jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jakutisk laika

Yakutian laika (Якутская лайка) (FCI #365) er en mellomstor spisshund av typen nordiske sledehunder. Inntil ganske nylig ble denne hunden regnet som en nordlig variant av østsibirsk laika, men typen ble i 2004 trukket ut fra denne og anerkjent som en egen hunderase av Russian Kynological Federation (RKF).


== Opprinnelse og alder ==

Yakutian laika er en svært gammel hund som har blitt avlet av urfolk i den enormt store republikken Sakha (tidligere kjent som Jakutia) i det nordøstre Sibir i Russland, der den har lange tradisjoner som både sledehund og jakthund, selv om egenskapene som sledehund har vært de primære. Arkeologiske beviser bekrefter at folk i disse områdene har brukt hunder til transportoppdrag og jakt i omkring 8 000 år.Den første referansen man har om hunder i denne regionen av Russland er fra år 1633, mens den første henvisningen til yakutian laikaer hadde overskriften «Hvordan yakuter reiser om vinteren» i boken «Noord en Oost Tartarye» av Nicholas Witsen, publisert i Amsterdam i 1692. Den første beskrivelsen av yakutian laika sto i boken «Geography
of the Russian Empire» (Derpt, 1843), som annonserte at det var en «hund av en spesiell rase». Typen ble også nevnt i statistisk materiale utgitt i St. Petersburg i 1856, som hevdet at det fantes 15 157 aktive sledehunder i Jakutia.
Den første rasestandarden var klar i 1958, og den dannet grunnlag for den nye standarden som ble publisert av RKF i 2005. RKF anerkjente rasen i 2004 og FCI inkluderte den som en midlertidig godkjent rase i 2019. Norsk Polarhundklubb informerer om at de første hundene av denne hunderasen ble importert til Norge i 2017, hvoretter det første valpekullet ble født her året etter. Polarhundklubben organiserer ellers også hunderasene grønlandshund, samojedhund og kanadisk eskimohund.


== Utseende, anatomi og fysikk ==
Hannene skal ifølge rasestandarden måle 55–59 cm i skulderhøyde og tispene 53–57 cm, Tispene er bare marginalt mindre enn hannene.
Pelsen er tolags og har tilliggende vann- og snøavisende dekkhår, og tett, isolerende underull. Alle fargekombinasjoner er tillatt, men den kan ikke være ensfarget (unntaket er helhvit). De vanligste fargene er kombinasjoner av sort/hvit, hvit/sort, grå/hvit, hvit/grå og ulvegrå. Hunden kan ha flere farger på øyne.


== Bruksområde ==
Yakutian laika er en utpreget brukshund med svært gode egenskaper som sledehund, men den har også kvaliteter som jakthund og familiehund. Rasen er aktiv og tåler kulde og snø bedre enn de fleste andre hunderaser. Den kan tåle temperaturer ned mot minus 50 grader celsius, om den tilvennes gradvis. Den er svært hardfør, utholdende og energisk, og dessuten ofte meget flokkorientert. Det siste gjør den også til en utmerket familiehund, men den passer best for aktive mennesker som liker å tilbringe mye tid ute. Rasen har en type pels som er nærmest selvrensende, men den trenger jevnlig gjennombørsting.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk Polarhundklubb (offisiell hjemmeside)
(en) Yakutian Laika – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yakutian Laika – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tsjekosjøen

Tsjekosjøen (russisk: Озеро Чеко) er en liten innsjø  i Krasnojarsk kraj i Russland. Elva Kimtsju (ei sideelv til Tsjunja i Steinete Tunguskas nedbørfelt) renner gjennom sjøen, som er 708 meter lang, 364 meter bred og rundt 50 meter dyp. 
Forskere har spekulert over hvorvidt Tsjekosjøen ble dannet under Tunguska-eksplosjonen 30. juni 1908, som ødela over 2 000 km² taiga i området.
En undersøkelse i 1961 anslo innsjøens alder til å være minst 5000 år, basert silt-avleiringer på bunnen av innsjøen. Nyere forskning viser imidlertid at bare en meter eller så av sedimentlaget på innsjøbunnen er «normal innsjø-sedimentering», noe som indikerer en mye yngre innsjø på rundt 100 år. Akustiske ekkoundersøkelser av innsjøbunnen gir ytterligere støtte for hypotesen. De viser at innsjøen ligger i en konisk formet senkning, som samsvarer med et nedslagskrater. Dessuten peker innsjøens lengdeakse mot episenteret for Tunguska-eksplosjonen, rundt 7 km unna. 
Magnetiske undersøkelser indikerer også et tett objekt, muligens en meterstor steinklump, under sjøens dypeste punkt, som kan være et meteorittfragment.  Forskere fra Universitetet i Bologna har til hensikt å undersøke dette objektet, som ligger 10 meter under bunnen av innsjøen, i 2009.Imidlertid, Gareth Collins og Phil Bland fra Imperial College i London påpeker at mange av trærne rundt sjøen er eldre enn 100 år, hvilket antyder at sjøen ikke kunne vært dannet av et nedslag i 1908.


== Referanser ==
Ray Davies

Raymond Douglas Davies (født 21. juni 1944 i London) er en britisk sanger, gitarist og låtskriver. Han er kjent som frontfiguren i bandet The Kinks. Davies har skrevet hits som «You Really Got Me», «Sunny Afternoon», «Dedicated Follower of Fashion» og «Waterloo Sunset».


== Biografi ==
Etter at The Kinks skilte lag i 1996 har Davies opptrådt som soloartist.
17. mars 2004 ble han av dronning Elizabeth II utnevnt til Commander of the British Empire. Davies har også spilt i, regissert og produsert show for teater og fjernsyn. Han var ett av hovednavnene på Notodden Blues Festival, hvor han spilte 2. august 2008. Høsten 2008 var det premiere på musikalen Come Dancing, som Davies både skrev og deltok i.
Ray Davies er eldre bror av gitaristen Dave Davies (født 3. februar 1947), som også var medlem av The Kinks.
Nyttårsaften 2016 ble Davies utnevnt til Knight Bachelor. Han ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.


== Albumdiskografi (som soloartist) ==
2007: Working Man's Café
2006: Other People's Lives
1998: The Storyteller (hovedsakelig live)
1985: Return to Waterloo (film og soundtrack)


== Konserter i Norge ==
for konserter sammen med The Kinks, se The Kinks#Konserter i Norge

Rockefeller – 2. mai 2004
Grieghallen i Bergen – 2004
Torget i Trondheim – oktober 2004
Rockefeller – 21. april 2006
Buktafestivalen, Tromsø – 5. juni 2009
Olavshallen i Trondheim – 6. oktober 2009
Sentrum Scene, Oslo – 7. oktober 2009
Ibsenhuset, Skien – 9. oktober 2009
Konserthuset, Stavanger – 10. oktober 2009
Grieghallen, Bergen – 11. oktober 2009


== Bibliografi ==
1999: Waterloo Sunset Stories
1997: Waterloo Sunset
1995: X-Ray – The Unauthorzied Autobiography
2013: Americana
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ray Davies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ray Davies på Internet Movie Database 
(en) Ray Davies hos The Movie Database 
(en) Ray Davies på Discogs 
(en) Ray Davies på MusicBrainz 
(en) Ray Davies på Songkick 
(en) Ray Davies på Genius — sangtekster 
(en) Ray Davies på AllMusic 
Ray Davies på YouTube 
Ray Davies på Myspace
Solheimsfjorden

Solheimsfjorden er en fjord i Flora kommune i Sogn og Fjordane som ligger på sørsiden av Florø og Florølandet. Fjorden er en fortsettelse av Vassreset, som fjorden av og til blir regnet som en del av. Fjorden strekker seg 7 kilometer østover til starten av Eikefjorden. På sørsiden strekker Høydalsfjorden seg sørøstover. Fjorden har innløp mellom Veidesund i sør og Florø lufthavn i nord.Mellom Florø og Gaddevåg, som er en del av byen, ligger Gaddevågen på øya Brandsøy, som går nord til Botnafjorden på nordsiden av Florø. På sørsiden av Brandsøy ligger grenda Solheim, som fjorden er oppkalt etter. Mellom Brandsøy og halvøya Klaven går Brandøysundet nord til Klavfjorden. 
På sørsiden av fjorden ligger øyene Stavøy og Ålvora. Øst for Ålvora og sør for Brandøysundet ligger innløpet til Høydalsfjorden, mens Eikefjorden starter like øst for Brandøysundet. 


== Referanser ==
Vassreset

Vassreset er en fjord i Kinn kommune i Vestland på sørsiden av byen Florø. Fjorden er en fortsettelse av Rekstafjorden i vest og strekker seg 6 kilometer østover til der Solheimsfjorden begynner. Vassreset starter sør for Søre Nekkøya og nord for Store Stårøya. På sørsiden ligger holmene Oddane, som markerer den nordlige grensen til Brufjorden. Den østlige grensen går mellom Verdesund og Florø lufthavn.Noen ganger blir Solheimsfjorden regnet som en del av Vassreset, og inkludert denne fjorden blir lengden 13 kilometer. 


== Referanser ==
Friidrett under Sommer-OL 2004 – 50 kilometer kappgang menn

50 km kappgang, menn i Sommer-OL 2004 ble gjennomført i Athens gater med målgang inne på Athens olympiske stadion den 27. august.


== Medaljører ==


== Resultater ==
Alle resultater angis i timer.minutter.sekunder


== Rekorder ==


=== Verdensrekord ===
Denis Nizjegorodov, Russland – 3.35.29 – 13. juni 2004 – Tjeboksary, Russland


=== Olympisk rekord ===
Vjatjeslav Ivanenko, Sovjetunionen – 3.38.29 – 30. september 1988 – Seoul, Sør-Korea


== Eksterne lenker ==
Resultater Arkivert 21. februar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Suicide (album)

Suicide er debutalbumet til det amerikanske eksperimentale-punkbandet Suicide, opprinnelig gitt ut i 1977. Albumet blei i 2003 inkludert i musikkavisa Rolling Stones liste over The 500 Greatest Albums of All Time.


== Sporliste ==
«Ghost Rider» (Rev, Vega) – 2:33
«Rocket U.S.A.» (Rev, Vega) – 4:17
«Cheree» (Rev, Vega) – 3:41
«Johnny» (Rev, Vega) – 2:10
«Girl» (Rev, Vega) – 4:06
«Frankie Teardrop» (Rev, Vega) – 10:25
«Che» (Rev, Vega) – 4:51


== Sporliste på nyutgivelsa fra 2002 ==


=== CD 1 ===
«Ghost Rider» – 2:34
«Rocket USA» – 4:16
«Cheree» – 3:42
«Johnny» – 2:10
«Girl» – 4:05
«Frankie Teardrop» – 10:26
«Che» – 4:52
«Cheree (remix)» – 3:47
«I Remember» – 3:11
«Keep Your Dreams» – 4:48


=== CD 2 ===
«Mr. Ray» – 6:29
«Las Vegas Man» – 4:23
«96 Tears» – 3:48
«Keep Your Dreams» – 3:19
«I Remember» – 5:11
«Harlem» – 4:05
«23 Minutes over Brussels» – 22:56


== Personell ==
Alan Vega – vokal
Martin Rev – keyboard, trommemaskin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Suicide på Discogs 
(en) Suicide på MusicBrainz 
(en) Suicide på AllMusic
Rekstafjorden

Rekstafjorden er en fjord i Flora kommune i Sogn og Fjordane ytterst i havgapet, vest for Florø. Fjorden ligger på sørsiden av øyene Kinn og Reksta, som den er oppkalt etter. Sør for fjorden ligger øya Askrova og Brufjorden. Fjorden har innløp i havgapet sør for Kinn og strekker seg 10 kilometer østover til der Vassreset starter. Mellom Kinn og Reksta går Kinnasundet nord til Skorpefjorden på nordsiden av disse øyene. Den østlige grensen til fjorden ligger mellom Søre Nekkøy og Store Stårøy.


== Referanser ==
Brufjorden

Brufjorden er en fjord i Flora kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger på nordsiden av Brulandet og øyene Askrova og Svanøy. På sørsiden av Brulandet ligger Stavfjorden. På nordsiden av fjorden ligger Stavøy.Fjorden strekker seg fra Oddane, en gruppe holmer, i nordvest og 11 kilometer sørøstover, der innløpet til Førdefjorden ligger. På fastlandet i øst ligger grenda Bru, som den er oppkalt etter. Fjorden ligger like sør for Florø på nordsiden av Vassreset som ligger nord for fjorden. 


== Referanser ==
Stavfjorden (Sunnfjord)

Stavfjorden er en fjord langs grensen mellom Askvoll og Flora kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger ytterst i havgapet og strekker seg 18 kilometer østover til starten av Førdefjorden. Fjorden ligger på sørsiden av øya Askrova og Svanøy i Brulandet, mens Stavenesodden ligger på sørsiden. Sør for Stavenesodden ligger Stongfjorden, mens Brufjorden ligger nord for Brulandet.Av bosetninger på sørsiden finner vi brukene Stavestranda og Vågane, et godt stykke inn i fjorden. Her går også Rv 609 langs fjorden. Ved Flokeneset ender Stavfjorden og Førdefjorden fortsetter 37 kilometer østover i landet. 


== Referanser ==
Petter Rønningen

Petter Rønningen (født 11. juni 1939, død 3. mars 2022) var en norsk leder som spesialiserte seg på å arbeide for land som ønsker OL. Av utdannelse hadde han Krigsskolen, Markedshøyskolen og Bankakademiet.
Rønningen vokste opp i Ringebu. Tidligere i karrieren hadde Rønningen blant annet lederstillinger i Forsvaret og i næringslivet. Han var blant avdelingssjef i Denofa-Lilleborg og viseadministrerende direktør i Sparebanken Østlandet.
Rønningen var en av drivkreftene for å få OL til Lillehammer 1994. I gjennomføringsorganisasjonen Lillehammer Olympiske Organisasjonskomite (LOOC) var han viseadminstrerende direktør og operativ leder for gjennomføringen av lekene. Etter lekene fungerte han som styreleder for Lillehammer Olympiapark. Han var også medlem av IOCs evalueringskomitéer for De olympiske leker for vinter-OL 2002, samt sommer-OL 2004 og sommer-OL 2008. Han var i tillegg rådgiver for OL-organisasjoner som Salt Lake City vinter-OL i 2002 og Torinos vinter-OL 2006, og rådgiver for søkerkomiteene for Vancouver 2010, New York 2012 og Sotsji 2014. Fra 12. mai 2008 til 31. desember samme år fungerte han også som administrerende direktør for Tromsø 2018.
Petter Rønningen ble regnet som en av verdens fremste eksperter på OL-arbeid og ble hedret med IOC-ordenen.
Rønningen ble i 1994 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (1994).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Et hundeliv: Portrett i Nordlys
(en) Petter Rønningen – Olympedia
Eikefjorden

Eikefjorden er en fjord i Kinn kommune i Vestland innenfor Florø. Fjorden er en fortsettelse av Vassreset og Solheimsfjorden som ligger på sørsiden av Florø og strekker seg omtrent 16 kilometer inn til Eikefjord.
Fjorden har innløp mellom Mækjevika i nord og Neståa i sør. Fjorden blir smalere like etter innløpet og ved Leversundet er den rundt 300 meter bred. Fjorden går først østover før den svinger svakt sørøstover og inn til Kvalvik. Her blir fjorden langt videre og deler seg i to, en del øst til Eikefjord og en del vest til Botnavik. Lengst sørøst i fjorden ligger grendene Orehola og Sunnarvik.
Riksvei 5 går langs hele nordsiden av fjorden mellom Eikefjord og Florø.


== Referanser ==
Høydalsfjorden

Høydalsfjorden er en fjordarm av Solheimsfjorden i Kinn kommune i Vestland.
Fjorden ligger like sør for Florø og strekker seg 13 kilometer sørøstover. Fjorden har to innløp, et mellom Ålvorsundet på vestsiden av Ålvora og et større innløp mellom Ålvora og Neståa. Like innenfor innløpet ligger de to øyene Litle og Store Timberøya og lenger inn i fjorden ligger Hjortøya. Sør for Litle Timberøya ligger Stongasundet mellom øya Stavøy og fastlandet. Sundet går sør til Brufjorden.Det ligger flere bruk på nordsiden av fjorden som Holmesund og Steinhovden. Sør for Hjortøya ligger Langeneset som strekker seg 2 kilometer nordvestover i fjorden. Helt inne på nordsiden av neset ligger Høydal, som har gitt navn til fjorden. Nord for Høydal smalner fjorden inn og de siste 2,5 kilometrene inn til bunnen av fjorden kalles Osstrupen. 
Fylkesvei 611 går langs sørsiden av fjorden og krysser Osstrupen. På nordsiden av fjorden går fylkesvei 5697.


== Referanser ==
DS «Kysten»

DS «Kysten» er et kystruteskip bygget ved Trondhjems Mekaniske Værksted som byggenummer 139. Skipet ble levert til Namsos Dampskibsselskap i 1909 og satt i rute mellom Trondheim og Namsos. Ruten hadde 45 anløp og turen tok nesten to døgn.
I 1926 ble båten skadet av et vindkast som kastet den av blokkene mens den lå i dokk. I 1940 og 1944 ble den rekvirert av tyskerne. I 1950 ble den satt inn i den opprinnelige ruten igjen etter omfattende reparasjon og renovering, blant annet ble den forlenget med 14 fot.
I 1964 ble «Kysten» solgt til Tvedestrand og fikk navnet «Askaas». Da Tønsberg feiret 1100-årsjubileum i 1971, ble A/S Jubileumsskipet grunnlagt, og «Askaas» ble innkjøpt og omdøpt til «Kysten I» etter en innsamling.
«Kysten» har ligget til reparasjon på Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter (Nasjonalt fartøyvernsenter) fra 2003 til 2012 med store rustskader i skroget. Skipet ble slept tilbake til Tønsberg i august 2012 for videre innvendig restaurering ved Tønsberg Kystkultursenter. Den 29. juni 2019 seilte den for første gang med passasjerer etter restaureringen.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 5200021 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) DS «Kysten» – Krigsseilerregisteret 
(en) DS «Kysten» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) DS «Kysten», fra Tønsberg Maritime Kulturforum
(no) DS «Kysten I», fra Sjøhistorie
Rodong Sinmun

Rodong Sinmun (Arbeidets avis) er en nordkoreansk dagsavis og det offisielle organet til sentralkomiteen i Koreas arbeiderparti. Avisa er landets største og kom ut første gang 1. november 1945 som Chongro (정로; 正路; «riktig vei»). I september 1946 ble avisa gitt dagens navn. Avisa er flittig sitert av nyhetsbyrået Korean Central News Agency (KCNA) og andre internasjonale media, ettersom avisa er ansett som en kilde for landets myndigheters holdninger.
Avisa inneholder normalt seks sider og følger stort sett den samme malen:

Første side: Omtale av Kim Jong-ils gjøremål, samt en leder.
Andre side: Opplæring om kommunismen.
Tredje side: Innenriks, økonomi.
Fjerde side: Nasjonale og internasjonale nyheter.
Femte side: Fordømming av Sør-Korea.
Sjette side: Fordømming av USA og Japan.Avisa inneholder ikke stoffområder som livsstil, radio og fjernsyn eller underholdning. Rykter vil ha det til at avisa har vel 100 ansatte journalister. Avisa distribueres i hovedsak til organisasjoner som skoler, kollektive gårder og arbeidsplasser, samt til høyere embedsmenn og politikere. Ut over dette finnes avisa som veggavis rundt om å byen, plassert ut i egne stativer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ko-KP) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Rodong Sinmun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rodong Sinmun
Textpattern

Textpattern er et minimalt og enkelt publiseringsverktøy bygget i PHP. Artikler skrives i oppmerkingsspråket Textile.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
Textpattern.org – Textpattern ressurser
X.lover

x.lover er et norsk elektronika/punk-band fra Oslo. Bandet ble startet våren 2001 av Jarle Steinhovden og Marte Elen Olsen. 
Høsten 2002 var bandet en av vinnerne av Zoom og ble sendt på den påfølgende Zoom-turneen i Norge, England og Popkomm-festivalen i Tyskland våren 2003. Høsten 2003 var bandet dessuten en av finalistene under kåringen av Årets Urørt.
Bandet ga i 2003 ut EP-en Kick...It og i november 2006 debutalbumet Transatlantic, begge på plateselskapet HoneyMilk.


== Medlemmer ==
Jin Dim (Jarle Steinhovden): vokal, gitar, synth
Therese Lunde: vokal, gitar, synth
Marte Elen Olsen: bass
Thea Rørvik: synth trommer


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sosialt nettverk

Sosialt nettverk er nettverk av menneskelige forhold som danner forbindelser mellom flere mennesker, typiske sett fra en «fokalpersons» perspektiv. Sterke og svake bånd avspeiler graden av bekjentskap, tilgjengelighet, fortrolighet og støtte mellom punktene (personene).
Faglige/profesjonelle nettverk organiseres ofte som grupper, eksempelvis erfa- og VL-grupper.
Den engelske sosialantropologen John Arundel Barnes publiserte i 1954 artikkelen «Class and Committees in a Norwegian Island Parish». Her presenterte han resultatet av nær to års feltarbeid på Bremnes i nåværende Bømlo kommune, og her ble begrepet sosialt nettverk første gang lansert i vitenskapelig sammenheng.


== Nettverksbygging ==
Ledernettverk er profesjonelle nettverk, hvor erhvervsfolk – typisk ledere og HR-ansvarlige – i samspill med likestilte får mulighet for å utvikle seg faglig og personlig gjennom erfaringsutveksling.


== Annet ==
Lokasjonsbaserte sosiale nettverk kalles også «geososiale nettverk».


== Se også ==
Sosiometri
Analyse av sosiale nettverk


== Referanser ==
Nina Davies

Nina Davies (født 14. september 1974 i Oslo) er en norskfødt walisisk syklist. Hun representerte Wales i Samveldelekene i Kuala Lumpur i 1998, og i Manchester i 2002. Hun kom i 2008 på førsteplass i sin klasse i The British National Cyclo-cross Championships.


== Referanser ==
Chris Adler

Chris Adler (født 23. november 1972) er en amerikansk trommeslager, mest kjent som tidligere medlem av det amerikanske heavy metal-bandet Lamb of God, i tillegg til å ha spilt i Megadeth fra 2015 til 2016. 
Han spiller også piano, akustisk gitar, og saksofon, og er den eldre broren til tidligere bandkollega i Lamb of God, Willie Adler, som spiller gitar der.


== Utstyr ==
Chris Adler bruker slagverk levert av Mapex, hardware er levert av Gibraltar Hardware, mens cymbalene han bruker er av merket Meinl


== Diskografi ==


== Se også ==
Lamb of God
Megadeth


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Chris Adler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Chris Adler på Internet Movie Database 
(en) Chris Adler hos The Movie Database 
(en) Chris Adler på Discogs 
(en) Chris Adler på MusicBrainz 
(en) Chris Adler på Encyclopaedia Metallum 
(en) Chris Adler på Songkick 
(en) Chris Adler på AllMusic
Twilight of the Thunder God

Twilight of the Thunder God er det syvende studioalbumet til Amon Amarth, utgitt 22. september 2008 i Norge


== Sporliste ==
«Twilight of the Thunder God» (med Roope Latvala)
«Free Will Sacrifice»
«Guardians of Asgaard» (med Lars Göran Petrov)
«Where Is Your God?»
«Varyags of Miklagaard»
«Tattered Banners and Bloody Flags»
«No Fear for the Setting Sun»
«The Hero»
«Live for the Kill» (med Apocalyptica)
«Embrace of the Endless Ocean»


=== Bonus CD/DVD ===
«Intro»
«Valhall Awaits Me»
«Runes to My Memory»
«Cry of the Black Birds»
«Asator»
«Pursuit of Vikings»
«Fate of Norns»
«Without Fear»
«With Oden on Our Side»
«Where Silent Gods Stand Guard»
«An Ancient Sign of Coming Storm»
«Victorious March»
«Death in Fire»


== Eksterne lenker ==
(en) Twilight of the Thunder God på Discogs 
(en) Twilight of the Thunder God på MusicBrainz
Halvard Foynes

Halvard Foynes (født 3. januar 1948) er en norsk skjønnlitterær forfatter.
Foynes er utdannet adjunkt. Han utgav flere dikt i Vinduet innen han gjorde sin debut med diktsamlingen Sommer ur trip i 1973. Etter det har han publisert en rekke diktsamlinger og to prosasamlinger.
Foynes kommer fra Nøtterøy og bor på Nordstrand i Oslo.


== Bibliografi ==
1973: Sommer ur trip (lyrikk)
1975: Ett trinn av gangen (lyrikk)
1977: Dagene på verven (lyrikk)
1982: Dagene roper i høstens farger (lyrikk)
1985: Historietime (lyrikk)
1988: Natt i New York (lyrikk)
1993: Siktdyp; kambrium (lyrikk)
1995: En natt har mange farger (lyrikk)
1997: Henrykkelsen (historier)
2001: Det begynneraktige ved mennesket (historier), Gyldendal
2005: Ytre Oslofjord (lyrikk), Gyldendal
2007: I den tynne hinnen av tolket mellom oss (lyrikk), Gyldendal
2008: Der vind og lys rydder hverandre av veien (lyrikk), Gyldendal
2010: Douglasgrana i Botanisk hage (lyrikk), Gyldendal
2014: Strykere, blåsere og blå tønner (lyrikk), Gyldendal
2018: Ansiktet, håret, lyset i huden (lyrikk), Gyldendal
2021: Lysets ubetydelige feiltakelser (lyrikk), Gyldendal


== Priser ==
1985: Hartvig Kirans minnepris


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Halvard Foynes i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Er representert i Øystein Rottem: Norsk Litteraturhistorie, Bind 2 (Cappelen 1997) og Kåre Glette: Vestfolds litteraturhistorie 1000 - 2000 (Novus Forlag - 2009)
Varm kilde

En varm kilde er et kilde der varmt vann kommer opp av bakken. Vannet varmes opp av geotermisk energi. Varme kilder der vannet støtvis spruter opp kalles geysirer.
De fleste varme kilder finnes i Yellowstone nasjonalpark i USA, som har 62 % av alle verdens varme kilder. Også Island er kjent for sine mange varme kilder. I Fastlands-Norge finnes det ikke varme kilder, men på Svalbard er det varme kilder ved Bockfjorden. På japansk brukes ordet onsen på varme kilder og badeanleggene som er tilknyttet disse.
Punnerud

Punnerud er et norsk etternavn, etter gården Punnerud ved tettstedet Magnor i Hedmark. Etternavnet er trolig laget av ordene pund, som betyr oppunder, og rud som betyr rydning. Gården ligger under en isolert høyde tett til Furufjeldet, derav navnet.


== Kilder ==
O. Ryghs Norske Gaardnavne