jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Herrene i Haven

Herrene i Haven er en norsk musikkgruppe med base i Tønsberg i Vestfold.
Bandet ble startet på 1980-tallet som Kjernefamilien, men skiftet senere navn til Herrene i Haven. De opprinnelige medlemmene Reidar Vinje Stensvold (vokal/gitar), Olaf Kamfjord (bass), Terje Johannesen (gitar/trompet) og Jon Kirkebø Rosslund (perkusjon) spiller fortsatt. Andrè Vrolijk (1960–2008) ble med i 2004 og deltok på Drar til sjøs som sanger og låtskriver. Rune Jensen (piano/keyboard) kom med i ensemblet høsten 2016.
Herrene i Haven komponerer musikk innen sjangrene folk, viser, pop og blues til sangtekster av forfatteren Stein Erik Lunde. På albumene Går i Terapi fra 2013 og Bare et pust fra 2017 bidrar også lyrikeren Gro Dahle med tekster.Bandet utgjorde prosjektet Ødeland Kvartal sammen med Malvina Wisløff på 1990-tallet. De ga ut plata 4 sanger av Bob Dylan i 1996 og opptrådte i flere år med oversatte sanger av Dylan. Herrene i Haven var dessuten bandet til Odd Børretzen i mange år, likeså for Lars Martin Myhre.


== Plateutgivelser ==

1996: 4 Sanger av Bob Dylan – (som Ødeland Kvartal)
1999: Det hender så mangt en sommernatt
2000: Sanger fra «Himmel og hav» (som Lunde/Johannesen)
2008: Drar til sjøs
2012: Hver morgen sola stiger, singel
2013: Går i terapi
2017: Bare et pust


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herrene i Haven – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Herrene i Havens presentasjonsside på Facebook
Ibrahim Wasif

Ibrahim Wasif (født 24. september 1912, død 17. mai 1975) var en egyptisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Wasif vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass i den nest tyngste klassen, lett tungvekt opp til 82,5 kg. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de tre foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen, Paris og Los Angeles. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Wasif løftet sammenlagt 360,0 kilo, 12,5 kilo mindre enn gullvinneren Louis Hostin fra Frankrike og fem kilo mindre enn tyskeren Eugen Deutsch som fikk sølv.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Bronse i vektløfting, lett tungvekt  Egypt


== Eksterne lenker ==
(en) Ibrahim Wasif – Olympics.com 
(en) Ibrahim Wasif – Olympedia 
(en) Ibrahim Wasif – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Filmåret 1898

Filmåret 1898 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1898.


== Hendelser ==
19. mai – Vitagraph blir grunnlagt i New York.
Birt Acres finner opp det første amatør formatet, Birtac, ved å splitte 35 mm film i to halvdeler på 17,5 mm.


== Årets filmer ==


=== A - G ===
The Ball Game


=== H - N ===
The Nearsighted School Teacher
Surrender of General Toral


=== O - U ===


=== V - Å ===


== Fødsler ==


== Avdøde ==
...


== Eksterne lenker ==
(en) 1898 in film – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Egypt under Sommer-OL 1928

Egypt under Sommer-OL 1928. 38 sportsutøvere fra Egypt deltok i fem sporter under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Egypt kom på syttendeplass med to- gull- en sølv og en bronsemedalje.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 1. november 2017 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Farid Simaika

Farid Simaika (født 12. juni 1907 i Alexandria, død 11. september 1943) var en egyptisk stuper som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam. 
Simaika vant to olympiske medaljer i stuping under OL 1928 i Amsterdam. Han kom på andreplass i tårnstup bak Pete Desjardins fra USA og i sviktstup ble han nummer tre bak de begge amerikanske stuperne Pete Desjardins og Michael Galitzen.
Simaika var pilot i US Air Force under andre verdenskrig. Han ble skutt ned over Makassar i Indonesia og drept av enten japanere eller hodejegere.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Sølv i stuping, tårnstup  Egypt
 1928  Amsterdam - Bronse i stuping, sviktstup  Egypt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Farid Simaika – Olympedia 
(en) Farid Simaika – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Farid Simaika – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Farid Simaika – Swimming Hall of Fame
Amund Svensson

Amund Svensson (født 21. april 1978), også kjent under artistnavnene Pzy-clone og Psy Coma, er en norsk gitarist og låtskriver. Han er mest kjent som gitaristen i industriell metal bandet The Kovenant, tidligere kjent som Covenant. Han har også vært gjest i bandet Troll på de to studioalbumene The Last Predators og Universal.
Albert Castelyns

Albert Castelyns (født 2. mai 1917) var en belgisk sportsutøver som deltok i både sommer- og vinter-OL, Sommer-OL 1936 i Berlin og Vinter-OL 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo. 
Castelyns vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo i OL 1936 i Berlin. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Tyskland. Det var 16 nasjoner som stilte med lag. Stoelen spilte fem kamper i vannpoloturnering i Berlin.
Han var også med i to vinter-OL, 1952 og 1956 og konkurrerte i bobsleigh. Hans beste plassering var en sjetteplass i toerbob i OL 1952 i Oslo. 


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Bronse i vannpolo,  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Castelyns – Olympics.com 
(en) Albert Castelyns – Olympic.org 
(en) Albert Castelyns – Olympedia 
(en) Albert Castelyns – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Albert Castelyns – databaseOlympics.com (arkivert)
Stefano Delle Chiaie

Stefano Delle Chiaie (født 13. september 1936 i Caserta i Italia, død 10. september 2019 i Roma, Italia) var en italiensk fascist som var involvert i Organizzazione Gladios spenningskapende strategi og Sør-Amerikas operasjon Condor. Chiaie var medlem av Ordine Nuovo og grunnleggeren av Avanguardia Nazionale. Han var også medlem av Propaganda Due og en nær venn av dens stormester Licio Gelli.
Stefano Chiae var blant aktørene i Yves Guérin-Séracs såkalte «Aginter Press» som ble grunnlagt i Portugal i 1965 av fascisten António de Oliveira Salazar. Den 8. desember 1970 deltok han i Junio Valerio Borgheses mislykkede forsøk på å gjennomføre et statskupp i Italia, hvoretter han flyktet til Francisco Francos Spania, i likhet med Vincenzo Vinciguerra. I Spania stiftet han bekjentskap med fremtidige medlemmer av dødsskvadronen Grupos Antiterroristas de Liberación.
Den 20. juni 1973 var Stefano Chiae delaktig i Ezeiza-massakren i Argentina. I 1975 samarbeidet han med Michael Townley, agent for Augusto Pinochets hemmelige politi Dirección de Inteligencia Nacional, i et mislykket drapsforsøk på den kristelig-demokratiske, Chilenske politikeren Bernardo Leighton. 
I 1976 deltok Chiae i terrorhandlinger i Montejurra i Spania, rettet mot Carlistene. Sammen med den tidligere nazisten og krigsforbryteren Klaus Barbie, var han delaktig i Luis García Meza Tejadas «kokain-kupp» i Bolivia i 1980. Etterforskningen som ble utført av den Spanske dommeren Baltasar Garzón, viser at Stefano Chiae på én og samme tid arbeidet for Argentinas antikommunistiske allianse, Augusto Pinochets hemmelige politi Dirección de Inteligencia Nacional og Hugo Banzers diktatur i Bolivia.I 1989 ble Stefano Chiae arrestert i Caracas i Venezuela, etter å ha flyktet fra Bolivia like etter at Hernán Siles Zuazo ble valgt til president den 10. oktober 1982.Delle Chiaie døde på et sykehus i Roma den 10. september 2019.


== Referanser ==
Les Têtes Brulées

Les Têtes Brulées var en verdenskjent popgruppe fra Kamerun som spilte bikutsimusikk. Navnet betyr svidde hoder på fransk. 
Gruppen ble startet i 1986 av sangeren Jean-Marie Ahanda og gitaristen Theodore Epeme, også kjent under artistnavnet Zansibar. Gruppens slo gjennom internasjonalt i 1990 med LP-platen Hot Heads, det første internasjonale bikutsi-albumet.Les Têtes Brulées turnerte i USA og en rekke land i Europa og Asia. Gruppen opptrådte bl.a. på TMV-festivalen i Trondheim i 1991.
Samleplaten Bikutsi Fever kom ut i 2000.


== Diskografi ==
Man no run (1988)
Ma Musique a Moi (1990), Bleu Caraibes
Hot Heads (1990), Shanachie Records
Bikutsi Rock (1992), Shanachie Records
Be happy (1995)
Bikutsi Fever (2000), Africa Fete
Essinga


== Eksterne lenker ==
(en) Les Têtes Brulées på Discogs 
(en) Les Têtes Brulées på MusicBrainz 
(en) Les Têtes Brulées på Songkick 
Video med Les Têtes Brulées.
WorldCat.
Discogs.
Knappetunnelen

Knappetunnelen er en veitunnel på fylkesvei 557 Ringvei Vest i Bergen. 


== Utbygging ==
Byggetrinn 1 som ble åpnet 10. september 2010 omfatter 2,6 km fra Dolvik under Søreide og Nordåsstraumen til Sandeide, samt arm til Straume. På denne strekningen under Nordåsstraumen krysser Knappetunnelen rett på innsiden av dagens bro og ligger 29 meter under havnivå, med minste fjelloverdekning på 13-15 meter. Vegdirektoratet har gitt dispensasjon for dette da normal overdekning på undersjøiske tunneler er på 50 meter.
Byggetrinn 2 omfattet nye 2,8 km videreføring nordover til Liavatnet med byggetid fra 1. kvartal 2011 til åpningen 12. november 2015. Tunnelens totallengde fra Dolvik til Liavatnet er ca. 6,4 km.


== Navnestrid ==
Statens vegvesen bad om Bergen kommunes uttalelse vedrørende valg av navn på den nye tunnelen, og vurderte fire navneforslag: Knappentunnelen, Bjørgetunnelen, Søreidetunnelen og Dolviktunnelen, hvorav førstnevnte ble  foreslått. Bergen kommune gav sin tilslutning til navnet Knappentunnelen.

Statens kartverk mottok deretter sterke innvendinger til skrivemåten av navnet fra Språkrådet – Stadnamntenesta på Vestlandet. I innvendingene fra Stadnamntenesta står det blant annet: I stadnamnsamlinga til Asbjørn Øye finn me «knappa, fjelle» og «knappa, sonne» i det området det her er snakk om, og i SSR finst Knappasundet og Knappatjørna som to vedtekne namneformer. Alle desse tre namna er tilliks med det aktuelle tunnelnamnet avleidde av namnet Knappen. I bygdemålet som rådde tidlegare i dette området, heiter det på same måten «ei knappanål» med a i mellomleddet. I bymålet og i talemålet som er dominerande i det aktuelle området i dag, blir det sagt «knappe-nål». Difor må det no vera like tilrådeleg å skriva Knappetunnelen som Knappatunnelen», mener Stadnamntenesta på Vestlandet. Knappentunnelen som Statens vegvesen foreslo, og byrådet gav sin tilslutning til, er derfor ikke å anbefale ifølge Stadnamntenesta. Statens kartverk Bergen, som har vedtaksretten for skrivemåten, vedtok da at tunnelen skulle lyde navnet Knappetunnelen.
Dette vakte en hissig debatt i lokalpressen.


== Finanisering ==
Knappetunnelen finansieres gjennom Bergensprogrammet.
Bergensprogrammet er et samarbeid mellom Hordaland fylkeskommune, Bergen kommune og Statens vegvesen. Ringveg vest er det høyest prioriterte vegtiltaket i Bergensprogrammet.


== Trafikkutvikling ==
Årsdøgntrafikken i tunnelen siden 2010.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Brosjyre om Bergensprogrammet
Bergen kommune Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Artikkel i Sydvesten
Knappe- eller Knappentunnelen? nrk.no (22.10.2010)


== Eksterne lenker ==
Oversikt over byggetrinn 2 og 3
Veikart
Shanachie Records

Shanachie Records er et New Jersey-basert plateselskap grunnlagt av Richard Nevins og Dan Collins.Selskapet ble startet i Canada i 1976. 
Ordet shanachie betyr historieforteller på irsk.


== Artister utgitt av Shanachie (utvalg) ==
Cheap Suit Serenaders
Country Joe McDonald
Stefan Grossman
David Lindley
The Mahotella Queens
Judy Mowatt
John Renbourn
Richard Shindell
The Skatalites
Steeleye Span
Les Têtes Brulées


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Shanachie Records – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Mahotella Queens

The Mahotella Queens er en sanggruppe fra Sør-Afrika som ble startet i 1964. 
The Mahotella Queens er kjent for sine klare tredjedels harmonier. Gruppen spiller en variant av township-musikk i mbaqanga-genren som den kaller for mgqashiyo.
Selv om flere av den opprinnelige besetningen fra 1960-tallet nå er døde er gruppen fortsatt aktiv. I dag består den av tre medlemmer: Hilda Tloubatla, Nobesuthu Mbadu og Mildred Mangxola.
Nobesuthu Mbadu døde i august 2021.
Mbaqanga

Mbaqanga er en musikkgenre som oppsto på 1960-tallet i Sør-Afrika.
Musikken har røtter i zulu-folkets musikktradisjoner.
Musikkstilen har blitt internasjonalt kjent bl.a. gjennom artister som Miriam Makeba og The Mahotella Queens. Den amerikanske musikeren Paul Simons album Graceland er inspirert av mbaqanga.
Bikutsi

Bikutsi er en musikkgenre som oppsto på 1940-tallet i området rundt byen Yaoundé i Kamerun. Musikken har røtter i Beti-Pahuin-folkegruppen sine musikktradisjoner.
Bikutsi har blitt internasjonalt kjent på slutten av 1980-tallet gjennom gruppen Les Têtes Brulées.
Mariann Grammofon

Mariann Grammofon AB (etablert 1972) er et svensk plateselskap for dansebandgrupper, herunder norske som Four Jets.
Det var drevet av Bert Karlsson og har i sin stall hatt storheter som
Fernandoz,
Christer Sjögren,
Flamingokvintetten,
Hans Martin,
Kikki Danielsson,
Lasse Stefanz,
Mats Bergmans,
Roland Cedermark
Streaplers og
Thorleifs.
Det ble solgt til Warner i juli 2006.


== Referanser ==
Sidsel Sidsærk

Sidsel Sidsærk og andre kjærringemner er en barnebok av den norske forfatteren Hans Aanrud, utgitt i 1903.
Handlingen er, som i de fleste av Aanruds bøker, lagt til et østnorsk bygdemiljø, likt hans hjemtrakter i Gausdal. Hovedpersonen Sidsel følges gjennom oppveksten som legdejente. Det meste av handlingen er knyttet til hennes første tjeneste, som gjeterjente, men fortellingen føres fram til hun blir konfirmert og som voksen kan ta jobb som budeie på gården Hoel. 
Aanrud skriver i allvitende tredjepersons synsvinkel og skildrer et bygdesamfunn med «harmonisk realisme», hvor storbønder viser en patriarkalsk omsorg og vennlighet, og hvor fattigbarn kan få rom og anledning til å utvikle seg. Forfatteren legger vekt på skildring av naturen, årsrytmen på gården og på sunne karakteregenskaper som arbeidsglede og pliktfølelse. En undertone av følsomhet kommer til syne i kapitlet der Sidsel og broren møtes halvannet år etter morens død.


== Referanser ==
Bekk Consulting

Bekk Consulting AS er et norsk IT-konsulentselskap med over 550 spesialister innen strategi, design og teknologi. De gjennomfører prosjekter for store private og offentlige virksomheter og har kontorer i Oslo og Trondheim. 90% av de ansatte har utdannelse på masternivå, og gjennomsnittsalder er ca. 32 år.Bekk Consulting ble etablert 1. april 2000, etter at flere medarbeidere i Cell Network, Andersen Consulting og 13 andre selskaper sluttet i sine respektive firmaer for å starte eget. Selskapet hadde fra starten ca. 25 ansatte. De ansatte i Bekk har vært deleiere helt frem til juli 2010. Selskapet ble i september 2007 delvis kjøpt opp av ErgoGroup og er nå heleid av TietoEVRY.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bekk Consultings hjemmeside
Bekk Fagblogg
Ungdomslaget Ny Von

For idrettslaget med samme navn, se Ny VonUngdomslaget Ny Von var ei visegruppe fra Tromsø som ga ut LP-plata Ungdomslaget Ny Von i 1978. En av de mest kjente sangen på plata er «Sluttsang» («Ellinors vise») som i 2014 kom på 8.-plass i kåringa «Nye Takters nasjonalsanger».Gruppa besto av Marit Mathiesen (vokal), Jan Henrik Henriksen (gitar), Ragnar Olsen (gitar, torader), Arvid Esperø (bass) og Svein Nymo (fiolin).


== Utgivelser ==
Ungdomslaget Ny Von (MAI, 1978)
YouTube: Sluttsang
YouTube: Infløttar / Utfløttarrock


== Referanser ==
Song og Spelkorlaget av 8. mars & Søn

Song og Spelkorlaget av 8. mars & Søn (som regel kun omtalt som Song og Spelkorlaget) er et Stavanger-basert kor som ble stiftet den 8. mars 1984. Det var en voksen guttegjeng som ønsket seg en hobby, som et alternativ til fruenes syforening. 
Med sin utradisjonelle musikalske profil og humørfylte konserter ble koret ble snart en hit i hele Stavanger-regionen. Erik Lindboe var musikalsk leder i 30 år og fra august 2014 overtok Knut Nøst denne rollen.
Song og Spelkorlaget har etter hvert opparbeidet seg et stort publikum og nettverk, og korets sosiale profil har bidratt til populariteten. I samarbeid med Lions Club Stavanger har koret arrangert «Syng med oss» i Stavanger Konserthus hvert år siden 1984, hvert år med stappfullt hus. Overskuddet fra Syng med oss, samt overskudd fra tre CD-utgivelser har gått til div. humanitære organisasjoner i Stavanger-regionen. Spelkorlagets siste CD Rett fra Drøvelen ble lansert våren 2010.
Song og Spelkorlaget er hyppig benyttet som underholdningsinnslag både i offentlige virksomheter og i næringslivet forøvrig. Koret har deltatt i tv-sendinger på NRK og TV 2, samt på lokaltv og i radio. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Erik Andreas Thomle (senior)

Erik (Erich) Andreas Thomle (senior, født 13. september 1782 i Arendal, død 23. januar 1848 i Christiania (Oslo)) var grosserer.
E. Andreas Thomle var sønn av Erik Iversson Thomle fra Tomle i Nordsinni, Nordre Land, og Anna Sophie Colstrup fra Sjælland. Han ble gift i København med Mette Marie Binneballe (født i København 28. november 1788, død i Christiania 27. februar 1878), datter av skipsfører Rasmus Binneballe og Johanne Steensen.
E. Andreas Thomle møtte som stortingsrepresentant for Arendal by i årene  1824,  1827-1828 og  1830, og oppgis da å være handelsmann, skipsreder og verftseier.


== Se også ==
Erik Andreas Thomle (junior).


== Referanser ==


== Kilder ==
E. A. Thomle 1913. Familien Thomle. W. C. Fabritius, Kristiania.


== Eksterne lenker ==
(no) Erik Andreas Thomle hos Norsk senter for forskningsdata
Paradise Bay

Paradise Bay (også kalt Paradise Harbour) er en bukt på Den antarktiske halvøy som er flittig benyttet som havn av cruiseskip. Bukta er omgitt av høye fjell og kalvende isbreer.
5. desember 2005 møttes for første gang to Hurtigruteskip på den sørlige halvkule, da MS «Nordnorge» og MS «Nordkapp» anløp Paradise Bay.Det ligger to forskningsstasjoner her, Almirante Brown (Argentina) og Gonzáles Videla (Chile). En minnestein etter Jostein Helgestad som omkom på Monica Kristensen Solås' tredje sydpolsekspedisjon i 1993 er reist nær den argentinske stasjonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paradise Bay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Japans riksvåpen

Japans riksvåpen er egentlig Japans keisers segl i den heraldiske Mon-tradisjonen (japansk : 菊の御紋 Kiku No Gomon). 
Symbolet er en gul eller oransje krysantemum, streket opp med svart eller rødt. En sirkulær sentralmynt er omgitt av et regelmessig sett av seksten kronblader. Et bakenforliggende sett av seksten kronblader stikker fram og er synlig mot kanten av blomsten.
Japansk lov har ingen egentlig  bestemmelse om riksvåpen, men inneholder strafferett ved misbruk av keiserens segl.


== Historisk utvikling ==
Seglet har symbolisert keiserverdigheten siden Kamakuraperioden, og første gang brukt av keiser Go-Toba (1180–1239).
Under Meiji-forfatningen var det forbeholdt keiseren å benytte seglet, en krysantemum med 16 kronblader og 16 spisser av ytterligere en rad kronblader synlig bak den øverste raden. Hvert medlem av den keiserlige familie brukte en modifisert utgave til eget bruk. Shinto-templer viser enten det keiserlige seglet eller har tatt deler av seglet inn i sitt eget emblem.
Da keiser Go-Daigo, etter å ha forsøkt å bryte shogunatets makt, ble sendt i eksil 1333, antok han som segl en krysantemum med sytten kronblader for å markere skillet mot etterfølgeren, keiser Kōgon, som beholdt den keiserlige sekstenbladers mon.
Andre medlemmer av den keiserlige familie bruker versjoner med fjorten enkle kronblad. En form med 16 enkle kronblad er i bruk for medlemmer av Japans riksdag, ordener som krysantemumsordenen, pass o.a. Det keiserlige segl er også brukt på den keiserlige familiens flagg.


== Referanser ==
Finlands Antarktisforskningsprogram

Finlands Antarktisforskningsprogram (FINNARP) organiserer Finlands forskningsekspedisjoner til Antarktis, forestår vedlikehold av forskningsstasjonen Aboa i Dronning Maud Land og koordinerer internasjonalt samarbeid. Havsforskninsinstituttet har ansvar for logistikkfinansieringen, mens Finlands Akademi er hovedansvarlig for prosjektfinansiering.
FINNARP tilrettelegger også for forskningsprojekt ved andre lands forskningsstasjoner ved behov. FINNARP er dessuten ansvarig for antarktisekspedisjonenes reisekostnader, transport, helsetilsyn, feltopplæring, bekledning og kost. De nordiske landene har avtale om felles transporter till Antarktis, og Finland, Sverige og Norge står ansvarlig for transportene på rundgang.


== Eksterne lenker ==
Antarktis. Östersjöportalen
Fijitrefrosk

Fijitreforsken er en liten, uanselig froskeart som bare finnes på Fiji. Det er en av de få artene der både hannen og hunnen kvekker.
Fijifrosken gjennomgår direkte utvikling i egget, uten rumpetrollstadie. Dette setter dem i stand til å utnytte vannsamlinger som er for små for at rumpetroll skal kunne utvikle seg der. Fijitrefrosken er den eneste av de ekte froskene som gjør dette. Det samme fenomenet finnes hos slekten Eleutherodactylus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fijitrefrosk i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fijitrefrosk hos ITIS 
(en) Fijitrefrosk hos NCBI 
(en) Kategori:Cornufer vitiensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cornufer vitiensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Mon (symbol)

Mon (紋, Mon)(flertall mon), eller monshō (紋章, monshō), mondokoro (紋所, mondokoro), kamon (家紋, kamon), er japanske heraldiske symboler. Mon kan betegne hvilket som helst symbol, mens kamon og mondokoro spesifikt angir familiesymboler.
Kamon (ka-mon) betyr merke eller kjennetegn for en familie. Bruken av kamonmerker begynte blant japansk adel omkring det 12. århundre for å markere familietilhørighet. Senere ble de også brukt av samuraier. I dag er den viktigste bruken på kimonor og ved begravelser. 
Som i vestlig heraldikk var mon opprinnelig symboler brukt av krigere og aristokrati bl.a. på drakter og annet krigerutstyr. Tradisjonelle festdrakter er vanligvis dekorert med mon-merke. Vanlige folk uten adelstilknytning brukte ofte mon-symbolet for føydalherren eller organisasjonen de tilhørte. Bruken var likevel ikke strengt regulert, men mer basert på kutyme. Bare mon båret av herskerne som Tokugawa-klanens stokkroser eller keiserens krysantemum, var beskyttet ved lov.
Flere mon brukes i dag som varemerker og firmakjennetegn for japanske bedrifter, f.eks. Mitsubishi.
Noen mon har en form som er brukt i kjennetegn og andre merker i mange land gjennom historien, bl.a. geometriske former som firkanter, romber, trekanter, trikvetra, striper, sirkler og kryss. Lignende figurer ses bl.a. i bumerker fra Norge og andre land. 


== Eksempler ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Litteratur ==
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Carl-Alexander von Volborth: Heraldry - Customs, Rules and Styles, Dorset 1981
Appelsinhaugen

Appelsinhaugen eller Appelsinhaugene er en åsrygg (458 moh) vest for Kobberhaugen i Nordmarka.


== Turmål ==
Flere stier og løyper mellom Tryvann og Kikutstua passerer rett forbi åsryggen og stedet har vært et yndet turmål i lang tid.


== Navnet ==
Stedets navn har ikke tilknytning til stedets utseende eller bofast folk. Navnet skal stamme fra den gang pionerene fra skiklubbene i Kristiania tok seg helt inn hit, belønnet seg med en appelsin og slengte fra seg skallet i snøen.


== Litteratur ==
I boken Jokeren av Lars Saabye Christensen skal romanens antihelt har gravet ned en skatt i nærheten av Appelsinhaugene - 200 000 kroner som er utbytte fra et ran.


== Referanser ==