jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Barry Sonnenfeld

Barry Sonnenfeld (født 1. april 1953 i New York, USA) er en amerikansk filmskaper og regissør. 
Sonnenfeld jobbet som fotograf for begge Coen-brødrene. Senere regisserte og produserte han flere store budsjett-filmer som for eksempel Men in Black-filmene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barry Sonnenfeld på Internet Movie Database 
(sv) Barry Sonnenfeld i Svensk Filmdatabas 
(da) Barry Sonnenfeld på Filmdatabasen 
(da) Barry Sonnenfeld på Scope 
(fr) Barry Sonnenfeld på Allociné 
(en) Barry Sonnenfeld på AllMovie 
(en) Barry Sonnenfeld hos Turner Classic Movies 
(en) Barry Sonnenfeld hos The Movie Database
Hafiz Mohammed Saeed

Hafiz Mohammed Saeed (født 1950) er en pakistansk aktivist. Han er blant grunnleggerne av den militante gruppen Lashkar-e-Taiba (LeT), og grunnla organisasjonen «Jamaat-ud-Dawa». 


== Bakgrunn ==
Saeed er av bondeslekt. Ved delingen av Britisk India måtte familien migrere fra Haryana til Sargodha. Han studerte senere ved Universitetet i Lahore til mastergrad i arabisk og islamske studier. Fra 1974 underviste han ved Lahores tekniske universitet. Samtidig ble han oppnevnt til medlem av Pakistans statlige Råd for islamsk ideologi. I 1981 fikk han stipend til å studere ved Kong Saud-universitetet i Riyadh. Tilbake i Lahore tok han i 1985 initiativet til å starte organisasjonen «Jamaat-ud-Dawa», med humanitært islamsk formål.


== Terrorisme ==
I 2002 ble han arrestert som medlem av «Lashkar-e-Taiba», etter et attentat på Indias parlament.Etter et nytt terrorangrep i 2006 ble han igjen arrestertEtter terrorangrepene i Mumbai 26. november 2008 sendte India en formell forespørsel til FNs sikkerhetsråd om at de skulle sette gruppen «Jamaat-ud-Dawa» og Hafiz Saeed på listen over personer og organisasjoner som blir sanksjonert av FN for sin tilknytning til terrorisme. 
11. desember 2008 ble Hafiz Mohammed Saeed satt i husarrest da FN erklærte at «Jamaat-ud-Dawa» bare var et dekke for terroristaktivitetene til LeT. Saeed ble holdt i husarrest hjemlet i The Public Order-loven som tillater myndighetene å midlertidig holde enkeltpersoner innesperret dersom de anses som sannsynlig å skape uorden og bråk i samfunnet. Han ble holdt i husarrest frem til begynnelsen av juni 2009 da grunnlaget for å holde ham innesperret i en rettssak ble regnet som grunnlovsstridig og Saeed ble beordret løslatt fra husarresten.Etter lang tids press fra India, USA og andre ble Saeed i 2019 dømt for finansiering av terrorvirksomhet. Han fikk femten års fengselsstraff.Mens han satt i fengsel, ble familien hans utsatt for et bombeattentat 23. juni 2021. Pakistanske myndigheter anklaget India for attentatet.


== Referanser ==
Trek Bicycle Corporation

Trek Bicycle Corporation er en amerikansk sykkelprodusent. Trek produserer også tilbehørsmerket Bontrager. Navnet Trek betyr «den lange ferden». Firmaet ble etablert i 1976 og er en familiebedrift. 
Firmaet har salgsagenter over hele verden, og har siden 1993 vært representert i Norge gjennom importør Foss Sykler, som ble etablert i 1987, og hadde inntil 1993 merker som Gary Fisher, Lemond og Klein Bikes. Disse merkene ble samtidig i 1993 en del av Trek.
Hovedkvarteret ligger i Waterloo i Wisconsin, hvor selskapets fortsatt produserer flere av sine modeller, samt sine Project One-sykler. Monteringen i USA foretas på fabrikken i Wisconsin. En stor del av syklene blir også produsert i Taiwan, samt Kina.
Syklene benyttes av blant andre Fabian Cancellara, Jens Voigt, Emily Batty, Sven Nys, Katie Compton, Brook MacDonald og Brandon Semenuk. 
Fabrikkteamene konkurrerer under navnene Trek-Segafredo, Trek Factory Racing Cross-country, Trek Factory Racing Downhill, C3 Project, Trek Factory Racing Enduro, Trek Factory Racing CX, Baloise-Trek, Trek Factory Racing Triathlon og RockShox-Trek.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Trek bicycles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stefan Kaufmann

Stefan Kaufmann (født 4. august 1960 i Solingen i Tyskland) er en tysk musiker. Han var trommeslager i Accept 1979-1990 og 1993-1994 og gitarist i U.D.O. 1996-2012. Han har bidratt som medkomponist i begge band. Kaufmann produserte Accepts to konsertalbum Staying a Life og All Areas – Worldwide, samt U.D.O.s utgivelser 1990-2011 (noen av dem i partnerskap med Udo Dirkschneider).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stefan Kaufmann på Discogs 
(en) Stefan Kaufmann på MusicBrainz 
(en) Stefan Kaufmann på Encyclopaedia Metallum 
(en) Stefan Kaufmann på AllMusic
Zafar Iqbal

Se også Zafar Iqbal (landhockey)Zafar Iqbal (født i Jhang i Punjab i Pakistan) grunnla den militante organisasjonen Lashkar-e-Toiba sammen med Hafiz Mohammed Saeed i Afghanistan i 1990.Han ble holdt i utenomrettslig forvaring i fangeleirene på Guantánamobukta på Cuba og ble sendt tilbake til Pakistan den 17. september 2004 sammen med 33 andre pakistanere som hadde sittet i varetekt på Cuba i cirka syv måneder før de ble løslatt og sendt hjem.


== Referanser ==
New Zealand red

New Zealand red er en kaninrase, som er dyp reverød i fargen, og relativt stor. Rasen er ikke fra New Zealand, men fra California. Rasen fikk visstnok navnet fordi den er en videreutvikling av en kjøttrase fra New Zealand. 
Første gang rasen ble vist fram, var på en utstilling i 1910. Det var en populær rase hos mange oppdrettere. New Zealand white dukket opp hos en oppdretter seks år etter presentasjonen av New Zealand red. Man fant ut at New Zealand white var en enda bedre kjøtt- og pelskanin, og New Zealand white ble den mest populære nyttekaninen i Amerika på denne tiden.
Navnelikheten til tross, vi snakker her om to forskjellige raser.

Voksne dyr bør veie mer enn 4 kg.
Ører
Ørene er jevnt behåret, bæres stivt opprettstående. De skal være tykke og ha en godt avrundet overkant. Ørene skal være forholdsvis korte.
Hode
Hodet skal være meget kraftig med bred panne og nese. Utpreget fyldige kinn. Kjeven er fyldig og neseprofilen lett bøyd. Hunnens hode er smalere enn hannens men likevel kraftig.
Hals
Kort, hodet sitter tett på kroppen.
Bryst:
Bredt og fast
Rygg
Bred med god muskelansetning.
Reverød
Dekkfargen er mettet reverød og skal etterstrebes at den går så langt ned mot hårbunnen som mulig. På buken, innsiden av beina, kjevenes kant, øyenringen og halens underside kan en noe lysere farge aksepteres. Fargen skal være jevn og intensiv reverød over hele kroppen, men er ikke glansfull.
Bunnfarge: Kan ha en lysere tone enn dekkfargen, men idealet er en bunnfarge som er så nære dekkfargen som mulig.


== Referanser ==
Munksnäs

Munksnäs (finsk: Munkkiniemi) er en bydel i Helsingfors, Finland. Den består av boligstrøkene 
Gamla Munksnäs, Granö, Lövö, Munkshöjden, Näshöjden og Talistranden. Antall innbyggere var 16 942 i 2008. 

Innbyggerne i Munksnäs har i gjennomsnitt høyere utdannelse og bedre råd enn i Helsingfors forøvrig. Rundt 12 % av innbyggerne er svensktalende. Munksnäs ligger ved Bredviken. På andre siden av Bredviken ligger Otnäs i Esbo med Tekniska högskolan.
Munksnäs ligger i tidligere Hoplax kommune som ble slått sammen med Helsingfors i 1946.
Kampmalmen

Kampmalmen (finsk: Kampinmalmi) er en bydel i Helsingfors, Finland. Den består av strøkene 
Kampen, Främre Tölö og Gräsviken, samt grøntområdet Lappviken og havneområdet Busholmen. Antall innbyggere var 29 455 i 2008.
Snæfellsnes

Snæfellsnes er en halvøy vest for Borgarfjörður vest på Island.
Her ligger blant annet vulkanen Snæfellsjökull, som blir regnet som et nasjonalsymbol for Island. Med en høyde på 1 446 meter over havet er den det høyeste fjellet på halvøyen og har en isbre på toppen. Man kan se vulkanen fra Reykjavík på klare dager, en avstand på omtrent 120 km. Fjellet er også kjent fra romanen Reisen til Jordens indre av den franske forfatteren Jules Verne.
Halvøyen er også åsted for Laksdøla saga og var fødestedet til de vestnorrøne medlemmene av væringergarden, Bolli Bollasson. Andre historiske folk som levde i området ifølge sagaen var Guðrún Ósvífursdóttir, Bolli Þorleiksson og Snorre Gode.
Området rundt Snæfellsjökull har blitt omgjort til nasjonalpark av den islandske regjeringen. 
Av lokale fiskebygder og små tettsteder på nordsida av Snæfellsnes har en Rif, Ólafsvík, Grundarfjörður, Stykkishólmur og Búðardalur.
Nær Hellissandur står den høyeste konstruksjonen i Vest-Europa, radiomasten ved Hellissandur.
Det vakre fjellet Kirkjufell ligger på halvøya i nærheten av Grundarfjörður.


== Eksterne lenker ==
(en) Snæfellsnes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Snæfellsnes – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon om nasjonalparken
Bilde av fjellet Kirkjufell nær Grundarfjörður
Liste over Danmarks finansministre

Liste over Danmarks finansministre er en liste over finansministre  i Danmark. Finansministeriet var et av ministeriene som ble opprettet etter marsrevolusjonen i 1848. Den første stats-og finansministeren var Adam Wilhelm Moltke.


== Noter ==


== Referanser ==
Bernstorff slott

Bernstorff slott (tidligere bare kalt Bernstorff)  i Gentofte i Danmark, er bygget i årene 1759-1765 til utenriksminister J.H.E. Bernstorff. Den franske arkitekten Nicolas-Henri Jardin har stått for utføringen av bygningene. Slottet forble i familien Bernstorffs eie inntil begynnelsen av 1800-tallet. Senere ble det kjøpt av Christian VIII (Christian Frederik), som benyttet det som sommerresidens. I dag er parken offentlig tilgjengelig. Selve slottet ble fredet i 1918.


== Historie ==
Langt tilbake i tid var området dekket av skog og ble kalt Brødskoven. I en periode tilhørte skogen dronning Sophie Amalie og hun fikk den lagt ut som dyrehave (den ble kalt Dronningens Dyrehave ved Gentofte).
Christian V anla Jægersborg Dyrehave og Brødskoven ble da lagt om til fasanhave – også kalt fasaneriet – og i den nordvestlige enden av skogen bygget man Fasangaarden som vokterbolig. Fasaneriet ble nedlagt i 1724 og kort tid etter ble Fasangaarden modernisert av hoffbyggmester Laurids de Thurah.
Bernstorff overtok Fasanhaven og Fasangaarden samt et stykke av Jægersborgs hovmarker i 1752. I begynnelsen nøyde Bernstorff seg med Fasangaarden, men i 1759 begynte byggingen av det nåværende Bernstorff slott.
Fasangaarden lå der Lille Bernstorff ligger i dag – i parkens nordvestlige hjørne – og Brødskovens plassering og omfang svarer stort sett til Bernstorff slottspark.
I de følgende årene ble flere landbruksarealer lagt under slottet, og i 1764 dekket hovmarkerne Gentoftes, Ordrups og Vangedes jorder. Store deler av dette området var lagt ut som beite til bruk for husarernes hester på Jægersborg Slot og disse delene av driften var forpaktet bort til Hovmarksgården som lå nordvest for slottsparken.

Bernstorff-slekten beholdt slottet inntil begynnelsen av 1800-tallet. Senere skiftet det eier flere ganger og en stor del av jordene ble solgt fra. I 1839 døde den daværende eier av slottet, Christopher Mac Evoy, og slott og jorder kom igjen under den samme eieren, Peter Hilarius Ferdinand Kalko. Slottet var da i så dårlig forfatning at Kalko planla å rive det, men Christian VIII (Christian Frederik), som var glad i stedet, overtok det i 1845 etter at prisen var blitt presset i flere budrunder. Kongen døde imidlertid allerede i 1848, noe som igjen kastet skygger over slottets fremtid. I 1854 ble det tildelt kronprinsen (den senere Christian IX) som sommerbolig og deretter ble det benyttet av skiftende medlemmer av kongefamilien inntil 1939.
Den 12. august 1939 ble slottet tatt i bruk av Beredskabsstyrelsens befalingsmannsskole som kurssenter, senere Beredskabsstyrelsens Center for Lederuddannelse som har benyttet slottet inntil utgangen av mars 2008, da det ble flyttet til andre lokaler. Utflyttingen skyldtes stigende husleie og ble besluttet i forlengelse av et større politisk forlik om redningsberedskapets struktur.


== Kilder ==
L. Gotfredsen: Gentofte, fra istid til nutid (1951)
Svend Aage Mørkvig: Jægersborg – fra krongods til byområde, ISBN 87-7717-128-4


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
Bernstorff Slot
Ulrikasborg

Ulrikasborg (finsk: Ullanlinna) er en bydel i Helsingfors, Finland. Den består av de sentrale bolig- og forretningsstrøkene  Gardesstaden, Rödbergen, Eira, Ulrikasborg og Brunnsparken samt havneområdet Munkholmen og grøntområdene Sveaborg og Västra holmarna. Antall innbyggere var 22 371 i 2008.


== Eksterne lenker ==
Ulrikasborg bydel
Holden Roberto

Holden Álvaro Roberto (født 12. januar 1923 i São Salvador, Angola, død 2. august 2007 i Luanda, Angola) var en angolansk pro-amerikansk opprørsleder og politiker. Han grunnla og ledet Den nasjonale angolanske frigjøringsfronten (FNLA) fra 1962 til 1991, og kjempet for selvstendighet fra Portugal i den portugisiske kolonikrigen og mot MPLA i borgerkrigen i Angola, støttet av Amerikas forente stater, Israel, Zaïre og Folkerepublikken Kina. I 1976 ble FNLA militært beseiret og flyktet til Zaïre. I 1991 fikk han lov til å vende tilbake til Angola, og i 1992 forsøkte han å bli landets president på vegne av FNLA, men oppnådde bare 2,1 % av stemmene.


== Referanser ==
Otto Liebe

Carl Julius Otto Liebe (født 24. mai 1860 i København, død 21. mars 1929 samme sted) var en dansk jurist og statsminister fra 30. mars 1920 til 5. april 1920.
Otto Liebe var sønn av Anna Sophy f. Pedersen og Carl Christian Vilhelm Liebe. Han var en fremtredende jurist og fikk også selv en juridisk utdannelse. Han ble advokat i 1889 og var innehaver av en av landets største og fremste advokatvirksomheter, som bl.a. hadde kongehuset som sine klienter. Han ble i 1910 formann for Dansk Sagførerforening (Dansk sakførerforening) og var en spesielt fremragende prosedør. 
Da kong Christian X i 1920 fremkalte Påskekrisen på grunn av uenighet om det sønderjyske spørsmålet om å avskjedige den radikale Regjeringen Zahle uten om Folketinget, utnevnte kongen med en gang den 29. mars en ny regjering med Otto Liebe som statsminister med et krav om at det så fort som mulig skulle utskrives et folketingsvalg. Liebe og hans ministre tilhørte av politisk oppfattelse høyrefløyen, men de var ikke politikere selv. De fikk dog raskt erkjenne at de nå hadde blitt politikere, og at de hadde havnet i en høyspent, politisk situasjon hvor kreftene de ikke hadde makt over, plutselig truet hele samfunnsordenen med kongemakten i spissen. Det ble snakket om at kongen hadde begått statskupp, og storstreik ble en nærliggende trussel. Kongen ble nervøs, og allerede påskedagen den 4. april avsatte han Liebe og utnevnte i stedet et upolitisk forretningsministerium med overformynder M.P. Friis som statsminister.Ministeriet Liebe ble på denne måten det kortest sittende ministerium i dansk parlamentarisk historie. Otto Liebe blandet seg ikke lenger mer i politikk etter dette. 


== Se også ==
Liste over Danmarks statsministre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos Prosjekt Runeberg
Jonas Savimbi

Jonas Malheiro Savimbi (født 3. august 1934 i Munhango i Bié, Angola, død 22. februar 2002 i Moxico) var en angolansk opprørsleder og politiker som ledet den antikommunistiske opprørsgruppen Nasjonalunionen for Angolas fullstendige uavhengighet (União Nacional para a Independência Total de Angola – UNITA), som først kjempet sammen med FNLA for Angolas uavhengighet fra Portugal i den portugisiske kolonikrigen fra 1966 til 1975 og deretter mot regjeringspartiet MPLA i borgerkrigen i Angola fra 1975 til det endelige nederlaget i 2002, året Jonas Savimbi ble skutt og drept av regjeringsstyrker. 

Som en antikommunistisk opprører under den kalde krigen som kjempet mot det pro-sovjetiske MPLA-regimet, støttet av Sovjetunionen, Cuba og Nicaragua under sandinistene, ble Savimbi store deler av livet støttet av USAs regjering, Kina, Sør-Afrika (som støttet UNITA da landet invaderte Angola i den sørafrikanske grensekrigen), Israel og flere afrikanske ledere – Félix Houphouët-Boigny, Elfenbenskystens første president, Mobutu Sese Seko, Zaïres president, Hassan II av Marokko og Zambias president Kenneth Kaunda – samt utenlandske leiesoldater fra Portugal, Israel, Sør-Afrika og Frankrike. Konflikten i Angola ble en av de viktigste konfliktene i den tredje verden under den kalde krigen.


== Referanser ==
Michael Petersen Friis

Michael Petersen Friis (M.P. Friis) (født 22. oktober 1857 i Odense, død 24. april 1944 i København) var en dansk embetsmann. Han var statsminister og forsvarsminister i forretningsministeriet Regjeringen M.P. Friis 5. april 1920–5. mai 1920.Friis var cand.jur. fra Københavns Universitet. I yngre år beskjeftiget han seg med journalistikk og var redaksjonssekretær ved Jyllands-Posten og Dagbladet.Fra 1904 til 1911 var han departementssjef i Justisministeriet og deretter frem til 1923 leder av Overformynderiet. 
Da Christian X under Påskekrisen i 1920 hadde avsatt ministeriet Liebe, ble i stedet et forretningsministerium med Friis utnevnt som statsminister. Regjeringen M.P. Friis fungerte i én måned og gikk av etter Folketingsvalget 26. april 1920, hvor Venstre med Niels Neergaard som statsminister kom til makten. 


== Referanser ==
Bulgaria Air

Bulgaria Air (bulgarsk: България Ер) er det nasjonale flyselskapet i Bulgaria. Flyselskapet har hovedbase i Sofia, og opererer i tillegg flygninger ut fra Burgas og Varna, i tillegg til charter fra Plovdiv Airport.


== Flåte ==
Bulgaria Air opererer følgende fly (9. juni 2011):


== Bulgaria Air har codeshare-avtaler med ==
Aeroflot
Air France
Alitalia
Iberia Airlines
LOT Polish Airlines
CSA Czech Airlines
TAROM
KLM Royal Dutch Airlines


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bulgaria Air – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bulgaria Air – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Vilhelm Buhl

Vilhelm Buhl (født 16. oktober 1881 i Fredericia, død 18. desember 1954 i København) var en dansk politiker, finans- og statsminister. 
Vilhelm Buhl var jurist og var som student medstifter av Juridisk Diskussionsklub i 1903. Han ble i 1924 skattedirektør i København. Han ble medlem av Landstinget i 1932 og var fra 1939 til 1953 medlem av Folketinget, representant for Socialdemokratiet. Fra 1937 til 1942 fungerte han som en pålitelig finansminister i den sosialdemokratisk-radikale Stauning/Munch-regjeringen. Han var blant de få som ikke lot seg dupere av utenriksminister (senere statsminister) Erik Scavenius' arrogante væremåte, men bremset Scavenius' ettergivenhet overfor okkupasjonsmakten, slik som under forhandlingene om mynt- og tollunion med Nazityskland i 1940 og Antikominternpakten i 1941. Hensynet til Danmarks formelle suverenitet og internasjonale omdømme var viktig for Buhl.Etter Staunings død i mai 1942 var han naturlig arvtaker til posten som statsminister. 2. september 1942 holdt han på radio den såkalte «sabotasjetalen», som innbrakte ham sterk kritikk fra motstandskretser. Sommeren 1942 hadde den danske motstandsbevegelsen begynt med sabotasjeaksjoner mot de tyske okkupantene som la press på den danske regjeringen om å bringe aksjonene til opphør. Buhl appellerte derfor til den danske befolkningen om å stanse sabotasjeaksjonene som var en trussel mot den offisielle danske samarbejdspolitikken, og hjelpe politiet med å finne de skyldige.Tanken bak talen var å holde tyskerne fra å opprette krigsretter i Danmark og dermed kunne avsi dødsdommer. Buhl forsøkte å bevare rettsvesenet som dansk. Hele regjeringen støttet derfor talen hans, likeså Rigsdagen, kong Christian 10. og dansk presse. I 1940 fikk Danmark beholde sitt eget rettsvesen og en regjering som ikke var en ren marionettregjering, slik man fikk i Norge og andre tyskokkuperte land.Under den tyske okkupasjonen var Buhl overbevist om at samarbejdspolitikken var riktig og helt nødvendig, men han ønsket ingen tysk seier, og allerede i november 1942 måtte han gå av etter tysk press og ble etterfulgt av Erik Scavenius. Under den regjeringsløse tiden etter 29. august 1943 fremsto han som den uformelle, men faktiske regjeringslederen, og var den som satt i spissen i forhandlingene med Frihetsrådet om de fremtidige politiske forholdene etter det forventede tyske nederlaget. 
Vilhelm Buhl ble statsminister i frigjøringsregjeringen i 1945, og satt på posten inntil han ble avløst av Knud Kristensen etter folketingsvalget i oktober 1945. I Hans Hedtofts første regjering fra 1950 til 1953 var han minister uten portefølje, men med fortsatt betydelig innflytelse på den økonomiske politikken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vilhelm Buhl hos SNL
Lyststedet Bellevue

Lyststedet Bellevue er en restaurant i Bergen. Det ligger på Bellevue i strøket Kalfaret, ved Fjellveiens sørlige ende og har en flott utsikt mot Årstadvollen og Bergensdalen. Navnet Bellevue er fransk og betyr «vakker utsikt». Det opprinnelige lyststedet ble bygget av kjøpmann Lauritz Holte Wentzel i 1796. Et prospekt av Johan F. L. Dreier fra 1801 viser at det opprinnelige midtarkshuset hadde mange likhetstrekk med lyststedet Brødretomten i Sandviken. Wentzel gikk konkurs i 1806 og eiendommen ble overtatt av tollkasserer Thomas Angell Brown. Eiendommen var i familiens eie fram til 1854, da vognmann Johannes Johannesen overtok.
Mathilde og Erik Herman Jernstrøm kjøpte lyststedet i 1899, ombygget det totalt og etablerte restaurant i bygget. Siden den gang har det vært drevet restaurantvirksomhet i bygget. Den tradisjonsrike restauranten benyttes mye til brylluper og andre høytideligheter og feiringer. I tidligere tider ble det avfyrt salutter ved gjestenes ankomst, slik tradisjonen var ved Bergens mange lyststeder på den tiden.
Virksomheten drives i dag av Bellevue Restauranter AS, som også driver Fløien Folkerestaurant på Fløien og Bryggen Tracteursted i en av Schøtstuene på Bryggen i Bergen. Alle disse restaurantene er tilsluttet organisasjonen De Historiske Hotel og Spisesteder, som omfatter tradisjonsrike virksomheter i denne bransjen med tilhold i verneverdige bygninger.
Etter flere år med underskudd ble det åpnet konkurs i selskapet Lyststedet Bellevue 24. oktober 2016.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Trumpy, Bjørn: Bergenske lyststeder, Bergen 1977, s. 12


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Bellevue Restauranter
Bergen byleksikon på nett, om Bellevue (lyststed)
PH-Lampe

PH-lamper kalles lampene som ble designet av den danske arkitekten Poul Henningsen. Felles for mange av dem er at de har mange skjermer, vanligvis mellom 3 og 8. Skjermsystemet er utarbeidet ut ifra matematiske beregninger av hvordan lyset reflekteres. Skjermene er oftest laget av metall eller hvitt (ev. farget) glass.
PH-lamper produseres av Louis Poulsen, som har rettighetene til dem i Danmark.
PH-lampen er tatt opp i Danmarks kulturkanon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) PH lamps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hepcidin

Hepcidin er et hormon som produseres i leveren. Hepcidin er hovedregulator for jern-homeostasen i mennesker da det regulerer hvor mye jern som slipper gjennom ferroportiner i enterocytter og makrofager. Ved normale forhold produseres det mye hepcidin som binder seg til ferroportin og lite jern blir eksportert til plasma. Ved jernmangel produseres det lite hepcidin slik at jern i mye større grad slipper gjennom ferroportinene.
Ferroportin

Ferroportin er et transmembran-protein som transporterer jern fra innsiden av en celle til utsiden. Ferroportin er funnet på celler som enten transporterer eller lagrer jern:
Enterocytter i duodenumHepatocytterMakrofager i det reticuloendoteliale systemTransporten av jernioner gjennom ferroportin kan inhiberes av hepcidin som er et hormon.
The Collection, Vol. 1

The Collection, Vol. 1 er et samlealbum fra gruppen Bone Thugs-n-Harmony, utgitt i 1998. Albumet inneholder gruppens største hits, sanger som ikke kom med på albumet E. 1999 Eternal og sanger som har blitt sluppet på andre artisters album. Albumet har blant annet gjester som The Notorious B.I.G. og Eazy-E. 


== Sporliste ==
«Foe Tha Love of $» (med Eazy-E)
«1st of Tha Month»
«Shoot Em' Up»
«Days of our Livez»
«Breakdown» (med Mariah Carey)
«Notorious Thugs» (med The Notorious B.I.G.)
«BNK» (med Eazy-E)
«War» (med Henry Rollins)
«Crossroad»
«Body Rott»
«Thuggish Ruggish Bone»
«Fuck Tha Police»
«P.O.D»


== Eksterne lenker ==
(en) The Collection, Vol. 1 på MusicBrainz