jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jens Wenningsted

Jens Wenningsted (døpt 9. mai 1807 i Tórshavn, død 5. januar 1887) var en færøysk skredder og politiker. Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Suðurstreymoy 1855–1857.Han ble født utenfor ekteskap sønn av Færøyenes amtmann og kommandant E.M.G. von Løbner og Christine Wenningsted. Han ble oppkalt etter sin morfar Jens Hansen Wenningsted, som kom til Tórshavn fra Wenningsted på Sylt og seilte for Niels Ryberg.
Jens Wenningsted giftet seg med Maren Winther fra Tórshavn, søster av sakfører og folketingsmann Niels Christopher Winther. Jens og Marens etterslekt har gjort seg gjeldende innenfor Færøyenes offentlige liv. Deres datter Sofia (kalt Sofía í Búri) ble gift med lagtingsmann Johan Pauli Poulsen, så de ble morfar og mormor til lagtingsmann Johan Hendrik Poulsen og oldeforeldre til lagtingsmann Niels Winther Poulsen. Jens og Marens sønn Hans Christoffer satt i borgerrepresentasjonen i Tórshavn, og gjennom ham ble de oldeforeldre til arkitekt og lagtingsmann H.C.W. Tórgarð og tippoldeforeldre til prest, radiodirektør og oversetter Axel Tórgarð.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wenningsted, Jens (1990). «Optegnelser efter Jens Wenningsted». Varðin (dansk). 57: 167–177. ISSN 0902-4638.
Knút Wang

Knút Wang (1917–1976) var en færøysk pressemann og politiker (Ff.).
Som ungdom dro han til sjøs, og kom deretter til Tórshavn for å arbeide i varehandelen. I 1941 ble han journalist, og tiltrådte som redaktør i Dagblaðið året etter, 25 år gammel. Avisen var et radikalt selvstyreorgan og partiavis for Fólkaflokkurin, som da var Færøyenes største politiske parti. Fra 1947 hadde han Maurentius Viðstein og senere Poul Petersen som sine likestilte redaktører. Knút Wang var fortsatt politisk redaktør i Dagblaðið da han døde etter et par ukers sykdom i 1976.
Wang var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy 1958–1974, og representerte Fólkaflokkurin. Han var blant annet formann i Lagtingets finanskomité under «selvstyreregjeringen» og Lagtingets nestformann.
Wang hadde flere offentlige verv, som medlem av rådet for Útvarp Føroya fra 1956 og medlem av styret for Landssjúkrahúsið. Han var også formann i teaterlaget Havnar Sjónleikarfelag 1967–1974.
I 1940 utgav han en samling noveller, Smá skálkabros.


== Kilder ==
Dahl, Árni (2002). «Knút Wang». Løgtingið 150. Hátíðarrit (færøysk). 2. Tórshavn. s. 357–358. 
Dahl, Árni (1980–1983). Bókmentasøga (færøysk). Tórshavn: Fannir.  [3 bind]
«Knút Wang til áminningar». Dagblaðið (færøysk): 8. 28. januar 1976.
Andrew Tosh

Andrew Tosh (Andrew McIntosh, født 19. juni 1967 i Kingston) er en jamaicansk reggaeartist og rastafarianer. Han er sønn av reggaeartisten Peter Tosh og ligner sin far, både utseende og musikalsk. Andrew Tosh hadde sin debut i sin fars begravelse i 1987. I 1989 mottok Andrew Tosh grammy for beste reggaealbum, «Make Place For The Youth». 
Bunny Wailer er onkelen til Andrew Tosh.


== Diskografi ==
Original Man (1987)
Make Place For The Youth (1989)
Message from Jah (2000)
Andrew Tosh (2001)
Andrew Tosh Sings Tosh: He Never Died (2004)


== Eksterne lenker ==
(en) Andrew Tosh på Discogs 
(en) Andrew Tosh på MusicBrainz 
(en) Andrew Tosh på Songkick 
(en) Andrew Tosh på Genius — sangtekster 
(en) Andrew Tosh på AllMusic 
Andrew Tosh på Myspace
The Wailers (reggaeband)

The Wailers er et jamaicansk reggaeband. Gruppen er mest kjent for å være Bob Marleys trofaste band. Bandet ledes av den verdenskjente reggaebassisten Aston «Familyman» Barrett.
The Wailers ble dannet i 1963 av Bunny Wailer, Peter Tosh og Bob Marley. Gruppa har hatt mange medlemmer siden den gang og er fortsatt aktive.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Wailers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Wailers på Discogs 
(en) The Wailers på MusicBrainz 
(en) The Wailers på Last.fm 
(en) The Wailers på AllMusic
The Wailers

The Wailers kan referere til flere band: 

The Wailers (reggaeband), 1963-1974, med medlemmene Bob Marley, Junior Braithwaite, Beverley Kelso, Bunny Wailer, Peter Tosh og Cherry Smith.
Bob Marley & The Wailers‎, 1974-1981, reggaegruppe ledet av Bob Marley.
The Original Wailers, 2008-d.d, ledet av Al Anderson og Junior Marvin.
The Wailers (rockeband), Tacoma, Washington-based garage rockeband.
Wailers Band, 1974-d.d., inntil 1981 del av Bob Marley & The Wailers, nå ledet av Aston Barrett.
Flaktveit

Flaktveit er et boligområde i Åsane bydel i Bergen, som ligger mellom Nyborg i nord, Rolland i vest, Hjortland i sør og Blindheim i øst. På Flaktveit er det mest rekkehus og lavblokker, og noe villabebyggelse. Hovedveiene i området er Flaktveitvegen og Flaktveitsvingane.
På Flaktveit ligger også Breimyra ungdomsskole, Flaktveit skole, Flaktveit stadion og servicesenteret Ulvedal Torg. Flaktveit Idrettsklubb har tilhold i området, den ble stiftet i 1994.
Flaktveit omfattes av grunnkretsene Flaktveit, Flaktveitrinden, Flaktveittræet, Bekkjarkrokane og Flaktveitleitet, med totalt 5 082 innbyggere 1. januar 2012, og et areal på 1,36 km².
Andreas Weihe

Andreas Hans Emil Christian Weihe (født 7. juli 1867 på Selatrað, død 16. november 1946 i Tórshavn) var en færøysk kongsbonde og politiker (Sb.). Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1903 til 1910.
Han var sønn av bonde, kjøpmann og lagtingsmann Lassen Weihe og hustru Elsebeth Christine Djurhuus. En yngre bror var Hans Peter Weihe, som ble kjøpmann, skipsreder og lagtingsmann. På farssiden nedstammet han (i direkte mannslinje) fra lagmann Samuel Pedersen Lamhauge, hvis sønn Peder Samuelsen Lamhauge tok navnet Weyhe (Weihe) på 1700-tallet. Lamhauge-slekten nedstammer fra Færøyenes første lutherske prest, Heini Havreki.Weihe ble sterkt interessert i arkeologi og kulturhistorie allerede som barn. I voksen alder reiste han Færøyene rundt og samlet inn oldsaker som han donerte til samlingen som senere ble Færøyenes nasjonalmuseum. Weihe regnes derfor blant hovedmennene bak museet. På sine eldre dager utgav han også to historiske verk, Søga og søgn (1933) og Tjóðminni (1938), hvor han også samlet gamle færøyske sagn og ordspråk.Weihe var innvalgt på Lagtinget fra Eysturoy fra 1903 til 1910. Ved splittelsen av den færøyske nasjonalbevegelsen i 1906 var han blant lagtingsmennene som dannet Færøyenes første politiske parti, Sambandsflokkurin.Han døde av hjertestans under et opphold i Tórshavn, 79 år gammel. Han etterlot seg hustru og en adoptivsønn.Han ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.


== Referanser ==
Rolland

Rolland er et boligområde i Åsane bydel i Bergen, mellom Flaktveit i øst, Nyborg i nord og Ulset i vest. I området er det mest rekkehus og lavblokker, og noe villabebyggelse. Her ligger også Rolland skole og avdelingene Storåsen skole og Kollåsen skole, samt idrettsanlegg. Det finnes eget lege- og tannlegesenter. 
Rolland omfattes av grunnkretsene Kollåsen, Rolland, Storåsen og Åmundsdalen, med totalt 3 668 innbyggere 1. januar 2012 og et areal på 1,66 km², av dette 0,01 km² ferskvann.
Hans Peter Weihe

Hans Peter Weihe (født 15. august 1868 på Selatrað, død 25. april 1953) var en færøysk kjøpmann, skipsreder og politiker. Han hadde realeksamen fra 1883, og gikk skole og drev handel i Danmark 1883–1895. Weihe var borgermester i Nes kommuna i mange år, og satt på Lagtinget for Eysturoy 1899–1903.


== Kilder ==
Løgtingið 150 – Hátíðarrit, bind 2 (2002), s. 358. (PDF Arkivert 17. juli 2012 hos Wayback Machine.)
Nyborg (Bergen)

Nyborg er et bolig-og næringsområde i Åsane bydel i Bergen, omgitt av Dalabygda og Langavatnet i nord og øst, Flaktveit og Rolland i sør og Ulset i vest. I området ligger også Liavatnet og Forvatnet. Her ligger også kjøpesenteret Gullgruven senter og mye annen næringsvirksomhet, Kyrkjekrinsen skole, Li skole, Åsane videregående skole, lavblokker, rekkehus og eneboliger. Hovedveiene er motorveien Åsaneveien, Åsamyrane, Liamyrane, Liavegen, Litleåsvegen og Langarinden. Like nord for Nyborg ligger Åsane gamle kirke og kirkegård.
Nyborg omfattes av grunnkretsene Li, Litleåsen og Vågsbotn, med totalt 2 264 innbyggere 1. januar 2012, og et areal på 1,51 km², av dette 0,14 km² ferskvann. De nærliggende jordbruksbygdene Blindheim og Dalabygda har postadresse Nyborg.


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Nyborg
Peugeot 407

407 er en personbil i Peugeots 400-rekke. Den etterfulgte Peugeot 406 i 2004. Bilen deler plattform med Citroën C5 og produseres i Rennes i Bretagne. Bilen ble produsert for det europeiske markedet frem til 2011, da den ble etterfulgt av Peugeot 508. I Kina ble i 2010 en mellomting mellom en fornyet utgave av en Peugeot 407 og en forlenget versjon av Peugeot 308 lanseres under navnet Peugeot 408. 
Modellutvalget omfatter en 4-dørs sedan, 2-dørs coupé og 5-dørs stasjonsvogn. Bilen kan skaffes med flere forskjellige bensin- og dieselmotorer.


== Utstyrsnivåer ==
Confort (Sedan, SW)
Sport (Sedan, SW, Coupé)
Executive (Sedan, SW, Coupé)


== Motorer ==


== Bilder ==
Klikk på bildene for å se dem i stort format.

		
		


== Referanser ==

Den norske importørens side om 407 (besøkt 17. oktober 2009)


== Eksterne lenker ==
(en) Peugeot 407 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Måneskinn og tåke

Måneskinn og tåke er et musikkalbum utgitt av rockegruppa Moys i 2009. 
Dette er bandets fjerde plate og deres første på åtte år. Denne gangen har Moys valgt å sette musikk til forfatteren Ragnhild Jølsens tekster og dette gjenspeiles tydelig i stemningene på plata. Moys er tilbake i et tyngre og mørkere musikalsk landskap enn på forgjengeren Replika, men samtidig er sounden mer moderne enn noensinne. Produsent Willy Lærum Martinsen har gitt bandet et nytt, potent og slagkraftig lydbilde, som gjenspeiler atmosfæren og stemningen som skapte disse låtene. Musikken er fortsatt dominert av tunge gitarer, men stemningsfulle synthesizere setter også sitt preg på musikken.


== Sporliste ==
«Uvær»
«Benløs»
«Falbes vise»
«Sannhetens øyne»
«Miserere»
«Sjukdom»
«Den gyldne fasan av gull»
«For Herrens fot»
«Hat»
«Måneskinn og tåke»
«Vanadis»


== Tekniske detaljer ==
Innspilt i Sunstorm studio, Enebakk og på Lydsløyden, Asker, mars 2008 – august 2009
Produsert av Willy Lærum Martinsen og Moys
Mastret hos Dicentia, Oslo
Omslag: Hedvig Lien og Henning Bergersen
Foto: Gro Arneberg Thoresen
Arrangert av Willy Lærum Martinsen og Moys
Tekstene er hentet fra Ragnhild Jølsens bøker, utgitt på Aschehoug forlag


== Medvirkende ==
Henning Bergersen: Sang, synthesizer.
Robert Cohn: Trommer & kor.
Jørn Gundersen: Bass & saksofon.
Øyvind Henriksen: Akustisk/elektrisk gitar, synthesizer & kor.Gjester:

Willy Lærum Martinsen: Piano på «Sjukdom» & synthesizer på «Sannhetens øyne».
Ulset

Ulset er et bolig- og næringsområde sentralt i Åsane bydel i Bergen, omgitt av Mjølkeråen, Morvik, Nyborg, Rolland og Tertnes. Hovedveiene er motorveien Åsaneveien og Hesthaugveien.
På Ulset ligger Åsane Storsenter og IKEA, U. Pihl videregående skole, Blokkhaugen skole, Haukedalen skole, Ulsetskogen skole, Vestlandshallen, Åsanehallen, Åsane brannstasjon, Åsane bussterminal, Åsane kirke og blandet boligbebyggelse, samt en rekke andre næringsvirksomheter og offentlige servicefunksjoner, distriktpsykiatrisk senter og sykehjem.
Ulset omfattes av grunnkretsene Ulset, Skinstø, Haukedal, Prestestien, Fossekleiva, Blokkhaugen og Åstveitskogen, som hadde til sammen 6 549 innbyggere 1. januar 2012 og et samlet areal på 4,07 km², av dette 0,01 km² ferskvann.


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Ulset
Morvik

Morvik er et boligområde i Åsane bydel i Bergen, mellom Mjølkeråen i nord, Ulset i øst, Tertnes i sør og Byfjorden i vest. Morvikvegen og Hesthaugvegen er hovedveiene gjennom området, som for det meste består av tettbebyggelse med eneboliger og rekkehus.
Morvik omfattes av grunnkretsene Morvik, Morvikbotnane og Kringstølen, med totalt 3 057 innbyggere pr. 1. januar 2012 og et samlet areal på 1,79 km².
Jimmy Cliff

Jimmy Cliff (født James Chambers; 30. juli 1944, i Somerton District, St. James på Jamaica) er en verdenskjent ska- og reggaeartist. Jimmy Cliff startet sin karriere som låtskriver allerede på barneskolen, hvor han skrev sine egne tekster og sang dem selv. Senere flyttet han til Kingston for å gå på skole, men ble tidlig oppslukt av den voksende musikkulturen i hovedstaden. Cliff regnes som en av de virkelige store artistene fra Jamaica. Han har vunnet en rekke priser for sitt musikalske arbeid. Jimmy Cliffs mest kjente sanger er titellåten fra filmen The Harder They Come (1972), «Many Rivers to Cross» (1970) og «Wonderful World, Beautiful People» (1970).


== Coverversjoner av Cliffs låter ==
Mange artister har sunget Jimmy Cliffs sanger, blant andre:
«The Harder They Come»

Keith Richards fra Rolling Stones
Cher
Willie Nelson
Desmond Dekker
Joe Strummer«Many Rivers to Cross» 

The Animals
Joe Cocker
Linda Ronstadt«Vietnam» 

Paul Simon
New Order«Trapped»

Bruce Springsteen«You Can Get It If You Really Want»

Desmond Dekker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jimmy Cliff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jimmy Cliff – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jimmy Cliff på Internet Movie Database 
(sv) Jimmy Cliff i Svensk Filmdatabas 
(da) Jimmy Cliff på Filmdatabasen 
(da) Jimmy Cliff på Scope 
(fr) Jimmy Cliff på Allociné 
(en) Jimmy Cliff på AllMovie 
(en) Jimmy Cliff hos The Movie Database 
(en) Jimmy Cliff på Apple Music 
(en) Jimmy Cliff på Discogs 
(en) Jimmy Cliff på MusicBrainz 
(en) Jimmy Cliff på Spotify 
(en) Jimmy Cliff på Songkick 
(en) Jimmy Cliff på AllMusic 
(en) Jimmy Cliff på Twitter 
(en) Jimmy Cliff på Facebook 
(en) Jimmy Cliff på YouTube 
(en) Jimmy Cliff på Myspace
Kasaï-Oriental (provins)

Kasaï-Oriental er en provins i Den demokratiske republikken Kongo. Hovedstad og største by heter Mbuji-Mayi. Guvernøren heter Alphonse Ngoyi Kasanji. Før reformen i 2009 ble provinsen kalt Tshilenge distrikt. De fleste innbyggerne tilhører lubaene, som er en undergruppe av bantu. 


== Territorier ==
Kasaï-Oriental består av fem territorier:

Kabeya-Kamwanga
Katanda
Lupatapata
Miabi
Tshilenge


== Diamanter ==
Kasaï-Oriental er en av de regionene som produserer mest diamanter i hele verden. Selskapet Société Minière de Bakwanga står for produksjonen av 10 prosent av verdens industridiamanter målt i vekt, noe som gir den største opphopning av diamanter i verden i området, mer enn i Kimberley i Sør-Afrika. Det meste av produksjonen skjer i hovedstadsområdet. 


== Referanser ==
Kasaï-Occidental (tidligere provins)

Kasaï-Occidental eller Vest Kasai var en provins i Den demokratiske republikken Kongo til 2009. Hovedstad og største by var Kananga. Provinsen grenset mot Bandundu i vest, Équateur i nord, Kasaï-Oriental i øst og Katanga sørøst. I sør grenset provinsen mot landet Angola. Guvernøren var Tresor Kapuku Ngoy. 
Arealet var 154 742 km² og folketallet var 4 258 100 (2005), noe som gav en befolkningstetthet på 27,5 pr. km².


== Referanser ==
Équateur (tidligere provins)

Équateur er en tidligere provins i Den demokratiske republikken Kongo. I 2006 ble denne provinsen delt opp i fem mindre provinser:

Nord-Ubangi
Sud-Ubangi
Mongala
Tshuapa
ÉquateurÉquateur grenset mot provinsene Orientale, Kasai-Oriental, Kasaï-Occidental og Bandundu. Hovedstaden og den største byen er Mbandaka.
Équateur hadde et areal på 403292 km², og et befolkningsoverslag for 2005 var på 5 751 200 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Équateur (former province) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joseph Hill

Joseph Hill (født 22. januar 1949 i St. Catherine i Jamaica, død 19. august 2006 i Berlin) var vokalist og låtskriver for roots reggaegruppen Culture. Cultures mest solgte album er «Two Sevens Clash» (1977) og «International Herb» (1979). Hill var rastafarianer og en meget kreativ, spirituell mann. Dette kommer godt fram i musikken hans.I 1977 drømte Hill at et stort uvær ville ramme Kingston og lynet slo ned i politistasjonen. Bare en uke etter at Joseph Hill drømte denne drømmen ble Kingston rammet av et voldsomt uvær. Lynet slo ned i et stort tre rett utenfor politistasjonen og begynte å brenne. Dette uttrykker Hill i sangen «Two Sevens Clash», som senere ble tittelnavnet på hans gjennombruddsalbum.Hill ble også skutt i brystet av en gjeng væpnede renere på Jamaica, men takket være en Haile Selassie I medaljong ble han reddet. Kulen traff ikonet av Haile Selassie I og skadet Hill knapt.Hill har gitt ut en rekke album med sin fetter Albert Walker og Roy «Kenneth» Dayes igjennom gruppen Cultur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Hill – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joseph Hill på Internet Movie Database 
(en) Joseph Hill på Discogs 
(en) Joseph Hill på MusicBrainz
Gyula Horn

Gyula Horn (født 5. juli 1932 i Budapest, død 19. juni 2013 samme sted) var en ungarsk politiker og var først utenriksminister i Ungarn fra 1989 til 1990, som den siste person som holdt denne posten under det pro-sovjetiske sosialistiske regimet, og statsminister i Ungarn fra 1994 til 1998 i en sosialistisk-liberal koalisjon.
Han blir helst husket fordi han spilte en stor rolle med å lette på jernteppet i 1989 for Øst-Tyskland. Dette bidro senere til at Tyskland ble gjenforent og til demokratiseringen av Øst-Europa.
Han jobbet i Finansdepartementet fra 1954 til 1959. I 1959 fikk han jobb i Utenriksdepartementet, først som en tjenestemann i den uavhengige sovjetiske avdelingen. I 1960 ble han diplomat i de ungarske ambassadene i Bulgaria og Jugoslavia.
I 1954 ble Horn medlem av det ungarske kommunistpartiet som ble kalt Ungarske arbeideres parti (MDP). I november 1956 ble han med i Det ungarske sosialistiske arbeiderparti (MSzMP) som ble etablert av János Kádár i 1956 for å lede knusingen av den ungarske revolusjonen som var mot sovjetisk okkupasjon og et kommunistisk styre av Ungarn.
Gyula Horn ble valgt til statsminister for republikken Ungarn den 15. juli 1994. Han ble valgt til parlamentet i 1990 og beholdt denne plassen sammenhengende siden den gang. Selv om han oppga lederskapet av partiet etter at sosialistene tapte valget i 1998 hadde han fremdeles stor innflytelse innen partiet, delvis på grunn av hans personlige popularitet blant eldre velgere. I årene etter 2002 var han ikke veldig aktiv i politikken.


== Æresbevisninger ==
Gyula Horn mottok Karlsprisen i 1992.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gyula Horn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gabriel Schanche Kielland

For andre personer, se Gabriel KiellandGabriel Schanche Kielland (født 4. mars 1760 i Stavanger, død 5. mars 1821 i Stavanger) var en norsk forretningsmann og konsul. 
Han arvet en betydelig formue og fortsatte farens handelshus under navnet «Jacob Kielland & Søn». Han var sjef for Stavangers borgervæpning 1784 og formann for byens eligerede menn 1786–1821. Som britisk visekonsul, prøyssisk konsulatmandatar og hamburgsk visekonsul hadde han betydelige inntekter dels i forhandlinger med kaprere og innløsning av priser, dels i form av provisjon ved auksjoner over vrakgods.
Ved urolighetene med England 1801 organiserte han borgervæpningen og innredet batteriene i hensiktsmessig stand.

«Da Misvæxt i 1801 og 1802 og Vanskelighed for Tilførsel af Korn foraarsagede Mangel og Dyrtid i Stavanger Amt som i det hele vesten- og nordenfjeldske Norge, forsynede han uden mindste Fordel Byen og Distriktet med Korn, og det saa rigeligt, at Stavanger Amt kunde undvære og frabad sig den kongelige Understøttelse til Hjælp i Nøden, som de andre Amter begjærligen modtog.»Han mottok Kongens Gullmedalje for edel dåd 17. juni 1803, utnevnelse til kongelig agent med justisråds rang desember 1803 og ridder av Dannebrogsordenen 1809.
Kielland igangsatte 1799 byggingen av Ledaal til sommerbolig. Praktbygget sto ferdigstilt 1803 og var siden sete for selskapelighet. Jens Zetlitz var en viktig bidragsyter ved festlighetene.
Ved valget til Riksforsamlingen på Eidsvoll hindret et lengre sykeopphold ham fra å stille som kandidat. Han ble innvalgt som Stavangers stortingsrepresentant 1815, men avsto fra vervet av hensyn til sin svake helse.
Agent Kiellands gate på Våland i Stavanger er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Sly Dunbar

Sly Dunbar (født Lowell Fillmore Dunbar 10. mai 1952 i Kingston på Jamaica) er en av Jamaicas aller mest profilerte trommeslagere. Han er et stort navn innenfor dub og reggae.
Sly Dunbar er mest kjent fra duoen «Sly and Robbie» som han startet sammen med bassisten Robbie Shakespeare. Begge to spilte i bandet The Revolutioneries før de gikk for egen karriere. 
Fra 1978–1980 var Dunbar med i Word, Sound and Power, bandet til Peter Tosh. I 1980 startet han plateselskapet Taxi Records sammen med Shakespeare.
Dunbar arbeider både som produsent og trommeslager og har jobbet med mange av verdens beste artister, blant andre Bob Dylan, Peter Tosh, Rolling Stones, Culture, Herbie Hancock, Grace Jones, The Gladiators, Black Uhuru, Gregory Isaacs, The Wailing Souls samt mange flere.
Dunbar har bare utgitt et soloalbum, Dubalbumet Sly and Wicked, til tross for alle de platene han har vært med å spilt inn og produsert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sly Dunbar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sly Dunbar på Internet Movie Database 
(en) Sly Dunbar hos The Movie Database 
(en) Sly Dunbar på Discogs 
(en) Sly Dunbar på MusicBrainz 
(en) Sly Dunbar på Songkick 
(en) Sly Dunbar på AllMusic
Cindy Breakspeare

Cynthia «Cindy» Jean Cameron Breakspeare (født 24. oktober 1954 i Toronto i Ontario)  er en kanadisk-jamaikansk jazzmusiker og tidligere modell. Hun ble kronet Miss World i 1976. Hun er mor til den Grammy-vinnende reggaemusikeren Damian Marley, gjennom et forhold hun hadde med reggaelegenden Bob Marley, som forble gift med Rita Marley inntil sin død. Bob sies å ha skrevet sangene «Waiting in Vain», «She Used To Call Me Dada» og «Turn Your Lights Down Low» om henne og hennes kjærlighet.


== Biografi ==
Cindy Breakspeare ble født den 24. oktober 1654 i Toronto i den kanadiske delstaten Ontario til en  jamaikansk far, Louis Breakspeare, som var av britisk-jamaikansk multietnisk herkomst, og en europeisk-canadisk mor av britisk opphav, Marguerite Cochrane. Cindy har tre brødre og en søster. Hun flyttet til Jamaica i en alder av fire år og gikk på Immaculate Conception Preparatory School. Som tenåring deltok hun i skjønnhetskonkurranser, inkludert Miss Jamaica Body Beautiful og Miss Universe Bikini. Hun ble invitert til å delta i Miss World-konkurransen i 1976 som ble holdt i London, og vant tittelen den 19. november 1976, og ble dermed den andre fra Jamaica som gjorde så.Breakspeare hadde et beryktet forhold til den legendariske reggaemusikeren Bob Marley. Som et resultat av deres forhold fødte hun en sønn i 1978, Damian Marley (også kjent som Jr. Gong). Dog tre år senere giftet hun seg med senator og advokat Tom Tavares-Finson i 1981 som hun har sønnen Christian (1982) og datteren Leah (1986) med. Breakspeare og Tavares-Finson skilte seg i 1995.
Cindy Breakspeare har siden det giftet seg med Rupert Bent II. Breakspeare har arbeidet med sin karriere som plateartist og entreprenør. Hun grunnla en rastafari hobbybutikk vednavn «Ital Craft» på Jamaica. Breakspeare har fire barnebarn, gutter, fra sine tre barn.


== Filmografi ==
Marley (2012), intervjuobjekt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cindy Breakspeare på Internet Movie Database 
(da) Cindy Breakspeare på Scope 
(fr) Cindy Breakspeare på Allociné 
(en) Cindy Breakspeare på AllMovie 
(en) Cindy Breakspeare på Discogs 
(en) Cindy Breakspeare på MusicBrainz 
Jamaican Hall Of Fame: Cindy Breakspeare
Miss World 1976 video på YouTube