jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eyðun Andreassen

Eyðun Andreassen (født 1945) er en færøysk folklorist. Han er professor emeritus i muntlig historie ved Fróðskaparsetur Føroya.
Han vokste opp på Skúvoy og i Tórshavn, der foreldrene var lærere.Han tok magistergraden i folkloristikk ved Universitetet i Oslo i 1976 og doktorgraden ved Københavns Universitet i 1992 på en avhandling om offentlighetens utvikling på Færøyene. I 1988 begynte han som lektor i muntlig historie ved Fróðskaparsetur Føroya, og i 1996 ble han professor.Andreassen har vært formann i Føroya Fróðskaparfelag fra 1997 til 2000, formann i Færøyenes forskningsråd og styremedlem i Dansk-Færøsk Kulturfond og styremedlem i Rithøvundafelag Føroya.I 1987 ble han tildelt M.A. Jacobsens Heiðursløn for faglitteratur.
I 2005 ble han utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.


== Bibliografi ==
1981 – Fjernsyn på Færøerne.
1986 – Úr søgn og søgu.
1992 – Folkelig offentlighed. En undersøgelse af kulturelle former på Færøerne i 100 år.
1996 – Føroyskur dansur. Ein stutt lýsing.
1999 – Traðarbókin. Kvæðabókin hjá Tróndi á Trøð.


== Litteratur ==
Malan Marnersdóttir, Jens Cramer og Anfinnur Johansen (red.) Eyðvinur: Heiðursrit til Eyðun Andreassen. 2005


== Referanser ==
Oeversee

Oeversee (dansk: Oversø) er en tysk kommune og by som ligger cirka 15 kilometer sør for Flensburg. Kommunen består av byene Barderup, Frörup, Munkvolstrup, Sankelmark og Ågård i tillegg til selve Oversø. 
Oversø er kjent for den romanske kirken som ligger i kommunen og hærvejskroen Den historiske Kro. Kroen nevnes første gang i 1519. Under den andre slesvigske krig var det danske hovedkontoret på kroen. Senere ble kroen bygd om til sykehus og kroparet hjalp skadede fra begge sider.
Kirken i Oversø er preget av sin beliggenhet nær Hærvejen og vadestedet over Treene. Kirken er en av de få rundtårnkirkene i det nåværende Tyskland. Kirkens 1½ m tykke kampesteinstårn fra 1100-tallet har tidligere vært dobbelt så høyt og ble da brukt til beskyttelsesrom. På kirkegården finnes en dansk krigskirkegård fra de slesvigske krigene. Kirken er dedikert til de veifarendes helgen Sankt Jørgen.
Hvert år avholdes Oversømarchen til minne om den humanitære innsatsen de flensborgske kjøpmennene gjennomførte etter slaget ved Sankelmark i 1864.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Oeversee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kampen ved Oversø 1848 (dansk)
Ta mig till havet

«Ta mig till havet» er en svensk kjærlighetsballade med sommertema. Melodi og tekst var skrevet av Peter Lundblad. Han spilte den inn på plate og fikk en hit med den i 1986.En innspilling med dansebandet Curt Haagers lå på Svensktoppen i fire uker i perioden 16. november-7. desember 1986, med en sjetteplass som beste resultat.I dag synges den ofte i TV-programmet Allsång på Skansen og regnes som en klassiker blant de låtene som i Sverige har vært en såkalt «sommerhit».
Den ble også anvendt i introen til sommerferiemorgenprogrammet Sommarlov på SVT i 1988.


== Norske versjoner ==
Hanne Krogh har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Ta meg til havet». Krogh har spilt inn sangen. Den ble utgitt på CD-platen Ta meg til havet (CNR 109-2) i 1992.Jørn Hoel har spilt inn «Lær oss å leve». Den ble utgitt på albumet Kjærlighetens teater (Polydor 847 501-2 (LP), Polydor 847 501-4 (CD)) i 1991. Denne var skrevet på melodien til Lundblads sang, men Oddvar Nygårds tekst var helt uavhengig av originalteksten.


== Referanser ==
Cryoshell

Cryoshell er et dansk rockeband som er spesielt kjent blant «LEGO»-fans. De er mest kjent for sangene «Creeping In My Soul», «Closer To The Truth (Take Me Home)» og «Bye, Bye Babylon».


== Eksterne lenker ==
(en) Cryoshell på Discogs 
(en) Cryoshell på MusicBrainz 
(en) Cryoshell på SoundCloud 
(en) Cryoshell på Spotify 
(en) Cryoshell på Last.fm 
(en) Cryoshell på Genius — sangtekster 
(en) Cryoshell på AllMusic 
Cryoshell på Facebook 
Cryoshell på YouTube 
(en) Cryoshell på Myspace
Karl Johan Aarsæther

Karl Johan Aarsæther (født 29. oktober 1920, død 5. desember 1971 i Ålesund) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig. Han ble dekorert med Krigskorset med sverd, Norges høyeste utmerkelse, for sitt hemmelige arbeid i organisasjonen Antrum i Ålesund og på Sunnmøre.
Før Aarsæther dro til Storbritannia var han medlem av Torsvik-gruppen som drev med eksport av flyktninger i englandsfarten.
Han forlot Norge ombord på MK «Nordnes» 19. januar 1941.Antrum ble etablert tidlig i 1942 og var organisert av det britiske Special Operations Executive (SOE) med utgangspunkt i mannskap fra Kompani Linge, som etablerte egne organisasjoner av medhjelpere i sine distrikter. Gruppen opererte lenge uavhengig av Milorgs ledelse, men ble i 1945 omgjort til Milorg D 21/1. Aarsæther var leder for denne organisasjonen.  Han vekslet på ledervervet med sin bror, Knut Aarsæther. Antrum-organisasjonen drev etterretning mot tyske militære mål i det okkuperte Norge og etablerte radiostasjoner. Den drev også flyktningtrafikk til Storbritannia og bisto agenter, som hadde sabotasjeoppdrag i Norge. Særlig tyske skipsbevegelser var viktige militære mål og Aarsæther kunne som telegrafist rapportere verdifull informasjon om disse, da Ålesund var en viktig havn. Antrum bygget etter hvert også opp hjemmestyrker. Fra 1944 ble disse trenet til å beskytte viktige mål ved et tysk nederlag, inkludert kraftverk, strømforsyning, samband og havneanlegg. Ved den tyske kapitulasjonen i mai 1945 var organisasjonen bygget opp til en styrke på 1100 mann, hvorav 900 kunne utrustes med våpen.
I filmen «Shetlandsgjengen» (1954) spilte han seg selv.


== Utmerkelser ==
For sin innsats i Antrum ble løytnant Karl Johan Aarsæther i statsråd 7. mars 1947 tildelt Krigskorset med sverd. Han var allerede i oktober 1942 tildelt Krigsmedaljen for arbeidet med Antrum og ble i 1943 tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren for operasjonen Letter Bock. Han ble i 1944 utnevnt til medlem av Den britiske imperieordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karl Johan Aarsæther på Internet Movie Database
Slavonic Channel International

Slavonic Channel International (ukrainsk: Міжнародний Слов'янський Канал; russisk: Международный Славянский Канал; engelsk: Slavonic Channel International) er en ukrainsk TV-kanal som ble opprettet 14. desember 1994.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Knyttneve

Knyttneve er en hånd hvor fingrene er bøyd inn mot håndflata, oftest med tommelen som øverstliggende finger. Hånden blir da bli sammenliknbar med en ball eller ruglete stein, noe som igjen gjør at knyttneven til tider vil bli utnyttet for å skade andre.
Knyttnever blir ofte brukt i kamp uten våpen. Man kan utføre et slag på motstanderen ved å svinge eller kaste knyttneven raskt mot vedkommende, og la den harde neven gjøre legemsbeskadigelse. Dette er straffbart, og derfor har slåing med knyttneven blitt mest utbredt i kampsporter som karate og jujutsu. En mindre skadelig måte å bruke en knyttneve på er å ha på boksehansker mens man slår.
Den knyttede hånden er brukt som symbol, kanskje mest kjent fra anarkismen. Den står da for opprørthet, sinne og beskjed om ikke å trå for nær. 
Knyttneven symboliserer stein i spillet «Stein, saks, papir».
Ole Haakon Bentsen

Ole Haakon Bentsen (født 20. oktober 1914, død 11. juni 1996) var en norsk offiser i handelsflåten og sjøforsvaret. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig, da han ble dekorert med Krigskorset, Norges høyeste utmerkelse, for sin innsats.
Bentsen var i 1942 maskinsjef på en av de såkalte Kvarstadbåtene, de norske skipene som lå i Göteborg under det tyske angrepet på Norge 9. april 1940. Skipene ble forsøkt brakt over til alliert havn i Storbritannia. Bentsen var maskinmester på MT «Lind», den minste av utbryterne. Skipet, som ble ført av skipsfører Hans Anton Trovik, forlot Göteborg 31. mars 1942, samtidig som MT «B.P. Newton» og MT «Rigmor». MT «Lind» unnslapp svenske vaktfartøyer. Fartøyet ble forsøkt torpedert av tyske fly, men unngikk å bli rammet, og ankom Leith 4. april.
I statsråd 21. august 1942 ble skipets skipsfører Hans Anton Trovik og maskinsjef Håkon Bentsen tildelt Krigskorset for å ha brutt blokaden.Bentsen gikk senere inn i den norske marinen i Storbritannia og utmerket seg igjen som maskinoffiser ved 54. MTB-flotilje. For innsatsen han gjorde her, fra juni 1942 og fram til frigjøringen, ble han i 1946 tildelt Haakon VIIs Frihetsmedalje.


== Referanser ==
Håkon S. Bjørge

Håkon Særsten Bjørge (født 12. august 1920, død 9. oktober 1992) var en norsk motstandsmann og medlem av Shetlandsgjengen under andre verdenskrig. For sin innsats ble han dekorert med Krigskorset, Norges høyeste utmerkelse.
Bjørge tjenestegjorde i Marinens Spesialavdeling, også kalt Shetlandsgjengen, som i løpet av krigsårene satte i land 192 agenter i det okkuperte Norge og brakte viktig utstyr over fra Storbritannia. Avdelingen brakte 93 agenter tilbake til Storbritannia og førte 373 flyktninger i sikkerhet samme veg. Avdelingen hadde et tap på 10 fartøyer og 44 mann. I statsråd 2. august 1946 ble åtte medlemmer av Shetlandsgjengen tildelt Krigskorset med sverd, alle «For fremrakende [sic] innsats under utførelse av særoppdrag». Utskrevet ledende dekksmann Haakon S. Bjørge var blant disse. Bjørge tjenestegjorde vintersesongene 1943–1944 og 1944–1945 om bord på KNM «Hitra» og var med på til sammen 41 turer til det okkuperte Norge.


== Referanser ==
Man ska leva för varandra

«Man ska leva för varandra» er en svensk sang med melodi og tekst av Bengt Sundström. Trio me' Bumba utgav den på singlen Columbia DS 2405 i 1968. Sangen lå på Svensktoppen i 26 omganger i perioden 25. mai–16.  november 1969, deriblant på en førsteplass.En innspilling med Jan Sparring lå på Svensktoppen i to uker i perioden 12.–19. april 1981, med en niendeplass som beste resultat.Den har senere blitt spilt inn på plate av danseband som Berth Idoffs.


== Norske versjoner ==
Fredrik Friis har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «La oss leve for hverandre».

Produsent for De syngende husmødrenes versjon var Ole Vidar Lien og produsent for Bente Linds versjon var Arve Sigvaldsen.
Gluntans versjon lå på den norske VG-lista i 23 uker i 1969 og på en andreplass i tre uker.


== Referanser ==
Arthur Joseph Beveridge

Arthur Joseph Beveridge (født 21. mars 1893 i Dublin, død 25. september 1959 i Venezia) var en britisk lege og militæroffiser. Han mottok det norske Krigskorset med sverd for sin innsats i kampene i Norge i april 1940.


== Virke ==
Beveridge var utdannet ved Belvedere College og studerte deretter medisin ved University og National University of Ireland, der han gikk ut i 1915. Etter dette gikk Beveridge inn i det britiske Royal Army Medical Corps (RAMC) og deltok under første verdenskrig i Frankrike. Etter verdenskrigen studerte han videre og avla mastergrad i medisin ved National University of Ireland i 1919. I 1926 avla han doktorgrad i folkehelse ved Queen's University i Belfast. Beveridge spesialiserte seg i patologi.
Beveridge tjenestegjorde som sanitetsoffiser i Irak, Tyskland og Jamaica og var fra 1935 til 1938 i Singapore, der han var foreleser ved King Edward VII College of Medicine. Etter Tysklands angrep på Norge 9. april 1940 kjempet Beveridge med britiske styrker i Norge. Han tjenestegjorde da som nestleder for brigadens sanitetstjenester.Han fortsatte fra 1941 til 1947 i ledende stillinger som sanitetsoffiser, først i Storbritannia, så i Øst-Afrika og Vestafrika, deretter fra 1947 til 1948 i Palestina og fra 1949 til 1950 ved Scottish Command. Fra 1950 til 1953 var Beveridge sjef for militærmedisinske tjeneste i de britiske Middle East Land Forces. Han gikk av med pensjon i 1953 og hadde da rang som generalmajor.Etter å ha forlatt det britiske forsvaret arbeidet Beveridge i skolehelsetjenesten i Lincolnshire County Council inntil 1958.


== Utmerkelser ==
Beveridge ble i 1918 tildelt Military Cross for edel dåd i innsatsen for skadede soldater ved fronten under første verdenskrig. I 1935 ble han utnevnt til offiser av Den britiske imperieordenen for innsatsen han la ned i forbindelse med bekjempelse av stridsgass Small Arms School. I 1942 ble han tildelt det norske Krigskorset med sverd for sin innsats for å sikre troppene medisinsk hjelp i kampene Trøndelag mellom 15. og 30. april 1940. Etter endt tjeneste i det britiske forsvaret ble han i 1953 utnevnt til følgesvenn av Badets orden.Vedtaket om tildeling av Krigskorset med sverd til Beveridge ble gjort i Statsråd 20. mars 1942 i lag med vedtak om tildeling til flere britiske, franske og polske offiserer, underoffiserer og menige som hadde kjempet i Norge. Diplomene ble for alle forsynt med følgende begrunnelse: For på særlig fremragende måte å ha utmerket sig under krigen i Norge.I 1951 ble han utnevnt til æreslege for kong Georg VI av Storbritannia.


== Referanser ==
Siiri Rantanen

Siiri Johanna Rantanen (født Lintunen 14. desember 1924 i Tohmajärvi) var en finsk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo, 1956 i Cortina d'Ampezzo og 1960 i Squaw valley.
Rantanen vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1952 i Oslo. Hun kom på andreplass på 10 km bak sine landsmenn Lydia Wideman og Mirja Hietamies.
Fire år senere, under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo ble hun olympisk mester i langrenn. Hun var med på det finske stafettlaget som vant 3 x 5 km foran Sovjetunionen og Sverige. De andre på laget var Sirkka Polkunen og Mirja Hietamies.


== OL-medaljer ==
1956  Cortina -  Gull i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer  Finland
1952  Oslo -  Bronse i langrenn, 10 km, damer  Finland
1960  Squaw valley -  Bronse i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer  Finland


== VM-medaljer ==
1954  Falun -  Sølv i langrenn, 10 km, damer  Finland
1954  Falun -  Sølv i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer  Finland
1958  Lahtis -  Sølv i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer  Finland
1958  Lahtis -  Bronse i langrenn, 10 km, damer  Finland
1962  Zakopane -  Bronse i langrenn, 3 x 5 km stafett, damer  Finland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Siiri Rantanen – Olympics.com 
(en) Siiri Rantanen – Olympic.org 
(en) Siiri Rantanen – Olympedia 
(en) Siiri Rantanen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Siiri Rantanen – FIS (langrenn)
Ha Tien

Ha Tien eller Hà Tiên er en liten kystby i provinsen Kien Giang i Mekongdeltaet i Vietnam. Den hadde i 2002 et folketall på 39 957 innbyggere. Byen ligger inntil grensen til Kambodsja i vest. 


== Historie ==
Hà Tiên ble bygd av en gruppe kinesiske flyktninger som støttet Ming-dynastiet som måtte vike plassen for Qing-dynastiet som makthavere i Kina. De ble ledet av Mo Jiu (vietnamesisk: Mạc Cửu). Da de ankom Đàng Trong (som det sørlige Vietnam den gang ble kalt, mens det ble regjert av Nguyễn-dynastiet), beordret Nguyễnherskerne kongen av Khmer (da vasallstat under Đàng Trong) til å avstå noe land til disse kineserne. De bygde markeder og gjorde stedet om til en travel handelsby. Vietnamesiske innbyggere tilkom etterhvert. Byen ble senere innlemmet som vietnamesisk territorium på Mo Jius ønske – som gjenytelse ble han hersker av byen for resten av sitt liv.
Jorma Kortelainen

Jormo Aksel Kortelainen (født 17. desember 1932 i Pyhäselkä, død 27. desember 2012 i Jyväskylä) var en finsk langrennsløper og roer som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo og de olympiske sommerleker 1960 i Roma.
Kortelainen vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det finske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 10 km bak Sovjetunionen, de andre på det finske laget var August Kiuru, Arvo Viitanen og Veikko Hakulinen.


== OL-medaljer ==
1956  Cortina -  Sølv i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Finland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jorma Kortelainen – Olympics.com 
(en) Jorma Kortelainen – Olympic.org 
(en) Jorma Kortelainen – Olympedia 
(en) Jorma Kortelainen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jorma Kortelainen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Jorma Kortelainen – FISA
Teater Øst

Teater Øst er en frittstående teatergruppe med base i Oslo. 


== Oppstart og medlemmer ==
Teater Øst ble stiftet i 2009 av Jalil alAbody og Svend Erichsen. 


== Kreativ bakgrunn ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Jalil alAbody

Jalil alAbody (født 13. mai 1965) er en irakisk skuespiller, dramatiker, pedagog og regissør fra Basra, bosatt i Oslo. 


== Bakgrunn ==


=== Utdanning ===
1983–1990 Åtte års utdannelse ved Fine arts institution, skuespiller- og regissørutdanning i Basra, Irak.


=== Karriere ===


=== Annet ===


== Arbeid ==
1980–1993 Regiassistent og skuespiller, Nasjonalteatret i Misan, Nasjonalteatret i Basra, samt andre teatergrupper og universitet.
1993 SUM -prosjektet, regissør
1994–1995 Sixty Chairs Theatre, regissør
1995 – Reisen fra sør og Venting på Plattform, forfatter, dramatiker
1995–2003 Gamlebyen Teater, regissør
2003–2009 Diverse grupper, regissør
2009 – Teater Øst, kunstnerisk leder, regissør
2009 Salg i Dronningensgate, forfatter, dramatiker


== Eksterne lenker ==
Teater Øst
Arvo Viitanen

Arvo Albert Viitanen (født 12. april 1924, død 28. april 1999) var en finsk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Kortelainen vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det finske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 10 km bak Sovjetunionen, de andre på det finske laget var August Kiuru, Jorma Kortelainen og Veikko Hakulinen.
Han vant femmilen i Holmenkollen i 1956.


== OL-medaljer ==
1956  Cortina -  Sølv i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Finland


== VM-medaljer ==
1954  Falun -  Gull i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Finland
1954  Falun -  Sølv i langrenn, 15 km, menn  Finland
1954  Falun -  Bronse i langrenn, 50 km, menn  Finland
1958  Lahtis -  Bronse i langrenn, 50 km, menn  Finland
1958  Lahtis -  Bronse i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Finland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arvo Viitanen – Olympedia 
(en) Arvo Viitanen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arvo Viitanen – FIS (langrenn)
Lennart Larsson

Lennart «Lill-Järven» Larsson (født 7. februar 1930) var en svensk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo og 1960 i Squaw Valley.
Larsson vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det svenske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km bak Sovjetunionen og Finland, de andre på det svenske laget var Gunnar Samuelsson, Per-Erik Larsson og Sixten Jernberg.
Larsson ble verdensmester i langrenn 1958 i Lahtis på 4 x 10 m stafett.


== OL-medaljer ==
1956  Cortina -  Bronse i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Sverige


== VM-medaljer ==
1958  Lahtis -  Gull i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lennart Larsson – Olympedia 
(en) Lennart Larsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Lennart Larsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Lennart Larsson – FIS (langrenn)
Knut Bøgeberg

Knut Bøgeberg (født 15. juni 1911, død i februar 1970) fra Gamvik i Finnmark var en norsk offiser, som er kjent for sin innsats om bord på norske motortorpedobåter (MTBer) under andre verdenskrig. For sin innsats ble han dekorert med Krigskorset med sverd, Norges fremste utmerkelse.Bøgeberg tjenestegjorde under andre verdenskrig i det norske sjøforsvaret i Storbritannia, der han var knyttet til MTB-flotiljen. Han gjorde seg særlig bemerket for innsats under operasjoner på norskekysten vinteren 1944–1945. Bøgeberg var styrkesjef for en av gruppene som satte over fra Shetland til norskekysten 6. januar 1945. Selv var han sjef på MTB 722. En tysk konvoi på to handelsskip med fire eskortefartøyer ble angrepet i Stavfjorden ved Askrova. Bøgebergs MTB torpederte og senket «Dora Fritzen», som var lastet med 11 500 tonn jernmalm.Bøgeberg ble senere britisk statsborger. I 1962 ble han utnevnt til norsk honorær konsul i Weymouth i Storbritannia.


== Utmerkelser ==
Bøgeberg ble i statsråd 26. januar 1949 tildelt Krigskorset med sverd «For fremrakende [sic] ledelse, mot og dyktighet som sjef for M.T.B.'er i kamp med tyske flåteenheter på norskekysten, hvorunder påført fienden store skader.» Han ble også tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren, samt det britiske Distinguished Service Cross.


== Referanser ==
Per-Erik Larsson

Per-Erik Larsson (født 3. mai 1929, død 31. mai 2008) var en svensk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Larsson vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det svenske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km bak Sovjetunionen og Finland, de andre på det svenske laget var Gunnar Samuelsson, Lennart Larsson og Sixten Jernberg.
Larsson ble verdensmester i langrenn 1958 i Lahtis på 4 x 10 m stafett.


== OL-medaljer ==
1956  Cortina -  Bronse i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Sverige


== VM-medaljer ==
1958  Lahtis -  Gull i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn 
1954  Falun -  Bronse i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per-Erik Larsson – Olympedia 
(en) Per-Erik Larsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Per-Erik Larsson – Sveriges olympiske komité
Gunnar Samuelsson

Gunnar Samuelsson (født 2. mai 1927 i Lima i Dalarna, død 4. november 2007 i Lima) var en svensk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Samuelsson vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det svenske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km bak Sovjetunionen og Finland, de andre på det svenske laget var Per-Erik Larsson, Lennart Larsson og Sixten Jernberg.


== OL-medaljer ==
1956  Cortina -  Bronse i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gunnar Samuelsson – Olympedia 
(en) Gunnar Samuelsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Coline Mattel

Coline Mattel (født 3. november 1995) er en fransk skihopper.
Hun debuterte i kontinentalcupen med 37.-plass (av 40 deltakere) i Schonach 17. februar 2007. Hennes beste plassering i kontinentalcupen er 2.-plass i Schonach 23. januar 2010. Sammenlagt i kontinentalcupen ble hun nummer 26 i sesongen 2008-09.
Hun har deltatt i junior-VM i 2007, 2008, 2009 og 2010. Hun tok sølvmedalje i Hinterzarten i 2010 og bronsemedalje i Štrbské Pleso i 2009. I det første senior-VM for kvinner i Liberec i 2009 ble hun nummer 5.
Under VM på ski 2011 i Holmenkollen fikk hun bronse i normalbakke, bak Daniela Iraschko og Elena Runggaldier.


== Rennseiere ==


=== Kontinentalcupen vinter 2004-2011 (tilsvarende verdenscup) ===


=== Verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Coline Mattel – Olympics.com 
(en) Coline Mattel – Olympic.org 
(en) Coline Mattel – Olympedia 
(en) Coline Mattel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Coline Mattel – Frankrikes olympiske komité 
(en) Coline Mattel – FIS (skihopping) 
(pl) Coline Mattel – skijumping.pl 
(fr) Profil på SkiJumping France.