jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bahamondespisshval

Bahamondespisshval (Mesoplodon traversii) kalles også flensetannhval (oppkalt etter verktøyet hvalfangerne brukte til å flense hvalen med på 1800-tallet) og er en spissnebbhval, først oppdaget i 1872.


== Biologi ==
Arten regnes i dag som verdens mest sjeldne hvalart, men nærmest ingen ting er kjent om arten.Forskere antar at den kan gå på ekstremt dypt vann, lever på blekksprut og småfisk og oppholder seg lite i vannoverflaten for å hente luft.
Basert på kraniets størrelse har det blitt estimert at Bahamondespisshvalen kan bli omkring 5-5,5 meter lang. Utbredelsesområdet er ukjent. Det er funnet tre kranier som stammer fra to funn på New Zealand og ett på Isla Robinson Crusoe utenfor vestkysten av Sør-Amerika. I tillegg ble det funnet to døde Bahamondespisshvaler strandet på Opape nord på New Zealand i desember 2010.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Society for Marine Mammalogy og er i henhold til Committee on Taxonomy (2022).

Artiodactyla, klovdyr
Cetacea, hvaler
Odontoceti, tannhvaler
Ziphiidae, nebbhvalfamilien
Berardius, kjempenebbhvaler
B. arnuxii, sørlig kjempenebbhval
B. bairdii, nordlig kjempenebbhval
B. minimus, (dvergkjempenebbhval eller satokjempenebbhval)
Hyperoodon, (egentlige nebbhvaler)
H. ampullatus, nebbhval
H. planifrons, sørnebbhval
Indopacetus (monotypisk)
I. pacificus, longmanspisshval
Mesoplodon, spissnebbhvaler
M. bidens, nordspisshval
M. bowdoini, andrewsspisshval
M. carlhubbsi, buespisshval
M. densirostris, blainvillespisshval
M. europaeus, gervaisspisshval
M. ginkgodens, ginkgospisshval
M. grayi, grayspisshval
M. hectori, hektorsspisshval
M. layardii, layardspisshval
M. mirus, truespisshval
M. perrini, perrinspisshval
M. peruvianus, dvergspisshval
M. stejnegeri, stejnegerspisshval
M. traversii, bahamondespisshval
Tasmacetus (monotypisk)
T. sheperdi, tasmansk nebbhval
Ziphius (monotypisk)
Z. cavirostris, blekhodenebbhval


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bahamondespisshval – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Bahamondespisshval i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bahamondespisshval hos Fossilworks 
(en) Bahamondespisshval hos ITIS 
(en) Bahamondespisshval hos NCBI 
(en) Kategori:Mesoplodon traversii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mesoplodon traversii – detaljert informasjon på Wikispecies 
IUCN Red List - Mesoplodon traversii
Convention on Migratory Species - Mesoplodon traversii
Cetaceans of the World - Mesoplodon traversii
Asiamesterskapet i fotball for kvinner 2003

Asiamesterskapet i fotball for kvinner 2003 ble arrangert i Thailand mellom den 8. og 21. juli 2003. Det var det fjortende arrangementet av Asiamesterskapet i fotball for kvinner. Det var 14 lag med i kvalifiseringen, det samme som i sist mesterskap i 2001.
Det var de samme lagene som forrige mesterskap, med unntak av at Malaysia ikke stilte, mens Burma debuterte. Nord-Korea vant finalen for andre gang. Tapende finalist var Kina. Mesterskapet var også kvalifisering til VM samme år, og Nord-Korea og Kina kvalifiserte seg direkte. Sør-Korea vant bronsefinalen, og gikk til omspill om plass i VM.


== Sluttspillet ==
Deltakerlandene var:


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


=== Gruppe C ===


== Finalespill ==


=== Semifinaler ===


=== Bronsefinale ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Tabeller & resultater ved RSSSF.com


== Noter ==
Danuvia 43M

Danuvia 39M/43M er en ungarsk maskinpistol fra 1930-tallet.
Den ble designet av den ungarske ingeniøren Pál Király og ble adoptert av den ungarske hæren 1939 og fikk navnet 39M. Den ble så ombygget og forbedret i 1943 og fikk navnet 43M. Den forble i tjeneste i det ungarske militære ut andre verdenskrig. Omtrent 8000 eksemplarer ble laget mellom 1939 og 1945. Våpenet er stort og liknende en karabin. Det er kamret for 9 x 25 mm Mauser patronen.
Våpenet har vertikalt våpenmagasin som kan foldes forover og inn i et spor i kolben. Den har en velger bak på toppstykket med tre innstillinger;

E (Egyes) (Halvautomatisk ild)
S (Sorozat) (halautomatisk ild)
Z (Zárt) (sikret)M39 ble levert med fast trestokk og M43 kom med foldbar metallstokk og pistolgrep samt litt kortere løp.
Joseph Wang Zhenye

Joseph Wang Zhenye (født 1914 i Yan'an i Shaanxi i Kina, død 17. desember 1999) var katolsk biskop av Yan'an/Yulin.
Han stammet fra en katolsk familie. I 1920-årene gikk han på juniorseminaret i Yan'an. I 1930 begynte han på presteseminaret i Taiyuan, og ble presteviet i 1943.  Han studerte så ved Fu Jen katolske universitet i Beijing. Deretter virket han i Shaanxi, og i Hongkong i flere måneder før proklamasjonen av Folkerepublikken Kina. 
Han underviste ved juniorseminarer og hjalp til i menigheter inntil han ble rektor for presteseminaret i storseminaret i Xi'an frem til det ble stengt i 1958. Da vendte han tilbake til Yan'an og virket som sogneprest og som medisiner ved en klinikk drevet av kirken.
Under kulturrevolusjonen ble han dømt til 20 års reform ved arbeid i Xi'an, på grunn av sin tro. Han ble løslastt i 1979, og virket da først i Yan'an. Han underviste også i latin på en offentlig skole.
Siden 1980 bodde han i Xi'an og underviste ved presteseminaret der. 
Han ble bispeviet for Yan'an 17. november 1991, etter den regjeringsbestemte prosedyre. Det var 25 år siden bispedømmet sist hadde hatt noen katolsk biskop. På grunn av en hjertesykdom som han trengte stadig oppfølging for, flyttet han ikke fra Xi'an til sitt bispedømme før i 1995.
Ettersom katedralen i Yan'an var konfiskert og blitt til et kommunistisk minnesmerke på grunn av viktige møter Mao Zedong arrangerte der, og det ble gunstigere å bygge ny katedral annetsteds, ble bispedømmets navn endret til Yulin.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Lawrence Zhang Wenbin (1915-2002) *1981
Biskop Anthony Li Duan (1927-2006) *1987
Biskop Joseph Wang Zhenye (1911-1999) *1991


== Referanser ==
9 × 25 mm Mauser

9 × 25 mm Mauser er en patron utviklet for Mauser C96 pistolen.
Patronen ble først produsert ved Deutsche Waffen und Munitionsfabriken (DWM) i 1907 og senere av Geco og RWS gjennom andre verdenskrig. Mauserpistoler i dette relativt kraftige kaliberet var primært tiltenkt eksport til Afrika, Asia og Sør-Amerika. Patronen ble produsert fra 1907 til 1914 og igjen senere fra omtrent 1930 til 1945. Patronen er basert på 7,63 x 25 mm Mauser hvor en har utvidet halsen til rett hylse og brukt ett 9 mm prosjektil.
Avfyrt i pistol har patronen en munningshastighet på omtrent 1350 ftps (410 m/s) og i maskinpistol omtrent 1500 ftps (460 m/s)


== Maskinpistoler ==
På 1930-tallet ble noen østerrikske, ungarske og sveitsiske maskinpistoler kamret for kaliberet:

Steyr MP30 og MP34
Danuvia 39M og 43M
SIG MKMO, MKMS, MKPO og MKPS


== Andre navn ==
Patronen blir omtalt under flere navn:

9 mm Mauser
9 mm Mauser Export
9 x 25 mm Mauser


== Se også ==
Liste over patrontyper
Hadeland Energi

Hadeland Energi er et norsk energikonsern eiet av Energiselskapet Buskerud, Gran kommune, Lunner kommune og Jevnaker kommune.

Hadeland Kraftproduksjon AS eier 50% i Viul Kraft AS som eier AS Randsfjord Tremasse & Papirfabrikk (RTK); RTK eier Bergerfoss kraftverk og Kistefoss kraftverk der Hadeland Kraftproduksjon står for daglig drift.


== Kraftverkenen ==
Toverud kraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hadeland Energi
Indias kvinnelandslag i fotball

Indias kvinnelandslag i fotball representerer India i internasjonal fotball. Landslaget tilhørte Asiatoppen i slutten av 70-tallet og begynnelsen av 80-tallet. 
På tross av at India ikke har noen sterk fotballtradisjon, og på tross av at de ikke alltid har hatt anerkjennelse (landslaget var ikke medlem av AIFF før på 1990-tallet), har India en relativt god historie. India stilte ikke til de to første Asiamesterskapene, men i mesterskapet 1979 stilte de med to lag, Nord-india og Sør-India. Dette noe uortodokse valget ga resultater, da Sør-India vant sølv i turneringen. I neste mesterskap, i 1981, stilte India med ett landslag, og greide en bronse. I det påfølgende mesterskapet i 1983 tok India nok en sølvmedalje. 
Imidlertid fikk India problemer ettersom Kina, Japan og Nord-Korea satset mer, mens de selv fikk begrenset støtte fra staten. India greide ikke å kvalifisere seg til Asiamesteskapet igjen før mesterskapet i 1995, der de endte sist i sin gruppe. Det gikk bedre i 1997, mye takket være beskjeden motstand, med unntak av Japan, som vant gruppen og sendte India hjem med knepne 0-1. 
Siden da har det gått gradvis nedover for India, som har tilhørt nedre del av gruppespillet, og ikke har lyktes å kvalifisere seg til de to siste mesterskapene. Særlig var kvalifiseringen til mesterskapet i 2008 flau, da de møtte Iran hjemme og vant kontrollert 3-1, men tapte i Teheran med 1-4.
India deltok ikke i Asiamesterskapet 2010, men stilte lag i Sørasialekene. Her var de det klart sterkeste laget, og slo Nepal 3-1 i finalen. 


== Asiamesterskapet ==
India har aldri kvalifisert seg til VM eller OL.
Alfonsus Yang Guangyan

Alfonsus Yang Guangyan (født 9. september 1928 i Zhouzhi i Shaanxi i Kina, død 4. september 2004) var katolsk biskop av Zhouzhi i Shaanxi i Folkerepublikken Kina.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Yang Guangyan kom fra en katolsk familie. Han begynte på juniorseminar i 1944. Han fortsatte studiene ved presteseminaret i Xi'an fire år etter og ble presteviet i 1955. 
Deretter var han rektor for juniorseminaret i tre år til det ble oppløst i 1958. Han virket ved katedralen med ble tvunget til å dra hjem i 1966, da kulturrevolusjonen.
Han ble lærer i en videregående skole i 1978, og vendte senere tilbake til kirkelig tjeneste. Han ble rektor ved seminaret og sogneprest i katedralen igjen i 1984.


=== Biskop ===
Den 17. desember 1995 ble han ordinert til biskop av Zhouzhi.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Lawrence Zhang Wenbin (1915-2002) *1981
Biskop Anthony Li Duan (1927-2006) *1987
Biskop Francis Tong Hui (1933-2016) *1994


== Referanser ==
1. Stathelle

1. Stathelle (grunnlagt 27. februar 1921) er en speidergruppe under Grenland krets av Norges speiderforbund. Gruppen har tilholdssted på Stathelle i Bamble.
Gruppen har i 2009 en beverkoloni for barn mellom seks og ni år og en speidertropp for eldre barn. Gruppen holder møter i speiderhuset «Falkeredet» i Falkåsveien. Gruppen har egne kanoer, telt, lavvoer og annet leirutstyr.
Røyskatt-patruljen i troppen kom på 38.-plass i NM i Speiding 2004.En tidligere speider fra 1. Stathelle, historiker Sondre Ljoså, har forsket på speiderbevegelsens historie i Norge.
Gruppas eget roverlag "R/L Bjarne" ble stiftet 13. februar 1984.


== Historikk ==
1. Stathelle ble startet opp 27. februar 1921 av den den gang 13-årige Ernst Anker Carlsen (1. mars 1907 - 21. desember 1973) som også var troppsfører de første årene. Carlsen ble under krigen tatt til fange av Gestapo, og satt på Grini ut krigen.
Fra 1924 til 1927 var det Asbjørn C Christensen (5. januar 1899 – 29. mars 1984) som var troppsfører og i 1927 overtar Olav T Gøysdal (12. april 1900 – 28. april 1977) jobben som troppsfører.
Speiderne fra 1. Stathelle deltok blant annet på Landsleir i Romsdal (Åndalsnes) i 1928.


== Gruppeledere ==
Før 1947 ble stillingen gruppeleder kalt troppsfører siden det kun eksisterte en speidertropp.

Ernst Anker Carlsen (1921–1924)
Asbjørn C Christensen (1924–1927)
Olav T Gøysdal (1927–1929)
Gunnar Oland
Per Stiansen (1961–1968)
Tor Suhrke (1981–1989)
Sissel Berit Hoell (1989–1991)
Espen Hoell (1991–1992)
Klaus Kolloen (1992–1995)
Svein Halvor Jamtvedt (1995–2000)
Klaus Kolloen (2000–2002)
Unni Bergene Johansen (2002–2006)
Tor Arne Lundquist (2006–2019)
Arild Steen (2019 - )


== Referanser ==
Börgermoor

Börgermoor var en tysk konsentrasjonsleir ved Aschendorf i Emsland under det tyske naziregimet.
Leiren ble opprettet i 1933, kort tid etter riksdagsbrannen og de påfølgende massearrestasjonene av nazistenes politiske motstandere.
I starten var det kun politiske fanger i leiren – hovedsakelig sosialdemokrater og kommunister. Innenriksministeren i Preussen, Hermann Göring, planla opprinnelig at alle delstatens politiske fanger, i alt 10000, skulle plasseres i leire i landkreis Emsland.
Planen var å bygge 8-10 leirer i området.
Da Heinrich Himmlers SS overtok ansvaret for konsentrasjonsleirene i 1934, ble Görings planer for en konsentrasjonsleir for Preussen lagt bort. Fra Emsland var det kun Börgermoors naboleir Esterwegen som ble med i Himmlers prosjekt for å strømlinjeforme de tyske konsentrasjonsleirene.
Fra 1934 til 1936 var Börgermoor plassert under de tyske justismyndigheter, og skulle fungere som straffeanstalt. Med kommandøren fra Oranienburg, Werner Schäfer, som ansvarlig var det imidlertid liten forskjell på straffemetodene fra denne leiren og de leirene som ble organisert av SS.
Straffearbeidet var hardt og bestod av kultivering av myrlandskapet i området, kun ved bruk av hakke og spade. Planen var å kultivere 50 000 hektar bare ved hjelp av håndkraft innen 10 år, og med dette rydde plass for 2300 nye bosettinger. Bare en liten del av målet lykkes før krigen sluttet.
Da krigen startet ble leiren brukt til å straffe desertører og tyske soldater som var dømt for desertering, ordrenekt og feighet. Disse mennene ble kalt «Myrsoldater».
I 1941 beordret Hitler at myrkultiveringen skulle avsluttes. Fangene skulle benyttes til mer produktivt arbeid ved bondegårder i området. I 1942 sendte man 2000 krigsfanger fra Emsland-leirene til Nord-Norge for arbeidsinnsats (Wikingeinsatz). Arbeidet bestod i å bygge veier og festninger. På grunn av dårlige forhold og hardt arbeid døde 168 av disse allerede første året. Ved evakueringen av Finnmark i 1944 ble fangene sendt sørover, blant annet til Trondenes. Etter kapitulasjonen i 1945 ble knapt 300 av de tyske fangene flyttet til Wehrmachts fangeleir «Rohrbrunn» ved Brevik. Den tyske krigsretten fortsatte sin virksomhet i Norge utover sommeren og høsten 1945, blant annet med Hans Filbinger som dommer. Etter offentlig omtale ble leiren avviklet og de siste fangene returnerte til Tyskland i løpet av 1946.10. april 1945 ble leiren evakuert ved at 1100 fanger ble sendt på en dødsmarsj til Aschendorfermoor. 267 menneskeliv gikk tapt i marsjen.
Den tyske skuespilleren og regissøren Wolfgang Langhoff var fange i Börgermoor 13 måneder i 1933/34. Sine erfaringer fortalte han om i boken Myrsoldater utgitt i 1935.
Sangen «Die Moorsoldaten» ble laget i Börgermoor. Sangen er skrevet av Johann Esser og Wolfgang Langhoff, og musikken av Rudi Goguel.


== Referanser ==
Christer Elgmork

Christer Elgmork er en tidligere profesjonell basketballspiller for Bærum basket. Elgmork spiller nå for Sandvika.


== Statistikker fra BLNO-karrieren ==


=== Tegnforklaring ===


=== Sesongspill ===


=== Sluttspillet ===


== Referanser ==
Katalin Hidas

Katalin Hidas (født 14. september 1936 i Budapest), svensk/norsk billedkunstner. Elev ved Skolen for kunst og kunsthåndverk i Budapest 1951-1955. Hun utvandret til Sverige i 1956 i forbindelse med oppstanden i Ungarn og studerte ved Valand Konsthögskola i Göteborg 1957-1961. Gift med den norske billedkunstneren Ragnar Skorpen. Bosatt på Stadlandet i Sogn og Fjordane. De senere år har hun arbeidet med akvareller med forstørrede rester av natur og menneskelig virksomhet.


== Referanser ==
Berlin Alexanderplatz (TV-serie)

Berlin Alexanderplatz er en tysk miniserie fra 1980. Den ble regissert av Rainer Werner Fassbinder og er en adapsjon av Alfred Döblins roman med samme navn. 


== Episoder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin Alexanderplatz på Internet Movie Database 
(sv) Berlin Alexanderplatz i Svensk Filmdatabas 
(fr) Berlin Alexanderplatz på Allociné 
(nl) Berlin Alexanderplatz på MovieMeter 
(en) Berlin Alexanderplatz på AllMovie 
(en) Berlin Alexanderplatz på Turner Classic Movies 
(en) Berlin Alexanderplatz på Rotten Tomatoes
Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum

Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum (FORF) er et samarbeidsorgan for frivillige redningsorganisasjoner i Norge. Hovedhensikten er å bedre kvaliteten på norsk redningstjeneste og være et samarbeidsorgan mot justisdepartementet.


== Medlemmer ==
Norges Røde Kors Hjelpekorps
Norsk Folkehjelp Sanitet
Norske Redningshunder
Norges Luftsportforbund
Norsk Radio Relæ Liga
Speidernes beredskap
Norsk Grotteforbund


== Kort historikk ==
FORF ble stiftet i 1994. Interimstyrets leder var daværende landsrådsleder Steinar Lægland fra Norges Røde Kors Hjelpekorps. FORF's første leder var Arve Aasheim tidligere leder av Norske Redningshunder.
Redningsselskapet og Alpine redningsgruppene meldte seg ut av FORF 2014.


== Samarbeide og erfaringsutveksling ==
Hvert år arrangeres seminar for ledere i FORF organisasjonene på lokalplanet. Siden 2012 har disse seminarene blitt arrangert på Gardermoen. De er verdifulle spesielt for utveksling av strategier, ledelse og organisering av lag og aksjoner med god nytte for lederne.
Det er i flere distrikter arrangert øvelser i FORF regi med alle organisasjonene i FORF, og fra 2014 har man begynt å opprette lokale kontraktgrupper mellom organisasjonene.


== Bruk av frivillige ressurser ==
Det er stor forskjell på utnyttelse av de forskjellige organisasjonene under aksjoner i redningstjenesten, og betydelige forskjeller mellom landsdelene i ressursbruk. Hjelpekorpsene og redningshundene er gjennomgående ofte brukt, mens flytjenesten brukes i Nord-Norge, men i mindre grad eller ikke i det hele tatt i sørlige Norge. Radioamatørene benyttes også svært sjelden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Pynten Borettslag

Pynten borettslag er et borettslag på Ligger på Berkrystallen og ingen annet ligger 100-150 meter fra Bergkystallen i Oslo. I Pynten borettslag finnes en av Lambertseters høyeste boligblokker.


== Estetikk ==
Pynten inneholder mye friluftsområde og har lysløype og turvei direkte til Østmarka. Borettslaget har 567 leiligheter som er enten 2-roms-, 3-roms- eller 4-romsleiligheter. Boligblokkene har enten 3 eller 4 etasjer, med unntak fra en blokk som har 9 etasjer, og er dermed en av Lambertseter høyeste blokker. Lambertseter skole og badet ligger kun 10 minutters gangavstand unna.


== Transport ==
Lambertseterbanen ender kun meter fra borettslaget på endestasjonen Bergkrystallen stasjon.


== Kilder ==
«Om Pynten». Pynten borettslag (norsk). Pynten borettslag. s. 1. Arkivert fra originalen 6. desember 2008. Besøkt 8. januar 2009.
Romania under Sommer-OL 1900

Romania under Sommer-OL 1900. Det var én sportsutøver fra Romania, en mannlig skytter, som deltok under Sommer-OL 1900 i Paris. Romania vant ikke noen medalje under OL i 1900. 


== Medaljer ==
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under Sommer-OL 1900 i Paris. Vinneren fikk sølvmedalje og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under Sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men IOC har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker 1896 i Athen og 1900 i Paris.
Det russiske keiserdømmet under Sommer-OL 1900

Det russiske keiserdømmet under Sommer-OL 1900. Det var fire sportsutøvere, alle menn, som konkurrerte for Det russiske keiserdømmet i Sommer-OL 1900 i Paris. Det russiske keiserdømmet vant ingen medalje i OL i 1900. OL-troppen besto av to fektere og to ryttere.


== Medaljer ==
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under Sommer-OL 1900 i Paris. Vinneren fikk sølvmedalje og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under Sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men IOC har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker  1896 i Athen og  1900 i Paris.
Mary-saken

Mary-saken var en meget omtalt barnedrapssak i Norge på 1930-tallet.
Om kvelden 9. januar 1937 forsvant den syvårige piken Mary Olsen som bodde i Cort Adelers gate 35 i Oslo. Hun var sist sett da hun kjøpte slikkerier i Ruseløkkveien. Hun ble 23. mai 1937 funnet død i en sekk ved Filipstad brygge i Oslo. Undersøkelser viste at hun var blitt voldtatt og drept. Politiet vurderte som mulige gjerningsmenn flere personer, men endte med en 45 år gammel mann – Ingvald Rudolf Hansen – som ble tiltalt og dømt til livsvarig fengsel.
Da dommen ble avsagt henvendte Hansen seg til dommerne og sa; «Jeg takker også lagretten for dette opplagte justismordet». Datidens aviser bar tydelig preg av at skyldspørsmålet var særdeles tvilsomt.
Juridisk ekspertise har i ettertid stilt spørsmål om ikke Ingvald Rudolf Hansen ble utsatt for et justismord. Han ble utelukkende dømt på indisier og under det lange fengselsoppholdet  kom han ikke frem med noen tilståelse. I hele soningstiden hadde han fått de beste skussmål fra fengselsledelsen Ikke minst fra politiske norske fanger som tyskerne under krigen hadde fengslet og som satt i det samme fengselet som Hansen i Møllergata 19, i påvente av å bli sendt til konsentrasjonsleir i Tyskland. Hansen formidlet meget viktige kontakter mellom disse fangene og deres forbindelser utenfor fengslet. 
Hansen ble benådet etter å ha sonet 16 år og døde av sykdom et par år etter benådningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bratholm, Anders. Artikkel på Justismord i Norge (lest 21.september 2011)
Elefantterrassen

Elefantterrassen (khmer: ព្រះលានជល់ដំរី) er en del av ruinbyen Angkor Thom, et tempelkompleks i Angkor, Kambodsja. Terrassen ble brukt av kongen Jayavarman VII som en plattform for å inspisere sin seirende hær når den returnerte til byen. Den hang sammen med palasset Phimeanakas, som det i dag bare står igjen noen få ruiner. Mesteparten av den opprinnelige strukturen ble laget av organisk materiale, og har forlengst gått tapt. Terrassen har fått sitt navn etter utskjæringene av elefanter på den østlige siden. 
Den 350 meter lange Elefantterrassen ble brukt som en gigantisk utsiktsplatform for offentlige seremonier og fungerte også som inngang til kongens store audienshall. Den midtre delen av veggene er dekorert med garudaer og løver; mot hver ende er den berømte paraden av elefanter komplett med sine kambodsjanske mahouter.


== Eksterne lenker ==
(en) Terrace of the Elephants – kategori av bilder, video eller lyd på Commons