jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rodolfo Terlizzi

Rodolfo Terlizzi (født 17. oktober 1896 i Firenze, død 11. juli 1971 i Firenze) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1932 i Los Angeles.
Terlizzi ble olympisk mester i fekting  under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransene i florett.
Tolv år senere, under Sommer-OL 1932 i Los Angeles, var han med på laget som vant en sølvmedalje i lagkonkurransen i florett.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
1932  Los Angeles -  Sølv i fekting, floret lagkonkurranse  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Rodolfo Terlizzi – Olympedia 
(en) Rodolfo Terlizzi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rodolfo Terlizzi – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Rodolfo Terlizzi – Italias olympiske komité
Pavlo Tarnovetskij

Pavel Grigorijevitsj Tarnovetskij (ukrainsk; Павло Георгійович Тарновецький, født 22. februar 1961 i Lipetsk) er en ukrainsk tidligere mangekjemper som konkurrerte for Sovjetunionen.
Han vant bronsemedalje i tikamp i VM 1987 i Roma, med 8375 poeng. Denne prestasjonen plasserte han som nummer tre på verdensstatistikken det året.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pavel Tarnovetskij – Olympics.com 
(en) Pavel Tarnovetskij – Olympedia 
(en) Pavel Tarnovetskij – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pavel Tarnovetskij – World Athletics 
(en) Pavel Tarnovetskij – Track and Field Statistics
Serre Ponçon-demningen

Serre Ponçon-demningen er en demning med et vannkraftverk i elva Durance, ei bielv til Rhône i det sørøstlige Frankrike, departement Hautes-Alpes i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur. Vannkraftverket har en installert vannkrafteffekt på 720 MW produksjonskapasitet. 
Demningen demmer opp et av landets største reservoarer – Lac de Serre Ponçon ved fjellmassivet Dauphiné. Nærmest større tettsted er byen Gap, mens Grenoble ligger 130 km mot nord. 


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Anders D. Geelmuyden

Anders Dedekam Geelmuyden (født 29. juni 1832, død 11. januar 1912) var en norsk skipsreder og ordfører i Arendal i 1871.
Geelmuyden ble født i Arendal av foreldre Augustinus Ebbell Geelmuyden (1789–1857) og Augusta Dedekam (1806–1841). Han giftet seg i Arendal 12. januar 1859 med Anna Sophie Dedekam (1835–1864). Sammen fikk de to døtre, den første var Augusta (1861–1924). Anna døde 18. oktober 1864, en måned etter hun fødte den siste, som ble oppkalt Anna Sophie etter henne. Hun giftet seg med Mads Henrik Smith, sønn til Julius M. Smith, av Handelshuset Thommesen - Smith.
Geelmuyden døde i Oslo i 1912.


== Se også ==
Liste over ordførere i Arendal


== Referanser ==
Francesco Gargano

Francesco Gargano (født 5. mai 1889 i Grammichele på Sicilia, død 29. oktober 1975 i Göteborg i Sverige) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Gargano ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i sabel.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i fekting, sabel lagkonkurranse  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francesco Gargano – Olympedia 
(en) Francesco Gargano – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Francesco Gargano – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Francesco Gargano – Italias olympiske komité
Giorgio Santelli

Giorgio Santelli (født 25. november 1897 i Budapest, død 8. oktober 1985) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Santelli ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italiendske laget som vant lagkonkurransen  i sabel.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i fekting, sabel lagkonkurranse  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Giorgio Santelli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Giorgio Santelli hos Internet Broadway Database 
(en) Giorgio Santelli – Olympics.com 
(en) Giorgio Santelli – Olympic.org 
(en) Giorgio Santelli – Olympedia 
(en) Giorgio Santelli – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giorgio Santelli – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Giorgio Santelli – Italias olympiske komité
Kirsten Emmelmann

Kirsten Emmelmann (født som Siemon 19. april 1961 i Warnemünde, Mecklenburg-Vorpommern) er en tysk tidligere friidrettsutøver som representerte Øst-Tyskland på 400 meter. Hennes største suksess kom i VM 1987 i Roma med gull på langstafetten og sølv på 400 meter. Under OL 1988 i Seoul ble det en ny bronsemedalje på stafetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kirsten Emmelmann – Olympedia 
(en) Kirsten Emmelmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kirsten Emmelmann – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Kirsten Emmelmann – World Athletics 
(en) Kirsten Emmelmann – Track and Field Statistics
La Rance tidevannskraftverk

La Rance tidevannkraftverk er et kraftverk i munningen av den korte, men vannrike elva Rance i det nordvestre Frankrike. Kraftverket ligger ved byen Saint-Malo i Bretagne, på sørkysten av Den engelske kanal. Dette er et tidevannskraftverk, med installert effekt på i alt 240 MW vannkraftkapasitet fordelt på 24 turbiner.  Årlig produksjon av elektrisk kraft er ca. 0,6 TWh (600 GWh), det vil si at gjennomsnittseffekten gjennom døgnet hele året er 68 MW.
Damanlegget er 750 meter langt, og strekker seg over elva 5 km sør for Saint-Malo og byen Dinard. Tidevannsmøller har lang tradisjon i elva Rance, som har meget stor forskjell på flo og fjære – inntil 13,5 meter akkurat her. Drenering og bygging av kraftanlegget startet i 1963, etter at oppdemmningen (1960–63) var fullført. Det ble åpnet i november 1966 av president Charles de Gaulle, som verdens første og fremdeles største kraftproduserende tidevannsanlegg. Tidevannsbassenget er på inntil 22,5 km².
Anlegget har ført til en del tilmudring av vannløpet, med den følge at sammensetningen av fiskebestandene er endret. Tobis (Ammodytes tobiatus) har forsvunnet, mens havabbor (Dicentrarchus labrax) har vendt tilbake til elva etter å ha vært borte fra området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
University of Strathclyde Arkivert 23. april 2009 hos Wayback Machine. – casestudie av La Rance Tidal Barrage.
Beskrivelse hos EDF (engelsk).
Podabrus

Podabrus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) «storbløtvinger» i familiegruppen bløtvinger.


== Utbredelse ==
Podabrus finnes i Europa og Asia. En art er registrert fra Norge.


== Utseende ==
Podabrus er vanligvis mellom 8-15 mm lange. Hodet er i bakkant innsnøret slik at det framkommer en tydelig hals. Fasettøynene er tydelig framstående. Palpenes (munnføtter) endeledd er knivformet og ikke smalt, ovalt. Brystskjoldets (pronotum) har en bred innbuktning i hele dens bakkant, samt at bakhjørnene er tannformet og utstående. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen.


== Levevis ==
Podabrus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.  Larvene lever som predatore (rovdyr).


== Systematisk inndeling med europeiske arter ==
Oversikten har med europeiske arter.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien  bløtvinger (Cantharidae)
underfamilie «storbløtvinger» (Cantharinae)
slekten Podabrus Westwood, 1838
Podabrus alpinus (Paykull, 1798) – finnes i Norge
Podabrus annulatus (Mannerheim 1825)


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Podabrus i Encyclopedia of Life 
(en) Podabrus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Podabrus hos Artsdatabanken 
(sv) Podabrus hos Dyntaxa 
(en) Podabrus hos Fauna Europaea 
(en) Podabrus hos Fossilworks 
(en) Podabrus hos ITIS 
(en) Podabrus hos NCBI 
(en) Kategori:Podabrus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Podabrus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Podabrus - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
NEC Nijmegen

Nijmegen Eendracht Combinatie (normalt bare kjent som NEC eller NEC Nijmegen) er en nederlandsk fotballklubb fra Nijmegen i provinsen Gelderland. NEC Nijmegen ble grunnlagt den 15. november 1900, men har ikke vunnet en større turnering eller cup annet enn andreplasser i KNVB Cup i henholdsvis 1973, 1983, 1994, og 2000. Klubben spiller sine hjemmekamper på Stadion de Goffert.


== Spillerstall ==
Oppdatert 4. november 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Kjente spillere med tilknytning til klubben ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) NEC Nijmegen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Telephlebiidae

Telephlebiidae er en delgruppe av øyenstikkere, (Odonata). 


== Utseende ==
Store, slanke øyenstikkere, oftest svarte og gule eller rødlige. De kan minne om storlibeller (Aeshnidae) eller kongeøyenstikkere (Cordulegastridae). Fasettøynene støter sammen i pannen. Thorax har ofte et metallisk skinn.
Vingene er klare, eventuelt med en rødlig fremkant (slekten Austrophlebia med to meget store arter). Bakkroppen er lang og tynn.


== Levevis ==
Larvene til denne familien lever for det meste i rennende vann, i miljøer som spenner fra fjellområder til regnskog og dynelandskap. Noen yngler i vannløp som tørker ut i tørketiden. Noen arter har trolig semiakvatiske larver, som lever i vannkanten. De fleste er sterke flygere. Noen er for det meste aktive i skumringen.


== Utbredelse ==
Telephlebiidae finnes bare i Australia. Bortsett fra én art som lever i sørvest er alle utbredt i det østlige Australia.


== Systematisk inndeling ==
Artene i Telephlebiidae ble inntil nylig regnet til familie Aeshnidae.

ordenen øyenstikkere, (Odonata)
delgruppe øyenstikkere og libeller (Anisoptera). 
overfamilie mosaikkøyenstikkere, (Aeshnoidea)
familien Telephlebiidae
Acanthaeschna victoria Martin, 1901
Antipodophlebia asthenes (Tillyard, 1916)
slekten Austroaeschna Selys, 1883 – 21 arter
slekten Austrophlebia Tillyard, 1916 – 2 arter
Dendroaeschna conspersa Tillyard, 1916
slekten Notoaeschna Tillyard, 1916 – 2 arter
slekten Spinaeschna Theischinger, 1982 – 2 arter
slekten Telephlebia Selys, 1883 – 6 arter


== Kilder ==
Theischinger, G. og Hawking, J. (2006) The complete field guide to dragonflies of Australia. [1]
Identification and Ecology of Australian Freshwater Invertebrates
Australian Faunal Directory – Telephlebiidae


== Eksterne lenker ==
(en) Telephlebiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Telephlebiidae hos Fossilworks 
(en) Kategori:Telephlebiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Vilhjálmur Einarsson

Vilhjálmur Einarsson (født 5. juni 1934, død 28. desember 2019) var en islandsk friidrettsutøver. Han tok sølvmedalje i tresteg under OL i 1956 i Melbourne i Australia. Vilhjálmur vokste opp i fiskerlandsbyen Reyðarfjörður.
I 1956 satte Vilhjálmur en ny olympisk rekord ved å hoppe 16,26 m, men rekorden ble ytterligere forbedret av brasilianeren Adhemar da Silva. Den islandske sølvmedaljen var et av de mest overraskende resultatene i lekene og var landets første medalje i et OL. I EM 1958 i Stockholm tok han en ny medalje, denne gangen var valøren bronse.
Einarssons personlige rekord på 16,70 ble satt i 1960 i Laugardalsvöllur på Island.
Sønnen hans, Einar Vilhjálmsson, har tre ganger representert Island i OL. Han deltok i spydkast i 1984, 1988 og 1992.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vilhjálmur Einarsson – Olympics.com 
(en) Vilhjálmur Einarsson – Olympic.org 
(en) Vilhjálmur Einarsson – Olympedia 
(en) Vilhjálmur Einarsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vilhjálmur Einarsson – World Athletics 
(en) Vilhjálmur Einarsson – Track and Field Statistics
Silvano Abba

Silvano Abba (født 1911, død 24. august 1942) var en italiensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Abba vant en olympisk bronsemedalje i moderne femkamp under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass i konkurransen bak tyske Gotthard Handrick og Charles Leonard fra USA.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i moderne femkamp  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Silvano Abba – Olympics.com 
(en) Silvano Abba – Olympic.org 
(en) Silvano Abba – Olympedia 
(en) Silvano Abba – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Silvano Abba – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Silvano Abba – Italias olympiske komité
Don’t be evil

«Don't be evil» (vær ikke ond) var Googles uformelle verdimålsetting, først foreslått av de to Google-ansatte Paul Buchheit og Amit Patel på et møte. Buchheit, grunnleggeren av Gmail, sa at han «ønsket noe som, når det var bestemt, ville være vanskelig å fjerne», og la til at slagordet «også [var] et stikk mot andre firmaer, spesielt våre konkurrenter, som på den tiden, etter vår mening, på en måte utnyttet brukerne til en viss grad.»


== Referanser ==
Christine Wachtel

Christine Wachtel (født 6. januar 1965 i Altentreptow, Mecklenburg-Vorpommern) er en tysk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte på 800 meter for Øst-Tyskland.
Wachtel's gjennombrudd kom i 1983 med sølvmedalje i junior-EM på 800 meter. Idrettsåret 1987 startet med gull i VM innendørs på tiden 2.01,32. Samme året ble hun nummer to i VM, slått av landsmannen Sigrun Wodars. Wachtels tid i finalen 1.55,32, ble hennes beste noensinne på distansen. Innendørs ble hun Europamester  foran Wodars.
Wachtel deltok i OL 1988 i Seoul hvor det atter en gang ble en duell med Wodars. Wodars vant foran Wachtel, som løp på 1.56,64. I innendørs-VM året etter i Budapest forsvarte hun gullet, da hun vant på tiden 1.59,24.
Wachtel deltok også i EM 1990 hvor hennes 1.56,11 rakk til sølv, atter en gang bak Wodars. Ved innendørs-VM 1991 forsvarte hun gullet, og vant for tredje gang på rad, denne gang på tiden 2.01,51. Utendørs deltok hun i VM i Tokyo hvor hun kun endte på sjetteplass med tiden 1.58,90. Derimot ble det medalje med Tyskland i langstafetten, bak Sovjetunionen og USA.
I OL 1992 i Barcelona ble hun utslått allerede i forsøket. Hennes siste mesterskapsstart ble VM i Stuttgart 1993 der hun ble utslått i semifinalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Christine Wachtel – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Christine Wachtel – Olympics.com 
(en) Christine Wachtel – Olympic.org 
(en) Christine Wachtel – Olympedia 
(en) Christine Wachtel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christine Wachtel – World Athletics 
(en) Christine Wachtel – Track and Field Statistics
Paul Buchheit

Paul Buchheit er en amerikansk dataprogrammerer og entreprenør. Han var grunnleggeren og den ledende utvikleren av Gmail. Han utviklet også den originale prototypen til Google AdSense som en del av sitt arbeid med Gmail. Buchheit foreslo også firmaets nå kjente slagord: «Don't be evil» under et møte i 2000 om firmaverdier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Paul Buchheits personlige blogg
Neopetaliidae

Neopetaliidae er en delgruppe av øyenstikkere, (Odonata). Slik slektskapsforholdene nå blir forstått, omfatter gruppen bare én art, Neopetalia punctata fra Chile og Argentina.


== Utseende ==
En middelsstor til stor øyenstikker. Kroppen er ganske sterkt hårete, særlig er det påfallende kvaster av lange, svarte hår på ryggsiden av bakkroppsledd 5-8. Fasettøynene møtes i et punkt i pannen. Vingene har fire rødlige flekker lanmgs framkanten. Hannens bein har korte kjøler på alle legger. Hunnen har redusert eggleggingsrør (ovipositor). Larven er kraftig med et stort, firkantet hode og nyreformede fasettøyne. Kroppen er spredt kledt med nokså lange hår. Beina er temmelig korte og kraftige. Vingeknoppene er små og ligger parallelt.


== Levevis ==
Larvene finnes i vannsig fra kilder, dammer med silt-dekt bunn og små bekker i skog.
Denne arten har en vek, flagrende flukt.


== Utbredelse ==
Neopetalia punctata er bare kjent fra det sørlige Chile og Argentina.


== Systematisk inndeling ==
De artene som nå blir regnet til Austropetaliidae, ble før regnet til denne gruppen, som nå står igjen med bare én art.

ordenen øyenstikkere, (Odonata)
delgruppe øyenstikkere og libeller (Anisoptera).
overfamilie   libeller, (Libelluiodea)
familien Neopetaliidae Tillyard & Fraser, 1940
Neopetalia punctata (Hagen in Selys, 1854)


== Kilder ==
Carle, F.L. og Louton, J.A. (1994) The larva of Neopetalia punctata and establishment of Austropetaliidae fam. nov. (Odonata). Proceedings of the Entomological Society of Washington 96: 147-155. [1]
LifeDesks Odonata – Neopetaliidae


== Eksterne lenker ==
(en) Neopetaliidae i Encyclopedia of Life 
(en) Neopetaliidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neopetaliidae hos Fossilworks 
(en) Neopetaliidae hos ITIS 
(en) Neopetaliidae hos NCBI 
Neopetaliidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Neopetaliidae nær Brisbane, Australia
www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Ancistronycha

Ancistronycha er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) «storbløtvinger» i familiegruppen bløtvinger. 


== Utbredelse ==
Ancistronycha finnes i Europa og Asia, én art er registrert fra Norge.


== Utseende ==
Ancistronycha er vanligvis mellom 8-20 mm lange. 


== Levevis ==
Ancistronycha tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. Larvene lever som predatore (rovdyr).  


== Systematisk inndeling med europeiske arter ==
Oversikten har med europeiske arter.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien  bløtvinger (Cantharidae)
underfamilie «storbløtvinger» (Cantharinae)
slekten Ancistronycha Märkel, 1852
Ancistronycha abdominalis (Fabricius 1798)
Ancistronycha astur Heyden 1880
Ancistronycha erichsonii Bach 1854
Ancistronycha lucens Moscardini 1967
Ancistronycha occipitalis (Rosenhauer 1847)
Ancistronycha rufidens Marseul 1864
Ancistronycha taygetana Pic 1902
Ancistronycha violacea (Paykull 1798) [syn: Ancistronycha cyanipennis  (Faldermann, 1835) / ?Cantharis violacea  (Paykull 1798)] – finnes i Norge


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Ancistronycha i Encyclopedia of Life 
(en) Ancistronycha i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ancistronycha hos Artsdatabanken 
(sv) Ancistronycha hos Dyntaxa 
(en) Ancistronycha hos Fauna Europaea 
(en) Ancistronycha hos ITIS 
(en) Ancistronycha hos NCBI 
(en) Kategori:Ancistronycha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ancistronycha – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ancistronycha - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk Entomologisk forening
Balansesans

Balansesansen er  en sans som forteller dyr og mennesker hvilken stilling kroppen har i forhold til tyngdekraften. På den måten kan kroppen holdes oppreist når en står, går eller løper. Sansen er avhengig av flere organer: labyrinten i det indre øret, øynene, føleceller i musklene, og følelsen i huden.
Denne sansen blir utfylt av den kinestetiske sansen som forteller individer hvordan kropp og lemmer befinner seg i forhold til hverandre. Denne sansen blir brukt dersom en kommer ut av balanse, men også dersom en beveger seg i mørke. Proprioseptoriske nervesentra registrerer fortløpende enhver bevegelse som skjer, slik at hjernen kan danne seg et bilde av dette. 
En vanlig enkel test for å undersøke dette er å lukke øynene og ta på nesetippen, mens balanse testes ved at en står på en fot av gangen. En annen enkel balansetest er Rombergs test.
Hildegard Körner

Hildegard Körner (født som Ullrich 20. desember 1959 i Urnshausen) er en tysk tidligere friidrettsutøver som representerte Øst-Tyskland på 800- og 1500 meter.
Körner's fremste meritt er sølvmedaljen på 1500 meter under VM 1987 i Roma. Hun konkurrerte for sportsklubben SC Turbine Erfurt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hildegard Körner – Olympedia 
(en) Hildegard Körner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hildegard Körner – World Athletics 
(en) Hildegard Körner – Track and Field Statistics
Erik Stock

Erik Stock (født 10. mai 1971 i Oslo) er en tidligere norsk fotballspiller som er mest kjent for sin proffkarriere i nederlandsk fotball på 1990-tallet. Stock spilte ungdomsfotball for Fagerborg BK, Frigg Oslo FK og PSV Eindhoven før han signerte proffkontrakt med NEC Nijmegen i 1991. Med denne klubben fikk han to sesonger i Eredivisie fra 1994 til 1996. 
Stock fikk også én sesong i den norske Tippeligaen med Viking FK i 1996, men gikk videre året etter til FC Oss. Han avsluttet karrieren med én sesong i VVV-Venlo etter å ha spilt flere sesonger i Helmond Sport. Med unntak av de to sesongene i Eredivisie med NEC og en sesong i norsk fotball spilte han samtlige kamper i Eerste divisie, som er den nederlandske førstedivisjonen. Erik Stock fikk også flere kamper på aldersbestemte landslag for Norge, fra G15 til G19.


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Stock – Transfermarkt 
Spillerprofilen til Stock hos Voetbal International.nl
Pitch Black

Pitch Black (også kalt The Chronicles of Riddick: Pitch Black) er en amerikansk science fiction-spenningsfilm fra år 2000, regissert av David Twohy. Den anses som gjennombruddsfilmen til Vin Diesel, som spiller hovedrollen. 


== Handling ==
Den farlige morderen Richard B. Riddick (Vin Diesel) blir transportert til et fengsel i et romskip. Når romskipet blir skadet av en kometstorm og må nødlande på en tom ørkenplanet, rømmer Riddick. Men når flyvende, kjøttspisende aliens begynner å angripe de overlevende, samarbeider Riddick med mannskapet for å lage en plan for å komme vekk fra planeten.


== Skuespillere og roller ==
Vin Diesel som Richard B. Riddick
Radha Mitchell som Carolyn Fry
Cole Hauser som William J. Johns
Keith David som Abu «Imam» al-Walid
Lewis Firz-Gerald som Paris P. Ogilvie
Claudia Black som Sharon «Shazza» Montgomery
Rhiana Griffith som Jack
John Moore som John «Zeke» Ezekiel
Simon Burke som Greg Owens
Les Chantery som Suleiman
Sam Sari som Hassan
Firass Dirani som Ali
Vic Wilson som Kaptein Tom Mitchell
Angela Moore som Dødt medlem av mannskapet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Pitch Black på Internet Movie Database 
(no) Pitch Black hos Filmfront 
(no) Pitch Black på NRK TV 
(sv) Pitch Black i Svensk Filmdatabas 
(da) Pitch Black i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Pitch Black på Allociné 
(nl) Pitch Black på MovieMeter 
(en) Pitch Black på AllMovie 
(en) Pitch Black på Turner Classic Movies 
(en) Pitch Black på Rotten Tomatoes
Jelena Zjupijeva

Jelena Zjupijeva-Vjasova (russisk: Еле́на Жупиева-Вя́зова, født 18. april 1960 i Arkhangelsk) er en ukrainsk tidligere friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerte på 10 000 meter for Sovjetunionen.
Hun konkurrerte under OL 1988 i Seoul, hvor hun tak bronsemedalje på 10 000 m. Året før, under VM løp hun karrierens raskeste på distansen, 31.09,40, som holdt til sølv bak Ingrid Kristiansen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jelena Zjupijeva – Olympedia 
(en) Jelena Zjupijeva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jelena Zjupijeva – World Athletics 
(en) Jelena Zjupijeva – Track and Field Statistics