John Leighton Stuart

John Leighton Stuart (kinesisk navn: 司徒雷登; pinyin: Sītú Léidēng; født 24. juni 1876 i Hangzhou i provinsen Zhejiang i Kina, død 19. september 1962) var første rektor for det ledende protestantiske Yenchinguniversitetet (forløper for Pekinguniversitetet) og senere USAs ambassadør til Kina. Han var den siste på denne ambassadørposten inntil ambassaden ble flyttet til Taipei.


== Liv og virke ==
John Leighton Stuart var eldste sønn av to amerikanske presbyterianske kinamisjonærer som virket i Hangzhou. Foreldrene og en av hans tre lillebrødre skulle senere bli begravet der. John vokste opp med Hangzhou-dialekten (hangzhouhua) av språket wu, og behersket denne kinesiske målformen langt bedre enn engelsk – noe som ble merkbart og et utgangspunkt for erting da han i 11 års alder ble sendt «hjem» til USA for skolegang der. Han følte seg mer som hjemmehørende io Kina, og studerte blant annet ved Union Theological Seminary for å kvalifisere seg som misjonær.
I 1904, etter å ha giftet seg, vendte han tilbake til Kina med sin hustru Aline Rodd, og ble kinamisjonær for den amerikanske presbyterianske kirke. I 1908 ble han professor for nytestamentlig litteratur og eksegese ved det teologiske seminar i Nanjing. Under sin tid der publiserte han Essentials of New Testament Greek in Chinese og Greek-Chinese-English Dictionary of the New Testament (1918).
I januar 1919 ble han første president (rektor) for Yenchinguniversitetet i Beijing. Han klarte på kort tid å gjøre universitetet til et av landets aller fremste, og til flaggskipet bland protestantiske utdannelsesinstitusjoner i Kina. Han knyttet bånd med Harvard University, noe som i 1928 førte til opprettelsen av Harvard-Yenching Institute, som skulle spilte en fremtredende rolle i kulturutveksling mellom USA og Kina. Han inngikk også samarbeidsavtaler med Princeton University, Wellesley College og University of Missouri. 
Stuart støttet den kinesiske nasjonalisme. Han så med velvilje på de studenter og lærere ved Yenching som deltok i 4. mai-bevegelsen (1919–1921) og 30. mai-bevegelsen (1925). Han var også tilhenger av Nordekspedisjonen  (1926–1927) som hamlet opp med krigsherreveldet i Beijing. Han stilte seg i spissen for en studentdemonstrasjon mot den japanske maktovertakelse i Mandsjuria (1937).  Han knyttet bånd med ledere i Kuomintang, særlig med Chiang Kai-shek, som talte samme kinesiske dialekt som ham selv, men også med kommunistledere som var blitt uteksaminert fra Yenching. Han anbefalte USA å bistå Kina under krigen 1937-1941.  Etter angrepet på Pearl Harbor satte japanerne Stuart i fengsel i Beijing, og der forble han i tre år og åtte måneder, fra desember 1941 til august 1945.
Hans engasjement vant ham stor respekt blant kinesiske intellektuelle og studenter i 1930- og 1940-årene. Også Wen Yiduo, en lærd akademiker som Mao Zedong og de kinesiske kommunister satte høyt, uttrykte stor respekt og beundring for John Leighton Stuart i sin berømte siste tale. Men da Wen Yiduos siste tale senere ble skolepensum i Fastlands-Kina, var avsnittet som roste John Leighton Stuart ikke medtatt.Den 4. juli 1946 ble Stuart utnevnt til USAs ambassadør til Kina. Han samarbeidet med general George C. Marshall i forsøkene på å formidle mellom kommunistene og nasjonalistene. Etter Marshalls avreise fra Kina i januar 1947, endret han den helhjertede amerikanske støtten til Kuomintang til et prosjekt for å få partene til å gå sammen i en samarbeidsregjering. Dette slo feil.
Da Kuomintang-regjeringen flyktet fra Nanjing og den kommunistiske Folkets frigjøringshær rykket inn i hovedstaden, forble Stuart ved ambassaden i Nanjing.  Han gjorde sitt for å opprettholde det amerikanske nærvær og engasjement i Kina, og arbeidet blant annet gjennom kontakt med et Yenching-utdannet medlem av militærrådet i Nanjing, Huang Hua.
Som reaksjon på det amerikanske utenriksdepartements White Paper on China publiserte Mao Zedong en sarkastisk artikkel med tittel Farewell, Leighton Stuart!. Der gav han den følgende karakteristikk av Leighton Stuart:

John Leighton Stuart, who was born in China in 1876, was always a loyal agent of U.S. cultural aggression in China. He started missionary work in China in 1905 and in 1919 president of Yenching University, which was established by the United States in Peking. On July 11, 1946, he was appointed U.S. ambassador to China. He actively supported the Kuomintang reactionaries in prosecuting the civil war and carried out various political Intrigues against the Chinese people. On August 2, 1949, because all the efforts of U.S. imperialism to obstruct the victory of the Chinese people's revolution had completely failed, Leighton Stuart had to leave China quietly.

Ambassadens forsøk på å få til en ordning med det kinesiske kommunistparti slo feil; verken USA eller kineserne var villige til kompromisser. Som følge av det ble Stuart utvist den 2. august 1949. Han gikk formelt av som ambassadør den 28. november 1952.
Stuarts siste ønske var å bli begravet i Kina, eller mer presist på området for Yenchinguniversitetet. Dette ble ikke innfridd.
Men i Folkerepublikken Kina har man med tiden begynt å se mer positivt på ham. Den 17. november 2008 ble det stille lempet slik at hans aske ble bisatt i hans fødeby, Hangzhou.


== Verker ==
John Leighton Stuart: The Forgotten Ambassador, The Reports of John Leighton Stuart, 1946-1949 (Westview Press 1981), ISBN 0-86531-157-9.
John Leighton Stuart: Fifty years in China, The memoirs of John Leighton Stuart, missionary and ambassador.
John Leighton Stuart: Greek-Chinese-English dictionary of the New Testament (Presbyterian Mission Press 1918).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Yu-ming Shaw: An American Missionary in China: John Leighton Stuart and Chinese-American Relations, Cambridge: Council on East Asian Studies Harvard University: Distributed by Harvard University Press, 1992.
Philip West: Yenching University and Sino-Western Relations, 1916-1952, Cambridge: Harvard University Press, 1976.
Mao Tse-tung: «Farewell, Leighton Stuart!», i Selected Works of Mao Tse-tung, Beijing, Foreign Languages Press 1969; vol. IV, s. 433-440.
Zhang Hua: «Missionaries and the Missionary Movement as Seen through the Life of John Leighton Stuart», i: Chinese Theological Review, 2011, nr. 23, s. 1-24.


== Eksterne lenker ==
Mao Zedong: Farewell, Leighton Stuart!