jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Poljany

Poljany (russ.: Поляны, svensk: Nykyrka, finsk: Uusikirkko) er et tettsted i Vyborg rajon i Leningrad oblast i Russland. Tettstedet ligger på Det karelske nes. Navnet Poljany ble tildelt i 1949.
Før 1944 var Nykyrka en finsk kommune i Viborgs län. Kommunen hadde 11 110 innbyggere i 1939.
Mikael Agricola døde i Nykyrka på hjemreise fra Moskva i 1557.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Nykyrka i Nordisk familjebok, bind 20, spalte 230, 1914
Kart over Nykyrka
Sardar Sarovar-demningen

Sardar Sarovar-demningen er en av flere prosjekterte demninger med vannkraftverk og irrigasjonsformål i elva Narmada, i delstaten Gujarat. Regulering av Narmada-elven ble diskutert allerede i 1940, men ikke prosjektert før i 1979 som følge av langvarig uenighet mellom delstatene Gujarat og Madhya Pradesh. Anlegget er under bygging, og installert vannkraftkapasitet blir 1 450 MW, fordelt på 1 200 MW i et kraftverk i selve elveløpet, og 250 MW i et kraftverk plassert i enden av en irrigasjonskanal. Sistnevnte kraftanlegg vil ligge på grensen mellom Gujarat og Rajasthan, 458 km fra selve dammen.
Sardar Sarvoar-demningen er en gravitasjonsdam i betong, og blir 1 210 meter lang og 163 meter høy. Det blir Indias tredje høyeste betong-gravitasjonsdam. Avrenningen fra anlegget blir på inntil 85 949 m³/sek, som blir blant de høyeste avrenningspotensialene i verden. Det skal i alt anlegges 16 kanaler tilknyttet dammen, som skal gi vann til 18 000 km² av de tørre jordbruksområdene i Gujarat og Rajasthan. Videre utnyttes reservoaret til industrielt fiske.
Kraften fra vannkraftanleggene deles mellom delstatene Madhya Pradesh, Maharashtra og Gujarat etter fordelingsnøkkelen 57-27-16.


== Protester ==
Det har vært sterke protester mot utbyggingen, som gir en oversvømming som førte til flytting av minst 205 000 personer ved det som blir reservoaret, mens 157 000 personer som bor ved kanalene må flytte. Særlig elvefiske har blitt truet eller ødelagt. Sterke protester i 2008 førte til at en ytterligere økning i damhøyden ble kansellert.
Reservoaret blir 214 km langt og inntil 16 km bredt, men i gjennomsnitt bare 1,77 km bredt. Vannstanden blir oppdemmet 110,6 – 140 meter, avhengig av fyllingsgrad. Arealet på den kunstige sjøen blir 377 km². Reservoaret vil berøre dyrkningsarealet i 193 landsbyer i Madhya Pradesh, 33 landsbyer i Maharashtra og 19 landsbyer i Gujarat, mens 3 landsbyer (i Gujarat) blir direkte oversvømmet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sardar Sarovar Dam.org – offisiell hjemmeside.
Monique Hennagan

Monique Hennagan (født 26. mai 1976 i Columbia, South Carolina) er en amerikansk friidrettsutøver (sprinter).
Hennagan deltok i innendørs-VM 1999 der hun var med på det amerikanske stafettlaget som tok bronse på 4 x 400 meter. Året etter deltok hun på 400 meter under OL 2000 i Sydney, men ble utslått i forsøkene. I det samme mesterskapet var hun med på å vinne 4 x 400 m stafett, sammen med Jearl Miles-Clark, Marion Jones og LaTasha Colander. Laget ble imidlertid fratatt medaljene i 2008, etter at Jones hadde innrømmet misbruk av doping.
Hennagan deltok i VM 2001 i Edmonton, men ble igjen utslått på et tidlig stadium. Ved innendørs-VM 2003 var hun igjen med på å ta bronse på 4 x 400 meter stafett.
I OL 2004 i Athen kom hun på fjerdeplass på 400 meter på tiden 49,97. I tillegg var hun med på å vinne stafetten, sammen med DeeDee Trotter, Monique Henderson og Sanya Richards.


== Personlige rekorder ==
100 meter – 11,26
200 meter – 22,87
400 meter – 49,56


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Monique Hennagan – Olympedia 
(en) Monique Hennagan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Monique Hennagan – USAs olympiske komité 
(en) Monique Hennagan – World Athletics 
(en) Monique Hennagan – Track and Field Statistics
Ivan Gubijan

Ivan Gubijan (født 23. september 1923, død 4. januar 2009 i Beograd) var en jugoslavisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Gubijan vant en olympiske sølvmedalje under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i sleggekast med et kast på 54,27 meter bak Imre Németh fra Ungarn som vant med 56,07 som var ny olympisk rekord.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i friidrett, sleggekast


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ivan Gubijan – Olympics.com 
(en) Ivan Gubijan – Olympic.org 
(en) Ivan Gubijan – Olympedia 
(en) Ivan Gubijan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ivan Gubijan – Track and Field Statistics
Priscilla Lopes-Schliep

Priscilla Lopes-Schliep (født 26. august 1982) er en canadisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
Lopes-Schliep deltok i OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøkene på 100 meter hekk. Hun kom heller ikke til finalen i VM 2005 eller 2007. Det gikk bedre under OL 2008 i Beijing, der hun uventet tok bronse.
I VM 2009 var hun blant gullfavorittene. Hun tok sølv bak Brigitte Foster-Hylton, på tiden 12,51. Også ved VM i friidrett innendørs 2010 fikk hun medalje, denne gang bronse på 60 meter hekk med tiden 7,87. LoLo Jones vant gull, foran Perdita Felicien. Samme år vant hun 100 meter hekk sammenlagt ved Diamond League 2010. 
Hun fødte barn i september 2011, men begynte å konkurrere igjen i februar 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Priscilla Lopes-Schliep – Olympics.com 
(en) Priscilla Lopes-Schliep – Olympic.org 
(en) Priscilla Lopes-Schliep – Olympedia 
(en) Priscilla Lopes-Schliep – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Priscilla Lopes-Schliep – Canadian Olympic Committee 
(en) Priscilla Lopes-Schliep – World Athletics 
(en) Priscilla Lopes-Schliep – Diamond League 
(en) Priscilla Lopes-Schliep – Track and Field Statistics
Collettgården

Collettgården var den vanlige betegnelsen på en gammel bygård med adresse Kirkegata 15 i Christiania, revet i 1939 og flyttet til Norsk Folkemuseum på Bygdøy. Gården ble senere også kalt «Cappelengården» fordi den i tiden 1843-1939 var eid av medlemmer av den såkalte forlagsgrenen av slekten Cappelen. Norsk Folkemuseum innførte etter 2000 nydannelsen «Collett- og Cappelengården».
Den eldste delen av anlegget var fløyen i to etasjer på hjørnet av Tollbugata, oppført før midten av 1600-tallet. Den hadde et bratt tak avsluttet med gavl mot Kirkegata. Taket ble omgjort til valmtak på 1700-tallet, antagelig i forbindelse med en reparasjon etter krigsskader som oppsto under Karl XIIs beleiring av Akershus festning i 1716. På langsiden som vendte mot Tollbugata, hadde huset et karnapp. Hovedbygningen fikk sin endelige form omkring 1760, da fløyen mot Kirkegata ble forlenget og påbygget til to etasjer. Samtidig fikk fasaden midtstilt inngangsparti og frontispis (midtgavl) i barokk stil. 
Hovedbygningen hadde i tillegg til de to fløyene vendt mot gatene også sidefløyer som omsluttet en gårdsplass omgitt av svalganger. Bak dette firefløydede anlegget fantes enda en gårdsplass inne i kvartalet, omgitt av driftsbygninger knyttet til eiernes næring. Disse bakbygningene ble ikke tatt med ved flyttingen til Folkemuseet.  
Gården ble i 1703 kjøpt av trelasthandler James Collett, innvandret fra England i 1683, stamfar til den norske familien Collett. Gården tilhørte hans etterkommere i 125 år til 1828. Fra 1843 drev Cappelen-familien bokhandel og forlag i gården. Den var fredet som kulturminne, men ble likevel revet i 1939 da forlagets nye forretningsgård skulle oppføres. Hovedbygningen med tilstøtende sidefløyer ble demontert og flyttet til Norsk Folkemuseum, hvor den etter 25 års lagring ble gjenreist fra 1963 til 1982, men den er ennå ikke helt ferdig innredet.


== Kulturminne ==
Collettgården er et kulturminne og har nummer 120721 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Collettgården – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norsk Folkemuseum om Collettgården
Epanastatikos Laikos Agonas

Epanastatikos Laikos Agonas (Επαναστατικός Λαϊκός Αγώνας, «Revolusjonær Folkelig Kamp») eller Epanastatiki Pyrines (Επαναστατικοί Πυρήνες, «Revolusjonære Kjerner») er en revolusjonær organisasjon som holder til i Hellas og ble dannet i 1995. Gruppen antas å ha svært få medlemmer og har høyst sannsynlig ikke vært ansvarlig for et eneste terrorangrep siden 2000. Organisasjonen er kun ansvarlig for én persons død.
Organisasjonen blir sett på som en terrorgruppe av US State Department og EUs felles utenriks-og sikkerhetspolitikk.
Barkholt

Barkholt er den tekniske betegnelsen på en hudplanke som er tykkere enn de tilliggende plankene i et sjøfartøys bordkledning på skroget. Hudplanken er gjerne plassert i fribordet der skipet er bredest i tverrsnittet, og har eksistert siden antikken for over 2000 år siden. 
En av de første bevisene på bruk av barkholt som forsterkning av skroget, er sett på en vase fra 500-tallet f.Kr som viser et lite gresk handelsskip. Barkholtet fungerer dels som sliteflate når fartøyet ligger fortøyd mot kai eller bolverk. Det første arkeologiske beviset på dette er fra Kyrenia-vraket som har blitt datert til ca. 300 f.Kr. På den intakte bordkledningen var den tolvte bordgangen et barkholt over dobbelt så tykk som gjennomsnittet.
Balkholtet kom med kravellbyggingen til Skandinavia, deriblant Norge. Betegnelsen ble benyttet for én eller en rad kraftige planker eller bjelker brukt som ytterkledning på skipssiden, rett ut for eller like under et dekk. I norske kilder finner man både enkelte og dobbelte barkholt, som trolig går på den aktuelle tykkelsen. I den dansk-norske trelastforordningen av den 2. september 1628 var det forholdsbestemt på 6-8 tommer i tykkelse og 15 tommer i bredde på et barkholt.
Insomniac

Insomniac er det fjerde studioalbumet til det amerikanske punk rock bandet Green Day lansert 10. oktober 1995. Insomniac var oppfølgeralbumet til Green Days store suksessalbum Dookie fra året før. Men Insomniac solgte ikke på langt nær like mye som sin forgjenger. Dette mye fordi albumet inneholdt mye mørkere og tyngre punk enn forgjengeren.


== Bakgrunn ==
Insomniac ble møtt med gode skussmål da den ble lansert høsten 1995. Rolling Stone ga dem f.eks. 4 av 5 stjerner sammen med følgende kommentar: «In punk, the good stuff actually unfolds and gains meaning as you listen without sacrificing any of its electric, haywire immediacy. And Green Day are as good as this stuff gets.»Før de bestemte seg for navnet Insomniac, hadde de egentlig tenkt å bruke Tight Wad Hill (etter det trettende sporet på albumet) som navn på albumet. Men da de besøkte collegekunstneren Winston Smith som skulle utforme coveret til albumet, spurte Billie Joe han hvordan han fikk til alle de små detaljene på så kort tid. Winston Smith svarte: «It's easy for me. I am an insomniac.»


== Sporliste ==
«Armatage Shanks» – 2:17
«Brat» – 1:43
«Stuck with Me» – 2:16
«Geek Stink Breath» – 2:15
«No Pride» – 2:20
«Bab's Uvula Who?» – 2:07
«86» – 2:48
«Panic Song» – 3:38
«Stuart and the Ave» – 2:04
«Brain Stew» – 3:13
«Jaded» – 1:30
«Westbound Sign» – 2:13
«Tight Wad Hill» – 2:01
«Walking Contradiction» – 2:31


=== Singler ===
Det ble utgitt 4 singler fra albumet: Geek Stink Breath, Stuck with Me (begge i 1995), Brain Stew/Jaded og Walking Contradiction (2 siste utgitt i 1996).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Insomniac på Discogs 
(en) Insomniac på MusicBrainz 
(en) Insomniac på Spotify 
(en) Insomniac på AllMusic
Sylvia Jebiwott Kibet

Sylvia Jebiwott Kibet (født 28. mars 1984) er en kenyansk langdistanseløper.
Hun vant bronse på 5000 meter ved Afrikamesterskapet i friidrett 2006, og kom på femteplass på 3000 meter ved IAAF World Athletics Final 2006. I 2007 vant hun bronse på 5000 meter ved Panafrikanske leker, der Meseret Defar vant. Samme år vant hun bronse ved de panafrikanske leker og fikk fjerdeplass under VM i friidrett. Ved World Athletics Final kom hun på femteplass på 3000 meter og andreplass på 5000 meter. I 2008 kom hun på fjerdeplass under VM i friidrett innendørs med ny kenyansk innendørsrekord på 8.41,82.
Kibet er fra Kapchorwa i Nandi-distriktet. Hennes eldre søster, Hilda Kibet, og deres kusine, Lornah Kiplagat, er også løpere, begge disse representerer Nederland.


== Meritter ==


== Personlige rekorder ==
1500 meter – 4.08,57 min (2009), innendørs – 4.07,46 min (2008)
3000 meter – 8.40,09 min (2006), innendørs – 8.41,82 min (2008)
5000 meter – 14.37,77 min (2009)
10000 meter – 30.47,20 min (2009)
Halvmaraton – 1.09:51 timer (2009)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sylvia Jebiwott Kibet – Olympedia 
(en) Sylvia Jebiwott Kibet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sylvia Jebiwott Kibet – Commonwealth Games Federation 
(en) Sylvia Jebiwott Kibet – World Athletics 
(en) Sylvia Jebiwott Kibet – Diamond League 
(en) Sylvia Jebiwott Kibet – Track and Field Statistics
Pravdino

Pravdino (russ.: Правдино, finsk: Muolaa, eldre svensk: Mola) er et tettsted i Vyborg rajon i Leningrad oblast, Russland. Tettstedet ligger på Det karelske nes. Navnet Pravdino ble tildelt i 1948.

Før 1944 var Muolaa en finsk kommune i Viborgs län. Kommunen hadde 11 959 innbyggere i 1939.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Muolaa i Nordisk familjebok, bind 18, spalte 808, 1913
Kart over Muolaa
John Kibowen

John Kibowen (født 21. april 1969 i Changach) er en kenyansk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte i mellomdistanseløp og terrengløp.
Kibowen fikk sitt gjennombrudd da han to ganger, i 1998 og 2000 vant VM-gull i terrengløp. Han deltok ved VM 2001 der han løp 5 000 meter og endte på tredjeplass. Han deltok også ved VM 2003 der han kom på fjerdeplass. ved både Sommer-OL 2004 og VM 2005 endte han på sjetteplass.


== Personlige rekorder ==
5 000 meter – 12.54,07


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Kibowen – Olympics.com 
(en) John Kibowen – Olympic.org 
(en) John Kibowen – Olympedia 
(en) John Kibowen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Kibowen – Commonwealth Games Federation 
(en) John Kibowen – World Athletics 
(en) John Kibowen – Track and Field Statistics
Fjell i Østfold

Dette er en liste over de 24 høyeste åsene i Østfold med primærfaktor på minst 50 meter, samt øvrige kommunetopper. 


== Kilder ==
«Høyeste fjelltopp i hver kommune». Kartverket. Besøkt 27. juni 2017. 
«Norgeskart». Kartverket. Besøkt 3. april 2016. 
Toppomania.info som har benyttet følgende kilder:
Norge 1:50 000-kart
Kunnskapsforlagets Store Norgesatlas.
Behningiidae

Behningiidae er en familiegruppe av døgnfluene. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve), de voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge.


== Utseende ==
Nymfene har et ganske uvanlig utseende. Hodet er stort og bredt, med ganske små, runde fasettøyne og temmelig kraftige antenner. Mandiblene mangler tenner, dette skiller dem fra andre Ephemeroidea. Thorax er kort og bred. Frambeina er korte og spinkle, mellom- og bakbeina er omdannet for å verne om trakégjellene, som sitter på undersiden av bakkroppen. Vingeknoppene er korte og trekantede. Bakkroppen er kjegleformet, med hårdusker på sidene. De voksne insektene utmerker seg blant annet ved at beina er uvanlig tynne og svake.


== Levevis ==
Nymfene lever på sandbunn i elver. De er rovdyr som graver i sanden.


== Systematisk inndeling ==

Orden døgnfluer (Ephemeroptera)
Overfamilie Ephemeroidea
Familie Behningiidae Tshernova, 1938
Archaeobehningia edmundsi Tshernova, 1977 – fossil art fra jura-tiden
Slekten Behningia Lestage, 1930
Behningia baei McCafferty & Jacobus, 2006 – Thailand
Behningia lestagei Motas & Bacesco, 1937
Behningia tshernovae Edmunds & Traver, 1959 – usikkert om denne bør regnes som en egen art
Behningia ulmeri Lestage, 1930 – eneste art i Europa
Slekten Dolania Edmunds & Traver, 1959 – Nord-Amerika
Dolania americana Edmunds & Traver, 1959
Slekten Protobehningia Tshernova, 1960
Protobehningia asiatica Tshernova, 1960 – Amur-området
Protobehningia merga Peters & Gillies, 1991 – Thailand


== Kilder ==
Hubbard, M.D. (1994) The mayfly family Behningiidae (Ephemeroptera: Ephemeroidea): keys to the recent species with a catalog of the family. Great Lakes Entomologist 27: 161-168. [1]
McCafferty, W.P. og Jacobus, L.M. (2006) A new Oriental species of Behningia Lestage (Ephemeroptera: Behningiidae). Journal of Insect Science 6: 47. [2]
Puthz, V. (1978) Ephemeroptera.  Limnofauna Europaea, J. Illies (ed.). Fischer Verlag, Stuttgart. side 256 – 263.
Tshernova, O.A. og Baikova, O.Ya. (1960) On a new genus of may-flies (Ephemeroptera, Behningiidae). Entomological Review 39: 272-276. [3]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Behningiidae i Encyclopedia of Life 
(en) Behningiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Behningiidae hos Fauna Europaea 
(en) Behningiidae hos Fossilworks 
(en) Behningiidae hos ITIS 
(en) Behningiidae hos NCBI 
(en) Kategori:Ephemeridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Behningiidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tegning av en nymfe
Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
Schandorffs plass

Schandorffs plass er en plass på Hammersborg i Oslo, åpnet som plass med parkanlegg 21. september 2009.  Anlegget er tegnet av landskapsarkitektene Østengen og Bergo AS. Plassen het tidligere Schandorffs gate.


== Beliggenhet og utforming ==
Plassen ligger inntil Trefoldighetskirken på nordsiden av denne, mellom Akersgata og starten på Fredensborgveien. Mot øst ligger arkaden til Deichmans gamle hovedbibliotek 1933–2019 og Krist kirkegård, mot vest, over Akersgata, Keysers gate.
På plassen står Nic Schiølls statue av «Grønlands apostel», Hans Egede, støpt i bronse og avduket i 1965.Schandorffs plass ble etablert i 2009, ved at Høegh Eiendom, som i 2005 kjøpte eiendommene Akersgata 64, 68 og 73 nord for plassen, bekostet det meste av opparbeidelse med parkanlegg. Plassen ligger i en helling mot vest, og har fått gangbaner som slynger seg opp til Fredensborgveien, slik at den er tilgjengelig for barnevogner og rullestoler. Under plassen er det i 2009 bygget parkeringsanlegg.


== Historie ==
Før 1864 ble gaten kalt Kirkegårdsgangen. Navneskiftet i 2009 fra gate til plass skjedde ved vedtak i bydelsutvalget i bydel St. Hanshaugen, som også skal drifte parken etter overleveringen fra Høegh Eiendom. Schandorffs gate mellom Fredensborgveien og Grubbegata, der den går i nordkanten av Krist kirkegård, beholder navnet.
Gaten ble i 1864 oppkalt etter ekteparet Schandorff. Jacob Christlieb Schandorff (1775–1842) var farmasøyt, sekretær for det norske Sunnhetscollegium fra opprettelsen i 1809 til det ble nedlagt i 1815, og senere byråsjef for Medicinalkontoret i flere departementer frem til sin død. Schandorff var også med i ledelsen av Oslo Byes Vel i mange år. Hans hustru Maria (1784–1848) etablerte i 1827 Eugenias Stiftelse, en oppdragelsesanstalt for fattige og foreldreløse piker, i Teatergata 2 (tomten med nåværende Togagården) på hjørnet mot Akersgata, og drev denne til sin død.


== Priser ==
Plassen fikk Innovasjonsprisen for universell utforming, kategorien landskapsarkitektur, i 2011.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon, 2000-utgaven, side 126, 380, 431


== Eksterne lenker ==
(en) Schandorffs plass, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Villesel

Villesel, esel og asen kan vise til ulike arter eller underarter:

Afrikansk villesel
Asiatisk villesel
Tibetansk villesel
Tamesel
Kerplunk!

Kerplunk! er det andre albumet til det amerikanske punkrockbandet Green Day, utgitt i 1992. Dette var også det siste albumet Green Day ga ut på det uavhengige plateselskapet Lookout! Records før de gikk over til det mer kommersielle plateselskapet Reprise Records. Dette var også det første albumet hvor trommeslageren Tré Cool medvirket etter å ha tatt over for John Kiffmeyer.
Albumet ble en stor suksess i undergrunnsmiljøet, og skal ha vært det bestselgende albumet utgitt av et uavhengig plateselskap med blant annet 10 000 solgte eksemplarer allerede etter første dagen ute på markedet. Dette fikk mange av de store plateselskapene til å få øynene opp for Green Day og Kerplunk!. Green Day erklærte at de hadde vokst seg for store for Lookout!, og skrev under for Reprise Records, plateselskapet de har vært hos siden den gang.
Den offisielle versjonen inneholder 12 spor, men versjonene utgitt på CD og kassett inkluderer 4 sanger fra EP-en Sweet Children, deriblant en coverversjon av The Who-låta «My Generation».
Det er også verdt å merke seg at den originale versjonen av «Welcome to Paradise» – gjeninnspilt for Dookie – er å finne på dette albumet.


== Sporliste ==
«2000 Light Years Away» – 2:24
«One for the Razorbacks» – 2:30
«Welcome to Paradise» – 3:30
«Christie Road» – 3:33
«Private Ale» – 2:26
«Dominated Love Slave» (skrevet og sunget av Tré Cool) – 1:42
«One of My Lies» – 2:19
«80» – 3:39
«Android» – 3:00
«No One Knows» – 3:39
«Who Wrote Holden Caulfield?» – 2:44
«Words I Might Have Ate» – 2:32


=== Bonusspor ===
13. «Sweet Children» – 1:41
14. «Best Thing in Town» – 2:03
15. «Strangeland» – 2:08
16. «My Generation» (The Who cover) – 2:19Merk: På bonussporene er det John Kiffmeyer som spiller trommer.


== Eksterne lenker ==
(en) Kerplunk! på Discogs 
(en) Kerplunk! på MusicBrainz 
(en) Kerplunk! på Spotify 
(en) Kerplunk! på AllMusic
Hilde Diesen

Hilde Diesen (født 23. mai 1949 i Oslo) er en norsk billedkunstner, illustratør og forfatter. Hun har utdannelse innen tegning og maleri fra Fachhochschule für Design i Münster i Tyskland. Diesen debuterte på Høstutstillingen i 1979. Hun har holdt flere separatutstillinger i Norge og i Tyskland og deltatt på en rekke kollektive utstillinger. I 2000 utga hun en biografi om Hanna Winsnes. I bøkene Utrolige Drammen, Kjære Lillehammer, Dikterhus og Hytteskogen har hun markert seg med sine karakteristiske hustegninger, utført i tusj og akvarell.  Diesen er bosatt i Drammen, og er medlem av Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening, Buskerud Bildende Kunstnere og Tegnerforbundet. 
Hilde Diesen var litteraturukekunstner under Litteraturuka i Drammen i 2009.


== Bibliografi ==
Præstegården på landet, noveller av Hanna Winsnes, redigering og illustrasjon, 1989
Kvinnelig Dannelse, anno 1830,redigering og illustrasjon, 1990
Kjære Lillehammer, illustrasjon, 1991
Utrolige Drammen, 1991
Dikterhus, 1994
Hanna Winsnes. Dagsverk og nattetanker, 2000
Man tager Hanna Winsnes’ kokebok, 2005
Hytteskogen, 2009
Revolusjonens datter. Jakten på Elisabeth Sverdrups historie, 2016
TALEGAVEN fra Ragnhild til Helen Keller, 2021


== Referanser ==
Fuzzsuckers

Fuzzsuckers var et bergensk rockeband stiftet i 1992 og oppløst i 1996.


== Medlemmer ==
Morten Wenæs – vokalist, gitar
Erik Frønsdal – gitar
Randi Smith-Sivertsen – bass
Frederik Flagtvedt – trommer
Sturla Binder – gitar
Fredrik Rødberg – gitar
Gisle Johannesen – gitar
Erik Brødreskift – trommer


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Pride (1994, Rec 90)


=== Samlealbum ===
1992 – «Sick to the bone» (1992, Rec 90)
Hulen fra a til å – «Another time» (1994, Het Vinyl)


== Eksterne lenker ==
(en) Fuzzsuckers på Apple Music 
(en) Fuzzsuckers på Discogs 
(en) Fuzzsuckers på MusicBrainz 
(en) Fuzzsuckers på Spotify 
(en) Fuzzsuckers på Last.fm 
(no) Fuzzsuckers på Rockipedia