jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Det demokratiske borgerparti

Det demokratiske borgerparti (tsjekkisk: Občanská demokratická strana, ODS) er et liberalkonservativt politisk parti i Tsjekkia. Det regnes til den konservative partifamilien.
Kommunistregimet i Tsjekkoslovakia falt under fløyelsrevolusjonen i 1989, etter påtrykk fra demokratibevegelsen Borgerforum. Motsetninger innen Borgerforum kom snart til overflaten. Václav Klaus og andre frimarkedstilhengere brøt ut og dannet Det demokratiske borgerparti i 1991. Klaus ble Tsjekkias første statsminister etter den fredelige delingen av Tsjekkoslovakia ved utgangen av 1992. Partiet ønsket egentlig å unngå statsdelingen.Det demokratiske borgerparti har vært utenriks- og sikkerhetspolitisk orientert mot Storbritannia og USA. Partiet har vært pådrivere for Tsjekkias NATO-medlemskap og oppfordret til å stemme for EU-medlemskap ved folkeavstemningen i 2003. Partiet er likevel motstrebende til europeisk integrasjon og har forhindret at Tsjekkia har blitt med i eurosonen. Partiets representanter i Europaparlamentet er tilsluttet Gruppen av europeiske konservative og reformatorer, som Det demokratiske borgerparti grunnla sammen med de britiske toryene.Etter en politisk skandale og påfølgende regjeringskrise i 2013 har Det demokratiske borgerparti hatt et formalisert samarbeid med partiene TOP 09 og KDU–ČSL. Samarbeidet heter på tsjekkisk Spolu, «Sammen». I 2021 kom de tilbake til regjeringsmakten, og i 2023 støttet de Petr Pavels kandidatur i presidentvalget.


== Partiledere ==


== Valghistorikk ==
Om Det demokratiske borgerparti har stilt i valgforbund med andre partier, er stemmetall for hele valgforbundet, mens mandattallet er for partiet alene.

Valg til Tsjekkias deputertkammerValg til Tsjekkias senatAlle resultatene er fra 2. valgomgang.

Valg til Europaparlamentet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(cs) Offisielt nettsted 
(en) Občanská demokratická strana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ørjan Nordhus Karlsson

Ørjan Nordhus Karlsson (født 17. april 1970 i Bodø) er en norsk forfatter og avdelingsleder i Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap.Karlsson er utdannet cand.polit. i sosiologi ved Universitetet i Oslo og har tatt Hærens befalsskole. Han har tjenestegjort syv år i Hæren, blant annet i UNPROFOR i Makedonia.
I 2022 ble han nominert til krimprisen «Sølvkniven», en krimpris som deles ut årlig i forbindelse med krimfestivalen «Blodig alvor i landsbyen» i Randaberg, for sin spenningsroman Rød stjerne.


== Bibliografi ==
Gruve 13 – spenningsroman, ForfatternesForlag (2004)
Goliat – spenningsroman, Juritzen (2008)
Sharba – spenningsroman, Juritzen (2009)
Fredsmekleren – spenningsroman, Juritzen (2011)
Gerhardsens testamente – kriminalroman, Juritzen (2012)
Hauges direktiv – kriminalroman, Juritzen (2013)
Huset mellom natt og dag – science fiction-roman, Vendetta (2014)
Kongens råd – kriminalroman, Gyldendal (2015)
Tidsrosen – spenningsroman for ungdom, Lansetrilogien 1, Gyldendal (2015)
Speilets bakside – science fiction-roman, Huset mellom natt og dag 2, Vendetta (2016)
Sjelenes brønn – spenningsroman for ungdom, Lansetrilogien 2, Gyldendal (2016)
Nattspeilet – roman for ungdom, Bifrost 1, Gyldendal (2017)
Ylva og myldermørket – roman for ungdom, Bifrost 2, Gyldendal (2018)
Soldathjerte – roman, Gyldendal (2018)
Hvit armada – spenningsroman, Gyldendal (2019)
Den lengste dagen – science fiction-roman, Huset mellom natt og dag 3, Gyldendal (2019)
Blå storm – spenningsroman, Gyldendal (2020)
Dragedalen – roman for ungdom, Bifrost 3, Gyldendal (2020)
Rød stjerne – spenningsroman, Gyldendal (2021)
Det siste stykket hjem – kriminalroman, Gyldendal (2022)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Ørjan Nordhus Karlsson i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Mikko Niskanen

Miko Niskanen (født 31. januar 1929 i Äänekoski, Finland, død 25. november 1990 i Helsingfors) var en finsk filmregissør. Hans filmer fokuserte sterkt på å bringe frem problemene i det finske kontemporære samfunnet. Oppvekst, selvrealisering og seksualitet er også temaer som blir tatt opp i filmene hans.


== Biografi ==
Miko Niskanen startet sin karriere som skuespiller i en rekke filmer på 1950 og 1960-tallet (Den  Ukjente Soldat (orig : Tuntematon Sotilas) for eksempel.), og han fortsatte ofte med å spille i sine egne filmer når han begynte å regissere dem selv.
Hans mest kjente verk er Gutter (Orig : Pojat) og Åtte Dødelige Skudd (orig : Kahdeksan surmanluotia). Gutter ble filmet i 1962. Med den klassiske fortellerteknikken som denne filmen fører, samt den gråtonede billedkomposisjonen så minner den mer om sen 40-talls film som f.eks Främmande hamn av Hampe Faustman. Den omhandler skjebnen til en guttegjeng i Nord-Finland i krigens siste dager. Gutter viser til ett avansert og velutviklet filmspråk for å være en debutfilm. Det skal nevnes at Niskanen hadde studert 4 år (mellom 1954 – 1958) ved VGIK, filmskolen i Moskva, under lærere som f.eks Juli Raizman. Dette har påvirket Niskanens regi av Gutter som bærer preg av russisk cinematografi.
Åtte Dødelige Skudd, ble utgitt i 1972, og er et mesterverk i finsk filmhistorie. Her spiller Niskanen en av hovedrollene, samt fører regien. Filmen er basert på en ekte hendelse, hvor Tauno Veikko Pasanen skjøt og drepte 4 politimenn i det lille tettstedet Säkkärämäki i 1969.
Miljøet i filmen er relativt selvopplevd for Niskanen, som vokste opp i det samme området i Finland. Åtte Dødelige Skudd er lagt i en hverdagslig kontekst, og fører en utpreget sosialrealistisk stil. 


== Filmografi ==
1962 : Pojat
1963 : Sissit
1963 : Hopeaa rajan takaa
1965 : Don Quijote ja Sancho Panza Jätkäsaaressa
1966 : Ihmisiä elämän pohjalla (TV)
1966 : Käpy selän alla
1967 : Lapualaismorsian
1968 : Asfalttilampaat
1969 : Elävä ruumis (TV)
1971 : Laulu tulipunaisesta kukast 
1972 : Kahdeksan surmanluotia (TV mini-serie)
1974 : Omat koirat purivat (TV)
1977 : Pulakapina
1978 : Syksyllä kaikki on toisin
1982 : Ajolähtö
1983 : Mona ja palavan rakkauden aika
1986 : Elämän vonkamies
1988 : Nuoruuteni savotat


== Referanser ==


== Kilder ==
Finnish cinema. Peter Cowie. – Helsinki : VAPK, 1990. ISBN 951-3-70000-3. På engelsk.


== Eksterne lenker ==
(en) Mikko Niskanen på Internet Movie Database 
(sv) Mikko Niskanen i Svensk Filmdatabas 
(fr) Mikko Niskanen på Allociné 
(en) Mikko Niskanen hos The Movie Database 
«Mikko Niskanen». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-5096-1416928957702.
Selfjorden (Bindal)

Selfjorden er den østligste delen av Skotnesfjorden, som er en arm av Bindalsfjorden, i Bindal kommune i Nordland. Den er 5 kilometer lang, og går fra innløpet mellom Trettneset og Klubben til Sagbotn lengst øst.Sørsida av fjorden er bratt med høye fjell, hvorav det høyeste er Jøtulfjellet på 767 moh. Nordsida av fjorden er lavere og her ligger gården Selfjord. Selfjorden er uten veiforbindelser.


== Referanser ==
USN Journal

USN Journal (Update Service Number Journal eller Change Journal) er funksjonalitet i operativsystemet Microsoft Windows som holder rede på alle endringer i filer eller mapper for hvert diskvolum.Da Windows 2000 kom i salg var også filsystemet NTFS versjon 5.0 en del av dette. Denne nye versjonen av NTFS inneholdt en del ny funksjonalitet og forbedringer over eldre versjoner av filsystemet. En av disse var et nytt system for å holde rede på alle endringer til filer og mapper, noe som kan være svært nyttig for enkelte typer applikasjoner. Fra og med NTFS 5.0 kunne indivuelle diskvolum konfigureres til å registrere disse endringene i en journal. Når den er påskrudd registrerer journalen informasjon om endringene som blir gjort.


== Implementasjon ==
USN Journal-funksjonaliteten fungerer på en relativt enkel måte. En database (eller journal) vedlikeholdes per diskvolum og den starter som en tom fil. Hver gang en fil eller mappe endres på diskvolumet legges en ny post til slutten av journalfilen. Hver post identifiseres av et 64-bit USN (Update Sequence Number), eller endringssekvensnummer på norsk. Posten inneholder endringssekvensnummeret, navnet på filen eller mappen, tidspunktet for endringen og informasjon om selve endringen.
Siden en post også inneholder et filnavn varierer størrelsen på postene noe, men en typisk post er rundt 100 bytes i størrelse. Av ytelseshensyn skriver systemet blokker på 4 KB, som inneholder 30 eller 40 poster. Systemet tillater ikke at en post deles over flere blokker, så journalfilen inneholder ofte hull der et tomrom har blitt opprettet for å fylle resten av blokken. Dersom journalfilen blir for stor fjernes de eldste postene fra begynnelsen av filen.
Selv om journalen beskriver endringen som fant sted inneholder den ikke alle data eller detaljer rundt endringen og kan av den grunn ikke brukes for å tilbakestille en endring.


== Innflytelse på ytelse ==
I eldre versjoner av Windows måtte visse typer programmer, slik som backupprogrammer, søke gjennom hele mappestrukturen på et diskvolum hver gang det måtte sjekke for endringer i filer og mapper, noe som måtte gjentas hver gang programmet trengte å vite om noen filer eller mapper hadde blitt endret. Introduksjonen av USN Journal i Windows 2000 gjorde det mulig for programmer å kun lese gjennom et diskvolum én gang, for deretter å overvåke endringsjournalen for påfølgende endringer. Dette har potensial for betydelig ytelsesforbedringer da et fullt søk kan være svært tidkrevende.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Change Journals: MSDN
EM på skøyter 1982, kvinner

EM på skøyter 1982, damer ble avholdt på Thialf Isstadion i Heerenveen, Nederland den 23. og 24. januar 1982 med 24 deltakere fra 8 nasjoner.
Sovjetrussiske Natalja Petrusiova vant mesterskapet foran østtyske Karin Busch og sovjetrussiske Natalja Glebova. Norge var representert ved Bjørg Eva Jensen som kom på 5.-plass i sammendraget, Turid Lillehagen (19.-plass) og Mona Iversen (23.-plass).


== Medaljevinnere ==
SammenlagtmedaljerDistansemedaljer


== Sammenlagt ==


== Eksterne lenker ==
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. EM på skøyter 1982 for damer
Individuell pensjonssparing

Individuell pensjonssparing (IPS), også kjent som pensjonssparing med skattefordel, er en frivillig pensjonsspareordning som følger bestemmelsene i lov om individuell pensjonsordning. Spareren velger selv hvor pengene skal investeres, men pengene kan ikke utbetales før fylte 62 år.
Spareren kan maksimalt spare 40 000 kroner i året som gir fullt fradrag av sparebeløpet med 22 %, hva som vil medføre en skattereduksjon på 8 800 kroner.
Pensjonspengene utbetales tidligst fra fylte 62 år med en minimumsperiode frem til 80 år. Tar man ut pensjonen fra fylte 62, vil man motta utbetalinger i minst 18 år.
Utbetalingene skattes som alminnelig inntekt med 22 % skatt, og ikke som pensjonsinntekt.
Stortinget vedtok individuell pensjonssparing 17. juni 2008 med virkning fra og med skatteåret 2008.


== Eksterne lenker ==
Lov om individuell pensjonsordning
Hilarion Alfejev

Hilarion Alfejev (født 24. juli 1966) er en russisk ortodoks metropolitt, teolog og komponist. Fra 2002 er han representativ for den russisk-ortodokse kirke til Den europeiske union. Fra 2003 biskop i Wien og Østerrike. Forfatter av mer enn 600 publikasjoner, blant annet 20 bøker i alle større europeiske språk. Forfatter av musikalske komposisjoner for kor og orkester.


== Referanser ==
Børsnotering

Børsnotering er notering av verdipapirer på en børs, som vil si at en aksje kan omsettes på børsen til en oppgitt (notert) pris. Avhengig av etterspørselen vil prisen så variere. Er det stor etterspørsel etter aksjen, går prisen opp. I motsatt fall, om ingen vil kjøpe en aksje som er tilbudt for salg, vil selgeren kanskje være villig til å selge for en lavere pris. 


== Krav ==
Det stilles en rekke krav til en aksje som skal børsnoteres. Blant annet skal firmaet utarbeide en årsberetning som er så informativ at aktuelle investorer har et godt grunnlag for å vurdere et eventuelt engasjement. Man må også levere periodiserte regnskap og man må ha en kultur i bedriften som motvirker innsidehandel.


== Eksterne lenker ==
Pricewaterhouse Coopers: Er børsnotering det rigtige for jer?
De skotske høyland og øygrupper

Høylandet og øyene (engelsk: Highlands and Islands) er et område i Skottland som stort sett dekker det skotske høylandet, pluss Orknøyene, Shetland og Ytre Hebridene.


== Definisjoner ==
Høylandet og øyene er noen ganger definert som området som forordningen Crofters' Act av 1886 dekket. Dette området besto av åtte fylker i Skottland:

Argyll
Caithness
Inverness
Nairn
Orknøyene
Ross and Cromarty
Shetland
SutherlandHighlands and Islands Enterprise (HIE) benytter en bredere definisjon som også brukt på Eurostats NUTS-nivå 2, og det har vært en Highlands and Islands-valgregion i det skotske parlamentet siden 1999.Hos Highlands and Islands Fire and Rescue Service refererer navnet til de lokale myndighetsområdene (rådsområdene) i Highland, Orknøyene, Shetland og de vestlige øyene. Northern, som i Northern Constabulary, brukes også for å referere til dette området.Fra begynnelsen av 2021 opererte Police Scotland seks kommandoområder i høylandet og øyene: North Highland, Inverness, South Highland, Orknøyene, Shetland Island og Western Isles. Hver hadde en lokalområdesjef og en sjefinspektør. Politiet jobber i samarbeid med Highland Council, Shetland, Orkney og Western Isles Councils.HITRANS (Highlands and Islands Partnership for Transport) ble etablert i 2006, og dekker de fleste rådsområdene Argyll og Bute, Highland, Moray, Orknøyene og de vestlige øyene. Shetland er omfattet av det adskilte Shetland Partnership for Transport. Helensburgh og Lomond er dekket av SPT.Et estimat fra 2018 oppga at befolkningen utgjorde 469 365 personer, en økning på 0,5 % fra 2011. En høyere prosentandel enn gjennomsnittet var selvstendig næringsdrivende sammenlignet med Skottland (11,0 % sammenlignet med 8,7 %). Arbeidsledigheten var lavere enn i Skottland generelt, 2,3 % mot 3,2 %, og sysselsettingsraten var høyere med 78,6 % mot 74,7 %.Restriksjonene som kreves av den verdensomspennende pandemien under Koronapandemien økte arbeidsledigheten i Høylandet og øyene sommeren 2020 til 5,7 %; som var betydelig høyere enn de 2,4 % i 2019. Satsene ble sagt å være høyest i «Lochaber, Skye og Wester Ross, og Argyll og Islands». En rapport fra desember 2020 uttalte at mellom mars (rett før effektene av pandemien ble registrert) og desember økte arbeidsledigheten med «mer enn 97 %» og antydet at utsiktene var enda verre for våren 2021.


== Politikk ==
Highlands and Islands er en valgregion i det skotske parlamentet. I valget i 2007 var denne regionen den siste som erklærte sine regionale stemmer, som var de avgjørende resultatene for å fastslå at Scottish National Party overtok for Scottish Labour Party for å oppnå den største representasjonen i det skotske parlamentet med ett sete.I valget i juni 2017 ble Angus MacNeil, Drew Hendry og Ian Blackford (alle SNP) gjenvalgt i Highlands and Islands. En ny parlamentsmedlem (MP) ble valgt, Jamie Stone (Lib Dem).


== Referanser ==
Frozen Land

Frozen Land (originaltittel: Paha Maa, alternativ norsk tittel: Permafrost)  er en finsk dramafilm fra 2005, regissert av Aku Louhimies.
Den er inspirert av Leo Tolstoys novelle Faux Billet, som omhandler konseptet at menneskers misgjerninger/feilgrep kan videreføres fra til person til person som en stafettpinne. I denne filmen er det en 500-euroseddel som får ballen til å rulle. Den franske auteuren Robert Bressons film L´Argent er basert på nettopp den samme novellen.Aki Louhimies har flere ganger basert filmene sine på litterære verk, hans debutfilm Restless er basert på L´Etranger, en roman av Albert Camus.
Filmen følger flere ulike skjebner, som krysser hverandres stier i løpet av historiens gang.


== Plot ==
Filmen åpner med å vise en eldre finsk lærer miste jobben. Han lar sin frustrasjon gå ut over sønnen sin Niko (Jasper Pääkkönen), og kaster han til slutt ut av leiligheten.
Niko på sin side stikker over til bestevennen sin Tuomas (Mikko Leppilampi) for å roe seg ned. På en fest printer han ut en falsk 500-euroseddel og kjøper seg en ny cd-spiller i en lokal sjappe. Denne seddelen er selve manifestasjonen av de misgjerninger som blir dyttet videre i løpet av filmens gang.
Seddelen skifter eier flere ganger, med død og fordervelse som resultat.
Etter ett mislykket ransforsøk blir Tuomas medskyldig i drap på en den kvinnelige politikvinnen Hannele (Matleena Kuusniemi)
Dette ødelegger tilværelsen til mannen hennes Antti (Petteri Summanen), som ender opp med å hevne sin kone ved å skyte Tuomas 7 år etter udåden.


== Om filmen ==
Filmen vant hovedprisen ved Bergen internasjonale filmfestival.Den vant også åtte jussi-priser (blant annet beste film).


== Rolleliste ==
Niko Smolander – Jasper Pääkkönen
Tuomas Saraste – Mikko Leppilampi
Elina Oravisto – Pamela Tola
Antti Arhamo – Petteri Summanen
Hannele Arhamo – Matleena Kuusniemi
Isto Virtanen – Mikko Kouki
Teuvo Hurskainen – Sulevi Peltola
Pertti Smolander – Pertti Sveholm
Matikainen – Samuli Edelmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frozen Land på Internet Movie Database 
(sv) Frozen Land i Svensk Filmdatabas 
(da) Frozen Land i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Frozen Land på Allociné 
(nl) Frozen Land på MovieMeter 
(en) Frozen Land på AllMovie 
(en) Frozen Land på Turner Classic Movies 
(en) Frozen Land på Rotten Tomatoes 
(no)  Frozen Land hos Filmweb
Trond Haugen

Trond Haugen (født 16. februar 1970 i Lillehammer, Oppland, oppvokst i Vang, Hedmark)er en norsk kritiker og litteraturviter. Han disputerte i 2004 med avhandlingen «Forgjengelighetens poetikk : en studie i Carl Michael Bellmans Fredmans epistlar».
Haugen var redaktør i Vinduet fra 2002–2003. Fra 2003–2007 var han leder av Norsk kritikerlag. Han er litteraturanmelder i Dagsavisen og arbeider som forskningsbibliotekar ved Nasjonalbiblioteket.


== Referanser ==
Kaldeisk ritus

Den kaldeiske ritus er den kristne ritus som har sitt opphav i det oldkirkelige katolikatet Selevkia-Ktesifon i Persia. Den har navnet sitt etter det historiske persiske landskapet Kaldea. Ritusen betegnes også som østsyrisk ritus (i motsetning til den antiokenske ritus, som også omtales som vestsyrisk eller syrisk), assyrisk ritus eller persisk ritus.Ritusen er i dag i bruk i én «gammelorientalsk» kirke og to orientalske katolske kirker:

Den assyriske kirke i øst
Den kaldeisk-katolske kirke
Den syro-malabariske katolske kirke


== I Norge ==
Det er en kaldeisk forening i Norge, St. Joseph forening for Kaldeere i Norge, som jevnlig arrangerer messer i kaldeisk ritus.


== Referanser ==
Portør

En portør er en tilsatt ved sykehus, sykehjem eller andre institusjoner som arbeider med å hente og bringe. Arbeidsoppgavene kan blant annet omfatte å hente pasienter til operasjon og bringe dem tilbake til avdelingen etter operasjonen, hente skittentøy fra avdelingene og levere rent tøy, skifte lyspærer, kjøre tomme senger til og fra lager og så videre. De komprimere hvis det oppstår hjertestans med hjerte og lungeredning ved hjertestans på sykehuset. For å komme inn på portørfaget, må du ta helsefagarbeider linje eller ambulansefag på videregående skole. Portørfag består stortsett av helseservice og ambulansefag.
I Norge har det blitt mulig å ta fagbrev som portør. Første portør som fikk fagbrev i Norge er Leif Moen fra Stavanger Universitetsjukehus, men første person som gikk i lære i portørfaget er Natalia Rozalik også på Stavanger Universitetsjukehus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av portør
Richard Kjelstrup

Richard F. Kjelstrup (født 3. oktober 1917, død 23. desember 1997) var en norsk klarinettist og pedagog.I en årrekke var han Norges ledende utøver på sitt instrument, og mange av dagens profesjonelle klarinettister og klarinettpedagoger har vært hans elever. Hans eldre bror var fiolinisten Aage Kjelstrup som spilte 2. fiolin i Oslo Filharmoniske Orkester i siste del av musikerkarrièren etter å ha vært fiolinist og kapellmester på restauranter i en årrekke.
Kjelstrup var elev ved 4. divisjon musikkskole i 1937, samtidig som han ble med som militærmusiker i Bergen 1937–41. Han studerte med Fritz Hofmann  og spilte samtidig i Bergen Filharmoniske Orkester. Så bars det til Oslo for å studere med Oslo Filharmoniske Orkesters legendariske soloklarinettist Erling Carlsen. Senere studerte han med den franske klarinettlegenden Louis Cahuzac, og han førte Cahuzacs faglige prinsipper og spillestil til Norge.
Han var en tid musikksjef i Hans Majestet Kongens Garde. I hovedstaden spilte han i Nationaltheatrets orkester (1946–55) og deretter i Oslo Filharmoniske Orkester (1955–73). Fra 1962 var han orkestrets soloklarinettist.
Han var en av stifterne av Den Norske Blåsekvintett i 1955, og her musiserte han sammen med norske toppmusikere som fløytisten Ørnulf Gulbransen, oboisten Tom Klausen, hornisten Ivar Bratlie og fagottisten Torleiv Nedberg.
Han spilte regelmessig kammermusikk med Hindarkvartetten.
Han var førsteamanuensis i klarinett ved den nystartede Norges musikkhøgskole 1973–84, professor samme sted (1985), samt lærer ved Barratt Due musikkinstitutt 1973–94. Han var også dirigent for flere korps.
Til Kjelstrups minne er det utgitt en CD med arkivopptak av Kjelstrup som solist og kammermusiker. En av hans elever, dirigenten Ole Kristian Ruud, har skrevet tekstboken med biografisk stoff om Kjelstrup. Albumet rommer en rekke arkivopptak med Kjelstrup hvor han framfører verk av blant andre Bjarne Brustad og kan oppleves som solist og kammermusiker. Læreren Erling Carlsen kan også høres på Cd' en.


== Premier ==
Lindemanprisen 1991


== Referanser ==
Invergordon

Invergordon (skotsk-gælisk: Inbhir Ghòrdain eller An Rubha) er en by og en havn i Easter Ross i regionen Highland i Skottland. Byen ligger i sognet Rosskeen ved bukten Cromarty Firth, som er en sidearm av Moray Firth på den skotske nordøstkysten. Byen hadde beregnet 3930 innbyggere i 2020.


== Historie ==

Invergordon fikk navnet sitt fra adelsmannen William Gordon, en lokal grunneier på begynnelsen av 1700-tallet. I århundrer var eiendommen som Invergordon nå står på kjent som Inverbreakie, «munningen av Breakie», Breakie er antagelig bekken som kommer inn i Firth ved broen Rosskeen Bridge, nær den gamle sognekirken vest for den nåværende byen.Byen bygget opp rundt havnen som ble etablert i 1828. Området ble en politiområde i 1863 og Invergordons rådhus sto ferdig i 1871.Invergordon Grain Distillery, drevet av whiskygiganten Whyte & Mackay (med eiere på Filippinene), ble etablert i 1959. Tiknyttet destilleriet var sekkepipebandet Invergordon Distillery Pipe Band som ble dannet i 1964.I 1971 åpnet British Aluminium Company, som var 47 % eid av Reynolds Metals, et aluminiumsverk i Invergordon.Fra begynnelsen av 70-tallet ble oljeindustri viktig for Invergordon, og et verft for bygging og reparasjon av oljerigger ble åpnet i Nigg like ved. Verftet er fortsatt i drift.Den dype havna i Invergordon gjør at byen årlig blir besøkt av flere cruiseskip med turister som besøker det skotske høylandet. 


== Marinebase ==

Sjøforsvarsinstituttet ble designet i 1914 av Edinburgh-arkitekten Stewart Kaye i påvente av første verdenskrig. Invergordon har vært  benyttet som havn av Royal Navy siden 1800-tallet, og fra begynnelsen av 1900-tallet ble det en offisiell marinebase. I 1915 eksploderte krysseren HMS «Natal» som lå for anker i Invergordon, over 300 mennesker omkom. Marinebasen var stedet for Invergordon-mytteriet i 1931, hvor rundt 1000 sjøfolk i  den britiske atlanterhavsflåten i skip fra Royal Navy ved Invergordon i to dager var i åpent mytteri. Det var ett av de få militære streiker i britisk historie, men forårsaket panikk på aksjebørs i London og økte Storbritannias økonomiske problemer og tvang landet ut av gullstandarden 21. september 1931. Levningene av  marinebasen kan ses i tankene som ligger bak byens sentrum; havnen som pleide å ha brensel og vannforsyninger.Invergordon ble oppgitt som base av Royal Navy under den andre verdenskrig siden byen lå innenfor rekkevidden av tyske fly fra baser på det europeiske fastlandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Invergordon Community On Line