jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Platekompaniet

Platekompaniet er en norsk butikkjede som selger musikk, film og spill.


== Historikk ==
Kjeden ble etablert i 1992, da Richard Ona, Egil Dahl og Rolf Kristian Presthus tok over den gamle CD- og fotobutikken på Grønland T-banestasjon.Nye butikker ble etablert i Bogstadveien (1995) og Stortingsgaten (1997), før Platekompaniet åpnet butikker i Trondheim og Tromsø (1998). I 1999 åpnet Platekompaniet sin fjerde butikk på Byporten i Oslo, butikker på Torgallmenningen i Bergen og i Stavanger i 2000. Kristiansand, Strømmen, Sandvika og Oslo City fikk Platekompaniet-butikker i 2002. Oslo City var den første butikken som begynte å selge DVD, og ble raskt etablert som den største butikken i kjeden.
Butikken i Ski åpnet i 2003, Porsgrunn og Haugesund fulgte i 2004, før Vestkanten kjøpesenter i Bergen og Bergen Storsenter fikk hver sine butikker i 2006. I 2006 kom ny butikk i Tønsberg og slutten for Platekompaniet på Grønland. På dette tidspunktet hadde også spill blitt en del av utvalget etter at Oslo City startet med dette året før. I 2007 åpnet Platekompaniet butikker i Sandnes, Fredrikstad og Arendal, før Drammen og Jessheim fulgte i 2008 og City Syd i Trondheim og CC Vest i Oslo ble etablert i 2009. I 2010 åpnet Platekompaniet sin sjette butikk i Oslo på Storo Storsenter.
I 2011 ble butikken i Fredrikstad nedlagt. Per 2015 er butikker i Tromsø, Haugesund, Bergen (Vestkanten Storsenter og Bergen Storsenter), Arendal, Drammen og Lilleaker i Oslo også nedlagt. I juli 2019 ble det kjent at kjeden skal legge ned alle unntatt tre butikker. Våren 2020 ble butikken i Trondheim nedlagt, samt butikken i Torgallmenningen i Bergen sommeren samme år. Pr. 2021 er det kun én fysisk butikk igjen, i kjøpesenteret Oslo City.
Platekompaniet startet med netthandel høsten 2001 og i 2009 en egen avdeling for salg av digital musikk i MP3-format. I 2010 ble streamingtjenesten Wimp, hvor det også er mulig å kjøpe og laste ned MP3-filer, lansert i samarbeid med Aspiro og Telenor. Streamingtjenesten ble senere i 2015 kjøpt opp av Tidal. I mars samme år fikk usignerte band og artister muligheten til å selge musikken sin gjennom JUBA, en seksjon av Platekompaniets nettbutikk opprettet spesifikt for musikere uten platekontrakt.


== Priser og nominasjoner ==
Platekompaniet har vært nominert til Norsk videogramforenings pris «Årets kjøpefilmforhandler» hvert år siden den ble opprettet. Butikken på Oslo City har vunnet den tre ganger, Sandvika-avdelingen én. I 2002 ble Platekompaniet tildelt Norsk designråds utmerkelse for god design, og året etter mottok grunnleggerne Egil Dahl og Rolf Kristian Presthus prisen «Entrepreneurs of the Year, region east» fra den norske avdelingen av det internasjonale revisjonsselskapet Ernst & Young. Under spillbransjens Gullstikka-utdelinger for 2007 og 2008 vant Platekompaniets avdeling på Oslo City i kategorien «Årets butikk», etter å ha vært nominert i samme klasse også de to foregående årene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Platekompaniets nettbutikk
Gudbrand Bøhn

Gudbrand Bøhn (født 10. november 1839, død 18. januar 1906 i Kristiania) var en norsk fiolinist, konsertmester og pedagog opprinnelig fra Nes i Akershus.
Bøhn var sønn av fiolinisten Ole Gulbrandsen Bøhn (1803–82). Han ble 20. oktober 1870 gift i Christiania med skuespiller Alvilde Solberg.
Bøhn studerte fiolin hos Fredrik Ursin, Hubert Léonard og andre. Han debuterte i Christiania i 1860. Han var konsertmester ved Christiania Theater fra 1866 til teatret ble nedlagt i 1899. Bøhn ble en sentral skikkelse i hovedstadens kunstnermiljø, eksempelvis startet han sammen med andre musikere jevnlige kammermusikkarrangementer i byen. 
16. november 1867 i Kristiania urframførte Bøhn med Edvard Grieg på piano Griegs Fiolinsonate nr. 2 i G-dur opus 13.Bøhn var lenge landets ledende fiolinpedagog. Blant hans mest betydningsfulle studenter hører Christian Sinding, Sigurd Lie, Michael Flagstad, Harald Heide, William Farre og Johan Halvorsen.


== Referanser ==
Carl Hermann Bitter

Carl Hermann Bitter (1813–1885) var en tysk (prøyssisk) finansminister og musikkviter.


== Verk ==
Bitter var en stor musikkjenner og publiserte en rekke musikkskrifter, blant annet

Johann Sebastian Bach  (Berlin 1865, 2 Tle.; 2. Aufl. 1881, 4 Bde.); født Mozarts Don Juan und Glucks Iphigenia in Tauris (Berlin 1866);
Carl Philipp Emanuel Bach, Wilhelm Friedemann Bach und deren Brüder (Berlin 1868, 2 Bde.);
Über Gervinus' Händel und Shakespeare (Berlin 1869);
Beiträge zur Geschichte des Oratoriums (Berlin 1872);
Die Reform der Oper durch Gluck und Richard Wagners Kunstwerk der Zukunft (Braunschweig 1884).


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Carl Hermann Bitter i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) «Carl Hermann Bitter» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL).


== Referanser ==
Carl von Winterfeld

Carl Georg August Vivigens von Winterfeld (1784–1852) var en tysk musikkviter.


== Skrifter ==
Johannes Pierluigi von Palestrina (Breslau, 1832)
Johannes Gabrieli und sein Zeitalter (Berlin, 1834)
Dr. Martin Luthers deutsche geistliche Lieder (Leipzig, 1840)
Der evangelische Kirchengesang und sein Verhältniss zur Kunst des Tonsatzes (Leipzig, 1843–47)
Zur Geschichte heiliger Tonkunst (Leipzig, 1850–52)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bernhard Stockmann: Winterfeld, Carl Georg Vivigens von. I: Grove Dictionary of Music and Musicians|The New Grove Dictionary of Music and Musicians. 2. Opplag utgitt av Stanley Sadie. Macmillan, London 2001, ISBN 0-333-60800-3


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Carl von Winterfeld i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) «Carl von Winterfeld» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL).
Johannes Gabrieli und sein Zeitalter, Del 1 (pdf)
Johannes Gabrieli und sein Zeitalter, Del 2 (pdf)
Johannes Gabrieli und sein Zeitalter, Del 3 – notevedlegg (pdf)
Philipp Spitta (musikkviter)

Johann August Philipp Spitta (født 27. desember 1841 i Wechold ved Hoya, nå Hilgermissen, død 13. april 1894 i Berlin) var en tysk musikkhistoriker og musikkviter, mest kjent for sin Bach-biografi fra 1873.


== Verk ==
Johann Sebastian Bach, Biographie, Leipzig 1873–79, 2 Bind. (på engelsk: London 1884–1885, 1899)
Über J. S. Bach, Leipzig, 1879
Ein Lebensbild Robert Schumanns, Leipzig, 1882


=== Utgivelser ===
Dietrich Buxtehude: Orgelwerke (Leipzig, 1876–1877)
Heinrich Schütz: Sämtliche Werke (Leipzig, 1885–1894)
Fredrik II av Preussen: Musikalische Werke (Leipzig, 1889)


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Wolfgang Sandberger: «Spitta, Julius August Philipp.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 24, Duncker & Humblot, Berlin 2010, ISBN 978-3-428-11205-0, s. 710–712 (digitalisering).
(de) Max Seiffert: «Spitta, Philipp». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 54, Duncker & Humblot, Leipzig 1908, s. 415–418.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Philipp Spitta i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Tonsillektomi

Tonsillektomi er en operasjon der man fjerner de ekte mandlene. Operasjonen foregår i narkose og tar ca. 30 minutter. Inngrepet må ikke forveksles med Tonsillotomi, hvor bare deler av mandlene fjernes.


== Historikk ==
Tonsillektomi er et kirurgisk inngrep med en lang historie. De første registrerte skriftene som beskriver inngrepet ble gjort av Aulus Cornelius Celsus (25 e.Kr. – 50 e.Kr.). Han beskriver fjerning av mandlene ved bruk av neglene eller ved å bruke en sløv krok. Siden har inngrepet hatt varierende popularitet. I middelalderen ble inngrepet ikke utført, før det ble igjen innført i økende grad utover 1700 tallet. I 1828 introduserte legen Philip Syng Physick et redskap med lignende mekanismen som en giljotin, derav navnet mandel giljotin. Denne ble brukt frem til starten av 1900 tallet hvor den ble etter hvert erstattet med "dissection and snare" teknikken, som idag regnes som standard.


== Indikasjoner ==
De mest vanlige indikasjonene:

Tilbakevendende tonsillitt
Kronisk tonsillitt
Obstruktiv søvnapnè
Asymmetriske tonsiller (mistanke om kreft)
Kreft


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://nhi.no/foreldre-og-barn/barn/sykdommer/mandler-fjerning-av-9000.html?page=1
http://snl.no/.sml_artikkel/tonsillektomi
Bredalsholmen

Bredalsholmen er en holme i Kristiansands skjærgård, umiddelbart utenfor og landfast med Andøya i bydelen Vågsbygd. Området ble innlemmet i Kristiansand kommune i 1965 da byens grenser ble flyttet. Det skjedde ved at kommunene Oddernes, Tveit og Randesund ble innlemmet i Kristiansand.
Holmen har broforbindelse med Andøya som er ei større øy. Andøya har broforbindelse med fastlandet i Vågsbygd. Området er på byens vestside. Holmen er inngjerdet og stengt med port fordi det er et gammelt verkstedområde.
På verkstedområdet er det ei kai og ei tørrdokk, og også noen gamle verkstedbygg. Veteranskipene DS «Hestmanden» og  DS «Kysten» har vært til restaurering ved verftsanlegget Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter, som idag har status som Nasjonalt fartøyvernsenter. Bredalsholmen er norsk kompetansesenter for vedlikehold og reparasjon av gamle fartøyer og museumsskip.


== Eksterne lenker ==
Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter
Jian’ou

Jian'ou (kinesisk: 建瓯; pinyin: Jiàn'ōu) er et byfylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ble tidligere kalt Jianzhou (建州) eller Zhicheng (芝城) i riktig gamle dager. Det ligger under byprefekturet Nanping.
Befolkningen var på 511 816 innbyggere i 1999, det er blitt beregnet 517 000 innbyggere i 2007.


== Økonomi ==
Byfylket produserer metaller som jern, le kobber, bly, zink, og så videre.
De viktigste jordbruksprodukter er wūlóng chá («sort drage-te»), kastanjer, appelsiner, bambus og bambusskudd. Bambusskogene dekker 826,7 km².


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jian'ou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jianyang (Nanping)

Jianyang (kinesisk: 建阳; pinyin: Jiànyáng) er et byfylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Nanping.
Befolkningen var på 339 782 innbyggere i 1999, og selve byen Jianyang hadde 85 500 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Zhangping

Zhangping (kinesisk: 漳平; pinyin: Zhāngpíng) er et byfylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Longyan.
Befolkningen var på 272 589 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Lin’an (Hangzhou)

Lin'an (kinesisk: 临安区; pinyin: Lín'ān Qū) er et bydistrikt i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det er understilt den subprovinsielle by Hangzhou.
Befolkningen var på 511 183 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
Kongegravene fra Wuyueriket (Wuyueguo wangling, 吴越国王陵) fra De fem dynastiers og ti rikers tid, og Gongchenpagoden (Gongchen ta, 功臣塔), ble i 2001 oppført på  Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Wuyueguo wangling
Gongchen ta
Structures of Pagodas Arkivert 2. februar 2017 hos Wayback Machine.
Pinghu

Pinghu (kinesisk: 平湖; pinyin: Pínghú) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiaxing.
Befolkningen var på 480 702 innbyggere i 1999.


== Historie ==
Byen Zhapu i Pinghu fylke ble en travel og rik havneby da Qing-dynastiet gav den enerett til sjøhandel med Japan og Korea.Britene erobret Zhapu den 18. mai 1842 under Første opiumskrig.


== Kulturminner ==
Familien Mos herregård (Moshi zhuangyuan, 莫氏庄园) fra sent under Qing-dynastiet ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Administrative enheter ==
Byfylket består av tre subdistrikter og syv storkommuner:

Subdistriktet Danghu 当湖街道
Subdistriktet Zhongdai 钟埭街道
Subdistriktet Caoqiao 曹桥街道Storkommunen Zhapu 乍浦镇
Storkommunen Xindai 新埭镇
Storkommunen Xincang 新仓镇
Storkommunen Quantang 全塘镇
Storkommunen Huanggu 黄姑镇
Storkommunen Guangchen 广陈镇
Storkommunen Lindai 林埭镇


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider Arkivert 25. april 2021 hos Wayback Machine.
Zhejiang Pinghu Mo's manor
Haining

Haining (kinesisk: 海宁; pinyin: Hǎiníng - fra hai «hav» + ning «roe [roe ned]») er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiaxing.
Befolkningen var på 638 953 innbyggere i 1999.Fylket ligger inntil elven Qiantang i sør, og det besøkes gjerne av folk som vil se den dramatiske tidevannsbølgen som under visse springfloder skyller opp elven. Hangzhoubukten, som elven munner ut i, er slik beliggende og utformet at tidevannsflommen raser oppover elven med tidevannsbølger som i nedre løp kan være mellom 1,5 til 4,6 meter høye. 
Haining er ellers kjent for sin lærindustri.


== Administrative enheter ==
Haining har fire subdistrikter og åtte storkommuner:

Subdistriktet Xiashi (硖石街道);
Subdistriktet Haizhou (海洲街道);
Subdistriktet Haichang (海昌街道);
Subdistriktet Maqiao (马桥街道);
Storkommunen Xucun (许村镇);
Storkommunen Chang'an (长安镇);
Storkommunen Yanguan (盐官镇);
Storkommunen Xieqiao (斜桥镇);
Storkommunen Yuanhua (袁花镇);
Storkommunen Dingqiao (丁桥镇);
Storkommunen Huangwan (黄湾镇);
Storkommunen Zhouwangmiao (周王庙镇).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Tongxiang

Tongxiang (kinesisk: 桐乡; pinyin: Tóngxiāng) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiaxing.
Befolkningen var på 653 294 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Tongxiang består av tre subdistrikter, ni storkommuner og en kommune:

Subdistriktet Wutong (梧桐街道), regjeringssete;
Subdistriktet Fengming (凤鸣街道);
Subdistriktet Longxiang (龙翔街道);Storkommunen Puyuan (濮院镇);
Storkommunen Tudian (屠甸镇);
Storkommunen Gaoqiao (高桥镇);
Storkommunen Heshan (河山镇);
Storkommunen Wuzhen (乌镇镇);
Storkommunen Shimen (石门镇);
Storkommunen Dama (大麻镇);
Storkommunen Chongfu (崇福镇);
Storkommunen Zhouquan (洲泉镇);Kommunen Tongfu (同福乡).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Shengzhou

Shengzhou (kinesisk: 嵊州; pinyin: Shèngzhōu) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Shaoxing.
Befolkningen var på 738 116 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
De tradisjonelle bygninger i landsbyen Chongrencun (Chongren cun jianzhuqun, 崇仁村建筑群) og den tidligere bolig til økonomen Ma Yinchu (Ma Yinchu guju, 马寅初故居) står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Administrative enheter ==
Storkommuner (镇, zhen):

Sanjie (三界), Xiawang (下王), Pukou (浦口), Huangze (黄泽), Beizhang (北漳), Jinting (金庭), Jiangzhen (蒋镇), Cangyan (苍岩), Ganlin (甘霖), Boji (博济), Kaiyuan (开元), Changle (长乐), Shihuang (石璜), Furun (富润), Chongren (崇仁), Gulai (谷来), Xianyan (仙岩).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 104 løper gjennom byfylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Chongren cun jianzhuqun
Wenling

Wenling (kinesisk: 温岭; pinyin: Wēnlǐng) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Taizhou.
Befolkningen var på 1 132 807 innbyggere i 1999.Jiangxia tidevannskraftstasjon, en av verdens største av sitt slag, ligger i bykommunen.


== Kulturminner ==
Slusebruene over elven Xin He (Xin He zhaqiao qun, 新河闸桥群) – de fire broene Zhongzha 中闸, Cizha 糍闸, Beizha 北闸 og Xialuzha 下卢闸 – ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Administrative enheter ==
Subdistrikter:

Taiping (Tha-bin) 太平街道, Chengdong (Zhin-ton) 城東街道, Chengxi (Zhin-shi) 城西街道, Chengbei (Zhin-poh) 城北街道, Hengfeng (Wan-fon)  橫峰街道Storkommuner:

Daxi (Da-chi) 大溪鎮, Zeguo (Dzah-kuoh) 澤國鎮, Xinhe (Shin-ghou) 新河鎮, Ruoheng (Nioh-waon) 箬橫鎮, Songmen (Shion-men) 松門鎮, Wenqiao (Uen-jiau) 溫嶠鎮, Wugen (U-ken) 塢根鎮, Chengnan (Zhin-nae) 城南鎮, Shiqiaotou (Zhih-jiau-deu) 石橋頭鎮, Binhai (Pin-he) 濱海鎮, Shitang (Zhih-daon) 石塘鎮


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen går gjennom området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle hjemmesider
Xin He zhaqiao qun Arkivert 10. juli 2006 hos Wayback Machine.
Rui’an

Rui'an (kinesisk: 瑞安; pinyin: Ruì'ān) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Wenzhou.
Befolkningen var på 1 183 627 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
Yuhai-hallen (bibliotek) (Yuhai lou, 玉海楼), steintakgravene i Sør-Zhejiang (Zhenan shipengmu qun, 浙南石棚墓群), Shengjingshan-steinhallen (Shengjing shan shidian, 圣井山石殿) og den gamle Liji-medisinskolen (1885) (Liji yixue tang jiuzhi, 利济医学堂旧址) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Høyhastighetsjernbanen Wenzhou–Fuzhou-banen fører fjennom området.


=== Vei ===
Kinas riksvei 104 løper gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Yueqing

Yueqing (kinesisk: 乐清; pinyin: Yuèqīng) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Wenzhou.
Befolkningen var på 1 138 793 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
Nange-pailouen (Nange pailou qun, 南阁牌楼群) og Gao-klanens graver (Gaoshi jiazu mudi, 高氏家族墓地) er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen går gjennom området.


=== Vei ===
Kinas riksvei 104 løper gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Nange pailou qun
Gaoshi jiazu mudi
Xinmi

Xinmi (kinesisk: 新密; pinyin: Xīnmì) er et byfylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhengzhou.
Befolkningen var på 740 435 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
Han-gravene i Dahuting (Dahuting Han mu, 打虎亭汉墓) fra det østlige Han-dynastiet, den gamle befestede byen Guchengzhai (Guchengzhai chengzhi, 古城寨城址) og Xinzhai-funnstedet (Xinzhai yizhi 新砦遗址) står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Oxley Park (New South Wales)

Oxley Park er en bydel i Sydney, i staten New South Wales i Australia. Bydelen er den østligste delen av City of Penrith Local Government Area og en del av Greater Western Sydneyregionen. Oxley Park er lokalisert 43 kilometer vest for Sydney sentrum. Grensen for bydelen går ved Ropes Creek, Great Western Highway, Sydney Street og Western railway line.
Oxley Park har for det meste kun boliger, og er uten industriområder. Oxley Park er en av de eldste bydelene i området rundt St. Marys, med mange eldre hus på store tomter. Bydelen har flere sportsanlegg, St. Marys Gravlund (den nest største i City of Penrith) ligger i bydelen samt barneskolen Oxley Park Primary School.


== Historie ==
Oxley Park er oppkalt etter oppdageren John Oxley (1784–1828) som ble gitt 600 acre land i området i 1823. Tomten gikk fra  Queen Street, St. Marys østover til Ropes Creek og fra Great Western Highway til jernbanelinjen.


== Eksterne lenker ==
Penrith Local Suburb Profiles
Leping

Leping (kinesisk: 乐平; pinyin: Lèpíng) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Jingdezhen.
Befolkningen var på 750 869 innbyggere i 1999.


== Lopingium ==
Den geologiske perioden Lopingium fra permtiden har sitt navn etter fylket (det vil si etter en eldre transkribering av fylkesnavnet). Perioden begynte for ca 259,9 millioner år siden og varte til for ca 252,2 millioner år siden. Begrepet ble først brukt av Ferdinand von Richthofen i 1883, men i en annen betydning, og deretter Amadeus William Grabau, som brukte det i den betydning som er blitt stående.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Ruichang

Ruichang (kinesisk: 瑞昌; pinyin: Ruìchāng) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Jiujiang.
Befolkningen var på 415 859 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
Kopperverket i Tongling (Tongling tongkuang yizhi 铜岭铜矿遗址) fra perioden fra Shangdynastiet til Zhoudynastiet ble i 2001 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Tongling tongkuang yizhi
Dexing (Shangrao)

Dexing (kinesisk: 德兴; pinyin: Déxīng) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Shangrao.
Befolkningen var på 306 656 innbyggere i 1999.


== Referanser ==
Fengcheng (Yichun)

Fengcheng (kinesisk: 丰城; pinyin: Fēngchéng) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Yichun.
Befolkningen var på 1 194 733 innbyggere i 1999.Fengcheng ligger midt i et kullrikt område.


== Kulturminner ==
Porsellenovnen i Hongzhou (Hongzhou yao yizhi, 洪州窑遗址) ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider Arkivert 4. juli 2019 hos Wayback Machine.


== Litteratur ==
Zhang Wenhui 张文汇: Hongzhou yao 洪州窑 [Hongzhou-ovnen]. Shanghai: Wenhui Chubanshe 2002; ISBN 7-80531-879-4
Zhangshu

Zhangshu (kinesisk: 樟树; pinyin: Zhāngshù) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Yichun, ved elva Gan Jiang som er ei stor sideelv til Chang Jiang.
Befolkningen var på 534 919 innbyggere i 1999.20 km øst-nordøst for byen ligger Fengcheng kraftverk med hele 2.520 MW kapasitet.


== Kulturminner ==
Wucheng-funnstedet (Wucheng yizhi, 吴城遗址), det tidligere sete for den kommunistiske provinspartikomite for Fujian, Zhejiang og Jiangxi (Min Zhe Gan sheng-wei jiguan jiuzhi, 闽浙赣省委机关旧址), det neolittiske Zhuweicheng-funnstedet (Zhuweicheng yizhi, 筑卫城遗址), Fanchengdui-funnstedet (Fanchengdui yizhi, 樊城堆遗址) fra Fanchengduikulturen under sent neolittikum, og Mingshui-broen (Mingshui qiao, 鸣水桥),, står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Også Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Wucheng yizhi
Gongweicheng yizhi
Gongweicheng yizhi
Mingshui qiao