jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lydkunst

Lydkunst er lyd brukt som en kunstform i seg selv. Begrepet brukes om kunstnerisk bruk av lyd, vanligvis unntatt tradisjonell musikk framført live eller utgitt. Likevel brukes det om musikk som i stor grad har beveget seg bort fra faste elementer som takt og tonalitet, og heller fokuserer på særegenheten ved lyden og klangen i seg selv. Musikalsk lydkunst kan være både elektronisk og akustisk.Lydkunsten regnes ofte som en tverrfaglig og intermedial kunstform, noe som har ført til at definisjonene av hva som faller innenfor eller utenfor feltet varierer. Lydkunst er et bredt felt, med kunstnere som arbeider med bl.a. eksperimentell musikk, lydskulptur, installasjon, performance, radiokunst, elektronisk kunst og feltopptak.


== Lydkunst internasjonalt ==


=== Internasjonale kunstnere ===
Maryanne Amacher
Pierre Bastien
Pierre Berthet
Harry Bertoia
Janet Cardiff
Bill Fontana
Terry Fox
Rolf Julius
Christina Kubisch
Yuri Landman
Bernhard Leitner
Gordon Monahan
Max Neuhaus
Stephen Vitiello
Peter Vogel
Zimoun


=== Internasjonale visningssteder ===
Diapason Gallery, Brooklyn, USA
Klinkende Stad, Kortrijk, Nederland
Singuhr Hörgalerie, Berlin, Tyskland
SoundWalk, Long Beach, USA
SoundFjord, London, Storbritannia


== Lydkunst i Norge ==


=== Norske kunstnere ===
Natasha Barrett
Tore Honoré Bøe
Signe Lidén
Maia Urstad
Atle Selnes Nielsen
Arne Nordheim
Per Platou
Jana Winderen


=== Norske verk ===
Verket i Tårnsalen


=== Norske visningssteder ===
Lydgalleriet, Bergen
Østre – hus for lydkunst og elektronisk musikk, Bergen


== Bøker om emnet ==
Kahn D. Noise, Water, Meat: A History of Sound in the Arts. Cambridge, MA, 1999;
Kim-Cohen S. In the blink of an ear, toward a non-cochlear sonic art. London, New York, 2009;
LaBelle B. Background Noise: Perspectives on Sound-Art. London, New York, 2006;
Licht A. Sound Art: Beyond Music, between Categories. New York, 2007;
de la Motte-Haber H. (hg.) Klangkunst. Berlin, 1996;
Ouzounian G. Sound Art and Spatial Practices: Situating Sound Installation Art Since 1958. PhD diss. 2008;
Voegelin S. Listening to Noise and Silence: Towards a Philosophy of Sound Art. London, New York, 2010;


== Se også ==
Ambient
Soundscape
Støy


== Referanser ==
Herostratos

Herostratos fra Efesos var en gal ungdom som tente på Artemis-tempelet i Efesos i år 356 f. Kr. for å oppnå berømmelse. Han har gitt opphavet til uttrykket herostratisk berømmelse. Byen vedtok at han ikke skulle nevnes ved navn forbundet med dødsstraff for å forhindre lignende tilfeller. 
Han ble henrettet samme år. 


=== Se også ===
Streisand-effekten


== Referanser ==
Zhou Xun

Zhou Xun (kinesisk: 周迅, pinyin: Zhōu Xùn; født 18. oktober 1974 i Quzhou i Zhejiang i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk skuespillerske, sangerinne og fotomodell.
The United Nations Development Program (UNDP) utnevnte i april Zhou Xun til sin første National Goodwill Ambassador med særlig fokus på å fremme miljømessig bærekraft.


== TV-serier ==
Legend of the Condor Heroes (2003)
Sky Lover (2001)
Love Story in Shanghai (2000)
April Rhapsody (2000)
Da Ming Gong Ci (1998)
Business Family
Beach
Home
Hei Fen
Du Shi Qing Yuan
Maid in Green
The Oranges are Red


== Filmografi ==
Cloud Atlas (2012)
True legend (2010)
The Encounter of Li Mi (2008)
Ming Ming (2007)
The Banquet (2006)
Perhaps Love (2005)
A West Lake Moment (2005)
Beauty Ever (2005)
Babe in Love (2002)
Duo Yi Dian Tian Zhen (2002)
Little Chinese Seamstress (2001)
Yan Yu Hong Yan (2001)
Hollywood Hong Kong (2001)
My Rice Noodle Shop (2001)
Beijing Bicycle (2000)
Suzhou River (1999)
Where Have All the Flowers Gone (1999)
The Emperor and the Assasin (1997)
Temptress Moon (1996)
A Spoiled Young Wife Goes to Earn a Living (1996)
Maiden Rose (1995)
Inside an Old Grave (1991)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zhou Xun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zhou Xun på Internet Movie Database 
(sv) Zhou Xun i Svensk Filmdatabas 
(da) Zhou Xun på Filmdatabasen 
(da) Zhou Xun på Scope 
(da) Zhou Xun på Scope 
(fr) Zhou Xun på Allociné 
(en) Zhou Xun på AllMovie 
(en) Zhou Xun hos The Movie Database
Alfredo Guzzoni

Alfredo Guzzoni (født 12. april 1877 i Mantova i Lombardia, død 1965 i Roma) var en italiensk general under andre verdenskrig. Han ledet den italienske innmarsjen i Frankrike under felttoget i Frankrike i 1940 og aksemaktenes forsvar av Sicilia under den allierte Operasjon Husky i 1943.
Senere i krigen var han øverstkommanderende for Armégruppe Liguria, de militære styrkene under Benito Mussolini i Den italienske sosialrepublikk. Disse besto både av italienske og tyske enheter.


== Referanser ==
Almetjevsk

Almetjevsk (russisk: Альме́тьевск, tatarisk (kyrillisk): Әлмәт, tatarisk (latinsk): Älmät) er en by i Republikken Tatarstan i Russland. Den ligger ved elva Zaj (ei sideelv til Kama), rundt 230 km sørøst for Kazan. Innbyggertall: 140 437 (folketelling 2002).
Den ble grunnlagt som en bosetning ved et anlegg for behandling av råolje. Bystatus ble innvilget i 1953. 
Almetjevsk er et viktig senter for den russiske oljeindustrien. Den er et av startpunktene for den store Druzjba-rørledningen mot vest. Andre rørledninger fører til Nizjnij Novgorod, Samara og Subkhankulovo.
Verdens bokdag

Verdens bok- og opphavsrettsdag (også kalt verdens bokdag) en FN-dag som markeres 23. april. Det ble vedtatt av generalforsamlingen til FNs organisasjon for utdanning, vitenskap, kultur og kommunikasjon (UNESCO) i 1995.
Målet med verdens bok- og opphavsrettsdag er å markere bokens rolle i samfunnet, boken som uttrykksform, for språklig og kulturelt mangfold, for utdannelse og for kommunikasjon.
Verdens bok- og opphavsrettsdag baserer seg på en gammel tradisjon fra Barcelona, hvor man hvert år på samme dag setter byen i bokens tegn. Datoen har symbolverdi da både Cervantes, Shakespeare og Garcilaso de la Vega døde på denne dagen i 1616.Verdens bok- og opphavsrettsdag blir feiret i mer enn hundre land over hele jorden.
I Norge har man feiret verdens bok- og opphavsrettsdag siden 1997. Dagen blir markert av bokhandlere, bibliotek og skoler i hele landet.


== Se også ==
Liste over FN-dager
Den internasjonale barnebok-dagen som arrangeres hver 2. april av International Board on Books for Young People (IBBY)
Verdens dag for intellektuelt eierskap som arrangeres hver 26. april av Den internasjonale opphavsrettsorganisasjonen (WIPO)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) World Book Day – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) World Book and Copyright Day, via UNESCO
Verdens bok- og opphavsrettdag, via FN-sambandet
Storhertugdømmet Baden

Storhertugdømmet Baden var en stat i det sørvestlige Tyskland ved Rhinen, som eksisterte fra 1806 til 1918. I 1818 godkjente storhertug Karl en forfatning etter fransk forbilde, og som var den mest moderne i datidens Tyskland.


== Storhertugene av Baden ==
1806–1811: Karl Fredrik (født 1728, død 1811)
1811–1818: Karl (født 1786, død 1818)
1818–1830: Ludvig I (født 1763, død 1830)
1830–1852: Leopold (født 1790, død 1852)
1852–1858: Ludvig II (født 1824, død 1858)
1858–1907: Fredrik I (født 1826, død 1907), (regent fra 1852, fra 1856 med tittelen storhertug)
1907–1918: Fredrik II (født 1857, død 1928)


== Statsministere 1809–1918 ==
1809–1810: Sigismund von Reitzenstein
1810–1810: Conrad Karl Friedrich von Andlau-Birseck
1810–1812: Christian Heinrich Gayling von Altheim
1812–1817: Karl Christian von Berckheim
1817–1818: Sigismund von Reitzenstein
1818–1831: Wilhelm Ludwig Leopold Reinhard von Berstett
1832–1833: Sigismund von Reitzenstein
1833–1838: Ludwig Georg von Winter
1838–1839: Karl Friedrich Nebenius
1839–1843: Friedrich von Blittersdorf
1843–1845: Christian Friedrich von Boeckh
1845–1846: Karl Friedrich Nebenius
1846–1848: Johann Baptist Bekk
1848–1849: Karl Georg Hoffmann
1849–1856: Friedrich Adolf Klüber
1856–1860: Franz von Stengel
1861–1866: Anton von Stabel
1866–1868: Karl Mathy
1868–1876: Julius August Isaak Jolly
1876–1893: Ludwig Karl Friedrich Turban
1893–1901: Franz Wilhelm Nokk
1901–1905: Carl Ludwig Wilhelm Arthur von Brauer
1905–1917: Alexander von Dusch
1917–1918: Heinrich von Bodman


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Baden hos Encyclopædia Britannica
PS10

PS10 er navnet på et solkraftverk, og Europas første kommersielle soltårn som er i drift fra mars 2007 nær den solfylte, spanske byen Sevilla. Soltårnet har en produksjonseffekt på 11 MW ved hjelp av 624 store, bevegelige speil kalt «heliostater».
 
Speilene ble levert av Abengoa; mottakeren, som speilene fokuserer på, ble designet og bygd av Tecnical-Tecnicas Reunidas, et spansk ingeniørselskap; og selve strukturen ble designet og bygd av ALTAC
, 
et tredje spansk ingeniør- og konstruksjonsselskap.
Hver av de 624 speilene har en overflate på 120 kvadratmeter, som gir en total reflektiv overflate på 74 880 m² som konsentrerer solstrålene til toppen av det 115 meter høye soltårnet der mottakeren er plassert. Mottakeren er 4 paneler med rør fylt av vann. Når solen blir fokusert på disse panelen blir vannet omdannet til damp som kan utnyttes til å drive en turbin i en dampsyklus. I PS10 skjer dette under relativt lave temperaturer og trykk, 250 °C og 40 bar. Kraften som produseres er tre ganger dyrere enn fra konvensjonelle kilder, men det forventes at prisene skal falle, slik de har gjort med vindkraft, etter hvert som teknologien blir bedre.
PS10 er det første av en serie solkraftverk som er tenkt bygd i samme område. Planene går ut på at området skal få en samlet produksjon av solenergi på over 300 megawatt innen 2013. Målet skal nås ved å bruke et mangfold av teknologier, deriblant soltårn, disker og trau. De to første anleggene som ble realisert på Sanlucar la Mayor er PS10 og Sevilla PV, en solcellepark. I tillegg er PS20 fullført kloss inntil PS10-anlegget. PS20 bygger på den samme teknologien som PS10, men er større og mer effektiv. Som navnet antyder har PS20 en produksjonskapasitet på 20 MW.


== Referanser ==
Internasjonalt normalisert ratio

Internasjonalt normalisert ratio er en normalisert verdi for protrombintiden. Det er blodets koagulasjonstid (størkningstid), forkortes ofte som PT-INR eller INR, og er normalisert etter WHO sin standardprøve. Jo høyere INR, desto lengre tid bruker blodet på å koagulere. INR-verdien forteller således hvor effektivt blodet antikoagulerer ved tidspunkt for blodprøven.
Målinger av INR er viktige ved behandling av blodpropp, der en bruker antikoaguleringsmidler for å løse dem opp. Samtidig må behandlingen balanseres mot risiko for større blødninger som blir vanskeligere å stoppe.


== Se også ==
Warfarin (Marevan®)


== Eksterne lenker ==
Pasienthåndboka, INR-tabell
INR

INR kan blant annet sikte til: 

ISO 4217-koden for indisk rupi
Internasjonalt normalisert ratio
Bureau of Intelligence and Research
Sten Ardenstam

Sten Raul Torbjörn Ardenstam (1921–1993) var en svensk skuespiller.


== Biografi ==
Ardenstam var en mangesidig skuespiller som rakk å skape utallige gubber på scene og kabare, på film og TV, men også på kroen og i en mengde reklamefilmer. Han forsøkte å komme inn på Dramatens elevskola i 1939, men lykkes ikke og startet i stedet som selger. Han var handelsreisende i glødelamper på hele 1940-tallet. Seinere solgte han biler, engelske Hillman.
Han debuterte på Oscarsteatern i 1953 i musikalen Saken är Oscar og ble siden flittig brukt på ulike privatteater. Han spilte med Knäppupp i fire år blant annet Ryck mig i snöret i 1964, der han og Martin Ljung opptrådte med den klassiske sketsjen 55:an Olga. Han var med i 200 forestillinger av operetten Den glade enke på Oscars, spilte i komedier på Intiman, Scalateatern og Maximteatern blant annet Omaka par, En flicka på gaffeln, Komedi i mörker og Arsenik och gamla spetsar.
Han debuterte på film i 1954 i Martin Söderhjelms kortfilm  Din dagliga dryck og fikk siden siden medvirke i drygt 140 film- og TV-produksjoner. Han var med i utallige buskisfilmer blant annet Lille Fridolf och jag i 1956, Trettio pinnar muck i 1966, Sound of Näverlur i 1971
og 47:an Löken blåser på i 1973.
For det meste spilte han små biroller: «Hvor liten en roll enn er, så går det an å gjøre noe ut av den», brukte han si. 
Han ble kalt for "de korte replikkenes mester". Hans mimikk og timing var alltid perfekt og han forgylte mange reklamefilmer med sin humor.
Sten Ardenstam var akrobatisk og kunne kunsten å falle og slå seg, han ble derfor ofte benyttet som stuntmann i ulike filmer.
Stor suksess gjorde Ardenstam i TV blant annet. Bråkiga blad, der han og Rolf Bengtsson gjorde den velkjente sketsjen Ormet kruper. En gång var jag i Sverige två gånger. Han medverket også i sketsjserien Partaj. Han laget show på Berns sammen med Eva Rydberg, Tommy Körberg og Siw Malmkvist, medvirket i Hagges revy på Lisebergsteatern i Göteborg, turnerte i folkparkene med Lill-Babs og medvirket i flere oppsetninger på Komediteatern på Gröna Lund blant annet Nattportieren i 1987.
I sin siste opptredenen i Direkt från Berns i TV4 i 1992 vant Sten Ardenstam skuespillernes fylleslag, der det handlet om å spille mest beruset. En gang spilte Ardenstam full i en opplysningsfilm for NTO, det gjorde han så bra at avholdsorganisasjonen aldri våget å vise den.


== Filmografi (utvalg) ==


=== Skuespiller  1990-tallet ===


=== Skuespiller  1980-tallet ===


=== Skuespiller  1970-tallet ===


=== Skuespiller  1960-tallet ===


=== Skuespiller  1950-tallet ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sten Ardenstam på Internet Movie Database 
(sv) Sten Ardenstam i Svensk Filmdatabas 
(en) Sten Ardenstam hos The Movie Database 
(sv) Sten Ardenstam hos Svensk Filmdatabase
USA mot Al-Arian

USA mot Al-Arian er en dokumentarfilm om universitetsprofessor Sami Al-Arian, som i 2003 ble arrestert og anklaget for å ha støttet en palestinsk terrororganisasjon. Filmen følger han og hans families kamp for å renvaske seg fra terrorbeskyldningene, og den seks måneder lange rettssaken amerikanske myndigheter førte mot professoren. I Los Angeles ble en visning av filmen stanset etter press fra konservative grupperinger.
Filmen er regissert av Line Halvorsen, som tidligere har mottatt Amanda for sine produksjoner, og produsert av Jan Dalchow som har produsert flere norske dokumentarer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) USA mot Al-Arian på Internet Movie Database 
(no) USA mot Al-Arian i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) USA mot Al-Arian hos Filmfront 
(da) USA mot Al-Arian i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) USA mot Al-Arian på MovieMeter 
(en) USA mot Al-Arian på AllMovie 
(en) USA mot Al-Arian på Rotten Tomatoes 
NRK: Norsk film sensurert i USA
Oslopuls: Ensidig, men sobert
Verdens Gang: Sobert og rasende «USA mot Al-Arian»
Filmweb: USA mot Al-Arian
Jalle Jungnell

Jalle Jungnell (født 6. november 1954) er en svensk rullestolcurlingspiller. Han representerer Södertälje CK. 
Han har vært skip for Sverige i alle VM fra 2002 til 2013, bortsett fra VM i rullestolcurling 2011, der han var coach. Sverige fikk sølv i VM i 2009 og 2013. Han var også skip i Paralympics i 2006 og 2010. Sverige fikk bronse i begge disse vinterlekene. 
Han var også skip i de paralympiske vinterlekene 2014 i Sotsji, der Sverige kom på 7.-plass.  
På nasjonalt nivå har han vunnet det svenske mesterskapet i rullestolcurling 4 ganger; i 2003, 2005, 2006 og 2007, mens han i 2004 endte på tredjeplass. 


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jalle Jungnell – Paralympic.org 
(en) Jalle Jungnell – World Curling Federation 
Profil hos Svenska Handikappidrottsförbundet
Hoya de Los Vicentes

La Hoya de Los Vicentes ligger i Jumilla i Murcia i Spania, og er en av verdens største solcelleparker tilkoblet strømnettet med en produksjonskapasitet på over 23 megawatt. 120 000 solpanel er installert ved anlegget. Solcelleparken dekker et område på rundt 100 hektar, noe som tilsvarer 100 fotballbaner, og omfatter en gruppe på 200 solkraftverk med en kapasitet på 100 kilowatt hver. Dette er nok strøm til å dekke det årlige behovet til 20 000 husstander.Luzentia brukte kun 11 måneder på å føre opp hele parken. På grunn av det store antallet solcellepanel som krevdes ble det kjøpt inn panel fra flere forskjellige produsenter, Atersa, Solon, Yingli, Suntech og Ningbo. Det ble stilt visse krav til kvalitet som ble kontrollert av én leverandør, ATERSA. Hvert av solpanelene bruker et enkeltaksielt målsøkesystem for å følge solas ferd over himmelen. Tracking øker effektiviteten av anlegget med opp til 25%. Anlegget er anslått å gi en reduksjon på 42 000 tonn CO2 per år.


== Referanser ==
Glenn Ikonen

Glenn Ikonen (født 29. april 1955) er en svensk rullestolcurlingspiller. Han representerer Södertälje CK. 
Han har spilt treer for Sverige i alle VM fra 2002 til 2013, bortsett fra VM 2011 der han var skip. Han deltok også i Paralympics i 2006 og 2010. Dette har bragt ham to VM-sølv (2009 og 2013) og en bronse fra Paralympics som beste resultater. Han deltok også på det svenske laget som fikk bronse i Paralympiske vinterleker 2010, men ble diskvalifisert og utestengt i 6 måneder for bruk av et ulovlig stoff. Årsaken til den positive dopingtesten var en medisin han brukte mot høyt blodtrykk. 
Han ble også tatt ut til Paralympiske vinterleker 2014, der Sverige kom på 7.-plass. 
På nasjonalt nivå har han vunnet det svenske mesterskapet i rullestolcurling 2 ganger; i 2003  og 2007, mens han fikk sølv i 2005 som skip, og i 2004 og 2006 endte på tredjeplass.  


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glenn Ikonen – Paralympic.org 
(en) Glenn Ikonen – World Curling Federation 
Profil på Svenska Handikappidrottsförbundet
Profil hos Paralympics 2014 Arkivert 19. mars 2014 hos Wayback Machine.
Bernt Sjöberg

Bernt Sjöberg (født 2. august 1955) er en svensk rullestolcurlingspiller. Han representerer Södertälje CK, som har vært den dominerende klubben i Sverige på 2000-tallet. 
Han har deltatt for Sverige i alle VM fra 2002 til 2008, samt Paralympics i 2006. Dette har bragt ham to VM-fjerdeplasser og en bronse fra Paralympics som beste resultater. 
På nasjonalt nivå har han vunnet det svenske mesterskapet i rullestolcurling 3 ganger; i 2003, 2006 og 2007, mens han fikk sølv i 2005.  


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernt Sjöberg – Paralympic.org 
(en) Bernt Sjöberg – World Curling Federation
Kristina Ulander

Kristina Ulander (født 16. september 1981 i Sollefteå) er en svensk rullestolcurlingspiller. Hun representerer Härnösands Curlingklubb. 
Hun ble lam fra livet og ned i en snøscooterulykke i 2002, 20 år gammel, og har sittet i rullestol siden dette. Gjennom rehabiliteringen har hun drevet mye med hesteridning, og begynte ikke med rullestolcurling før i 2006. 
Hun har spilt på det svenske landslaget siden 2007. Hun debuterte som reserve under VM i Sollefteå i 2007 som reserve, men spilte også ener i turneringen. I november 2007 vant Sverige VM-kvalifiseringen for VM i 2008, med 7 seire og 2 tap, og da var Kristina reserve på laget. Det påfølgende VM i 2008 spilte hun ener, og det svenske laget endte da på en sjetteplass.  
Ved VM i rullestolcurling 2011 kom Sverige på 8.-plass, og ved VM i rullestolcurling 2013 fikk de sølv, etter finaletap 3-4 for Canada. Hun deltok også ved Paralympiske vinterleker 2014, der Sverige kom på 7.-plass. 
Hun var med og fikk en sjetteplas ved Sverigemesterskapet i rullestolcurling 2007. 


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos WCF
Profil hos Paralympics 2014 Arkivert 19. mars 2014 hos Wayback Machine.
Anna Hammarlind

Anna Hammarlind (født 6. februar 1979 i Sollefteå) er en svensk rullestolcurlingspiller. Hun representerer Härnösands Curlingklubb. 
Hun begynte å spille rullestolcurling i 2006, og har spilt på det svenske landslaget siden 2007. Hun debuterte som ener under VM i Sollefteå i 2007. I november 2007 vant Sverige VM-kvalifiseringen for VM i 2008, med 7 seire og 2 tap, og da var Anna også ener på laget. Det påfølgende VM var hun reserve, og det svenske laget endte da på en sjetteplass.  
Nasjonalt har hun en sølv fra SM i 2007 (sammen Patrik Burman) som beste resultat, samt en fjerdeplass fra SM i 2006.  


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos WCF
Roger Westergren

Roger Westergren (født 22. mars 1955 i Örebro) er en svensk rullestolcurlingspiller. Han representerer Örebro Curlingklubb, og begynte med rullestolcurling i 2003.
Han var skip på det svenske laget som kom på 10.-plass under VM i 2007. Nasjonalt har han sølv i SM i 2003, 2004 og 2006, samt en fjerdeplass i 2005.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos WCF
Kenneth Nilsson

Kenneth Nilsson (født 1. desember 1953 i Borås) er en svensk rullestolcurlingspiller. Han representerer Örebro Curlingklubb, og begynte med rullestolcurling i 2003.
Han spilte treer på det svenske laget som kom på 10.-plass under VM i 2007. Nasjonalt har han sølv fra SM i 2003, 2004 og 2006, samt fjerdeplass i 2005. 


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos WCF
Gert Erlandsson

Gert Erlandsson (født 2. januar 1960 i Örebro) er en svensk rullestolcurlingspiller. Han representerer Örebro Curlingklubb, og begynte med rullestolcurling i 2003. 
Han spilte toer på det svenske laget som fikk 10.-plass under VM i 2007. Nasjonalt har han sølv fra SM i 2003 og 2006, fjerdeplass i 2004 og bronse i 2005 og 2007. 


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos WCF
Rolf Johansson

Rolf Johansson (født 21. juli 1944) er en svensk rullestolcurlingspiller. Han representerer Södertälje CK. 
Han har deltatt i to VM for Sverige; i 2004 og 2005, der Sverige endte på hhv. syvende- og fjerdeplass. Han spilte også toer på det svenske laget under Paralympics 2006, der Sverige fikk bronse. 
På nasjonalt nivå har han bronse fra SM i 2004 og sølv i 2005.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Johansson – Paralympic.org 
(en) Rolf Johansson – World Curling Federation
Solkraftverk

Solkraftverk kan ha flere betydninger:

Solkraft
Termisk solkraft - Utnytter solvarme for energiproduktion
Solceller - Elektrisk energi fra sollys via fotovoltaisk effekt


== Se også ==
Solfanger
Anette Wilhelm

Anette Wilhelm (født Anette Svensson 22. mars 1972) er en svensk rullestolcurlingspiller. Hun representerer Södertälje CK. 
Etter at hun begynte med rullestolcurling i 1999 har hun vært en sterk forkjemper for rullestolcurling, særlig for kvinnelig deltakelse i sporten. Hun har også jobbet i bl.a. Sveits og Skottland for være med å utvikle sporten der. 
Som aktiv har hun deltatt i tre VM og ett Paralympics. Dette har gitt henne to fjerdeplasser fra VM og en bronse fra Paralympics. På nasjonalt nivå har hun gull fra SM i 2003 og 2004, sølv i 2005 og en bronse i 2006.
I 2003 hadde hun også en mindre rolle i filmen Miffo, som handler om en prest som forelsker seg i en kvinne i rullestol. Anette spiller her rullestolinstruktør. 


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anette Wilhelm – Paralympic.org 
(en) Anette Wilhelm – World Curling Federation 
(en) Anette Wilhelm på Internet Movie Database
Claes Hultling

Claes Hultling (født 24. mars 1953) er en svensk rehabiliteringslege og tidligere rullestolcurlingspiller. 
Hultling sitter i rullestol etter en stupeulykke i 1984, der han brakk nakken. Før dette jobbet han som narkoselege ved Karolinska Instituttet i Stockholm. Etter ulykken jobbet han mye med å samle informasjon om ryggmargsskader og rehabilitering, og var med og etablere spinalenheten Spinalis på Karolinska Instituttet, der han den dag i dag er adm.dir. 
For sitt arbeide for å øke åpenheten rundt funksjonshemmede og seksualitet fikk han i 2002 RFSU-prisen. I 2005 ble han tildelt H.M. Konungens medalj for sin «banebrytende innsats for utviklingen av pleie av funksjonshemmede, særlig ryggmargsskadde».Han har deltatt i ett rullestolcurling-VM for Sverige; han var reserve på det laget som fikk fjerdeplass under VM i 2002. 


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos WCF
Stiftelsen Spinalis
RFSU.se – RFSU-prisen 2002