jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Straumsmo kraftverk

Straumsmo kraftverk er et vannkraftverk i Bardu kommune i Troms og Finnmark fylke.
Kraftverket utnytter et fall i Barduelva og har inntaksmagasin i Veslevatnet.  Det hentes også inn vann fra et bekkeinntak i Straumslitverrelva.
Innset, Straumsmo og Bardufoss utnytter alle den magasinkapasiteten som ligger i Altevatnet.
Det er installert to francisturbiner på 85 MW hver, totalt 170 MW. Midlere årsproduksjon er på 678 GWh.
Kraftverket er eid av Statkraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Gudesens Conditori

Gudesens Conditori er et norsk livssynsprogram med Egil Svartdahl som gikk på TV 2 fra 1993 til 1995.
Gudesens Conditori var et studiobasert tv-program der Svartdahl inviterte gjester for samtale/intervju om tro, tvil og overbevisning. Studioet var utformet som et tradisjonell norsk konditori med servering av kaffe og bakevarer.


== Referanser ==
Ioamnet Quintero

Ioamnet Quintero (født 8. september 1972 i Havanna) er en tidligere cubansk friidrettsutøver som konkurrerte i høydehopp.
Quintero tok bronse under OL 1992 i Barcelona med høyden 1,97 meter bak Heike Henkel (2,02 meter) og Alina Astafei (2,00 meter). Året etter ble hun verdensmester under VM 1993 i Stuttgart med et hopp på 1,99 meter foran landsmannen Silva Costa og Sigrid Kirchmann fra Østerrike, begge med høyden 1,97 meter.


== OL-medaljer ==
OL 1992  Barcelona - bronse i høydehopp


== VM-medaljer ==
VM 1993  Stuttgart - gull i høydehopp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ioamnet Quintero – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ioamnet Quintero – Olympics.com 
(en) Ioamnet Quintero – Olympic.org 
(en) Ioamnet Quintero – Olympedia 
(en) Ioamnet Quintero – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ioamnet Quintero – World Athletics 
(en) Ioamnet Quintero – Track and Field Statistics
George Genereux

George Patrick Genereux (født 1. mars 1935, død 10. april 1989) var en kanadisk sportsskytter og lege.
Han var født i Saskatoon, Saskatchewan, og vant gull i Trap under Sommer-OL 1952 i Helsingfors i Finland.
I 1952 ble han tildelt prisen Lou Marsh Trophy. Han var innlemmet i Canadas Sports Hall of Fame, Saskatchewan Sports Hall of Fame, Saskatoon Sports Hall of Fame, og Trapshooting Hall of Fame.
Han tok en Bachelor of Arts ved University of Saskatchewan og studerte medisin ved McGill University.
Genereux døde i Saskatoon i 1989.


== Eksterne lenker ==
(en) George Genereux – Olympedia 
(en) George Genereux – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) George Genereux – Canada Sports Hall of Fame 
(en) George Genereux – Saskatchewan Sports Hall of Fame 
CBC Archives: Sharpshooter George Genereux grabs gold
Trapshooting Hall of Fame citation
George Patrick Genereux at The Canadian Encyclopedia
Dividalen kraftverk

Dividalen kraftverk er et vannkraftverk i Målselv kommune i Troms og Finnmark fylke.
Kraftverket utnytter et fall på 289 meter fra reguleringsmagasinet Dødesvatn til dalbunnen i Dividalen. Dødesvatn er oppdemmet og reguleres mellom 413,5 og 380,5 moh.
Det er installert en francisturbin på 26 MW. Midlere årsproduksjon er på 130 GWh.
Kraftverket er eid av Troms Kraft Produksjon.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Troms Kraft
Toril Førland

Toril Marit Førland (født 24. april 1954 i Bærum) er en norsk tidligere alpinist. På begynnelsen av 1970-årene var hun blant verdens fremste slalåmkjørere.
Hun tok sine første verdenscuppoeng som 15-åring i mars 1970. Knappe to år senere vant hun gull i storslalåm og sølv i slalåm under junior-VM. I 1972 tok hun VM-bronse i kombinasjonen, som ble arrangert i Sapporo i under OL 1972.
I de to følgende årene hadde hun seks plasseringer blant de ti fremste i verdenscuprenn. Hennes beste resultat var en fjerdeplass i slalåm i Chamonix i januar 1973. Under VM 1974 kom hun på åttendeplass i både slalåm og utfor, og tok en femteplass i kombinasjonsøvelsen. 
I 1972 mottok hun Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toril Førland – Olympedia 
(en) Toril Førland – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Toril Førland – FIS (alpint) 
(en) Toril Førland – ski-db.com
Adamselv kraftverk

Adamselv Kraftverk er et vannkraftverk  i Lebesby kommune i Troms og Finnmark. Det ble satt i drift i 1973 av Finnmark Energiverk. Kraftverket eies og drives nå av Statkraft
Kraftverket utnytter et fall på 208 meter fra reguleringsmagasinet Store Måsvannet til Landersfjorden. Magasinet er oppdemmet av flere demninger og reguleres mellom 207 og 175 meter over havet. Sieidejávri (Offervannet) og Gahpatjávri er også regulert i forbindelse med verket, og vannene reguleres mellom 213 og 208 moh. Fallet mellom Sieidejávri og Store Måsvannet er utbygd i Offervann kraftverk.Fra Krokvannet i Adamselvvassdraget overføres vann til Gahpatjávri i Friarfjordelvvassdraget via en 922 meter lang kanal. Muorahisjárvi og Márddašjávri reguleres sammen med Krokvannet. Til Krokvannet overføres også vann fra elvene Važžejohka og Gáissavuolesjohka i vest, via to tunneler og en kort kanal.Fra Lille Måsvannet i Válljohkas nedbørfelt overføres vann til Store Måsvannet via Lille Måsevatn pumpe, som ble satt i drift i 2016. Pumpehøyden er på 34 meter, og installert effekt er 0,68 MW. Pumpeverket er beregnet å gi en økt midlere årsproduksjon i Adamselv kraftverk på 4,3 GWh. I samme utbygging ble to bekker ved Pieralemetjávrrit i Garnvikelvas nedbørfelt tatt inn på driftstunnelen til kraftverket, og gir en produksjonsøkning på 2,1 GWhAdamselv kraftverk har installert to francisturbiner på totalt 50 MW, og kraftverket har en gjennomsnittlig årsproduksjon på 199 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Halvseint

Halvseint var en animert humor-serie for voksne som gikk på NRK1 fra 2007 til 2008. Den kan best beskrives som en parodi på talkshow-sjangeren der animasjoner av norske kjendiser ble flittig brukt. Serien ble omstridt på grunn av sine seksuelle skildringer og innklaget til Kringkastingsrådet.
Hovedkarakterene i programmet er  Kaptein Felix (Rune Nilson) og reporteren Amy (Ingrid Jessing Linhave). 


== Bak serien ==
Halvseint var den første fullanimerte serien som NRK produserer selv. Ideen bak programmet kom fra Barbara Jahn, Mattis Folkestad (hovedanimatør) og Marius Hoel.
Animatørene bak Halvseint var Øyvind Tangseth, Siv Nordsveen, Pil Cappelen Smith, Kristoffer Drageset, Espen Alme Ellingsen og Siren Halvorsen.
Manusforfattere var blant annet de medvirkende selv, Rune Nilson, Ingrid Gjessing Linhave, Vidar Magnussen og flere andre, blant annet Lasse Nederhoed. Håkon Noodt fungerte som mentor og manusredaktør. 


== Klage til Kringkastingsrådet ==
I april 2008 ble det sendt inn en klage til Kringkastingsrådet på grunn av serien. Bakgrunnen for klagen var en episode fra 2008 der det i et innslag ble vist detaljert skildring av en samleiescene. En ung gutt blir tatt med på foreldrenes soverom for å se hvordan man har sex, og ifølge klagen overlot den ikke mye til fantasien, men viste kjønnsorgan i bevegelse med barn til stede. Klagen ble imidlertid ikke tatt til etterretning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Halvseint på Internet Movie Database 
(no) Halvseint på NRK TV 
(no) Halvseints offisielle nettsider
Arbeidersamfunn

Arbeidersamfunn (også kjent som arbeiderforeninger) var i foreninger som på midten av 1800-tallet ble dannet av krefter utenfor arbeiderklassen i Norge. Disse fungerte som alternativer til de mer radikale og politiserte arbeiderorganisasjoner slik som de som ble dannet av Marcus Thrane.
Det første arbeidersamfunn var ble stiftet var Samfundet på Enerhaugen i 1850, på initiativ av pastor Honoratus Halling. Det mest kjente arbeidersamfunnet, Christiania Arbeidersamfund, ble stiftet i 1864 etter initiativ fra Eilert Sundt.
Arbeidersamfunnene var opprinnelig ikke politiske organisasjoner, men hadde heller fokus på samarbeid mellom borgerskapet og arbeiderklassen. Andre viktige momenter var dannelse og folkeopplysning, samt til en viss grad religion.
De forenede Norske Arbeidersamfund ble dannet i 1884, med utgangspunkt i en arbeidskamp og streik ved Akers mekaniske verksted, som resulterte i en lønnsnedgang for de ansatte. Samfundet gav ut avisa Arbeideren fram til 1890, og fra 1894 til 1917.
Dette forbundet ble politisk sett knyttet mot partiet Venstre, selv om det ikke fantes formelle bånd. Halvparten av de norske arbeidersamfunnene valgte imidlertid å stå utenfor De forenede Norske Arbeidersamfund.
Den filantropiske arbeiderbevegelsen mistet fotfeste utover på 1870-tallet. Dette førte blant annet til at man ikke lenger greide å holde mange av arbeidersamfunnene fra å jobbe med politikk. Utover på 1890-tallet valgte flere arbeidersamfunn å tre inn i Det norske Arbeiderparti, og viktigst var at Christiania Arbeidersamfunn meldte seg ut, og meldte seg inn i Arbeiderpartiet. Disse fikk status som regulære partiforeninger innenfor partiet.Flukten fra De forenede Norske Arbeidersamfund til Arbeiderpartiet gjorde at førstnevnte organisasjon mistet mye innflytelse. De borgerlige svarte med å stifte nye, politisk uavhengige arbeidersamfunn. Fra 1897 gikk 17 av disse inn i Norges Borgerlige Arbeiderorganisasjon. Disse hadde i vedtektene at de «bygger på den bestående samfunnsorden og en fredelig ordning av tvistemål mellom arbeider og arbeidsgiver». Bladet Den borgerlige Arbeider ble ugitt av Norges Borgerlige Arbeiderorganisasjon i perioden 1915 til 1940.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arbeidernes leksikon. Arbeidermagasinets forlag. Oslo 1932. Oppslagsord: Arbeidersamfund, De forenede norske.


== Se også ==
Arbeiderdemokratene


== Eksterne lenker ==
Artikkel i NorgesLexi
Hermon forlag

Hermon Forlag er et kristent forlag som utgir bibler, andaktsbøker, barnebøker, romaner, biografier og gavebøker.
Forlaget ble grunnlagt i 1983 av ekteparet Heidi Lysåker Andersen og Svein Andersen i Sudndalen i Hallingdal. Den første boken som ble utgitt, var Aldri for gammel for Gud samt tre barnebøker om Jesus. Fra sitt hjem drev de forlaget som familiebedrift. Alt året etter, i 1984, ble boken Aldri for gammel en bestselger, og den ble etterfulgt av Når dine penger blir verdiløse. Bedriften vokste raskt, og de måtte leie lagerplass hos Hermon høyfjellshotell.
I 1997 flyttet Hermon Forlag til Kjeller utenfor Oslo. Forlaget fortsatte å vokse i årene som gikk, gjennom en stadig bredere utgivelsesprofil og gjennom oppkjøp av andre forlag. Hermon Forlag har økt omsetningen 170 ganger fra 1983 (tall fra 2011). Målt i både omsetning og antall utgivelser har forlaget siden 2007 vært rangert som det største av de forlagene i Norge som har en kristen profil.
Forlaget står gjennom datterforlaget Bibelforlaget bak den norske bibeloversettelsen Bibelen Guds Ord. De står også bak imprint-forlaget Genesis.


== Eksterne lenker ==
hermon.no: Hermon forlag
hermon.no: Om forlaget
Ørkenhubro

Ørkenhubro (Bubo ascalaphus) er en ugle i slekten
Bubo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) ørkenhubro i Encyclopedia of Life 
(en) ørkenhubro i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ørkenhubro hos Artsdatabanken 
(en) ørkenhubro hos ITIS 
(en) ørkenhubro hos NCBI 
(en) Kategori:Bubo ascalaphus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bubo ascalaphus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bubo ascalaphus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ørkenhubro på owlpages.com
Morten W. Gjul

Morten Walseth Gjul (født 20. januar 1973) er en norsk billedkunstner og pedagog med akvarell som hovedfelt.

Gjul bor og arbeider på Flatanger i Nord-Trøndelag, men er opprinnelig fra Gyl i Tingvoll kommune. Han er lærerutdannet, og har sin kunstfaglige utdanning via kurs og samarbeid hos noen av Nordens største akvarellister: Arne Isacsson, Lars Holm, Peder Mauseth og Morten Paulsen 
Han arbeider for det meste innenfor den moderne akvarelltradisjon, startet nettopp av professor Arne Isacsson. Gjul har deltatt på over hundre akvarellutstillinger og mottatt en rekke stipender/utmerkelser, bl.a. Tæl-stipend fra Sparebank1, Kunstnerstipend fra Sparebank1 under MNK 04, Publikumsprisen under MNK si festivalutstilling 05 og pris for lovende akvarellist av Isacsson under MNK 03. Han har representert Norge under akvarellbienaler både i Italia og Serbia.
Nordisk lys, forlatte hus, gold natur og spor etter mennesker i naturen har preget hans bildeverden de siste årene. Han definerer seg selv innen kategorien «romantisk realisme». Gjul jobber også noe med foto og grafisk design, hovedsakelig naturfoto.
Han har holdt en rekke kurs, b.l.a. for Midt-Nordisk Kunstfestival, Akvarellmuseet i Sverige og som fast kursholder for Nordens største kunstmagasin Kunst. 
Gjul startet i 2005 kunstnergruppen Vannkraft sammen med Mosjø-kunstnerne Stig-Ove Sivertsen og Per Vikan. De har minst to utstillinger i lag i løpet av året. De arrangerte også sommeren 2008 Norden største akvarell-workshop i Mosjøen under Galleria kunstfestival.
Aden

Aden er en havneby i Jemen. På dette stedet var det bosetting fra en gang mellom 400- og 600-tallet f.Kr. Byen har to deler: Havnebyen (Little Aden), som er den moderne byen, og Madinat ash-Sha'b, som er gamlebyen og der regjeringsbygningene befant seg. Forstedene Khormaksar og Sheikh Othman ligger nord for gamlebyen, og mellom dem ligger Adens internasjonale flyplass. Aden var hovedstad i Syd-Jemen. Etter at (Nord-)Jemen og Sydjemen ble forent, har Aden blitt en tollfri sone.


== Historie ==
Aden har vært et handelssenter siden antikken. I middelalderen var Aden omslagsplass for hele Den arabiske halvøys handel samt omskipningshavn for det sørlige Asias og det østre Afrikas naturalia og Europas fabrikkvarer. Etter oppdagelsen av sjøveien om Kapp det gode håp begynte Aden å tape sin store betydning, og i 1839 hadde denne verdenshandelens by sunket ned til en fattig by, som samme år ved en traktat ble avstått til Det britiske ostindiske kompani. Britene måtte imidlertid de påfølgende årene ta til våpenmakt for å ta området i besittelse. Det området som britene tok i besittelse innskrenket seg til den lille vulkanske halvøyen. På østre nes på halvøyen ligger byen Aden (54 km²). I 1868 kjøpte britene halvøya vest for, Djebel Hasan eller Little Aden (39 km²), av sultanen av Lahej, og i 1882 en smal kyststrekning som forener de to halvøyene (88 km²).
Under første verdenskrig forekom gjentatte stridigheter mellom osmaner og briter i området rundt Aden. I juli 1915 ble en liten engelsk styrke slått ved Lahej, nord for Aden. I 1916 ble osmanene beseiret ved Subar, like sør for Lahej, og den 11. desember 1918 kapitulerte de osmanske styrkene i området.Byen ble senere styrt fra Bombay frem til 1937, da Aden ble kronkoloni. Aden ble sammen med det blivende Sør-Jemen en selvstendig stat i 1967 og var landets hovedstad. Etter at [Nord-]Jemen og Sør-Jemen ble forent i 1990, er Aden blitt en tollfri sone.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aden – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ratifisering

Ratifisering kommer fra latin av ratus fastsatt, gyldig og facere gjøre og viser til den handlingen et styringsorgan eller myndighet gjør når den godkjenner eller stadfester en avtale eller traktat mellom to parter som endelig og bindende.
Et resultat, eller en rekord kan også være gjenstand for en ratifisering, der en overordnet organisasjon har autoritet til å vurdere resultatet og de forholdene den ble oppnådd under. En slik ratifisering vil gjøre resultatet eller rekorden offisielt anerkjent.


== Ratifikasjon av traktater ==


=== Norge ===
I Norge er det bestemt at det er Kongen som ratifiserer traktater.


== Referanser ==
Skytteansk professorat

Skytteansk professorat (svensk:Skytteanska professuren i statskunskap och vältalighet) er et professorat innen retorikk og statskunnskap, men ble opprinnelig opprettet innen retorikk og politikk. Professoratet ble opprettet ved Uppsala universitet av Johan Skytte 1622, og er trolig det eldste professoratet innen statskunnskap i verden.
Til underhold av innehaveren av professoratet, gav Johan Skytte bort gårder han var innehaver av, blant annet en sentralt beliggende eiendom som siden ble kalt Skytteanum. Før holdte universitetet samtlige professorer med bosted, Skytteanum er den eneste eiendommen som fortsatt blir brukt til dette formålet.
Professoratets innehaver, som av Gustav II Adolf er sikret full likestilling med de andre professorene, skal ifølge innstiftelsesbrevet bare ansettes av Skytte og hans arvinger på svärdssiden (dvs herresiden), og, hvis slekten dør ut på herresiden, av døtrenes mannlige avkom, sålenge de er adelige. Patronatet gikk fra Skyttes sønn til Skyttes dattersønn grev Göran Göransson Gyllenstierna, og tilkommer for tiden hovedmann i slekten Mörner af Morlanda. Patronus underretter nå sitt valg av ny professor skytteanus til universitetskonsistoriumet, som bekrefter valget dersom de godtar patronus' valg.


== Fullstendig liste over skytteanske professorer ==
1624–1627 – Johannes Simonius
1628–1630 (stedsfortredende), 1630–1642 – Johannes Loccenius
1642–1647 – Johann Freinsheim
1647–1679 – Johannes Schefferus
1682–1697 – Elias Obrecht
1698–1716 – Johan Upmarck Rosenadler
1717–1738 – Johan Hermansson
1738–1780 – Johan Ihre
1781–1787 – Jakob Axelsson Lindblom
1787–1803 – Jakob Frederik Neikter
1805–1838 – Olof Kolmodin d.y.
1839–1841 – Carl Thomas Järta
1843–1861 – Olof Wingqvist
1862–1882 – Wilhelm Erik Svedelius
1882–1900 – Oscar Alin
1901–1916 – Simon Boëthius
1916–1922 – Rudolf Kjellén
1922–1923 (stedsfortredende) – Georg Andrén
1923–1947 – Axel Brusewitz
1947–1972 – Carl-Arvid Hessler
1972–2008 – Leif Lewin
2008-d.d. – Li Bennich-Björkman


== Kilder ==
Deler av denne artikkelen er bearbeidet tekst fra Nordisk familjebok, utgitt 1904-1926.
Bomuldsfabriken Kunsthall

Bomuldsfabriken Kunsthall er et kunstgalleri i Arendal i Aust-Agder fylke. Galleriet ble åpnet i 1994, og er i dag en anerkjent kunstinstitusjon.
Bomuldsfabriken Kunsthall holder til i en gammel industribygning som ligger nær ved Torbjørnsbu gruver. Bygningen rommet opprinnelig et bomullsveveri fra slutten av 1800-tallet. I 1990 sto lokalene ledige og det lokalhistoriske miljøet i Arendal lette etter et formål bygningen kunne anvendes til. I 1992 kjøpte Arendal kommune bygningen. I 1994 ble bygningen rehabilitert for å brukes som kunstgalleri. 
Harald Solberg ble ansatt i 1997 som daglig leder og utviklet bl.a. prosjektet "Kunstarena Torbjørnsbu gruver" hvor det store dagbruddet jernmalmgruven rett bak den gamle industribygningen ble tatt i bruk som bakgrunn for kunst.  
Bomuldsfabriken har en samling av moderne norsk kunst, bl.a. arbeider av Leonard Rickhard og Bård Breivik.
Kunsthistoriker og billedkunstner Tone Lyngstad Nyaas ble i 2020 ansatt som daglig leder for Bomuldsfabriken Kunsthall. 


== Se også ==
Formidlingssenter


== Eksterne lenker ==
Bomuldsfabrikens nettsted
To hus tett i tett

To hus tett i tett var en barneserie på syv episoder som gikk på NRK barne-TV fra 1985 til 1989. Produksjonen var en doku-dramaserie som ble spilt inn Fjellveien i Bergen og handlet om familien Sandberg, som bestod av foreldrene Signe og Sverre, og barna Sigri, Sveinung, Synne og Sigbjørn. Datteren Sigri var også seriens fortellerstemme. Regien var ved Liv og Haakon Sandberg, som også var besteforeldrene i familien. Liv Sandberg hadde også skrevet manuset til serien, herunder all dialog.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) To hus tett i tett på Internet Movie Database 
(no) To hus tett i tett hos Filmfront 
(no) To hus tett i tett på NRK TV
Marianne Borgen

Marianne Borgen (født 2. juni 1951 i Oslo) er ordfører i Oslo og mangeårig politiker for SV.
Borgen er utdannet cand.sociol. med embetseksamen i sosiologi fra Universitetet i Oslo i 1979. Borgen har permisjon fra stilling i Redd Barna. Hun har tidligere vært blant annet avdelingssjef for Sosial- og familieavdelingen ved Fylkesmannen i Oslo og Akershus, konsulent i Kommunal- og arbeidsdepartementet og faglig leder ved Barneombudets kontor.
Borgen satt i Oslo bystyre fra 1979 til 1983, og deretter fra 1995. Borgen sitter i Kultur- og utdanningskomiteen, og har tidligere sittet i Finanskomiteen, Helse- og sosialkomiteen og ledet Samferdsels- og miljøkomiteen. Borgen var SVs ordførerkandidat ved kommunevalgene i 2007, 2011 og 2015.
Borgen er født og oppvokst i Groruddalen og bor i dag på Østensjø. Hun er søster til journalist Erling Borgen. Hun er gift med Lars B. Kristofersen, har tre barn.


== Annet ==
I hennes første periode som bystyrerepresentant, vakte det oppsikt da hun ammet sine barn i bystyresalen.


== Utmerkelser ==
Borgen ble i 2017 utnevnt til storridder av Den islandske falkeorden i forbindelse med statsbesøket til Islands president i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marianne Borgen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marianne Borgen på Internet Movie Database 
(no) Marianne Borgen hos Stortinget 
(no) Marianne Borgen hos Norsk senter for forskningsdata
Bård Folke Fredriksen

Bård Folke Fredriksen (født  26. august 1967 i Oslo) er en norsk politiker (H). De siste årene frem til stortingsvalget 2021 var han statssekretær i Kulturdepartementet.


== Bakgrunn og utdanning ==
Han vokste opp på Nordberg og Tåsen i Oslo, og har senere vært bosatt på Torshov, Grefsen og Kjelsås. Han har studiekompetanse fra Berg videregående skole fra 1986 og bachelorgrad i offentlig rett og statsvitenskap, med spesialfag i arbeidsrett, fra Universitetet i Oslo fra 1996. Han arbeidet med salg og markedsføring i Teknisk Presse AS, som utgir fagbladet Ingeniørnytt, 1988–1990 og som organisasjonssekretær i Aksjonærforeningen i Norge.


== Politisk arbeid ==
Fredriksen begynte sitt politiske arbeid i Norges Gymnasiastsamband og Berg Unge Høyre da han var elev på videregående skole. Han var leder i Oslo Unge Høyre 1990–1991, leder i Sagene-Torshov Høyre, leder i kommunens 17. mai-komité i 1994 og ansatt som politisk sekretær i Unge Høyres Landsforbund tidlig i 1990-årene.Siden 1992 har Fredriksen vært medlem av Oslo bystyre. Han var medlem av kultur og utdanningskomiteen i bystyret 1992–1995, nestleder i bystyregruppen 1995–1999 og leder i finanskomiteen 1995–1999. Som 3. vararepresentant til Stortinget 1993–1997 møtte han i fire dager. Fredriksen var byråd for kultur og utdanning 1999–2000 og byråd for eldre og bydelene 2000–2001. I 2001 gikk han tilbake til bystyret som Høyres gruppeleder og leder i finanskomiteen. Fredriksen ledet Oslo Høyres programkomité foran valget i 2003.  Han var byråd for byutvikling fra 2009 til 2015 i byrådet Røsland. Han var statssekretær for daværende kulturminister Linda Hofstad Helleland i regjeringen Solberg fra januar 2016 til januar 2018. Fra 2018 er han leder av politisk avdeling i Høyres sekretariat på Stortinget. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bård Folke Fredriksen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Bård Folke Fredriksen hos Stortinget 
(no) Bård Folke Fredriksen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) «Bård Folke Fredriksen». Oslo Høyre. Arkivert fra originalen 4. desember 2014. Besøkt 28. november 2014.