jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
SNCF

SNCF (Société nationale des chemins de fer français, De franske statsbaner) er et fransk offentlig foretak hvis oppgave er å tilby togtransport for passasjerer og frakt av gods, foruten drift og vedlikehold av jernbane-infrastrukturen i landet. Jernbanenettet er imidlertid ikke eiet av SNCF, men av  Réseau Ferré de France (RFF). SNCF har omtrent 180 000 ansatte og et jernbanenett bestående av cirka 32 000 km. 1 500 km av dette er såkalt høyhastighetslinje og 14 500 km elektrifisert. Selskapet gjennomfører ca. 14 000 tog-operasjoner hver dag. Selskapets hovedkontor ligger i Paris.


== Forretningsområde ==

SNCF er operatør for nesten hele Frankrikes jernbane-nettverk, inkludert TGV (Train à grande vitesse, som betyr "Høyhastighetstog"), Paris' Transilien lokaltog, og enkelte deler av RER (Réseau express régional, "Regionalt ekspress-nettverk"), et annet lokaltogsnettverk som betjener Paris.
Tidligere var SNCF også eier av selve jernbanenettet, men dette har endret seg som følge av nye EU-direktiv.  Siden 1997 er alle spor og annen infrastruktur eiet av et eget statseiet selskap, Réseau ferré de France.


== Historie ==
SNCF ble etablert i 1938 ved nasjonaliseringen av Frankrikes fem største jernbaneselskaper. (Chemin de fer betyr 'jernbane', bokstavelig, 'vei [laget] av jern'). Disse var:

Chemin de Fer de l'Est (Østre jernbane)
Chemin de Fer de l'État (Statsbanene) (etablert i 1909 ved sammenslåingen av Chemin de Fer de l'État og Chemins de Fer de l'Ouest)
Chemin de Fer du Nord (Nordre jernbane)
Chemin de Fer de Paris à Lyon et à la Méditerranée (PLM) (Paris, Lyon og Middelhavsbanen)
Chemin de Fer de Paris à Orléans et du Midi (Paris, Orléans og sentralbanen) (PO-Midi, etablert i 1934 ved sammenslåing mellom Chemin de Fer de Paris à Orléans og Chemin de Fer du Midi)Den franske stat har 51% eierandel i SNCF og har støttet selskapet med store statlige subsidier.  I 1970-årene etablerte SNCF TGV-programmet i den hensikt å lage verdens raskeste jernbanesystem. I 1981 ble den første TGV-linjen, fra Paris til Lyon, åpnet.  TGV-linjer og TGV-teknologien er senere blitt solgt til flere europeiske land samt Sør-Korea.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) SNCF – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) SNCF – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart
SNCFs historie – Fransk
Samling av Google Earth-lokaliteter med SNCF-stasjoner Arkivert 10. mars 2007 hos Wayback Machine. (Krever Google Earth software)
Tore Berg

Tore Berg er navnet til flere personer:

Tore Berg (musiker) (født 1958) i Raga Rockers
Tore Berg (botaniker) (født 1950), statsstipendiat fra Drammen
Chemin de Fer de l’Est

Compagnie des chemins de fer de l'Est (CF de l'Est), som regel kun referert til som det østre selskapet, er et tidligere fransk jernbaneselskap. Selskapet ble opprettet i 1853 ved fusjon mellom Compagnie de Paris à Strasbourg, som drev banen mellom Paris og Strasbourg, og Compagnie du chemin de fer de Montereau à Troyes. I 1854 overtok selskapet Compagnie de Strasbourg à Bale og senere i 1863 også jernbanen i Ardennes.
Selskapet ble en del av det nasjonale jernbaneselskapet Société Nationale des Chemins de fer Français (SNCF) i 1938.
Dorothy Hamill

Dorothy Stuart Hamill (født 26. juli 1956 i Chicago), amerikansk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck.
Hamill ble olympisk mester i kunstløp under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Hun vant konkurransen single for damer, foran Dianne de Leeuw fra Nederland og Christine Errath fra Øst-Tyskland.
Hamill ble verdensmester i kunstløp 1976 i singel for damer.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Gull i kunstløp, single damer  USA


== VM-medaljer ==
VM 1976 –  Gull i kunstløp, single damer
VM 1974 –  Sølv i kunstløp, single damer
VM 1975 –  Sølv i kunstløp, single damer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dorothy Hamill – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dorothy Hamill på Internet Movie Database 
(en) Dorothy Hamill hos The Movie Database 
(de) Dorothy Hamill – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Dorothy Hamill – Olympics.com 
(en) Dorothy Hamill – Olympic.org 
(en) Dorothy Hamill – Olympedia 
(en) Dorothy Hamill – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Vitenskapsåret 1905

Vitenskapsåret 1905 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1905.


== Hendelser ==


=== Fysikk ===
Albert Einstein publiserer fire vitenskapelige artikler. Tre av disse anses hver for seg å være tilstrekkelig for å vinne Nobelprisen. Disse tre omhandlet den spesielle relativitetsteorien, fotoelektrisk effekt og brownsk bevegelse. I den fjerde kom han fram til at som en konsekvens av relativitetsteorien er masse en form av energi, E=mc².


== Prisvinnere ==
Bigsbymedaljen: John Walter Gregory
Copleymedaljen: Dmitrij Mendelejev
Lyellmedaljen: Hans Reusch
De Morgan-medaljen: Henry Frederick Baker
Nobelpriser:
Fysikk: Philipp Lenard
Kjemi: Adolf von Baeyer 
Fysiologi/medisin: Robert Koch
Wollastonmedaljen: Jethro Justinian Harris Teall


== Fødsler ==
18. mars – Thomas Townsend Brown, fysiker (død 1985)
27. mars – Elsie MacGill, luftfartsingeniør (død 1980)
11. august – Erwin Chargaff, biokjemiker (død 2002)
31. august - Robert Bacher, amerikansk kjernefysiker (død 2004)


== Dødsfall ==
14. januar - Ernst Abbe, tysk fysiker og astronom (død 1840)
18. juni - Per Teodor Cleve, svensk kjemiker (født 1840).
20. august - Franz Reuleaux, tysk maskiningeniør og rektor for Den tekniske høyskolen i Berlin (født 1829).
		


== Referanser ==
Vladimir Kovaljov

Vladimir Kovaljov (russisk: Владимир Ковалев; født 2. februar 1953),  sovjetisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck.
Kovalev vant en olympisk sølvmedalje i kunstløp under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Hankom på andreplass i single for menn, bak britiske John Curry.
Kovalev ble verdensmester i kunstløp to ganger, 1977 og 1979, begge i single for menn.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Sølv i kunstløp, single menn  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
VM 1977 –  Gull i kunstløp, single menn
VM 1979 –  Gull i kunstløp, single menn
VM 1975 –  Sølv i kunstløp, single menn
VM 1976 –  Sølv i kunstløp, single menn
VM 1972 –  Bronse kunstløp, single menn


== Eksterne lenker ==
(de) Vladimir Kovaljov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Vladimir Kovaljov – Olympedia 
(en) Vladimir Kovaljov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimir Kovaljov – databaseOlympics.com (arkivert)
Toller Cranston

Toller Shalitoe Montague Cranston (født 20. april 1949 i Hamilton i Ontario, død 24. januar 2015 i San Miguel de Allende) var en canadisk kunstløper som deltok i De olympiske vinterleker i 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck.
Cranston vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under Vinter-OL i 1976 i Innsbruck. Han kom på tredjeplass i konkurransen single for menn, bak britiske John Curry og Vladimir Kovaljov fra Sovjetunionen.
Cranston ble i 1977 tildelt Order of Canada.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Bronse i kunstløp, single menn  Canada


== VM-medaljer ==
VM 1974 –  Bronse i kunstløp, single menn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toller Cranston – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Toller Cranston på Internet Movie Database 
(en) Toller Cranston hos The Movie Database 
(en) Toller Cranston hos Internet Broadway Database 
(en) Toller Cranston på Discogs 
(de) Toller Cranston – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Toller Cranston – Olympedia 
(en) Toller Cranston – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Toller Cranston – Canada Sports Hall of Fame 
(en) Toller Cranston – Ontario Sports Hall of Fame
Dianne de Leeuw

Dianne Margaret de Leeuw (født 19. november 1955 i California),  nederlandsk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck.
De Leeuw vant en olympisk sølvmedalje i kunstløp under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Hun kom på andreplass i single for damer, bak Dorothy Hamill fra USA.
De Leeuw ble verdensmester i kunstløp 1975 i single for damer.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Sølv i kunstløp, single damer  Nederland


== VM-medaljer ==
VM 1975 –  Gull i kunstløp, single damer
VM 1974 –  Bronse kunstløp, single damer
VM 1976 –  Bronse kunstløp, single damer


== Eksterne lenker ==
(en) Dianne de Leeuw – Olympedia 
(en) Dianne de Leeuw – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dianne de Leeuw – TheSports.org
Polititjenestemedaljen

Polititjenestemedaljen (Polizei Dienstauszeichnung) er en medalje ifra Det tredje rike.
Utmerkelsen ble gitt til polititjenestemenn for lang tjeneste, og ble innstiftet av Adolf Hitler 30. januar 1938.


== Klasser ==
1. klasse – for 25 års trofast tjeneste, gullkors
2. klasse – for 18 års trofast tjeneste, sølvkors
3. klasse – for 8 års trofast tjeneste, sølvmedalje


== Utforming ==
Første og andre klasse er begge formet som malteserkors på 43 x 43 millimeter, med det tredje rikes riksvåpen på advers, inni en oval eikekrans. På revers er inskripsjonen «Für treue Dienste in der Polizei» (For tro tjeneste i Politiet) i senter. Tredje klasse er en rund 38 millimeter medalje med samme motiv som første og andre klasse på advers, og på revers er tallet «8» i senter med samme inskripsjon som første og andre klasse rundt.
Alle tre har blått ensfarget medaljebånd, og noen av 1. og 2. klasse har riksvåpenet brodert på båndet, i henholdsvis gull og sølvtråd.


== Bilder ==


== Se også ==
Liste over tyske sivile utmerkelser 1933-1945


== Eksterne lenker ==
(de) Stauten & Ausführungsbestimmungen  - Polizei Dienstauszeichnung
Christine Errath

Christine Errath (født 29. desember 1956 i Berlin), østtysk,  kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck.
Errath vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Hun kom på tredjeplass i single for damer, bak Dorothy Hamill fra USA og Dianne de Leeuw fra Nederland.
Errath ble verdensmester i kunstløp 1974 i single for damer.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Bronse i kunstløp, single damer  Øst-Tyskland


== VM-medaljer ==
VM 1974 –  Gull i kunstløp, single damer
VM 1976 –  Sølv i kunstløp, single damer
VM 1973 –  Bronse i kunstløp, single damer
VM 1975 –  Bronse i kunstløp, single damer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Christine Errath – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Christine Errath – Olympedia 
(en) Christine Errath – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Studentfagkurs

Studentfagkurs var et ettårig kurs i økonomifag som flere økonomiske gymnas arrangerte for studenter som hadde tatt eksamen artium og som ønsket en økonomisk utdannelse i tillegg. En rekke skoler tilbød slike kurs, som var nødvendig om man ønsket å studere videre på Norges Handelshøyskole.
Fagkretsen omfattet

Bedriftsøkonomi
Sosialøkonomi
Bokføring
Rettslære
Engelsk handelskorrespondanse
Tysk handelskorrespondanse
Fransk handelskorrespondanse
Maskinskriving
Ljudmila Pakhomova

Ljudmila Aleksejevna Pakhomova (russisk: Людмила Алексеевна Пахомова; født 31. desember 1946 i Moskva, død 17. mai 1986 i Moskva) var en sovjetisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck.
Pakhomova ble olympisk mester i kunstløp under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Sammen med Aleksandr Grosjkov vant hun konkurransen i isdans, foran sine landsmenn Irina Moisejeva / Andrej Minenkov og Colleen O'Connor / James Millns fra USA. Det var første gangen som isdans var med på det olympiske programmet.
Pakhomova ble verdensmester i kunstløp fem ganger, 1970–1976, alle i isdans sammen med Aleksander Grosjkov.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Gull i kunstløp, isdans  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
VM 1970 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1971 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1973 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1974 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1976 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1969 –  Sølv i kunstløp, isdans


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ljudmila Pakhomova – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ljudmila Pakhomova – Olympedia 
(en) Ljudmila Pakhomova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Aleksandr Grosjkov

Aleksandr Georgijevitsj Grosjkov (russisk: Александр Георгиевич Горшков; født 8. oktober 1946 i Moskva) sovjetisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck.
Grosjkov ble olympisk mester i kunstløp under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Sammen med Ljudmila Pakhomova vant han konkurransen i isdans, foran sine landsmenn Irina Moisejeva / Andrej Minenkov og Colleen O'Connor / James Millns fra USA. Det var første gangen som isdans var med på det olympiske programmet.
Pakhomova ble verdensmester i kunstløp fem ganger, 1970–1976, alle i isdans sammen med Ljudmila Pakhomova.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Gull i kunstløp, isdans  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
VM 1970 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1971 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1973 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1974 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1976 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1969 –  Sølv i kunstløp, isdans


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Grosjkov – Olympedia 
(en) Aleksandr Grosjkov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksandr Grosjkov – databaseOlympics.com (arkivert)
Vitenskapsåret 1906

Vitenskapsåret 1906 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1906.


== Hendelser ==
1. juni – Kunst- og industriutstillingen i Norrköping 1906 åpnes.
24. desember – Hos General Electric Signalling Company ved Brant Rock i delstaten Massachusetts i USA gjennomføres historiens første annonserte radiosendning. Den utføres av Reginald Fessenden.
Richard Oldham argumenterer for at jorden har et flytende indre.
Charles Glover Barkla oppdages at røntgenstråling spres av gasser og at spredningen er beroende av stoffets atomvekt.
Michail Tsvet utvikler kromatografin.
Frederick Hopkins mener at det finnes vitaminer og at mangel på dem er årsak til mange sykdommer.


== Prisvinnere ==
Bruce-medaljen: Hermann Carl Vogel
Copleymedaljen: Ilja Metjnikov
Darwinmedaljen: Hugo de Vries
Lyellmedaljen: Frank Dawson Adams
Nobelpriser:
Fysikk: Joseph John Thomson
Kjemi: Henri Moissan
Fysiologi/medisin: Camillo Golgi og Santiago Ramón y Cajal
Wollastonmedaljen: Henry Woodward


== Andre hendelser ==
Perkinmedaljen opprettes.


== Fødsler ==
11. januar – Albert Hofmann, sveitsisk kjemiker (død 2008)
4. februar – Clyde Tombaugh, amerikansk astronom (død 1997)
28. april – Kurt Gödel, østerriksk matematiker og logiker (død 1978)
19. august – Philo Taylor Farnsworth, pioner innen televisjonen (død 1971)
4. september – Max Delbrück, tyskamerikansk biolog (død 1981)
3. november – Carl Benjamin Boyer, amerikansk matematikkhistoriker (død 1976)
5. november – Fred Lawrence Whipple, amerikansk astronom (død 2004)
24. november – René de Naurois, fransk katolsk prest, kapellan og ornitolog (død 2006)
25. desember – Ernst Ruska, tysk fysiker, nobelprisvinner i fysikk (død 1988)


== Dødsfall ==
20. februar – Jean Cabanis, tysk ornitolog (født 1816)
27. februar – Samuel Pierpont Langley, astronom
8. mars – Henry Baker Tristam, britisk ornitolog
5. september – Ludwig Boltzmann, østerriksk fysiker (født 1844)


== Se også ==
Helicopsychidae

Helicopsychidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i. Disse vårfluene utmerker seg særlig ved sine sneglehus-formede larvehus, den første arten som ble oppdaget ble faktisk beskrevet som en ferskvanns-snegl.


== Utseende ==
Små (vingspenn 10–16 mm) vårfluer med forholdsvis smale vinger. På farge er de gråbrune til svarte. Hodet mangler punktøyne (ocelli) men har store, ovale, hårbærende vorter i den bakre delen. Maksillarpalpene består av to eller tre ledd hos hannene, fem hos hunnene. For- og mellombeina har gjerne to sporer, bakbeina fire. Larvene bygger spiralsnodde, sneglehus-lignende hus av sandkorn holdt sammen med silke.


== Levevis ==
Helicopsyche-larver kan finnes i mange ulike slags ferskvann, i rennende vann, men også i strandsonen i stillestående vann. De kan trives i kaldt vann, men også i ganske varmt.


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i alle verdensdeler, men mangler i Nord-Europa.
De nordligste forekomstene i Europa er i Østerrike.


== Fossile arter ==
Denne familien utmerker seg ved at det er kjent flere utdødde enn nålevende slekter.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Integripalpia
Overfamilie Sericostomatoidea
Familie Helicopsychidae Ulmer, 1906
Nålevende slekter
Slekten Helicopsyche von Siebold, 1856 – de fleste artene hører til her, flere underslekter. I Europa:
Helicopsyche bacescui Orghidan & Botosaneanu, 1953
Helicopsyche lusitanica McLachlan, 1884
Helicopsyche megalochari Malicky, 1974
Helicopsyche revelieri McLachlan, 1884
Helicopsyche sperata McLachlan, 1876
Slekten Rakiura McFarlane, 1973 – bare én art, New Zealand
Rakiura vernale McFarlane, 1973
Utødde slekter
Slekten Adelomyia Ulmer, 1912
Slekten Amechanites Haupt, 1956
Slekten Arrhotaulius Handlirsch, 1906
Slekten Electrohelicopsyche Ulmer, 1912
Slekten Mesotaulius Handlirsch, 1906
Slekten Ogmomyia Ulmer, 1912
Slekten Palaeohelicopsyche Ulmer, 1912
Slekten Perissomyia Ulmer, 1912


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Helicopsychidae
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Helicopsychidae i Encyclopedia of Life 
(en) Helicopsychidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Helicopsychidae hos Fauna Europaea 
(en) Helicopsychidae hos Fossilworks 
(en) Helicopsychidae hos ITIS 
(en) Helicopsychidae hos NCBI 
(en) Kategori:Helicopsychidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Helicopsychidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Sjekkliste over verdens vårfluer
Bildegalleri over nordamerikanske arter
Viktors Arājs

Viktors Arājs (født 13. januar 1910, død 13. januar 1988) var en latvisk militsleder som ledet latviske frivillige i gjennomføringen av holocaust i Latvia under den tyske okkupasjonen. Han var opptrent av det tyske Sicherheitsdienst (SD).
Arājs ble født på det lille stedet Baldone utenfor Riga. Moren hadde delvis tysk-baltisk bakgrunn (Viktors selv snakket lite tysk før krigen). Faren tjenestegjorde i russiske styrker under første verdenskrig og havnet i Kina etter den russiske borgerkrigen, hvorpå han kom tilbake til Latvia med kinesisk kone. I 1927 skilte faren seg fra Viktors mor. Under første verdenskrig ble familiens bolig og besteforeldrenes gård ødelagt. Viktors begynte som ung å arbeide som gjeter og løsarbeider på gårdsbruk i området. Etter å fullført grunnutdanning i 1930 begynte han i Vidzeme artilleriregiment der han ble korporal. I 1932 begynte jusstudier ved Latvias universitet; han var til og fra på studiet (blant arbeidet han i politiet med løytnants grad) før han fullførte universitetsgraden i 1941. Latvia hadde da blitt en del av Sovjetunionen og Arājs fikk løyve til å praktisere sovjetisk lov.


== Bakgrunn og virke ==
Under andre verdenskrig ledet Arājs den beryktede Arājskommandoen, som i samarbeid med den tyske Einsatzgruppe A og SchuPo organiserte drap på jøder i Latvia, herunder å brenne ned en synagoge mens jøder var sperret inne i den. Arajs spilte også en fremtredende rolle i massakren i Liepāja i midten av desember 1941. Totalt utførte hans kommandoenhet drap på 26 000 mennesker – i all hovedsak jøder, først i Latvia, men senere også i Hviterussland.Arājs ble etter Tysklands kapitulasjon arrestert av britene og holdt i fangenskap i Tyskland frem til 1949 da han forsvant på uforklarlig vis. Det ble ikke gjort noe forsøk på oppspore ham før han ble arrestert i Frankfurt i 1975 og dømt i 1979. Etter arrestasjonen av Arājs ble en håndfull medlemmer av kommandoen straffeforfulgt i USA. I 1979 ble Arājs dømt til livsvarig fengsel for krigsforbrytelser, og han døde i fengsel i 1988.


== Referanser ==
Kongeriket Norge (album)

Kongeriket Norge er Chand Torsviks debutalbum. Albumet ble utgitt i 2008.


== Sporliste ==
«Kongeriket Norge» (Chand Torsvik)
«Flytte fjell» (Chand Torsvik)
«Vidunderlig vakre kjærlighet» (Chand Torsvik)
«Rock City» (Chand Torsvik), (m/Ronny Grannes og Thomas Brøndbo)
«Stolt som nå hana» (Chand Torsvik)
«Usynlige krefter» (Chand Torsvik)
«Fri mæ» (Chand Torsvik)
«Heksedains» (Chand Torsvik)
«Vi ska gå ut» (Chand Torsvik)
«Sang te dæ» (Chand Torsvik)
«De forlattes tempel» (Chand Torsvik)
«Her har du mæ» (Chand Torsvik)
«Langs ei gate» (Chand Torsvik), (live bonuslåt)


== Eksterne lenker ==
Kongeriket Norge
Irina Moisejeva

Irina Valentinovna Moisejeva (russisk: Ирина Валентиновна Моисеева; født 3. juli 1955), sovjetisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck og 1980 i Lake Placid.
Moisejeva vant en olympisk sølvmedalje kunstløp under vinter-OL 1976 i Innsbruck. Sammen med Andrej Minenkov kom hun på andreplass i isdans, bak sine landsmenn Ljudmila Pakhomova / Aleksander Grosjkov. Det var første gangen som isdans var med på det olympiske programmet.
Fire år senere, under vinter-OL 1980 i Lake Placid vant hun en bronsemedalje. Hun og Andrej Minenkov ble nummer tre i isdans, bak sine landsmenn Natalja Linitsjuk / Gennadij Karponosov og Krisztina Regoczy / András Sallay fra Ungarn.
Moisejeva ble verdensmester i kunstløp to ganger, 1975 og 1977, begge i isdans sammen med Andrej Minenkov.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Sølv i kunstløp, isdans  Sovjetunionen
1980  Lake Placid -  Bronse i kunstløp, isdans  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
VM 1975 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1977 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1976 –  Sølv i kunstløp, isdans
VM 1978 –  Sølv i kunstløp, isdans
VM 1981 –  Sølv i kunstløp, isdans
VM 1979 –  Bronse i kunstløp, isdans
VM 1980 –  Bronse i kunstløp, isdans
VM 1982 –  Bronse i kunstløp, isdans


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Irina Moisejeva – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Irina Moisejeva – Olympedia 
(en) Irina Moisejeva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Andrej Minenkov

Andrej Olegovitsj Minenkov (russisk: Андрей Олегович Миненков; født 6. desember 1954),  sovjetisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck og 1980 i Lake Placid.
Minenkov vant en olympisk sølvmedalje kunstløp i vinter-OL 1976 i Innsbruck. Sammen med Irina Moisejeva kom han på andreplass i isdans, bak sine landsmenn Ljudmila Pakhomova / Aleksander Grosjkov. Det var første gangen som isdans var med på det olympiske programmet.
Fire år senere, i vinter-OL 1980 i Lake Placid vant han en bronsemedalje. Han og Irina Moisejeva ble nummer tre i isdans, bak sine landsmenn Natalija Linitsjuk / Gennadij Karponosov og Krisztina Regoczy / András Sallay fra Ungarn.
Minenkov ble verdensmester i kunstløp to ganger, 1975 og 1977, begge i isdans sammen med Irina Moissejeva.


== OL-medaljer ==
1976  Innsbruck -  Sølv i kunstløp, isdans  Sovjetunionen
1980  Lake Placid -  Bronse i kunstløp, isdans  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
VM 1975 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1977 –  Gull i kunstløp, isdans
VM 1976 –  Sølv i kunstløp, isdans
VM 1978 –  Sølv i kunstløp, isdans
VM 1981 –  Sølv i kunstløp, isdans
VM 1979 –  Bronse i kunstløp, isdans
VM 1980 –  Bronse i kunstløp, isdans
VM 1982 –  Bronse i kunstløp, isdans


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrej Minenkov – Olympedia 
(en) Andrej Minenkov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)