jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Banville

John Banville (født 8. desember 1945) er en irsk forfatter og journalist. I sin skjønnlitterære produksjon har han mest holdt seg til romanen. Noen av romanene hans er utgitt under pseudonymet Benjamin Black.
Banville er kjent for sin kjølige og ytterst presise prosastil. I et intervju har han sagt at han «førsøker å gi prosaen den tettheten og tykkelsen som poesien har».


== Biografi ==
Banville er født i Wexford i Irland. Han har arbeiderklassebakgrunn, og har heller ikke sjøl høyere utdanning. Etter å ha arbeidd i et flyselskap og reist mye rundt, fikk han ansettelse som journalist i avisa The Irish Press i 1969. Omtrent samtidig begynte han å skrive skjønnlitteratur, og hans første roman – Long Lankin – kom ut i 1970. Etter at Irish Press gikk inn i 1995, begynte han i The Irish Times, der han en periode var litteraturredaktør. Han har også vært regelmessig bidragsyter til The New York Review of Books siden 1990.
I 2014 ble Banville tildelt Fyrsten av Asturias' pris for litteratur.


== Utgivelser ==
Long Lankin (1970)
Nightspawn (1971)
Birchwood (1973)
Doctor Copernicus (1976)
Kepler (1981)
The Newton Letter (1982)
Mefisto (1986)
The Book of Evidence (1989)
Ghosts (1993)
Seachange (1994) – skuespill
Athena (1995)
The Ark (1996)
The Untouchable  (1997)
Eclipse (2000)
Shroud (2002)
Dublin 1742 (2002) – skuespill
Prague Pictures (2003)
The Sea (2005). Norsk oversettelse 2006: Havet. ISBN 978-82-516-2258-5.
Christine Falls (2006) – kriminalroman under pseudonymet Benjamin Black
The Silver Swan (som Benjamin Black, 2007)
The Infinities (2009)
Ancient Light (2012)
The Blue Guitar (2015)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) John Banville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Banville på Internet Movie Database 
(sv) John Banville i Svensk Filmdatabas 
(da) John Banville på Filmdatabasen 
(da) John Banville på Scope 
(fr) John Banville på Allociné 
(en) John Banville på AllMovie 
(en) John Banville hos The Movie Database 
(en) John Banville på Discogs
Europavei 24

E24 eller Europavei 24 er en europavei som går mellom Birmingham og Ipswich i Storbritannia. Veiens lengde er rundt 254 km.
I Storbritannia er ikke europaveier skiltet.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Europavei 13

E13 eller Europavei 13 er en europavei som går mellom Doncaster og London i Storbritannia. Veiens lengde er rundt 328 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Doncaster – Sheffield – Nottingham – Leicester – Northampton – London. 
Hele strekningen er motorvei. I Storbritannia er ikke europaveier skiltet.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Måneraketten

Måneraketten (originaltittel: Moonraker) er en britisk-fransk actionfilm fra 1979 om den britiske agenten James Bond. Dette er den ellevte Bond-filmen og den fjerde med Roger Moore i tittelrollen. Regi er ved Lewis Gilbert. I denne filmen må Bond bekjempe en maktsyk industriherre som har planer om å utrydde jordens befolkning og skape en ny overlegen menneskerase i verdensrommet.
Den britiske sangerinnen Shirley Bassey synger tittelmelodien.


== Handling ==
Romfergen Moonraker skal flys over fra USA til England på utlån, men blir på veien kapret. Bond blir satt på saken og jakten på kaprerne bringer ham til både Venezia og Rio de Janeiro. Snart blir det klart at den som stod bak kapringen var Hugo Drax, en maktsyk industriherre med planer om å utrydde hele jordens befolkning og skape en ny supermenneskelig rase i verdensrommet. Disse skal så gjenerobre jorden. Bond blir til slutt sendt ut i verdensrommen for et endelig oppgjør med Drax, som nå er klar til å skyte ut dødbringende biologiske våpen mot kloden for å realisere sin vanvittige ide.


== Om filmen ==
Filmen ble laget som en britisk-fransk samproduksjon, blant annet for å øke produksjonsbudsjettet. Avtalen krevde at størstedelen av filmingen foregikk på fransk jord og at franske skuespillere fikk flere viktige roller. Egentlig planla produsentene å lage filmen Kun for dine øyne først, men en økt interesse for romfilmer (blant annet de første Star Wars-filmene) på slutten av 1970-tallet gjorde at rekkefølgen på de to filmene ble byttet om.
Måneraketten innbrakte 210 millioner på verdensbasis, hvorav 70 millioner i USA. Justert for inflasjon er Moonraker den femte mest innbringende Bond-filmen på kino i USA.Den fikk blandet mottakelse av kritikerne og har mottatt 60 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske kritikeren Roger Ebert gav den tre av fire stjerner. VGs anmelder gav den terningkast to.Filmen vant en Golden Screen i Tyskland og ble nominert til en Oscar i klassen beste spesialeffekter.


== I rollene ==
(utvalg)

Roger Moore ... James Bond
Michael Lonsdale ...Sir Hugo Drax
Lois Chiles ...Holly Goodhead
Toshiro Suga ...Chang
Richard Kiel ... Jaws
Corinne Clery ... Corinne Dufour
Bernard Lee ... M
Lois Maxwell ... Miss Moneypenny
Desmond Llewelyn ... Q


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Måneraketten på Internet Movie Database 
(no) Måneraketten hos Filmfront 
(no) Måneraketten på NRK TV 
(sv) Måneraketten i Svensk Filmdatabas 
(da) Måneraketten i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Måneraketten på Allociné 
(nl) Måneraketten på MovieMeter 
(en) Måneraketten på AllMovie 
(en) Måneraketten på Turner Classic Movies 
(en) Måneraketten på Rotten Tomatoes
Moonraker

Moonraker er en roman skrevet av Ian Fleming og utgitt på engelsk av Jonathan Cape 5. april 1955. Den er den tredje romanen om den fiktive etterretnings­offiseren James Bond. Handlingen er utelukkende lagt til Storbritannia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Brynjulf Alver

Brynjulf Alver (født 28. september 1924, død 21. februar 2009) var professor ved Etno-folkloristisk institutt ved Universitetet i Bergen.
Alver vokste opp i Alversund. Han tok magistergraden i folkloristikk i Oslo i 1951, og var knyttet til Universitetet i Oslo som arkivar og universitetslektor fra 1962 til 1971. Han var også direktør for Nordiska institutet för folkdiktning (NIF) i perioden 1968 til 1969.
I 1972 ble Brynjulf Alver leder for det nyopprettede Etno-folkloristisk institutt ved Universitetet i Bergen, først som dosent i etnologi og folkloristikk, så fra 1983 som professor i folkloristikk. Alver var kjent som en fremragende popularisator og livlig debattant med vid faglig innsikt.


== Bibliografi ==
Historiske segner og historisk sanning (s. 89-116). Norveg. Folkelivsgransking 9. Oslo 1962. (Oversettelse til svensk ved Bengt af Klintberg (red): Tro, sanning, sägen. Tre bidrag till en folkloristisk metodik i urval och med inledning. Bokförlaget PAN/Norstedts. Stockholm 1973.)
Norsk eventyrbibliotek 1 – 12, Red. av Brynjulf Alver, Olav Bø, Reimund Kvideland, Mortan Nolsøe. Oslo 1967 – 1981.
Dag og Merke. Folkeleg tidsrekning og merkedagstradisjon. Universitetsforlaget. Oslo 1970.
Draumkvedet. Folkevise eller lærd kopidikting. Universitetsforlaget. Oslo 1971.
Folkloristikk. Vitskapen om tradisjonen og samfunnet. Syn og segn (s. 90-101). Oslo 1974.
Lilja bære blomster i enge: folkeminneoppskrifter frå Telemark i 1840-50-åra / Olea Crøger ; utgjevne av Brynjulf Alver, Reimund Kvideland og Astrid Nora Ressem. Bokkassett med 2 bøker og en CD spilt inn av Agnes Buen Garnås (vokal) og Gøril Ramo Håve (langeleik). Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 112.  Oslo  2004. ISBN 82-03-19015-4


== Hyllest fra kolleger ==
Arild Strømsvåg og Torunn Selberg (red): Hverdag. Festskrift til Brynjulf Alver. Vett & Viten. Stabekk 1994. ISBN 82-412-0184-2


== Referanser ==


== Kilder ==
Minneord over Brynjulf Alver i På Høyden
Oppslag i Store Norske Leksikon
Europavei 32

E32 eller Europavei 32 er en europavei som går mellom Colchester og Harwich i Storbritannia. Veiens lengde er rundt 31 km.
Veien er hovedforbindelsen til fergehavnen Harwich, som har fergeforbindelser til Danmark, Tyskland, Nederland og Belgia. Den vestlige delen er firefeltsvei med planfri kryss, men ikke skiltet som motorvei. Resten er konvensjonell tofelts vei. 
Veien er identisk med A120. I Storbritannia er ikke europaveier skiltet.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
5,7 × 28 mm

5.7 × 28 mm er en patron for pistol, maskinpistol og karabin.
Patronen er designet av Fabrique Nationale i Belgia som en ren militær patron. Patronen har meget høy munningshastighet i forhold til andre pistolpatroner, samt lav rekyl, og ble i utgangspunktet designet som en patron for bruk mot mål iført skuddsikre vester eller lignende utstyr. 
Patronen er i Norge forbudt ved navn for sivile grunnet dens panserbrytende egenskap ved bruk av panserbrytende kuler


== Versjoner ==
SS90 ball
SS190 Duty Round
SS191 Tracer
SS192 Hollow Point
SS193 Sub Sonic
T194 training/duty
SS195LF Lead Free Round
SS196SR Sporting Round
SS197SR Sporting Round


== Våpen som bruker 5.7 x 28 mm ==
FN Five-seveN, en pistol
FN P90, et personlig selvforsvarsvåpen


== Bilder ==

		
		
		


== Se også ==
Liste over patrontyper


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 5.7x28 mm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) FN 5.7×28mm – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Hypancistrus inspector

Hypancistrus inspector (L-102) er en art i gruppen harniskmaller. Det er en tropisk bunnfisk som blir 16 cm lang.
Den kan forveksles med L-201, Hypancistrus lunaorum og Hypancistrus contradens, men er kjent for sine usedvanlig store øyne.
Det er funnet en del frø i fordøyelsessystemet på viltfangede eksemplarer, noe som kan antyde at arten livnærer seg av dette.


== Akvaristikk ==
Hypancistrus inspector er en populær akvariefisk. Anbefalte vannverdier er temperatur mellom 23 og 29 °C, pH mellom 5,4 og 7,6 og en hardhet mellom 0 og 5 °dH.


== Eksterne lenker ==
(en) Hypancistrus inspector – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hypancistrus inspector i Encyclopedia of Life 
(en) Hypancistrus inspector i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hypancistrus inspector hos FishBase 
(en) Hypancistrus inspector hos ITIS
Europavei 803

E803 eller Europavei 803 er en europavei som går mellom Salamanca og Sevilla i Spania. Veiens lengde er rundt 470 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
FN Five-seveN

FN Five-seveN er en semi-automatisk pistol produsert av belgiske Fabrique Nationale (FN).
FN designet den nye patronen 5,7 x 28 mm for sin FN P90 maskinpistol for å møte NATOs krav i 2000. I tillegg lagde FN Five-seveN pistolen som et tilbud for de som ønsket en pistol kamret for samme patron som sidevåpen.


== Varianter ==
Five-seveN – originalen med spennavtrekk
Five-seveN Tactical – Single Action-avtrekk og manuell sikring
Five-seveN IOM – (Individual Officer's Model) kommersiell utgave (2004)
Five-seveN USG – (United States Government) erstattet IOM (2005)


== Se også ==
5,7 x 28 mm
FN P90


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) FN Five-SeveN – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) FN Five-seveN – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Emmaboda

Emmaboda er et tettsted i Kalmar län i Sverige. Det er Emmaboda kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 4 824 innbyggere. Emmaboda ligger midt i triangelet Växjö, Kalmar og Karlskrona og derfor deles Kust till kustbanan i Emmaboda, en del går til Kalmar og den andre til Karlskrona. 
Frem til 1875 het stedet Gantesbo og det var kun to hus der. Emmaboda har to større bedrifter, ITT Flygt som produserer pumper og Emmaboda Glasverk. Forfatteren Vilhelm Moberg ble født i Emmaboda og nevner ofte stedet i sine bøker. Emmabodafestivalen har blitt arrangert hver sommer siden 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunen Emmabodas nettsted (svensk)
Hultsfred

Hultsfred er et tettsted i Kalmar län i Sverige. Det er Hultsfred kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 5 143 innbyggere.Hultsfred er kjent for Hultsfredsfestivalen, en av Skandinavias største musikkfestivaler, og er Sveriges Rock City.
I mange år var treindustri det som kjennetegnet stedet. Omkring 1970 hadde Hultsfreds-Hus 1 100 ansatte. 
Stedet er første gang nevnt i 1320, da det ble kalt Huluzrydh, rydningen ved innsjøen Hulingen. Dette ble senere nevnt som Hulingsryd i skrift og etter hvert til Hullsre i muntlig form før den nåværende form ble etablert. Hultsfreds Slätt var mellom 1798 og 1918 Calmare Regimentets faste øvingsplass. I 1927 ble stedet köping etter at det tidligere hadde tilhørt Vena kommune. Egen kirke ble bygget i 1938, og da den nye storkommunen ble etablert i 1971, ble Hultsfred centralort. Idag er det jernbanesforbindelse med Stockholm, Linköping, Nässjö, Oskarshamn og Kalmar, og jernbanen, som kom i 1874, har hatt stor betydning for byens utvikling. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Hultsfred på kommunens sider
Högsby

Högsby er et tettsted i Kalmar län i Sverige. Det er Högsby kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 1 881 innbyggere.


== Referanser ==
Mönsterås

Mönsterås er tettsted i Kalmar län i Sverige. Det er Mönsterås kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 4 731 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mönsterås – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nybro

Også Nybrua i Oslo har blitt kalt «Nybro»Nybro er en by i Kalmar län i Sverige. Det er Nybro kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 12 810 innbyggere. Nybro fikk bystatus i 1932. 


== Historie ==
Nybro vokste fram i første halvdel av 1800-tallet på grunn av handel og håndverksvirksomhet. Etter at stedet fikk jernbaneforbindelse i 1870-årene, ble folketallet fordoblet. Tre- og papirindustri samt glassverk bidro til veksten.I 1865 fikk Nybro status som friköping. Stedet hadde da rundt 300 innbyggere. I 1932 fikk Nybro bystatus. Folketallet hadda da vokst til over 4 000.


== Referanser ==
Oskarshamn

Oskarshamn er en by i Kalmar län i Småland i Sverige. Det er Oskarshamn kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde byen 17 258 innbyggere.


== Historie ==

Stedet vokste fram som fiskevær og het først Döderhultvik. I 1646 fikk Döderhultvik status som lydköping.Byen vokste i første halvdel av 1800-tallet. I 1856 fikk det bystatus og navnet ble endret til Oskarshamn. Byen er oppkalt etter kong Oscar I.I 1874 fikk Oskarshamn jernbaneforbindelse.


== Kultur ==
Den kjente treskjæreren Döderhultaren bodde og virket her. Verkstedet hans er fremdeles å finne i byen og det er åpent for omvisning. Ca. 200 av figurene han skar er i et eget museum.


== Referanser ==
Torsås

Torsås er et tettsted i Kalmar län i Sverige. Det er Torsås kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 1 848 innbyggere.


== Referanser ==
Vimmerby

Vimmerby er en by i Kalmar län i Småland i Sverige. Det er Vimmerby kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 7 934 innbyggere.De er usikkert når Vimmerby fikk bystatus første gang. Byen ble i 1192 brent ned av danskene. Gustav Vasa fratok byen bystatus og rett til handel. Den fikk tilbake disse rettighetene av Karl IX. Byen brant ned 1683 og i 1821, men ble begge gangene gjenreist. 
Forfatteren  Astrid Lindgren er født i Vimmerby, og en fornøyelsespark, Astrid Lindgrens Värld, med miljøer fra hennes bøker finnes i byen. I parken finnes også de sentrale delene av byen fra første halvdel av 1900-tallet i miniatyr.    


== Referanser ==
Västervik

Västervik er en by i Kalmar län i Sverige. Det er Västervik kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 21 140 innbyggere.Hootenanny Singers kom fra Västervik.  


== Referanser ==
Borgholm

Borgholm er en by på Öland i Kalmar län i Sverige. Det er Borgholm kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 3 071 innbyggere.Byen ble grunnlagt i 1816. Her ligger blant annet Borgholms slott som brant ned i 1806 og ikke er gjenoppbygget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Borgholm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mörbylånga

Mörbylånga er tettsted på Öland i Kalmar län i Sverige. Det er Mörbylånga kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 1 780 innbyggere.


== Referanser ==
Kjos (Kristiansand)

Kjos er et område i bydelen Vågsbygd i det sørvestre Kristiansand som har sitt navn fra Kjos gård. Gårdseiendommen er den eneste, gjenværende landskapskorridor som strekker seg "fra hei til sjø" i Kristiansand. Korridoren ender i jordene som går helt ned til Kjosbukta, et våtmarksområde med rikt fugleliv. 
Gården tilhørte slektene Kjos og Willoch, som bl.a. tidligere statsminister Kåre Willoch nedstammer fra. I 1886 var gården Kjos (alminnelig skrivmåte på denne tiden: Tjos) ennå ikke delt. Den hadde gårdsnummer 12, bruksnummer 1 i Oddernes kommune. I 1950 var det matrikulert hele 310 bruksnumre, for det meste boligtomter under Kjos, og boligområdet Kjos Hageby, anlagt etter prinsippene for hageby-områder, hadde begynt å ta form.
Grunnprinsipp

Innen filosofien er grunnprinsipp et grunnleggende påstand eller en antagelse  som ikke kan avledes fra noen annen påstand eller antagelse.
Innen fysikk er en størrelse eller verdi basert på grunnprinsipper dersom den kan beregnes ut ifra et sett grunnleggende etablerte fysiske lover og konstanter, og ikke behøver nye konstanter og modeller.
Innen matematikk kalles et grunnprinsipp et aksiom eller postulat. 


== Grunnprinsipper i formal logikk ==
I formal logikk, dvs. et system av påstander som er logisk forenlig med hverandre, er det sannsynlig at noen av påstandene kan utledes fra andre. For eksempel i syllogismen: "Alle mennesker er dødelige; Sokrates er et menneske; Sokrates er dødelig" kan det siste utsagnet avledes fra de to forrige, som dermed er grunnprinsipper. (Mens "En sten kan ikke flyve; Mor Lille kan ikke flyve; Altså er Mor Lille en sten", ikke er en syllogisme. Da måtte f.eks det første utsagnet vært "Alt som ikke kan flyve er stener")
Et grunnprinsipp kan ikke utledes fra noe annet. Det klassiske eksempelet er Euklids Elementer. Hundrevis av påstander baseres på et sett definisjoner, postulater og fellesbetegnelser som etableres som grunnprinsipper. Verket begynner med definisjoner av grunnleggende begreper som et punkt, en linje, en flate, en sirkel og så videre. Euklid framsetter så en rekke påstander (aksiomer) som er av en slik art at de ikke kan bevises, men som kan aksepteres som intuitivt sanne. Ett eksempel er aksiomet som sier at to ikke-parallelle linjer vil møtes i et punkt. Av aksiomene utleder så Euklid ved deduktiv logikk en serie teoremer. Ett eksempel er beviset for at i en rettvinklet trekant vil arealet av en halvsirkel fra hypotenusen være lik summen av arealene for halvsirklene fra katetene.
Aristoteles er forfatter av den tidligste bevarte tekst om logikk, og formulerte et prinsipp som senere er regnet som kilden til navnet grunnprinsipp i sin Meta ta physica.
Europavei 804

E804 eller Europavei 804 er en europavei som går mellom Bilbao og Zaragoza i Spania. Veiens lengde er rundt 300 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Europavei 901

E901 eller Europavei 901 er en europavei som går mellom Madrid og Valencia i Spania. Veiens lengde er rundt 350 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Europavei 902

E902 eller Europavei 902 er en europavei som går mellom Bailén og Motril i Spania. Størstedelen av strekningen, 183 km, består av motorvei A-44, Autovía de Sierra Nevada.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Helena Fibingerová

Helena Fibingerová (født 13. juli 1949 i Víceměřice) er en tidligere tsjekkisk friidrettsutøver (kulestøter). Hun vant gull under det første VM i friidrett i 1983 i Helsingfors. Hun har også vunnet OL-bronse, og satte tre verdensrekorder i løpet av karrieren.


== Verdensrekorder ==
21,57 den 21. september 1974 i Gottwaldov
21,99 den 26. juli 1976 i Opava
22,32 den 20. august 1977 i NitraDen siste verdensrekorden stod til 2. mai 1980, da Ilona Slupianek forbedret den med fire centimeter. Helena Fibingerová har verdensrekorden innendørs med 22,50 satt den 19. februar 1977 i Jablonec.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Helena Fibingerová – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Helena Fibingerová – Olympics.com 
(en) Helena Fibingerová – Olympic.org 
(en) Helena Fibingerová – Olympedia 
(en) Helena Fibingerová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Helena Fibingerová – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Helena Fibingerová – World Athletics 
(en) Helena Fibingerová – Track and Field Statistics
Ilona Slupianek

Ilona Slupianek (født som Schoknecht 24. september 1956 i Demmin) er en tysk tidligere friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerte i kule. Hun representerte DDR under OL 1980 i Moskva (Sovjetunionen) hvor hun vant gullmedalje.


== OL-medaljer ==
 1980  Moskva -  Gull i friidrett, kulestøt damer  Øst-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Ilona Slupianek – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ilona Slupianek – Olympics.com 
(en) Ilona Slupianek – Olympic.org 
(en) Ilona Slupianek – Olympedia 
(en) Ilona Slupianek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ilona Slupianek – World Athletics 
(en) Ilona Slupianek – Track and Field Statistics 
(en) Ilona Slupianek – TheSports.org
Ilja Markov

Ilja Vladislavovitsj Markov, russisk:Илья Владиславович Марков, (født 19. juni 1972 i Asbest) er en tidligere russisk kappgjenger
Han vant gull på 20 km kappgang for herrer under VM i friidrett 1999 i Sevilla. På samme distanse vant han sølv under Sommer-OL 1996 i Atlanta og under VM i friidrett 2001 i Edmonton.
Han ble også juniorverdensmester i 1990 og europamester i 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilja Markov – Olympedia 
(en) Ilja Markov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ilja Markov – World Athletics 
(en) Ilja Markov – Track and Field Statistics
Valentí Massana

Valentí Massana Gracia (født 5. juli 1970 i Villadecans) er en tidligere katalansk kappgjenger. Han er den spanske rekordholderen på 50 km kappgang med 3.38,43 satt i Orense den 20. mars 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Valentí Massana – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Valentí Massana – Olympics.com 
(en) Valentí Massana – Olympic.org 
(en) Valentí Massana – Olympedia 
(en) Valentí Massana – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Valentí Massana – World Athletics 
(en) Valentí Massana – Track and Field Statistics