jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Wesenstund

Wesenstund var et norsk direktesendt talkshow med Rolv Wesenlund som gikk på Norsk TV1 i 1989, og på TVNorge fra 1994 til 2000. Han hadde med seg Kari Stokke på piano.
Programmet ble sendt på søndagskveldene og hadde et forholdsvis stort fokus på kultur. Tonen i programmet var avdempet, lun og lite konfronterende. De musikalske innslagene var fremtredende. Programmet tok et tilbakeblikk på uken som hadde gått og inviterte gjester som hadde utmerket seg denne uken.
Hver sending startet med sangen "Vår beste tid er nå".


== Historikk ==
Programmet startet opprinnelig opp på Norsk TV1, hvor Wesenlund var en av drivkreftene. Da denne kanalen ble nedlagt den 16. juni 1989 gikk programmet en kort periode på TVNorge inntil det ble nedlagt i slutten av juni 1989. Den 6. februar 1994 gjenoppstod det på TVNorge og gikk frem til påsken 2000.


== Striden rundt nedleggelsen ==
Høsten 1999 ble programmet besluttet nedlagt av ledelsen i TVNorge. Denne avgjørelsen skapte en seerstorm mot TVNorge, spesielt siden programmet var blant de mest sette hos kanalen. Kanalens direktør, Pål Trælvik, sa at årsaken til beslutningen var at seerne var så gamle og at de derfor ikke var så interessante for annonsørene.Wesenlund ble meget opprørt over beslutningen og rettet kraftige skyts mot kanalens ledelse. I en duell med Jens-Petter Gjelseth på Per Ståle Lønnings debattprogram Sentrum, mente han at TVNorge tok feil når de ville velge bort en kjøpesterk voksen seergruppe. Han mente videre at beslutningen skyldtes holdningene til de amerikanske eierne og at amerikanske TV i all hovedsak handlet om reklame. Wesenlund uttalte senere at han aldri mer ville ha noen befatning med TVNorge.»Etter noen uker snudde ledelsen og bestemt at programmet skulle sendes en runde til på nyåret. Og i januar 2000 var Wesenstund tilbake med nye sendinger. Denne gangen fra SAS-hotellet i Oslo. Programmet ble avsluttet for godt ved påsketider. Siste sending gikk på palmesøndag. Beslutningen om å nedlegge programmet ble tatt av Wesenlund og TV-kanalen i fellesskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Åpningsvignett (Youtube)
XYZ

XYZ er et norsk talkshow med Petter Nome som gikk på NRK1 i 1997. Konseptet gikk ut på at Nome skulle sitte med en sort hette over hodet på en scene i et studio med publikum. Han skulle der forberede seg på å møte en kjent nordmann som han skulle intervjue. Han viste ikke noe om hvem denne gjesten var. Intervjuet skulle taes på sparket. Programmet gikk på fredager.
Premieren ble sett av 587 000.


== Referanser ==
Æres den som æres bør

Æres den som æres bør er et norsk underholdningsprogram med Knut Bjørnsen som gikk på NRK i 1995. Bjørnsen inviterte kjente og ukjente nordmenn til studio for intervju. I hvert program deltok også en kåsør, deriblant Per Inge Torkelsen, Odd Børretzen, Kjell Aukrust, Herbjørn Sørebø og Klaus Hagerup. Programmet innbefattet også en musikalsk konkurranse som het Grand Prix-duellen, og som gikk ut på å kåre tidenes norske bidrag til Eurosong.
Programmet ble sendt på lørdagskveldene og ble sett av mellom 900 000 og 1,2 millioner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Æres den som æres bør på Internet Movie Database 
(no) Æres den som æres bør på NRK TV
Yao Lee

Yao Lee (kinesisk: 姚莉, pinyin: Yáo Lì, født 姚秀雲 Yáo Xiùyún, født 19. juli 1922 i Shanghai i Kina, død 19. juli 2019 i Hongkong), også kjent som Yiu Lei og Miss Hue Lee, var en kinesisk sangerinne fra 1930- til 1970-årene og søster til Yao Min.  I 1940-årene ble hun en av de syv store sangstjerner.Hun begynte å opptre på radio i Shanghai 13 år gammel, og fikk platekontrakt med et studio i Hongkong. Etter den kommunistiske maktovertagelse i 1949 ble hennes type populærmusikk ansett som suspekt i Folkerepublikken Kina og Yao flyktet til Hongkong i 1950 og fortsatte sin sangerkarriere der. Det ble laget over 400 grammofoninnspillinger med henne.Hun døde den 19. juli 2019, 96 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yao Lee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yao Lee på Internet Movie Database 
(en) Yao Lee på Discogs 
(en) Yao Lee på MusicBrainz 
"Restoring China"
"姚莉" (Yao Lee)  i 百度百科 (Baidu Encyclopedia)
Foto av en Yao Lee og Yao Ming-singleplate
Sergej Martynov

Sergej Anatoljevitsj Martynov (russisk: Сергей Анатольевич Мартынов; belarusisk: Сяргей Анатольевіч Мартынаў, Siarhjej Anatoljevitsj Martynaw; født 18. mai 1968) er en belarusisk sportsskytter, opprinnelig fra Russland. Selv om han er i verdenstoppen i 50 m rifle, tre stillinger, er det i 60 skudd liggende han har hatt størst suksess. I 2006 og 2010 ble han verdensmester i øvelsen og han har mange seirer i verdenscupstevner og verdenscupfinaler. Han har også skutt fullt hus; 600 poeng, flere ganger enn noen annen skytter. Under Sommer-OL 2012 i London tok han endelig olympisk gull etter at han som eneste skytter skjøt fullt hus i innledende skyting, og deretter fortsatte med å sette ny rekord i finalen med 105,5 poeng. Han var 4,3 poeng foran sølvvinner Lionel Cox fra Belgia, mens slovenske Rajmond Debevec tok bronsen 0,2 poeng etter sølvplassen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergej Martynov – Olympics.com 
(en) Sergej Martynov – Olympic.org 
(en) Sergej Martynov – Olympedia 
(en) Sergej Martynov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sergej Martynov – ISSF
Moselik

Et moselik eller myrlik er levninger av et menneske funnet i en myr. Slike levninger er gjerne godt bevarte på grunn av fravær av nedbrytende oksygen, og tilstedeværelsen av konserverende aktive stoffer i myren. Et moselik har gjennomgått en naturlig mumifisering. Et av de best kjente moselik er Tollundmannen som er funnet nær Silkeborg i Jylland, og kan sees i Silkeborg Museum. Den best bevarte skal være Grauballemannen som kan sees på Moesgård Museum. 
Både Tollundmannen og Grauballemannen er drept, og det er usikkert om de er henrettet som straff for forbrytelser, eller som en ofring. 


== Etymologi ==
Ordet mose betyr «myr» på dansk, og kommer av norrønt mosi. De fleste moselikene - «myrlik» på norsk - er funnet i Danmark. Men moselik er også funnet i Tyskland, Nederland, Storbritannia og Irland. Mange ble funnet under graving av torv til brensel. Moselik er også funnet i Norge, men fordi norske myrer har annen surhetsgrad enn de sørskandinaviske, er som regel liket redusert til et mer eller mindre bevart skjelett.


== Kjente moselik ==
Bringebærjenta, fra 3105-2935 f.Kr., funnet nær Falköping i Sverige
Cladh Hallan-mumiene, fra 1600-1300 f.Kr., funnet på South Uist, Skottland.
Haraldskærkvinnen, fra 490 f.Kr., funnet i 1835 i Jylland, Danmark.
Borremoselikene, fra 400-700 f.Kr., funnet på 1940-tallet i Himmerland, Danmark.
Tollundmannen, fra 400 f.Kr., funnet i 1950 i Jylland, Danmark.
Clonycavan-mannen, fra 392-201 f.Kr., funnet i 2003 i County Meath, Irland
Old Croghan-mannen, fra 362-175 f.Kr., funnet i 2003 County Offaly, Irland.
Grauballemannen, fra ca. 290 f.Kr., funnet i 1952 i Jylland, Danmark.
Ydepiken, 170 f.Kr.–230 e.Kr., funnet i 1897 nær Yde, Nederland.
Weerdingemennene, fra 160-220 f.Kr., funnet i Drenthe, Nederland i 1904.
Lindow-mannen, fra 2 f.Kr.– 119 f.Kr., funnet i 1984 i Cheshire, England.
Bockstensmannen, fra 1290-1430 e.Kr., funnet i 1936 i Varberg, Sverige.
Uchter Moor-piken, funnet i 2000 i Uchte, Tyskland.
Windeby I, funnet i 1952 i Schleswig-Holstein, Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bog bodies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bog body – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Moselik, artikkel hos Store norske leksikon
Døden i myra, artikkel om myrlik hos Norgeshistorie.no
Porten til den andre verden, artikkel om ofringer i myrer hos Norgeshistorie.no
Hvalstrand bad

Hvalstrand bad ligger på vestsiden av ytre delen av Leangbukta i Asker kommune og ble tegnet av arkitekten Andre Peters i funksjonalisme. Badet sto ferdig første gang i 1934 og besto av stupetårn, uværskur, rutsjebane, kiosker og ledelsens pjoltersted, Direksjonen.
Hvalstrand bad og Ingierstrand bad i Bunnefjorden er de to viktigste, offentlig tilgjengelige badene på hver sin side av Oslo fra mellomkrigstiden og i de første tiårene av etterkrigstiden, og er fortsatt åpne for publikum.
I 1996 ble bygningene fredet etter å ha blitt total-renovert. Restaurantbygningen drives i dag som restaurant og selskapslokale av Sult AS. Området eies av Asker kommune, og er statlig sikret som offentlig friluftsområde med egen forvaltningsplan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hvalstrand bad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Hvalstrand bad». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Olavsrosa Arkivert 22. mars 2012 hos Wayback Machine. hos Norsk Kulturarv
Tollundmannen

Tollundmannen er et spesielt godt bevart moselik, som ble funnet under torvutgravning i en myr nær Bjældskovdal på Midtjylland i Danmark den 6. mai i 1950. Liket var i så god befatning at det ble rapportert til politiet i Silkeborg i den tro at det dreide som offeret for et nylig begått mord.Tollundmannen var mellom 30 og 50 år gammel da han ble kvalt og kastet i myra, altså eldre enn de fleste myrlikene som er funnet. Med sine 1,61 meter var han også svært kortvokst. Gjennomsnittshøyden for voksne skandinaviske menn i steinalderen var på 1,65 meter (tilsvarende kroppshøyden ca. 1850), men økte til et høydepunkt i jernalderen på 1,72 meter (mot 1,64 meter for kvinner). Tilsvarende kroppshøyde oppnådde man først igjen på 1900-tallet. Disse variasjonene skyldtes trolig vekslende kosthold og leveforhold, som var gode på Tollundmannens tid. Rester etter tauet ble funnet omkring halsen på mannen, som trolig døde ca. 280 f.Kr. Man vet ingen ting om årsaken til at han ble drept. Han kan således ha vært et menneskeoffer eller en forbryter. Siden nakkevirvlene ikke er forskjøvet, må han ha blitt kvalt langsomt, ikke hengt.Tollundmannen finnes i dag utstilt ved Silkeborg Museum på Silkeborg hovedgård. 
Han var ikke det første myrliket i området. Bare 80 meter unna hadde en bonde i 1938 funnet liket av Elling-kvinnen, som levde i samme perioden som Tollundmannen, og var 25-30 år gammel da hun døde. Hun ble hengt i et lærbelte, og under fletten hennes finnes avtrykket løkken etterlot seg. Elling-kvinnens lik var så ødelagt at man ikke kunne se om det var mann eller kvinne, og først i 1976 ble det skikkelig undersøkt. 
Allerede i 1927 ble det første liket funnet i samme myren, men straks tildekket da en grøft raste sammen over det. Kanskje ligger det ennå rester av det i myren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tollundmanden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tollundmannen.dk
Silkeborg Museum
Less Than Jake

Less Than Jake er et band fra Gainesville i Florida. Bandet består av de fem medlemmenne Chris Demakes, Roger Manganelli, Peter Wasilewski, Vinnie Fiorello og Buddy Schaub.


== Diskografi ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Less Than Jake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Less Than Jake på Internet Movie Database 
(en) Less Than Jake på Apple Music 
(en) Less Than Jake på Discogs 
(en) Less Than Jake på MusicBrainz 
(en) Less Than Jake på SoundCloud 
(en) Less Than Jake på Spotify 
(en) Less Than Jake på Songkick 
(en) Less Than Jake på Last.fm 
(en) Less Than Jake på Genius — sangtekster 
(en) Less Than Jake på AllMusic
Park Grammofon

Park Grammofon (etablert 2004 i Oslo) er et norsk plateselskap.
Det drives av Musikkloftet AS og har som formål å gi ut akustisk musikk, ofte i jazz- og visesjangeren.


== Utgivelser ==
Sissel Vera Pettersen og David Thor Jonsson, Disappearhear (PGCD 101, 2004)
Skomsork, Skomsork (PGCD 102, 2004)
Frank Havrøy og Richard Johnsen, Den lange taushet (PGCD 103, 2004)
Urban Visions (Sølvi Hansen og Bjørn Bolstad Skjelbred), Urban songs (PGCD 104, 2005)
Carl Petter Opsahl, Improvisions (PGCD 105, 2005)
Andreas Rønbeck, The superwish album (PGCD 106, 2006)
Gunhild Nyborg, Transitions (PGCD 107, 2006)
Anne Lande og Per Husby, Sakte sanger (PGCD 108, 2006)
Sarah Nebel, Great white (PGCD 109)
Steinar Nickelsen, Vigleik Storaas og Håkon Mjåset Johansen, Excess luggage (PGCD 110, 2008)
Majken Christiansen, Comes love (PGCD 111, 2008)
Nora Brockstedt, Nora – for svingende!!! (PGCD 112, 2008)
Lucky 7, Lucky moments (PGCD 113, 2009)
Steinar Raknes, Tangos, ballads and more (PGCD 114, 2008)
Carl Petter Opsahl, Love, the Blues (PGCD 115, 2008)
Anne Lande og Per Husby, Helt nær (PGCD 116, 2009)
Ole Reinlund, DEG (PGCD 117, 2009)
Jeremy Rose, Chiba (PGCD 118, 2010)
Aphrodisiac (Anja Skybakmoen, Magnus Wiik, Svein Magnus Furu, Adrian Myhr og Tore T. Sandbakken), Yearning (PGCD 119, 2010)
Cecilie Duus, Honestly (PGCD 120, 2010)
Ekko (Tone Elisabeth Braaten, Steen-Vidar Larsen. Øvrige musikere: Frøydis Grorud, Trond Nilsen, Jo Asgeir Lie, Stig Hvalryg, Hermund Nygård), Vindfløytesong (PGCD 121, 2010)
Karl Heldal, Naken med klærne på (PGCD 122, 2010)
Karin Kilden, Spor (PGCD123, 2014)
Munch Piano Duo, Rachmaninoff Piano Duets (PGCD113, 2021)


== Referanser ==
Sarah Waters

Sarah Waters (født 21. juli 1966) er en britisk forfatter. Hun er best kjent for sin romaner med handling fra viktoriatiden og med en lesbisk hovedfigur, eksempelvis Tipping the Velvet og Fingersmith.


== Liv og virke ==
Waters er ph.d.-grad i engelsk litteratur fra Universitetet i London. Hun tok bachelorgraden ved Universitetet i Kent og mastergraden ved Universitetet i Lancaster.
Hun gikk direkte fra å skrive doktorgradsavhandling til å skrive romaner, og debuterte i 1998 med Tipping the Velvet, som vant en lang rekke priser og ble oversatt til 24 språk. Waters skriver romaner og kriminalromaner med historiske motiv, bøkene har gjennomgående lesbiske tema. Alle hennes bøker har vunnet priser, og hun er blitt nevnt som en av Storbritannias mest lovende unge forfattere. I 2003 ble hun British Book Awards Author of the Year.
Romanen Tipping the Velvet ble i 2002 filmatisert som fjernsynsserie av BBC Two. Fingersmith ble filmatisert som TV-serie av BBC One i 2005. I 2016 ble også filmen «The Handmaiden» laget basert på «Fingersmith».
Waters ble i 2019 utnevnt til offiser av Order of the British Empire (OBE) for sin innsats for litteratur.


== Bibliografi ==


=== Originale utgivelser ===
Tipping the Velvet (1998)
Affinity (1999)
Fingersmith (2002)
The Night Watch (2006)
The Little Stranger (2009)
The Paying Guests (2014)


=== Oversettelser til norsk ===


=== Akademiske verker ===
(1994): «'A Girton Girl on a Throne': Queen Christina and Versions of Lesbianism, 1906-1933» i: Feminist Review (46): 41–60. doi:10.2307/1395418
(1995): «'The Most Famous Fairy in History': Antinous and Homosexual Fantasy» i: Journal of the History of Sexuality 6 (2): 194–230. doi:10.2307/3704122
(1995): Wolfskins and togas : lesbian and gay historical fictions, 1870 to the present (PhD thesis), Queen Mary, University of London


== Priser og utmerkelser ==
Betty Trask Award 1999, for Tipping the Velvet
Library Journal's Best Book of the Year 1999, for Tipping the Velvet
Mail on Sunday/John Llewellyn Rhys Prize 1999, for Tipping the Velvet
New York Times Notable Book of the Year Award, for 1999, for Tipping the Velvet
Lambda Literary Award for Fiction 2000, for Tipping the Velvet
Stonewall Book Award (American Library Association GLBT Roundtable Book Award) 2000, for Affinity
Ferro-Grumley Award for Lesbian and Gay Fiction 2000, for Affinity
Somerset Maugham Award for Lesbian and Gay Fiction 2000, for Affinity
Sunday Times Young Writer of the Year Award 2000, for Affinity
British Book Awards Author of the Year 2002, for Fingersmith
Ellis Peters Award 2002, for Fingersmith
South Bank Award for Literature 2003
British Book Awards Author of the Year 2003
Lambda Literary Award 2007, for Fingersmith
British Book Awards Book of the Year 2007, for Night Watch


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sarah Waters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sarah Waters på Internet Movie Database 
(en) Sarah Waters hos The Movie Database 
(en) British Council: Biografi og bibliografi
(en) AfterEllen: Interview med Sarah Waters, 2006
(en) The Bat Segundo Show: Podcast interview med Sarah Waters
Johanna

Johanna er et kvinnenavn med opprinnelse i hebraiske Yochanan, som betyr «Gud er nådig».


== Etymologi ==
Johanna er en latinsk form av Ioanna (gresk: Ιωαννα), et gresk kvinnenavn dannet av mannsnavnet Ioannes (gresk: Ιωαννης). Dette er igjen en gresk form av hebraiske Yochanan, som betyr «Gud er nådig».
Joanna er en engelsk og polsk form av navnet, og Juana en spansk form av navnet. Johanne er en fransk og nordisk form av navnet.


== Utbredelse ==
Johanna er kjent brukt i Sverige i 1312, og i Norge fra 1400-tallet. I Sverige har navnet vært mest populært fra 1980-årene og utover. I Norge var navnet mest populært på 1800-tallet, spesielt på Vestlandet, og i Trøndelag og Nord-Norge. Formen Joanna ble vanlig i engelsk-talende land på 1800-tallet, og var mest populær i 1970- og 1980-årene.

Johanna har navnedag 28. mars i Ungarn, 21. juli i Sverige og Finland, 15. august i Estland, 12. desember i Tyskland og 15. desember i Latvia.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Johanna og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Johanna Spyri, sveitsisk forfatter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Johanna
(en) Think Baby Names: Johanna
Louise av Preussen

Louise Marie Elisabeth av Preussen (født 3. desember 1838, død 23. april 1923) var storhertuginne av Baden. Hun var datter av Wilhelm I, senere keiser av Tyskland, og av hans hustru, dronning Augusta av Preussen, senere keiserinne av Tyskland. Louise etablerte Den badiske kvinneforeningen, en forløper til Røde Kors-foreningen i Tyskland, 
Hun ble 20. september 1856 gift med storhertug Fredrik I av Baden. Paret hadde tre barn:

Storhertug Fredrik II av Baden (1857–1928), den siste av storhertugene før det tyske monarkiet falt under novemberrevolusjonen i 1918.
Victoria (1862–1930), gift med Gustav V, og senere dronning av Sverige, samt Norges kronprinsesse til 1905
Ludvig av Baden (1865–1888).Louise av Baden var tippoldemor til Carl XVI Gustav av Sverige.


== Eksterne lenker ==
(en) Princess Louise of Prussia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi (eng)
Scapa

Scapa er et skotsk whiskydestilleri, beliggende på Orknøyene, nær byen Kirkwall. Scapa produserer single malt whisky som karakteriseres av en smak av honning og mindre røyk en hva normalt er for whiskyer fra øyene.
Destilleriet ble grunnlagt i 1885 av Macfarlane & Townsend.
Scapa hadde en periode mellom 1934 og 1936 hvor det ikke var noen aktivitet, og ble i 1941 overtatt av Bloch Brothers Ltd. I 1954 ble virksomheten kjøpt opp av Hiram Walker & Sons Ltd som nå er en del av det franske Pernod Ricard. Scapa ble i 1994 lagt i «møllpose», som innebar at destilleriets aktivitet ble avviklet, men ikke demontert og solgt. I 2004 ble det igjen startet opp whisky-produksjon på Scapa. 
Scapa har en kapasitet på 1 000 000 liter i året, som lages i to Lomond still. Vannet som Scapa bruker i produksjonen kommer fra kilden Lingro Burn.
Scapa har to single malt i produksjon for tiden, en 10-årig single malt, og en 14-årig single malt.


== Trivia ==
Scapa ligger ved bukten Scapa Flow hvor deler av den tyske flåten ble senket etter første verdenskrig


== Eksterne lenker ==
Scapa på whiskywiki.no
Scapa på onlymalts.com
Sigdmøll

Sigdmøll (Ypsolophidae) er en gruppe av sommerfugler som tilhører overfamilien Yponomeutoidea. De ble tidligere regnet til den store familien spinnmøll (Yponomeutidae), men det er i dag vanlig å regne dem som en egen familie. Med et par unntak lever sigdmøllene bare i den Palearktiske region.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn hos nordiske arter 9 – 33 mm) møll, ofte brun- eller gråaktige. De to underfamiliene ser ganske ulike ut. Underfamilien Ypsolophinae er slanke møll som kjennes på svært lange, fremoverrettede palper. Antennene er ca. 2/3 så lange som forvingene, tynne og trådformede. Forvingene er avlange, forholdsvis smale, ofte med en sigdformet krok ytterst, med lange hårfrynser ved bakhjørnet. Ochsenheimeriinae er mindre, tettbygde, med påfallende korte vinger. Palpene er ikke spesielt lange, men kraftige, antennene er temmelig korte og tykke. Forvingene er smale, avrundet ytterst. Kroppen er tykk og virker "for stor" for vingene. Hele sommerfuglen har oppstående hår eller skjell og ser "lurvete" ut.


== Levevis ==
Artene i Ypsolophinae har larver på ulike slags løvtrær, mens Ochsenheimeriinae utvikler seg på gress. Arten Ochsenheimeria vacculella har larver i tørre strå og kan klekkes tallrikt fra stråtak.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Yponomeutoidea
Familien sigdmøll, Ypsolophidae Guenée, 1845
Underfamilien Ochsenheimeriinae
Slekten Aridomeria
Slekten Ochsenheimeria Hübner, 1825 – 25 arter
Ochsenheimeria urella Röslerstamm, 1842
Underfamilien Ypsolophinae
Slekten Cerostoma
Slekten Phrealcia – tre arter
Slekten Ypsolopha Latreille, 1796 – 170 arter
Ypsolopha nemorella (Linnaeus, 1758)
Ypsolopha dentella (Fabricius, 1775)
Ypsolopha falcella (Denis & Schiffermüller, 1775)
Ypsolopha asperella (Linnaeus, 1761)
Ypsolopha scabrella (Linnaeus, 1761)
Ypsolopha horridella (Treitschke, 1835)
Ypsolopha lucella (Fabricius, 1775)
Ypsolopha alpella (Denis & Schiffermüller, 1775)
Ypsolopha sylvella (Linnaeus, 1767)
Ypsolopha paranthesella (Linnaeus, 1761)
Ypsolopha ustella (Clerck, 1759)
Ypsolopha sequella (Clerck, 1759)
Ypsolopha vittella (Linnaeus, 1758)
Underfamilie usikker
Slekten Euceratia  – to arter
Chalconympha eurypepla Meyrick, 1931
Rhabdocosma aglaophanes Meyrick, 1935


== Kilder ==
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Zoologisk Museum, Universitetet i Oslo, og Norsk institutt for skogforskning, Ås.
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Sigdmøll i Encyclopedia of Life 
(en) Sigdmøll i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sigdmøll hos Artsdatabanken 
(sv) Sigdmøll hos Dyntaxa 
(en) Sigdmøll hos Fauna Europaea 
(en) Sigdmøll hos ITIS 
(en) Sigdmøll hos NCBI 
(en) Kategori:Ypsolophidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ypsolophidae – detaljert informasjon på Wikispecies