jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nadezjda Ostaptsjuk

Nadezjda Ostaptsjuk (belarusisk Надзея Мікалаеўна Астапчук – Nadzeja Mikalajewna Astaptsjuk, født 12. oktober 1980) er en belarusisk friidrettsutøver. Ostaptsjuk har i løpet av 2000-tallet blitt en av de store stjernene innen kulestøt, men har fortsatt bare ett globalt mesterskap; VM 2005. Fra OL er hennes beste prestasjon bronsemedaljen i 2008.
I OL 2004 ble hun nummer fire, men hun har sølv både fra EM 2006, hvor hun tapte med 0,01 m, og fra VM 2003. Hun vant gull i VM 2005, og kom til VM 2007 som favoritt, med årsbeste i verden, men måtte nøye seg med sølv bak Valerie Vili, som også vant OL 2008 og VM 2009. Etter å ha tatt bronse i OL 2008, deltok Ostaptsjuk lite i store internasjonale stevner året etter, og var ikke med i VM 2009, men returnerte suveren i 2010. Hun vant seks seire i seks Diamond League-stevner, og tok dermed sammenlagt-trofeet, hun vant gull i EM i Barcelona med nesten en meters margin og vant gull i VM innendørs med ny mesterskapsrekord 20,85.
Hennes personlige rekord er 21,58 meter  fra et stevne i Minsk i juli 2012. Hun er med det en av tre kvinner i løpet av 2000-tallet som har støtt lenger enn 21 meter. De to andre er russiske Larisa Pelesjenko og newzealandske Valerie Adams. Innendørs har hun støtt 21,70 i et stevne i Mogilev i februar 2010.
Etter å ha blitt utropt til olympisk mester i kule 2012 ble hun etter lekene fratatt medaljen på grunn av doping.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Nadzeya Astapchuk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nadezjda Ostaptsjuk – Olympics.com 
(en) Nadezjda Ostaptsjuk – Olympic.org 
(en) Nadezjda Ostaptsjuk – Olympedia 
(en) Nadezjda Ostaptsjuk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nadezjda Ostaptsjuk – World Athletics 
(en) Nadezjda Ostaptsjuk – European Athletic Association 
(en) Nadezjda Ostaptsjuk – Diamond League 
(en) Nadezjda Ostaptsjuk – Track and Field Statistics
Muleum

Muleum er en roman skrevet av Erlend Loe og utgitt i 2007.
Ordet muleum kommer fra ordet museum som var et av de første ordene som romanens hovedperson Julie sa.


== Handling ==
Julie mister foreldrene og broren sin i en flyulykke i Afrika. Av psykologen sin, «psykogeir», får hun i oppgave å skrive dagbok. Boken Muleum er dagboken hennes hvor hun skriver sine følelser og hva som skjer i livet hennes. Hvordan hun lever i det store huset foreldrene eide før med mange penger slik at hun kan gjøre hva hun vil. Krzysztof er den polske flisleggeren hennes og det eneste andre mennesket som bor i huset.
En dag foreslår psykogeir at Julie skal få seg hund og bestevenninen Constance som elsker dyr, liker denne idéen, men Julie vil ikke ha hund.
Julie bestemmer seg for å ta livet sitt. Hun går til en butikk og kjøper det første og beste tauet hun finner. På et teaterstykke skulle hun på slutten ta løkken av tauet rundt halsen og hoppe fra en bokhylle, men dette går ikke som planlagt.
Constance smugler med seg en valp til sykehuset som Julie gir navnet Finch Hatton, fordi en mann som het det (Denys Finch Hatton) døde i et flykrasj i Afrika.
Når hun kommer hjem får hun Krzysztof til å kjøre henne til Gardermoen. Derfra tar hun flyet til København. Hun føler at hun er nærmere foreldrene når hun flyr. Hun reiser mange steder, bare for å kunne være i fly. Hun kommer til Korea der hun oppsøker og blir gravid med Ahn Hyon-Soon som hun så på TV da han var med i OL. Hun reiser så til land som har fått fugleinfluensa i håp at hun blir smittet og dør. Dette går heller ikke slik hun hadde håpet.
Hun reiser deretter til Playa del Inglés hvor hun møter Constance og psykogeir som har blitt et par. Hun møter også Consuelo som lærer henne å fly.
Julie bestemmer seg for å ta livet sitt ved å styrte med flyet, helst i Afrika slik som foreldrene. Dette går heller ikke som planlagt. Hun overlever og ved hjelp av noen liter vann og kjeks skal hun overleve i ørkenen mens hun går mot kysten. Hun vet hun skal dø av vannmangel, og når hun kommer til kysten hvor ingen mennesker bor bestemmer hun seg for at hun vil bare svømme i havet og forsvinne. Hun vil nå leve men om hun ikke gjør det vil hun og barnet dø en mer langsom død. Hun besvimer på veien og en sjåfør finner henne. Hun overlever denne gangen også.
Hun gir fra seg huset og pengene, tar med seg Krzysztof og Finch Hatton til Gdańsk. Der får hun en datter som heter Astrid. Julie bestemmer seg for aldri å fly igjen.
Boken er dermed skrevet full fra perm til perm.
Det siste som står er at Julie skal lære Astrid at museum heter muleum. Uansett hva de andre sier heter det muleum.


== Eksterne lenker ==
Forlagets reklameside med anmeldelser av boka Arkivert 26. august 2013 hos Wayback Machine.
Heinz Weis

Heinz Weis (født 14. juli 1963 i Trier) er en tidligere tysk sleggekaster som representerte Vest-Tyskland frem til 1990. 
Han deltok i fire OL. Hans personlige bestenotering er på 83,04 oppnådd i juni 1997 under et stevne i Frankfurt am Main. Dette setter ham som nummer to på listen blant tyske sleggekastere bak Ralf Haber.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Heinz Weis – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Heinz Weis – Olympics.com 
(en) Heinz Weis – Olympic.org 
(en) Heinz Weis – Olympedia 
(en) Heinz Weis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Heinz Weis – World Athletics 
(en) Heinz Weis – Track and Field Statistics
Karsten Kobs

Karsten Kobs (født 16. september 1971 i Dortmund) er en tysk sleggekaster, hans personlige bestenotering er på 82,78 satt i juni 1999 under et stevne i hjembyen Dortmund. Dette setter ham på en tredjeplass blant tyske sleggekaster bak Ralf Haber og Heinz Weis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Karsten Kobs – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Karsten Kobs – Olympics.com 
(en) Karsten Kobs – Olympic.org 
(en) Karsten Kobs – Olympedia 
(en) Karsten Kobs – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Karsten Kobs – World Athletics 
(en) Karsten Kobs – Track and Field Statistics 
Leverkusen who's who
Betty Heidler

Betty Heidler (født 14. oktober 1983 i Berlin) er en tysk sleggekaster og  verdensrekordenholder i øvelsen.


== Karriere ==
Heidler klarte å kaste over 70 m i 2003. Siden det har hun vært i verdenstoppen i øvelsen. Hun ble verdensmester i Osaka 2007 og sølvmedaljen Berlin 2009 med hennes dertil lengste kast på 77,12 m. I 2010 ble hun europamester i Barcelona.
Under et stevne i Halle, Tyskland på 21. mai 2011 greide hun overraskende å forbedre verdensrekorden til Anita Wlodarczyk med over en meter. Det var den første tyske verdensrekorden i friidrett etter gjenforeningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Betty Heidler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Betty Heidler – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Betty Heidler – Olympics.com 
(en) Betty Heidler – Olympic.org 
(en) Betty Heidler – Olympedia 
(en) Betty Heidler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Betty Heidler – Tysklands olympiske komité 
(en) Betty Heidler – World Athletics 
(en) Betty Heidler – European Athletic Association 
(en) Betty Heidler – Diamond League 
(en) Betty Heidler – Track and Field Statistics
Ola Opheim

Ola Opheim (født 8. oktober 1920 i Vågå, død 4. september 2003) var en spillemann fra Gudbrandsdalen.
Sammen med Oddvar Nygaard forandret han norsk folkedansmusikk radikalt på andre halvdel av 1900-tallet. Den «nye» gammeldansmusikken var mye mer dansbar og hadde fele og trekkspill i sentrum. Han spilte i sammen med Nygaard på trekkspill, Finn Westbye på gitar og Håkon Nilsen på bass i Oddvar Nygaards kvartett i 21 år. 
Kvartetten vant Spellemannprisen 1973 i klassen folkemusikk/gammeldans som var med for første gang det året. 
Opheim var spesielt kjent for et drivende godt dansespill. Gjennom et langt spillemannsliv samla Opheim en enorm mengde leiker.
Ola Opheim var med og stifta Vågå Spelmannslag 24. april 1952. Her satt han også i styret.


== Utmerkelser ==
Æresmedlem i Vågå Spel- og Dansarlag i 1992.
Æresmedlem i Landslaget for Spelemenn i 1983.
Vant landskappleiken på Notodden i 1963
Kongens sølv
Kulturprisen for Gudbrandsdalen
Spellemannprisen


== Utvalgte komposisjoner ==
Rustbumasurka
Heringstad-hallingen


== Referanser ==
Verdensrankingen i snooker 2004/2005

Verdensrankingen i snooker 2004/2005 viser rangeringen av de 32 beste snookerspillerne i verden for sesongen 2004/2005. 
Poengene i rangeringen er basert på spillernes prestasjoner de to foregående sesongene, altså sesongene 2002/2003 og 2003/2004.


== Rangeringen ==


== Kilder ==
Oppsett hos cajt.pwp.blueyonder.co.uk


== Kommentarer ==
Verdensmester for år 2005 ble Shaun Murphy, som startet sesongen rangert som nummer 48.
Dette var eneste gangen Chris Small var rangert i topp 16.
Dette var Paul Hunter sin beste rangering i karrieren.
«Lossen» (1673)

«Lossen»  er en fregatt, bygget vinteren 1672–1673 av skipsbyggeren Matthijs Harmensen på Bremerholm i København. Hun er den første dansk-norske fregatt med navnet «Lossen». Loss er et gammelt dansk-norsk ord for gaupe.
Fregatten hadde en bestykning på 26-32 skyts og deltok med heder i den skånske krigen 1675–1679. Fregatten deltok sammen med større orlogsskip i slaget ved Køge bukt der én av mannskapet ble drept og én annen hardt skadet.
«Lossen» ble brannskadd på Københavns red 26. august eller 9. september 1679 og gikk ut av tjeneste etter dette.


== Litteratur ==
Svein Molaug og Rolf Scheen Fregatten «Lossen»- Et kulturhistorisk skattkammer 1983 ISBN 82-90089-12-0
Jacob (roman)

Jacob er en roman av Alexander Kielland fra 1891. Den er hans siste roman og kom mellom to essaysamlinger, Forsvarssagen fra 1890 og Mennesker og Dyr fra 1891. 


== Handling ==
Handlingen i Jacob presenterer oppkomlingen Tørres Snørtevold, en fattig gutt fra landet som slår seg opp i byen og til slutt kan tråkke på de han tidligere ble tråkket ned av. Han forstår spillet som kan føre ham oppover Jakobstigen og til den økonomiske himmel. 


== Film og teater ==
Romanen ble filmatisert i Norge i 1940 under navnet Tørres Snørtevold. Regissør var Tancred Ibsen, som også skrev filmmanuset. Tittelrollen ble spilt av Alfred Maurstad. Den ble også filmatisert i Sverige i 1942 under tittelen Jacobs stege. Regissør var Gustaf Molander, filmmanuset var skrevet av Gösta Stevens og Gustaf Molander. Hovedrollen som Jonathan «John» Nordmark ble spilt av Sture Lagerwall. Romanen ble også filmatisert i Danmark  i 1942 under tittelen Søren Søndervold. Regissør var Lau Lauritzen jun., filmmanuset var skrevet av Svend Rindom. Ebbe Rode spilte tittelrollen.
Alle tre filmene hadde en fri bearbeidelse av romanen, og forfatterens arvinger forbød at Alexander Kiellands navn ble nevnt i forbindelse med filmene. 
Harald Tusberg og Egil Monn-Iversen laget også en musikal av dette stoffet. Musikalen ble framført på Rogaland Teater i 1975 til Stavanger bys 850-årsjubileum.


== Litteratur ==
Wenche Ch. Almnes skrev i 2001 en hovedoppgave hvor hun analyserer romanen Jacob og ser på hvordan Tørres Snørtevold utvikler seg parallelt med Bibelens JakobRomanen er også utgangspunkt for Lars August Fodstads doktoravhandling fra 2010. Fodstad argumenterer for at Jacob innebærer et brudd med Kiellands tidlige forfatterskap og kan forstås som kritikk av gjennombruddsideologien og realismeestetikken som Kiellands tidlige romaner var en del av. Romanen diskuterer sentrale utviklingstrekk i moderniteten, som vertikal utjevning, fremvekst av markedsøkonomi og demokratisering. Sentralt er også omsnuing av masseforakten: elitens forakt for massen taper legitimitet, mens massens forakt for eliten overtar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bibelen i Alexander Kiellands forfatterskap - med en analyse av romanen Jacob
Omtale av musikalen i Dag og Tid
Utgaven fra 1891 og 1954 i fulltekst hos Nasjonalbiblioteket
Doctor Strange

Doctor Strange er en tegneseriefigur skapt av Steve Ditko og Stan Lee i 1963 for Marvel Comics' hefte Strange Tales. Dr. Stephen Strange, er en magiker med overnaturlige evner. Han er en sentral figur i det såkalte Marvel-universet. Ditkos oppfinnsomme strek og psykedeliske komposisjoner gjorde at serien fikk stor popularitet blant den i det motkulturelle ungdomsmiljøet i 1960-årenes USA. Ved siden av egne soloopptredener har Doctor Strange vært en hyppig brukt gjest i Marvels andre superheltserier i tillegg til å ha vært medlem i superheltgrupper som Defenders og Avengers.
Ved siden av Lee og Ditko har en rekke andre serieskapere jobbet med figuren, som Steve Englehart, Roy Thomas, Gene Colan og Frank Brunner.
NGI

Norges Geotekniske Institutt, en privat stiftelse
Norsk Gestaltinstitutt, en privat undervisningsinstitusjon
Keith Boak

Keith Boak er en britisk regissør som har jobbet på flere populære dramaserier i 1990- og 2000-årene. Hans karriere begynte i 1991 da han regisserte The Return of Neville Dedd for serien Def II på BBC Two.
Siden da har han regissert episoder av dramaserier for alle de største britiske TV-stasjonene, inkludert politiserier som BBCs Out of the Blue (1995), City Central (1998) og Mersey Beat (2001). Han har også regissert episoder av sykehusserier som Sjukehuset i Aidensfield (ITV, 2003) og Holby City (BBC One, 2004).
Fra og med 2004 begynte han også å regissere prosjekter med høyere budsjett, som Channel 4s drama NY-LON, som ble delvis filmet i New York, og Doctor Who (2005). I 2006 regisserte han episoder av BBC Ones dramaserier Hotel Babylon.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Keith Boak på Internet Movie Database 
(en) Keith Boak hos The Movie Database
Cesare Maccari

Cesare Maccari (født 9. mai 1840 i Siena, død 7. august 1919 i Roma) var en italiensk maler og skulptør.


== Biografi ==
Maccari startet sin kunstkarriere ved å veksle likt mellom maleri og skulptur, men ble senere elev av Luigi Mussini i maleri og gikk sammen med blant andre Tito Sarrocchi ved kunstakademiet i Siena, Accademia di Siena. Etter å ha studert 1400-tallsmalere fra Veneto dro han til Firenze for å studere de store florentinske malerne fra renessansen. Han arbeidet også i studioet til Luigi Mussini i Firenze og kopierte der i 1864 på vegne av en engelsk organisasjon Bernardino Pinturicchios verker i Duomo di Siena, katedralen i Siena. Fyrstehuset Savoia betrodde ham freskodekorasjonen av Cappella Reale del Sudario.

Kanskje et av hans mest kjente internasjonale verker er den store fresken «Cicero fordømmer Catilina» (1888) i Palazzo Madama, som i dag er Italias senat.
Han underviste i lang tid i kunstakademiene i San Lucca og i Roma. Mens han arbeidet med et betydningsfullt arbeid i Palazzo di Giustizia i Roma, ble han rammet av lammelse i 1909, noe som førte til at han måtte oppgi alt arbeid fram til sin død ti år senere. 


== Verk i utvalg ==
«Vittoria Colonna» (1868)
«Sira» (1869)
Freske i kirken del Sudario i Roma (1870/73)
«En trilateral» (1879)
«Portrett av pave Silvester III»
«Cicero fordømmer Catilina» (1888)
«De tre gratienes kroning av Amor» (Fresko i Quirinalet (Palazzo del Quirinale) i Roma)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cesare Maccari – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Landhockey under Sommer-OL 1932

Landhockey under Sommer-OL 1932. Landhockey var med som olympisk øvelse for fjerde gang 1932 i Los Angeles og India ble olympisk mester. Det var kun tre lag som deltok i turneringen. Det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang og  kampene ble avviklet i perioden 4. til 11. august 1932.     


== Medaljer ==


== Kamper ==


=== Tabell ===


=== Medaljevinnere ===


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 17. april 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Eikestjertvinge

Eikestjertvinge er en av stjertvingene, en dagaktiv sommerfugl i gruppen glansvinger. 


== Utseende ==
Begge kjønn har blå fiolett, mørk farge på vingenes overside.  Vingeundersidene er stort sett grå, men det er et hvitt tverrbånd, med mørk skygge, over vingene. Bakvingen har en gul orange rund flekk med mørk kjerne like ved «stjerten». 
Vingespennet er mellom 27 og 34 millimeter.  


== Levevis ==
Eikestjertvinge finnes i skog med eik, kombinert med åpne lysninger og bergknauser. Arten foretrekker solrike steder. 
Larven lever på eiketrær, av både unge blad og kopper.
Eikestjertvinge tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) glansvingen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen, vanligvis noen uker. 


== Utbredelse ==
Eikestjertvinge finnes i Danmark, det sydligste av Sverige og Finland. Den er utbredt i Nord-Afrika, Asia øst til Kaukasus, i hele Europa, unntatt lengst nord. Utbredt i det sørøstlige Norge langs kysten til Kristiansand. 


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae
stjertvinger (Theclini)
Eikestjertvinge (Favonius quercus (Linnaeus 1758) )
[synonymer: Neozephyrus quercus, Quercusia quercus]


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) eikestjertvinge i Global Biodiversity Information Facility 
(no) eikestjertvinge hos Artsdatabanken 
(sv) eikestjertvinge hos Dyntaxa 
(en) eikestjertvinge hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Neozephyrus quercus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Neozephyrus quercus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Favonius quercus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Moths and Butterflies of Europe and North Africa - flott bildesamling
Norges sommerfugler – Eikestjertvinge
www.nhm.uio.no/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om  norske sommerfugler.
Kjetil Hasselberg

Kjetil Hasselberg (født Kjetil Peder Tveit Hasselberg 27. mars 1966) er en norsk komiker og programleder i humorprogrammet Kjetil & Kjartan Show på TV 2. Han er utdannet lektor i språkfag (Cand.philol) og har også bedriftsøkonomi i sin fagkrets.


== Liv og virke ==
Hasselberg er utdannet med hovedfag innen språk, og arbeidet som lektor på Norges Toppidrettsgymnas i Bærum fra 1993–1999. 
Han vokste opp delvis i Oslo og delvis i Sørumsand, og gikk på Horten videregående skole. I 1990 tok han over tysk-undervisningen for et kurs på grunnfag ved Universitetet i Oslo. Her møtte han Kjartan Eide som var tysk-student. De fant tonen, og året etter studerte de engelsk sammen.Fra 1999 arbeidet Hasselberg og Eide med ulike ideer for TV-show, og i 2001 opptrådte de første gang sammen på TV i «Senkveld med HC og Tommy» på TV 2. De hadde innslag med skjult kamera stunts. Dette ble deres første betalte jobb som komikere.


=== Antimobbing ===
I 2004 tok Hasselberg og Eide et standpunkt mot en humortrend med Torsdagsklubben i spissen, der komikere ble beskyldt for å drite ut andre i sitt arbeid med å skape underholdning. Hasselberg fortalte om sin egen fortid som mobbeoffer, og kritiserte en form for humor som han mente var med på å legitimere en mobbekultur blant skoleelever.Etter mobbeutspillet ble komikerlærerne Hasselberg og Eide sendt rundt i norske skoler med en antimobbekampanje som varte i to år.
Høsten 2007 startet Hasselberg og Eide et sceneshow på Christiania Theater kalt «The all right show».


=== Kjetil og Kjartan show ===

I februar 2003 ble Hasselberg og Eide kjøpt av TV 2 og Kjetil og Kjartan show fikk sin TV-premiere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.kjetilogkjartan.no
Kjartan Eide

Kjartan Eide (født 29. april 1971) er en norsk komiker og programleder i humorprogrammet Kjetil & Kjartan Show på TV 2. Han er utdannet lektor innen samfunnsvitenskap (cand.polit.) og har også sosialantropologi i sin fagkrets.


== Liv og virke ==
Eide er utdannet med hovedfag og har arbeidet som høgskolelektor på Norsk Reiselivshøyskole.
I 1990 studerte han tysk grunnfag ved Universitetet i Oslo. Her møtte han Kjetil Hasselberg som tok over undervisningen av et av kursene. De fant tonen, og året etter studerte de engelsk sammen. I dag bor Eide på Bekkelaget i Oslo. Han er gift med to barn.
Fra 1999 arbeidet Eide og Hasselberg med ulike ideer for TV-show, og i 2001 opptrådte de første gang sammen på TV i «Senkveld med HC og Tommy» på TV2. De hadde innslag med skjult kamera stunts. Dette ble deres første betalte jobb som komikere.


=== Antimobbing ===
I 2004 tok Eide og Hasselberg et standpunkt mot en humortrend med Torsdagsklubben i spissen, der komikere ble beskyldt for å drite ut andre i sitt arbeid med å skape underholdning. Hasseberg fortalte om sin egen fortid som mobbeoffer, og kritiserte en form for humor som han mente var med på å legitimere en mobbekultur blant skoleelever. Etter mobbeutspillet ble komikerlærerne Hasselberg og Eide sendt rundt i norske skoler med en antimobbekampanje som varte i to år.
Høsten 2007 startet Hasselberg og Eide et sceneshow på Christiania Theater kalt «The all right show».
Eide har også startet opp «Trivselsprogrammet]», et program hvor elevvalgte, mobbefrie trivselsledere legger til rette for aktiviteter i friminuttene.


=== Kjetil og Kjartan show ===

I februar 2003 ble Eide og Hasselberg kjøpt av TV2 og Kjetil og Kjartan show fikk sin TV-premiere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted for Kjetil og Kjartan
Trivselsleder.no
Hilde Veslemøy Hagen

Hilde Veslemøy Hagen (født 1974 i Bergen) er en norsk sanger. Hun har utøvende hovedfag i sang fra Griegakademiet. Hun har et allsidig repertoar, men er oftest benyttet som solist innen kirkemusikk og opera. På hennes repertoar finnes blant annet Händels Messias, Bachs Johannespasjon og en rekke andre større verk. Hun har sunget rollen som Nattens Dronning i Mozarts «Tryllefløyten», og våren 2006 hadde hun rollen som Baby Blue i Europapremieren på Libby Larsens opera «Dreaming Blue». Hun har vært solist med blant annet Bergen Filharmoniske Orkester og Ålesund Symfoniorkester og har ved flere anledninger vært å se og høre på NRK TV og radio og på TV2.


== Referanser ==
Joey Belladonna

Joey Belladonna (født Joseph Bellardini 13. oktober 1960 i New York) er en amerikansk heavy metal-vokalist.  Han var vokalist for thrash metal-bandet Anthrax mellom 1985-1992 og 2010-nåtid.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Joey Belladonna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joey Belladonna på Internet Movie Database 
(en) Joey Belladonna hos The Movie Database 
(en) Joey Belladonna på Discogs 
(en) Joey Belladonna på MusicBrainz 
(en) Joey Belladonna på Encyclopaedia Metallum 
(en) Joey Belladonna på Songkick 
(en) Joey Belladonna på AllMusic
Apatity

Apatity (russisk: Апатиты, kildinsamisk: Апатит, direkte oversatt apatitter) er en by i Murmansk oblast i Russland. Byen ligger ved østbredden til innsjøen Imandra og sørvest for Khibiny-fjellene, rundt 23 km vest for Kirovsk. Innbyggertall: 63 300 (2005 est.), 64 405 (2002 – russisk folketelling), 40 700 (1968).
Bosetningen Apatity ble grunnlagt i 1935 og fikk bystatus i 1966. Flybasen Kirovsk Apatity ligger like ved byen.
Apatity er vennskapsby med Alta i Finnmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Apatity – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Side med engelskspråklig informasjon om Apatity Arkivert 24. september 2008 hos Wayback Machine.
Interaktivt kart over Apatity
Kart