jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rune Gokstad

Rune Markus Gokstad (født 1958) er en norsk programleder, skuespiller og komiker kjent for sitt samarbeid med Øystein Bache. Begge har hatt et lengre ansettelsesforhold i NRK og er spesielt kjent fra humorprogrammer som Egentlig, Øystein og meg samt reiseserien Team Bachstad.


== Biografi ==
Gokstad begynte ved NRK i 1987. Han arbeidet mest med radio den første tiden og var programleder for radioprogram som Nitimen, Minitimen, Reiseradioen, Nattradioen og Hallo i uken (1989–1992). Samme år ble han programleder i musikkprogrammet Toppop, som han ledet sammen med Vera Kvaal (1987–1988). På 1990-tallet ble han kjent gjennom humorprogrammene Egentlig og Øystein og meg. I 2001–2003 var han programleder i NRKs Frokost-TV. Fra 2004 til 2016 var han rullerende paneldeltaker i radio- og tv-programmet 20 spørsmål (2004–2016). Sammen med Bache ledet han også Norsk Melodi Grand Prix i 1998 og 1999, og i 2005–2007 var de ansvarlige for flere konkurranser i Sommeråpent. De laget også sketsjene i underholdningsprogrammet Den store klassefesten, og var selv gjester i en av episodene. Siden 2011 har de ledet årlige spørrelek-programmene Påskenøtter og Julenøtter. I tillegg har de ledet flere sesonger av reiseprogrammet Team Bachstad.  
Utenfor TV-sammenheng har de også tatt oppdrag som konferansierer og toastmastere. Det profesjonelle samarbeidet med Bache begynte i 1983 mens de begge var studenter. I studentrevyen utviklet de sketsjer og veien ble kort til både radio og TV.Han har utgitt boka Hurragutten (1990) sammen med Øystein Bache og Latterlige øyeblikk (2006), som er en samling humoristiske høydepunkter fra NRKs historie.


== Utmerkelser ==
I 2010 ble han tildelt Leonardstatuetten og i 2014 Riksmålsforbundets TV-pris (begge sammen med sin makker Gokstad).


== TV-oversikt ==
2022 Team Bachstad, Europa i krig og fred
2020 Team Bachstad, Norge på tvers
2019 Team Bachstad i Karibia
2018 Team Bachstad i Østerled
2016 Team Bachstad i Indokina
2015 Team Bachstad, Finland på langs
2014 Team Bachstad, Sør-Amerika på tvers
2013 Team Bachstad, India på tvers
2012 Team Bachstad til Mongolia
2011- Julenøtter og Påskenøtter
2004-2016 20 spørsmål
2005-2007 Sommeråpent (diverse stunt og konkurranser)
2006 Fridtjofs jul (Tv-film)
2000-2008 Den store klassefesten (diverse innslag + gjester i en episode)
2003 Palme ved reisens slutt - en vemodig roadmovie (Rune Gokstad og Geir Schau)
2003 Kokkekamp
2001-2003 Frokost-TV
1997, 1999 & 2001 Øystein og meg
1998-1999 Norsk Melodi Grand Prix (programleder)
1997 Akkurat nå
1993-1996, 1998 & 2000 Egentlig
1987-1988 Toppop


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rune Gokstad på Internet Movie Database 
(no) Rune Gokstad hos Sceneweb
Dalsnibba

Dalsnibba er et fjell i Stranda kommune, Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 476 meter over havet. Fjellet ligger like ovenfor Geiranger, 21 kilometer fra Geirangerfjorden langs fylkesvei 63. Det er veiforbindelse (5 km) fra fylkesvei 63 ved Djupvatnet til toppen («Nibbevegen», åpnet for trafikk i juni 1939), der det er god utsikt ned til Geiranger. Fjelltoppen er et populært turistmål. 
Fra fjorden og til Dalsnibba er det om lag 21 kilometer langs kjøreveien. Det har flere år blitt arrangert «halvmaraton» (Nibbeløpet) og sykkelritt fra fjorden og til toppen.Fjellet og øvre del av Nibbevegen ligger på vannskillet mot Glommavassdraget og østsiden av toppen drenerer til Otta. Vestsiden drenerer til fjorden via Geirangerelva.


== Nibbevegen ==

Nibbevegen ble bygget i perioden 1937-39, men veien ble offisielt åpnet først i 1948. Veien ble bygget på initiativ fra Geiranger Skysslag og under ledelse av veivesenet, men ideen hadde veidirektør Hans Hagerup Krag lansert allerede 50 år tidligere da han selv stakk ut Geirangervegen. Etter at motorisert transport tok over for hesten, ble avstanden fra fjorden helt til toppen av Dalsnibba overkommelig. Nibbevegen ble anlagt med en stigning på 1:8, ti svinger (minste radius 6 m) og veibredde 3,5 m. Trollstigen ble åpnet året før Nibbevegen ble påbegynt slik at mange av arbeidsstyrken på 50 mann hadde erfaring fra Trollstigen. Anlegget kostet den gang 145.000 kr og bompengetaksten var 4 kr for personbiler og 12 kr for busser (anleggsarbeiderne fikk til sammenligning omkring 1 kr og 50 øre timen). Veien ble offisielt åpnet av samferdselsminister Nils Langhelle 18.juli 1948 i forbindelse med at «Stella Polaris» som første turistskip etter krigen besøkte Geirangerfjorden.
Sommeren 2013 ble det lagt asfalt på siste del av Nibbevegen.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dalsnibba – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dougga

Dougga (eller Thugga) er en gammel romersk ruinby i det nordlige Tunisia. 
Byen ble opprinnelig bygget og befestet av berberne (navnet Thugga betyr gresslette).  Senere ble den hovedstad for den numidiske kong Masinissa i 2. århundre f.Kr.. Romerne okkuperte byen på slutten av dette århundret. Under romerne og senere bysantinerne hadde byen en gullalder, med inntil 30 000 innbyggere. 
Byen mistet sin betydning under det påfølgende islamske herredømme, men regnes fortsatt som den best bevarte romerske byruin i Nord-Afrika – og ble av den grunn oppført på UNESCOs verdensarvliste i 1997.
Et godt bevart amfiteater fra ca. 168 er i så god stand at det fremdeles er i bruk som konsertscene for årlige sommerfestivaler.


== Eksterne lenker ==
(en) Dougga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Thugga University of Freiburg (German)
Dougga: Roman Ruins Arkivert 30. januar 2006 hos Wayback Machine. Lexicorient
Dougga Site UNESCO World Heritage
Dougga travel guide tunisia.com
Dougga information Dougga information
Dravlausbygda

Dravlausbygda er en del av Volda kommune, som ligger i Møre og Romsdal. Bygda har om lag 250 innbyggere.
Dravlausbygda har barne- og ungdomsskole, kirke, idrettslag, fotballklubb og musikkorps. Her finnes også et fyrmuseum og et gammelt butikklokale.
Brittany Lincicome

Brittany Lincicome (født 19. september 1985, i St. Petersburg, Florida), er en profesjonell amerikansk golfspiller.  Hun spiller på LPGA-touren. 


== Karriere ==
Etter en lang og vellykket amatørkarriere ble 2004 et gjennombruddsår for Lincicome.  Hun deltok som amatør på LPGA-touren i U.S. Women's Open (som hun til og med ledet etter første dag) og State Farm Classic.  På tampen av sesongen deltok hun på LPGA-tourens kvalifiseringsskole, og vant full spillerett til 2005-sesongen.  I debutsesongen 2005 var hun den kvinnen på touren som hadde de lengste utslagene, med et snitt på 270,3 yards. I 2006 kom den første seieren på LPGA-touren, da hun vant HSBC Women's World Match Play Championship. 2007 startet svært bra.  Hun ble nr. 2 i major-turneringen Kraft Nabisco Championship i slutten av mars, før hun to uker seinere vant Ginn Open.  
Hennes tredje seier på LPGA-touren ble hennes første major-seier, da hun i april 2009 vant Kraft Nabisco Championship.


== Meritter ==


=== Seire på LPGA-touren ===
2015 ANA Inspiration
2011 ShopRite LPGA Classic, CN Canadian Women's Open
2009 Kraft Nabisco Championship
2007 Ginn Open
2006 HSBC Women's World Match Play Championship


== Lagturneringer ==
Solheim Cup: 2007, 2009, 2011, 2013


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brittany Lincicome – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brittany Lincicome – LPGA-touren
Dekagon

I geometri er en dekagon en polygon med ti sider og ti vinkler, og vanligvis refereres en regulær dekagon til en som har alle sider med lik lengde og alle vinkler lik 144°. Dens Schläfli-symbol er {10}.
Arealet til en regulær dekagon med sider med lengde a er gitt av

  
    
      
        A
        =
        
          
            5
            2
          
        
        
          a
          
            2
          
        
        cot
        ⁡
        
          
            π
            10
          
        
        =
        
          
            
              5
              
                a
                
                  2
                
              
            
            2
          
        
        
          
            5
            +
            2
            
              
                5
              
            
          
        
        ≃
        7.694208843
        
          a
          
            2
          
        
        .
      
    
    {\displaystyle A={\frac {5}{2}}a^{2}\cot {\frac {\pi }{10}}={\frac {5a^{2}}{2}}{\sqrt {5+2{\sqrt {5}}}}\simeq 7.694208843a^{2}.}
  


== Konstruksjon ==
En regulær dekagon kan konstrueres med passer og linjal.

Gjør skrittene fra 1 til 6 for å konstruere en pentagon.
Utvid linjen fra hvert hjørne til pentagonen gjennom sirkelsenteret laget i skritt 1 i konstruere en pentagon frem til andre siden av samme sirkel.
De fem hjørnene i pentagonen danner hvert annet hjørne i dekagonen. De andre fem hjørnene er punktene hvor linjene i trinn 2 krysser den opprinnelige sirkelen, men ikke på hjørnene i pentagonen.


== Se også ==
dekagonalt tall
Gambrel


== Eksterne lenker ==
(en) Eric W. Weisstein, Decagon i MathWorld.
(en) Definisjoner og egenskaper til et dekagon med interaktive animasjoner
Meghan, hertuginne av Sussex

Meghan, hertuginne av Sussex (født Rachel Meghan Markle; 4. august 1981 i Los Angeles i California i USA) er en amerikansk aktivist og tidligere skuespiller som er medlem av den britiske kongefamilien gjennom sitt ekteskap med prins Harry. 
Hertuginnen er født og oppvokst i Los Angeles. Hun har en bachelorgrad innen teater og internasjonale studier fra Northwestern University i 2003, hvorpå hun arbeidet som skuespiller. Fra 2011 til 2017 spilte hun rollen som Rachel Zane i advokatserien Suits. Hun har også hatt biroller i filmene Remember Me og Horrible Bosses. 
Hun ble forlovet med prins Harry i 2017, hvoretter hun annonserte at hun ville avslutte skuespillerkarrieren. Da de giftet seg 19. mai 2018, fikk hun tittelen hertuginne av Sussex.Magasinet Time utpekte henne i 2018 til en av verdens 100 mest innflytelsesrike personer.Gjennom sitt ekteskap er hun teknisk sett britisk prinsesse, men bruker tittelen: Hennes Kongelige Høyhet Meghan, hertuginne av Sussex. Hennes andre titler er også Prinsesse Henry av Sussex.


== Forlovelse og bryllup ==

Markles forlovelse med prins Harry ble kunngjort 27. november 2017. Etter forlovelsen startet Markle den årelange prosessen med å bli britisk statsborger. Hennes første offentlige opptreden med prinsen etter forlovelsen var i Nottingham 1. desember 2017. Hun ble døpt og konfirmert i Den engelske kirke 6. mars 2018. Den private seremonien ble holdt i Chapel Royal i St. James's Palace, og erkebiskopen av Canterbury Justin Welby brukte vievann fra Jordan til å døpe Markle inn i Den engelske kirke.Bryllupet fant sted 19. mai 2018 i St. George's Chapel i Windsor Castle. Etter bryllupet vil paret bo i Nottingham Cottage i London, ved Kensington Palace.


== Skuespillerkarrière ==


=== Filmografi ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Meghan, hertuginnen av Sussex på Internet Movie Database 
(sv) Meghan, hertuginnen av Sussex i Svensk Filmdatabas 
(da) Meghan, hertuginnen av Sussex på Scope 
(fr) Meghan, hertuginnen av Sussex på Allociné 
(en) Meghan, hertuginnen av Sussex på AllMovie 
(en) Meghan, hertuginnen av Sussex hos Turner Classic Movies 
(en) Meghan, hertuginnen av Sussex hos Rotten Tomatoes 
(en) Meghan, hertuginnen av Sussex hos TV Guide 
(en) Meghan, hertuginnen av Sussex hos The Movie Database
Alstadhaug

Se også Alstahaug kommune i Nordland
Alstadhaug er en grunnkrets og et kirkesogn i Levanger kommune, Trøndelag. Området regnes for å være blant den eldste gårdsbosettinga i Nord-Trøndelag.Alstadhaug kirke er ei gotisk steinkirke fra ca. 1150, den ligger godt synlig ved E6 på Gråmyra, der fylkesvei 119 tar av mot Nesset. Alnes fuglefredningsområde ligger på Alstadhaug.


== Referanser ==
Nordfiskeugle

Nordfiskeugle (Bubo blakistoni) er en ugle i slekten
Bubo.


== Beskrivelse ==
Nordfiskeugle er en av de største uglene i slekten Bubo (og dermed en
av de største uglene).  De blir 60–70 cm lange, hunnene noe større
enn hannene.  Den har et vingespenn på opptil 2 m.
De har gule øyne, blålig grått nebb med gulaktig spiss, fjærkledte bein med
nakne, grå føtter og sorte klør.  Hodet og skuldrene er for det meste brune med
lyse fjærtupper, ryggen er mørkere brun.  Vingene er mørkebrune med lysere
gulbrune striper.  Halen er mørkbrun med 7-8 lyse striper.  Undersiden er
lysebrun med smale tversgående lyse striper.  Ansiktet har dypbrune felter
rundt øynene, med hvite tegninger over øynene, rundt nebbroten og i pannen.
Den finnes i fire underarter:

B. blakistoni blakistoni finnes på Hokkaido, nordlige Japan og Kurilene.   Den svarer til beskrivelsen over.
B. blakistoni doerriesi finnes i østlige  Sibir sør til Vladivostok og grensen til Korea.  Den er noe større, med en stor hvit flekk på toppen av hodet og mindre tydelige tegninger på halen.
B. blakistoni karafutonis finnes på Sakhalin.  Den er noe mindre og mørkere, særlig på ryggen.  Halen har smalere mørke og flere lyse bånd.
B. blakistoni piscivorus finnes i vest-Mandsjuria og er lysere enn doerriesi.  Buken er mer gråhvit enn lysbrun.


== Habitat og utbredelse ==
Nordfiskeuglen finnes i sørøstlige Sibir og tilliggende områder i Korea
og Kina, i skogsområder med elver og uberørt barskog nær hurtigflytende
elver.  Finnes også i andre slags skogsområder med isfrie elvestryk og
klippekyst i den nordlige delen av utbredelsesområdet.
Den regnes som truet, det antas å være færre enn 1000 par i live.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) nordfiskeugle i Global Biodiversity Information Facility 
(en) nordfiskeugle hos ITIS 
(en) nordfiskeugle hos NCBI 
(en) Kategori:Bubo blakistoni – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bubo blakistoni – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bubo blakistoni – detaljert informasjon på Wikispecies Bubo blakistoni på owlpages.com (Engelsk)
Blakiston's Fish owl på hawk-conservancy.org (Engelsk)
MathWorld

MathWorld er et nettbasert matematikk-referanseverk, sponset av Wolfram Research Inc., skaperne av Mathematica. Den er også delvis finansiert av National Science Foundations National Science Digital Library ved University of Illinois at Urbana-Champaign.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Eric Weisstein's account of the suit
Valen & de etter fjøstid

Valen & de etter fjøstid er en norsk humorserie med Kristian Valen som gikk på TVNorge i 2006. Serien besto av diverse karrakterstyrte sketsjer av og med Valen. Han presenterte både gamle og nye karrakterer for seerne. De gamle var «Sigvart Klunge» i Jazzhjørnet og kulturpersonligheten «Geir», mens de nye var basert på kjente personer som DDEs Bjarne Brøndbo, Arnold Schwarzenegger, Prince og Ozzy Osbourne. Serien inneholdt også en del musikalske innslag. I tillegg til dette var det kjendiser som gjestet programmet. Programmet gikk på mandagskvelder.
Valen & de ble innspilt høsten 2005 og kan regnes som en oppfølger til Valen TV som gikk i 2003.
Premieren ble sett av 464 000.


== Se også ==
Valen TV (2003)
Valens frokost-TV (2009)
Valens Rikskringkasting (2012)


== Referanser ==
Vladimir Jasjtsjenko

Vladimir Iljitsj Jasjtsjenko, russisk Владимир Ильич Ященко (født 12. januar 1959 i Zaporizjzja, død 11. desember 1999) var en sovjetisk friidrettsutøver som konkurrerte i høydehopp og den siste verdensrekordholderen med Straddle-teknikk.
Jasjtsjenko satte tre ganger verdensrekord i høydehopp. Først 18 år gammel under et landskamp Sovjetunionen mot USA på 2. juni 1977 i Richmond, Virginia. Han tok først juniorverdensrekord, deretter Europarekorden og til slutt forbedret han verdensrekorden til 2,33 én centimeter høyere enn amerikanen Dwight Stones' rekord fra 1976.
På 12. mars 1978 under innendørs-EM hoppet Jasjtsjenko først ny innedørsverdensrekord med 2,33 og så 2,35.  Sommer samme år forbedret han utendørsrekorden til 2,34 (16. juni 1978) i Tbilisi. Senere dette året ble han europamester, han vant høydefinalen i Praha med ny mesterskapsrekord 2,30 foran Aleksander Grigorjev og Rolf Beilschmidt begge med høyden 2,28.
I begynnelsen av 1979 ble Jasjtsjenko operert på hoppkneet sitt, noe som førte til en rekke påfølgende operasjoner som han aldri kom seg over. Hans karriere var dermed over rett etter at han ble 20 år gammel. Han ble husket for den enorme lettheten i hoppene hans som nesten startet en renessanse av Straddle-stilen. Han døde 40 år gammel etter mangeårige alkoholproblemer av levercirrhose.


== EM-medaljer ==
EM 1978  Praha - gull i høydehopp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Vladimir Jasjtsjenko – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Vladimir Jasjtsjenko – World Athletics 
(en) Vladimir Jasjtsjenko – Track and Field Statistics
Angela Stanford

Angela Stanford (født 28. november 1977 i Fort Worth, Texas) er en amerikansk profesjonell golfspiller, som spiller på LPGA-touren.
Etter å ha spilt universitetsgolf i fødestaten Texas, ble Stanford profesjonell i 2000. Hun debuterte på Futures Tour, og fikk med seg en seier der før hun på slutten av sesongen gjennomgikk LPGA-tourens kvalifiseringsskole. Der endte hun på fjerdeplass, og fikk dermed spillerett på LPGA-touren påfølgende sesong.
Den første seieren på LPGA-touren kom i 2003, da hun vant ShopRite LPGA Classic. Allerede uken etter tapte hun et omspill om seieren i majorturneringen US Women's Open. Denne andreplassen er per 2011 hennes beste plassering i en majorturnering.


== Meritter ==
Seire på LPGA-touren2012 HSBC Women's Champions
2009 SBS Open at Turtle Bay
2008 Bell Micro LPGA Classic, Lorena Ochoa Invitational
2003 ShopRite LPGA ClassicSeire på Futures Tour2000 Summit Consulting SBC FUTURES Tour Championship


=== Lagturneringer ===
Som amatørCurtis Cup: 2000 (for USA)Som profesjonellSolheim Cup: 2003, 2007, 2009, 2011 (for USA)


== Eksterne lenker ==
(en) Angela Stanford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Angela Stanford – LPGA-touren 
(en) Angela Stanford på Twitter 
(en) Angela Stanford Foundation Arkivert 9. mai 2012 hos Wayback Machine.
Veier til vår tid

Veier til vår tid er en norsk dokumentar-serie om nyere norsk historie som ble sendt på NRK i 1991. Dokumentaren omhandler Norges historie fra 1950 til 1990. Seriens medforfatter og hovedansvarlig, Reidar Hirsti, hevdet at Norge i løpet av disse 40 årene gjennomgikk flere og mer dramatiske forandringer enn noen annen historisk epoke. Han viser utviklingen fra et samfunn preget av tillitsfull fremtidstro til dagens konfliktfylte virkelighet.  Hver episode er bygd opp rundt ett tema og benytter seg mye av arkivopptak. Serien var den største norske dokumentarsatsing til da og kostet syv millioner å produsere. Den ble sendt på søndager.
Per Selstrøm var prosjektansvarlig for serien. Han hadde regien sammen med Hanne Hoel og Johs. Kalvemo. Andre sentrale personer i redaksjonen var Veslemøy Kjendsli og Yngvar Ustvedt. Arbeidet med serien ble påbegynt sommeren 1988.Serien hadde også enkelte kritikere. Blant annet Karl Emil Hagelund, som mente at serien til tider gav inntrykk av at det var sosialdemokratiet alene som hadde sørget for den gode utviklingen i Norge - at det bare var Einar Gerhardsen og hans folk som hadde bygget opp Norge på femti- og sekstitallet. Journalist Knut Bøckman stilte seg også noe kritisk til serien og mente deler av den var for politisk vridd mot venstre.
Det skjedde enormt store forandringer i alle deler av norsk samfunnsliv i disse årene. I økonomien, næringslivet, utdannelsessektoren, helsevesenet, bosettingsmønsteret, det politiske liv og familielivet. Og bare tenk på det moderne mediesamfunnet; hvem kunne vel drømt om hvor viktig fjernsynet ville bli for å binde dette landet sammen.


== Episoder ==
Miljøvern
Fremveksten av velferdsstaten
Kultur
Forbrukersamfunnet
Nye politiske vinder
Kvinner i idretten
Familien, ekteskap og nye samlivsformer
Medierevolusjonen
Ungdomsopprør
Masseturisme, innvandring og flerkultur
Samene
Kirken og nyreligiøshet
Oljealderen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Veier til vår tid på Internet Movie Database 
(no) Veier til vår tid på NRK TV
Josia Thugwane

Josia Thugwane (født 22. april 1971 i Bethal) er en sørafrikansk maratonløper, og landets første sorte OL-vinner.
Den første maratonseieren kom under det sørafrikanske mesterskapet i 1993. I 1995 vant han Honolulu Marathon. 
Under OL 1996 gikk han til topps i maratonløpet, bare tre sekunder foran Lee Bong-Ju fra Sør-Korea og åtte sekunder foran Erick Wainaina fra Kenya. 
Thugwane ble i 2011 tildelt Ikhamanga-ordenen i sølv for sine olympiske meritter og idrettsinnsats.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Josia Thugwane – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Josia Thugwane – Olympics.com 
(en) Josia Thugwane – Olympic.org 
(en) Josia Thugwane – Olympedia 
(en) Josia Thugwane – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Josia Thugwane – World Athletics 
(en) Josia Thugwane – Track and Field Statistics
Hollis Conway

Hollis Conway (født 8. januar 1967 i Chicago) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver som konkurrerte i høydehopp.
Hollis ble sølvmedaljør under OL 1988 i Seoul med et hopp på 2,36 bak 
Gennadij Avdejenko‎ (2,38) og foran bronsemedaljørene Patrik Sjöberg og Rudolf Povarnizyn begge 2,36. Tre år senere under VM 1991 kom han på tredjeplass med høyden 2,36 bak landsmannen Charles Austin (2,38) og kubanen Javier Sotomayor (2,36). Under OL 1992 i Barcelona tok han bronse med et hopp på 2,34 samme høyde som gullmedaljevinner Javier Sotomayor og toer Patrik Sjöberg. Conways personbeste er 2,40.


== OL-medaljer ==
OL 1988  Seoul - sølv i høydehopp
OL 1992  Barcelona - bronse i høydehopp


== VM-medaljer ==
VM 1991  Tokyo -  bronse i høydehopp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Hollis Conway – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Hollis Conway – Olympics.com 
(en) Hollis Conway – Olympic.org 
(en) Hollis Conway – Olympedia 
(en) Hollis Conway – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hollis Conway – Louisiana Sports Hall of Fame 
(en) Hollis Conway – World Athletics 
(en) Hollis Conway – USATF 
(en) Hollis Conway – Track and Field Statistics
Våg og vinn

Våg og vinn er et norsk gameshow med Jarl Goli og Lise Nilsen som gikk på TV3 i 1997. Programmet var kopiert ifra den australske serien "Who Dares Wins"; lignet på Fear Factor, og skulle appellere til det norske folks vilje til å være med på noe sprøtt med penger som belønning. Man fikk blant annet se en kvinne som lot seg overfalle av 50 000 bier; En journalist balanserende på et smalt jernrør, over en 120 meter bred og 1000 meter dyp kløft i Lysefjorden. Mia Gundersen var også en av dem som ble utfordret til å ta sjansen i serien. Man hadde også utfordringer av det mer harmløse slaget, som å svinge en rockering rundt livet i ti sekunder eller å banke et egg i pannebrasken. For de mest uskyldige utfordringene kunne man vinne 200 kr og for de mer dristige - en tusenlapp. Programmet gikk på torsdager.
Premieren ble sett av 92 000. Premieren av sesong to ble sett av 137 000.


== Referanser ==