jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tretjakovgalleriet

Det statlige Tretjakovgalleriet (russisk: Государственная Третьяковская Галерея (ГТГ) – Gosudarstvennaja Tretjakovskaja Galereja (GTG)), er et kunstgalleri i Moskva i Russland. Med nærmere 140 000 verker er det ved siden av Eremitasjen i St. Petersburg verdens største samling av russisk kunst.
Galleriets historie startet i 1856 da den moskovittiske handelsmannen og industrimagnaten Pavel Mikhailovitsj Tretjakov (1832–98) begynte å anskaffe arbeider av datidens russiske kunstnere, med det formål å opprette en samling som senere kunne vokse til et museum av nasjonal kunst. I 1892 skjenket Tretjakov sin allerede da berømte samling til den russiske nasjon.
Fasaden på galleriets bygning ble tegnet av maleren Viktor Vasnetsov i en besynderlig russisk eventyrstil. Det ble bygget i 1902-04 sør for Kreml. I løpet av 1900-tallet ekspanderte galleriet til flere nærliggende bygninger, blant annet Nikolaikirken i Tolmatsji fra 1600-tallet.
Samlingene omfatter over 130 000 gjenstander, som spenner fra Theotokos av Vladimir og Andrej Rubljovs Treenighet til den monumentale Komposisjon VII av Vasilij Kandinskij og Svart firkant av Kasimir Malevitsj. I 1977 holdt galleriet en betydelig del av George Costakis-samlingen.
I 1985 ble Tretjakovgalleriet administrativt slått sammen med et galleri for samtidskunst, som holdt til i en stor, moderne bygning like sør for Krimbrua 55°44′03″N 37°36′21″Ø. Denne grenen av museet inneholder en samling skulpturer innen sosialistisk realisme, herunder høydepunkter som Jevgenij Vutsjetitsj' ikoniske statue av «Jern-Felix» (som ble fjernet fra Lubjankaplassen i 1991), skulpturen «Smi!» som forestiller en naken arbeider som smir et sverd, og «Unge Russland»-monumentet. Like ved ligger også Zurab Tseretelis 86 meter høye statue av Peter den store, en av verdens høyeste statuer.


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) State Tretyakov Gallery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tretyakov Gallery – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Pavel Tretjakov (1832-1898) - kort biografi (engelsk)
Mesterverk fra Tretjakovgalleriet (engelsk)
Ikoner fra Tretjakovgalleriets samling (engelsk)
Å besøke Tretjakovgalleriet – Nyttig informasjon inkludert åpningstider og kontaktdetaljer  (engelsk)
Muzeon.ru, en frilufts skulpturutstilling (russisk)
«State Tretyakov Gallery of XX century contemporary art», Flickr-gruppe  (engelsk)
Meksikansk sypress

Meksikansk sypress (latin: Cupressus lusitanica eller Callitropsis lusitanica) er en art av bartrær innenfor sypresslekten (alternativt gullsypresslekten) i sypressfamilien (Cupressaceae). Arten kalles også «Mexican White cedar» i USA, og «Teotlate» eller «Tlazlcan» i Mexico.
Meksikansk sypress er eviggrønn og inntil 40 meter høy. Kroneformen er konisk eller konisk-eggeformet. Stammens diameter kan bli godt over en meter. Arten har lysegrønne eller mørkegrønne, skjellaktige blader på 2-5 mm. De vokser i tette kvaster, og skuddene er ikke flate med avrundet. 
Den kan forveksles med nutkasypress, men har kongler som først er grønne og deretter brungrå, og mangler nutkasypressens markerte pigg eller spiss ytterst på kongleskjellene. Konglene er 1-2 cm lange og har 4-10 skjell. Hannkonglene er 3-5 mm lange og sprer pollen i februar-mars.
Formeringen skjer enten ved vindspredning av frøene, eller konglene unnlater å åpne seg før en skogbrann dreper modertreet og lar konglen være igjen som grunnlag for pionervekst på brannområdet.
Trevirket er tørkeresistent, vokser raskt, og har betydning som tømmer. Arten vokser naturlig på 1 200 – 3 000 moh. i Mexico og langs fastlandseidet av hele Mellom-Amerika. Den er plantet ut i høyereliggende strøk i Colombia, Bolivia, New Zealand og andre steder. 


== Varianter ==
Det er to varianter, som enkelte mener er distinkte arter:

Cupressus lusitanica var. lusitanica (syn. C. lindleyi) – Meksikansk sypress –har bladverk i tredimensjonale kvaststråler, med små skudd i to plan. Den vokser i lavereliggende regnskogsområder.

Cupressus lusitanica var. benthamii (syn. C. benthamii) – Bentham's sypress – har flatt bladverk, med små skudd i ett plan. den vokser i høyereliggende regnskogsområder.Navnet lusitanica' (som betyr fra Portugal) refererer til den første taksonomiske klassifikasjonen av Miller i 1768. I 1634 ble noen planter tatt med fra Mexico til et kloster i Buçaco nær Coimbra i Portugal. De ble først klassifisert da de var om lag 130 år gamle på stedet. 


== Eksterne lenker ==
(en) Meksikansk sypress i Encyclopedia of Life 
(en) Meksikansk sypress i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Meksikansk sypress hos ITIS 
(en) Meksikansk sypress hos The International Plant Names Index 
(en) Meksikansk sypress hos Tropicos 
(en) Kategori:Cupressus lusitanica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cupressus lusitanica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cupressus lusitanica – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database: Cupressus lusitanica
Antonie Beijnen

Antonie «Teun» Christiaan Beijnen (født 13. juni 1899 i Ophemert, død 13. juli 1949 i Beusichem) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Beijnen ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han vant toer uten styrmann sammen med Willy Rösingh foran en fransk båt.


== OL-medaljer ==
OL 1924  Paris -  Gull i roing, toer uten styrmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antonie Beijnen – Olympics.com 
(en) Antonie Beijnen – Olympic.org 
(en) Antonie Beijnen – Olympedia 
(en) Antonie Beijnen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Antonie Beijnen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Antonie Beijnen – FISA
Jimmy Greenhoff

James «Jimmy» Greenhoff (født 19. juni 1946 i Barnsley, West Riding of Yorkshire) er en tidligere engelsk fotballspiller og manager. Han spilte spiss og fikk nesten 600 ligakamper i England, men han fikk ingen landskamper. Totalt skåret han 152 mål. Broren Brian var også profesjonell fotballspiller.
Greenhoff startet som lærling i Leeds United i juni 1961. I 1963 fikk han sin debut på førstelaget (da i andredivisjon), den sesongen rykket de opp til førstedivisjon (øverste nivå). Greenhoff ble profesjonell i 1964. I august 1968 gikk han fra Leeds United til Birmingham City (andre divisjon) for 70 000 britiske pund, men bare et år senere forlot han Birmingham til fordel for førstedivisjon og Stoke City. Overgangssummen var på 100 000 pund. Mens han var i Stoke vant han Ligacupen i 1972. Totalt fikk han 274 ligakamper for Stoke, og han skåret 76 mål. 
I november 1976 gikk han til Manchester United for 120 000 pund. I 1977 var han med å vinne  FA-cupen med United sammen med broren Brian. I 1979 vant han prisen som årets spiller som supporterne hadde valgt. I Manchester United spilte han 123 ligakamper og sto for 36 mål. 
I 1980 tok han turen til Crewe Alexandra. I mars 1981 gikk han til Toronto Blizzard, men han returnerte tilbake til England i august og til Port Vale. Greenhoff gikk til Rochdale i mars 1983 hvor han var spillende manager til mars 1984. Etter dette vendte han tilbake til Port Vale i en kort periode som trener før han forlot den profesjonelle fotballen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jimmy Greenhoff – Transfermarkt
Willy Rösingh

Wilhelm «Willy» Hermann Conrad Enno Rösingh (født 2. desember 1900 i Amsterdam, død 5. juni 1976 i Amsterdam) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Beijnen ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han vant toer uten styrmann sammen med Antonie Beijnen foran en fransk båt.


== OL-medaljer ==
OL 1924  Paris -  Gull i roing, toer uten styrmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willy Rösingh – Olympedia 
(en) Willy Rösingh – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Willy Rösingh – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Willy Rösingh – FISA
Saharasypress

Saharasypress (latin: Cupressus dupreziana) er en art av bartrær innenfor sypresslekten i sypressfamilien (Cupressaceae). Arten er meget sjelden og vokser kun i fjennområdet Tassili n'Ajjer i Algerie, hvor den vokser flere hundre km unna andre trær. Det er bare 233 individer igjen.
Saharasypress er eviggrønn og inntil 22 meter høy, og omkretsen ved foten inntil 12 meter. Trærne kan bli 2 000 år gamle, men formerer seg lite på grunn av ørkenspredningen som pågår. Trolig på grunn av den sterke isolasjonen og de vanskelige vokseforholdene gjennom tusener av år, har arten utviklet ukjønnet formering hvor frøene vokser fram utelukkende av det genetiske materialet i den hannlige pollen.
Arten har blågrønne eller mørkegrønne, skjellaktige blader med blåskimmer, og med hvit stripe under. Den har mer blåaktig bladverk enn den ellers ganske like vanlig sypress (Cupressus sempervirens). Skuddene er flate og vokser i ett plan. Også konglene er mindre enn hos sypress, saharasypressen har kongler som er inntil 2,5 cm lange.
Marokkansk sypress (Cupressus atlantica) er svært lik saharasypressen, og regnes oftest som en variant. Den regnes derimot av svært mange forskere som en egen art.


== Eksterne lenker ==
(en) Saharasypress i Encyclopedia of Life 
(en) Saharasypress i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Saharasypress hos ITIS 
(en) Saharasypress hos NCBI 
(en) Saharasypress hos The International Plant Names Index 
(en) Saharasypress hos Tropicos 
(en) Kategori:Cupressus dupreziana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cupressus dupreziana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cupressus dupreziana – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database: Cupressus dupreziana
Transkonduktans

Transkonduktans er en egenskap ved enkelte elektroniske komponenter. Ordet konduktans (ledningsevne) er det inverse av resistans (motstand) og transkonduktans er forholdet mellom utgangssignalet og inngangsignalet til en komponent når signalet inn er en spenning og signalet ut er en strøm.

  
    
      
        
          g
          
            m
          
        
        =
        
          
            
              i
              
                
                  u
                  t
                
              
            
            
              u
              
                
                  i
                  n
                  n
                
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle g_{m}={i_{\mathrm {ut} } \over u_{\mathrm {inn} }}}
  Forsterkningsforholdet får derfor enheten A/V (Ampere/Volt), som er dimensjonen for konduktans og som måles i Siemens (S) eller Mho (Ω-1). For forsterkere brukes ikke betegnelsen Siemens, men A/V. Forsterkeren omtales som en transkonduktansforsterker.


== Transresistans ==
Transresistans er en egenskap ved enkelte elektroniske komponenter. Ordet resistans (motstand) er det inverse av konduktans (ledningsevne), og transresistans er forholdet mellom utgangssignalet og inngangsignalet til en komponent når signalet inn er en strøm og signalet ut er en spenning. 

  
    
      
        
          g
          
            m
          
        
        =
        
          
            
              u
              
                
                  u
                  t
                
              
            
            
              i
              
                
                  i
                  n
                  n
                
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle g_{m}={u_{\mathrm {ut} } \over i_{\mathrm {inn} }}}
  Forsterkningsforholdet får enheten V/A (Volt/Ampere), som er dimensjonen for resistans og som måles i Ohm (Ω). For forsterkere brukes ikke betegnelsen Ohm, men V/A. Forsterkeren omtales som en transresistansforsterker.
Thorleif Røhn

Thorleif (Torleiv) Bugge Røhn  (født 23. juli 1881 i Christiania, død 20. september 1963 i Meldal) var en norsk turner og offiser i hæren.  
Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det laget som vant Norges første OL-gull gjennom historien. Det ble først arrangert en kvalifiseringskonkurranse i Oslo, der 21 av de 30 deltakerne kvalifiserte seg til å delta i olympiaden.  
Røhn var medlem av Nasjonal Samling under krigen. Han ble under landssvikoppgjøret dømt til 4 års tvangsarbeid og 5000 kr i erstatning. Dommen var opprinnelig på 2 år, men ble skjerpet av Høyesterett. Bakgrunnen var at Røhn hadde vært offiser i den norske hær, hadde stilt seg til disposisjon som vervningsinspektør for Den norske legion.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thorleif Røhn – Olympedia 
(en) Thorleif Røhn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thorleif Røhn – databaseOlympics.com (arkivert)
Kristiligi Fólkaflokkurin

Kristiligi Fólkaflokkurin, Føroya Framburðs- og Fiskivinnuflokkur, forkortet KFFFF (norsk oversettelse: «Kristelig folkeparti, Færøyenes fremskritts- og fiskeriparti»), ofte bare Kristiligi Fólkaflokkurin (KrF), var et politisk parti på Færøyene som stilte til valg mellom 1958 og 1998.


== Historie ==
En sterk borgerlig og separatistisk organisasjon på Færøyene i første halvdel av 1900-tallet, Framburðsfelagið i Tórshavn, stilte kandidater på Fólkaflokkurins lister i Suðurstreymoy ved lagtingsvalg fra 1943. Richard Long ble renominert som Framburðsfelagiðs kandidat i 1954, i konkurranse mot Kjartan Mohr. Mohr ble innvalgt på Lagtinget på en partiløs liste. I 1955 tok kretsen rundt Mohr kontrollen over Framburðsfelagið, brøt med Fólkaflokkurin, og dannet Framburðsflokkurin (norsk oversettelse: «Fremskrittspartiet») med Mohr som formann. Partiet stilte for første gang egen liste til Lagtinget i 1958. Mohr var partiets eneste lagtingsmann de neste 20 årene.
Framburðsflokkurin ble et høyreorientert håndverkerparti. I 1978 gikk en krets rundt Adolf Hansen, en lederskikkelse for kystfiskerne, inn i partiet, som fikk navnet Framburðs- og Fiskivinnuflokkurin. Partiet fikk følgende programerklæring: «Partiet er et progressivt fiskeriparti, borgerlig-sosialt, antikommunistisk, og setter folkestyret og mennesket i sentrum.» Samme år ble Kjartan Mohr og Adolf Hansen innvalgt på Lagtinget, men Mohr ble fritatt fra vervet på grunn av sykdom, og Juul Jacobsen tok hans plass. Både Hansen og Jacobsen representerte kystfiskermiljøet. Tidlig i 1980-årene avverget partiet en konkurrerende partidannelse med rot i kirkelige miljøer ved å ta dem opp i sitt eget parti. I 1984 tok partiet navnet Kristiligi Fólkaflokkurin, med det gamle navnet som tillegg. En fraksjon rundt Adolf Hansen og Karolina Petersen brøt med, eller ble ekskludert fra, partiet i 1985 og stiftet Framsóknarflokkurin.Fra lagtingsvalget 1988 hadde partiet to representanter på Lagtinget, Tordur Niclasen og Niels Pauli Danielsen. Kristiligi Fólkaflokkurin opplevde nok en splittelse i 1991, da Niclasen og 5 av 7 av partiets velgerforeninger brøt ut og dannet Miðflokkurin. Ved lagtingsvalget 1994 ble partiets lagtingsgruppe fullstendig fornyet, med Lasse Klein og Jákup Olsen som innvalgte representanter frem til 1998. Olsen fikk ikke gehør for at Kristiligi Fólkaflokkurin burde gå inn i Fólkaflokkurin, og meldte selv overgang før valget i 1998. Det året mistet Kristiligi Fólkaflokkurin to tredjedeler av velgerne sine og begge mandatene. Rundt 2000 gikk resten av partiet i oppløsning.
Partiet var med i flere av Færøyenes regjeringer, men hadde aldri statsministeren. Partiet har hatt to ministre, nemlig Niels Pauli Danielsen som sosial- og kommunalminister 1985–1988 og Tordur Niclasen som sosial- og helseminister i 1989. Dessuten var partiet støtteparti for Hákun Djurhuus' regjering, «Selvstyreregjeringen», 1963–1967.


== Ledere ==


== Valghistorikk ==


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Stortoppen

Stortoppen er et fjell i Fauske kommune i Nordland. Det har en høyde på 1 822 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Koldedalsbreen

Koldedalsbreen er en isbre i Årdal kommune i Vestland. Den ligger like vest for innsjøen Tyin mellom Koldedalstinden i nord og Breikvamsnosi i sør. Like sør for breen ligger en fjelltopp  (1 822 meter over havet), foreløpig uten navn. Det er foreslått å kalle toppen rett og slett «1822».


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Referanser ==
Fegervollkollen

Fegervollkollen er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 822 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Søramerikanske småkatter

Søramerikanske småkatter (Oncifelis) var en gruppe mindre kattedyr, men de tre artene har siden blitt flyttet inn i gruppen amerikanske flekkede småkatter (Leopardus).


== Eksterne lenker ==
(en) Søramerikanske småkatter i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Søramerikanske småkatter hos ITIS 
(en) Oncifelis – detaljert informasjon på Wikispecies
Marokkansk sypress

Marokkansk sypress (latin: Cupressus atlantica) er en art av bartrær innenfor sypresslekten i sypressfamilien (Cupressaceae). Den regnes også av mange forskere som en variant av saharasypress – Cupressus dupreziana var. atlantica. 
Arten vokser i Atlasfjellene i det sørvestlige Marokko, sør for Marrakech. Den har blitt sjelden, men ikke så truet som den meget utrydningstruede saharasypressen. Men reproduksjonen er lav, fordi geiter overgresser området og holder nyveksten nede.
Marokkansk sypress er eviggrønn og inntil 20 meter høy, og bli over 1 000 år gamle. Den har, i motsetning til saharasypressen, kjønnet formering slik de fleste frøplanter har.
Arten er svært lik saharasypress – den har blågrønne eller mørkegrønne, skjellaktige blader med blåskimmer, og med hvit stripe under. Den har mer blåaktig bladverk enn ekte sypress (Cupressus sempervirens). Skuddene er flate og vokser i ett plan. Også konglene er mindre enn hos sypress, både marokkansk sypress og saharasypress har kongler som er inntil 2,5 cm lange.


== Eksterne lenker ==
(en) Marokkansk sypress i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Marokkansk sypress hos ITIS 
(en) Marokkansk sypress hos NCBI 
(en) Marokkansk sypress hos The International Plant Names Index 
(en) Marokkansk sypress hos Tropicos 
(en) Kategori:Cupressus atlantica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cupressus atlantica – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database: Cupressus atlantica
Rundhøe

Rundhøe (også skrevet Rundhøi) er et fjell i Lom kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 822 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Freden i Fredrikshamn

Freden i Fredrikshamn var en fredsavtale mellom Sverige og Det russiske keiserdømmet, undertegnet den 17. september 1809. Fredsavtalen avsluttet finskekrigen og både forhandlinger og undertegnelse skjedde i den nåværende finske byen Fredrikshamn (Hamina). Russland ble representert ved Nikoláj Rumjántsev og David Alopaeus (Russlands ambassadør til Stockholm), mens Sverige ble representert ved general Kurt von Stedingk, tidligere svensk ambassadør til St. Petersburg og oberst Anders Fredrik Skjöldebrand.
I henhold til avtalen måtte Sverige avgi deler av landskapet Lappland og Västerbotten (øst for  Torneälven og Muonioälven), Åland og alle landskap øst for disse. De avgitte områdene kom til å bli Storfyrstedømmet Finland, og ble i 1812 tillagt Viborgs län som Russland hadde erobret på 1700-tallet. Sammen med Borgå lantdag og Aleksander Is ed danner Freden i Fredrikshamn grunnstenene for det selvstyrte Storfyrstedømmet Finland med dets egen administrasjon og institusjoner. Grunnlaget var dermed lagt for den utviklingen som ledet til vitalisering av finsk kultur, til like rettigheter for det finske språket og endelig i 1917 til Finlands selvstendighet.
Traktaten fikk en referanse til tsar Aleksanders løfte om å beholde gamle lover og privilegier i Finland, men avtalen ga ingen formelle garantier vedrørende innbyggernes juridiske stilling da de russiske forhandlerne avviste det, og de svenske forhandlerne var ikke i posisjon til å kreve noe. Tilsvarende passasjer var vanlig i fredsavtaler, men det var også gjengs kutyme at de ble ignorert. I russifiseringsperioden 90 år etter hevdet den russiske regjeringen at avtalen ikke ble brutt og at ingen utenforstående makt derfor kunne intervenere, saken involverte kun tsaren som hadde gitt det opprinnelige løftet. 
Under forhandlingene forsøkte de svenske utsendingene å sikre Åland for Sverige. 


== Eksterne lenker ==
Fredstraktaten fra «Freden i Fredrikshamn» (svensk)
Storfjellet (Rauma og Norddal)

Storfjellet er et fjell i Rauma og Fjord kommuner i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 759 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell
Liste over fjell i Skandinavia


== Referanser ==
Édouard Candeveau

Edouard Candeveau (født 11. februar 1898, død i november 1989) var en sveitsisk roer som deltok i flere olympiske leker 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Candeveau ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han vant toer med styrmann sammen med Alfred Felber og Émile Lachapelle som var styrmann. Fire år tidligere, under OL 1920 i Antwerpen var han med på den svetsiske båten som kom på tredjeplass i toer med styrmann.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Gull i roing, toer med styrmann  Sveits
 1920  Antwerpen -  Bronse i roing, toer med styrmann  Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Édouard Candeveau – Olympics.com 
(en) Édouard Candeveau – Olympic.org 
(en) Édouard Candeveau – Olympedia 
(en) Édouard Candeveau – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Édouard Candeveau – FISA
Bhutansypress

Bhutansypress (latin: Cupressus cashmeriana) er en art av bartrær innenfor sypresslekten i sypressfamilien (Cupressaceae).  
Arten vokser i Himalaya i Bhutan og den tilstøtende delstaten Arunachal Pradesh i India. her trives den mellom 1.250 og 2.800 moh.
Den har blitt sjelden, og er moderat utrydningstruet. Bhutansypressen er nasjonaltreet i Bhutan, og et vanlig prydtre rundt tempeler og andre religiøse steder.
Bhutansypress er eviggrønn og normalt 25-45 meter høy, men inntil 90 meter høy i sjeldne tilfeller. Den er trolig Asias høyeste tre. Diameteren kan bli 3 meter ved foten. 
Den har glågrønne eller grå-blågrønne, flate og sterkt nedover-hengende skudd, med flate, skjellaktige dekkende nålevekster. Nålene er normalt 2 mm lange, men inntil 5 mm på enkeltskudd og 8 mm på unge skudd.
Konglene er eggeformede, 2 cm lange, og har 8-12 skjell. De er først mørkegrønne, men modnes over 2 år og blir mørkebrune.


== Eksterne lenker ==
(en) Bhutansypress i Encyclopedia of Life 
(en) Bhutansypress i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bhutansypress hos ITIS 
(en) Bhutansypress hos NCBI 
(en) Bhutansypress hos The International Plant Names Index 
(en) Bhutansypress hos Tropicos 
(en) Kategori:Cupressus cashmeriana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cupressus cashmeriana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cupressus cashmeriana – detaljert informasjon på Wikispecies 
Gymnosperm Database: Cupressus cashmeriana
Alfred Felber

Alfred Felber (født 19. september 1886, død 10. april 1967) var en sveitsisk roer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og  1924 i Paris.
Felber ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han vant toer med styrmann sammen med Édouard Candeveau og Émile Lachapelle som var styrmann. Fire år tidligere, under OL 1920 i Antwerpen var han med på den svetsiske båten som kom på tredjeplass i toer med styrmann.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Gull i roing, toer med styrmann  Sveits
 1920  Antwerpen -  Bronse i roing, toer med styrmann  Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alfred Felber – Olympics.com 
(en) Alfred Felber – Olympic.org 
(en) Alfred Felber – Olympedia 
(en) Alfred Felber – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alfred Felber – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Alfred Felber – FISA