jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kenneth Madsø

Kenneth Madsø (født 25. januar 1991) er en norsk tidligere ishockeyspiller (back) som spilte for Lillehammer Ishockeyklubb. Madsø gikk på Norges Toppidrettsgymnas samtidig som han spilte for Lillehammer. Han har representert Norge på U16, to år på U18-landslaget og U20-landslaget. 
Madsø kommer opprinnelig fra Trondheim og har tidligere spilt for moderklubben Rosenborg Ishockeyklubb og Astor. Han regnes som et av de største backtalentene i Norge, og hans sterkeste sider er skøyteteknikk og et bra blikk for spillet. Madsø debuterte allerede som 17-åring for Lillehammers A-lag hjemme mot Furuset Ishockey i 2008/2009-sesongen.
Per 2022 er Madsø assistenttrener for Nidaros Hockey fra Trondheim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenneth Madsø – Eurohockey.com 
(en) Kenneth Madsø – Eliteprospects.com 
(en) Kenneth Madsø – Eliteprospects.com (personale)
Kunståret 1978

Kunståret 1978 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1978.


== Hendelser ==


== Verk ==
Dan Flavin – untitled (to the real Dan Hill)
Odd Nerdrum - Mordet på Andreas Baader
Helen Frankenthaler – Cleveland Symphony Orchestra
Jack Goldstein – The Jump
Liz Leyh – Concrete Cows, Milton Keynes
Dennis Oppenheim – Cobalt Vectors – An Invasion


== Utstillinger ==


== Priser ==
Archibaldprisen: Brett Whiteley – Art, Life and the other thing
Caldecott-medaljen: Peter Spier – Noas ark (Orig: Noah's Ark)
Eckersbergmedaljen
Poul Gernes, maler
Jørn Larsen, maler
Tage Stentoft, maler
Wynneprisen: Brett Whiteley for Summer at Carcoar


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1978 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Huayna Cápac

Huyana Capac (quechua: Wayna Qhapaq; født 1476 i Tumipampa i dagens Cuenca i Ecuador, død 1527 i nåværende Colombia) var den 11. sapa inka som hersket over inkariket og den 6. keiser av Hanan-dynastiet. Han var gift med Coya Cusirimay. Han fikk 50 barn både i og utenfor ekteskap.Han ekspanderte riket sørover inn i dagens Chile og Argentina. Han erobret også området Quito i dagens Ecuador, der han giftet seg med en lokal prinsesse for å etablere en allianse med regionens opprinnelige konge. Han trivdes så godt i Quito at han ble værende der store deler av sitt gjenværende liv, noe som skapte stor misnøye blant hoffet i hovedstaden Cusco, som var redd for at han skulle favorisere sin sønn Atahualpa, som han hadde med prinsessen. Da det kom en pest via europeernes virksomhet, som rammet en stor del av inkabefolkningen, ble også inkaen rammet og døde.  Da han døde ble det borgerkrig mellom Huáscar og  Atahualpa om makten i Inkariket.


== Referanser ==
Matthew Etherington

Matthew Etherington (født 14. august 1981 i Truro i England) er tidligere engelsk fotballspiller. Han har spilt for klubben siden januar 2009, da han kom fra West Ham United. Han spilte for West-Ham de seks foregående sesongene. I tillegg har han spilt for Peterborough United, Tottenham Hotspur og på utlån til Bradford City.
I sin tid hos West Ham var Etherington med på å nå finalen i FA Cupen i 2006, en kamp som de tapte mot Liverpool F.C. etter straffesparkkonkurranse.


== Landslagsspill ==
Etherington har (pr. mars 2009) ikke spilt for England, men spilte som ungdomsspiller for landet på både U-20 og U-21 nivå.


== Eksterne lenker ==
(en) Matthew Etherington – Transfermarkt 
(en) Matthew Etherington – Soccerbase.com 
(en) Matthew Etherington – FBref 
(es) Matthew Etherington – as.com
Mamady Sidibe

Mamady Sidibe (født 18. desember 1979 i Bamako) er en malisk tidligere fotballspiller som blant andre spilte for det engelske Premier League-klubben Stoke fra 2005 til 2013.Sidibe startet sin karriere i franske CA Paris, før han ble kjøpt av Swansea City den 25. august 2001. Der gjorde han 8 mål på 35 kamper, før han ble solgt til Gillingham, der han scoret 13 mål på 115 kamper.
Sidibe signerte side for Stoke, og var på et tidspunkt en av i alt to angripere i hele troppen. Han spilte som ensom spiss i starten på sesongen, og holt dermed Bruce Dyer på benken. Etterhvert kjøpte Stokes manager Johan Boskamp angriperen Sambegou Bangoura for å spille sammen med han på topp.
Kjent som «Big Mama» er Sidibe en ballholder fremfor en målscorer. Han spiller på landslaget til Mali, der han debuterte i 2002.
I oktober 2007 ble Sidibe knivstukket av en tilskuer under en landskamp mot Togo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mamady Sidibe – Transfermarkt 
(en) Mamady Sidibe – national-football-teams.com 
(en) Mamady Sidibe – WorldFootball.net 
(en) Mamady Sidibe – Soccerbase.com 
(en) Mamady Sidibe – FootballDatabase.eu 
(en) Mamady Sidibe – Soccerway 
(en) Mamady Sidibe – FBref 
(es) Mamady Sidibe – as.com
Dave Kitson

David Barry Kitson (født 21. januar 1980 i Hitchin i Hertfordshire) er en engelsk fotballspiller, som spiller for . Kitson kom till Stoke fra Reading for 5,5 millioner pund, som var Stokes høyeste transfersum for en spiller. Han ble Tony Pulis første kjøp før Premier League-sesongen 2008-09.
I begynnelsen av 2008 var Kitson Premier Leagues beste engelske målscorer, noe som fikk media til å spekulere i om han skulle bli tatt ut til spill for England. Landslagstreneren Fabio Capello tok i stedet ut Gabriel Agbonlahor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dave Kitson – Transfermarkt 
(en) Dave Kitson – WorldFootball.net 
(en) Dave Kitson – Soccerbase.com 
(en) Dave Kitson – Soccerway
Danny Pugh

Daniel Adam «Danny» Pugh (født 19. oktober 1982) er en engelsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Port Vale FC.


== Eksterne lenker ==
(en) Danny Pugh – Transfermarkt 
(en) Danny Pugh – WorldFootball.net 
(en) Danny Pugh – Soccerbase.com 
(en) Danny Pugh – FBref
Amdy Faye

Amdy Moustapha Faye (født 12. mars 1977 i Dakar) er en senegalesisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Leeds. Han spilte sist for Stoke i Premier League, men ble frigitt ved sesongslutt 2009/2010. Han har tidigere spilt for AJ Auxerre, Portsmouth FC, Newcastle United, Charlton Athletic, Glasgow Rangers og Stoke City.


== Eksterne lenker ==
(en) Amdy Faye – FIFA 
(en) Amdy Faye – Transfermarkt 
(en) Amdy Faye – national-football-teams.com 
(en) Amdy Faye – WorldFootball.net 
(en) Amdy Faye – Soccerbase.com 
(en) Amdy Faye – FootballDatabase.eu 
(en) Amdy Faye – FBref
Stephen Kelly

Stephen Michael Kelly (født 6. september 1983) er en irsk fotballspiller som for tiden er klubbløs. Han har også spilt fast på det irske landslaget.


== Eksterne lenker ==
(en) Stephen Kelly – FIFA 
(en) Stephen Kelly – UEFA 
(en) Stephen Kelly – Transfermarkt 
(en) Stephen Kelly – national-football-teams.com 
(en) Stephen Kelly – WorldFootball.net 
(en) Stephen Kelly – Soccerbase.com 
(en) Stephen Kelly – FootballDatabase.eu 
(en) Stephen Kelly – Soccerway 
(en) Stephen Kelly – EU-Football.info 
(en) Stephen Kelly – PlaymakerStats.com
Eberhard Jäckel

Eberhard Jäckel (født 29. juni 1929 i Wesermünde, død 15. august 2017 i Stuttgart) var en sosialdemokratisk tysk historiker, spesialist på Adolf Hitler og det nasjonalsosialistiske Tysklands historie. Han skrev en rekke bøker og mottok æresbevisningen Geschwister-Scholl i 1990 for boka han skrev sammen med Lea Rosh, Der Tod ist ein Meister aus Deutschland (1990).
Han var i tillegg kjent som en av David Irvings sterkeste kritikere. Han markerte seg også i diskusjonen om massakrene på armenere, hvor han argumenterte for at dette ikke kan kalles et folkemord, men at tusener av armenere døde på grunn av deportasjonen og krigen.


== Skrifter i utvalg ==
Experimentum rationis: Christentum und Heidentum in der Utopia des Thomas Morus (Dissertation, Philosophische Universität Freiburg im Breisgau, 21. Juni 1955), 116 gezeichnete Blätter, 4 (Maschinenschrift vervielfältigt).
Frankreich in Hitlers Europa. Die deutsche Frankreichpolitik im 2. Weltkrieg (= Quellen und Darstellungen zur Zeitgeschichte, Band 14), DVA, Stuttgart 1966, ISSN 0481-3545 (Habilitationsarbeit 1966, 396 Seiten).
Hitlers Weltanschauung. Entwurf einer Herrschaft. Wunderlich, Tübingen 1969. Häufige Neuauflagen, zuletzt DVA, Stuttgart 1991, ISBN 3-421-06083-5.
mit Jürgen Rohwer (Hrsg.): Der Mord an den Juden im Zweiten Weltkrieg. Entschlussbildung und Verwirklichung. Deutsche Verlags-Anstalt, Stuttgart 1985, ISBN 3-421-06255-2.
Hitlers Herrschaft. Vollzug einer Weltanschauung. 4. Auflage, DVA, Stuttgart 1999, ISBN 3-421-06254-4 (Erstausgabe Stuttgart 1986).
mit Lea Rosh: Der Tod ist ein Meister aus Deutschland. Hoffmann und Campe, Hamburg 1990, ISBN 3-455-08358-7.
Das deutsche Jahrhundert. Eine historische Bilanz. DVA, Stuttgart 1996, ISBN 3-421-05036-8; Fischer Taschenbuch, Frankfurt am Main 1999, ISBN 3-596-13944-9.
Der Tisch der Dreizehn. Eine Geschichte. Steinkopf, Stuttgart 2009, (keine ISBN).


== Litteratur ==
Ulrich Herbert: Eberhard Jäckel (1929–2017). In: Historische Zeitschrift. 308 (2019), S. 108–115.
[Peter Graf Kielmansegg: Eberhard Jäckel (29.6.1929 – 16.8.2017). In: Jahrbuch der Heidelberger Akademie der Wissenschaften für das Jahr 2017. Heidelberg 2018, S. 374–380 (online).


== Referanser ==
Loksa

Loksa er en bykommune i Harju fylke i Estland. Kommunen har cirka 3 500 innbyggere og et areal på 3,8 km². 
Til kommunen hører også øya Mohni ute i Finskebukta, med Mohni fyr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Loksa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ingjerdsvatnet

Ingjerdsvatnet ligger øst på Askøy, nærmere bestemt på Erdal, er en av de viktigste drikkevannskildene for befolkningen som er bosatt sør på Askøy. Ingjerdsvatnet  forsyner Erdal, Florvåg, Davanger, Tveit, Ravnanger, Haugland og Hanøy med drikkevann.
Ingjerdsvatnet renses ved hjelp av marmor. Når vannet tas opp i renseanlegget tilsettes det marmor som spises opp av surheten i vannet. Dette gir en karbonatisering av vannet, med andre ord så nøytraliseres det. Videre bestråles det av UV-stråler. Det benytter 52 tonn marmor i året for å gi Askøys befolkning rent drikkevann.
I kjelleren er det en inntaksbrønn, i første etasje befinner rørsystemet og selve renseanlegget seg og i øverste etasje er det tavlerom, laboratorium, pauserom, oppholdsrom, garderober og lager for marmoren. Byggekostnadene for vannbehandlingsanlegget var på om lag 30 millioner kroner.
Brødrene Ulveseth implementerte renseanlegget i 2006, og bygget har en grunnflate på om lag 700 kvadratmeter og består av 3 etasjer.


== Referanser ==
Chen Xitong

Chen Xitong (kinesisk: 陈希同; født 10. juni 1930 i fylket Anyue i provinsen Sichuan i Kina, død 2. juni 2013 i Beijing) var medlem av Politbyrået for sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti og var borgermester i Beijing frem til han ble fjernet på grunn av korrupsjonsanklager i 1995.


== Biografi ==
Chang Xitong ble uteksaminert fra Pekinguniversitetet. Han hadde tette bånd til Deng Xiaoping og hans familie, og var i en periode ansett som en mulig fremtidig etterfølger av Deng Xiaoping som Folkerepublikken Kinas leder.
Chen Xitong var borgermester i Beijing under protestene på Den himmelske freds plass i 1989. Han gikk ut med et sterkt forsvar av bruken av makt for å få slutt på protestene, og var den som formelt erklærte unntakstilstand i Beijing under hendelsene som endte med at hæren rykket inn og drepte hundrevis av studenter. Senere, i en bok fra mai 2012 (offentliggjort i Hongkong) med intervjuer med Chen, sa han at han var lei seg for begivenhetene i 1989 og at ingen skulle ha blitt drept under aksjonen mot demonstrantene. Hans datidige støtte til aksjonen var bare en høytlesning av et manuskript som han var blitt gitt fra mektigere partifolk. «Jeg tror at sannheten om 1989-hendelsen en dag vil komme for en dag», sa han.Han var en gang en rival av Jiang Zemin, men ble felt i 1995 under en antikorrupsjonskampanje anført av  Jiangs Shanghaiklikk. Klikkmedlemmene Zeng Qinghong og Jia Qinglin spilte nøkkelroller i den kampanje som etterhvert førte til at Chen ble arrestert.
Noen kinakjennere betrakter Chens fall som del av den politiske drakamp mellom Chen og Jiang, ettersom det senere ble kjent at det beløpet som Chen underslo var på fem millioner yuan. Det var betraktelig lavere enn andre underslag som kom for en dag på samme tid, der de skyldige kom fullstendig helskinnet fra antikorrupsjonskampanjens funn. På den annen side var folk flest i Beijing tilfreds med Chens fall, men da på grunn av hans rolle under massakeren i 1989. I etterkant av korrupsjonsanklagene begikk Chens viseborgermester, Wang Baosen, selvmord. I 1998 ble Chen Xitong dømt til 16 års fengsel for korrupsjon og embedsforsømmelser. Han har senere betegnet dommen mot seg som et stort justismord. Han sønn Chen Xiaotong ble også dømt.
Chen ble løslatt før tiden i 2006, offisielt av helsegrunner.
Romanen The Wrath of God -- the Anti-Corruption Bureau in Action (天怒—反貪局在行動; pinyin: Tiān nú--Fǎntãnjú zài Xíngdòng) fra 1996, og som raskt ble forbudt i Kina, er en fiksjonalisert fremstilling av Chen Xitong-saken skrevet fra en etterforskers synsvinkel. Boktittelen kan også oversettes «Himmelens hevn».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chen Xitong hos China Vitae 
The corrupt comrade (BBC News)
"Wrath of Heaven" passage from the Digital Freedom Network website
OMK

OMK, Omk og omk kan ha flere betydninger:

Oslo Modellbilklubb
Oslo musikk- og kulturskole


== omk. ==
Forkortelse for omkring i en omtrentlig tidsangivelse.
Xixiu

Xixiu (kinesisk: 西秀区; pinyin: Xīxiù Qū) er et bydistrikt i Anshun i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 
Det har et areal på 1 703 km² og teller 780 000 innbyggere.
Anshun II kullkraftverk ligger i bydistriktet.


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmeside
Kallaste

Kallaste er en by i Peipsiääre kommune i Tartu fylke i Estland. Byen har cirka 800 innbyggere (2015) og et areal på 2,26 km². Kallaste ligger helt øst i Estland ved innsjøen Peipus (Peipsi). Stedet kjent for en 930 meter lang og åtte meter høy formasjon av sandstein fra devontida.
Flesteparten av innbyggerne er russere og cirka 15% er estere. Befolkningen er ganske raskt synkende, i 2002 var folketallet 1 256, mens det var redusert til 1 141 per 1. januar 2007. Kallaste var tidligere en egen bykommune, men ble slått sammen med Peipsiääre i 2017.
Kallaste ble grunnlagt på 1800-tallet av russiske Gamle troende, som rømte fra religiøs forfølgelse i Novgorod-området. Deres forsamlingshus ble stengt av russiske myndigheter i 1837, men de fortsatte å møtes i skjul. Stedet fikk anerkjennelse som sentral bygdekommune (alevik) i 1921, og fikk endelig full bystatus 1. mai 1938. 
Her ved Peipussjøen er det et betydelig og historisk viktig brams-fiske. Fiksen forberedes ved røyking eller tørking i vinden i saltet tilstand til en slags tørrfisk-konsistens. Om vinteren er isfisket svært populært.
Maleren Varmo Pirk (1913–1980) har kjente motiver fra Kallaste.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kallaste – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Furong

Furong (kinesisk: 芙蓉区 ; pinyin: Fúrúng Qū) er et bydistrikt i Changsha, i provinsen Hunan. 
Det har et areal på 42 km² og teller ca. 350 000 innbyggere (2003). 


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Tianxin

Tianxin (kinesisk: 天心区, pinyin: Tiānxīn Qū) er et bydistrikt i Changsha, i provinsen Hunan. 
Det har et areal på 74 km² og teller ca. 400 000 innbyggere (2003). 


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Kaifu

Kaifu (kinesisk: 开福区; pinyin: Kāifú Qū) er et bydistrikt i Changsha, i provinsen Hunan. 
Det har et areal på 187 km² og teller ca. 400 000 innbyggere (2003). 


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Yongding (Zhangjiajie)

Yongding (kinesisk: 永定区; pinyin: Yǒngdìng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Zhangjiajie i provinsen Hunan. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yongding District, Zhangjiajie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
From Dirt

From Dirt er det fjerde musikkalbumet fra El Caco, utgitt i 2007.


== Sporliste ==
«Beyond Redemption»
«The Ones Remaining»
«Crahs & Burn»
«Solid Rest (Seasonal Affective Disorder)»
«Shadows of Undone»
«Nervous Breakdown Hide & Seek»
«From Dirt»
«Code Red»
«Honey Tree»
«Love Delayed»
«White Flag»


== Medvirkende ==


=== El Caco ===
Øyvind Osa - vokal, bass, låtskriver, produsent
Anders Gjesti - gitar, kor, låtskriver, produsent
Thomas Fredriksen - trommer, perkusjon, låtskriver, produsent


=== Øvrige ===
Agnete Kjølsrud - vokal på Crash & Burn og Solid Rest (Seasonal Affective Disorder)
Daniel Bergstrand - produsent, tekniker, miksing
Örjan Örnkloo - tekniker
Björn Engelmann - mastering
Espen Christiansen - fotograf, artwork
Peninsular & Oriental Steam Navigation Company

The Peninsular and Oriental Steam Navigation Company, vanligvis kjent som P&O, var et britisk rederi og transportselskap som ble grunnlagt i 1837. Hovedkvarteret var i London. Det var i sin tid verdens største rederi. Selskapet ble fisjonert og kjøpt opp i perioden 2000-2006. I dag er det et underselskap av Dubai Ports World (DP World).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Peninsular and Oriental Steam Navigation Company – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Peninsular & Oriental Steam Navigation Company i Store norske leksikon
Jendemsfjellet

Jendemsfjellet er et fjell i Hustadvika kommune i Møre og Romsdal. Også kjent som «Jendemstoppen». Det har en høyde på 633 meter over havet og er det 14. høyeste fjellet i tidligere Fræna kommune. Fjellet har en karakteristisk pyramideform, og er synlig fra de fleste deler av Fræna. 


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Jendemsfjellet
Norðoya prestagjalds kommuna

Norðoya prestagjalds kommuna var en kommune på Færøyene. Ved innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872 var den blant kommunene som ble opprettet med utgangspunkt i øyrikets prestegjeld. Kommunen omfattet prestegjeldet Norðoyar, som på det tidspunktet favnet hele det historiske tinglaget med samme navn, med Viðareiði som hovedsogn. I 1908 ble kommunen delt opp i Klaksvíkar kommuna, Viðareiðis, Fugloyar og Svínoyar kommuna og Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna. Klæmint Olsen var formann i kommunestyret fra opprettelsen og helt til kommunedelingen.


== Referanser ==
Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna

Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna var en kommune på Færøyene. Den omfattet øyene Kalsoy og Kunoy. Kommunen ble utskilt fra Norðoya prestagjalds kommuna i 1908, og delt inn i Kunoyar kommuna, Mikladals kommuna og Húsa kommuna i 1931.


== Referanser ==
Suðurstreymoyar prestagjalds kommuna

Suðurstreymoyar prestagjalds kommuna, egentlig Sameindu sóknirnar í Suðurstreymoyar prestagjaldi, var en kommune på Færøyene. Den ble opprettet som én i en rekke av kommuner basert på øyrikets prestegjeld i 1872. Kommunen var imidlertid den eneste som ikke omfattet hele sitt prestegjeld, nemlig Tórshavnar kommuna, og derfor var det offisielle navnet heller (oversatt) «De forente sognene i Suðurstreymoys prestegjeld». Nólsoyar kommuna ble utskilt fra kommunen i 1876. I 1930 ble kommunen delt inn i Tórshavnar uttanbíggja kommuna, Hests kommuna, Kaldbaks kommuna og Kirkjubøar kommuna.


== Referanser ==
Vága prestagjalds kommuna

Vága prestagjalds kommuna var en kommune på Færøyene. Den ble opprettet som én av en rekke kommuner basert på øyrikets prestegjeld i 1872. Den omfattet dermed øyene Vágar og Mykines. I 1911 ble kommunen delt inn i Mykinesar kommuna og (gamle) Vága kommuna.


== Referanser ==
Eysturoyar prestagjalds kommuna

Eysturoyar prestagjalds kommuna var en kommune på Færøyene. Den ble opprettet som én av en rekke kommuner basert på øyrikets prestegjeld i 1872. Kommunen omfattet øya Eysturoy. Eiðis kommuna ble utskilt i 1894, Sjóvar kommuna og Nes og Gøtu kommuna i 1896, og Funnings kommuna i 1906. De siste delene av den opprinnelige kommunen ble delt inn i Oyndarfjarðar kommuna, Leirvíkar kommuna og Fuglafjarðar kommuna i 1918.


== Referanser ==
Ivan II av Moskva

Ivan II Ivanovitsj den vakre (russisk: Иван II Иванович Красный – Ivan II Ivanovitsj Krasnyj, født 30. mars 1326 i Moskva, død 13. november 1359 samme sted) var den andre sønnen til Ivan Kalita. Han etterfulgte sin bror Simeon av Moskva, som døde av svartedauen, som Storfyrste av Moskva og Storfyrste av Vladimir i 1353. Fram til da hadde han styrt byene Ruza og Zvenigorod.


== Styre ==
Da han besteg tronen etter sin bror, og på grunn av økende intern strid innen Den gylne horde, lekte Ivan en kort stund med tanken på å forlate Moskvas tradisjonelle troskap til mongolene og alliere seg med Litauen, en framvoksende makt i vest. Idéen ble imidlertid raskt forlatt og Ivan bekreftet sin troskap til Den gylne horde.Basert på samtidige beskrivelser framstår Ivan som en fredfull, apatisk hersker, som ikke engang reagerte da Algirdas av Litauen erobret hans svigerfars hovedstad, Brjansk. Han tillot også Oleg av Rjazan å brenne landsbyer på sitt territorium. Ortodokse geistlige hjalp imidlertid til med konsolideringen av Storfyrstens makt. Han mottok mye støtte fra den dyktige metropolitten Aleksij. Som sin bror var Ivan II ikke like suksessrik som sin far og bestefar med hensyn til territoriell ekspansjon. Han klarte imidlertid å annektere områder sørvest for Moskva, herunder Borovsk og Vereja.
Han er gravlagt i Erkeengelen Mikaels katedral i Moskva.


== Ekteskap og barn ==
Ivan var gift to ganger. I 1341 ble han gift med Fedosia Dmitrijevna av Brjansk. Hun var datter av Dmitrij Romanovitsj, fyrste av Brjansk. Hun døde barnløs høsten 1342.
Ivan forble enkemann i tre år. I 1345 giftet han seg med Aleksandra Ivanovna Veljaminova. Hun var datter av Vasilij Veljaminov, borgermester av Moskva. De hadde minst fire barn:

Dmitrij Donskoj (12. oktober 1350 – 19. mai 1389) – Ivans etterfølger som Storfyrste av Moskva.
Ljuba Ivanovna – tok navnet «Anna» etter sitt ekteskap med Dmitrij Mikhailovitsj, Fyrste av Volhynia (død 1399). Hennes ektemann var sønn av Karijotas.
Ivan Ivanovitsj – Fyrste av Zvenigorod (ca. 1356 – oktober 1364).
Maria Ivanovna –


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ivan oppføring, sammen med hans barn, i «Medieval lands» av Charles Cawley.
Personvalg

Et personvalg er et valg hvor man velger en foretrukken person (og ikke fortrinnsvis partiliste) til en institusjon, for eksempel et lederverv eller som medlem av en forsamling.
Personvalg forbindes ofte med flertallsvalg i enmannskretser slik man har bl.a. i Storbritannia, USA, India og mange andre stater. Personvalg inngår normalt som en del av et representativt demokrati. Færøyene er et land som benytter personvalg i alle typer valg.
Preferansevalg er personvalg med flere kandidater, og listevalg med frie eller åpne lister regnes som personvalg.Valgordninger i flerpartisystemer kan ha et sterk eller svakt innslag av personvalg. Norske stortingsvalg har et svakt innslag av personvalg ettersom endringer er frivillig og et flertall av velgerne må endre kandidatrekkefølgen for at endringen skal føre til et reelt personvalg.I andre land kan antallet personer som kan flyttes være begrenset, man kan ha sperregrense (som ved norske fylkestingsvalg), eller ha kvotesystemer som påvirker personvalget.
Et sterkt innslag av personvalg betyr i teorien at én enkelt stemme til en kandidat kan flytte denne kandidaten til toppen (eller bunnen) av lista. Med sterkt innslag av personvalg har velgerne makt til å endre rekkefølgen som de vil. Norske kommunevalg har et sterkt innslag av personvalg, og dersom ingen på lista er forhåndskumulert får man et helt fritt personvalg.


== Referanser ==
Kommunusamskipan Føroya

Kommunusamskipan Føroya (KSF) (norsk oversettelse: «Færøyenes kommuneforbund») var en interesse- og arbeidsgiverorganisasjon for kommunene på Færøyene. Organisasjonen ble stiftet den 10. juni 1999, etter at den nye kommuneloven var trådt i kraft, av de seks store kommunene Tórshavn, Klaksvík, Runavík, Tvøroyri, Fuglafjørður og Vágur. I 2007 ble også Sandur tatt opp som medlemskommune. Medlemskommunene i KSF hadde til sammen rundt 70 % av øygruppens befolkning. Den 1. januar 2014 slo KSF seg sammen med Føroya Kommunufelag og dannet Kommunufelagið.


== Styreformenn ==
Jákup Lamhauge, Runavík 1999–2000
Jógvan Krosslá, Vágur 2001–2004
Rodmundur Nielsen, Runavík 2005–2006
Heðin Mortensen, Tórshavn 2006–2011
Gunvá við Keldu, Klaksvík 2011–2013


== Referanser ==