jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Craig Anton

Craig Ward Anton (født 28. august 1962 i Omaha i Nebraska) er en amerikansk skuespiller. Han er kjent for rollen i Phil fra fremtiden, hvor han spiller Lloyd Diffy, serien går på Disney Channel, Han har også noen roller i MADtv. Han har en yngre bror Brian (født 1970) og to søstre, Toni (1964) og Megan (1977).


== Filmografi ==


=== Filmer ===


=== Fjernsyn ===


== Stemmeroller ==


== Eksterne lenker ==
(en) Craig Anton på Internet Movie Database 
(fr) Craig Anton på Allociné 
(en) Craig Anton på AllMovie 
(en) Craig Anton hos The Movie Database
Jean Michel Ferri

Jean Michel Ferri (født 7. februar 1969 i Lyon) er en tidligere fransk fotballspiller.
Ferri spilte i Nantes fra 1987 til 1998 da han skrev under for den tyrkiske klubben İstanbulspor. Her ble han kun en sesong i det han ble hentet til Liverpool av Gérard Houllier for £1 500 000 28. november 1998. Han ble Houlliers første kjøp som manager for klubben. Han fikk utdelt trøyenummer 18, men han ble ingen hit, og etter kun to ligakamper ble han solgt tilbake til Frankrike og Sochaux etter sesongen. Her ble han værende til han la opp i 2000.
Ferri fikk 5 kamper for det franske landslaget.


== Se også ==
Statistikk om Liverpool FC.


== Eksterne lenker ==
(en) Jean Michel Ferri – Transfermarkt 
(en) Jean Michel Ferri – national-football-teams.com 
(en) Jean Michel Ferri – FootballDatabase.eu 
(en) Jean Michel Ferri – EU-Football.info 
(tr) Jean Michel Ferri – Mackolik.com 
(en) Jean Michel Ferri – Tyrkias fotballforbund 
Profil på LFChistory.net
Jannu

Jannu, også Kumbhakarna eller Phoktanglungma, er en vestlig del av fjellkjeden Kanchenjunga Himal, på grensen mellom India og Nepal.   Jannu ligger i sin helhet inne i Nepal, og en lang fjellrygg binder fjellet sammen med Kanchenjunga, verdens tredje høyeste fjell, i øst.
Jannu er en stor topp med bratte sider, og er kjent for sine store utfordringer for fjellklatrere. Fjellet regnes som en av de vanskeligste topper i verden å bestige, pga. sin store høyde i forhold til det omkringliggende terrenget og svært bratte sider opp mot toppen. Fjellets enorme, loddrette nordvegg har vært åsted for noe av den mest tekniske og vanskeligste klatring over 7000 meter.


== Se også ==
Liste over verdens høyeste fjell


== Galleri ==
Marina (kvinnenavn)

Marina (kyrillisk: Марина, georgisk: მარინა, gresk: Μαρινα) er et kvinnenavn med latinsk opprinnelse. Navnet har stor utbredelse og er spesielt vanlig i Georgia, Kroatia, Ukraina og Russland.


== Etymologi ==
Marina har to opprinnelser. Det kan være:

en feminin form av det latinske navnet Marinus, som betyr «til havet».
en variant av kvinnenavnet Maria.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Marina og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Marina Tsvetajeva (1892–1941), russisk dikter
Marina Abramović (f. 1946), serbisk kunstner
Marina Lewycka (f. 1946), engelsk forfatter
Marina Warner (f. 1946), britisk forfatter
Marina Sirtis (f. 1955), engelsk skuespiller
Marina Tchebourkina (f. 1965), fransk-russisk organist og musikkforsker
Marina Diamandis (f. 1985), walisisk-gresk popsanger
Marina Weisband (f. 1987), tysk-ukrainsk politiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Marina
(en) Think Baby Names: Marina
Georg Muche

Georg Muche (født 8. mai 1895 i Querfurt, død 26. mars 1987 i Lindau) var en tysk maler, grafiker og høyskolelærer.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Allerede i skolealderen var han opptatt av kunst, laget portretter av sine medelever og kopierte gamle mesterverker i oljemaleri.
Som 17-åring ga han opp gymnaset uten avsluttende eksamen. Han studerte på privatakademiet hos Anton Azbé i München. Etter bare ett år dro han videre til Berlin (1914) og fikk kontakt med gruppen omkring Galerie Der Sturm. 


=== Karriere ===
I 1916 arrangerte galleristen utstilling med 22 arbeider av den unge Muche, sammen med Max Ernst. Selv uten formalkompetanse, ble han tilsatt som lærer ved Der Sturms kunstskole som startet i september samme år. Nye utstillinger var sammen med Paul Klee og Alexander Archipenko.
Han ble innkalt til militærtjeneste i 1918, men opplevde bare kaoset da krigen – og ble pasifist av det.
I 1919 fikk han kontakt med «Novembergruppen», og derigjennom med både Dada og Bauhaus. Walter Gropius fikk ham til Weimar i 1920 for at han skulle være lærer og læremester. Han hadde stillingen som formingslæremester ved tekstilavdelingen til 1927. Han var også involvert i bygging og utforming av hus til både beboelse og industri.
Han dro tilbake til Berlin i 1927, og var lærer ved en ny kunstskole, oppkalt etter Johannes Itten. Han fikk også et professoratengasjement ved statens skole for kunst og kunsthåndverk i Breslau. Entartetheten dreide seg for hans vedkommende mest om eksperimentene med forbudte stilarter, og flere bilder ble beslaglagt. Han kom seg gjennom en del av tiden som lærer i freskomaleri.
Deretter ble han lærer for mesterelever i tekstildesign (1939 – 1958) ved ingeniørskolen i Krefeld, og fikk verkene sine stilt på documenta 1 i Kassel. Etter 1960 bodde han som fri kunstner ved Bodensjøen og arbeidet med kunstteori.
Hans kanskje viktigste verk var «Tafeln der Schuld», som summerte opp hans livssyn som motkraft til krig, nazisme og annen elendighet. Etterkrigstiden ga stadig nye anledninger til å videreføre serien med «den blødende linjen av mine livserfaringer», som han selv uttrykte det som 70-åring.


== Kjente elever ==
Willy Baumgart
Werner Schriefers


== Referanser ==


== Litteratur ==
Droste, Magdalena: Georg Muche. – Berlin : Mann, 1980. – ISBN 3-7861-1301-7
Linder, Gisela: Georg Muche : die Jahrzehnte am Bodensee, das Spätwerk. – Friedrichshafen : Gessler, 1983. – ISBN 3-922137-20-2
Weidemann, Friedegund: Georg Muche. – Berlin : Staatl. Museen, 1985


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Georg Muche i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
De spanske Nederlandene

De spanske Nederlandene er navnet sørlige Nederlandene fikk da nord og syd formelt ble adskilt i 1581, og beholdt frem til freden i Utrecht i 1713. Etter dette ble Nederlandene overført til habsburgerne i Østerrike og landets navn ble endret til De østerrikske Nederlandene. Denne adskillelsen ble de facto forårsaket av Antwerpens fall i 1585 og andre militært vellykkede aksjoner av guvernøren Alessandro Farnese under åttiårskrigen.
Denne delen av landet omfattet hovedsakelig den katolske og fransk-språklige sørlige delen av Nederlandene, det som i dag omtrent tilsvarer deler av Belgia. I motsetning til de provinsene som ble selvstendige i Åttiårskrigen fortsatte disse provinsene å være under spansk overhøyhet. De spanske Nederlandene var et forholdsvis selvstendig rike, fordi Filip II av Spania mente at hans direkte arving Filip III ikke hadde det nødvendige talentet for å regjere. Filip II overlot Nederlandene heller til Albrecht av Østerrike og hans kone Isabella av Spania. Disse døde uten å etterlate seg arvinger, og dermed kom Nederlandene igjen under spansk styre.
Da den spanske grenen av huset Habsburg døde ut, ble Spanias trone overtatt av en monark fra huset Bourbon og de sydlige Nederlandene ble overført til den østerrikske grenen av huset Habsburg. Dette skjedde fordi båndet mellom Nederlandene og Spania formelt sett var knyttet via en personalunion.


== Referanser ==
Patricia MacLachlan

Patricia MacLachlan (født 3. mars, 1938 in Cheyenne, Wyoming) er en amerikansk barnebokforfatter, best kjent for Sarah, Plain and Tall (En mor til sommeren), som hun vant Newbery-medaljen for i 1986. Boken er filmet for TV med Glenn Close. 
Patricia MacLachlan er aktiv i  National Children's Book and Literacy Alliance  [1], en amerikansk organisasjon som arbeider for lesing, litteratur og bibliotek.
På norsk finnes også Morgendagens trollmann, Sju kyss på snei og Ferd. Alle er oversatt av Tormod Haugen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patricia MacLachlan på Internet Movie Database 
(en) Patricia MacLachlan hos The Movie Database 
NCBLA Patricia MacLachlan bio
Patricia MacLachlan audio podcast about her novel Edward's Eyes
Video interview with Patricia MacLachlan
Ramstad skole

Ramstad skole er en ungdomsskole på Høvik i Bærum. Skolen har ca. 580 elever og et personale på 60. Ved skolestart 2007 gjenåpnet skolen i nyoppussede lokaler.
Rektor ved Ramstad skole er Susanne Norberg (2018-).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Pontifícia Universidade Católica do Rio de Janeiro

Pontifícia Universidade Católica do Rio de Janeiro (PUC-Rio) er et pavelig universitet opprettet i 1941 av jesuittordenen. Det er vokst til å bli et av de fem fremste universiteter i Brasil. Det ligger i Rio de Janeiro. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pontifical Catholic University of Rio de Janeiro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
To helskrudde agenter

To helskrudde agenter (originaltittel: Nati con la camicia) er en engelskspråklig italiensk action-komedie fra 1983 med Terence Hill og Bud Spencer i hovedrollene. Regi er ved Enzo Barboni.
Filmen er også kjent under den engelske tittelen: Go for it.


== Handling ==
Rosco Frazer (Terence Hill) lurer fengselsfuglen Doug O'Riordan (Bud Spencer) til å banke opp noen trailersjåfører som har presset ham av veien. Med politiet i hælene flykter duoen til nærmeste flyplass og tar det første flyet til Miami, men nå tror CIA at de er to av deres agenter. De får en veske fylt med dollar, en suite på Miamis fineste hotell og ordre om å utgi seg for å være nyrike. Etterhvert oppdager de at de er blitt forvekslet med to av CIAs agenter, men innser samtidig at de nå er for dypt involvert til å fortelle sannheten. 


== Om filmen ==
Dagsavisens anmelder gav den terningkast tre.


== I rollene ==
Terence Hill: Rosco Frazer/Agent Steinberg
Bud Spencer: Doug O'Riordan/Agent Mason
Buffy Dee: K1
David Huddleston: Tiger
Riccardo Pizzuti: Shifty Spider
Faith Minton: The Vamp
Dan Rambo: Jeremy Scott
Susan Teesdale: Barmaid
Dan Fitzgerald: Leonard


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) To helskrudde agenter på Internet Movie Database 
(no) To helskrudde agenter hos Filmfront 
(sv) To helskrudde agenter i Svensk Filmdatabas 
(da) To helskrudde agenter i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) To helskrudde agenter på Allociné 
(nl) To helskrudde agenter på MovieMeter 
(en) To helskrudde agenter på AllMovie 
(en) To helskrudde agenter på Rotten Tomatoes
Songs from The Capeman

Songs from The Capeman er et konseptalbum av Paul Simon, gitt ut i 1997. Det handler om «the Capeman», en flyktning fra Puerto Rico som blir dømt for to uprovoserte drap i New York. Han blir dømt til døden, men er mindreårig og kommer inn på et rehabiliteringsprogram, som mot alle odds ser ut til å fungere (på tross av at samfunnet sterkt motarbeider det).


== Sporliste ==
«Adios Hermanos» – 4:42
«Born in Puerto Rico» – 5:03
«Satin Summer Nights» – 5:44
«Bernadette» – 3:34
«The Vampires» – 5:14
«Quality» – 4:18
«Can I Forgive Him» – 6:01
«Sunday Afternoon» – 3:25
«Killer Wants to Go to College» – 1:51
«Time is an Ocean» – 5:23
«Virgil» – 2:49
«Killer Wants to Go to College II» – 2:09
«Trailways Bus» – 5:14
«Shoplifting Clothes»
«Born in Puerto Rico» (sunget av José Feliciano)
«Can I Forgive Him» (demo)


== Eksterne lenker ==
(en) Songs from The Capeman på Discogs 
(en) Songs from The Capeman på MusicBrainz 
(en) Songs from The Capeman på Spotify 
(en) Songs from The Capeman på AllMusic
Jason McAteer

Jason Wynn McAteer (født 18. juni 1971 i Liverpool) er en tidligere irsk fotballspiller, og nåværendre trener i Chester.
McAteer startet karrieren sin i 1992 i Bolton Wanderers før han kjøpt til Liverpool av manager Roy Evans for £4 500 000 7. september 1995. Han fikk sin debut for de røde i hjemmekampen på Anfield mot Blackburn 16. september samme år i en kamp Liverpool vant 3-0.
Han ble værende i Liverpool frem til 21. januar 1999 da Blackburn betalte £4 000 000 for hans tjenester. Han spilte totalt 139 kamper, og scoret 6 mål for Liverpool.
Han spilte også for Sunderland og Tranmere før han la opp.


== Se også ==
Statistikk om Liverpool FC.


== Eksterne lenker ==
(en) Jason McAteer – FIFA 
(en) Jason McAteer – Transfermarkt 
(en) Jason McAteer – national-football-teams.com 
(en) Jason McAteer – Soccerbase.com 
(en) Jason McAteer – FootballDatabase.eu 
(en) Jason McAteer – EU-Football.info 
(en) Jason McAteer – FBref 
Profil på LFChistory.net
Profil på Liverpools offisielle hjemmeside
Venstreradikalisme

Venstreradikalisme er et begrep som brukes på de bevegelsene på venstresiden som ønsker å oppnå en overgang fra kapitalismen til et sosialistisk samfunn gjennom grunnleggende og som regel raske endringer i samfunnsstrukturen. Venstreradikale står i opposisjon til det reformistiske venstre (deriblant sosialdemokrater, som ønsker å forandre det kapitalistiske systemet over tid uten å avskaffe kapitalismen direkte. Begrepet brukes om kommunisme, anarkisme og flere former for venstresosialisme og demokratisk sosialisme. Venstreradikale ønsker ofte en overgang til et klasseløst samfunn.
Venstreradikalisme blir av og til brukt synonymt med venstreekstremisme, men begrepet er ikke synonymt. Venstreekstremisme refererer primært til voldelige bevegelser på venstresiden, mens venstreradikale brukes om de som ønsker en radikal forandring av samfunnet i sosialistisk retning. Venstreradikalismen er dermed revolusjonær, men revolusjon trenger ikke å defineres som et voldelig opprør, slik begrepet ofte blir, men som en grunnleggende, rask samfunnsendring.


== Se også ==
Venstresiden
Revolusjonær sosialisme
Høyreradikalisme
Venstreekstremisme
Sentrum-venstre
Sosialisme
Kommunisme
Anarkisme
Fylkesvei 77 (Akershus)

Fylkesvei 77 (Fv77) i Akershus gikk mellom Vassumkrysset og Vassum i Frogn kommune. Veien var 857 meter lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 1384.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Frogn
 Europavei 6 156Fylkesvei 156 Vassumkrysset
Vassum → Fv56Fylkesvei 56 til Melby i Ås


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 59 (Akershus)

Fylkesvei 59 (Fv59) i Akershus gikk mellom Ringnes og Seierstein i Ås kommune. Veien var 589 meter lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 1386.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ås
156Fylkesvei 156 (Europavei 6 Europavei 18) Ringnes
Seierstein → Fv130Fylkesvei 130 til Ingierstrand i Oppegård


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Bruce Fairweather

Bruce Fairweather (født 12. desember 1960) var gitarist i grunge-bandet Mother Love Bone. Han var også medlem av Green River, der han jobbet sammen med Mark Arm, som senere stiftet Mudhoney sammen med Steve Turner. Både i Green River og Mother Love Bone spilte han sammen med Jeff Ament og Stone Gossard som etterpå startet Pearl Jam.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bruce Fairweather på Discogs 
(en) Bruce Fairweather på MusicBrainz
Fylkesvei 512 (Akershus)

Fylkesvei 512 (Fv512) i Akershus gikk mellom fylkesgrensen mot Hedmark ved Budalsbekken bru og Langsetenga i Eidsvoll. 
2019 ble veien del av fylkesvei 1591.


== Kommuner og knutepunkter ==

 EidsvollTrondheimsvegen 

Morskogen stasjon (nedlagt)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Come on Down

Come on Down er den første EP-en av Green River. Det er mange som kaller dette albumet det første Grunge-albumet.


== Sporliste ==
«Come on Down» (Mark Arm, Jeff Ament, Stone Gossard) – 3:23
«New God» (Arm, Alex Vincent) – 4:29
«Swallow My Pride» (Arm, Steve Turner) – 3:46
«Ride of Your Life» (Arm, Gossard, Ament) – 4:16
«Corner of My Eye» (Arm, Gossard, Ament) – 5:04
«Tunnel of Love» (Arm, Ament) – 7:27


== Personell ==
Mark Arm – Vokalist
Stone Gossard – Gitarist
Steve Turner – Rytmegitarist
Jeff Ament – Bassgitarist
Alex Vincent – Trommeslager
Chris Hanzsek, Green River – Produksjon


== Eksterne lenker ==
(en) Come on Down på Discogs 
(en) Come on Down på MusicBrainz 
(en) Come on Down på AllMusic
Sykling under Sommer-OL 1956

Sykling under Sommer-OL 1956. Sykling var med for trettende gang på det olympiske programmet 1956 i Melbourne. Det ble konkurrert om totalt seks olympiske titler, to på landevei og fire på bane, kun for menn. Italia ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Frankrike med to.    
Landeveissyklingskonkurransene ble avholdt i Melbournes forstad Broadmeadows.


== Medaljer ==


== Menn ==


=== Bane ===


==== 1000 m tempo ====


==== Sprint ====


==== Tandem, 2000 m ====


==== 4000 m forfølgelsesritt ====


=== Landevei ===


==== Individuelt (187,7 km) ====


==== Lagkonkurranse ====
Fylkesvei 1774

Fylkesvei 1774 går mellom Brumunddal og Sanden i Ringsaker kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 89 (Hedmark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 RingsakerNesvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1774
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Sykling under Sommer-OL 1960

Sykling under Sommer-OL 1960. Sykling var med for 14. gang på det olympiske programmet for OL-1960 i Roma. Det ble konkurrert om totalt seks olympiske titler, to på landevei og fire på bane, kun for menn. Italia vant fem gullmedaljer, Sovjetunionen én.    


== Medaljer ==


== Menn ==


=== Bane ===


==== 1000 m tempo ====


==== Sprint ====


==== Tandem, 2000 m ====


==== 4000 m forfølgelsesritt ====


=== Landevei ===


==== Individuelt (175,4 km) ====


==== Lagkonkurranse (100 km) ====
Jernhattene

Jernhattene var tilnavnet til en kategori av den mandsjuiske adel under Qing-dynastiet, det keiserdynasti som regjerte Kina fra 1644 til 1911.
Dynastiet utviklet et svært komplisert og omfattende rangeringssystem for sin adel. Den generelle konvensjon var at alle titler skulle nedarves til eldste sønn, men for hvert slektsledd gikk adelstittelen ned med én grad. 
Det var imidlertid tilfeller da keiseren gav en adelstittel som skulle «nedarrves gjennom hver generasjon» 世襲罔替. Da dette skjedde, ble det alltid sett på som en utsøkt ære. 
Adelsfolk som arvet sine titler på denne måten, ble av og til kalt jernhatter. 
Mot slutten av 1800-tallet ble jernhatter betegnelsen på den fraksjon av mandsjuiske prinser og andre ved Qing-hoffet i Beijing som var blant de mest heftige motstandere av vestlig innflytelse i Kina og av landets modernisering etter utenlandske forbilder. De var for det meste, men i stor grad, adelsfolk med slik nedarvede titler, og de var en avgjørende kraft bak bokserne under bokseropprøret 1899–1900.
Rehab Doll/Dry As a Bone

Rehab Doll/Dry As a Bone er Green Rivers første samlealbum og ble gitt ut i 1990. 


== Sporliste ==
«This Town» – 3:23
«P.C.C.» – 3:44
«Ozzie»  – 3:11
Inneholder en introduksjon fra Tales of Terror
«Unwind» – 4:42
«Baby Takes» – 4:24
«Searchin'» – 3:48
«Ain't Nothing to Do» (Stiv Bators, Cheetah Chrome) – 2:38
«Queen Bitch» (David Bowie) – 2:58
«Forever Means» – 4:20
«Rehab Doll» (Mark Arm, Paul Solger) – 3:23
«Swallow My Pride» (Arm, Steve Turner) – 2:59
«Together We'll Never» – 4:01
«Smilin' and Dyin'» – 3:23
«Porkfist» – 3:13
«Take a Dive» – 3:28
«One More Stitch» – 3:53


== Eksterne lenker ==
(en) Rehab Doll/Dry As a Bone på Discogs 
(en) Rehab Doll/Dry As a Bone på MusicBrainz 
(en) Rehab Doll/Dry As a Bone på Spotify 
(en) Rehab Doll/Dry As a Bone på AllMusic
Vallhall Arena

Vallhall Arena, også  kalt Vallhall Fotballhall, i Oslo er en av Skandinavias største fotballhaller, med en publikumskapasitet på cirka 2500 på faste tribuner. Kunstgressbanen benyttes også av «Engas» aldersbestemte lag, og er også et godt tilbud om vinteren til barn, unge og bedriftslag. Vallhall Arena ligger ved Helsfyr, med adresse Dronning Margretes vei 11, like ved Intility Arena og Valle Hovin videregående skole.

Vallhall Arena benyttes også til større messer og konserter, ved hjelp av et fleksibelt gulv som legges på kunstgresset. Gulvflaten blir da på rundt 9 000 kvadratmeter, og publikumskapsitet ved konserter er ca. 15 000. Av store konserter er de mest kjente A-has konserter til åpningen av arenaen i  mars 2001, da konserten ble spilt inn og gitt ut på DVD-en Homecoming. Robbie Williams hadde i 2004 med to utsolgte konserter, men også Kiss, Iron Maiden, R.E.M., Rammstein, David Guetta, Dream Theater og Tokio Hotel har holdt konserter her.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vallhall Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Vallhall Arena foto og video - Nordic Stadiums
Fylkesvei 2592

Fylkesvei 2592 går mellom Gryttingsvingen på Harpefoss og Alme i Sør-Fron kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 407 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sør-FronKilevegen 

Kvarvvegen 

Midtvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2592
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Lois Lowry

Lois Lowry (født som Lois Ann Hammersberg 20. mars 1937 på Hawaii) er en amerikansk forfatter av barne- og ungdomsbøker. 
Hun ble født på Hawaii, men er oppvokst i Tokyo og New York, ettersom faren var offiser og familien flyttet ofte. 19 år gammel giftet hun seg med en offiser. De fikk fire barn og ble skilt i 1977. Hun fullført sin universitetsutdannelse i 1972, arbeidet som frilansjournalist og fotograf før hun debuterte som forfatter i 1977 med romanen A summer to die. Romanen handler om to søstre, hvorav den ene er døende.
Hun har vunnet Newbery-medaljen to ganger, i 1990 og 1994. Hennes bok fra 1994, The giver (Den utvalgte), er hennes mest kjente bok. Den ble utgitt på norsk i 1995. Tidligere har debutboken Den siste sommeren ble utgitt to ganger, andre gang med tittelen Vår siste sommer (1980 og 1985).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lois Lowry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lois Lowry på Internet Movie Database 
(en) Lois Lowry hos The Movie Database 
(en) Lois Lowry på Genius — sangtekster
Fylkesvei 2606

Fylkesvei 2606 går mellom Vinstra ungdomsskole og Rundhaugen i Nord-Fron kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 421 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nord-Fron


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2606
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Anchee Min

Anchee Min (kinesisk: 閔安琪, pinyin: Mín Ānqí, født 14. januar 1957 i Shanghai i Folkerepublikken Kina) er en maler, fotograf og  forfatter som bor i San Francisco i California og i Shanghai.  Mins memoarer Red Azalea og hennes senere romaner er enten til en viss grad selvbiografiske eller finner sted i en bestemt periode i Kinas historie. Hun legger vekt på sterke kvinneskikkelser, som Jiang Qing (gift med Formann Mao) og enkekeiserinne Cixi.
Min ble sendt til arbeidsleir da hun var 17 år. Der ble hun oppdaget av talentspeidere. Hun arbeidet som skuespillerinne ved Shanghais filmstudio og kunne med hjelp fra skuepillerinnen Joan Chen dra til i USA i 1984.


== Memoarer ==
Red Azalea (1994)


== Fiksjon ==
Katherine (1995)
Becoming Madame Mao (2001)
Wild Ginger (2002)
Empress Orchid (2004)
The Last Empress (2007)


== Referanser ==
Fylkesvei 2604

Fylkesvei 2604 går mellom Veiklesaga og Bosåa i Nord-Fron kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 420 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nord-Fron


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2604
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Joan Chen

Joan Chen (kinesisk: 陳沖, pinyin: Chén Chōng, født 26. april 1961 i Shanghai i Kina) er en kinesisk skuespillerinne som har hatt sin karriere både i Kina og i Vesten. Kjent i Vesten er hun blant annet for sine roller i filmen Den siste keiseren og i tv-serien Twin Peaks.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joan Chen på Internet Movie Database 
(sv) Joan Chen i Svensk Filmdatabas 
(da) Joan Chen på Filmdatabasen 
(da) Joan Chen på Scope 
(fr) Joan Chen på Allociné 
(en) Joan Chen på AllMovie 
(en) Joan Chen hos Turner Classic Movies 
(en) Joan Chen hos The Movie Database