jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Inger Waage

Inger Waage (født 5. februar 1923 i Stavanger, død 16. desember 1995 i Stavanger) var en norsk kunsthåndverker som spesialiserte seg på keramikk.
Waage ble født i Bergelandsgaten i Stavanger i 1923, og vokste opp i Løkkeveien i eiendommen hvor hennes far John Nielsen drev møbelverksted og –forretning. Hun døde i Stavanger i 1995, 72 år gammel. Hun utdannet seg til keramiker ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo 1943-1946. Noen år drev hun keramikkverksted på Løkkeveien, og i 1953 begynte hun som brukskunstner ved Stavangerflint i Hillevåg. Stavangerflint hadde startet produksjonen i 1949, og det var direktør Trygve Brekke sitt ønske at bedriften i tillegg til produksjon av bruksprodukter i fajanse/flint, også skulle ha et sortiment av kunstprodukter. 
Inger Waages håndmalte produkter fra 1950-tallet vant stor popularitet, særlig i utlandet. Det meste av hennes produksjon ble eksportert. I 1961 lagde BBC en 20 minutter lang film om henne og bedriften. Den ble vist i Storbritannia og en rekke andre land i Europa. Hun arbeidet ved Stavangerflint og Figgjo Fajanse – Stavangerflint gjennom det meste av tre tiår, fram til 1979, da bedriften i Hillevåg ble lagt ned.  
Waage hadde en meget stor produksjon, og hennes produkter regnes i dag som de kanskje mest kreative og særpregede som ble lagd i Europa på 1950- og 1960-tallet. I antikvitets- og samlerkretser, regnes hun med i gruppen av tidens fremste designere fra denne perioden. I tillegg til pynteting, laget hun suvenirartikler, anledningsartikler, barneserviser og dekor til en lang rekke bruksserviser. Blant de mest kjente av disse er det ildfaste Flamingoserviset Bambus. Det er utstilt på Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design i den nymonterte samlingen som markerte 100-årsjubileet for unionsoppløsningen i 2005. Hennes ry og anerkjennelse i utlandet kan beskrives med boken Ceramics of the 1950s av Graham McLaren, utgitt i 2003. I første kapittel beskriver han utviklingen i britisk keramikk og påpeker at den hentet mye inspirasjon fra Skandinavia og Italia. For å illustrere dette poenget starter boken med et stort fargebilde av et arbeid av Inger Waage.


== Utstillinger ==
PermanenteNorsk Folkemuseum på Bygdøy, i Oslo
Kunstindustrimuseet i Oslo


== Litteratur ==
Gjerde, Jan (2008): Håndmalt – inger. Inger Waage 1923 -1995. Med sammendrag på engelsk. Stavanger. ISBN 978-82-997803-0-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Inger Waage nettside Arkivert 14. juli 2007 hos Wayback Machine.
Stavangerflints nettside Arkivert 29. september 2008 hos Wayback Machine.
Oscar Lynum

Oscar Lynum (født 17. mars 1890 i Skogn, død 29. november 1961 i Trondheim) var en norsk billedhugger, treskjærer og billedkunster.Lynum var utdannet treskjærer og drev eget verksted i Trondheim fra 1916. Debuterte på Høstutstillingen i 1924, hadde elever i Trondheim, og ble etter krigen knyttet til Nidaros domkirkes restaureringsarbeider. Lynum har laget kirkekunst i hele Trøndelag, blant annet altertavla i Steinkjers gamle kirke, krusifiks i Bartnes kapell. Han har også laget karyatider på Austråttborgen, et relieff av Martin Kvennavika i Steinkjer, og sju skulpturer på Vestfronten på Nidarosdomen, blant dem erkebiskop Øystein Erlendsson og jomfru Maria.


== Referanser ==
Langhalekreps

Langhalekreps (Astacidea) er en gruppe (infraorden) innen ordenen tifotkrepser. Gruppen omfatter blant annet artene europeisk hummer, sjøkreps og ferskvannskreps. Individene har en relativt lang hale, som mange av dem bruker til å svømme baklengs med gjennom å «sparke fra» med halen i vannet. I motsetning til langhalekrepsene har for eksempel krabber en kort hale som ikke egner seg til fremdrift.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013.. 

Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +30 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Usikker overorden Eucarida Calman, 1904
Orden tifotkrepser (Decapoda) - 2 700 slekter, 15 000 arter Latreille, 1802
Underorden kreps og krabber Reptantia = Macrura Reptantia
Infraorden langhalekreps, kreps og hummere  (Astacidea)
Usikker overfamilie ferskvannskreps (Astacoidea) Latreille, 1802
Usikker familie Astacidae «Norway lobsters» Latreille, 1802
Usikker familie Cambaridae Hobbs, 1942
Familie Parastacidae
Overfamilie Enoplometopoidea Saint Laurent, 1988
Familie Enoplometopidae Saint Laurent, 1988
Overfamilie Nephropoidea «true lobsters» Dana, 1852 
Familie hummere Nephropidae Dana, 1852


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Langhalekreps – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(no) Langhalekreps hos Artsdatabanken 
(sv) Langhalekreps hos Dyntaxa 
(en) Langhalekreps hos Fauna Europaea 
(en) Langhalekreps hos Fossilworks 
(en) Langhalekreps hos ITIS 
(en) Langhalekreps hos NCBI 
(en) Kategori:Astacidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Astacidea – detaljert informasjon på Wikispecies 
de Grave, Sammy, et. al., «A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans», i: Raffles Bulletin of Zoology. Suppl. 21, 2009, side 1–109
Jørgen Bjelke

Jørgen Bjelke (født 2. juni 1621 på Elingård, død 17. juni 1696 på Avindsøgaard ved Kalundborg) var en norsk adelsmann, embetsmann og offiser. Han var sønn av Jens Bjelke og bror av Ove og Henrik.


== Liv og virke ==
Jørgen Bjelke var utdannet offiser og deltok 23 år gammel som kaptein under Hannibalsfeiden. Senere ble han lensherre og etter hvert øverstkommanderende i hele Norge.
Under Krabbefeiden (1657–58) ble han øverstkommanderende i Trøndelag og gjenerobret hele Jemtland og Herjedalen.


=== Deltagelse i Krabbefeiden ===
Da krigen med Sverige utbrøt i 1657, overtok han som generalkrigskommissarius befaling over de nordenfjeldske tropper og erobret Jemtland og Herjedalen. Da en svensk hær brøt inn i Bohuslen, ilte han det søndenfjeldske til unnsetning med 2.000 mann og ville herved ha nødet den svenske hær til tilbaketog.
Etter Roskildefreden begav han seg til Danmark, hvor han forestilte Frederik III den fare hvori Norge befant seg. Da det ikke lyktes ham å gjøre dette innlysende for kongen, vendte han tilbake til Norge, hvor han på egen hånd sammen med statholder Niels Trolle traff de foranstaltninger han anså nødvendige i anledning av det forventede fredsbrudd.


=== ... og i Bjelkefeiden ===
Da krigen i august 1658 utbrøt på ny, hadde han straks sin operasjonsplan ferdig. Den gikk ut på tilbakeerobringen av Trondhjems Len. Selv førte han overbefalingen i Kampen om Halden, hvor Harald Stake ble nødt til å foretas tilbaketog, og ved det innfall som i oktober 1659 ble foretatt inn i Bohuslen. I det hele tilskrev Bjelke seg selv æren for at han ved de av ham trufne forsvarsforanstaltninger hadde reddet Norge for kongehuset.


=== Etter krigene ===
Etter krigene (samlet også kalt Karl Gustav-krigene) og statsforandringen i 1660 fikk Bielke flere av rikets høyeste verdigheter, men som en av kronens store kreditorer var han ikke alltid velsett av kongehuset, like som han ble utsatt for mistanke om å være Corfitz Ulfeld’s medviter. Dette hindret imidlertid ikke at han ble benyttet i forskjellige reformkommisjoner. Sin høyeste innflytelse nådde han under Griffenfelds styre, ved dennes falt ble han rammet av kongens unåde. Denne var imidlertig for hans eget vedkommende forbigående, hvorimot hans hustru, Magdalena Sybilla Gersdorff, der hadde vært Griffenfelds fortrolige venninne, ble  forvist fra København. Etterhvert mistet han sine forskjellige høye stillinger som stattholder på Sjælland og overkommandant i København og hadde til sist alene amtmannskapet over Kalundborg tilbake.
Bjelke, som en gang hadde vært en meget rik mann, ble forarmet av sine lån til kronen og døde i nærmest trengende kår.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Allan Tønnesen (redaktør), Magtens besegling. Enevoldsarveregeringsakterne af 1661 og 1662 underskrevet og beseglet af stænderne i Danmark, Norge, Island og Færøerne, Syddansk Universitetsforlag, Odense 2013, 583 s., ISBN 9788776746612. Med Jørgen Bielkes våpensegl side 94, som representant for den danske adelen.


== Eksterne lenker ==
Jørgen Bielke i Dansk biografisk leksikon
Jørgen Bjelke i Salmonsens konversationsleksikon
Birgit Cullberg

Birgit Ragnhild Cullberg (født 3. august 1908 i Nyköping, død 8. september 1999 i Stockholm) var en svensk ballettdanser og koreograf, grunnlegger av Cullbergballetten.
Cullberg fikk interesse for dans da hun, etter endt gymnas, gikk på malerskole i Stockholm. Hun tok danseklasser, og lærerne tok henne med til London, der hun blei utdanna til profesjonell danser. Under andre verdenskrig deltok hun i svensk revyliv, blant annet hos Karl Gerhard, med antinazistiske satirer, f.eks Kulturpropaganda (1942). De første større arbeidene kom med et eget ensemble fra 1944 av: Offensiv, Romeo och Julia og Herkules vid skiljovägen.
I 1946 starta Cullberg sammen med Ivo Cramér Svenska Dansteatern. 1950 kom gjennombruddet med Fröken Julie, og etter dette ble hun fast koreograf ved Stockholms Operaballett fra 1952 til 1957. I 1960 blei hun utnevnt til regissør og koreograf ved Stockholms stadsteater. Kjente verker fra denne tida er Medea (1953), Månrenen (1957) og Kvinnan vid havet (1960, etter Ibsen).
I 1967 blei hun leder av et eget danseensemble ved Svenska Riksteatern. Dette blei etter hvert hetende Cullbergballetten, og det regnes som et av verdens fremste kompanier for samtidsdans. Her satte Cullberg opp flere balletter basert på Martha Grahams teknikk, f.eks Eurydike er död (1968) og Bellman (1971). Hun koreograferte også flere fjernsynsballetter, bl.a Den elaka drottningen (1961). For denne fikk hun Prix  Italia. I 1976 lagde hun Peer Gynt for norsk fjernsyn, til musikk av Gunnar Sønstevold.
Så seint som i 1977 deltok Cullberg sjøl som danser, i Soweto av sønnen Mats Ek.
Cullberg var gjestekoreograf ved tallrike dansekompanier rundt om i verden, blant annet Den norske Opera.
Etter at hun trakk seg tilbake i 1985, tok Mats Ek over ledelsen av Cullbergballetten. 
Cullbergstipendiet er oppretta til hennes minne. Det utdeles av Konstnärsnämnden. Cullberg blei tildelt et æresprofessorat ved Stockholms universitet, der hun studerte som ung. Hun mottok den franske Commendeur des Arts et Lettres og den italienske Cavaliere Ufficiale.
Cullberg var i perioden 1942-1949 gift med skuespilleren Anders Ek. Hun var mor til danserne Niklas og Mats og skuespilleren Malin Ek. Hun er gravlagt i minnelunden på Skogskyrkogården.


== Priser (utvalg) ==
1976 – Svenska Akademiens teaterpris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Birgit Cullberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Birgit Cullberg på Internet Movie Database 
(en) Birgit Cullberg hos The Movie Database
Loggia

En loggia (fra italiensk) er et rom hvor ytterveggen er erstattet med søyler. Loggiaen er et opprinnelig italiensk bygningselement, men ligner på den norske svalgangen. Forskjellen er at en loggia vanligvis ikke er knyttet til inngangen, men er ment å være et oppholdsrom på samme måte som en veranda. Det forekommer både som rundbuer og spissbuer. 
Loggia finnes både på bakkenivå og i høyere etasjer, noen ganger også som doble loggiaer.
Frittstående loggiaer var mye brukt på 1600-tallet, som «hagestue». 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ahlstrand, Jan Torsten.; Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0


== Se også ==
Portiko
Veranda
Svalgang


== Eksterne lenker ==
(en) Loggias – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Coryninae

Coryninae er en delgruppe av klubbvepser som hører til blant plantevepsene. Larvene lever av å gnage på bladene av planter i slektene Geranium og Potentilla. Utviklingen tar normalt ett år.
Coryninae tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der vepsens indre og ytre organer endres.  Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) klubbvepsen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.


== Systematisk inndeling ==
Coryninae er i tradisjonell systematikk plassert i gruppen plantevepser, men denne regnes som en parafyletisk gruppe. Det vil si at gruppen Pamphilioidea er søstergruppene til stilkvepsene, slik at stilkveps stammer fra treveps.

Vepser (Veps, humler og maur) (Hymenoptera)
delgruppe  plantevepser (Symphyta) parafyletisk gruppe
overfamilie Tenthredinoidea
familie klubbvepser (Cimbicidae)
delgruppe Coryninae
slekt Corynis  Thunberg, 1789
Corynis obscura (Fabricius, 1775)
Corynis amoena (Klug, 1834)


== Referanser ==


== Kilder ==
Coryninae – www.nic.funet.fi/


== Eksterne lenker ==
(no) Coryninae hos Artsdatabanken 
(en) Coryninae hos Fauna Europaea 
Norges veps, maur, humler og bier – foreløpig bare om maur.
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Abiinae

Abiinae er en delgruppe av klubbvepser som hører til blant plantevepsene. De finnes i tilknytning til løvskog.  Larvene lever av å gnage på bladene av ulike planter. Utviklingen tar normalt ett år.
Abiinae tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der vepsens indre og ytre organer endres.  Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) klubbvepsen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.


== Systematisk inndeling ==
Abiinae er i tradisjonell systematikk plassert i gruppen plantevepser, men denne regnes som en parafyletisk gruppe. Det vil si at gruppen Pamphilioidea er søstergruppene til stilkvepsene, slik at stilkveps stammer fra treveps.

Vepser (Veps, humler og maur) (Hymenoptera)
delgruppe  plantevepser (Symphyta) parafyletisk gruppe
overfamilie Tenthredinoidea
familie klubbvepser (Cimbicidae)
delgruppe Abiinae
delgruppe / stamme Abiini
slekt Abia Leach, 1817 – i Norge:
Abia candens Konow, 1887
Abia sericea (Linnaeus, 1767)
slekt Aenoabia Kangas, 1946
Aenoabia antennata Kangas, 1946
Aenoabia mutica (Thomson, 1871)
delgruppe / stamme Zaraeini
slekt Zaraea Leach, 1817
Zaraea fasciata (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Abiinae – www.nic.funet.fi/


== Eksterne lenker ==
(no) Abiinae hos Artsdatabanken 
(en) Abiinae hos Fauna Europaea 
Norges veps, maur, humler og bier – foreløpig bare om maur.
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Pachylostictinae

Pachylostictinae er en delgruppe av klubbvepser som hører til blant plantevepsene. Larvene lever av å gnage på bladene av ulike planter. Utviklingen tar normalt ett år.
Pachylostictinae tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der vepsens indre og ytre organer endres.  Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) klubbvepsen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.


== Systematisk inndeling ==
Pachylostictinae er i tradisjonell systematikk plassert i gruppen plantevepser, men denne regnes som en parafyletisk gruppe. Det vil si at gruppen Pamphilioidea er søstergruppene til stilkvepsene, slik at stilkveps stammer fra treveps.

Vepser (Veps, humler og maur) (Hymenoptera)
delgruppe  plantevepser (Symphyta) parafyletisk gruppe
overfamilie Tenthredinoidea
familie klubbvepser (Cimbicidae)
delgruppe Pachylostictinae


== Referanser ==


== Kilder ==
Cimbicinae (Pachylostictinae) – www.nic.funet.fi/


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Norges veps, maur, humler og bier – foreløpig bare om maur.
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Olaf Henriksen

Olaf Henriksen (født 26. april 1888, død 17. oktober 1962) er den eneste spiller i Major League Baseballs historie som er født i Danmark. Han spilte sju sesonger (1911 – 1917) for Boston Red Sox (den gang også kalt Boston Americans) i USA. Dermed var han lagkamerat med Babe Ruth og Tris Speaker, som begge er i National Baseball Hall of Fame, og han var med på å vinne tre World Series-titler, i 1912, 1915 og 1916.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olaf Henriksen – Baseball-Reference.com (Major League) 
(en) Olaf Henriksen – Baseball-Reference.com (Minor League) 
(en) Olaf Henriksen – fangraphs.com 
Sons of Sam Horn – Olaf Henriksen: En forholdsvis detaljert biografi på en Red Sox-wiki (engelskspråklig)
Ron Jones

Ron Jones (født 6. august 1945 i Bristol i England, død juli 1993) var en regissør.
Jones ble først ansatt i BBC som studioleder for lokalradio. Han ble deretter assisterende scenemester i TV. Etter en periode som forsker og regissør på Blue Peter, jobbet han som produksjonsleder på blant annet seriene Bergerac og Secret Army.
Han fullførte deretter BBCs eget regissørkurs og han regisserte seks historier av TV-serien Doctor Who: Black Orchid, Time-Flight, Arc of Infinity, Frontios, Vengeance on Varos og Mindwarp.
Han regisserte også episoder av Lindenstraße og  politiserien Juliet Bravo.


== Eksterne lenker ==
(en) Ron Jones på Internet Movie Database 
(en) Ron Jones hos The Movie Database 
Ron Jones' side hosFind-A-Grave
Kongepokalvinnere i friidrett for kvinner

Kongepokalvinnere i friidrett for kvinner mottar Hans Majestet Kongens Pokal (Kongepokalen). Den tildeles den beste utøveren under hovedmesterskapet i friidrett. Vinneren utpekes av en jury som nedsettes i forkant av hvert mesterskap. Det er ingen begrensning i hvor mange ganger samme utøver kan tildeles pokalen.Den første norske kongepokalen ble utdelt i kombinert skiidrett under Husebyrennene i 1879. Den første kongepokalen innen friidrett ble tildelt Haakon Blystad i 1902. Kvinnene ble tildelt kongepokalen første gang i 1949, da til Kirsti Jordet. Siden det året har pokalen blitt utdelt årlig uten unntak.


== Historie ==
Det første offisielle norske mesterskapet i friidrett for kvinner var i 1947. Det ble avholdt på Bislett med Torshov-klubben Torshaug idrettsforening som arrangør. Dette var fem dager før mennenes NM, også det på Bislett, arrangert av forbundet. To år senere ble det satt opp egen kongepokal til beste kvinne under NM. NM for kvinner i 1949 gikk på Skansemyren i Bergen, fortsatt arrangert adskilt fra mennenes mesterskap. Under dette mesterskapet vant Solveig Toms fra Oslo Idrettslag hele fem øvelser innen sprint og hekkeløp. Likevel ble Kirsti Jordet fra Idrettslaget Follogutane tildelt kongepokalen etter ny norsk rekord i høydehopp med 1,50 meter. Hun vant også kulestøt med ny mesterskapsrekord, 11,43 meter, og ble nummer to på 100 meter, 200 meter og i lengdehopp.Kirsti Jordet vant pokalen også i 1950, denne gang for 39,95 meter i spydkast og ny mesterskapsrekord med en forbedring på over 5 meter. Fra 1951 ble mesterskapene for kvinner og menn arrangert sammen. Det skjedde på Bislett fra 17. til 19. august. Den allsidige utøveren Jorun Askersrud (Nygaard) som i sin karriere vant hele 39 NM-gull, ble tildelt sin eneste kongepokal det året.Fra 1954, etter at sleggekasteren Sverre Strandli vant fire pokaler på rad, ble det bestemt at kongepokalen skulle alternere mellom øvelsesgruppene løp, hopp og kast. Denne bestemmelsen var ikke tellende for kvinnenes tildeling, og juryen har siden 1949 vurdert mesterskapets beste prestasjon. Værforhold og en utøvers resultater og plasseringer i andre øvelser er forhold juryen tar med i vurderingene.


=== Statistikk ===
37 kvinner har blitt tildelt kongepokalen i friidrett siden 1949, hvorav 11 har mer enn én pokal. Løperdronningen Grete Waitz vant troféet syv ganger, og dét syv år på rad. Den meritten er uovertruffen, også sammenlignet med mennene. Spydkasteren Trine Hattestad har fem pokaler. Det samme har høydehopperen Hanne Haugland.


== Oversikt over vinnere ==
Prestasjonene i tabellen er seire under hovedmesterskapet.
Det er bare vinnerresultater som er gjengitt i tabellen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Kongepokalvinnere, fra nettstedet friidrett.no
Vytsjegda

Vytsjegda (russisk: Вычегда, syrjensk: Ežva) er ei elv i den europeiske delen av Russland, og er ei østlig sideelv til Nordre Dvina. Elva er 1 121 km lang, og har et nedbørfelt på 122 800 km². Middelvannføringen ved utløpet i Nordre Dvina er 1 160 m³/s, ved Syktyvkar 599 m³/s.
Vytsjegdas kilder ligger i Timanhøydene i Komi-republikken, rundt 300 km vest for de nordlige Uralfjellene. Herfra renner elva grovt sett i en vestlig retning, gjennom Komi-republikken og Arkhangelsk oblast. Den største byen langs Vytsjegda er Syktyvkar, hovedstaden i Komi. Vytsjegda løper sammen med Nordre Dvina i byen Kotlas, sørøst i Arkhangelsk oblast. De største sideelvene er Visjera, Vym, Keltma og Sysola.
Rundt 800 km av Vytsjegda er farbar for skipstrafikk. De viktigste havnebyene langs Vytsjegda er Kotlas, Syktyvkar og Ust-Kulom. Vytsjegda er også ei viktig elv for tømmerfløting. Via  Katarinas kanal var elva tidligere knyttet til Kama, ei sideelv til Volga. Det er dog fremdeles båtforbindelse til Volga, via Nordre Dvina, sideelva Sukhona, Nordre Dvina-kanalen og Volga-Østersjøkanalen.
Alti Magneten

Alti Magneten er et kjøpesenter i Levanger med 88 butikker. Senteret ligger ved E6 sør for Levanger sentrum. I forbindelse med Magnetens 20-årsjubileum, ble senteret utvidet med 8000 kvadratmeter og 25 nye butikker, slik at det totale arealet i dag er på 35 000 m².
14. oktober 2009 åpnet 14 nye butikker på kjøpesenteret. Da hadde senteret 88 butikker, og var i en periode det største kjøpesenteret i Nord-Trøndelag, inntil det nye storsenteret i Steinkjer, Amfi Steinkjer åpnet noe senere.
I september 2020 ble det kjent at ALTI Forvaltning AS kjøpte Magneten kjøpesenter fra Berg Eiendom.21. oktober 2021 skiftet Magneten navn til Alti Magneten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Alti Magneten på Facebook
Alti Magneten på Instagram
Globus Storsenter

Globus Storsenter var et kjøpesenter i Steinkjer. Senteret ble nedlagt som eget kjøpesenter da Amfi Steinkjer åpnet 15. september 2009. Amfi Steinkjer ble etablert som en utvidelse av de tidligere kjøpesentrene Globus storsenter og Amfi Zebra, som lå vegg i vegg. Globus Senteret hadde 45 butikker. Globus var i likhet med Amfi Zebra eid av Amfi Eiendom. 


== Eksterne lenker ==
Globus Storsenter