verdenskrig.
I fotballens første år i Wales ble fotball hovedsakelig spilt i Nord-Wales, mens rugby var den foretrukne idretten i Sør-Wales. Det walisiske fotballforbundet ble stiftet i Ruabon ved Wrexham i 1876, og de holdt til i Wrexham helt til 1986. Først i 1912 vant et lag fra Sør-Wales, Cardiff City, cupen for første gang.
Cupmesteren får delta i neste sesongs UEFA-cup. (Tidligere deltok cupmestrene i Cupvinnercupen, som ble nedlagt i 1999.)
Fram til 1995 kunne klubber fra de delene av England som ligger nær grensa mot Wales, delta i Welsh Cup, men de fikk ikke delta i Cupvinnercupen dersom de ble vant cupen. Siden 1995 har bare klubber som spiller i det walisiske ligasystemet fått lov til å delta i cupen. Dette utelukker de seks walisiske klubbene Cardiff City, Swansea City, Wrexham, Newport County, Merthyr Tydfil og Colwyn Bay, som alle spiller i det engelske ligasystemet.
Den siste engelske klubben som vant Welsh Cup var Hereford United i 1990.


== Finaleformer ==
Til og med 1961 ble det spilt én finalekamp. Ved uavgjort finale ble det spilt omkamp.
I perioden 1961/62-1970/71 ble det spilt to finalekamper, hjemme og borte, og gitt vanlige seriepoeng for seier eller uavgjort. Ved likt antall poeng etter to kamper ble det spilt en tredje, avgjørende kamp.
I perioden 1970/71-1984/85 ble det også spilt to finalekamper, hjemme og borte. Ved lik målforskjell etter to kamper ble laget som hadde scoret flest mål på bortebane, kåret til vinner.
Fra og med sesongen 1985/86 ble det igjen spilt en enkelt finalekamp, som ved uavgjort ble avgjort med ekstraomganger og eventuelt straffesparkkonkurranse.


== Resultat fra samtlige finaler ==
Engelske lag er merket med *.


== Vinnere rangert etter antall seiere ==
De tre øverste klubbene på lista er de største profesjonelle klubbene i Wales og spiller i engelsk serie. De har ikke hatt mulighet til å få flere seire siden 1995, siden de ikke lenger får lov til å delta i Welsh Cup.

* Engelsk klubb
** Walisisk klubb som spiller i engelsk serieKursiv betyr at klubben ikke lenger eksisterer


== Eksterne lenker ==
Welsh Football Data Archive: Welsh Cup winners 1877-to date
Leangsfjorden

Leangsfjorden er en liten fjordarm av Åsenfjorden i Levanger kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Tørøya i vest og Hesthåggånebben i øst og strekker seg 1,5 kilometer nordøstover til grenda Leangan, som den er oppkalt etter. På den andre siden av Hesthåggånebben går Hoplafjorden østover. Vest for Tørøya ligger Sunndalsfjorden. Den indre delen av Leangsfjorden er delt i to viker av halvøya Litløya.Fylkesvei 753 går langs nordsiden av fjorden.


== Referanser ==
Sunndalsfjorden (Nord-Trøndelag)

For Sunndalsfjorden i Møre og Romsdal, se Sunndalsfjorden.Sunndalsfjorden  er en liten fjordarm av Åsenfjorden i Levanger og Frosta kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Tørøya i øst og vika Aunsjøen i vest og strekker seg 1,5 kilometer nordøstover til Sunndalen, som den er oppkalt etter. På den andre siden av Tørøya går Leangsfjorden nordøstover, parallelt med Sunndalsfjorden.Grenda Litlvika ligger på østsida av fjorden, og det samme gjør fylkesvei 753, som krysser den indre delen av fjorden via en bro.


== Referanser ==
Scaphinotus webbi

Scaphinotus webbi er en bille i slekten Scaphinotus, i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller. Den er ikke registret fra Europa. Systematikken følger Carabidae of the WorldKroppen har form som kan minne om en pæreform. Brystskjoldet har en hjertelignende form og er smalt bakerst, mye smalere enn bakkroppen. De kan ikke fly da flygevingene er reduserte og dekkvingene er sammenvokste langs midtlinjen. Dekkvingene har en oppsvulmet og rund form, de mangler lengdestrimler, men har et uregelmessig kornet mønster.  Hodet er langstrakt framover. Palpenes endeledd er hos hannene tydelig økseformet.
Biller tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Scaphinotus webbi i Encyclopedia of Life 
(en) Scaphinotus webbi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Scaphinotus webbi hos ITIS 
Scaphinotus webbi – detaljert informasjon på Wikispecies 
Scaphinotus webbi – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Norsk entomologisk forening