jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Igor Larionov

Igor Nikolajevitsj Larionov (russisk: Игорь Николаевич Ларионов; født 3. desember 1960 i Voskresensk, Sovjetunionen nå Russland) er en tidligere russisk ishockeyspiller. Han var en forkjemper for at sovjetiske spillere kunne få delta i National Hockey League. Han var primært center, og er ansett som en av tidenes beste pasningsleggere. Larionov vant to OL-gull og fire VM-gull for Sovjetunionen og tre Stanley Cup-mesterskapet med Detroit Red Wings. Han var den femte russiske hockeyspilleren som ble medlem av Hockey hall of fame (10. november 2008).


== Karriere ==
Igor Larionov var center i den berømte KLM-rekka med Vladimir Krutov, Sergej Makarov, Alexej Kasatonov og Vjatsjeslav «Slava» Fetisov som alle spilte for CSKA Moskva. Han vant to gull (1984, 1988) for Sovjetunionen og en bronse for Russland (2002) i OL, og fire gull (1982, 1983, 1986, 1989), én sølv (1987) og én bronse i VM (1985).
Larionov ble draftet av Vancouver Canucks i 1985, men Viktor Tikhonov (trener for CSKA Moskva og landslaget) lot han ikke reise til NHL før i 1989. Larionov dro til NHL sammen med mange andre sovjetiske spillere, inkludert alle hans fire rekkekamerater. Han og Krutov havnet i Canucks i 1989. Krutov var bare én sesong i NHL og spilte bare for Canucks, mens Larionov spilte tre sesonger i Canucks. Etter hans tre årskontrakt med Canucks hadde utløpt, valgte Larionov å spille ett år i Lugano i Sveits. Han vendte tilbake til NHL og San Jose Sharks i 1993-94 der han spilte med tidligere rekkekamerat Sergej Makarov.
Larionov ble byttet til Detroit Red Wings i 1995-96 og ble der medlem av en «Russian fiver» sammen med Vjatsjeslav Fetisov, Vladimir Konstantinov, Vjatsjeslav Kozlov og Sergej Fjodorov. I 2000 signerte han med Florida Panthers, men det ble ikke vellykket, og han vendte tilbake til Detroit Red Wings. Han spilte sin siste NHL-sesong med New Jersey Devils i 2003-04.
Larionov avsluttet sin karriere ved å spille to kamper for det svenske laget Brunflo IK i 2005-06, der han scoret ett mål og tre assist.
Larionov og Vjatsjeslav Fetisov er de eneste to spillere i verden som har vunnet OL-gull (1984, 1988), VM-gull (1982, 1983, 1986, 1989), Stanley Cup (1997, 1998, 2002), Canada Cup (1981) og junior-VM (1978, 1979).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Igor Larionov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Igor Larionov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Igor Larionov – Olympedia 
(en) Igor Larionov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Igor Larionov – National Hockey League (NHL) 
(en) Igor Larionov – Eurohockey.com 
(en) Igor Larionov – Hockeydb.com 
(en) Igor Larionov – Hockey-Reference.com 
(en) Igor Larionov – Eliteprospects.com 
(en) Igor Larionov – Eliteprospects.com (personale)
Promo 95 (Malignant Eternal-demo)

Promo 95 er den første demoen til det norske black metal-bandet Malignant Eternal.


== Sporliste ==
«Vanished Winds» (3:13)
«Into The Twilight» (6:22)
«No Title»
Blodrød sol

Blodrød sol har flere alternativer:

Blodrød sol (film) (Rising Sun), en amerikansk kriminalfilm fra 1993 med Sean Connery og Wesley Snipes i hovedrollene. Basert på ei bok av Michael Crichton.
Blodrød sol (bok) (Rising Sun), en roman fra 1992 skrevet av Michael Crichton.
Tårnet (Malignant Eternal-album)

Tårnet er debutalbumet til det norske black metal-bandet Malignant Eternal.


== Sporliste ==
«Into Twilight» (6:22)
«Vanished Winds» (3:13)
«Warriors Of Dawn» (10:08)
«Tårnet» (8:02)
«Dark Clouds» (6:30)
«North» (6:19)
Stig Eide Sivertsen

Stig Eide Sivertsen (født 20. januar 1959) er en norsk næringslivsleder. I august 2015 ble Sivertsen utnevnt til midlertidig administrerende direktør for EMGS.Tidligere har han vært finansdirektør i medieselskapet Schibsted og i seismikkselskapet Petroleum Geo-Services og gründer i Nettavisen. Fra våren 2008 til februar 2010 var han administrerende direktør i Opplysningen AS. Før han gikk til Opplysningen 1881 var han konserndirektør i Telenor, med ansvar for mediedivisjonen Telenor Broadcast.Han har siden vært konsernsjef i Electromagnetic Geoservices. Han har sittet i styret i Gyldendal (Norge) siden 2007, Polaris Media siden 2010 og han er styreleder i Komplett Bank. Han er sønn av Adelsten Sivertsen. 
Han er utdannet BA (Econ) honors og  Master of Business fra Durham University.


== Referanser ==
Orvar Sæther

Orvar Kristoffer Sæther (født 15. april 1904, død 17. januar 1991) var en norsk skolelærer, mest kjent som Hirdens stabssjef og som leder av det nazifiserte Norges Lærersamband under okkupasjonen.


== Liv og virke ==
Sæther, som hadde vært medlem av Nasjonal Samling (NS) siden startåret 1933, fikk i oppdrag å nazifisere lærerstanden og skoleverket. Forsøket på å tvangsinnmelde alle lærere i det nye Norges Lærersamband var mislykket og utløste lærerstriden fra 1942 med protestaksjoner og arrestasjon av rundt 1 000 lærere. Dette  var en av de store fiaskoene for NS-regimet.
Ved landssvikoppgjøret ble han idømt 18 års tvangsarbeid da hans sak kom opp i 1948. Han ble imidlertid løslatt fra Sem fengsel allerede 19. februar 1951.

		
		


== Se også ==
Norges Lærersamband


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Orvar Sæther – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Far Beneath the Sun

Far Beneath the Sun er det andre studioalbumet til det norske black metal-bandet Malignant Eternal.


== Sporliste ==
«The Reaper» (4:20)
«Far Beneath the Sun» (6:35)
«My Empire» (8:28)
«Prelude to Inferno?» (4:32)
«A Stonecold Heart» (2:48)
«Daemon Song» (7:22)
«Carpathian Stardust» (3:47)
«Glory» (5:28)


== Artister ==
Torgrim Øyre – vokalist, gitarist
Tom Stien – gitarist, bassist
Brynjulv Guddal – trommeslager
Roy Ole Førland – keyboardist
Gyrid Nordal Kaldestad – vokalist i låten «Carpathian Stardust»


== Eksterne lenker ==
(en) Far Beneath the Sun på Discogs 
(en) Far Beneath the Sun på MusicBrainz
Gausel naturreservat

Gausel naturreservat, også kalt Gauselskogen, er et 53 dekar fredet område på Gausel i Stavanger.
Naturreservatet ble fredet 21.desember 1984 og ligger vest for riksvei 44.  Formålet med vernet er å ta vare på et frodig skogsområde med et rikt fugleliv, i et ellers urbant område.
Reservatet inneholder edelløvskog, hovedsakelig eik, med innslag av alm, bjørk, bøk, hassel og lønn.  Undervegetasjonen er svært rik.  Skogen har et usedvanlig rikt fugleliv og utgjør et viktig hekkeområde for spurvefugl.  De siste registreringene fra 2009 viser at hekkebestanden er i sterk tilbakegang.Bilder fra slutten av 1800-tallet viser at området da var nokså åpent.  Skogen er derfor antagelig av nokså ens alder og ikke så mye over 100 år.   I bunnvegetasjonen finner en lundstjerneblom, stankstorkenebb, gaukesyre og hvitveis, samt bregnearter som geittelg og skogburkne.  Flere fremmede arter har spredd seg fra hageavfall, blant annet den amerikanske sildreplanten telima (Telima grandiflora).
Lundstjerneblom, som tidligere fantes i store deler av skogen, finnes i dag bare flekkvis.  
Skogsområdet inneholder en rekke kulturminner.  Arkeologisk Museum i Stavanger registrerte i 1999 hele 98 røyser her, der de fleste antagelig er gravrøyser. Røysene er ikke daterte, men de stammer mest sannsynlig fra jernalderen.  I tillegg ble det registrert to hustufter, to gardfar og en hulvei.  En gardfar er en rest etter et steingjerde.
Naturvernforbundet fremmet forslag til Stavanger kommune å gjennomføre tiltak for å hindre at platanlønn overtar for den naturlige vegetasjonen i området.
En skjøtselsplan for området ble utarbeidet i 2009, og de første tiltakene ble igangsatt i 2010:  En rekke platannlønn er blitt felt eller ringbarket, for å gi en rikere bunnflora.  Felte trær blir latt liggende i skogen, slik at død ved kan gi et levested for insekter og andre smådyr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gausel edellauvskogplan 1979
20th Century Beast

20th Century Beast er den eneste EPen til det norske black metal-bandet Malignant Eternal.


== Sporliste ==
«Glory» (Re-Mastered) (5:50)
«Zyklon» (5:45)
«The Number of the Beast» (Iron Maiden-cover) (4:55)
«North» (666 edition) (6:11)


== Kilder ==

(en) 20th Century Beast på Discogs
Alarm (Malignant Eternal-album)

Alarm er det tredje og siste studioalbumet til det norske black metal-bandet Malignant Eternal.


== Sporliste ==
«Millenium Psycho» (4:05)
«Deathcon 6» (4:25)
«Omniania» (6:08)
«Neonhead» (4:50)
«Exit Eden» (5:27)
«Stained Sculptures» (5:44)
«Beastwork» (3:30)
«Palace of Pleasure» (4:06)
«Enigma II» (3:47)


== Artister ==
Torgrim Øyre – Vokalist
Arve Isdal – Gitarist
Tom Stien – Gitarist
Even Ormestad – Bassgitar
Brynjulv Guddal – Trommeslager
Roy Ole Førland – Keyboardist


== Kilder ==

(en) Alarm (Malignant Eternal-album) på Discogs
Brynjulv Guddal

Brynjulv Guddal (født 18. oktober 1978) er en norsk musiker og plateprodusent. Han har spilt i black metal bandet Malignant Eternal (M-Eternal), men også i band som Clububba, Earshot og Jack.


== Diskografi ==


=== Malignant Eternal ===
Promo 95 (Demo, 1995)
Tårnet (Studioalbum, 1995)
Far Beneath the Sun (Studioalbum, 1997)
20th Century Beast (EP, 1998)
Alarm (Studioalbum, 1999)


== Eksterne lenker ==
(en) Brynjulv Guddal på Discogs 
(en) Brynjulv Guddal på Encyclopaedia Metallum
Hakefly

Hakefly (Polia spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Hadeninae. Fire arter er funnet i Norge, av disse finnes vinkelhakefly, buehakefly og grått hakefly alle i Sør-Norge nord til Møre og Romsdal, mens de fleste av funnene av fjellhakefly er fra Nord-Norge.


== Utseende ==
Middelsstore til store (vingespenn 30 – 57 mm for de norske artene), kraftige nattfly, mer eller mindre grå på farge. Tegningene på vingene er ofte nokså utydelige, derimot har forkroppen (thorax) gjerne mønster av lyse og mørke hår. Bakvingene er mørkt grå. 


== Levevis ==
Disse artene kan påtreffes i mange ulike miljøer, og larvene kan spise på løvtrær, busker og urter. 


== Utbredelse ==
Denne slekten finnes i den palearktiske sone, Nord-Amerika og det sørlige Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Hadeninae
Stammen Hadenini
Slekten hakefly, Polia Ochsenheimer, 1816
Polia altaica (Lederer, 1853)
vinkelhakefly, Polia bombycina (Hufnagel, 1766)
Polia cherrug Rákosy & Wieser, 1997
Polia conspicua A. Bang-Haas, 1912
buehakefly, Polia hepatica (Clerck, 1759)
Polia lamuta (Herz, 1903)
Polia malchani (Draudt, 1934)
grått hakefly, Polia nebulosa (Hufnagel, 1766)
fjellhakefly, Polia richardsoni (Curtis, 1834)
Polia serratilinea Ochsenheimer, 1816
Polia vespertilio (Draudt, 1934)


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Hakefly i Encyclopedia of Life 
(en) Hakefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hakefly hos Artsdatabanken 
(sv) Hakefly hos Dyntaxa 
(en) Hakefly hos ITIS 
(en) Hakefly hos NCBI 
(en) Kategori:Polia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polia (Ochsenheimer) – detaljert informasjon på Wikispecies
Arve Isdal

Arve Isdal (født 28. august 1977), også kjent under artistnavnet «Ice Dale», er en norsk black metal-gitarist og plateprodusent.
Han spilte for Malignant Eternal fra 1998 til 2001, og Demonaz. I dag spiller han i Trinacria, Enslaved, Audrey Horne og I.


== Karriere ==
Opprinnelig ønsket Isdal å spille trommer, og begynte med å spille på et hjemmelagede trommer. Men gjennom faren som selv var gitarist, begynte han med å spille gitar etter gehør til låter av Kiss og Guns N' Roses. Selv tror han at den første sangen han lærte var «Smoke on the Water» av Deep Purple, da han var 12 år gammel. Han har hatt mye musikalsk innflytelse fra hard rock-grupper som Kiss, Deep Purple, Black Sabbath og Led Zeppelin. Det var først på midten av 90-tallet at han ble tatt av extreme metal.
Isdal hadde sine første musikkerfaringer med black metall-bandet Malignant Eternal, hvor han spilte på det siste albumet Alarm. Dette bandet ble imidlertid oppløst i 2002, og Isdal ble medlem av gruppen Enslaved. Enslaved har vunnet Spellemannprisen innen kategorien metall 4 ganger.
Samtidig begynte han og noen venner for moros skyld hard rock-bandet Audrey Horne. Debutalbumet deres No Hay Banda mottok Spellemannprisen 2005. På deres andre plate Le Fol spiller Isdal bass. Denne ble også nominert til Spellemannprisen 2007. I Audrey Horne regnes Arve Isdal som en av hovedlåtskriverne. Isdal var med på å produsere debutalbumet til prosjektet I i 2006, hvor han også kan høres som gitarist. Han har også deltatt på plater av bandene Bourbon Flame, Ov Hell og Trinacria.


== Diskografi ==


=== Audrey Horne ===
Confessions & Alcohol (EP, 2005)
No Hay Banda (studioalbum, 2005)
Le Fol (studioalbum, 2007)
Audrey Horne (studioalbum, 2010)
Youngblood (studioalbum, 2013)
Blackout (studioalbum, 2018)


=== Enslaved ===
Below the Lights (studioalbum, 2003)
Isa (studioalbum, 2004)
Ruun (studioalbum, 2006)
Vertebrae (studioalbum, 2008)


=== I ===
Between Two Worlds (studioalbum, 2006)


=== Malignant Eternal ===
Alarm (studioalbum, 1999)


=== Ov Hell ===
The Underworld Regime (studioalbum, 2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arve Isdal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arve Isdal på Internet Movie Database 
(en) Arve Isdal på Discogs 
(en) Arve Isdal på MusicBrainz
Dvergmål

Se også: Dvergmål (album) av Ym:stammen.Dvergmål er en norsk folkemusikkgruppe som baserer seg på folkemusikk. Gruppa består av Øyonn Groven Myhren, Marit Mattisgard, Jon Anders Halvorsen og Turid Spildo Nerdrum. Gruppa har tatt navn etter et gammelt ord for ekko, folk trodde det var dvergene som hermet når det kom ekko fra fjellet. 
Dvergmål ble formelt startet i 1996 da de ga ut en plate med musikk basert på Ivar Aasens tekster. Den ble nominert til Spellemannprisen. De ble så utfordret til å lage en konsert til Folkemusikkdagane i Ål i 2002, og da laget de en kirkekonsert med salmedikteren Elias Blix sine tekster til folketoner. Dette stoffet ble i 2004 spilt inn på plate i Ris kirke i Oslo. 
Alle medlemmene i gruppa er kvedere og synger. Jon Anders Halvorsen spiller i tillegg harmonium, Marit Mattisgard spiller langeleik, Øyunn Groven Myren spiller lyre og seljefløyte og Turid Spildo Nerdrum spiller hardingfele. 


== Diskografi ==
Visor og kvæde frå Blåberglandet 1996
Song i himmelsalar 2004
Song i himmelsalar

Song i himmelsalar er et musikkalbum av Dvergmål, en folkemusikkgruppe som består av Jon Anders Halvorsen, Marit Mattisgard, Øyonn Groven Myhren, Turid Spildo Nerdrum. Albumet er innspilt i Ris kirke i Oslo og kom ut i 2004. Produsent er Leiv Solberg og tekniker er Tor Magne Hallibakken.
Albumet er basert på en kirkekonsert som gruppen hadde under Folkemusikkdagane i Ål i 2002. Det er basert på tekster av Elias Blix, nynorskspråklig salmedikter og professor i hebraisk på Universitetet i Oslo. 
Medlemmene av Dvergmål er alle kvedere som i tillegg spiller et instrument og bruker det aktivt på denne produksjonen. 


== Sporliste ==
«Songfuglen» – sang
«Syrgjesong» – sang, langeleik, hardingfele, lyre, harmonium
«Kyrkjekvad» – sang
«Fager frettnad» – sang, lyre
«Syng i stille morgonstunder» – sang
«Hyrdingen» – sang
«Sjå, dagen sprett» – sang, langeleik, lyre
«Vårsalme» – sang, hardingfele
«Ormen og ørnen» – sang
«Bekken» – sang
«Klokkerim» – sang, seljefløyte, langeleik
«Hav og himmel dynja» – sang, hardingfele, harmonium
«Eg trur» – sang
«Kveldsong» – sang
«No koma Guds englar» – sang, lyre, hardingfele, harmonium


== Eksterne lenker ==
Om Song i himmelsalar
Yohan – Barnevandrer

Yohan – Barnevandrer er en norsk familiefilm fra 2010 regissert og skrevet av Grete Salomonsen. Hovedrollen spilles av Robin Daniel.


== Handling ==
Filmen omhandler den nesten glemte arbeidsvandringen av barn på Sørlandet mellom Vest- og Aust-Agder på 1800-tallet og fram til 1910–20. Handlingen foregår i indre deler av Agder, Arendal, Kristiansand og i New York. I begynnelsen av april hvert eneste år i denne perioden dro barn fra små gårder i Konsmo, Kvås, Hægebostad og Kvinesdal sammen i flokker østover for å finne arbeid. Barna arbeidet med fjøsstell, matlaging, slåttonn, snekring og gjeting. Mange av dem emigrerte til USA når de ble 15 eller 16 år gamle.
Filmen begynner i New York i 1986 hvor Knut og Yohan, som er brødre, sitter og snakker om hvordan det var i gamlelandet. Samtalen starter med at Knut gir Yohan tilbake munnspillet fra sin barndom, og Yohan sier at dette munnspillet skjuler mange hemmeligheter.
Filmen følger den 10 år gamle Yohan, som vokser opp på en gård i indre Vest-Agder på slutten av 1800-tallet. Livet til Yohan er hardt, men likevel prøver han å alltid gjøre det beste ut av situasjonen. Yohan blir solgt som barnevandrer til Aust-Agder av sin eldre bror Knut siden familien trengte penger, og hans far var på sjøen. Det er Knut som signerer papirene uten at moren vet noe, mens Yohan drar ut som barnevandrer så treffer han Anna og Annas yngre bror Olai som han får et godt kjennskap til. Yohan blir arbeidsgutt på en gård der bonden en gang var barnevandrer selv,  mens Anna og hennes bror Olai arbeider på nabogården hos en alkoholisert og slem bonde.


== Rolleliste ==
Filmen har nærmere hundre navngitte personer på rollelisten. I tillegg deltar flere hundre statister og dyr, blant andre bjørneungen «Pepper». Aylar Lie fikk i 2008 rollen som sigøynerkvinnen Lexia, en rollefigur som bygger på historien til den virkelige sigøynerkvinnen Raya Bielenberg. Sønnen hennes spilles av Melodi Grand Prix-vinneren Alexander Rybak.


== Utmerkelser ==
I 2010 ble filmen kåret til beste film på Stockholm filmfestival junior.
Yohan mottok i mars 2010 Kristiansand kommunes kulturpris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yohan – Barnevandrer på Internet Movie Database 
(no) Yohan – Barnevandrer i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Yohan – Barnevandrer hos Filmfront 
(en) Yohan – Barnevandrer på Turner Classic Movies 
(en) Yohan – Barnevandrer på Rotten Tomatoes 
(no) Offisiell hjemmeside
(no)  Yohan – Barnevandrer hos Filmweb
Riksvei 21 (Finland)

Riksvei 21 (Finland) (finsk: Valtatie 21) er en finsk riksvei som går mellom Kilpisjärvi ved grensen mot Norge og Torneå. Veiens lengde er 459 km, og den er del av europavei 8. Traséen følger stort sett grensen mot Sverige sørover til Bottenviken.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Lappland ===
Enontekis Kilpisjärvi → Europavei 8 (Norge) Kilpisjärvi/Helligskogen tollstasjon
959 Europavei 45 Kaaresuvanto →   Karesuando, Sverige, felles trasé til Palojoensuu
93 Europavei 45 Palojoensuu → Hetta, og Europavei 45 Kautokeino, NorgeMuonio79 Muonio → Rovaniemi
Muonio → riksgrense Muoniovaara  →  Muodoslompolo, SverigeKolari940 Niesa → Muotkavaara over Äkäslompolo
80 Kolari → Sodankylä
Ylläsjokisuu, Kolari jernbanestasjon → biltog til Helsingfors
943 Kolari → til   Pajala, Sverige
9382 Sieppijärvi
9361 Männistönperä → LohinivaPello9381 Havela → Kolari over Sieppi og til  Sverige og Pajala
937 Saukko-ojanpää (i Pello tettsted) →   Pello, Sverige
83 Korteniemenpää (i Pello tettsted) → Sinettä i RovaniemiÖvertorneå98 Aavasaksa →   Övertorneå, Sverige
930 932 AavasaksaTorneå927 Vojakkala → Paakkala
921 Torneå → Kemi (parallellvei langs motorveien)
Europavei 4 29 Torneå →   Haparanda, Sverige


== Kilder ==
FENNIA Kartverk över Finland, Lantmäteristyrelsen og Weilin+Göös 1979. ISBN 951-35-1955-4
GT SUOMI – FINLAND Vägatlas, Genimap Oy, Vantaa Finland 2005. ISBN 951-593-944-5
Suomi – Finland Stadsatlas, Genimap Oy, Vantaa 2003. ISBN 951-593-874-0
Grunnkart (Kartplatsen, Lantmäteriverket)
Svenska ortnamn i Finland


== Se også ==
Europavei 8
Cut the Crap

Cut the Crap er The Clashs sjette og siste album, utgitt i 1985. Albumet er det første fra bandet etter at Topper Headon ble kastet ut fra  gruppa i 1982 og Mick Jones sluttet i 1983. Albumet blir av mange fans, og av flere av bandets originalmedlemmer, regnet som et Joe Strummer-soloalbum, og ikke som et «ekte» The Clash-album. Det blir heller ikke nevnt i dokumentarfilmen om The Clash, Westway to the World. 


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Joe Strummer og Bernie Rhodes.

«Dictator» – 3:00
«Dirty Punk» – 3:11
«We Are The Clash» – 3:02
«Are You Red..Y» – 3:01
«Cool Under Heat» – 3:21
«Movers and Shakers» – 3:01
«This Is England» – 3:49
«Three Card Tric» – 3:09
«Play to Win» – 3:06
«Fingerpoppin'» – 3:25
«North and South» – 3:32
«Life is Wild» – 2:39


== Personell ==
Joe Strummer og Paul Simonon er de eneste originalmedlemmene av The Clash som medvirker på albumet.

Joe Strummer – vokal
Nick Sheppard – gitar, vokal på «North and South» og «Play to Win»
Young Wagner – keyboard og synthesizere
Norman Watt-Roy – bass
Bernie Rhodes – programmering av trommemaskin
Vince White – gitar på «Do It Now»
Paul Simonon – bass på «Do It Now»
Pete Howard – trommer på «Do It Now»
Fayney – trommemaskin


== Eksterne lenker ==
(en) Cut the Crap på Discogs 
(en) Cut the Crap på MusicBrainz 
(en) Cut the Crap på Spotify 
(en) Cut the Crap på AllMusic
Tom Stien

Tom Stien (født 5. mai 1977) er en norsk gitarist og bassist. Han har spilt i det norske black metal-bandet Malignant Eternal.


== Diskografi ==


=== Malignant Eternal ===
Far Beneath the Sun (Studioalbum, 1997)
20th Century Beast (EP, 1998)
Alarm (Studioalbum, 1999)
Dobbelpunktfly

Dobbeltpunktfly (Axylia putris) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt nord til Nord-Trøndelag i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 30 – 40 mm), lyst gråbrunt nattfly. Hodet er gulbrunt, forkroppen (thorax) brungrå med gulbrun krage, en svart ring skiller det to fargene. Forvingen er lyst grålig okerfarget. Det to mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er svarte og går sterkt i sik-sak. I midtfeltet er det nokså små, mørke nyre- og ringmerker med blålig kjerne. Langs ytterkanten er det litt mørkere lengdestreker i hvert åremellomrom. Bakvingen er perlegrå, med en silkeaktig glans. Larven er lyst gulbrun, med mørke, trekantede flekker på sidene av ryggen.


== Levevis ==
Arten finnes i skogbryn, hekker og parker. Larvene lever på ulike urter, blant andre syrer (Rumex spp.) og maurer (Galium spp.). Arten hviler ved vingene tett pakket rundt kroppen og ligner då sterkt på en avbrukket kvist.
De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.


== Utbredelse ==
Den finnes over hele Europa. I Norge er den funnet i den sørligste landsdelen nord til Rogaland og de sørlige delene av Oppland og Hedmark, dessuten er den kjent fra Nord-Trøndelag.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Axylia putris på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) dobbelpunktfly i Encyclopedia of Life 
(en) dobbelpunktfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) dobbelpunktfly hos Artsdatabanken 
(sv) dobbelpunktfly hos Dyntaxa 
(en) dobbelpunktfly hos Fauna Europaea 
(en) dobbelpunktfly hos NCBI 
(en) Kategori:Axylia putris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Axylia putris – detaljert informasjon på Wikispecies