jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sparebank1 Nord-Norges kulturpris

Sparebank1 Nord-Norges kulturpris er et årlig stipend som deles ut fra SpareBank 1 Nord-Norges kulturfond til unge kunstnere eller kulturarbeidere i Nord-Norge.
Fondet har en grunnkapital på 1 000 000 kroner, og stipendiet skal gå til et talent som ikke er over 25 år i stipendåret. Søkere må dokumentere kvalitet og vilje til å satse profesjonelt innenfor et område knyttet til kunst eller kulturhåndverk.


== Mottakere ==
Følgende har mottatt prisen:

Marie Hermo Jensen (2001), danser fra Hammerfest i Finnmark
Anders Melhus (2002), fiolinist fra Målselv i Troms
Marianne Husnes (2003), bildekunstner fra Hemnesberget i Nordland
Eva Jeanette Iversen (2004), sanger fra Karasjok i Finnmark
Christina Lein Størmer (2005), sanger fra Tromsø i Troms
Therese Einmo Jürgensen (2006), danser fra Mosjøen i Nordland
Jørgen Karlstrøm (2007), komponist fra Alta i Finnmark
Rebekka Nystabakk (2008), skuespiller fra Sørfold i Nordland
Pål Moddi Knutsen (2009), musiker fra Senja i Troms
Lilly Jørstad (2010), sanger fra Vadsø i Finnmark (Opprinnelig fra Russland)
Kaja Bremnes (2011)‚ singer/songwriter fra Harstad i Troms
Øivind Sand (kunstner)

Øivind Andre Sand (født 30. april 1935 i Fredrikstad) er en norsk kunstmaler og grafiker.Øivind Sand er utdannet lærer. Han er selvlært som kunstner, og ifølge kunsthistoriker Paul Grøtvedt har kunstnerskapet hans to hovedretninger:

verker som beskriver kystlandskap og kystkultur
verker inspirert av gresk-ortodoks kristendom og helgenlegender


== Familie ==
Øivind Sand er sønn av kunstneren Ole Sand.Han er gift med Kari Sand. Ekteparet har fem barn, deriblant kunstnerne Vebjørn Sand og Aune Sand.


== Referanser ==
Ludvig Olsen-Breilid

Ole Ludvig Olsen-Breilid (1869–1950) var gardbruker og kommunepolitiker i Østre Toten. Breilid satt i herredsstyret i Østre Toten i periodene 1902-04, 1904-07, 1907-10 og 1916-19, innvalgt på Næringspartiets liste (1907–10) og sist (1916–19) på Jordbruksinteressertes liste. Han var også medlem av byggekomiteen for Nordlia kirke, som ble bygd på tomt fra garden hans, Breili.
Breilid var født og oppvokst på Gjøvik, som sønn av sparebankkasserer Petter Olsen og fru Laura. I 1879 kjøpte Petter Olsen garden Breili i Nordlia, nord i Østre Toten. Det ble Ludvik som skulle ta over og drive garden, men i forbindelse med landbruksutdanning på Haug i Vardal måtte han amputere beinet, noe som sjølsagt vanskeliggjorde gardsarbeidet. Men med en del innleid arbeidshjelp klarte han lenge å drive Breili sjøl. Breilid var gift med Anna Haug, datter av en annen kommunepolitiker, Ole Christian Haug. Disse hadde ingen barn.
Ludvik Olsen Breilid var svært opptatt av lokalhistorie. Han skreiv oppvekstskildringer fra Gjøvik i lokalavisene, han bidro til Totens bygdebok og var i tillegg forfatter av flere gardshistorier.


== Bibliografi ==
Breilid, Ludvik Olsen: Gårdshistorie over Breilid gård, Østre Toten (utrykt manuskript), Oslo 1939.
Breilid, Ludvik Olsen: Askjums historie (utrykt manuskript), Breilid 1941.
Breilid, Ludvik Olsen: Nordlien Kapell, innv. 18. januar 1901 (utrykt manuskript), Breilid 1946.


== Referanser ==
Darren Morgan

Darren Morgan (født 3. mai 1966) er en walisisk tidligere profesjonell snookerspiller.
Han vant verdensmesterskapet for amatører i 1987 og spilte som profesjonell mellom 1988 og 2005. De beste prestasjonene han hadde som profesjonell var seier 9–8 over Steve Davis i Irish Masters i 1996 og semifinale i verdensmesterskapet i snooker i 1994. Han var også tapende finalist i Welsh Open i 1992 og i Asian Open i 1993.


== Eksterne lenker ==
(en) Darren Morgan – CueTracker
Norsk Bokmannslag

Norsk Bokmannslag er en forening for nynorskforfattere. Foreningen ble stiftet 11. mars 1910 med formål å fremme litteratur på landsmål. Første formann var Idar Handagard. Foreningen hadde ved stiftelsen 41 medlemmer, og Sven Moren ble «skrivar».


== Yrkesmållag ==
Allerede i 1899 hadde det vært diskutert om man skulle opprette et mållag for lærere. Men dette ble avvist, man mente det var bedre om lærerne arbeidet for saken uten å skape egne organisasjoner. Men i 1910  så forfattere som skrev på nynorsk behovet for å stå sammen for å fremme sine interesser. Dette inspirerte folk i andre yrker til å gjøre det samme. Bladmannalaget var det neste som ble etablert, det skjedde på årsstevnet for Noregs Ungdomslag i Skien i 1913. I 1916 ble et lærermållag dannet, og siden kom mållag på løpende bånd for ulike yrkesgrupper: Telegrafmållaget, Lensmanssmållaget, Norsk Prestemållag, mållag for ansatte i departement, postvesen og jernbane, samt mellom ordførere, ingeniører, apotekere, leger og jurister.


== Medlemskap i Forfatterforeningen ==
Etter en strid mellom Norsk bokmannslag og Den norske forfatterforening utnevnte regjeringa tre menn fra Norsk bokmannslag til å være med i Forfatterforeningens litterære råd. En av disse var Sven Moren, som satt i rådet fra 1915 til 1928. Etter dette ble lagets medlemmer også medlemmer i Den norske Forfatterforening.


== Ledere ==
Idar Handagard 1910 til ?
Sven Moren 1913 til 1916
Olav Hoprekstad 1917 til 1930
Halvor Floden 1931 til 1956
Olav Dalgard 1963 til 1973, kanskje lenger


== Referanser ==
Harald Espelund

Harald Espelund (født 10. desember 1948) er en norsk lokalpolitiker fra Fremskrittspartiet. Han var i fra 2003 til 2015 ordfører i Ullensaker kommune i Akershus. Han var vararepresentant til Stortinget i perioden 2001–2005. 
Espelund er gårdbruker av yrke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harald Espelund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Harald Espelund hos Stortinget 
(no) Harald Espelund hos Norsk senter for forskningsdata
Rebecka Liljeberg

Rebecka Månstråle Liljeberg, (født 13. mai 1981 i Nykvarn, Stockholms län), er en svensk skuespiller. 
Hun er mest kjent for rollen som Agnes i filmen Fucking Åmål. En film hun sammen med Alexandra Dahlström vant en Guldbagge i 1999 for beste kvinnelige hovedrolle.
Rebecka Liljeberg har forlatt skuespillerkarrieren og fullført medisinstudie ved Karolinska Institutet i Stockholm.
I 2013 er hun lege ved Södersjukhuset i Stockholm. Hun er gift og har tre barn.


== Filmografi ==
2002 – Bear's Kiss
2000 – Skärgårdsdoktorn (TV)
2000 – Födelsedagen
1999 – 2000 – Eva & Adam (TV)
1999 – Där regnbågen slutar
1999 – Sherdil
1998 – Fucking Åmål
1998 – Längtans blåa blomma (TV)
1997 – Närkontakt (kortfilm)
1991 – Sunes jul (TV)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rebecka Liljeberg på Internet Movie Database 
(sv) Rebecka Liljeberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Rebecka Liljeberg på Filmdatabasen 
(da) Rebecka Liljeberg på Scope 
(fr) Rebecka Liljeberg på Allociné 
(en) Rebecka Liljeberg på AllMovie 
(en) Rebecka Liljeberg hos The Movie Database
Den grå dame i Larvik

For andre grå damer, se pekersiden Den grå dame.Den grå dame i Larvik er i folketroen et gjenferd som går igjen på Herregården i Larvik. 
Sagnet sier at den grå damen er avbildet på et maleri som henger i spisesalen (riddersalen); det skal være det eneste portrettet som ikke er identifisert. Når man beveger seg omkring i rommet, påstås det at maleriet følger en med øynene. Hun tillegges også poltergeistvirksomhet, som å flytte rundt på tunge stoler.
Fredrikstad Cup

Fredrikstad Cup er en skandinavisk håndballturnering for barn, ungdom, og voksne, både gutter og jenter som avholdes i Fredrikstad. Den har blitt avholdt årlig siden 1982.
Fredrikstad Cup arrangeres hvert år i Pinsen, og er Norges største håndballcup. I 2012 deltok 520 lag, etter en historisk påmeldingsrekord på 600 lag fra 150 klubber. Totalt ble det avholdt ca. 1600 kamper i løpet av 3 dager. 2013 slo denne rekorden, da var 783 lag påmeldt.
Østsiden IL Fredrikstad er hovedarrangør, men arrangementet gjennomføres av 23 forskjellige organisasjoner i Fredrikstad.
Totalt bidrar 1100 frivillige rundt 13000 timer i løpet av året.


== Underholdning ==
Fredrikstad Cup har fokus på det sosiale utenom håndballbanen. Hvert år kommer kjente artister til Fredrikstad for å underholde 7000 deltagere, og noen av de som tidligere har underholdt er blant annet: Karpe Diem, Erik&Kriss, Cir.Cuz, Katastrofe, JokR, Robin&Bugge, Kesera, WigWam og MadCon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  (Kilde for denne artikkelen)
Astrakan

Denne artikkelen omhandler epletreet Astrakan. For det russiske distriktet og byen Astrakhan, se Astrakhan.
Astrakan er et treslag. Fruktene som treet bærer er epler. Astrakan er et kraftig og relativt stort epletre. Treet er bredt, gjerne bredere enn det er høyt. De største trærne kan bli ca. 8 meter høye. Blomstringen finner sted meget tidlig. Samtidig med løvspretten utvikler treet blomster med store hvite kronblader. Astrakan er en hardfør tresort som kan dyrkes i nær hele Norden. Treslaget har relativt lang levetid. Det finnes 150 år gamle trær som fortsatt blomstrer.
Astrakan kan ompodes og innpodes i andre sorter.


== Frukt ==
For trær i Norden modner frukten i september måned. 
Frukten er større på yngre trær enn på eldre. På unge trær er frukten gjerne 5,5 cm høy og 6,5 cm bred. Eplenes hud er middelstykk og overflaten er vokset. Kjøttet er hvitt, nesten luktfritt og relativt tørt, men med en fyldig krydret smak og god syrlighet.
Det er dyrket frem ulike sorter Astrakan:

Klar Astrakan, som har gule epler med enkelte røde prikker.
Rød Astrakan, som har jevnt røde epler.
Hvit Astrakan, som har klargrønne epler.
Gyllenkroks Astrakan, som har epler som gjerne er halvt røde (på solsiden) og halvt gule.


== Historie og utbredelse ==
Av navnet antar en at treet stammer fra distriktet Astrakhan nord for Det kaspiske hav.
Treslaget nevnes første gang av den svenske botanikeren Peter Jonas Bergius i en bevart tale fra 1780.
Treslaget fikk utbredelse først i Sverige, Norge og England, men er nå dyrket over hele Europa.
Av utbredelseshistorien og genetikken indikeres at treslaget er svensk og ikke russisk.


== Eksterne lenker ==
Fotografi av rød Astrakan
Ragnfrid Stokke

Ragnfrid Stokke (født 8. oktober 1944 i Washington D.C., USA) er en norsk oversetter.Hun er cand. philol. med russisk hovedfag fra Universitetet i Oslo i 1971. Ved siden av oversettervirksomheten har hun tidligere arbeidet med billedkunstområdet i Norsk kulturråd. Hun oversatte sin første bok i 1972: Aleksander Solsjenitsyns August 1914 (sammen med Ingvild Broch og Bjørn Valderhaug), og har pr 2007 oversatt 28 bøker. Hun oversetter fra engelsk, russisk, svensk og dansk.
Ragnfrid Stokke har mottatt Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur 2007, for oversettelsen av Griseparadis av Kitty Fitzgerald. Andre representative oversettelser er Guden for små ting av Arundhati Roy, Jane Eyre av Charlotte Brontë og Stormfulle høyder av Emily Brontë.
Hun har også mottatt stipend fra Norsk Oversetterforening.


== Referanser ==
Jiuzhou havn

Jiuzhou havn er fergehavnen til Zhuhai i Guangdong i Folkerepublikken Kina. Den har høyhastighets fergetrafikk til Hongkong og Shenzhen. Derfra går det også busser til forskjellige steder vest for Perleflodens delta, som Jiangmen og Shunde.
Zhuhai i sin helhet har syv havneanlegg, i Gaolan, Wanshan, Jiuzhou, Xiangzhou, Tangjia, Hongwan og Doumen.Den  10. juli 2007 ble det også satt i gang fergetrafikk mellom Jiuzhou og Hongkong internasjonale lufthavn.


== Referanser ==
Yiwu

Yiwu (kinesisk: 义乌, pinyin: Yìwū) er et byfylke i byprefekturet Jinhua i Zhejiangprovinsen i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 660 557 innbyggere i 1999.Yiwu ligger 100 km sør for Hangzhou. Nærmeste by er Dongyang. Området omkring Yiwu er fjellrikt.


== Historie ==
Området omkring Yiwu var befolket allerede på neolittisk tid. Selve byen ble grunnlagt under Qin-dynastiet, cirka 220 f.Kr., og fikk navnet Yiwu i år 624.
Yiwu var hjemsted til en rekke ledende skikkelser innen kunst, litteratur, utdannelse og teknikk. Blant annet kan nevnes Chen Wangdao, som var den første som oversatte  Det kommunistiske manifest til kinesisk. En annen er historikeren og politikeren Wu Han.


== Eksportindustri ==
Yiwu har (2012) en stor og tildels dominerende andel av verdens produksjon av utstyr knyttet til julefeiringen verden over, og av strømper. 


== Samferdsel ==
Yiwu lufthavn ligger i fylket Yiwu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yiwu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Infoside
Yiwu China
Grepa

Grepa er et tidligere, norskeid varemerke for komfyrer. Komfyrene ble produsert ved Grepa og Mjelva Fabrikker i Ørsta i Møre og Romsdal. Fabrikken ble startet i 1929 av Havtor Hovden. 1. oktober 2007 ble Grepa solgt til italienske Candy Group og merkenavnet byttet til Hoover Grepa.


== Komfyren ==
Grepa laget elektriske komfyrer og var i senere tid særlig kjent for sin «tette stekeovn». En silikonlist tettet mellom selve stekeovnen og glasset på stekeovsdøren, slik at fuktighetstapet ble redusert. Hos andre produsenter var det tidligere vanlig at listen rundt stekeovnen ikke gikk helt rundt og ga en tett løsning. Grepas løsning ga også raskere oppvarming og redusert energibehov, fordi det ble mulig å steke ved en noe lavere temperatur som følge av den «tette løsningen». Grepa var i mange år alene om å ha «tett stekeovn», men i dag har de fleste komfyrmerker en lignende løsning for sine beste produkter.


== Fabrikken ==
Grepa har sin opprinnelse fra gamle Grepa og Mjelva Fabrikker (1907–1988). Hotelleier Mjelva i Geiranger bygde i 1907 eget kraftverk for å skaffe elektrisitet til Hotell Union. Mjelva satte også opp en liten fabrikk for fremstillingen av elektriske apparater, denne ble senere flyttet til Ørsta. Selskapet er nå solgt til det italienske storkonsernet Candy Group, som nå markedsfører komfyrene fra fabrikken under varemerket Hoover Grepa. Utenlandske eiere har imidlertid Grepa hatt siden 1988, da fabrikken ble kjøpt av det finske selskapet Forste OY, som tilhørte Helkama konsernet. Den norske delen av virksomheten gikk da i noen år under navnet Grepa Forste AS, men komfyrene ble markedsført under navnet Grepa. Siden ble firmanavnet byttet til Helkama Grepa AS, som høsten 2007 ble solgt til Candy Group.
Grepa og Mjelva Fabrikker i Ørsta var den siste, store komfyrprodusenten som faktisk produserte alle sine modeller i Norge. BEHA, som i 1988 vurderte kjøp av Grepa og Mjelva Fabrikker, produserte komfyrer i Norge frem til august 2007 og  stekeovner for innbyggning ble produsert i Norge frem til juni 2015. Grepa-fabrikken i Ørsta hadde produksjon av Grepa komfyrer fram til utgangen av juni 2008.


== Se også ==
Candy Group


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Candy Group
Shamian

Shamian (kinesisk: 沙面岛岛, Shamian Dao) er en øy i Perlefloden i bydistriktet Liwan i Guangzhou i Folkerepublikken Kina. På 1700-tallet tillot Qing-dynastiet europeere og amerikanere å opprette handelsposter på øya, og til og med noen militære anlegg. Shamian areal er ca. 0,3 km².
I 1856 ble området delt i to konsesjoner, en britisk og en fransk  (hvorav 4/5 tilhørte britene og 1/5 franskmennene). De samarbeidet om å grave et kunstig elveløp på nordsiden, nå kalt Shajichong, som gjorde det til en øy med gode forsvarsmuligheter. Øya var knyttet til fastlandet med to broer, som ble stengt kl 22.00. Den engelske broen mot nord ble bevoktet av sikhstyrker fra India, den franske av annamitter. 
Øya har alleer, kirker, historiske bygninger og små parkanlegg som gjør den til et av de mest attraktive stedene i Guangzhou. Shamian er populær blant både kinesiske og utenlandske turister.
Den franske katolske kirken, Vår Frue av Lourdes (露德圣母堂), er restaurert og ligger inntil den midtre boulevarden på øya. Den er i den franske enden av øya og stod ferdig i 1892. Den britiske protestantiske kirken, Christ Church Shamian (沙面堂, pinyin: Shamian Tang), ble bygd i 1865.


== Administrative enheter ==
Subdistriktet Shamian består av to nabolagskomiteer: 

Cuizhou (翠洲社区)
Etan (鹅潭社区)


== Eksterne lenker ==
(en) Shamian Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Shamian – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kart over Shamian
China Hotel

China Hotel er et hotell i Guangzhou i Guangdong i Kina. Det ble bygd i 1979 av  det Hongkong-registrerte konglomeratet Hopewell Holdings Ltd (kontrollert av Gordon Wu) under en ny kontraktsform som er blitt kjent som Build-Operate-Transfer. Dette innebærer at en utenlandsk partner bygger for egen regning og får drive virksomheten lenge nok til å ha fått en pen avkastning, for deretter å overdra det kostnadsfritt til en lokal partner.
Det femstjernes hotellet med 1 200 rom var da det stod ferdig det største og mest moderne i Fastlands-Kina. Det ligger i Guangzhous forretningsdistrikt.
Wang Xiaoning

Wáng Xiǎoníng  王小宁 er en kinesisk ingeniør fra Shenyang i Liaoning som ble arrestert og dømt til ti års fengsel i Folkerepublikken Kina for å ha offentliggjort kontroversielt materiale online. 
I 2000 og 2001 skal Wang ha lagt inn meldinger på en Yahoo!-gruppe som gikk inn for demokrati og slutt på ettpartistyre i Kina. Han ble arrestert i september 2002 etter at Yahoo hjalp kinesiske myndigheter med å finne den adsressen materialet ble lagt inn fra. I september 2003 ble Wang funnet skyldig i «anstiftelse til undergravelse av statsmakten» og dømt til ti års fengsel.
Tilman Aretz

Tilman Aretz (født 1965 i Düsseldorf i Tyskland) er en tysk sinolog som er basert i Taipei på Taiwan.
Artez vokste opp i Meerbusch, og studerte kinesisk litteratur, historie og østasiatisk politikk i Köln, Freiburg, Taipei og Bochum. Han bosatte seg så i Taipei med sin taiwanske hustru i september 1994.
Han er redaktør/forfatter av Greater China Factbook, utgitt høsten 2007 i Taipei (ISBN 978-986-7762-97-9). Verket dekker befolkning, etniske minoriteter, språk, religion, geografi, klima, politikk, økonomi, historie, de kinesiske stjernetegn og den kinesiske kalender, vekt og mål, mennekerettighetsbrudd, og mye mer.
Nanhai

Nanhai (forenklet kinesisk: 南海区, tradisjonell kinesisk: 南海區, pinyin: Nánhǎi Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Foshan i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Før 8. desember 2002 var Nanhai en by på fylkesnivå, med noe større territorium.
Nanhai har 1 113 000 innbyggere (2002), og er en av de rikeste administrative enheter i Guangdong.
Et stort selskap med hovedkontor i Nanhai er Aston Bathroom Appliances som produserer over 150 forskjellige modeller av badekar, håndfat, toaletter og dusjkabinetter.


== Grunnleggelse ==
Byen Nanhai ble grunnlagt i 1271 av to brødre som hadde flyktet fra Nordkina og hadde med seg sin avdøde fars ben. De var på flukt fra mongolene på en bambusflåte ned elven da de kom ut i uvær og flåten ble knust. Brødrene slo seg ned på stedet, og bygde en helligdom til minne om hendelsen. 


== Administrative enheter ==
Subdistrikter:

Guicheng  (桂城街道, Guìchéng Jiēdào), Luocun (罗村街道, Luōcūn Jiēdào);Storkommuner:

Lishui (里水镇, Lǐshuǐ Zhèn), Jiujiang (九江镇, Jiǔjiāng Zhèn), Danzao (丹灶镇, Dānzào Zhèn), Dali (大沥镇, Dàlì Zhèn), Shishan (狮山镇, Shīshān Zhèn), Xiqiao (西樵镇, Xiqiáo Zhèn).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nanhai District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yingtan

Yingtan  (鹰潭; pinyin:  Yīngtán) er en liten by på prefekturnivå i østlige del av provinsen Jiangxi i Kina.  Den er et viktig jernbaneknutepunkt. Nær byen ligger rekreasjonsområdet Lónghǔ Shān 龙虎山  som av mange regnes som der daoismen (道教) oppstod. 
Området har mange interessante templer, huler, fjell og landsbyer.  Litt øst for byen, ved Xinjiang-elva, ligger Guixi kullkraftverk.


== Administrative enheter ==
Yingtan består av ett bydistrikt, ett byfylke og ett fylke:

Bydistriktet Yuehu – 月湖区 Yuèhú Qū ;
Byfylket Guixi – 贵溪市 Guìxī Shì ;
Fylket Yujiang – 余江县 Yújiāng Xiàn.


== Kommunikasjoner ==
Kinas riksvei 206, som passerer dette området, løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Kinas riksvei 320 går også gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Shandong pedagogiske universitet

Shandongs pedagogiske universitet, også kjent som Shandongs læreruniversitet (Shandong Normal University) er et universitet i Jinan i provinsen Shandong i Kina. Det ble opprettet i 1950, og var kjent som Shandongs pedagogiske høyskole (Shandongs lærerhøyskole) til 1981.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Haug landbruksskole

Haug landbruksskole lå i Vardal i Oppland. Her var det skolevirksomhet fra 1857 til 1896. Christians amt (det seinere Oppland fylke) kjøpte garden Haug til skolegard i 1856, og fikk arkitekt Otto Hjort Friis til å planlegge bebyggelsen. Husa på skolegarden ble bygd 200 meter nordøst for det gamle tunet. I løpet av sine 39 år uteksaminerte skolen 395 elever, i tillegg til de som hadde vært innom uten å ta eksamen.
Haug var den første landbruksskolen i Christians amt og et av de første store prosjektene til formannskapet i amtet. Da skolen ble flytta til Storhove i 1896, var det mot stemmene til ordførerne på Vestopplanda. Også i 1850-åra, da amtsformannskapet diskuterte kjøp av landbruksskolegard, var det ei klar geografisk deling mellom Gudbrandsdalen på den ene sida og Vestopplanda og Valdres på den andre. Landbruksskoledebattene er således tidlige eksempler på de politiske kløyvingstendensene i Oppland fylke.  


== Skolestyrere på Haug ==
Theodor Koller (1827–1897), styrer fra 1856 til 1880
L.P. Nilssen, styrer fra 1881 til 1892
Nils K. Ødegaard (1853–1921), styrer fra 1893 til 1896


== Litteratur ==
Nøkleby, Olaf: Boka og plogen. Landbruksopplæring i Oppland gjennom 150 år, Lena 2007.
Nøkleby, Olaf: "Landbruksskolen på Haug i Vardal", i Årbok for Mjøsmuseet 2007, Kapp 2007, s. 124-136.


== Eksterne lenker ==
Widerøe-bilde av Haug (1951)
Nyamko Sabuni

Nyamko Ana Sabuni (født 31. mars 1969 i Bujumbura i Burundi) er en svensk politiker. Hun var fra juni 2019 til april 2022 partileder for Liberalerna. Hun ble innvalgt i Riksdagen i 2002 og har vært med i partiledelsen for sitt parti siden 2004. Fra 2006 til 2013 var hun minister i Reinfeldt-regjeringen, først som integrasjonsminister fra 2006 til 2010 og likestillingsminister fra 2006 til 2013.
Hennes far er politisk flyktning fra Kongo-Kinshasa, og Sabuni ble født i eksil i Burundi. Hun kom til Sverige i 1981, tolv år gammel og vokste opp i Kungsängen. Hun  studerte jus, migrasjonspolitikk og informasjon og kommunikasjon. Hun ble ansatt i kommunikasjonsfirmaet Geelmuyden.Kiese og har også vært selvstendig næringsdrivende.


== Bibliografi ==
2006 – Flickorna vi sviker: om hederskultur i Sverige. Stockholm: Folkpartiet. Libris 10213085
2010 – Det nya Sverige: [min vision : min väg]. Stockholm: Ekerlid. Libris 11856397. ISBN 9789170921513


== Eksterne lenker ==
(en) Nyamko Sabuni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Nyamko Sabuni hos Sveriges riksdag 
Offisielt nettsted hos Folkpartiet
Riksdagens ledamotinfo
Bocca Tigris

Bocca Tigris («Tigerkjeften», kinesisk: 虎门, pinyin: Hǔmén, «Tigerporten», engelsk: The Bogue) er munnen av hovedgrenen av de mange elvegrenene i Perleflodens delta, der hvor Perlefloden tømmer seg i Sør-Kina-havet. Dette var et strategisk sted ved innseglingen til Kanton, og stredet var tungt befestet av kinesiske styrker. For vestlige handelsfolk var Bocca Tigris nærmest betrakte som innfarten til selve Kina, frem til andre byer enn Kanton på misten av 1800-tallet ble åpnet for handel.
Selve elvemunningen hadde befestninger på hver side, som det fremdeles er godt bevarte historiske minner av. På hver sin side av elvemunningen er det to små fjell, Store tigerfjell og Lille tigerfjell. 
Flere av slagene under Den første opiumskrig ble utkjempet her. På landsiden på østsiden ligger den historisk viktige byen Humen. Her ble noen store partier opium innsmuglet av briter og amerikanere brent i 1839, og det var denne episoden som gav britene foranledningen til å gå til krig.  
En av de traktater som britene ble istand til å gjennomtvinge ble inngått her i 1843. På engelsk kalles den for Boguetraktaten, men den kalles også for Humentraktaten. Med den sikret britene sine borgere eksempt rettsstatus fra kinesisk jurisdiksjon i sine konsesjonsenklaver.