jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gluterfossen

Gluterfossen er en foss i Erstaddalen i Rauma kommune i Møre og Romsdal. 18,6 km² av nedbørfeltet og rundt tre fjerdedeler av vannføringen i fossen er overført til Grytten kraftverk i Romsdalen. Det resterende uregulerte nedbørfeltet er på rundt 6,5 km².


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over norske fosser


== Eksterne lenker ==
Gluterfossen på World Waterfall Database
Knivabekkurifossen

Knivabekkurifossen er en foss i Møkridsdalen i Luster kommune i Sogn og Fjordane.


== Se også ==
Liste over norske fosser


== Eksterne lenker ==
Knivabekkurifossen på World Waterfall Database
Svøufallet

Svøufallet er en foss i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Den ligger i det kjente Jenstadjuvet, i ei sideelv til Driva ved Gjøra mellom Sunndalsøra og Oppdal.


== Se også ==
Liste over norske fosser


== Eksterne lenker ==
Svøufallet på World Waterfall Database
Honganvikfossen

Honganvikfossen (også kalt Brudesløret) er en foss ved Honganvik i Sauda kommune i Rogaland. 


== Se også ==
Liste over norske fosser


== Eksterne lenker ==
Honganvikfossen på World Waterfall Database
Strufossen

Strufossen er en foss i Gaular, Sogn og Fjordane. Den ligger i Eldalsdalføret, et stykke øst for Føllingsvatnet, ca. 4 km fra Eldalsosen. Riksvei 13 ligger på nordsiden av elven, tilkomst til fossen ved privat vei til Indre Eldal, bruk 3 (Øykjebotnen). Fossestien går forbi fossen nedenfor fossefallet.
Fossen er del av det vernede Gaularvassdraget.
Sjurhaugfossen

Sjurhaugfossen er en foss i Lærdalselva i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Elva faller her rundt ti meter mens den renner gjennom et trangt gjel.


== Se også ==
Liste over norske fosser


== Eksterne lenker ==
Sjurhaugfossen på World Waterfall Database
Skjervefossen

Skjervefossen eller Skjervsfossen er en foss i Voss herad i Vestland fylke. Den ligger ved Skjervet, omtrent midt mellom Granvin og Voss. Den inngår i Storelvi (også kalt Granvinelva) med utløp i Granvinsvatnet. Fossen er vernet. Nevnet kommer av skarv som betyr nakent fjell. På 1920-tallet ble et kraftverk i Skjervefossen vurdert som mulig strømforsyning ved elektrifisering av Bergensbanen og til Hardangerbana som var elektrifisert ved åpningen.Den kjente kjøreveien gjennom Skjervet ble anlagt 1863-1880 og senere utbedret i flere omganger langs samme trase. Veien ble lagt i store slyng for å gjøre den mindre bratt og håndterlig for hestetrafikk. Skjervet har siden 1700-tallet vært hovedforbindelsen mellom Voss og Hardanger etter at ble opparbeidet vei, og den eneste kjørende veien mellom Bergen og Hardanger. Det var vanskelig å ta seg forbi Skjervet høst og vår, og stien over Jørdre var ikke fremkommelig om vinteren. Presten Even Meldahl på Voss var veiinspektør og sørget for bro over elven og det ble anlagt trappetrinn i ura. Biskopene Claus Pavels og Jacob Neumann passerte Skjervet med hest tidlig på 1800-tallet. Veien anlagt fra 1863 var godt kjørende med hest og vogn, og traseen var god nok til biltrafikk da det ble vanlig fra 1910. 25. april 1940 var det kamper mellom norske styrker med stilling i jernbanetunnelene og tyske styrker som rykket frem fra Eide (Granvin havn). Broen ble spreng av norske styrker for hindre fremrykking,

Hovedtraseen for riksvei 13 gikk tidligere på avsatsen mellom fossens øvre og nedre fall. Tunsbergtunnelen fører fra 2011 riksveiens hovetrase forbi Skjervet. Hardangerbana gjennom Skjervet ble anlagt i 1935.
Fossen er delt i tre fall. Det øverste er loddrett og faller ned i en halvsirkelformet høl ovenfor broen. Det andre fallet er nedenfor broen og mer ujevnt, mens den tredje delen forsvinner i landskapet nedenfor.

Hans Gude besøkte stedet i 1843 og laget en detaljert pennetegning. Johannes Flintoe laget en tegning da han besøkte stedet 20 år tidligere. Flintoes tegning var grunnlag for litografien i Norge fremstillet i Tegninger (1848). Knud Knudsen fotograferte stedet fra flere vinkler på slutten av 1800-tallet. I 1890 reiste Søren Johannessen et hotell, Skjærven hotel, ved fossen. Hotellet ble solgt og i 1896 flyttet til Strandebarm. Olav J Bø satte i 1902 opp kafe Fossheim på murene og denne ble revet omkring første verdenskrig.


== Se også ==
Liste over norske fosser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skjervefossen på World Waterfall Database
Skjervet ved Granvin tegning av Johannes Flintoe, hos Digitaltmuseum/Nasjonalmuseet.
Brudesløret (Flora)

Brudesløret er en foss i Flora kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger i Tjørneselva i Haukåvassdraget, og stuper rett ned i Haukåvatnet. Det foreligger planer om kraftutbygging i elva, noe som kan føre til at fossen blir tørrlagt.


== Se også ==
Liste over norske fosser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brudesløret på World Waterfall Database
Fuck

Fuck er et engelsk slanguttrykk med flere betydninger. Som verb betyr det «å ha samleie» eller «å lure», som substantiv betyr det «samleie». Ordet brukes også som utropsord og banneord, og oversettes på norsk gjerne til «faen», ettersom bruken minner om bruken av ordet faen. På engelsk refereres ordet ofte som «F-ordet». Norske filmtekstere bruker også gjerne «f***».


== Etymologi ==
Ordets opprinnelse er usikker, men er sannsynligvis relatert til germanske ord som betyr å slå, å gni eller å ha samleie. Relaterte ord kan være tyske ficken («å ha samleie»), nederlandske fokken («å slå»), det norske dialektuttrykket fukka («å ha samleie»), og de svenske dialektuttrykkene fokka («å slå», «å ha samleie») og fock («penis»).


== Historisk bruk ==
Den første anerkjente forekomst av ordet er i et kodet dikt fra før 1500-tallet. Diktet har tittelen «Flen flyys» og er et narredikt om munkene i Cambridge. En av strofene i diktet lyder Non sunt in coeli, quia gxddbov xxkxzt pg ifmk. Den siste delen er kodet tekst, og dekodes til non sunt in coeli, quia fvccant vvivys of heli, som oversatt til engelsk blir they are not in heaven because they fuck wives of Ely.
Den første trykte bruken av ordet «fuck» var i den skotske poeten William Dunbars dikt fra 1503 Brash of Wowing som har linjene

«Yit be his feirris he wald haif fukkit:
Ye brek my hairt, my bony ane».I 1991 ga det amerikanske hardrock-bandet Van Halen ut et studioalbum med navnet For Unlawful Carnal Knowledge, hvor de hevdet at FUCK var akronym for tittelen. Hensikten var å provosere de amerikanske sensurmyndighetene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Straight Dope: What's the origin of the "F" word?
Tongsin

Tongsin er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket grenser til Ryongrim og Chonchon i nord, Taehung og Yongwon i naboregionen Sør-Pyongan i sør og øst, Huichon og Songwon i vest og sørvest. Fylket var en del av Huichon før det ble fradelt som eget fylke i 1952 da lokalstyret ble reorganiseri.
Vest i fylket flyter Chongchonelva. Alle andre steder reiser høye fjell seg med Myohyangfjellene i sør og Chogyuryongfjellene i nord og øst. Høyeste punkt er Ungosusan (웅어수산) 2020 moh.
Landbruk og tømmerhogst er viktigste næringsveier. 13 prosent av fylket er dyrkbart, og det meste annet er dekt av skog. Viktigste landbruksvare er mais. Fylket er ikke knyttet til landets jernbanenett, men det er veiforbindelse til Huichon og Ryonggang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Wiwon

Wiwon er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ligger ved Yaluelva som også er grenseelv mellom Nord-Korea og Kina. Fylket var opprinnelig en del av Nord-Pyongan men ble overført til Chagang i 1954. Fylket grenser til Manpo og Sijung i nord, Kanggye og Songgan i øst, Chonchon i sørøst, Kopung mot sør og vest, samt Chosan i vest.
Den sørvestre delen av fylket domineres av Kangnamfjellene, med sitt høyeste punkt Sungjoksan (숭적산) 1984 moh. Fjellrikt er det også mot fylkene Kopung og Chosan. Klimaet er kontinentalt, med kalde vintre og en årlig middeltemperatur på 6 ℃.
Viktigste næringsveier er landbruk og tømmerhogst. I september 2005 offentliggjorde landets myndigheter ferdigstillelse av et andre kraftverk i Wiwon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Usi

Usi er et fylke (kun) helt vest i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ligger ved Yaluelva som også er grenseelv mellom Nord-Korea og Kina. Fylket grenser til de nordkoreanske fylkene Chosan og Kopung i øst, Songwon i sør og Pyoktong i vest. Fylket var opprinnelig en del av Pyoktong, men ble fradelt i 1952 da lokalstyret ble reorganisert. I 1954 ble fylket overført fra Nord-Pyongan til Chagang.
Usi er ikke knyttet til landets jernbanenett, men har veiforbindelse til Chosan og Pyoktong og videre til Sinuiju. Elva Yalu benyttes også til transport. Deler av Yalu i Usi er en del av landets største vannreservoar «Supungsjøen» (수풍호).
Yaludalen er kjent for sine risavlinger, mens en høyere opp dyrker mais, poteter og sesam. Distriktet Kaha-ri er kjent for sitt sunne vann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Songwon

Songwon er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket grenser til Usi og Kopung i nord, Tongsin i øst, Huichon i sør, samt Tongchang i vest. Fylket var opprinnelig en del av Chosan, men ble fradelt i 1949 samtidig som provinsen ble etablert.
Chongchonelva og Chungmanelva flyter begge gjennom fylket. Terrenget er ellers fjellrikt dominert av Pinandokfjellene og Chogyuryongfjellene mot sør i fylket. men den høyeste fjelltoppen ligger i nord, Koambong med 1744 moh. Klimaet er kontinentalt, men relativt fuktig. Frosten kommer tidlig i oktober og varer til sent april.
Viktigste næringsvei er landbruk og skogsdrift. 93 prosent av fylket er dekt av skog. innenfor landbruket holdes for det meste kyr, mens det dyrkes mais og ris. Et vannreservoar på 67 km² er bygd over Chungman og ble ferdigstilt i 1980, og benyttes for vannkraftproduksjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Songgan

Songgan er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket har grenser til Rangrim i øst, Wiwon i vest, Kanggye i nord og Chonchon og Ryongrim i sør. Fylket ble etablert i 1952 fra deler av fylkene Chonchon og Changgang da lokalstyret ble reorganisert.
I Songgan ligger Nangrimfjellene, men terrenmgtet flater ut vestover mot Changjaelva. Høyeste punkt er Maengbusan 2214 moh. 92 prosent av fylket er skogbevokst.
Manpolinja er en jernbaneforbindelse som følger elva vest i Songgan. Fylket har forbindelse til Kanggye og Pyongyang via vei. Viktigste lokale næringaliv er tømmerhogst og landbruk. Foruten mais, dyrkes hvete, hirse, foruten at det holdes kyr og dyrkes silkeormer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Sijung

Sijung er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket har grenser til Kanggye og Changgang i øst, Manpo i nord og vest og Wiwon i sør. Fylket var opprinnelig en del av Kanggye, men ble fradelt som eget fylke som en del av en større reorganisering av lokalstyret i desember 1952.
I øst er fylket bratt og fjellrikt dominert av Kangnamfjellene, men fylket bir flatere mot vest.  Høyeste punkt er Sirubong i sør med 1355 moh. Changjaelva flyter fra nord til sør, og gjør en mengde spektakulære spinger på vei mot Yaluelva. En del av elva er demmet opp for å lage et vannreservoar.
Sijung knyttes til omverdenen med vei og jernbane (Manpolinja). Noe gods transporteres også på Changjaelva. Lokalt næringsliv domineres av landbruk og gruvedrift.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Ryongrim

Ryongrim er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket grenser til de andre fylkene Rangrim, Changjin, Chonchon, Tongsin, Taehung og Songgan.
Terrenget er domonert an fjell og mange fjelltopper, så som Wagalbong (2260moh), Ch'ŏnŭimulsan (2032moh), Rangrimsan (2186moh), Milpuldŏksan (1577moh), Ungŏsusan (2020moh), Toma-ong (1525moh), Paktalsan (1817moh), Taedasan (1463moh) og Sonamsan (1178moh).
Når dette fylkets navn uttales på en standarddialekt i Sør-Korea mister Ryongrim 'r' både skriftlg og muntlig. I tillegg forsvinner også den andre 'r' og blir til n slik at Ryongrim blir til Yongnim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Rangrim

Rangrim er et fylke (kun) helt øst i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ble etablert som egen enhet etter en større reorganisering av lokalstyret i desember 1952 fra deler av fylkene Changgang og Changjin. Opprinnelig var fylket en del av provinsen Sør-Hamgyong, men overført til Chagang i 1954. Fylket grenser til Hwapyong, Kimjongsuk og Kimhyongjik i nord, Pujon i øst og Changjin i sør, samt Changgang, Songgan og Ryongrim i vest.
Fjellet er fjellrikt og kupert og fylket er dominert av fjellkjedene Rangrimfjellene og Yonhwafjellene. Høyeste punkt er Yonhwasan 2355 moh. de lavereliggende delene av fylet ligger vel 1000 moh. Klimaet er kaldt og kontinentalt med vinterfrost fra midten av september til sent i mai.
Flere veier går gjennom fylket, foruten Kanggyelinja, jernbanen som har forbindelse mot Kanggye i vest. Viktigste landsbruksprodukter er poteter, mais, bygg og hvete. I fylket drives også med tømmerhogst, foruten at det finnes noen mindre fabrikker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fakta om Rangrimsjøen
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Kopung

Kopung er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket var før 1945 en del av fylket Chosan.
Det meste av fylket er fjellrikt, men lavere mot vest. Kangnamfjellene og Chogyuryongfjellene (적유령산맥) er fjellkjeder som går tvers igjennom fylket. De største elvene er Chungmanelva, Komyonchonelva, Wolmyongchonelva og Pungmyonchonelva. Høyeste fjelltopp er Koamsan. 89,4 prosent er dekt av skog. Deler av fylket består av Karst-topografi. I fylket ligger den kunstige Songwonsjøen.
Den viktigste lokale næringslivet er knyttet til landbruk. I tillegg finnes noe naturressurser som metaller, men lite produseres lokalt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Hwapyong

Hwapyong er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ble etablert som egen enhet etter en større reorganisering av lokalstyret i desember 1952. Før dette hadde fylket vært en del av de to fylkene Chasong i Chagang og Kimhyongjik i naboprovinsen Ryanggang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Chunggang

Chunggang er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket var opprinnelig en del av Kimhyongjik i provinsen Ryanggang. I eldre kilder heter det at fylket er en del av Huchang, det gamle navnet til Kimhyongjik, som fikk nytt navn t 1988 da Kim Il-sung bestemte seg for å kalle fylket opp etter sin far, Kim Hyong-jik.
Fylket het først Chunggangjin (중강진), men er nå kjent som Chunggang ŭp. Mot nord ligger Kina på andre siden av grenseelva Yalu, mens grensa mot Ryanggang ligger i sør.
Klimaet er kontinentalt med ekstremt kalde vintre. 12. januar 1933 ble det målt minus 43 °C i Chunggangjin. Gjennomsnittlig temperatur i januar er minus 19.5 °C, mens den i juli ligger på 22,5 °C.
Det er rapportert at en rakettbase for Taepodongraketter er etablert i fylket tidlig på 1990-tallet og at raketter er rettet mot mål på Okinawa i Japan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Chosan

Chosan er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ligger ved den kinesiske grensa helt nord i provinsen.
Fylket er preget av å ligge ved foten til Kangnamfjellene mot sør og mot Yaluelva i nord. Det høyeste fjellet er Namhaetaesan (남해태산, 1079 moh. 20 prosent av arealet er dyrkbart og husdyrhold og birøkting er viktige næringer. 76 prosent av arealet er dekt med skog og det drives tømmerhogst.
Klimaet er kontinentalt med varme somre og kalde vintre. Landets høyeste sommertemperatur på 41 °C er fra dette fylket fra juli 1961.Under Koreakrigen nådde sørkoreanske styrker den 26. oktober 1950 Yaluelva i Chosan, like før kinesiske styrker engasjerte seg i krigen.  
I 1999 ble det gravd fram en grav fra Goguryeo-tiden i fylket.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Chonchon

Chonchon er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket var opprinnelig en del av Kanggye, men ble reorganisert og fradelt som egen fylke i 1949.
Fylket ligger høyt og er fjellrikt, det høyeste punktet er Sungjoksan, 1984 moh. Chogyuryong-fjellene er en fjellkjede som går gjennom fylket.
I fylket ligger en stor fyrstikkfabrikk, og det huser også landets største edelgran.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Chasong

Chasŏng er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ligger like sør for den kinesisk-koreanske grensa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fallingrain.com Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Changgang (Chagang)

Changgang er et fylke (kun) i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket var opprinnelig en del av Kanggye, men ble reorganisert og fradelt som egen fylke i 1949. Det grenser til Hwapyong og Rangrim i øst Kanggye og Sijung i vest, Songgan i sør og Chasong i nord.
Terrenget i fylket er fjellrikt og kupert, med Kangnamfjellene i nordøst og Chogyuryongfjellene i sørvest. Den høyeste fjelltoppen er Kumpasan (금파산) som er 1918 moh ved den nordlige grensa.
Kommunikasjonene i fylket er vei og jernbane. Jernbaneforbindelsen Kanggyelinja passerer gjennom fylket i sørøst. Fylket huser næringsmiddelindustri og farmasøytisk industri. Det dyrkes ris ved Chongsongelva (종성강), foruten andre korntyper og druer. Fylket har gruver for utvinning av sink.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Manpo

Manp'o er en by i Nord-Korea som ligger nordvest i den nordkoreanske regionen Kangwon.
Byen ligger ved Yaluelvas bredder på slettene Kosan og Kŏnha. Byen ble reklassifisert fra fylke til by i 1961. Manpo har trevareindustri.
Byens middeltemperatur er 6.5℃, som varierer fra januar med minus 14.4℃ og juli med 23.6℃. Årlig gjennomsnittlig regnfall er 947,8mm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
North Korea Uncovered Arkivert 22. desember 2008 hos Wayback Machine., (North Korea Google Earth) se mye av byens industrielle og politiske infrastruktur på Google Earth.
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Huichon

Hŭich'ŏn er en by i Nord-Korea som ligger sør i den nordkoreanske regionen Chagang.
Byen var en søvnig fjellandsby før andre verdenskrig, men har siden utviklet seg til et senter for masknvare- og elektronisk industri. Store deler av industrien ble satt opp i byen under Koreakrigen.
Byen ha forbindelse til resten av landet via vei og jernbane.
I tillegg til tunge maskiner, har yen fabrikker for produksjon av silke og glassvarer. I byen ligger Huichon University of Telecommunications.


== Referanser ==

Panorama Korea, Foreign Language Publishing House, Pyongyang, 1999.


== Eksterne lenker ==
Foreign Trade
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Kanggye

Kanggye er en by i Nord-Korea som ligger i den nordkoreanske regionen Chagang. Byen er regionhovedstad.
På grunn av byens strategiske posisjon har den vært et militært sentrum i flere hundre år. Under Koreakrigen og slaget ved Pyongyang etablerte Kim Il Sung og hans regjering seg midlertidig i Kanggye etter et kortere opphold i Sinuiju.Byen ligger ved møtestedet til fem elver, deriblant Changjaenva. Den har forbindelse til det øvrige landet via vei, jernbane og fly.
I byen ligger Kanggye University of Education. Byen har en viss industri, det meste etablert etter 1945. Byen har dessuten tilgang til gruveindustri, som produserer kobber, sink, jernmalm, kull og grafitt. Byen har også tømmerindustri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil av Chagang-provinsen
Detaljert kart (koreansk)
Slaget om Petsamo

Slaget om Petsamo var et slag under vinterkrigen. Det ble utkjempet mellom finske og sovjetiske styrker i området ved Petsamo helt nord i Finland. De finske forsvarerne var svært underlegne de sovjetiske angriperne, men klarte å oppholde den sovjetiske invasjonen, dels på grunn av ekstremt terreng og dårlig vær.
Haakon Breien Benestad

Haakon Breien Benestad (født 1940) er en norsk lege og professor emeritus i fysiologi ved Universitetet i Oslo. I 2005 ble han valgt til prorektor ved universitetet, for perioden 2006–2009.Benestad tok den medisinske embedseksamen ved Universitetet i Oslo våren 1965 og ble dr. med. høsten 1972, med en avhandling innen eksperimentell hematologi. Siden 1990 har han vært professor i fysiologi ved Institutt for medisinske basalfag ved UiO, der han har arbeidet siden 1968. Han har hatt flere opphold som gjesteforsker i Storbritannia og Finland.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Haakon Breien Benestad i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Haakon Breien Benestad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Murine haematopoiesis studied with the diffusion chamber technique  1972 (sammen med Harald Breivik)
Anatomi, fysiologi og immunologi : en innføring' 1986 (sammen med Jens-Gustav Iversen) ISBN 82-03-12218-3
Grunnforskningens verd – festskrift til professor Bjarne A. Waaler på hans 70-års dag 1995 (redaktør, sammen med Jens-Gustav Iversen og Gunnar Nicolaysen) ISBN 82-00-41591-0
Forskningsmetode i medisin og biofag 2004 (Sammen med Petter Laake) ISBN 82-05-31115-3


== Referanser ==
Prorektor

Prorektor er ved mange universiteter betegnelsen på rektors stedfortreder. Ofte blir prorektor valgt sammen med rektor. Ved NTNU ansettes prorektorene for fireårsperioder.


== Se også ==
Rektor ved Universitetet i Oslo, med oversikt over prorektorer


== Referanser ==
Brod-Posavina

Brod-Posavina fylke (kroatisk: Brodsko-posavska županija) er et fylke i Kroatia, beliggende ved elven Sava. Det ligger sør i regionen Slavonia, og grenser mot nabolandet Bosnia-Hercegovina i sør. I vest grenser det til fylket Sisak-Moslavina, i nord til Požega-Slavonia og Osijek-Baranja, og i øst til Vukovar-Srijem. Den største byen og fylkeshovedstad er Slavonski Brod, andre større byer er Nova Gradiška, Vrpolje og Slavonski Šamac.


== Administrativ inndeling ==
Brod-Posavina fylke er delt inn i to byer og 26 kommuner.


=== Byer ===
Slavonski Brod (fylkeshovedstad)
Nova Gradiška


=== Kommuner ===
Bebrina
Brodski Stupnik
Bukovlje
Cernik
Davor
Donji Andrijevci
Dragalić
Garčin
Gornja Vrba
Gornji Bogićevci
Gundinci
Klakar
Nova Kapela
Okučani
Oprisavci
Oriovac
Podcrkavlje
Rešetari
Sibinj
Sikirevci
Slavonski Šamac
Stara Gradiška
Staro Petrovo Selo
Velika Kopanica
Vrbje
Vrpolje


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brod-Posavina County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anne-Brit Kolstø

Anne-Brit Kolstø (født 21. mai 1945) er en norsk biokjemiker og professor emerita i farmasøytisk mikrobiologi ved Universitetet i Oslo. Hun var prorektor ved universitetet fra 2002 til 2005.
Hun ble cand. real. i biokjemi ved Universitetet i Oslo i 1971 og dr. philos. ved Universitetet i Tromsø i 1976.
Kolstø har tidligere vært stipendiat ved Institutt for medisinsk biologi ved Universitetet i Tromsø, postdoctor ved University of California, forsker ved Institutt for eksperimentell medisinsk forskning og barneavdelingen ved Ullevål universitetssykehus, forsker ved Statens institutt for folkehelse, førsteamanuensis i cellebiologi ved UiO og forsker ved National Institute for Medical Research i London.
Som prorektor ledet hun UiOs sentrale forskningskomité, UiOs sentrale undervisningsutvalg, UiOs sentrale utstyrsutvalg, Komité for universitetets priser og Komité for universitetets pris for menneskerettigheter.
Hun har vært president i Norsk Biokjemisk Selskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Anne-Brit Kolstø i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Anne-Brit Kolstø i BIBSYS