jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jan Erik Düring

Jan Erik Düring (født 15. juni 1926 i Bærum, død 13. mars 2014 i Oslo) var en norsk filmskaper.Som ung var han klippeassistent for Tancred Ibsen og arbeidet som rekvisitør og scenograf og var blant annet dekoransvarlig for spillefilmen Trost i taklampa i 1955.
Med Erik Borge, Gunnar Sønstevold, Erik Løchen og Tore Breda Thoresen startet han ABC-Film der han laget flere av Oslofilmene på 50-tallet. Han skapte også flere av de bestselgende husmorfilmene for A/S Informasjonsfilm på 60-tallet.Düring regisserte Knut Formos siste jakt (1973) etter Erik Løchens manus, kinosuksessen Bør Børson jr. (1974), Kjære Maren (1976, etter Oskar Braatens roman Bak høkerens disk), Syklus (1978), Lucie (1978, etter Amalie Skrams roman) og Deilig er fjorden (1985). 
Han var i to omganger formann i Norsk Filmforbund, ledet Norsk Filmråd og var styremedlem i Norsk Film A/S.


== Verk ==
Buss og trikk (Oslofilm, 1950).
Kranes konditori (1951).  Ass. regi.
Nødlanding (1952).  Klipp.
Fra Oslo Centrum (Oslofilm, 1953), publisert på YouTube av Oslo byarkiv
Industribyen Oslo – gammel tid (Oslofilm, 1953)
Industribyen Oslo – ny tid (Oslofilm, 1953)
Den hemmelighetsfulle leiligheten (1952).
Trost i taklampa (1955).  Produksjonsleder. Dekor.
Elias rekefisker (1958).  Regi.
Jakten (1959).  Dekor.
To må man være (husmorfilm, 1961).  Regi.
Freske fraspark (1963).  Klipp.
Husmorfilmen og Husfarvikaren (husmorfilmer, 1964).  Regi.
Hjelp, vi får leilighet, Moro for mor og Nytt og nyttig (husmorfilmer, 1965).  Regi.
Bli ny og Glad hverdag (husmorfilmer, 1966)
Gjør det lettere (husmorfilmer, 1967).  Med Terje Helweg
Tipp topp og Lev lettere (husmorfilmer, 1969).  Regi.  Med Ola Winger
Kjære husmor (husmorfilm, 1972).  Med Ola Winger
Motforestilling (1972).  Produsent.
Kanarifuglen (1973).  Medskuespiller.
Knut Formos siste jakt (1973).  Regi.
Streik! (1973).  Produksjonsleder.
Bør Børson Jr. (1974).  Regi.
Bør Børson II (1976).  Konsulent.
Kjære Maren (1976).  Regi.
Lucie (1979).  Regi.
Fabel (1980).  Regi.
Arme, syndige menneske (1980).  Produsent.
Sølvmunn (1981).  Produsent.
Martin (1981).  Produsent.
Deilig er fjorden!(1985).  Regi.
Stil (1986).  Produsent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Erik Düring på Internet Movie Database 
(sv) Jan Erik Düring i Svensk Filmdatabas 
(fr) Jan Erik Düring på Allociné 
(en) Jan Erik Düring på AllMovie 
(en) Jan Erik Düring hos The Movie Database
Isabelle Inghilleri

Isabelle Desire Inghilleri (født 17. juli 1977) er en norsk-fransk bilde- og videokunstner. Inghilleri tok sin BA og MA innen visuell kommunikasjon i Storbritannia, hvor hun studerte og arbeidet i rundt seks år. Etter et arbeidsår i Berlin, flyttet Inghilleri til Sør-Frankrike. Hun bor og arbeider nå i Oslo.
Isabelle Inghilleris arbeider handler i hovedsak om menneskenes anstrengte forhold til natur og omgivelser. Hennes videokunst og malerier viser ofte dyr i samspill med arkitektur, for eksempel konstruerte, ukomfortable og isolerte miljøer som dyrehager og museumsutstillinger, samt scener fra dyrehold generelt.


== Utdannelse ==
2003–2005: Royal College of Art, Communication and Design, London, Storbritannia
1999–2003: Kent Institute of Design, grafisk design, Maidstone, Storbritannia
1998–1999: Idefagskolen, grafisk design, Nøtterøy, Norge
1995–1997: Mølla Kunstskole, maleri og skulptur, Moss, Norge


== Eksterne lenker ==
Isabelle Inghilleri i listen.no - bilder og utstillingshistorikk
Galleri Henrik Gerner – Isabelle Inghilleri
Galleri Ramfjord
Høsthalvspinner

Høsthalvspinner (Cymatophorina diluta) er en sommerfugl som tilhører familien halvspinnere (Drepanidae). Den er bare funnet to ganger i Norge. De kan kjennes fra de andre grå halvspinnerne på at vingene har to, vanligvis ganske tydelige, brune tverrbånd, dessuten flyr den senere på året enn de andre aktuelle artene.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 33 – 36 mm), grå spinner. Kroppen er slank, men noe kraftigere enn for eksempel bjørkehalvspinner (Tetheella fluctuosa) og punkthalvspinner (Ochropacha duplaris). Antennene er trådformede. Forvingen er avrundet trekantet, forholdsvis smal, grå med to svartkantede, brunlige tverrbånd, disse er vanligvis ganske markerte selv om arten, i likhet med de andre grå halvspinnerne, er ganske variabel i fargen.


== Levevis ==
Arten finnes bare i eikeskog, og larvene lever på eik (Quercus spp.). Ulikt andre nordiske sigdvinger flyr den på høsten, i august – september. Den overvintrer som egg.


== Utbredelse ==
Høsthalvspinneren forekommer i Europa og Lilleasia. Selv om det eneste norske funnet ligger såpass langt tilbake i tid som 1956, er det ikke utenkelig at arten fortsatt kan finnes i eikeskog ved Oslofjorden. Den ble først funnet i Norge på Jeløya i Moss i 1956. På tross av at det har blitt samlet svært aktivt på Jeløya i hele perioden fram til i dag, har arten ikke blitt gjenfunnet. Først i 2013 ble arten gjenfunnet sør for Halden. Artens sjeldenhet skyldes sannsynligvis at Artsdatabanken befinner oss helt på artens nordgrense. Artsdatabanken finner det derfor vanskelig å angi en spesifikk rødlistekategori for arten, og gir den NA i stedet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) høsthalvspinner i Encyclopedia of Life 
(en) høsthalvspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) høsthalvspinner hos Artsdatabanken 
(en) høsthalvspinner hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Cymatophorina diluta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cymatophorina diluta – detaljert informasjon på Wikispecies
Hilmar Myhra

Hilmar Arnold Myhra (født 4. juni 1915 i Kongsberg, død 13. april 2013 samme sted) var en norsk skihopper fra Kongsberg, blant landets ledende på 1930-tallet.
Han var den første rekordholder i Vikersundbakken med 85 meter i åpningsrennet i 1936. Av seiere og medaljeplasser nevnes bronse i Ski-VM 1938 i Lahtis, seier i Garmisch-Partenkirchen i 1939 og seier i Holmenkollen skifestival (stor bakke) i 1940.
Myhra var første over 100 meter i Norge, i et prøvehopp der han falt (Narekollen i Sauherad i 1939). Han virket mye sammen med bysbarna Birger Ruud, Asbjørn Ruud og Arnholdt Kongsgård, og var senere forbundets sjefstrener (1955).
I Kongsberg finner man Hilmar Myhras vei.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hilmar Myhra – FIS (skihopping)
Eikehalvspinner

Eikehalvspinner (Polyploca ridens) er en sommerfugl som tilhører familien halvspinnere (Drepanidae). Denne arten har en ganske begrenset utbredelse i Norge langs Øst- og Sørlandskysten. Den kan forveksles med vårhalvspinner (Achlya flavicornis), men kjennes fra denne på forvingens to hvite siksak-tverrstriper.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 36 – 41 mm), ganske kraftig spinner som ligner et nattfly (Noctuidae). Kroppen er ganske tykk, antennene er smale, men kraftige, brungule, over halvparten så lange som forvingen. Forvingen er nokså smal, avrundet trekantet, grunnfargen mørkt olivgrønn. Den har et hvitt siksakbånd nær roten (som ved fremkanten er forlenget inn til vingeroten) og et langs ytterkanten. Omtrent midt i vingen er det to nyreformede, svarte ringer (såkalte nyreflekker, som man særlig ofte finner hos nattfly). Frynsene langs ytterkanten av vingen er vekselvis hvite og mørke, slik at vingen ser tannet ut. Bakvingen er hvit, vingeårene og ytterkanten brune.


== Levevis ==
Arten finnes i skog med innslag av eik (Quercus spp.), som er larvenes næringsplante. De voksne sommerfuglene flyr om natten i april – mai, og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Eikehalvspinneren forekommer bare i Europa. I Norge er den funnet langs kysten fra Larvik i øst til Søgne i vest.


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) eikehalvspinner i Encyclopedia of Life 
(en) eikehalvspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) eikehalvspinner hos Artsdatabanken 
(sv) eikehalvspinner hos Dyntaxa 
(en) eikehalvspinner hos Fauna Europaea 
(en) eikehalvspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Polyploca ridens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Polyploca ridens – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polyploca ridens – detaljert informasjon på Wikispecies
Arnholdt Kongsgård

Arnholdt Johannes «Nolten» Kongsgård (født 23. november 1914 i Kongsberg, død 22. januar 1991 samme sted) var en norsk skihopper. Han fikk 8. plass  i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936 og tok bronse i VM i Zakopane i 1939. I VM i Lahtis i 1938 ble han nummer 6. Han tok også tre sølvmedaljer og en bronse i NM, og ble som utlending USA-mester i 1947.Kongsgård holdt bakkerekorden i Narekollen i Sauherad (95 meter, 1936) og Vikersundbakken (87,5 meter 1946-48, 88,5 meter 1948-51). Sønnen Knut Kongsgård var også skihopper, han ble europamester for junior i 1968. I Kongsgårds hjemby finner man Noltens vei.
Av yrke var Arnholdt Kongsgård blikkenslager. Han var bestefar til snøbrettkjøreren Anne Molin Kongsgård.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Arne Thoresen: Lengst gjennom lufta. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6, s. 334


== Eksterne lenker ==
(en) Arnholdt Kongsgård – Olympedia 
(en) Arnholdt Kongsgård – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arnholdt Kongsgård – FIS (skihopping)
Terrorangrepet i Karbala 17. mars 2008

Terrorangrepet i Karbala 17. mars 2008 skjedde da en kvinnelig selvmordsbomber sprengte seg selv på en café i sentrum av Karbala, Irak.


== Bakgrunn ==
Karbala er det viktigste valfartsstedet for de sjiittiske muslimene. Gravstedet til Iman Hussein ligger her. Karbala er regnet for å være blant Iraks rikeste byer, pga. turisme fra de mange pilegrimene. Iranere har i den senere tiden også kommet til byen.
Før den 17. mars 2008 ble Karbala også rammet av et terrorangrep 14. april 2007, som drepte 42 mennesker og skadet over 160.Angrepet skjedde samtidig med at USAs visepresident Dick Cheney var på besøk i landet.


== Angrepet ==

En kvinnelig selvmordsbomber sprengte seg selv på en café i sentrum av byen, ikke langt unna det hellige gravstedet til Iman Husayn ibn Ali i byen. Selvmordsbomberen skal ha rettet angrepet mot en gruppe med sjia-muslimske pilegrimer på vei til helligdommene i byen. Pilegrimene var samlet bare en kilometer fra gravstedet til Imanen.


=== Skader ===
42 ble meldt drept og 58 såret i angrepet.Syv iranske statsborgere var blant de drepte.


=== Gjerningsmann ===
Provinsens guvernør Aqeel Khazali bekreftet at det var en kvinne som hadde utført angrepet, men hadde ingen flere detaljer.


== Ansvar ==
Ingen tok på seg ansvaret for angrepet like etter hendelsen, men BBC rapporterte at offisielle myndigheter mistenkte Al-Qaida.


== Reaksjoner ==


== Se også ==
Terrorangrepet i Karbala 14. april 2007
Terrorangrepet i Karbala 28. april 2007
Terrorangrepene i Bagdad 1. februar 2008
Terrorangrepet i Bagdad 6. mars 2008


== Referanser ==
Hypnotize

Hypnotize er det femte studioalbumet av System of a Down og ble gitt ut i 2005, samme år som Mezmerize. Albumet er en del av Mezmerize/Hypnotize-serien til System of a Down. Albumet er mye roligere forhold til System of a Downs tidligere album og albumets tyngste sang er «Attack». Selv om albumet ikke var like tungt, ble det sertifisert platina av RIAA og kom på 1.-plass på Billboard 200. Det ble gitt ut fire singler; «Hypnotize», «Lonely Day», «Kill Rock'N Roll» og «Vicinity of Obscenity». «Lonely Day» ble nominert til en Grammy. Alle singlene hadde kommersiel suksess unntatt «Vicinity of Obscenity» som klarte seg ganske dårlig.


== Sporliste ==
Alle tekstene er skrevet av  Daron Malakian og Serj Tankian, all musikken er skrevet av Daron Malakian, unntatt hvor annet er notert.

«Attack» – 3:06
«Dreaming» (Tekst: D. Malakian/S. Tankian, Musikk: D. Malakian/S. Odadjian) – 3:59
«Kill Rock 'N Roll» (Tekst & musikk: D. Malakian) – 2:27
«Hypnotize» – 3:09
«Stealing Society» – 2:58
«Tentative» – 3:36
«U-Fig» (Tekst: D. Malakian/S. Tankian, Musikk: D. Malakian/S. Odadjian) – 2:55
«Holy Mountains» – 5:28
«Vicinity of Obscenity» (Tekst: S. Tankian, Musikk: S. Tankian/D. Malakian) – 2:51
«She's Like Heroin» (Tekst & musikk: D. Malakian) – 2:44
«Lonely Day» (Tekst & musikk: D. Malakian) – 2:47
«Soldier Side» (Tekst & musikk: D. Malakian) – 3:40


== Eksterne lenker ==
(en) Hypnotize på Discogs 
(en) Hypnotize på MusicBrainz 
(en) Hypnotize på Spotify 
(en) Hypnotize på AllMusic
NOU 1992: 26, Sysselsettingsutvalget

NOU 1992:26 «En nasjonal strategi for økt sysselsetting i 1990-årene» var en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som avga sin innstilling til Finansdepartementet i 1992. Utvalget ble ledet av Per Kleppe, og det ble gjerne referert til som «Sysselsettingsutvalget» eller «Sysselsettingskommisjonen».
Sysselsettingsutvalget var bredt sammensatt og bestod av politikere, representanter for partene i arbeidslivet og fagøkonomer.


== Forslag ==
Sysselsettingsutvalget foreslo et samlet opplegg, «Solidaritetsalternativet», som skulle bringe arbeidsledigheten ned mot tre og en halv prosent i løpet av 1990-årene.
Hovedelementene i Solidaritetsalternativet var 

Partene i arbeidslivet hadde hovedansvaret for å gjennomføre inntektsoppgjørene slik at konkurranseevnen skulle bli tilstrekkelig god. Sysselsettingsutvalget tallfestet dette: et forpliktende inntektspolitisk samarbeid skulle resultere i en forbedring av den kostnadsmessige konkurranseevnen med 10 prosent over en femårsperiode.
Pengepolitikken skulle sikre en stabil valutakurs. Det bidrar til å styrke sammenhengen mellom lønnsmoderasjon og utviklingen i konkurranseevnen, samtidig som bedriftene får mer stabile rammebetingelser.
Finanspolitikken skulle ha en stabiliseringspolitisk rolle.


== Se også ==
NOU 2000:21 «En strategi for sysselsetting og verdiskaping» (Holden-utvalget)
NOU 2003:13 «Konkurranseevne, lønnsdannelse og kronekurs» (Holden-II-utvalget)
Ola Brunkert

Ola Brunkert (født 15. september 1946 i Örebro, død 16. mars 2008 på Mallorca) var en svensk musiker (trommeslager). Han var en av Sveriges mest anerkjente og betrodde trommeslagere på 1970-, 1980- og 1990-tallet og har medvirket på hundretalls plateinnspillinger.
Blant annet spilte han trommer på alle ABBAs plater og medvirket på deres turnéer. Videre spilte han med Ted Gärdestad, Sveriges Jazzband og Janne Schaffer. Han har også turnert med dansebandet Simons.
Ola Brunkert døde uventet i sitt hjem på Mallorca den 16. mars 2008.


== Filmografi ==
1977 – ABBA: The Movie – musiker
1974 – Parade – musiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ola Brunkert på Internet Movie Database 
(en) Ola Brunkert hos The Movie Database 
(en) Ola Brunkert på Discogs 
(en) Ola Brunkert på MusicBrainz 
(en) Ola Brunkert på Last.fm 
(en) Ola Brunkert på AllMusic
Tin Machine II

Tin Machine II er det andre albumet fra gruppen Tin Machine, som var et prosjekt David Bowie var involvert i fra 1988 til 1992, sammen med brødrene Tony og Hunt Sales og Reeves Gabrels. Albumet ble spilt inn før og etter David Bowies «Sound+Vision»-turné i 1990. Albumet ble spilt inn på Victory Music etter at EMI og Bowie skilte lag grunnet kunstneriske og markedsmessige uenigheter.


== Sporliste ==
«Baby Universal»  (Bowie, Gabrels) – 3:18
«One Shot»  (Bowie, Gabrels) – 5:11
«You Belong in Rock 'n' Roll» (Bowie, Gabrels) – 4:07
«If There Is Something»  (Ferry) – 4:45
«Amlapura»  (Bowie, Gabrels) – 3:46
«Betty Wrong»  (Bowie, Gabrels) – 3:48
«You Can't Talk»  (Bowie, Gabrels) – 3:09
«Stateside»  (Bowie, Sales) – 5:38
«Shopping for Girls»  (Bowie, Gabrels) – 3:44
«A Big Hurt»  (Bowie) – 3:40
«Sorry»  (Sales) – 3:29
«Goodbye Mr. Ed»  (Bowie, Sales, Sales) – 3:24
«Hammerhead»  (Bowie, Sales) – 0:57«Hammerhead», en kort instrumental, var ikke listet på coveret.


== Singler ==
«You Belong in Rock 'n' Roll» ble utgitt med fire spor i ulike versjoner. Den andre singelen var «Baby Universal».


== Andre utgivelser ==
Albumet ble reutgitt i 1995 på Virgin Records med en live-versjon av «Bus Stop» spilt inn i Paris i 1989 under bandets verdens-turné.


== Musikere ==
David Bowie – vokal, gitar, piano, saksofon
Reeves Gabrels– sologitar, bakgrunnsvokal, vibrator, orgel
Hunt Sales – trommer, perkusjon, vokal
Tony Sales – bassgitar, bakgrunnsvokal
Kevin Armstrong – rytmegitar på «If There Is Something», piano på «Shopping for Girls»
Tim Palmer – perkusjon, piano


== Plasseringer ==
Album

Singel


== Eksterne lenker ==
(en) Tin Machine II på Discogs 
(en) Tin Machine II på MusicBrainz
Stjerneskudd

Stjerneskudd er «lysende stripe på natthimmelen dannet av et himmellegeme som blir glødende når det kommer inn i atmosfæren». Det er en alminnelig betegnelse for meteornedfall (kan også være fra kometer eller menneskeskapt romsøppel) som vises på nattehimlen i form av en lysende stripe som forsvinner i løpet av kort tid når den brenner opp i atmosfæren. Uttrykket stjernerap (sørlandsk: stjernerab) forekommer også brukt for begge betydningene av stjerneskudd som nevnt over. Samme ordet benyttes også i nynorsk.Stjerneskudd er også varenavn på en type fyrverkeri som består av en pinne av metall der nesten hele pinnen er dekket av et stoff som inneholder glødemateriale og jernfilspon. Når dette antennes, vil jernfilsponet smelte og sprute små gnister til det ikke er mer igjen. Resten forblir varmt en tid etter bruk. En hjemmelaget variant var å bruke (såpefri) stålull i en snor som ble sveivet rundt.
I overført betydning kan et stjerneskudd henvise til nykommer, som en popsanger eller en fotballspiller, som er i ferd med å etablere seg og bli berømt.


== Referanser ==
Erik Røring Møinichen

Erik Røring Møinichen (født 15. desember 1797 i  Trondhjem, død 7. februar 1875 i Dresden) var en norsk statsråd og amtmann.


== Biografi ==
Erik Røring Møinichen var sønn av fogd og sorenskriver Thomas Møinichen og Ingeborg Birgitte Røring. Han ble gift i Kristiania 24. januar 1833 med Laura Emilie Sørenssen.
Møinichen tok examen artium i 1816 og ble cand.jur. i 1824. Etter å ha bekledt forskjellige funksjoner i departementene ble han i 1842 utnevnt til amtmann i Akershus. Han var ordfører i Kristiania 1842–1843. Fra 1851 var han stortingsmann, og fra 1855 statsråd. Han bekledte en lang rekke ministerposter i årene frem til 1870:
Revisjonsdepartementet fra 15/1-1855 til juni 1855.
Statsrådsavdelingen i Stockholm fra  juni 1855 til  juni 1856.
Finansdepartementet fra 26. juni 1856 til august 1857.
Justisdepartementet fra august 1857 til 11/9-1857 og igjen fra oktober 1857 til september 1858.
Finansdepartementet fra september 1858 til oktober 1859.
Statsrådsavdelingen i Stockholm fra oktober 1859 til 18/10-1860.
Postdepartementet fra november 1860 til 12/8-1861 og igjen fra 25/8 til 2/10 1861.
Finansdepartementet fra september 1861 til september 1862.
Midlertidig førstestatsråd fra 12. til 17. desember 1861.
Statsrådsavdelingen i Stockholm fra september 1862 til 1/10-1863.
Marinedepartementet fra 1/10-1863 til oktober 1864.
Statsrådsavdelingen i Stockholm fra oktober 1864 til oktober 1865.
Finansdepartementet fra oktober 1865 til oktober 1866.
Justisdepartementet fra oktober 1866 til oktober 1867.
Statsrådsavdelingen i Stockholm fra oktober 1867 til 17/6-1868.
Revisjonsdepartementet fra juni 1868 til oktober 1869.
Finansdepartementet fra oktober 1869 til 1/2-1870.Erik Røring Møinichen ble utnevnt til Ridder av St. Olavs orden 21. august 1849 for «fortjenestefull Embedsvirksomhed».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Erik Røring Møinichen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Erik Røring Møinichen på NLIs Lokalhistoriewiki.
Nils-Reinhardt Christensen

Nils-Reinhardt Christensen (født 13. april 1919 i Skien, død 8. november 1990) var en norsk teatermann, skuespiller og filmskaper. Han er blant annet kjent fra Stompa-serien som han oversatte og regisserte.
Han var instruktør ved Nationaltheatret (1940–47), der han også var med i flere oppsetninger (1946–47). Videre har han ved  Radioteatret og ble sjef ved Trøndelag Teater (1950–51).  Han filmdebuterte 1957, og var formann i Norske Dramatikeres Forbund (1973–85).
Han er bror til pressemannen Christian A. R. Christensen.


== Utmerkelser ==
Aamotstatuetten 1964.


== Verk ==
Men barna – ? (1945, om krigsbarnas skjebne). Manus. Hørespill
Min kone er uskyldig (Danmark, 1950).  Skuespiller.
Ringen om Bastian (1955, om adferdsvansker). Manus. Hørespill
Roser til Monica (1956).  Manus.
Selv om de er små (1957).  Manus.
Line (1961).  Regi.
Et øye på hver finger (1961).  Regi.
Stompa & Co (1962)
Den store dagen (1974).  Regi.  Skuespill.
Stompa, selvsagt (1963)
Stompa forelsker seg (1965)
Stompa til sjøs (1967).  Film.
Psychedelica blues (1969)
Dobbeltstreken (1977).  Skuespill.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nils-Reinhardt Christensen på Internet Movie Database 
(no) Nils-Reinhardt Christensen hos Sceneweb 
(sv) Nils-Reinhardt Christensen i Svensk Filmdatabas 
(da) Nils-Reinhardt Christensen på Filmdatabasen 
(da) Nils-Reinhardt Christensen på danskefilm.dk 
(da) Nils-Reinhardt Christensen på danskfilmogtv.dk 
(en) Nils-Reinhardt Christensen på AllMovie 
(en) Nils-Reinhardt Christensen hos The Movie Database
Martin Lodewijk

Martinus Spyridon Johannes Lodewijk (født 30. april 1939 i Rotterdam) er en nederlandsk tegneserieskaper.
Han fikk publisert sin første tegneserie i den nederlandske avisen Het Parool i 1959. I 1966 skapte han tegneserien Agent 327 for bladet PEP. Tegneseribladene Sjors og PEP ble senere slått sammen til bladet Eppo som Lodewijk ble sjefredaktør for.
I 1978 fikk Lodewijk Stripschapprijsen for sitt arbeid med tegneserier i Nederland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Lodewijk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Martin Lodewijk på Internet Movie Database 
(en) Martin Lodewijk på Discogs
Thorkild Aschehoug

Thorkild Aschehoug (født 27. august 1756 på Askehaug i Ås på Follo, død 26. oktober 1838) var en norsk prest og stortingsmann.
Han var sønn av lensmann Halvor Baltzersøn Askehaug på gården Askehaug i Ås på Follo, ble student 1775 og cand. theol. 1779. Siden var han i tre år huslærer på Moss, før han i 1784 ble residerende kapellan i Rakkestad. I 1792 ble han sogneprest samme sted, og beholdt stillingen til han tok avskjed i 1835. 1805–1824 var han prost.
Aschehoug var forlikskommissær i 27 år. Han representerte Smaalenenes amt på det overordentlige Storting i 1814 og på Stortingene i 1821 og i 1822. I 1812 var han blitt utnevnt til konsistorialråd og ridder av Dannebrogordenen; i 1821 ble han også ridder av Nordstjerneordenen.
Han ble gift i 1784 med Anne Kathrine Olsen (død 1839), og var far til Halvor Aschehoug samt farfar til rettsfilosofen Torkel Halvorsen Aschehoug.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografisk informasjon om    Thorkild Aschehoug   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)
Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet, 1814-1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K digital utgave side 46


== Eksterne lenker ==
(no) Thorkild Aschehoug hos Norsk senter for forskningsdata
Litcast

Litcast er et digitalt lydbokformat beregnet på nedlasting av forhåndsinnspilte lydbøker til mobile enheter. Konseptet ble først lansert av det norske forlaget Grieg Lyd i 2008, i samarbeid med telekommunikasjonsselskapet Telenor.
Litcast er et teleskopord etter modell av podcast, og er satt sammen av de engelske ordene literature (litteratur) og broadcasting (kringkasting).


== Se også ==
Lydbok


== Eksterne lenker ==
Litcast på grieglyd.no
Artikkel i Aftenposten