jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olivenmålere

Olivenmålere (Colostygia spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). De er middelsstore, grå til grønne, spraglete målere. Hannen har fjærformede antenner. Larvene er ofte rødlilla på farge og har en del korte, kraftige børster. Mange av artene har larver som lever på maurer (Galium spp.). Det er kjent hele 18 arter fra Europa, men bare tre av dem er funnet i Norge, skogolivenmåler, båndolivenmåler og svartflekket olivenmåler.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe storsommerfugler
gruppe / overfamilie målere  (Geometroidea)
familie egentlige målere  (Geometridae)
delgruppe Larentiinae (eller Hydriomeninae), – 685 europeiske arter, inklusiv underarter (varianter).
Slekten olivenmålere, Colostygia Hübner, 1825 – tre arter i Norge
Colostygia aptata (Hübner, 1813) – forekommer i Sverige og Finland
Colostygia aqueata (Hübner, 1813)
Colostygia austriacaria (Herrich-Schäffer, 1852)
Colostygia cyrnea (Wehrli, 1925)
Colostygia fitzi (Schawerda, 1914)
Colostygia hilariata (Pinker, 1954)
Colostygia kitschelti (Rebel, 1934)
Colostygia kollariaria (Herrich-Schäffer, 1848)
Colostygia laetaria (de la harpe, 1853)
Colostygia multistrigaria (Haworth, 1809)
skogolivenmåler, Colostygia olivata (Denis & Schiffermüller, 1775)
svartflekket olivenmåler, Colostygia pectinataria (Knoch, 1781)
Colostygia puengeleri (Stertz, 1902)
Colostygia sericeata (Schwingenschuss, 1926)
Colostygia stilpna (Prout, 1914)
Colostygia tempestaria (Herrich-Schäffer, 1857)
båndolivenmåler, Colostygia turbata (Hübner, 1799)
Colostygia wolfschlegerae (Pinker, 1953)


== Litteratur ==
Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) [1]
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) Olivenmålere i Encyclopedia of Life 
(en) Olivenmålere i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Olivenmålere hos Artsdatabanken 
(sv) Olivenmålere hos Dyntaxa 
(en) Olivenmålere hos Fauna Europaea 
(en) Olivenmålere hos ITIS 
(en) Olivenmålere hos NCBI 
(en) Kategori:Colostygia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Colostygia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr.
Dawa

Dawa kan være:

Da'wa – den muslimske religiøse konversjonsoppfordringen
Dawa (Panjin) – et fylke i byprefekturet Panjin i Liaoning-provinsen i Folkerepublikken Kina
Dawa (elv) – ei elv i Etiopia
Da’wa

Da'wa (arabisk : دَعْوة ) betegner en religiøs konversjonsoppfordring som anbefales av en del muslimske sekter for å spre av deres budskap. Ordet, som også kan sikte til andre situasjoner, betyr «rop» eller «oppfordring».
Dawa (Panjin)

Dawa (kinesisk: 大洼县; pinyin:  Dàwā Xiàn) er et fylke i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Panjin.
I 1999 var folketallet på 385 612 innbyggere.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Dawa (大洼镇), Tianzhuangtai (田庄台镇), Yushu (榆树镇), Tianjia (田家镇), Xinkai (新开镇), Erjiegou (二界沟镇), Dongfeng (东风镇), Xi'an (西安镇), Qingshui (清水镇), Xinli (新立镇), Xinxing (新兴镇);Kommuner:

Zhaoquanhe (赵圈河乡), Wangjia (王家乡), Tangjia (唐家乡), Ping'an (平安乡);
Liaobin utviklingssone (辽滨开发区).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside
Josef Čada

Josef Čada (født 30. mars 1881 i Praha, død 1. desember 1959 samme sted) var en turner fra Böhmen, i dagens Tsjekkia.
Han deltok i sommer-OL 1908 i London, og i Sommer-OL 1920 i Antwerpen, med hhv. 25.-plass i mangekamp og fjerdeplass i lagkonkurransen. I 1920 var han 39 år gammel, og var lagets eldste deltaker. 
Han har også deltatt i mange VM, med gull fra både 1907, 1911 og 1913. I 1913 kom han på sjetteplass sammenlagt.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josef Čada – Olympics.com 
(en) Josef Čada – Olympic.org 
(en) Josef Čada – Olympedia 
(en) Josef Čada – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Josef Čada – Tsjekkias olympiske komité
Svømming under Sommer-OL 2008 – 200 meter ryggsvømming kvinner

Svømmeøvelsen 200 meter ryggsvømming damer ved  Sommer-OL 2008 fant sted mellom 14. og 16. august i Beijing nasjonale vannsportsenter. 
Det ble avholdt fem innledende heat med inntil et maksimum antall deltagere på åtte. Plasseringene som blir oppnådd i de enkelte heatene hadde ikke direkte betydningen, bare utøverne med de seksten beste tidene gikk videre til semifinalene. De to semifinaleheatene som ble avholdt bestod av åtte svømmere.  Svømmerne med de åtte raskeste tidene igjen gikk til finalen.
Kvalifikasjonskravene for øvelsen var 2.12,73 sekunder (A-krav) og 2.17,40 sekunder (B-krav). De nasjonale olympiske komiteene med to eller flere svømmere som tilfredsstilte kunne stille med inntil to av svømmerne, ellers kunne de stille med en svømmer som hadde oppnådd B-kravet.
Norge var ikke representert i denne øvelsen.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Før konkurransen var verdens- og olympisk rekord som følger:

Følgende olympisk rekord ble satt under konkurransen:


== Resultater ==


=== Heat ===


=== Semifinaler ===


==== Semifinale 1 ====


==== Semifinale 2 ====


=== Finale ===


== Referanser ==
Mestringstro

Mestringstro (engelsk: self-efficacy) er et begrep innen psykologi for «troen på at man er kapabel til å kontrollere ens egen utføring av en bestemt oppgave».
Mestringstro er senere blitt fanget opp i forskjellige psykologiske teorier, men er i utgangspunktet et nøkkelbegrep i Albert Banduras sosial-kognitive teori.
Mestringstro skiller seg fra selvtillit, som går på menneskers egenverdi og syn på seg selv.


== Mestringstros påvirkning på mennesker ==
Mestringstro er brukt i mange sammenhenger i psykologi, og det finnes mange teorier der mestringstro hevdes å spille inn i menneskets hverdag. Motivasjon, tankemønstre, kognitive  prosesser, handlingsvalg og synet på kontroll over egen fremtid og hverdag er sentrale områder.
Sosial-kognitiv teori mener mestringstro er en kognitiv mekanisme for stressreaksjonen kroppen opplever i utføringen av en oppgave. Det er videre laget teorier om hvordan dette kan påvirke utføringen av oppgaver. Stajkovic og Luthans fant i sin metastudie fra 1998 en sammenheng mellom mestringstro og arbeidsrelatert evne (engelsk: performance). Der høyere mestringstro ga utslag i bedre arbeidsevne.


=== Mestringstro og adferdsendring ===
Mestringstros effekter på motivasjon og tankemønstre har ført til at det har blitt tatt opp i adfersendringsteorier. Eksempler er Marlatts kognitive atferdsmodell, nulltoleranseantagelsen og den transteoretiske modellen. Mestringstro er også sentralt i modelleringsteorien om læring.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Taylor, S. E. (2008), Health Psychology , 7th edition, London: McGraw-Hill. ISBN 9780071283601
Alfalinolensyre

Alfalinolinsyre (ALA) er en omega-3-fettsyre som hentes fra vegetabilske kilder, spesielt grønne planter via valnøtt- gresskarfrø-, raps-, linfrø- samt soyaolje. Disse vegetabilske omega-3-fettsyrene er kortere enn de marine fettsyrene, EPA og DHA.
ALA fra vegetabilsk omega-3 har ikke de samme dokumenterte helseeffektene som mange andre omega-3-fettsyrer.
Annie (musikal)

Annie er en amerikansk musikal fra 1977 med musikk av Charles Strouse, tekst av Thomas Meehan og sangtekster av Martin Charnin. Den bygger på tegneserien Little Orphan Annie av Harold Gray, som begynte i 1924. Det handler om en liten foreldreløs jente i 1930-tallets USA under depresjonen. Annie forsøker å flykte fra barnehjemmet der den slemme bestyreren Miss Hannigan råder grunnen. Den lille jenta får etter hvert drømmen oppfylt; hun blir adoptert av den aldrende millionæren Oliver Warbucks, som er streng og uvant med barn, men viser seg å ha et hjerte av gull.


== Premieren på Broadway ==
Musikalen hadde premiere på Alvin Theatre (nå Neil Simon Theatre) på Broadway den 21. april 1977 med Andrea McArdle i tittelrollen og Reid Shelton som Warbucks. Den vant syv Tony-priser, blant annet for årets beste musikal. På Broadway gikk den 2 377 ganger.


== Sangnummeret «Tomorrow» ==
Den mest kjente sangen fra musikalen er «Tomorrow», som handler om å tro på at morgendagen kan bli en fantastisk dag selv om dagen i dag er grå og trist.


== Filmversjoner ==


=== Annie (1982) ===
Den første filmatiseringen av stykket ble regissert av John Huston. Filmen hadde premiere i 1982, med Aileen Quinn som Annie, Albert Finney som Warbucks og Carol Burnett som barnhjemsbestyreren Miss Hannigan.


=== Annie (1999) ===
I 1999 kom en nyinnspilling av filmen for TV, med Alicia Morton som Annie, Victor Garber som Warbucks og Kathy Bates som Miss Hannigan.


=== Annie (2014) ===
I 2014 kom en modernisert utgave av Annie, med Quvenzhané Wallis som Annie, Jamie Foxx som Warbucks og Cameron Diaz som Miss Hannigan. I Norge hadde denne filmversjonen premiere i mars 2015. En del av de opprinnelige melodiene og temaene er også med i filmen fra 2014, men handlingen er lagt i samtidens New York. Det var også gjort andre endringer i musikalens sanger og handling.


== Eksterne lenker ==
Annie
Green Resources

Green Resources AS er et norsk aksjeselskap som ble stiftet i 1995, og driver innenfor treplanting, handel med karbonkvoter, treprodukter og fornybar energi i Afrika.
Selskapet hadde i 2011 flere enn 5 300 ansatte. Det har en målsetting om å bli den ledende leverandøren av klimakvoter fra Afrika. Finansdepartementet har inngått kontrakt om å kjøpe i underkant av 400 000 klimakvoter fra Green Resources' skogprosjekt i Idete, Tanzania.Green Resources AS har i flere år drevet storstilt treplanting i flere afrikanske land. Selskapet drev tidligere kun med tradisjonell skogindustri i Afrika, men i 2007, etter avtale med den norske regjering, begynte man også å satse på handel med klimakvoter. De hurtigvoksende treplantasjene binder CO2 fra atmosfæren, og danner dermed grunnlaget for salg av klimakvoter. Når det gjelder inntektene fra karbonhandelen hevder selskapet at de i sin helhet vil bli reinvestert i de land hvor de er generert, samtidig som 10 % av inntektene vil bli øremerket til samfunnsmessige (ikke-kommersielle) utviklingstiltak.
Green Resources AS disponerer i 2011 ca. 300 000 hektar (3 000 kvadratkilometer) landområder som kan beplantes, fordelt i Uganda, Tanzania, Mosambik og Sudan. De områdene som i 2011 er beplantet av selskapet utgjør ca. 20 000 hektar (200 kvadratkilometer).
Green Resources AS arbeider med å få godkjennelse også under FNs såkalte «grønne utviklingsmekanisme». Formålet med denne utviklingsmekanismen er dels å hjelpe u-land til en mer bærekraftig utvikling, dels å gjøre det mulig for industriland å oppfylle sine utslippforpliktelser på en kostnadseffektiv måte gjennom utslippsreduserende prosjekt i utviklingsland. 
Green Resources AS ble 17. Juli 2009, godkjent under "Voluntary Carbon Standard (VCS)" til å redusere klimagasser fra landbruk, skogbruk og arealanvendelse (AFOLU). Grunnleggerne av VCS er The Climate Group, the International Emissions Trading Association (IETA) og the World Business Council for Sustainable Development. Klimasertifikatene er godkjent av det tyske selskapet TÜV SÜD, på oppdrag for det Tanzania-registrerte selskapet Green Resources Limited.Green Resources har flere enn 70 aksjonærer. Kjell Inge Røkke, Tom Vidar Rygh, Erik Bøhler samt shippingarvingen Petter Preben Wilhelmsen er blant aksjonærene i Green Resources as. I alt har det pr. 2010 blitt investert ca. 600 millioner kroner (USD 100 Million) i selskapet.
Styret i 2011 består av Juha Niemelä(styreleder), Tom Vidar Rygh (nestleder), Mads Asprem, Erik Bøhler, Liane Gaumont Luke, Odd Ivar Lovhaugen, Mutuma Marangu og Kristoffer Olsen.


=== Daglig ledelse 2011 ===
Mads Asprem, CEO/ Managing Director (direktør)
Jannicke Koch-Hagen, Finance Director
Olav Bjella, Resource Director
Arlito Cuco, MD Mozambique Plantations
Isaac Kapalaga, MD Uganda Plantations
Roselyne Mariki, Energy and Environmental Director
Mwaniki Ngibuini, MD Tanzania Plantations
Aadu Polli, Industrial Director
Susan Pring, Human Resources Director


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
De Sorte Faars Ridderskab

De Sorte Faars Ridderskab er Studentersamfundet i Trondhjems belønning for særlig og utmerkede fortjenester, dannet 1916. Ordenens latinske navn er Ordo Equester Owium Nigrarum. 
Ordenspromosjonen foregår på et festmøte i Studentersamfundet. Det hele fremføres i en seremoni der ridderutnevnelsen står i fokus. Andre elementer er Cantzleren sin Faartale, som beskriver tilstanden i Værdalen og hva som har skjedd siden sist promosjon. Etter at ideen om «det sorte får» i 1916 ble lansert av Asbjørn Lindboe, har det ledet Trondheimsstudentene til oppdagelsen av en hel oppdiktet verden. 


== Historikk ==
De Sorte Faars Ridderskab ble dannet 8. april 1916 for at Studentersamfundet i Trondhjem skulle ha en orden på linje med Det Norske Studentersamfunds, i Oslo. Man ønsket å knytte til seg byens formuende personer og å hedre de medlemmene som hadde gjort en spesiell innsats for Huset. Det ble arrangert ordenspromosjoner hvert fjerde år slik at alle kull kunne få med seg minst et møte. Møtene var preget av satire og ironi, etter beste akademiske tradisjon, bakt inn i ritualer og dertil terminologi. 
Blant stifterne og medlemmene i D.S.F.R.S. finner vi Edgar Bonsak Schieldrop, Åge Falck-Ytter
Daværende kronprins Olav stilte den 9. juni 1945 på Minnefest for 7. juni 1905-1940-1945 i Studentersamfundet i Trondhjem og gikk på talerstolen i militær uniform med kun én utmerkelse; kommandørmedaljen for De Sorte Faars Ridderskab. Senere har også Kong Harald, og Kronprins Haakon blitt riddere av ordenen. 


== Andre studentordener i Norge ==
Hans Majestet Grisen – Det Norske Studentersamfund (Oslo)
Hans Majestet Pinnsvinet – Studentersamfunnet i Bergen
Hans Hovenhet Hestehoven – Studentsamfunnet i Ås


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
De Sorte Faars Ridderskabs hjemmeside
Egil Kolstø

Egil Kolstø (født 1941) er en norsk filmregissør.
Kolstø ble ansatt i NRK i starten av 1960-årene og ble etterhvert tilknyttet Fjernsynsteatret. Her hadde blant annet regi på Lek (1966), Solveig Christovs Veversken (1968), Anders Byes Alltid noe trist og deprimerende (1970), og Bydelen som ikke vil dø (1975). Sistnevnte etter manus av ham selv i samarbeid med Jan Carlsen og Hans Magnus Ystgaard. 
Kolstø debuterte som filmregissør med Elsk... din næste (1967), en dansk/vesttysk-produsert erotisk komedie. Han medvirket også på episodefilmen Dager fra 1000 år (1970) med segmentet "Hvis du bærer på hjertesorg". Hans egentlige spillefilmdebut kom i 1980 med Arme syndige menneske, en mørk og illusjonsløs historie om en journalist og periodedrankers nedtur i København. I Galskap!, fra 1985, skildrer han mor og datter som tar et oppgjør med sin borgerlige bakgrunn. I 1988 kom han med Fengslende dager for Christina Berg, som skildrer tre kvinner i fengsel. Filmen var hans siste og viste hans evner som personinstruktør.
Han har også skrevet manus til et par filmer, og var klipper på Sverre Udnæs dramafilm Øyeblikket fra 1977.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Egil Kolstø på Internet Movie Database 
(sv) Egil Kolstø i Svensk Filmdatabas 
(da) Egil Kolstø på Filmdatabasen 
(da) Egil Kolstø på danskefilm.dk 
(da) Egil Kolstø på danskfilmogtv.dk 
(en) Egil Kolstø på AllMovie
Odd Claus

Odd Claus (født 4. juli 1930 i Oslo) er en norsk forfatter. Han hadde tyske foreldre og vokste opp på Høyenhall i Oslo.


== Deportasjon til Tyskland ==
I 1944 ble 14 år gamle Odd Claus sammen med sin 16 år gamle søster Erica tvangssendt til byen Weinböhla, rett utenfor Dresden, Tyskland av okkupasjonsmyndighetene. 19. september måtte de to tenåringene melde seg på Akershus festning, der de var innkvartert i noen dager, til de ble satt på toget til Moss, hvor MS «Monte Rosa» tok dem om bord. Selv om skipet var overmalt med Røde Kors-merker, fulgte det med transporten tyske soldater som verken var syke eller sårede, men bare skulle hjem på permisjon. Med på transporten var også småbarnsmødre som ikke snakket tysk, men trolig hadde fått barn med tyske soldater (lebensborn). I femtiden om morgenen etter avreisen fra Moss ble passasjerene vekket av et voldsomt brak, og det brøt ut panikk. Men skipet klarte seg, og Odd Claus fikk etter krigen høre at dette var resultatet av Max Manus' sabotasjeaksjon.


== Etter krigen ==
Etter krigens slutt var det ingen lett sak å ta seg fra sovjetisk sektor til amerikansk sektor og videre hjem til Norge. Odd Claus og søsteren oppholdt seg i forskjellige oppsamlingsleirer innen de endelig kom hjem til Norge i 1946. Han utdannet seg som ingeniør 1954–1956.
Claus etablerte eget firma i 1990, Miljøvernprodukter. I 2008 utgav han boken Vitne til krig – En norsk gutts opplevelser i Tyskland 1944–1946 (Cappelen Damm). Det var hans hustru som oppfordret ham til å skrive en bok om denne opplevelsen. Claus er i dag bosatt på Manglerud, Oslo, sammen med sin hustru.


== Litteratur ==
Odd Claus: Vitne til krig , forlaget Cappelen Damm, Oslo 2008, ISBN 978-82-04-14289-4
Convergencia

Convergencia (Convergencia por la Democracia frem til 2002) er et politisk parti i Mexico. Partiet ble stiftet i 1999.


== Partiledere ==
(1999–2006): Dante Delgado Rannauro
(2006 – ): Luis Maldonado Venegas


== Presidentkandidater ==
(2000): Cuauhtémoc Cárdenas Solórzano
(2006): Andrés Manuel López Obrador


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Musøre

Musøre (Salix herbacea) er en plante i pilefamilien, også kalt vierfamilien. Den er en tresort, og  regnes som "verdens minste tresort".  Den blir 1 til 5 cm høy og blomstrer i juni til juli. Bladene er grønne, en til to cm brede, med nedbøyde sagtenner. Hannraklen er gulfarget, mens hunnblomsterens kjønnsorgan er røde. Den likner på polarvier. Hunnblomstenes frukter (kapsler) er derimot større og mer iøynefallende hos rynkevier - hvor de ofte svært framtredende spesielt om høsten. Musørens hunnblomster er også rød-fiolette, men langt mer unnselige.
Musøre er ganske vanlig i Skandinavia, og kan sees på frisk til fuktig, mager jord oppe på snaufjell, eksempelvis snøleier, vindutsatte steder, strender og berghyller. Vokser sjelden i skog, men kan også sees på åpne lyngheier i nærheten av skogsterreng.  Brer seg til snaufjellet i Norge, Sverige, Island og Færøyene. I Norge vokser den i sør fra høyder på over 1 500 meter, mens den i arktiske strøk vokser helt ned til havet, f.eks. i Nord-Norge. Den vokser også på Bjørnøya og konsentrert rundt Isfjorden på Svalbard.
Musøre er tilpasset å overleve i harde arktiske og sub-arktiske miljøer, og har en bred utbredelse på begge sider av Nord-Atlanteren, i arktiske delen av Nordvest-Asia, Nord-Europa, Grønland og østlige Canada. Finnes også lenger sør på høyfjellet i Europa – sør for Pyreneene, Alpene og Rila – samt ned til de nordlige Appalachene i New York, USA. 


== Hybrider ==
Musøre danner en rekke hybrider med ulike arter av Salix, blant annet:

Trippelvier (Salix x arctogena) (for eksempel Salix herbacea x phylicifolia x polaris) - hybrid av musøre, grønnvier og polarvier, tidvis også med sølvvier, blekvier eller lappvier. Den er 10–100 cm høy og opprett krypende, sjelden på fuktig fjellmark. Greinene kan slå rot i bakken, med opprette blader og rakler. De bredt eliptiske bladene har spiss, er 2–5 cm lange og med små tenner. Bladene er under blekgrønne med gulgrønn midtnerve og 5–7 par med sidenerver fra denne. Bladskaftene er bare om lag 2 mm lange. Hunnraklene er om lag 2–3 cm lange, på nesten like lange skaft og har 2–5 store blad. Kapselen er godt synlig og grå-rød med tett behåring. Den vokser i grensetraktene i indre Trøndelag, Jämtland og Härjedalen, samt spredt i nord i indre Nordland, Troms, og svensk nordvestre Norrland mot norskegrensen.


== Kilder ==
Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.


== Eksterne lenker ==
(en) Musøre i Encyclopedia of Life 
(en) Musøre i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Musøre hos Artsdatabanken 
(sv) Musøre hos Dyntaxa 
(en) Musøre hos ITIS 
(en) Musøre hos NCBI 
(en) Musøre hos The International Plant Names Index 
(en) Musøre hos Tropicos 
(en) Kategori:Salix herbacea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Salix herbacea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Salix herbacea – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder ur Nordens Flora
Heston flyplass

Heston flyplass –  Heston Aerodrome, var en britisk flyplass vest i London som var i bruk mellom 1929 og 1946.  Rester av flyplassen kan fremdeles sees i utkanten av Heston og Cranford i bydelen Hounslow. 


== Historie ==
Heston Aerodrome ble tatt i bruk i 1929 av flyklubber og enkelte private aktører som etterhvert etablerte seg og som prøvde seg i å konkurrere med  Imperial Airways, Heston hadde gunstig beliggenhet og tok fordeler av det.  De første som benyttet Heston var «Spartan Airways» med en daglig rute til Isle of Wight. I 1935 ble Heston base for British Airways Ltd. I 1937 ble flyplassen kjøpt opp av luftfartsministeriet og utviklet til å bli  nesten like stor som Croydon Airport,  og da som Londons flyplass nr. 2 på den tid. Ved utbruddet av andre verdenskrig ble det slutt med all sivilflyvning på Heston. 


=== Krigsårene ===
Heston opphørte som sivil flyplass sommeren 1940 og de selskaper som fremdeles opererte ble flyttet over til Gatwick. Under andre verdenskrig var flyplassen base for RAF som hadde Spitfires og Hurricanes stasjonert der. RAF benyttet Heston sammen med det amerikanske flyvåpen som opererte Flying Fortress der.


=== Etterkrigsårene ===
Etter krigen ble Heathrow valgt som Londons hovedflyplass. Hestons beliggenhet og den omkringliggende bebyggelse gjorde at Heston ikke hadde muligheter for å bygges ut til de krav som måtte stilles til en hovedflyplass. 


=== I dag ===
Mye av det som tidligere var Heston Airport er nå utbygget.  Det som minner om at det har vært en flyplass der er gate- og veinavnene som er luftfartsrelaterte, slike som  Brabazon Road, Sopwith Road, Whittle Road og Bleriot Road, som alle ligger midt i mellom Heston og Heathrow.  

Kanskje Heston vil huskes best for en septemberdag i 1938 da den britiske statsminister Neville Chamberlain kom tilbake til Heston etter å ha møtt Adolf Hitler for samtaler om det som er blitt kjent som Münchenavtalen. Historiebøkene viser bilder av Chamberlain på flyplassen, foran flyet. Chamberlain vifter med et papirark og skal ha sagt at nu blir det «Fred i vår tid»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
En ung jentes minner om Heston fra krigstiden
Minner om Chamberlains tilbakekomst
Oversiktbilde av Heston 1939
Benk

«Benk» kan også referere til styrkeøvelsen benkpress.
Benk er et smalt, langstrakt sittemøbel eller bord. Det finnes mange typer benker. Av sittemøbler finnes for eksempel kirkebenker, sofabenker, sengebenker og slagbenker til bruk innendørs og park- og hagebenker utendørs. En brugdebenk er setesdalsbenk med ryggstø, en briks er en sovebenk av tre. Reservespillere og innbytter i lagidretter sitter gjerne på reservebenken. Av arbeidsbord og disker finnes kjøkkenbenker, høvelbenker, skolebenker og en mengde andre typer. Benker lages vanligvis av tre, men kan også framstilles i stein, jern og plastmaterialer.


== Eksterne lenker ==
(en) Benches – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Benches – galleri av bilder, video eller lyd på Commons