jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hugo Celmiņš

Hugo Celmiņš (født  30. oktober 1877 i Lubāna, død 30. juli 1941 i Moskva i Sovjetunionen) var en latvisk politiker i det selvstendige Latvia i mellomkrigstiden. Han var Latvias statsminister av den latviske bondeunionen fra 19. desember 1924 til 23. desember 1925 og fra 1. desember 1928 til 26. mars 1931.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hugo Celmiņš – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gunnar Engedahl

Gunnar Engedahl (født 10. desember 1919, død 23. mars 1969) var en kjent norsk sanger og låtskriver i norsk platehistorie. Han er mest kjent for sitt samarbeid med Erling Stordahl, til inntekt for Norges Blindeforbund; begge var blinde. De var aktive på platemerket Odeon. EMI gav i 2007 ut en samle-CD, Diamanter – Vil Du Gjøre Verden Bedre, med Gunnar Engedahl og Erling Stordahl.


== Eksterne lenker ==
Ballade:* Engedahl og Stordahl
Den galante stilen

Den galante stilen (også førklassisk og rokokkomusikk) er en musikalsk stilretning fra 2. halvdel av 1700-tallet i overgangen mellom barokkmusikken og klassisismen.


== Historikk og beskrivelse ==
Stilen oppsto i senbarokken, som en reaksjon på barokkens strengt polyfone stil, og betegner i større grad en måte å skrive musikk på enn en epoke. Tidsmessig falt førklassisisme sammen med de visuelle kunstartenes rokokkotid, og da musikkstilen i et visst monn også kan sies å dele noen kjennetegn med tidens visuelle kunst, eksempelvis friskhet, tilgjengelighet og sjarme, kalles den iblant «rokokkomusikk».

Viktige kjennetegnNært opp til bel canto-idealene (sangbarhet, naturlighet, forståelighet)
Gjennomsiktig lydbilde med få stemmer og en dominerende melodistemme
Enkle, men virkningsfulle harmoniske forløp
Korte og enkle melodifraser som ofte gjentas
Elegant melodikk og ornamentering


== Den følsomme stilen ==
I Tyskland oppsto «den følsomme stilen» (empfindsamer Stil) som en intensivering av den galante stilen. Sentralt står friheten til å uttrykke følelser, og musikken er full av overraskelser som brå, hyppige og uventede modulasjoner, teksturendringer, pauser, uvanlige melodivendinger, uforberedte dissonanser og plutselige sforzandi.


== Viktige komponister ==
Førklassisismen ble gjerne delt opp de fire «skolene»: Paris (galant), Berlin (følsom),  Mannheim (mellom de to forannevnte) og Wiener (forløper for wienerklassisismen).

Carl Philipp Emanuel Bach (følsom stil, Berlinerskolen)
Johann Christian Bach
Wilhelm Friedemann Bach
François Couperin (galant stil, Paris-skolen)
Bernhard Joachim Hagen
Giovanni Battista Pergolesi
Domenico Scarlatti
Johann Stamitz (Mannheimerskolen)
Carl Stamitz (Mannheimerskolen)
Georg Philipp Telemann (i sene verk)
Johann Joachim Quantz
Matthias Georg Monn (Wienerskolen, begynnende sonatesatsform)Fra Kristiansand kom norsk-dansk-tyske Johan Henrik Freithoff, som til dels skrev i galant stil.


== Litteratur ==
Elisabeth Th. Hilscher-Fritz: «Vorklassik» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
Dagmar Glüxam: «Mannheimer Schule» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.


== Eksterne lenker ==
Martins Komponistentabelle, tidslinjer over komponister fra ulike epoker
Jānis Pauļuks

Jānis Pauļuks (født 12. novemberjul./ 24. november 1865greg. i Lielsesava i Latvia, død 21. juni 1937 i Bauskas i Latvia) var en latvisk politiker i det selvstendige Latvia i mellomkrigstiden. Han var Latvias statsminister av den latviske bondeunionen mellom 27. januar og 27. juni 1923.


== Biografi ==


=== Tidlig liv ===
Jānis Pauļuks ble født den på Gaven-Pauļuku-gården i Lilelsesavā, som da var en del av det russiske keiserriket. Faren arbeidet som utleier. Læring begynte på nabostaten coaching. Deretter avsluttet Svinto pagastskolu. I de neste fire årene studerte han ved Jelgava realskole, men på grunn av mangel på midler så kunne han ikke fortsette utdannelsen. Kort tid arbeidet med coaching. 1886. Tiltredelsen av Riga Polytechnic Institute i Faculty of Engineering, som avsluttes i 1892. året med prisverdig artikkelen. To somre mellom studiene var elev av jernbanen arbeid. Studien var aktivt involvert i fraternities "Selonija", som senere ble en del av tidligere studenter.


=== Politisk karrière ===
Den 19. juni 1921 ble den 24. november 1865 Pauļuks utnevnt som transportminister i statsminister Zigfrīds Anna Meierovics' regjering. Den 27. juni 1923 etterfulgte han Meierovics som statsminister. Samtidig overtok han stillingen som utenriksminister mens han samtidig hadde stillingen som transportminister. Men Pauļuks regjeringstid varte kun i noen måneder inntil den 27. juni, hvoretter Meierovics igjen tiltrådte statsministerembetet.
Meierovics innkalt ham igjen til stillingen som transportministeren, og denne posten holdt Pauļuks også i den etterfølgende regjeringene til Voldemars Zāmuels og Hugo Celmiņš inntil han trakk seg den 23. desember 1925.
I 1934 ble han sammen med Kārlis Ulmanis tildelt en æresdoktorgrad ved Latvias universitet i Riga.
Jānis Pauļuks døde 21. juni 1937, 71 år gammel.


== Se også ==
Latvia
Latvias historie
Liste over Latvias statsministre
Matjessild

Matjessild er modnet sild som er en spesialitet i Nederland. Silden blir først renset, og gjellene og innvollene fjernes, men bukspyttkjertelen beholdes. Det er enzymer fra bukspyttkjertelen som gjør at fisken «modner». Den rensede silden saltes og legges i tønne. Saltmengden regulerer hvor fort fisken modner, mer salt gir senere modning.
I Nederland kalles matjessild «Hollandse Nieuwe» hvis den er fanget i mai eller juni, når silden er fetest. For å få navnet «Hollandse Nieuwe» skal silden inneholde minst 16% fett.
Etter lagring rengjøres fisken. Den spises ofte med finhakket løk, og tradisjonelt spiser man fisken hel, ved å holde i halen og la den gli ned i munnen.
Ordet matjessild kommer fra det nederlandske navnet på retten, maatjesharing, som betyr «jomfrusild». 
Også i Sverige har man en rett som kalles matjessill.  Det er fersk sild nedlagt med eddik og krydder, og altså ikke saltet og modnet. Den er, sammen med nypoteter, rømme og gressløk en vanlig rett i svenskenes midsommarmåltid.
Kjersti Knudssøn

Kjersti Knudssøn (født 4. november 1968) er en norsk journalist og produsent i NRK Hordaland.


== Erfaring ==
Knudssøn har jobbet som journalist i NRK siden 1993, og har vært tilknyttet Brennpunkt-redaksjonen i Bergen siden 2002 hvor hun har produsert en rekke dokumentarer.


== Priser og utmerkelser ==
I 2006 vant hun, sammen med kollega Synnøve Bakke,SKUP-prisen for 2005 for NRK Brennpunkt-programmene «Kvikksølvjentene» og «Kvikksølvbarna» om kvikksølvskader på tannlegeassistenter.I 2008 vant de samme to kollegene prisen «sølvparaply nyhet» for Brennpunkt-dokumentaren «Mitt skip er lastet med...» om sykdomsutbruddene i Sløvåg som viste seg å være en konsekvens av svovelutslipp fra Vest Tank-ulykken i 2007. De vant også SKUP-prisen for samme program.I 2010 ble de to tildelt Daniel Pearl Award for Outstanding International Investigative Reporting for sitt arbeid med å avsløre Trafiguras virksomhet der også Sløvåg-eksplosjonen inngikk. Prisen ble tildelt av International Consortium of Investigative Journalists og ble tildelt Brennpunkt-journalistene sammen med de britiske journalistene Meirion Jones og Liz Mackean fra BBC Newsnight og David Leigh fra The Guardian samt Jeroen Trommelen fra den nederlandske avisen De Volkskrant. Prisen ble tildelt for at «journalistene avslørte hvordan et mektig oljehandelfirma prøvde å dekke over at 30 000 vestafrikanere ble forgiftet».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Kjersti Knudssøn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
FM 24/29

Fusil-mitrailleur modèle 1924 M29 er et fransk lett maskingevær.
Det var standard lett maskingevær for det franske forsvar fra tidlig 1930-tallet til 1950-tallet. Det var ferdig designet i 1924, og hovedproduksjonen startet i 1929, da kamret i det nye kaliberet 7,5 x 54 mm French, da forsøk med andre kalibere ikke fungerte.


== Se også ==
Liste over maskingeværer
Liste over vanlige infanterivåpen fra andre verdenskrig
Borgarahreyfingin

Borgarahreyfingin (Borgerbevegelsen), eller Borgarahreyfing – Þjóðin á þing (Borgebevegelsen – Folket til Tinget) er et politisk parti på Island. 
Partiet ble etablert i 2009, og har sitt utspring i flere grasrotbevegelser som ønsket store endringer i regjeringen, særlig de grupperingene som demonstrerte utenfor Alltinget i etterkant av finanskrisen i 2008, som førte til at Geir H. Haardes andre regjering måtte går av. De ønsker bl.a. endringer i grunnloven og valgloven, for å sikre enkeltpersoner større mulighet til å bli valgt inn på Alltinget. 
De har tre hovedmålsettinger:
Fortiden – en nøytral utredning av kollapsen i den islandske økonomien
Nåtiden – krisetiltak for å hjelpe privatpersoner og selskaper
Framtiden – demokratiske reformer og en ny grunnlovPartiets første formann er Herbert Sveinbjörnsson. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Borgarahreyfingin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (is)
Kuskjær

Kuskjær er ei lita øy som ligger rett utenfor Sauøya i Halden. Kuskjær er hekkeområde for sjøfugl, og sammen med nærliggende holmer og skjær er den gitt biotopvern etter viltloven som Kuskjæra biotopvernområde.


== Referanser ==
Microsoft Foundation Classes

Microsoft Foundation Classes (MFC) er et programvarebibliotek som forenkler bruken av Microsoft Windows' API-kall i C++, og som tilbyr et standard rammeverk for applikasjoner. 
MFC ble introdusert i 1992 sammen med Microsofts C/C++-kompilator for 16-bits Windows. MFC 8.0 ble utgitt med Visual Studio 2005, og MFC 9.0 kom med Visual Studio 2008. 


== Versjoner ==
1 Ekspress-versjonene av Visual Studio inkluderer ikke MFC-bibliotekene.


== Eksterne lenker ==
MSDN MFC Reference (engelsk)
Liste over maskingeværer

Liste over maskingeværer i sorterbar tabell.


== Se også ==
Liste over automatgeværer
Pål O. Nissen

Pål Oscar Nissen (født 26. februar 1963 i Trondheim) regissør og produsent. Han startet sin karriere i NRK U og ble kalt arkitekten bak U sin spesielle stil. 
Han har bred erfaring fra både dokumentar, dama og komedie. Av priser kan nevnes Gullruten for beste musikkvideo (Vårofferet med Oslo filharmoniske orkester), Gullruten for beste dokumentar og Prix Jeunesse for beste ungdomsdokumentar (U: Sør-Afrika) i konkurranse med 75 TV-kanaler fra 62 land og Gullruten for beste drama (Fox Grønland). Denne dramaserien fikk også Amanda for beste TV-drama. 
Nissen har også vært prosjektleder for større serier som Livet er Svalbard produsert av Dinamo Story for NRK. Han har hatt regi på TV-seriene Melonas og to sesonger med Borettslaget for NRK, sistnevnte også medforfatter.  Fra 2009 til 2013 jobbet Nissen som produsent i NRK-Drama og produserte "Schmokk" og "Hjem". Fra 2013 til 2015 hadde Nissen regi på to sesonger av komedien "Side om side" for NRK Underholdningsavdelingen. Fra 2016 til d.d. jobber Nissen som produsent i NRK Radioteatret.     


== Eksterne lenker ==
(en) Pål O. Nissen på Internet Movie Database
Christoph Harbsmeier

Christoph Harbsmeier (født 16. april 1946 i Göttingen i Tyskland) er en tysk sinolog tilknyttet Universitetet i Oslo. 
Han tok doktorgrad ved Universitetet i København i 1981 med et arbeid om klassisk kinesisk språk: Aspects of Classical Chinese Syntax. Han ble tilknyttet Universitetet i Oslo i 1980 og ble professor der i 1985. 
I 2005 ble han tildelt Universitetet i Oslos forskningspris, og i 2008 utmerkelsen Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning.


== Bibliografi ==
Wilhelm von Humboldts Brief an Abel-Rémusat und die philosophische Grammatik des Altchinesischen, bd. 17 av Grammatica Universalis, Stuttgart 1979
Aspects of Classical Chinese Syntax, København 1981
«Confucius Ridens. Humour in the Analects», i: Harvard Journal of Asiatic Studies 50, 1990, s. 131–161
«The Mass Noun Hypothesis and the Part-Whole Analysis of the White Horse Dialogue», i Henry Rosemont (red.): Chinese Texts and philosophical contexts, La Salle 1991
«Language and Logic in Traditional China», i Joseph Needham: Science and Civilization in China, Cambridge 1998
«Authorial Presence in Some Pre-Buddhist Chinese Texts», i Viviane Alleton og Michael Lackner (red.): De l'un au multiple. Traduction du chinois vers les langues européennes, Paris 1999
«Weeping and Wailing in Ancient China», i Halvor Eifring (red.): Minds and Mentalities in Traditional Chinese Literature, Beijing 1999, s. 317–422
«The Rhetoric of Classical Chinese Literature», i Victor H. Mair (red.): History of Chinese Literature, Columbia 2001
Thesaurus Linguae Sericae. An historical and comparative encyclopaedia of Chinese conceptual schemes (sammen med blant andre Jens Østergaard Petersen), 2001–


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Christoph Harbsmeier i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Christoph Harbsmeier i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Jay Needham

Jay Needham (født 30. september 1984) er en amerikansk fotballspiller som spiller for Austin Aztex. 
Needham spilte tidligere for Alta IF og spilte så å si alle kampene i 2008-sesongen. Han har tidligere spilt for Puerto Rico Islanders i USA sin nest øverste divisjon, og ble kåret til årets nykommer der i 2007. Vinteren i 2010 gikk turen tilbake til hjemmelandet og klubben Austin Aztex


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jay Needham – Transfermarkt 
(en) Jay Needham – Soccerway 
(en) Jay Needham – FBref
Kegon-shū

Kegon-shū (katakana:  ケゴンシュウ, uttalt [kegõɴ], og i noen dialekter [keŋõɴ]) er den japanske avleggeren av den kinesiske mahāyāna-skolen Huāyán zōng.
Skolen nådde Japan i året 736, da den buddhistiske presten Rōben (689-722), opprinnelig fra Hossoskolen, inviterte den koreanske munken Simsang (kinesisk: Shĕn Xiáng, 審祥, d. 742) til å holde lektyrer om Avataṃsaka sūtraen ved tempelet Konshu-ji.
Keiser Shōmu (724-748) ønsket å styre Japan i henhold til de holografiske prinsipper i Kegon, og grunnla det store klosteret Tōdai-ji (det østlige kloster) som en forlengelse av det vestlige (Konshu-ji). I 752 dedikerte han Daibutsu, den kollossale bronse-statuen av Buddha Vairochana, som var malt av den sør-indiske munken Bodhisena i årene 704-706, til Tōdai-ji. Tempelet er fortsatt hovedsete for Kegon.
Rōben ble den første patriark i Japan. Andre profilerte skikkelser i Japan var hans samtidige Gyōki, som sammen med keiseren deler æren som grunnleggeren av Tōdai-ji, og Gyōnen (1240–1321) som fornyet Kegon-skolen.
Johs. Bøhn

Johannes Bøhn (født 7. mars 1892 i Målselv, død 2. februar 1948 i Oslo) var en norsk politiker (H) og fagforeningsmann.
Han var viseformann i Oslo Unge Høyre 1922–1924, medlem av Unge Høyres sentralstyre 1924–1930, Unge Høyres formann 1924–1925 og medlem av Høyres sentralstyre. Han var også medlem av Oslo bystyre.Bøhn var kontorfullmektig i papirforretningen Emil Moestue AS i Oslo. Han la også ned et viktig arbeid som tillitsmann i Norsk Handels- og Kontorfunksjonærers Forbund.Han var sønn av skogforvalter Gustav Anton Bøhn (1845–1911) og Elida Marie Tronsen (1853–1941) fra Ullensaker. Farfaren Lars Sigvart Bøhn var ordfører i Ullensaker.


== Referanser ==
Johannes Quasten

Johannes Quasten (født 3. mai 1900 i Homberg i Tyskland, død 10. mars 1987 i Freiburg im Breisgau) var en katolsk teolog og patristiker.


== Liv og virke ==
Quasten studerte katolsk teologi ved Westfälische Wilhelms-Universität i Münster. I 1926 ble han presteviet. I 1927 tok han under F.J. Dölger i Münster doktorgraden med et arbeid om Musik und Gesang in den Kulten der heidnischen Antike und christlichen Frühzeit. Videre studier fulgte i 1927-1929 i Roma ved Pontificio Istituto di Archeologia Cristiana; samtidig var han kapellan ved Campo Santo Teutonico. 
Etter konflikter med det nasjonalsosialistiske regime og tap av venia legendi flyttet han til Roma. Takket være formidling fra Clemens August Graf von Galen og anbefaling fra kardinalene Pacelli (den senere pave Pius XII) og Mercati ble han i 1938 professor ved Catholic University of America i Washington D.C. Fra 1945 til 1949 var han dekan for dets teologiske fakultet, og fra 1949 senator for universitetet. 
Quasten er forfatter at flerbindsverket Patrology om den teologiske og dogmehistoriske utvikling. Det ble et standardverk for engelsktalende interesserte.  
Han var på oppdrag av pave Johannes XXIII i 1960 med på å forberede sakspapirer for det annet vatikankonsils arbeid med den katolske liturgi, og i 1964 utnevnte pave Paul VI ham til Consultor Consilii ad exsequendam Constitutionem de sacra Liturgia.


== Referanser ==
Fazang

Fazang (kinesisk: 法藏, pinyin: Fāzàng, Wade-Giles: Fa-tsang, født 643 i Chang'an i Kina, død 712 samme sted), tidvis kalt Xiánshŏu Fǎzàng (pinyin: 賢首法藏), var en kinesisk buddhistisk munk under Tang-dynastiet, som på grunn av sitt arbeid med å konsolidere og popularisere den kinesiske mahāyāna-buddhistiske retningen Huayan zong, regnes som den tredje av skolens fem patriarker.
Fǎzàng betyr ordrett «dharmas oppbevarer». I Korea er han kjent under navnet Beopjang (hangul: 법장, McCune-Reischauer: Pŏpjang), i Japan som Hōzō (katakana: ホウゾウ) og i Vietnam som Pháp tạng.
I løpet av sitt liv skal Fǎzàng ha forfattet mer enn hundre tekster av varierende størrelse. Den kinesiske buddhistiske kanon har bevart 29 tekster som bærer hans navn, hvorav 22 finnes i Taishō Shinshū Daizokyō, mens syv tekster bare forekommer i Dainippon Zokuzōkyō.
Fǎzàng forfattet en av de tre viktigste kommentarene til Ashvagoshas tekst vekkelsen av mahāyāna-troen, under tittelen «kommentar til vekkelsen av mahāyāna-troen» (kinesisk: 大乘起信論義記, pinyin: Dàshèng qǐxìnlùn yìjì). I 2004 ble den utgitt i engelsk oversettelse.


== Referanser ==
Alf Klingenberg

Alfred «Alf» Klingenberg (født 8. september 1867 i Trondheim, død 20. april 1944 i Østre Gausdal) var en norsk pianist og komponist.
Klingenberg var elev av Erika Nissen og deretter ved MH i Berlin. Han debuterte i Kristiania i 1896. Deretter virket han fra 1903 i USA, hvor han etter flere års lærergjerning i 1912 åpnet sin egen musikkskole, DKG Institute of Musical Art i Rochester, New York. Skolen vakte industrimannen George Eastmans interesse, at han i 1919 kjøpte hele skolen. I 1921 ble den gjort om til Eastman School of Music, med Klingenberg som skolens første rektor. Han ble værende i stillingen til 1923.
Klingenberg kjente mange av samtidens musikere i Europa, og han prøvde å få flere av dem knyttet til Eastman School of Music. Blant annet ble Christian Sinding tatt inn som lærer i komposisjon i årene 1921–1922. Ravel kom på en konsertturne, mens studiekameraten Jean Sibelius flere ganger lovte å komme, men stadig ombestemte seg og forble i Finland. Skolen ble meget raskt kjent over hele verden, og studentene strømmet til. I 1924 overtok komponisten Howard Hanson som skolens nye rektor.
Fra 1924 var Klingenberg for det meste bosatt i Frankrike.


== Litteratur ==
Helge Bergh Kragemo 1979: «Klingenberg, Alf». I: Kari Michelsen (red): Cappelens musikkleksikon, bind 4. Oslo: Cappelen. ISBN 82


== Referanser ==
Holmboe

Holmboe er en norsk slekt som kom fra Jylland, Danmark, til Norge med brødrene Jens Olsøn Holmboe (død 1743) og Hans Olsøn Holmboe (død 1762) i 1705 henholdsvis 1716. Navnet er beskyttet etter navnelovens bestemmelser (Lov om personnavn, navneloven § 3.Frie, beskyttede og nye etternavn). Ifølge Statistisk sentralbyrå er det 178 personer med slektnavnet Holmboe.


== Slektsvåpen ==
I blått skjold et lindetre mellom et (heraldisk) venstreskråstilt anker og et hus med tak, vinduer og dør, alt av sølv og på en grønn «holme» (kan heraldisk være gjengitt som en skjoldfot dannet av et buesnitt). Hjelmtegnet er et lindetre. Hjelmkledet og vulsten er av blått og hvitt.
Våpenskjoldet er dermed et såkalt talende våpen; det viser den som bor i et hus på en holme i et vann symbolisert ved ankeret.

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
G.F. Holmboe: Slekten Holmboe, Oslo 1944
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag 1976)
Herman L. Løvenskiold: Heraldisk nøkkel, Oslo 1978
Harald Nissen og Monica Aase: Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim, Trondheim 1990
Invincible

Denne artikkelen handler om Michael Jacksons album. For 5ives album, se Invincible (album). For Carolas sang, se «Invincible»Invincible er det siste studioalbumet av Michael Jackson. Det er spilt inn mellom 1997 og 2001 og utgitt i 2001 av Epic, og produsert av Michael Jackson, Rodney Jerkins, Teddy Riley, Kenneth Edmonds, R. Kelly og Dr. Freeze. Albumet har tre singler: «You Rock My World», «Cry» og «Butterflies».


== Sporliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) Invincible på Discogs 
(en) Invincible på MusicBrainz 
(en) Invincible på Spotify 
(en) Invincible på AllMusic
Töysä

Töysä er en tidligere kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen hadde cirka 3 200 innbyggere og et areal på 390,82 km² hvorav 11,42 km² var vann. Töysä var en finskspråklig kommune som grenset til kommunene Alajärvi, Alavo, Kuortane, Virdois og Etseri.
Den 1. januar 2013 ble Töysä slått sammen med Alavo.


== Referanser ==
Silkebomullstre

Silkebomullstre (Ceiba pentandra) er et veldig stort tropisk tre, som hører til subfamilien Bombacoideae. Treet kan skrives tilbake i tiden før vår tidsalder. 
Ceiba er navnet på en av slekten av mange arter av store trær som finnes i tropiske områder inkludert Mexico, Sentral-og Sør-Amerika, Bahamas, Belize, Karibia, Nord-Sør-Amerika og Vest Sør-Amerika, Jomfruøyene, Vest-Afrika og Sørøst-Asia.  Noen arter kan vokse opp til 150 meter høyt og vokser raskt. Treet kan se ut som et kjempestort bonsai-formet tre når de blir gamle.  Treet har røtter som brer seg ut og blir majestetisk store. Røttene blir også kolosalt store under bakken. Stammen på treet kan bli bred. Bladverket har 5 til 9 flygeblader. Blomstene er fra hvite til rosa og gule, og blomstene lukker seg om natten.
Det engelske navnet er «kapok» og det danner silkebomull og fibrer fra kapselfrukten. Treet blir også kalt silke- eller bomullstre, «Ceiba pentandra» er et stort, tropisk tre i familien Bombacaceae. Frøene inneholder inntil 25 % olje, kapokolje som er en vegetabilsk fettolje som brukes i biodrivstoff og maling, men også til såpe og som matolje. Oljen har en jodverdi på 85-100%.  Fibrene er grågule, silkelignende, og høstes når kapselen åpner seg. Ceiba Pentandra-produksjonen stammer fra Sør-Amerika, men de viktigste produksjonslandene er Thailand, Kambodsja, Laos og Vietnam. Fibrene er hule og elastiske, men har lav styrke og egner seg dårlig til spinning. Kapok ble tidligere mye brukt til stoppingsmaterialer i madrasser og puter og til varme- og lydisolasjon. På grunn av sin flyteevne, ble silken også brukt i svømmevester. Treet blir brukt som pryd eller skyggetre. 


== Historie ==
Ceiba Pentandra historien kan føres tilbake til precolumbiansk Mesoamerikanske kulturer spesielt Maya-sivilisasjon, der begrepet er det sentrale «verdens treet» som ofte er avbildet på deres antikke gjenstander. Der det var ceiba, der var det mayaer. Det beskrives i mayamytologien at de hallusinerte av saften fra treet. De brukte også silken. Et Ceibatre er omtalt som mayakulturen sitt liv. Like mye over som under bakken. (Maya underverden Xibalba). 
Honduras byen La Ceiba ble oppkalt etter et bestemt Ceibatre som vokste ned over den gamle havna. The Puerto hockey-byen Ceiba, er også oppkalt etter dette treet.  Ceiba er nasjonaltreet både i Guatemala og på Puerto Rico. 
I 1898 overga den spanske hæren på Cuba til USA, et Ceibatre som ble navngitt «Fredstreet» (Tree of Peace)(Spansk, Arbol de la Paz) utenfor Santiago de Cuba. 


== Eksterne lenker ==
(en) Silkebomullstre i Encyclopedia of Life 
(en) Silkebomullstre i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Silkebomullstre hos ITIS 
(en) Silkebomullstre hos NCBI 
(en) Silkebomullstre hos The International Plant Names Index 
(en) Silkebomullstre hos Tropicos 
(en) Kategori:Ceiba pentandra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ceiba pentandra – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ceiba pentandra – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ceiba Foundation Arkivert 8. mars 2009 hos Wayback Machine.
Ceiba