jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Romano Bonagura

Romano Bonagura (født 15. oktober 1930, død 30. oktober 2010) var en italiensk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck.
Bonagura vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1964 i Innsbruck. Sammen med Sergio Zardini kom han på andreplass i toerbob bak Storbritannia.
Han ble verdensmester i firerbob i 1963 i Innsbruck.


== OL-medaljer ==
1964  Innsbruck -  Sølv i bobsleigh, toerbob  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Romano Bonagura – Olympics.com 
(en) Romano Bonagura – Olympic.org 
(en) Romano Bonagura – Olympedia 
(en) Romano Bonagura – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Romano Bonagura – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Romano Bonagura – Italias olympiske komité 
(en) Romano Bonagura – TheSports.org
Gniar’n

«Gniar’n» er en sang av Vinskvetten fra Salhus som kom ut på albumet Rånnyen og Kveitebollen i 1997. Den er skrevet av Bjørn Jensen og Øyvind Østerbø og resten av bandet, som består av Arild Totland, Gunnar Låstad og Jarle Farestveit.
Sangen handler om en som jobbet på en fabrikk i Salhus før den ble nedlagt.
Jens Martin Knudsen

Jens Martin Knudsen (født 11. juni 1967 i Saltangará) er en tidligere færøysk fotballspiller som spilte som målvakt (keeper). Han var best kjent for å alltid spille med en hvit topplue av ull, grunnet en ulykke han var innblandet i som 14-åring. Han var dessuten den første færøyske fotballspilleren som gjorde karrière i utlandet. Knudsen startet som amatørspiller, og da han ble internasjonalt kjent var han fortsatt truckfører på havnen i Tórshavn.


== Fotballkarrière ==
Knudsen startet sin karrière som amatørspiller for den lokale klubben NSÍ Runavík. Målvakt på Færøyenes U-landslag fra 1981. Han debuterte på Færøyenes A-landslag i 1988 under en vennskapskamp mot Island, som var Færøyenes første FIFA-anerkjente landslagskamp. Da Færøyene skulle delta i sin første EM-kvalifisering foran EM i fotball 1992, ble Knudsen for alvor kjent da Færøyene, fullstendig overraskende, slo Østerrike 1–0 i Landskrona i Sverige i 1990. Knudsen ble en kultfigur, og sportsjournalistene internasjonalt gav ham tilnavnet «The Keeper with the Bobble Hat».
I 1992 begynte han å spille for GÍ Gøta, og ble da færøysk mester fire ganger på rad fra 1993 til 1996. Etter to sesonger på Island med Leiftur Ólafsfjörður, kom Knudsen tilbake til Færøyene. Han var på utlån til Ayr United i Skottland en kort periode, og dro deretter tilbake til Island for nok en sesong for Leiftur Ólafsfjörður. I 2001 kom han tilbake til NSÍ Runavík igjen for å være spillende trener. Han trakk seg fra landslaget etter 65 kamper i 2006, og senere også fra klubbfotballen da han ble 40 år gammel i 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jens Martin Knudsen – Transfermarkt 
(en) Jens Martin Knudsen – national-football-teams.com 
(en) Jens Martin Knudsen – WorldFootball.net 
(en) Jens Martin Knudsen – EU-Football.info 
(en) Jens Martin Knudsen – FBref
Polpapir

Polpapir er et preparert papir som ble brukt til enkle fysikkeksperimenter. Et porøst papir er gjennomtrukket av en oppløsning av klornatrium og fenolftalein. Når det er fuktet og berøres av to ledninger – en fra positiv pol og en fra negativ pol, vil det avsettes et rødt merke ved den negative polen. 
I fysikkeksperimenter kan en ved å trekke papiret samtidig som det berøres av ledninger med vekselspenning (typisk: 50 V. 50 Hz] danne en meget enkelt tidsteller idet det vekselvis vil avsettes et rødt punkt pr 1/100 del sekund.
Målemetoden er lite nøyaktig idet det er vanskelig å trekke papiret (eller ledningene) jevnt. 50 – 60 V er også en spenning som i dag ikke anses som personellsikker. Metoden var i bruk frem til ca. 1970 i gymnasiet på real- og naturfag-linjen
I moderne undervisning bruker en mer moderne elektroniske tidsteller.
Renate Urne

Renate Urne  (født 11. juni 1982) er en norsk håndballspiller som blant annet har spilt for HC Leipzig og Norges kvinnelandslag i håndball. Hun la opprinnelig opp i 2011 etter 4 sesonger i Tyskland. Høsten 2018 bestemte Urne seg for å gjøre comeback og spiller nå for Fana 2. Renate har tidligere spilt for Erdal, Bjørnar og Tertnes.


== Meritter landslag ==
VM 2009 – Bronse


== Eksterne lenker ==
(en) Renate Urne – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Renate Urne – Norges Håndballforbund 
Renate Urne - Landslagsprofiler hos Norges Håndballforbund
Renate Urne Arkivert 19. februar 2014 hos Wayback Machine. – Spillerprofil hos European Handball Federation
Tine Stange

Tine Stange  (født 14. mai 1986) er en norsk håndballspiller som spiller for Larvik Håndballklubb og Norges kvinnelandslag i håndball. Hun har tidligere spilt for Ramnes IF.
På landslaget har hun pr. 31.12.11 spilt 44 kamper (62 mål).
For Larvik har hun vunnet Champions League 2011, Cupvinnercupen 2005, 2008. Hun er seriemester 7 ganger, norgesmester 8 ganger, har vunnet sluttspillet 7 ganger og er også norgesmester i beachhandball.


== Meritter landslag ==
VM 2009 – Bronse
EM 2010 – Gull


== Eksterne lenker ==
(en) Tine Stange – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Tine Stange – Norges Håndballforbund 
Tine Stange - Landslagsprofiler hos Norges Håndballforbund
Tine Stange – Spillerprofil hos European Handball Federation
Willy Clay Band

Willy Clay Band er et svensk countryband som kommer fra Kiruna i Sverige. Gruppen består av Tony Björkenvall, Fredrik Elenius, Örjan Mäki, Björn Pettersson og Reine Tuoremaa.
Bandet slapp sin første plate, Rebecca Drive, i 2005. Den ble spilt inn i Nashville med Bucky Baxter og Garth Hudson. Albumet fikk sitt navn fra gaten der platen ble spilt inn. Willy Clay Band ga i 2007 ut EP, som i 2009 ble en del av Rebecca Drive XL sammen med materialet fra albumet fra 2005. I 2009 slapp Willy Clay Band oppfølgningsalbumet Blue, med 14 nye sanger.


== Diskografi ==
Rebecca Drive (2005)
EP (album) (2007)
Rebecca Drive XL (2009)
Blue (2009)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willy Clay Band på Discogs 
(en) Willy Clay Band på MusicBrainz 
Willy Clay Band på Facebook 
Willy Clay Band på Instagram 
Willy Clay Band på Myspace
Kinas riksvei 208

Kinas riksvei 208 (Guodao G208) fører fra Erenhot i Indre Mongolia via Jining og Datong og Taiyuan til Changzhi i provinsen Shanxi. Den er 990 kilometer lang.


== Rute og distanse ==
Fredrik van der Horst

Fredrik van der Horst (født 2. desember 1989) er en norsk skøyteløper. Van der Horst er dattersønn av den norske skøytelegenden Hjalmar Andersen. Han representerer Tønsbergs Turnforening og Norges Skøyteakademi. Van der Horst var tidligere tilknyttet profflaget Team CBA.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert 22. desember 2014.


== Sammenlagt i Verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik van der Horst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fredrik van der Horst – Olympics.com 
(en) Fredrik van der Horst – Olympic.org 
(en) Fredrik van der Horst – Olympedia 
(en) Fredrik van der Horst – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Fredrik van der Horst – Speedskatingbase.eu 
(en) Fredrik van der Horst – SpeedSkatingNews.info 
(en) Fredrik van der Horst – SpeedSkatingStats.com 
Profil Arkivert 22. desember 2014 hos Wayback Machine. på Norges Skøyteforbunds sider
(en) Fredrik van der Horst – Profil og resultatoversikt på SpeedskatingResults.com
Bamir Topi

Bamir Topi (født 24. april 1957 i Tirana, Albania) er en albansk politiker. Han var Albanias president fra 24. juli 2007 til 24. juli 2012. Topi er utdannet biolog og har også en doktorgrad i emnet.
Topi tilhører det albanske demokratiske partiet og har vært representant i det albanske parlamentet i tre perioder. I perioden 1996-1997 var han landbruksminister i Albania.
Etter at han ikke oppnådde de nødvendige 84 stemmer for å bli valgt som president tre ganger fikk han i den fjerde avstemningen 85 stemmer og ble fire dager senere satt inn som president etter Alfred Moisiu for en periode på fem år.
Under stor politisk enighet har Topi drevet frem spørsmålene om albansk medlemskap i Den europeiske union (EU) og NATO, samt å støtte Kosovos selvstendighetskamp. I april 2008 ble Albania formelt tilbudt å bli NATO-medlem.
Topi er hederspresident og styreleder i fotballaget KF Tirana.


== Referanser ==
Aretas I

Aretas I er den første kjente kongen av nabateerne. Hans navn står å lese på en gammel inskripsjon i Halutza i Negevørkenen i dagens Israel. Han er nevnt i den apokryfiske boken Andre Makkabeerbok, kapittel 5:8.


== Referanser ==
Dubai World Championship

Dubai World Championship er en golfturnering på Europatouren. Den spilles som siste offisielle turnering på pengelisten og tilsvarer The Tour Championship på PGA-touren.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
MTG Music

MTG Music er et norsk plateselskap etablert i 1990. Det begynte med utgivelsen av musikken til filmene Kamilla og tyven med Morten Harket og The Kon Tiki Man, begge med musikk av Ragnar Bjerkreim. Selskapet har utgitt over 200 album og mange singler innen mange genre men mest pop, rock og hiphop. Selskapet ble organisert som aksjeselskapet MTG Music i 2014.


== Artister ==
MTG Music har over 40 artister, for eksempel Robin og Bugge, Erik & Kriss, Lucky stoke, Hooga Troppers, Yoga Fire, ONE PEOPLE, Freddy & the Casuals, Sordal, Inglow, Moi, Klovner i Kamp, Oslo Fluid, Bergtatt, Ronnie Jacobsen, Seven, Bazooka Boppers, Luxus Leverpostei, Oslo Soul Children, A Corda og Mads Eriksen.


== Eksterne lenker ==
Selskapets hjemmeside
Signalprioritering

Signalprioritering er å gi én trafikkåre forrang fremfor en annen ved hjelp av et signal, vanligvis lyssignal, men i tillegg kan også bom og/eller lydsignal brukes.
I Norge brukes betegnelsen mest om prioritering av kollektivgater ved hjelp av trafikklys. Fordelene med denne formen for signalprioritering er at busser og trikker kommer raskere frem, noe som både reduserer driftskostnadene, og som gjør kollektivtransporten mer konkurransedyktig overfor biltrafikken. Viktig er det også at busser og trikker er langt mer effektive fordi de kan transportere flere mennesker enn privatbiler er i stand til, og med et betydelig lavere arealforbruk, mindre forurensninger og færre trafikkulykker.


== Referanser ==
Delfzijl

Delfzijl er en by og et byområde i kommunen Eemsdelta i den nordøstlige delen av Nederland, beliggende på den vestre elvebredden av Ems' utløp, ved grensen til Tyskland. Byen hadde 1. januar 2007 et innbyggerantall på 27 674.


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Delfzijl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
 Delfzijl hos Wikivoyage
Pat Methenys diskografi

Den amerikanske jazz gitaristen Pat Methenys diskografi inneholder 28 studioalbum, 15 konsertalbum og seks samlealbum. Metheny har også samarbeidet på over 60 andre prosjekter (her listet 62, men trolig flere) og han har gitt ut tre soundtracks (filmmusikk). Pat Metheny har vunnet til sammen 17 Grammypriser og har samarbeidet med artister som blant annet Silje Nergaard, Herbie Hancock, Chick Corea, Phil Collins, Gary Burton og Jaco Pastorius. Han er kanskje mest kjent for sitt arbeid med bandet Pat Metheny Group, som hittil har vunnet 10 av de nevnte Grammyprisene. Han har forøvrig solgt over 20 millioner plater verden over.Pat Metheny begynte å spille gitar som 12-åring og han viste raskt et enormt talent. Allerede som 15-åring var han godt kjent i det lokale jazzmiljøet og det skulle vise seg senere at han ble værende innen den samme sjangeren, selv om han senere har blitt kategorisert innenfor mange ulike stilarter. Methenys første musikalske utgivelser ble gitt under andre navn og det var først i 1976 han fikk gitt ut sitt aller første studioalbum, «Bright Size Life». Et år senere kom hans andre album «Watercolors» som innledet det tette samarbeidet med pianist Lyle Mays, og sammen med to til dannet de det som skulle bli Pat Metheny Group mellom 1976 og 1978. Samtidig med det tette samarbeidet med gruppen ga Metheny ut både soloalbum og spilte mye med andre artister. De mest kjente albumene hans er imidlertid gitt ut sammen med Pat Metheny Group. Secret Story, Question and Answer og Letter from Home er alle prisbelønnede utgivelser. I dag har Pat Metheny sitt navn på over 100 utgivelser og han kommer med et nytt soloprosjekt i 2010, som betyr at han fremdeles er aktiv som musiker etter mer enn 35 år i bransjen. 
Denne artikkelen inneholder en kronologisk liste over alle utgivelser Pat Metheny har vært med på å produsere. Listen inneholder artistnavn, type prosjekt, navn på plateselskapene som har gitt ut de forskjellige albumene samt musikerne som har deltatt og priser hvert enkelt album har mottatt.


== Kronologisk rekkefølge ==
Her følger alle album Pat Metheny hittil har (per 2009) deltatt i som musiker og/eller komponert i kronologisk rekkefølge.


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pat Methenys offisielle hjemmeside
Pat Metheny Awards
Jazzdisco.org Pat Metheny Discography
Allmusic.com Pat Metheny Discography
Allaboutjazz.com - Pat Metheny Diskografi
Health

Health er et amerikansk indie-band fra Los Angeles. Det består av følgende band-medlemmer: Jake Duzsik (vokal), Jupiter Keyes (gitar), John Famiglietti (bass) og Benjamin Jared Miller (trommer). Gruppen har gitt ut syv album, og er blitt kritikerfavoritter, særlig i indie-kretser.


== Diskografi ==
2007 HEALTH – Lovepump United
2008 //DISCO – Lovepump United (Remix Album)
2009 Get Color – Lovepump United/City Slang


=== 7" ===
2007 CRYSTAL CASTLES vs. HEALTH – Crimewave – Trouble Records (#9 UK indie singles charts)
2007 CRYSTAL CASTLES//HEALTH 7" SPLIT – Lovepump United
2008 PERFECT SKIN +RMX 7INCH – Suicide Squeeze
2008 HEAVEN +RMXS 12INCH – Flemish Eye
2008 TRICERATOPS//LOST TIME +RMXS 12INCH – Tough Love Records
2008 //M\\ 7INCH – No Pain In Pop


== Kilder ==
bio Allmusic Bio Health


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Health (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Health på Discogs 
(en) Health på MusicBrainz 
(en) Health på SoundCloud 
(en) Health på Spotify 
(en) Health på Songkick 
(en) Health på Last.fm 
(en) Health på AllMusic
Birger J. Fjeldstad

Birger Johannes Fjeldstad (født 21. september 1916 på Geithus, død 6. september 2004 i Kristiansand) var en norsk næringslivsmann som gjorde tjeneste i Kompani Linge under andre verdenskrig. For sin innsats under krigen ble han tildelt Krigskorset med sverd, Norges høyeste utmerkelse.


== Andre verdenskrig ==
I august 1941 tok Fjeldstad seg over fra det okkuperte Norge til Storbritannia, der han gikk inn i de norske styrkene. Han kom med i Norwegian Independent Company No. 1, senere kjent som Kompani Linge.
I november 1942 ble Fjelstad sendt til Norge og sluppet i fallskjerm over Setesdalsheiene i Bykle. Han brakte med seg radiostasjonen Operasjon Thrush|Thrush, som skulle bli et viktig samband mellom Milorg i Norge og militære myndigheter i Storbritannia. Fjeldstad, som under krigen brukte dekknavnet «Per Berg», var deretter aktiv som våpeninstruktør i østlandsområdet.
Fra høsten 1944 var han, sammen med Thor Etholm, Olav Heggland, Knut Lier Hansen, Leif Levorsen, Arne Tuft og Tor Viten, med i sikringsgruppen sentralledelsen i Milorg satte opp i Nordmarka i Oslo og som hadde i oppgave å forberede et alliert invasjonskvarter ved Heggelia, den såkalte Operasjon Octtave. I forbindelse med et flyslipp med forsyninger ble Fjeldstad oppdaget av tyske soldater, men klarte etter skuddveksling å unnslippe. Virksomheten i Nordmarka fortsatte fram til frigjøringen.
I frigjøringsdagene hadde Fjeldstad livvakttjeneste for kongefamilien ved dens tilbakekomst til Norge.


== Etter krigen ==
Fjeldstad kom i 1939 til Kristiansand, der han ble ansatt i Hunsfos fabrikker. Etter krigen vendte han tilbake til arbeidet der, avbrutt av et par år ved Wallem Lambert Brothers i Hongkong, der det var en papiravdeling under oppbygging. Fjeldstad var fra 1949 salgssjef i Hunsfos fabrikker.Fjeldstad var også aktiv i Heimevernet.


== Utmerkelser ==
Etablering og drift av radiosambandet mellom Milorgs ledelse og forsvarsledelsen i London var et forhold av stor viktighet for norske myndigheter i Storbritannia og en rekke personer ble dekorert for sin innsats for å etablere og drive radiostasjoner i det okkuperte Norge. Fjeldstad var blant disse. I statsråd 7. mars 1947 ble flere som hadde gjort tjeneste i Kompani Linge hedret for sin krigsinnsats og fenrik Birger J. Fjeldstad ble tildelt Krigskorset med sverd for sin innsats for Milorgs D11 og for sentralledelsen.Fjeldstad ble også tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren, Deltagermedaljen, Haakon VIIs 70-årsmedalje og H.M. Kongens erindringsmedalje i sølv for vakttjenesten for kongefamilien i 1945. Han ble også hedret med den britiske King's Medal for Courage in the Cause of Freedom.


== Referanser ==
Seilfisk

Seilfisk er to fiskearter i slekten Istiophorus. De lever i varmere deler av alle hav i verden. De er blå til grå i fargen og har en karakteristisk erektil ryggfinne kjent som et seil, som strekker seg langs nesten hele ryggen. Et annet bemerkelsesverdig særtrekk er langstrakt nebb, som ligner på sverdfiskens og andre Marlin-fisker. Seilfisker blir derfor beskrevet som nebbfisker av sportsfiskere.
Begge arter av seilfisk vokser raskt, og blir 1,2–1,5 m lange i løpet av ett år. De spiser ved overflaten eller litt dypere. Føden er fisk og blekksprut. Individer har blitt målt i hastigheter opp til 110 km/t, som er den høyeste hastigheten som er pålitelig rapportert om en fisk. Vanligvis blir ikke seilfisk lengre enn 3 meter og veier sjelden over 90 kg.
Seilet holdes normalt foldet ned og til siden når den svømmer, men det kan reises når seilfisken føler seg truet eller opphisset, slik at den virker større enn den faktisk er. Denne taktikken har også vært observert under fôring, da en gruppe seilfisk bruke sine seil til å «gjete» en fiskestim eller blekksprut.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seilfisk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Seilfisk i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Seilfisk hos Fossilworks 
(en) Seilfisk hos ITIS 
(en) Seilfisk hos NCBI 
(en) Kategori:Istiophorus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Istiophorus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Istiophorus albicans (Latreille, 1804) Atlantic sailfish - FishBase
(en) Istiophorus platypterus (Shaw, 1792) Indo-Pacific sailfish - FishBase
In the Whirl - Bilder fra National Geographic
Frank Morgan

Frank Morgan (født 1. juni 1890 i New York City, død av hjerteinfarkt 18. september 1949 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller som ble best kjent for sin hovedrolle i filmen Trollmannen fra Oz. Han spilte i nærmere 100 filmer og har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 1708 Vine Street.
Han var bror till skuespilleren Ralph Morgan.


== Filmografi (utvalg) ==

1933 – Bombshell

1936 – Den store Ziegfeld

1937 – Saratoga

1939 – Trollmannen fra Oz

1940 – Butikken om hjørnet

1943 – Den menneskelige komedie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Morgan på Internet Movie Database 
(sv) Frank Morgan i Svensk Filmdatabas 
(da) Frank Morgan på Filmdatabasen 
(fr) Frank Morgan på Allociné 
(en) Frank Morgan på AllMovie 
(en) Frank Morgan hos Turner Classic Movies 
(en) Frank Morgan hos The Movie Database 
(en) Frank Morgan hos Internet Broadway Database 
(en) Frank Morgan hos Behind The Voice Actors 
(en) Frank Morgan på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Leslie Howard

Leslie Howard Steiner (1893–1943), bedre kjent under artistnavnet Leslie Howard, var en britisk skuespiller, regissør og produsent. En av hans mest kjente roller var som Ashley Wilkes i Tatt av vinden (1939) sammen med  roller i Berkeley Square (1933), En kvinnes slave (1934), The Scarlet Pimpernel (1934) og Den forstenede skog (1936).
Han arbeidet som bankfunksjonær før han vervet seg til den britiske hæren ved utbruddet av første verdenskrig. Howard begynte med skuespill på London-scenen i 1917, men hadde sin største teatrale suksess i USA på Broadway i New York og oppnådde berømmelse i filmer som Aren't We All? (1923), Outward Bound (1924) og The Green Hat.
Howard døde i 1943 da han fløy til Bristol i Storbritannia fra Lisboa i Portugal og ble skutt ned av et tysk Junkers-fly over Biscayabukta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Leslie Howard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leslie Howard – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leslie Howard på Internet Movie Database 
(sv) Leslie Howard i Svensk Filmdatabas 
(da) Leslie Howard på Filmdatabasen 
(fr) Leslie Howard på Allociné 
(en) Leslie Howard på AllMovie 
(en) Leslie Howard hos Turner Classic Movies 
(en) Leslie Howard hos Rotten Tomatoes 
(en) Leslie Howard hos The Movie Database 
(en) Leslie Howard hos Internet Broadway Database
Lindsay Anderson

Lindsay Anderson (født 17. april 1923 i Bangalore i India, død 30. august 1994 i Frankrike) var en indisk-engelsk regissør, filmkritiker og skuespiller i filmer, teater og dokumentarer. Han er mest kjent for filmen Hvis..., som vant Grand Prix under Filmfestivalen i Cannes i 1968.
Han har spilt over 30 teater-roller og medvirket i 7 filmer. I tillegg har han vært medprodusent for over 20 dokumentarer.


== Filmografi (spillefilm) ==
1962 – This Sporting Life
1968 – Hvis...
1973 – O Lucky Man!
1975 – In Celebration
1982 – Britannia Hospital
1985 – Look Back in Anger
1987 – Sensommerdager


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lindsay Anderson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lindsay Anderson på Internet Movie Database 
(sv) Lindsay Anderson i Svensk Filmdatabas 
(da) Lindsay Anderson på Filmdatabasen 
(da) Lindsay Anderson på Scope 
(fr) Lindsay Anderson på Allociné 
(en) Lindsay Anderson på AllMovie 
(en) Lindsay Anderson hos Turner Classic Movies 
(en) Lindsay Anderson hos Rotten Tomatoes 
(en) Lindsay Anderson hos Rotten Tomatoes 
(en) Lindsay Anderson hos The Movie Database
Donald O’Connor

Donald David Dixon Ronald O’Connor (født 28. august 1925 i Chicago i Illinois, død 27. september 2003 i Calabasas i California) var en amerikansk danser, sanger og skuespiller. Han debuterte som skuespiller i 1937 da han var 12 år gammel. Hans kanskje mest kjente opptreden var i filmen Singin in the Rain som kom ut i 1952. 
O'Connor ble innkalt til den amerikanske hæren i 1944. Før han meldte seg til militærtjeneste var han med i tre spillefilmer som ble produsert samtidig og ble utgitt mens skuespilleren var utenlands for å slåss under den andre verdenskrig.  
O'Connor klarte å overvinne et alkoholproblem i 1970 og hadde kort tid senere et karriereløft da han var vert for Oscar-utdelingen, noe som skaffet ham to Primetime Emmy-nominasjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Donald O'Connor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Donald O'Connor – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Donald O'Connor på Internet Movie Database 
(sv) Donald O'Connor i Svensk Filmdatabas 
(da) Donald O'Connor på Filmdatabasen 
(da) Donald O'Connor på Scope 
(fr) Donald O'Connor på Allociné 
(en) Donald O'Connor på AllMovie 
(en) Donald O'Connor hos Rotten Tomatoes 
(en) Donald O'Connor hos The Movie Database 
(en) Donald O'Connor hos Internet Broadway Database 
(en) Donald O'Connor hos Behind The Voice Actors 
(en) Donald O'Connor på Discogs 
(en) Donald O'Connor på MusicBrainz