Arne Åse

Arne Åse (født 16. juli 1940) er en norsk keramiker fra Gaular i Sogn og Fjordane, og professor i keramikk ved SHKS/KHIO siden 1987.
Åses porselensarbeider har gjort ham anerkjent i både inn- og utland. Helt siden debututstillingen Forum i 1968, har Åse utforsket mangfoldigheten og mulighetene innen keramikk. I form og uttrykk er han eksperimentell. Han beveger seg fra den ene ytterkanten til den andre - fra utsmykninger (bla. British Airways, Heathrow (1998) og Tysvær Kultursenter (1993)) med tunge og flere meter store porselenstepper, til det helt florlette, i form av transparente og svært elegant utførte porselensskåler og fat.
 
Han er utdannet fra Statens høgskole for kunsthåndverk og design i Bergen 1961-65, og var lærer ved SHKS i Oslo 1969-86, deretter professor i Bergen 1986-87 og fra 1987 ved SHKS. Han har hatt eget studio hjemme på Nesodden siden 1972. I perioden 1965-72 hadde han oppdrag for Figgjo, Stavangerflint og Porsgrunds Porselænsfabrik.
Han har blitt karakterisert som «en frontfigur innen norsk studiokeramikk, og da især når det gjelder arbeidet med porselen, som jo har vært hans spesiale de siste 20 årene»Hans teknikk med akvareller på porselen er utviklet av ham selv.

«Arne Åse benytter to spesielle teknikker i sine porselensarbeider. Det ligger mange års forskning og utprøving bak det ferdige resultat Åse nå presenterer. Ja, faktisk en teoretisk, naturvidenskapelig prosess ifølge ham selv. En rekke av porselensfatene og skålene er malt i et uttrykk som minner meget om akvarell, med myke farvevirkninger. Og Arne Åse sparer ikke på farveskalaen. Nitid eksperimentering har åpnet for nye og spennende koloristiske effekter.- I den ene av teknikkene bruker jeg gjennomfarvet porselensleire til å bygge opp ulike motiver med. Farvepigmentene som er forskjellige metalloksider, blandes inn i leiren. De tynne porselensskålene og fatene dreies på vanlig dreieskive og gis derefter porselensornamentikk. Jeg maler på tørr, ubrent, sugende leire, og derfor er det viktig at penselstrøkene plasseres med omhu. Det nytter ikke å vaske dem bort igjen. For å få frem de akvarellaktige farvevirkningene, bruker jeg metallforbindelser som er oppløselig i vann.»Åse har utført flere større utsmykninger, blant annet i Sandefjord rådhus 1975, Statoils hovedkontor 1992, Kreditkassen Oslo 1977, Freia 1985 og Radiumhospitalet 1986. Han er innkjøpt av blant annet kunstindustrimuseene i Norge, Göteborg, Kunstgewerbemuseum i Berlin, Victoria and Albert Museum i London, Nationalmuseum i Stockholm. Hans første sepratutstilling kom i 1968, og han stilte ut i Kunstindustrimuseet i Oslo i 1979. 
Han er medlem av International Academy of Ceramics og mottok Jacobprisen i 1987.


== Referanser ==

LitteraturArne Åse. Keramikk, metode og teknikk. Tell forlag, 1995. ISBN 82-7522-038-6
Arne Åse. Water colour on porcelain : a guide to the use of water-soluble colourants. Universitetsforlaget, 1989. ISBN 82-00-06524-3Gunnar Danbolt. From bowl to art, Arne Åse and modern Norwegian ceramics. Stavanger: Dreyer Bok, 1994. – 223 sider. ISBN 82-7096-290-2
Tania De Bruycker. «Arne Åse : painting with light / an interview». I Ceramics, Art and Perception, nr 55, 2004. ISSN 1035-1841
Gunnar Danbolt. «Arne Åse, bollen som musikk» I: Randi Gausdal og Gunnar Danbolt (1990). Samtidskeramikk. Norsk keramikk fra 1940 til i dag. Dreyer forlag.  127 s. [Utgitt i samarbeid med Oslo International Ceramics Symposium OICS 1990]


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted