Melodi Grand Prix 2010

Melodi Grand Prix 2010 var den 48. utgaven av Melodi Grand Prix, Norges nasjonale uttaking til Eurovision Song Contest. 21 sanger deltok i tre delfinaler og Siste sjanse. Av disse kom åtte til finalen 6. februar 2010 i Oslo Spektrum i Oslo. Vinneren ble «My Heart Is Yours», framført av Didrik Solli-Tangen og skrevet av Hanne Sørvaag og Fredrik Kempe. Solli-Tangen representerte Norge på hjemmebane i Eurovision Song Contest 2010 i Telenor Arena på Fornebu i Bærum, der ble han nummer 20 med 35 poeng.


== Sendingene ==
Etter Alexander Rybaks seier i Eurovision Song Contest 2009 var interessen rundt Melodi Grand Prix langt høyere enn vanlig. NRK mottok rundt tusen bidrag i den åpne konkurransen, rundt tre ganger så mange som året før. Dette var per da også det høyeste antall bidrag som hadde kommet inn til konkurransen. Juryen med Per Sundnes i spissen, plukket ut 21 av låtene til å delta i Melodi Grand Prix 2010.Som årene i forveien besto konkurransen av tre delfinaler, Siste sjanse og finalen i Oslo Spektrum. De tre delfinalene ble arrangert i Ørland fredag 8. januar, Bodø lørdag 16. januar og Skien lørdag 23. januar. Sju melodier ble presentert i hver delfinale, og de to med flest telefon- og SMS-stemmer kvalifiserte seg direkte til finalen, mens tredje- og fjerdeplassene gikk videre til Siste sjanse i Sarpsborg lørdag 30. januar. I tillegg gikk de to femteplassene med høyest stemmer i prosent videre til Siste sjanse. De åtte bidragene i Siste sjanse kjempet parvis mot hverandre i en utslagscup, og de to som ble stående igjen, gikk videre til finalen i Oslo Spektrum lørdag 6. februar. Programledere for samtlige sendinger var Per Sundnes og Marte Stokstad.
Også på artistsiden var det stor interesse dette året, og høsten 2009 gikk spekulasjonene høyt i media om hvem som skulle delta. Da NRK offentliggjorde deltakerne i desember, var det også mange kjente navn i startfeltet. Popbandet A1, Venke Knutson, Maria Arredondo, Maria Haukaas Storeng, Heine Totland og Gaute Ormåsen var noen av de kjente artistene som deltok. Keep of Kalessin skrev også Melodi Grand Prix-historie ved å bli det aller første metallbandet som deltok i konkurransen. Den doble Eurovision-vinneren Rolf Løvland var dessuten tilbake som låtskriver. 
Åtte av de 21 låtene endte opp i finalen, og startrekkefølgen ble trukket direkte på NRK2 fire dager før finalen. Seerne stemte i to omganger, først stemte de fire låter videre til gullfinalen, før seerne stemte på nytt blant de fire gullfinalistene. I tillegg til seernes telefon- og SMS-stemmer var det fire fagjuryer i avstemningen. Den store vinneren ble Didrik Solli-Tangen og «My Heart Is Yours». Han fikk dermed representere Norge på hjemmebane i Eurovision Song Contest.


== Resultat i finalen ==
Oslo Spektrum, Oslo, lørdag 6. februar 2010


=== Første runde ===


=== Gullfinale ===


== Avstemning i finalen ==
De fire mest populære sangene i første runde gikk videre til gullfinalen. Det fulle resultatet fra første runde ble aldri offentliggjort, og gullfinalistene ble offentliggjort i tilfeldig rekkefølge. I gullfinalen ble resultatet avgjort av en blanding mellom fagjuryer og seernes telefonstemmer. De tre delfinalestedene og Siste sjanse-byen hadde hver sin fagjury som ga 2 000, 4 000, 6 000 og 8 000 poeng til de fire gullfinalistene. Etter fagjuryene ble telefon- og SMS-stemmene presentert. Seernes stemmer ble delt inn i fem ulike geografiske regioner ut fra hvor i landet stemmene ble avgitt. Hver stemme telte ett poeng. Poengene for landsdelene under tilsvarer dermed antall mottatte telefon- og SMS-stemmer.


== Delfinalene ==


=== Delfinale 1 ===
Hangar E, Ørland hovedflystasjon, Ørland, fredag 8. januar 2010

* «Rewind Love» kom på femteplass, men fikk en ny mulighet i Siste sjanse. Årsaken var at den var blant de to femteplassene med flest stemmer.


=== Delfinale 2 ===
Bodø Spektrum, Bodø, lørdag 16. januar 2010

* «Life Is Here Today» kom på femteplass, men fikk en ny mulighet i Siste sjanse. Årsaken var at den var blant de to femteplassene med flest stemmer.


=== Delfinale 3 ===
Skien fritidspark, Skien, lørdag 23. januar 2010


=== Siste sjanse ===
Sarpsborghallen, Sarpsborg, lørdag 30. januar 2010 
Deltakerne var tredje- og fjerdeplassene fra de tre delfinalene. De to siste plassene gikk til de to femteplassene som hadde fått prosentmessig flest telefonstemmer.


=== Resultatet av Siste sjanse ===


== Hendelser ==

Den suverene vinneren i finalen ble Didrik Solli-Tangen og «My Heart Is Yours», men det var Bjørn Johan Muris «Yes Man» som ble konkurransens største hit. «Yes Man» lå på VG-lista i 17 uker, hvorav seks uker som nummer én. Sammen med Wenche Myhres «La meg være ung» fra 1964 er dette den største listesuksessen til en ikke-vinner i Melodi Grand Prix gjennom tidene. «My Heart Is Yours» lå sju uker på lista, med en andreplass som beste notering.


=== «Heart» ble «hard» ===
Etter finalen ble Didrik Solli-Tangens engelskuttale en stor snakkis. Sangeren uttalte t-en i «heart» som en d, altså «my hard is yours». I amerikansk-engelsk kan riktignok t-en høres ut som en d i løpende uttale, men uttalen ga uansett sangtittelen en helt ny mening, noe også pressen og Twitter-kommentatorer visste å ha moro med. Solli-Tangen selv tok kritikken med godt humør og lovte å ta et uttalekurs, og i den internasjonale finalen sang han med en distinkt t-lyd i «heart». T-skjorteselskapet Probat trykket også opp egne t-skjorter med teksten «My hard is yours», som også Didrik Solli-Tangen brukte fram mot den internasjonale finalen.


=== Rekordstor interesse ===
Interessen rundt årets konkurranse var rekordhøy, noe som skyldtes at Norge var vertskap for Eurovision Song Contest 2010. Før finalen omtalte pressen Melodi Grand Prix hele 3 317 ganger, noe som var tidenes rekord. Billettsalget til delfinalene og finalen var også historisk høyt, og rett før jul var det solgt fem ganger så mange billetter som året før. Dette året var det også 50 år siden den første norske finalen ble arrangert, og NRK spilte på den høye interessen ved å følge oppladningen og sendingene tett både på radio og nett. NRK P1 sendte mer enn ti timer med vorspielsendinger under konkurransen, og VGTV hadde også egne sendinger før og under hver delfinale og finale. Ørland skrev også historie som det minste stedet som har arrangert en delfinale. For første gang deltok også Forsvaret i arrangementet, siden delfinalen ble arrangert i en av hangarene ved Ørland hovedflystasjon. Hangaren er bygget for å huse NATOs AWACS-overvåkingsfly.Den stjernespekkede deltakerlista fikk positiv oppmerksomhet i pressen, og til og med den legendarisk sarkastiske Eurovision-kommentatoren Jostein Pedersen var strålende positiv: «Det er så mange artige kombinasjoner her. Dette lover veldig godt. Uten å ha hørt en tone, er jeg er imponert over bredden.» sa den ellers så kritiske kommentatoren til VG Nett. Han var imidlertid ikke like positiv til programleder Per Sundnes og kåret ham til «Norges dårligste programleder». Kommentaren gjorde at NRK Nordland valgte å terminere sommerjobb-kontrakten de hadde med Pedersen.


=== Seersuksess ===
Finalen ble sett av 1 369 000 seere. Selv om dette var ned fra 1 519 000 året før, er dette likevel et av de høyeste seertallene for en norsk finale etter 1993. Også delfinalene hadde høye seertall. Ørland, Bodø og Skien samlet henholdsvis 985 000, 1 154 000 og 958 000 seere. Delfinalen fra Bodø er fremdeles den mest sette delfinalen i Melodi Grand Prix noensinne. Siste sjanse hadde 960 000 seere i første del, og 1 056 000 seere i andre del.


== Se også ==
MGPjr 2010
Eurovision Song Contest 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata