jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Grohnde kjernekraftverk

Grohnde kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i tettstedet Emmerthal i Niedersachsen ikke langt fra grensa til Nordrhein-Westfalen, ved elva Weser i det sentrale Tyskland. Det står for 2 % av Tysklands kraftproduksjon. Anlegget majoritetseies av energiselskapet PreussenElektra GmbH (tidligere E.ON Kernkraft).Byggestart var i 1976, og anelgget ble satt i kommersiell drift 1. februar 1985. Installert maksimal effekt er 1 430 MW, nettoeffekten er  360 MW og termisk kapasitet er 3 900 MW. Årsproduksjonen i 2006 var på om lag 11,0 TWh elektrisk kraft. Anlegget har én trykkvannsreaktor. Som en følge av Tysklands beslutning i 2011 om å akselerere utfasingen av kjernekraft, vil anlegget stenges ned 31. desember 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Grohnde nuclear power plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Unterweser kjernekraftverk

Unterweser kjernekraftverk er et nedstengt kjernekraftverk som frem til 2011 produserte elektrisk kraft i tettstedet Stadland i kommunen (landekreis) Wesermarsch, ved utløpet av elva Weser ikke langt fra byen Nordenham i Niedersachsen – i det nordvestlige Tyskland. Dette var Tysklands åttende største atomkraftverk målt etter produksjonskapasitet. Det sto for noe mindre enn 2 % av Tysklands kraftproduksjon. Anlegget eies av energiselskapet PreussenElektra GmbH (tidligere E.ON Kernkraft).
Byggestrat var i 1972, og anlegget ble satt i kommersiell drift 6. september 1979. Installert maksimal effekt er 1 410 MWe, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 8,9 TWh elektrisk kraft. Anlegget har én reaktor av typen trykkvannsreaktor. Anlegget ble stengt ned i 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Unterweser Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Krümmel kjernekraftverk

Krümmel kjernekraftverk er et nedlagt kjernekraftverk ved byen Geesthacht, ved elva Elben i Schleswig-Holstein, sørøst for Hamburg i det nordlige Tyskland. Dette var Tysklands niende største atomkraftverk målt etter produksjonskapasitet og stod for 2 % av Tysklands kraftproduksjon. Anlegget eies av energiselskapene E.ON og Vattenfall, med 50 % av aksjene hver.
Byggestart var i 1974 og anlegget ble satt i kommersiell drift 28. mars 1984. Installert maksimal effekt var 1 402 MWe, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 10,2 TWh elektrisk kraft. Anlegget har én reaktor av typen kokvannsreaktor. Den 4. juli 2009 ble kraftverket utkoblet etter en driftsforstyrrelse, og i 2011 besluttet den tyske forbundsdagen i en lov som var grunnet i konsekvensene av Fukushima-ulykken at det ikke skulle tas i bruk igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Krümmel Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carazo (departement)

Carazo er et av femten departementer i Nicaragua og er et av de minst. Det ligger sørøst i landet, langs stillehavskysten. Administrasjonssentrum er Jinotepe. Departementet hadde 186 898 innbyggere i 2012.


== Referanser ==
Chinandega (departement)

Chinandega er et av 15 departementer i Nicaragua. Det ligger øst i landet, langs stillehavskysten, og grenser til Honduras i nord. Administrasjonssentrum er byen Chinandega. Departementet hadde 423 062 innbyggere i 2012.


== Referanser ==
Emsland kjernekraftverk

Emsland kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i kommunen (landekreis) Emsland, ved elva Ems i Niedersachsen, i det nordvestlige Tyskland. Det står for 2 % av Tysklands kraftproduksjon. Anlegget eies av energiselskapene PreussenElektra GmbH (tidligere E.ON Kernkraft) og RWE, med henholdsvis 25 og 75 % av aksjene.Det ble bygget og godkjent i perioden fra 1982 til 1988. Installert maksimal effekt er 1 406 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 11,1 TWh elektrisk kraft. Anlegget har én trykkvannsreaktor, og ett kjøletårn som er 152 meter høyt. Etter dagens konsesjoner skal anleggets reaktor fases ut i 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Emsland Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Friedrich Dickel

Friedrich Dickel (født 9. desember 1913 i Vohwinkel, i dag Wuppertal, død 22. oktober 1993 i Berlin) var Innenriksminister i DDR fra november 1963 til november 1989.


== Ordener ==

1970:Medaille der Völkerfreundschaft og Fedrelandskrigens orden
1973 og 1978: Fedrelandets fortjenstorden
1973, 1983 og 1985: Karl Marx-ordenen
1975:Oktoberrevolusjonens orden
1975 og 1983: Helt av DDR
1979:Scharnhorst-ordenen
1980:Den røde fanes orden
1983 og 1985:Leninordenen
1988:Orden der Völkerfreundschaft (UdSSR)


== Referanser ==
Grafenrheinfeld kjernekraftverk

Grafenrheinfeld  kjernekraftverk var et kjernekraftverk som produserte elektrisk kraft sør for byen Schweinfurt, ved elva Main i det nordlige Bayern, plassert i det sørøstlige Tyskland. Dette var Tysklands ellevte største atomkraftverk målt etter produksjonskapasitet. Det stod for mindre enn 2 % av Tysklands kraftproduksjon. Anlegget var eid av energiselskapet E.ON.
Det ble bygget og godkjent i perioden fra 1975 til 1982. Installert maksimal effekt var 1 345 MWe, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 9,43 TWh elektrisk kraft. Anlegget hadde én reaktor av typen trykkvannsreaktor.1. mars 2006 ble et mellomlager for forbrukte brennelementer tatt i bruk på kraftverksområdet. Driften av selve kraftverket ble nedlagt 27. juni 2015.


== Referanser ==
Brunsbüttel kjernekraftverk

Brunsbüttel  kjernekraftverk er et nedlagt kjernekraftverk som produserte elektrisk kraft ved byen Brunsbüttel, ved elva Elben i det sørvestre Schleswig-Holstein, plassert i det nordvestlige Tyskland. Dette var Tysklands tolvte største av i alt 13 atomkraftverk målt etter produksjonskapasitet. Det sto for drøye 1 % av Tysklands kraftproduksjon. Anlegget var eid av energiselskapet PreussenElektra GmbH (tidligere E.ON Kernkraft) med 33 % og Vattenfall med 67 % av aksjene.
Det ble bygget og godkjent i perioden fra 1970 til 1976, og kommersiell produksjon startet 9. februar 1977. Installert maksimal effekt var 806 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 5,97 TWh elektrisk kraft. Anlegget har én kokvannsreaktor. Produksjonen opphørte i 2007, og anlegget ble permanent stengt i 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brunsbüttel Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chontales

Chontales er et av femten departementer i Nicaragua. Den ligger sentralt i landet langs nordbredden av Nicaraguasjøen. Administrasjonssentrum er Juigalpa. Departementet hadde 182 838 innbyggere i 2012.


== Referanser ==
Obrigheim kjernekraftverk

Obrigheim kjernekraftverk er et nedlagt kjernekraftverk ved byen Obrigheim, ved elva Neckar i det nordlige Baden-Württemberg sørvest i Tyskland. 
Byggestart var i 1965 og kommersiell produksjon startet 31. mars 1969. Installert maksimal effekt var 357 MWe, og anlegget hadde én reaktor av typen trykkvannsreaktor. Gjennomsnittlig årsproduksjonen av elektrisk kraft var på ca. 2,5 TWh. Kraftverket ble nedlagt ved konsesjonens utløp i 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Obrigheim Nuclear Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rå (andre betydninger)

Rå har flere betydninger:

Rå, et gårds og slektsnavn
Rå, en rund stang laget av tre som er festet horisontalt til en mast på et seilskip.
Rå, en rådyrhunn.
Rå, ikke behandlet mat (ukokt, ustekt, råmateriale m.v.).
Rå, et strøk og en skolekrets i Borkenes i Kvæfjord.
Svømming under VM i svømmesport 2009 – 50 meter fri menn

Forsøksheatene for 50 meter fri herrer ved VM i svømmesport 2009 fant sted om morgenen den 31. juli, semifinalene om kvelden samme dag og finalen om kvelden den 1. august i Foro Italico i Roma.


== Rekorder ==
Verdensrekord og mesterskapssrekord før mesterskapet:

Følgende nye reorder ble satt under konkurransen:


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===


=== Semifinaler ===


==== Omsvømming ====


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
«13th FINA World Championships: Men's 50m Freestyle: Heats: Results Summary» (PDF). Omega Timing. Arkivert fra originalen (PDF) 15. juli 2011.  Arkivert 15. juli 2011 hos Wayback Machine.
«13th FINA World Championships: Men's 50m Freestyle: Semifinals: Results Summary» (PDF). Omega Timing. Arkivert fra originalen (PDF) 6. august 2009.  Arkivert 6. august 2009 hos Wayback Machine.
«13th FINA World Championships: Men's 50m Freestyle: Swim-off: Results Summary» (PDF). Omega Timing. Arkivert fra originalen (PDF) 6. august 2009.  Arkivert 6. august 2009 hos Wayback Machine.
«13th FINA World Championships: Men's 50m Freestyle: Final: Results Summary» (PDF). Omega Timing. Arkivert fra originalen (PDF) 4. oktober 2009.  Arkivert 4. oktober 2009 hos Wayback Machine.
Rune Haglund

Rune Haglund (født 1. juli 1965) er en norsk trompetist.
Han avtjente sin verneplikt i Hans Majestet Kongens Garde, Musikktroppen og ble overført direkte til HV-musikken etter sin verneplikt.
Privat har han spilt ved en rekke teaterforestillinger som Hello Dolly, Annie, 80-tallet Beat for Beat, West Side Story, Sugar og Dizzie Tunes for å nevne noe.
I 1990 var han kapellmester på Einar Schankes Jubileums, samme året mottok han også spellemannprisen sammen med Oslo Groove Company.
I tillegg har han også spilt fast med artister som Wenche Myhre, Jørn Hoel, Jan Werner, Trine Rein og The Monroes. Han har turnert med et stort antall artister, spilt og underholdt i en lang rekke TV-programmer.
Våren 2010 var han, sammen med bandet sitt Tobb (The Original Bullshit Band) på turne med den levende legenden Bill Champlin som blant annet spilte i bandet Chicago i 28 år.
Kaptein Haglund har i perioden 2010 - 2018 besatt ulike stillinger i Norsk Militær Tattoo, de seneste årene som Administrasjonsoffiser.


== Diskografi ==


=== Oslo Groove Company ===
Anno 1990 (1990)
Anno 1992 (1992)
Anno 1996 (1996)


=== Nils Mathisen ===
Popcoast (2007)


=== Andre deltagelser ===
Mokke & Høst: Bestevenner (1984)
Garden of Delight: Blessed Minutes/Glory (1984)
Chris Erichsens Orkester: Hold meg fast (1989)
Polydor: Annie – den norske suksessversjonen (1991)
Anne-Cath. Vestly: Marte og Mormor og Mormor og Morten 1 (1991)
Rags: A World Behind the Beat (1993)
Dronning Mauds Land: Smelter på tungen (1998)
Etnisk musikklubb: combiNATIONS – The New International Music of Norway (1998)
Lars Lillo-Stenberg: Oslo (2000)
D.D.E.: Jippi (2000)
Kor-90: The River (2006)
Terje Tysland: Heile livet og mæ (2011)
Fire! Orchestra: Exit! (2014)
Fire! Orchestra: Enter (2014)
TOBB med Bill Champlin: Sweet Marie (2015)
TOBB: True to Our Sound (2015)
Reidar Brendeland & Vestlandsfanden: Gratulerer (2015)
TOBB: Lighthouse (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Haglunds hjemmeside
Bukkejakt

Bukkejakt er jakt på hornbærende råbukk. I Norge starter bukkejakten den 10. august hvert år og varer til den 23. desember. Rådyr er ifølge lovverket å regne som storvilt i Norge. Jegere må derfor i tillegg til jegerprøven også ha bestått skyteprøve for storviltjegere. Rifle er eneste tillatte våpen fram til den regulære rådyrjakten starter. I denne perioden er det heller ikke tillatt å bruke løs hund.
Bukkejakt ble tillatt i hele Norge fra 1994, i enkelte områder fra 80-tallet. Opprinnelig var startdagen satt til den 21. august. Senere ble den for en periode flyttet til 16. august, men nå er det altså 10. august som gjelder.
Rådyras brunsttid starter gjerne i slutten av juli, så på denne tiden av året er råbukkene på vandring etter brunstige råer. Råbukken er det eneste hjortedyret som er revirhevdende, så de mest vanlige jaktformene er posteringsjakt og lokkejakt. 
Den regulære rådyrjakten starter den 25. september og slutter samtidig med bukkejakten. Da er det lov å bruke løs hund med maksimal boghøyde på 41 cm.


== Se også ==
Jakt
Jegerprøven
Skyteprøve for storviltjegere
Fellingstillatelse
Heidi Ørnlo

Heidi Ørnlo (født 3. november 1957) er en norsk politiker fra Horten i Vestfold, som representerer Arbeiderpartiet. Hun er Arbeiderpartiets fjerdekandidat fra fylket ved stortingsvalget 2009. Ørnlo er kommunestyremedlem i Horten, hvor hun er partiets gruppeleder i bystyre og formannskap. Ørnlo har spesielt markert seg som motstander av fortetting i strandsonen, og fri ferdsel i skjærgården og langs kyststier i Vestfold.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Heidi Ørnlo hos Stortinget 
(no) Heidi Ørnlo hos Norsk senter for forskningsdata
Lokkejakt

Lokkejakt er en jaktform der jegeren bruker en lokk til å narre viltet inn på skuddhold. Jaktformen er derfor mest egnet for revirhevdende arter, for eksempel bukkejakt og revejakt. Lokkejakt krever også god kunnskap om arten det skal jaktes på.


== Se også ==
Jakt
Agn
Hvite Ørn

«Hvite Ørn» er et navn som brukes av flere

et av Tordenskjolds skip
Hvite Ørn (brukerorganisasjon)
Tom Strømstad Olsen

Tom Willy Strømstad Olsen (født 12. september 1971) er en norsk politiker fra Tønsberg i Vestfold, som representerer Arbeiderpartiet. Han er Arbeiderpartiets femtekandidat fra fylket ved Stortingsvalget 2009. Olsen sitter i styret i teknologibedriften Parker Scanrope AS, som har virksomhet i Tønsberg.
Han har møtt som vararepresentant på Stortinget i perioden 2005-2009, hvor han har sittet i kommunalkomiteen. Olsen har spesielt markert seg til støtte for dobbeltspor på Vestfoldbanen. 
Han er nestleder i Vestfold Arbeiderparti og medlem av Arbeiderpartiets Landsstyre.
Fra 1991-1992 var han leder av AUF i Vestfold. 


== Eksterne lenker ==
(no) Tom Strømstad Olsen hos Stortinget 
(no) Tom Strømstad Olsen hos Norsk senter for forskningsdata
Vaktregiment Feliks Dzierżyński

Vaktregiment «Feliks Dzierżyński» (tysk: Wachregiment «Feliks Dzierzynski») var et motorisert eliteregiment i DDR, underlagt det politiske politiet Stasi. Det var oppkalt etter Feliks Dzerzjinskij, grunnleggeren av det hemmelige politi (Tsjekaen – senere kjent som NKVD og KGB) i Sovjetunionen. Som den eneste synlige delen av Stasi, var regimentet svært upopulært i befolkningen. Siden regimentet ikke offisielt lå under de militære styrker, kunne det til tross for firemaktsavtalens stasjoneringsforbud være stasjonert i Øst-Berlin. Mannskapene besto av vernepliktige, som var forpliktet til fire års tjeneste og som kom fra «politisk pålitelige» familier.


== Oppgaver ==
Regimentets oppgave var å beskytte regjerings- og partibygninger i DDRs de facto hovedstad Øst-Berlin og ta seg av sikkerheten rundt partielitens boligkompleks Waldsiedlung i Wandlitz, nær Øst-Berlin. Etter sovjetisk mønster var regimentet opprettet som en politisk pålitelig indre sikkerhetsstyrke som kunne brukes under eventuelt opprør og uro.


== Andre vaktregimenter i DDR ==
Regimentet var ett av tre vaktregimenter i DDR. De to andre var, i motsetning til Feliks Dzierżyński, enheter i den regulære hæren Nationale Volksarmee.

1. vaktregiment «Friedrich Engels» (WR-1) bevoktet Minnesmerket for fascismens og militarismens ofre på Unter den Linden i Berlin og utførte også andre ærestjenester, som for eksempel æresvakt under statsbesøk.
2. vaktregiment «Hugo Eberlein» (WR-2) bevoktet Ministerium für Nationale Verteidigung (Forsvarsministeriet) i Strausberg, nær Berlin.
Saiph

Saiph (κ Ori / κ Orionis / Kappa Orionis / 53 Orionis) er den sjette klareste stjernen i stjernebildet Orion. Blant de fire klare stjernene som danner «hovedfirkanten» i Orion, er den stjernen i det sørøstre hjørnet. En observatør på den nordlige halvkule vil se den som stjernen nederst til venstre i Orion, og en observatør på den sørlige halvkule vil se den øverst til høyre. Navnet kommer fra arabisk saif al jabbar, direkte oversatt kjempens sverd.
På en avstand av 720 lysår og med 15–17 solmasser er Saiph omtrent av samme vekt og på samme avstand fra solen som Rigel. Saiphs størrelsesklasse har en høyere verdi (2,06) enn Rigels fordi, som en mye varmere stjerne med overflatetemperatur på 26 000 °C, stråler den ut det meste av lysenergien sin i den ultrafiolette delen av spektret, som er usynlig for menneskeøyet; dette får den til å synes svakere. Store stjerner, slik som Saiph (og mange andre stjerner i Orion) kommer til å kollapse og eksplodere som supernovaer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Saiph (Kappa Orionis)
Vaktregiment «Hugo Eberlein»

Vaktregiment «Hugo Eberlein» (tysk: Wachregiment «Hugo Eberlein», Wachregiment 2) ble dannet i 1956 ut av Wachregiment der Hauptverwaltung Ausbildung. Det hadde sitt tilholdssted i Strausberg i Berlin. Det var oppkalt etter kommunisten Hugo Eberlein, et offer for stalinistiske utrenskninger. Den siste kommandanten for regimentet var i september 1990 oberst Steinkopf.


== Oppdrag ==
I motsetning til Vaktregiment «Friedrich Engels», hadde ikke regimentet ærestjeneste. Dets hovedoppgave var å bevokte anleggene og bygningen som lå under Ministerium für Nationale Verteidigung (Forsvarsministeriet) i Strausberg. Ministeriet var den viktigste sentralen i ledelsen av DDRs væpnede styrker. Til 1962 ble også enkelte objekter i Berlin bevoktet. Til enheten «Hugo Eberlein» hørte også tre såkalte æreskompanier. Disse ble i 1962 skilt ut og ble omdannet til Vaktregiment «Friedrich Engels».


== Andre vaktregimenter i DDR ==
Regimentet var ett av tre vaktregimenter i DDR. Av de to andre var det ene en enhet i den regulære hæren Nationale Volksarmee. Det andre lå under Stasi.

1.Vaktregiment Feliks Dzierżyński bevoktet SED-toppenes boligkompleks Waldsiedlung. Dette regimentet var under Stasi-kontroll.
2. Vaktregiment «Friedrich Engels» (WR-1) bevoktet Minnesmerket for fascismens og militarismens ofre på Unter den Linden i Berlin og utførte også andre ærestjenester, som for eksempel æresvakt under statsbesøk. Dette regimentet var en regulær NVA-enhet.
Ferry Cross the Mersey

«Ferry Cross the Mersey» er en britisk sang med melodi og tekst av Gerry Marsden. Den ble først innspilt av hans band, Gerry and the Pacemakers, og utgitt på single (Columbia DB 7437) i Storbritannia i desember 1964, og på single (Laurie 3284) i USA i 1965. Produsent var George Martin.
Den ble en hit på begge sider av Atlanterhavet. 
«Ferry Cross the Mersey» er hentet fra filmen med samme navn. I slutten av 1990-årene ble det satt opp en musikal som også hadde tittelen «Ferry Cross the Mersey». Den hadde premiere i Liverpool og har blitt spilt i Storbritannia, Australia og Canada.


== Hillsbourough-tragedien ==
I mai 1989 ble en versjon av «Ferry Cross the Mersey» utgitt til støtte for de som var rammet av Hillsborough-tragedien. Sangen ble innspilt av Liverpool-artistene The Christians, Holly Johnson, Paul McCartney, Gerry Marsden samt Stock Aitken Waterman.


== Andre coverversjoner ==
I 1983 spilte Frankie Goes to Hollywood inn en coverversjon av «Ferry Cross the Mersey» som B-siden til 12"-singelen Relax. Den ble deretter tatt med på deres album Welcome to the Pleasure Dome (1984) og de senere samlingene Bang!… The Greateat Hits of Frankie Goes to Hollywood (1993) og Maximum Joy (2000).
I 2003 hadde Pat Metheny en instrumental coverversjon på sitt akustiske album One Quiet Night.
I 2008 spilte det norske bandet Farmers Market inn en bulgarsk versjon med tittelen «Lodtschitze Mini Maritza». Den ble utgitt på albumet Surfin' USSR.


== Norsk versjon ==
Eldar Vågan har skrevet en norsk tekst på dialekt. Den heter «Ferje over Mjøsa». Vazelina Bilopphøggers har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen På tur (Tiger SLP 99002) i 1983. Produsent var Nils Kvam.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Inge Bjarne Storebø

Inge Bjarne Storebø (født 26. juni 1947, død 4. februar 2001) var en norsk filialsjef og politiker (H). Han var ordfører i Austevoll kommune fra 1990 til han døde i 2001.


== Referanser ==
Vaktregiment «Friedrich Engels»

Vaktregiment «Friedrich Engels» (tysk: Wachregiment «Friedrich Engels» eller Wachregiment 1) var et regiment i DDRs hær, Nationale Volksarmee (NVA).


== Oppdrag ==
Regimentet hadde representative oppgaver og tok seg av bevoktningen av diverse NVA-objekter i Øst-Berlin. Vaktregimentet var stasjonert i Friedrich-Engels-Kaserne i Berlin. Det bestod av syv kompanier, som hovedsakelig var bemannet av vernepliktige. Tre av kompaniene var æreskompanier for seremoniell tjeneste. Det var disse kompaniene som bevoktet Mahnmal für die Opfer des Faschismus und Militarismus og som ukentlig på onsdager klokken 14.30 foretok det store vaktskiftet der. Denne seremonien var spektakulær og en turistmagnet.


== Galleri ==


== Andre vaktregimenter i DDR ==
Regimentet var ett av tre vaktregimenter i DDR. Av de to andre var det ene en enhet i den regulære hæren Nationale Volksarmee. Det andre lå under Stasi.

1.Vaktregiment «Feliks Dzierżyński» bevoktet SED-toppenes boligkompleks Waldsiedlung. Dette regimentet var under Stasi-kontroll.
2.Vaktregiment «Hugo Eberlein» (WR-2) bevoktet Ministerium für Nationale Verteidigung (Forsvarsministeriet) i Strausberg, nær Berlin. Dette regimentet var en regulær enhet i NVA.
Leszek Kołakowski

Leszek Kołakowski (født 23. oktober 1927 i Radom i Polen, død 17. juli 2009 i Oxford i Storbritannia) var en polsk filosof og idehistoriker. Han var best kjent for sine kritiske analyser av marxisme, særlig hans trebindsverk, Main Currents of Marxism. Han ble tildelt Den hvite ørns orden av Polen i 1997.


== Liv og virke ==
Leszek Kołakowskis foreldre var Jerzy Kołakowski som var forlagsmann og hans mor var Lucyna Pietrusiewicz. Grunnet Tysklands okkupasjon av Polen fikk han ikke noen formell grunnutdanning, men studerte selv i tillegg til leksjoner i det illegale skolesystemet. Etter Andre verdenskrigs slutt studerte han ved Universitetet i Łódź og i 1953 mottok han en doktorgrad fra Universitetet i Warszawa, avhandlingen var om filosofen Baruch Spinoza. Han var professor og formann for Warszawa Universitets seksjon for filosofihistorie fra 1959 til 1968.
I sin ungdom var Leszek Kołakowski en veslevoksen intellektuell og ble en ivrig kommunist. I perioden 1947-1966 var han medlem av Det polske forente arbeiderparti (Polens kommunistparti). Hans potensial for partiet gjorde at han fikk en reise til Sovjetunionen, der så han stalinismen på nært hold og ble en «revisjonistisk» marxist. Dette ledet etterhvert til at han mistet sin stilling ved universitetet og han ble ekskludert fra det polske kommunistpartiet.
I 1968 fikk han et gjesteprofessorat ved McGill University i Montréal i Canada.


== Bibliografi ==
Main Currents in Marxism: The Founders, The Golden Age, The Breakdown, tre bind, 1976
God Owes Us Nothing: A Brief Remark on Pascal's Religion and on the Spirit of Jansenism, 1995
Freedom, Fame, Lying, and Betrayal: Essays on Everyday Life, 1999
Two Eyes of Spinoza and Other Essays on Philosophers, 2002


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog over Leszek Kołakowski fra magasinet The Economist (engelsk)
Nekrolog fra britiske Telegraph (engelsk)
Om Leszek Kołakowski fra det finske nettstedet kirjasto (engelsk)
Haiyang kjernekraftverk

Haiyang kjernekraftverk (海阳核电站) er et kjernekraftverk under utbygging i byfylket Haiyang i provinsen Shandong i Kina. 
Byggingen startet i juli 2008, og anlegget er planlagt å starte produksjon av elektrisk kraft i 2014. Anlegget vil bestå av i alt seks reaktorer på 1.250 MW hver. For tiden (2013) er det installert to reaktorer med i alt 2.500 MW effekt. Ved kjernekraftverkets ferdiggjørelse vil den maksimale effekten være på om lag 6 600 MW. Det vil da være det tredje største kjernekraftverket i verden, etter Kashiwazaki-Kariwa kjernekraftverk og Qinshan kjernekraftverk dersom man tar hensyn til dets produksjonskapasitet. 


== Se også ==
Liste over verdens største kjernekraftverk


== Eksterne lenker ==
CAP1400 development underway in China - Nuclear Energy Insider, 19. april 2010. Besøkt 29. mai 2013.