jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Litteraturåret 1959

Litteraturåret 1959 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1959.


== Fødsler ==
14. januar
Øyvind Berg, norsk lyriker
Geoff Tate, amerikansk vokalist
21. februar – Hanne-Vibeke Holst, dansk forfatter og journalist
15. mars – Ben Okri, nigeriansk dikter og forfatter
3. april – Hanne Bramness, norsk forfatter
5. april – Annette Mattsson, norsk forfatter
10. april – Finn Bjelke, norsk humorist, forfatter og radioprater
12. april – Anna-Lena Brundin, svensk forfatter, komiker, sangerinne
17. april – Hans Crispin, svensk innspillingsleder, forfatter, produsent, skuespillere og programleder for TV4
18. april – Susan Faludi, amerikansk – ungarsk forfatter
3. mai – Ben Elton, britisk komiker og forfatter
17. juni – Mark Williams, britisk skuespiller, komiker og manusforfatter
27. juni – Thure Erik Lund, norsk forfatter
30. juni – Daniel Goldhagen, amerikansk historiker
8. juli – Tom Egeland, norsk forfatter og nyhetssjef i TV2
11. juli – Suzanne Vega, amerikansk tekstforfatter og sanger
12. juli – Charlie Murphy, amerikansk skuespiller og forfatter
13. august – Mikael Niemi, svensk forfatter
29. september – Jon Fosse, norsk forfatter og dramatiker
31. oktober – Neal Stephenson, amerikansk science fiction-forfatter
13. november – José Carlos Somoza, spansk forfatter
19. november – Nils Ivar Agøy, norsk historiker, dr. philos, teolog, forfatter og oversetter
28. desember – Andy McNab, engelsk forfatter


== Dødsfall ==
28. februar – Maxwell Anderson, amerikansk dramatiker og forfatter
26. mars – Raymond Chandler amerikansk forfatter (f. 1888)
23. juni – Boris Vian, fransk ingeniør, forfatter og jazztrompetist
3. juli – Johan Bojer, norsk forfatter (f. 1872)
15. juli – Peter Egge, norsk forfatter (f. 1869)
27. september – Herman Wildenvey, norsk forfatter (f. 1885)


== Prisvinnere ==
Nobelprisen i litteratur: Salvatore Quasimodo, Italia
Se Boklotteriets stipendiater 1959
Boklotteriet deler ut Litteraturfrämjandets stora pris til Tage Aurell


== Hendelser ==


== Nye bøker ==


=== A - G ===
Andas barn av Janne Bergquist
André Bjerkes ABC av André Bjerke (forfatter) og Gøsta Munsterhjelm (illustratør)
Blåmann av Jens Bjørneboe
Biljard klokken halv ti (Billard um halb zehn) av Heinrich Böll
Blikktrommen  (Die Blechtrommel) av Günter Grass
Goldfinger av Ian Fleming
En dag i Ivan Denisovitsj' liv av Aleksandr Solzjenitsyn


=== H - N ===
Jeg av Johan BorgenKatt i dueslaget (Cat Among the Pigeons) av Agatha Christie
Koncentration och storföretag  av CH Hermansson
Line av Axel Jensen
Muren av Jan Fridegård
Nattens Brød IV. Kjærlighetens veier av Johan Falkberget


=== O - U ===
Parasit av Bosse Gustafson
Sista brevet till Sverige av Vilhelm Moberg
Sunnanäng av Astrid Lindgren
Svensk soldat av Jan Fridegård
30 meter mord av Kerstin Ekman


=== V - Å ===
Veien til Agra av Aimée Sommerfelt
Fremont Street

Fremont Street er en gate i Las Vegas, Nevada og er byens nest mest kjente gate (etter Las Vegas Strip). I likhet med The Strip er Fremont Street også dominert av kasinoer.  Den er oppkalt etter oppdageren John C. Frémont.
Ivan Johannesen

Ivan Johannesen (født 28. juni 1934 i Miðvágur, død 18. april 2012) var en færøysk politiker (Sb.) og fiskebåtreder.


== Liv og virke ==
Han var faglært skipsmaskinist og arbeidet mange år i fiskeflåten. Han ble etter hvert skipper og medeier i fartøyer. Han hadde ellers sterke politiske og religiøse interesser.Han var innvalgt på Lagtinget fra Vágar fra 1978 til 1988 og på nytt fra 1994 til 1998, som representant for Sambandsflokkurin. Han var formann i Lagtingets finanskomité fra 1980 til 1984.Han var styreformann i kraftselskapet SEV fra 1981 til 1985.Fra 1989 til 1991 var han medlem av Jógvan Sundsteins andre regjering med ansvar for finans-, havbruks- og kommunalpolitiske saker. Bankkrisen på Færøyene rammet øysamfunnet hardt, og Johannesen måtte som finansminister stå for kraftige nedskjæringer i offentlige budsjetter og store skatteøkninger.Fra 1994 til 1998 var han medlem av Edmund Joensens første og andre regjering, først med ansvar for fiskeri og havbruk, deretter for havbruk, landbruk og øvrig næringsliv.Den internasjonale fiskeripolitikken ble mer betent i de økonomiske kriseårene på Færøyene. Særlig omstridt var spørsmålet om uregulert fiske i Smutthullet. I 1996 underskrev fiskeriministrene Ivan Johannesen og Jan Henry T. Olsen en avtale om bekjempelse av uregulert fiske, der Norge og Færøyene ville motarbeide landing av fisk fra Smutthullet som var fanget av fartøyer uten kvoter.


== Utmerkelser ==
Ivan Johannesen ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen i 1990.


== Referanser ==
Liste over utøvere i Tour de France 2009

Liste over utøvere i Tour de France 2009


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
Startlist for Tour de France 2009, procyclingstats
Moldevatnet

Moldevatnet er en innsjø i  Molde kommune i Møre og Romsdal. Vatnet ligger rundt fire kilometer nord for Molde sentrum og er hovedvannkilden for byen. Det har utløp mot øst til Moldeelva.


== Referanser ==
Pidgey

Pidgey er en oppdikta figur i serien Pokémon. Den er en pokémon, av typene normal og flygende. Den blei introdusert i 1. generasjon av Pokémon. Pidgey utvikler seg til Pidgeotto, som igjen utvikler seg til Pidgeot.
Av utseende kan den likne en del på en fugl. Den har en ganske rufsete fjærdrakt. Fjærene på ryggen, stjerten og mesteparten av vingene, samt deler av hodefjærene, er brune, mens brystet, buken, vingetippene og deler av hodefjerne har en lys besj farge. Den har et rosa, krummende nebb, og rosa bein, med tre klør på hver fot. To av klørne peker framover, og éi peker bakover. Fra øya og nedover et lite stykke har den et svart mønster.
Pidgey er en vanlig pokémon, som lever i skogen. Den er ikke glad i å slåss. Hvis den møter fiender sparker den ofte opp sand som blinder dem, i stedet for å slåss. Den kan flakse med vingene sine for å blåse opp en dustsky, for å få insektspokémoner til å dukke opp, som den eter. Den kan også blåse bort fiender ved å lage vinder ved å flakse med vingene. Pidgey har en ekstremt god retningssans. Hvis man plasserer den langt unna sine vante omgivelser kan den framleis finne fram til heimen sin.


== Eksterne lenker ==

(en) «Pidgey» på Bulbapedia
Månvatnet

Månvatnet er en innsjø i Måndalen i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det har utløp mot nord til elva Måna.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Månvatnet på nettstedet romsdal.com
Solskjelsvatnet

Solskjelsvatnet er en innsjø på Solskjeløya i Aure kommune på Nordmøre. Vannet ligger 20 meter over havet. Det er omkring 320 meter på det bredeste og omkring 800 meter langt. 


== Fiske ==
I Solskjelsvatnet finnes det bra med aure. Fisk opp til 600-700 gram er ikkje uvanlig. Det er to varianter av auren, en er nesten helt blank, den andre varianten er brunlig med røde prikker. Fisken gyter i en bekk ved sørsiden av vannet om høsten. Sjøauren kan gå helt opp i vannet om høsten ved stor vannføring.
Det finnes også ål i vannet. For å fiske i vannet må en ha tillatelse fra grunneieren.


== Referanser ==
Trastad Samlinger

Trastad Samlinger er et museum på Trastad i Kvæfjord kommune. Museet har et galleri som viser kunst laget av psykisk utviklingshemmede, samt en utstilling som viser hvordan forholdene var både før og under tida da Trastad Gård var en institusjon for pleie, vern og opplæring av psykisk utviklingshemmede.
Den historiske utstillinga viser en autentisk bo- og pleieavdeling for 23 gutter, slik den var da den var ny i 1966. Museet trekker både fram det positive i utviklingen for rettighetene til de såkalt åndssvake, men viser også remmer og tvangstrøyer som var i bruk.
I forbindelse med kunstgalleriet vises keramikkarbeider som viser utvikling i arbeidet til ungdom som ble stemplet som «ikke utviklingsdyktige». Spesielt er de i dag produktive kunstnerne Herleik Kristiansen og Torstein Nilsen, samt deres tidligere lærer Sigvor Riksheim, i fokus.
Torstein Nilsen har malt maleriet ved inngangen.
Trastad Samlinger er i dag en del av det regionale museet Sør-Troms museum.


== Eksterne lenker ==
Sør-Troms museum: Trastad samlinger
Litteraturåret 1994

Litteraturåret 1994 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1994.


== Prisvinnere ==
Amalie Skram-prisen: Liv Køltzow
Augustpriset
Skjønnlitteratur: Björn Ranelid – Synden
Sakprosa: Leif Jonsson m.fl – Musiken i Sverige I-IV
Barne- og ungdomslitteratur: Ulf Nilsson – Mästaren och de fyra skrivarna
Nils Holgersson-plaketten: Thomas Tidholm
Nobelprisen i litteratur: Kenzaburo Oe, Japan
Svenska akademiens stora pris: Tove Jansson, Finland
BMF-plaketten: Kerstin Ekman
Erik Lindegren-priset: Eva Ström


== Hendelser ==
Amalie Skram-prisen etableres.


== Nye bøker ==
Anna, Hanna och Johanna av Marianne Fredriksson
A Beautiful Mind av Sylvia Nasar
Berts bekymmer av Anders Jacobsson og Sören Olsson
The Bell Curve av Richard Herrnstein og Charles Murray
Djävulen och Gud av Mare Kandre
En fest i Liu Lin av Jan Myrdal og Gun Kessle
Estetisk salighet av Stig Sæterbakken
Fimbul av Kjartan Fløgstad
Fisken av Erlend Loe
Genanse og verdighet av Dag Solstad
Gobi: Min prins av Tor Åge Bringsværd
Hakk av Hanne Ørstavik
 Instamatic av Arne Berggren
Jakten på nyresteinen av Vibeke Idsøe
Livet efter Gud av Douglas Coupland
Maria & José av Erlend Loe
Markus og Diana av Klaus Hagerup
Mekka av Lars Saabye Christensen
Mord och mat – Jan Mårtenson
Min vän shejken i Stureby  – Ulf Stark
Mulle Meck bygger en båt – George Johansson
Mästaren och de fyra skrivarna  – Ulf Nilsson
När morgondagarna sjöng – Jan Myrdal
Quinnan och Dr Dreuf – Mare Kandre
Salige er de som tørster av Anne Holt
Supersnuten Sune av Anders Jacobsson og Sören Olsson
Søylen av Karin Fossum
Tsarens guld av Jan Mårtenson
Utvidelse av kampsonen (Extension du domaine de la lutte) av Michel Houellebecq
 Østre linje av Atle Næss


== Dødsfall ==
14. januar – Agnar Mykle, norsk forfatter (født 1915)
20. februar – Rolf Jacobsen, norsk lyriker (født 1907)
6. mars – Melina Mercouri, amerikansk-gresk skuespiller, forfatter og politiker
9. mars – Charles Bukowski, amerikansk forfatter (født 1920)
26. mars – Margaret Millar, kanadisk-amerikansk forfatter (født 1915)
7. april – Golo Mann, tysk historiker, forfatter og filosof (født 1909)
14. april – Bernt Engelmann, tysk historiker og journalist (født 1921)
16. april – Ralph Ellison, amerikansk forfatter (født 1914)
23. mai – Olav H. Hauge, norsk forfatter (født 1908)
14. august – Elias Canetti, sefardisk-jødisk (tysk) forfatter, nobelprisvinner i litteratur (født 1905)
4. september – Folke Mellvig, svensk forfatter og manusforfatter
23. september – Robert Bloch, forfatter av krim, skrekk, fantasi-litteratur og science fiction fra USA (født 1917)
20. november – John Lucarotti, canadisk manusforfatter (født 1926)
Beate Audum, norsk barnebokforfatter (født 1944)


== Referanser ==
Asle Dingstad

Asle Dingstad (født 1946) var forlagssjef i Luther Forlag, et av Norges eldste forlag. Han er utdannet prest og var prost i Larvik prosti i Den norske kirke før han konverterte til Den nordisk-katolske kirke, der han nå er prest. Dingstad har tidligere vært kandidat til ledige bispeseter i Den norske kirke og fikk den gangen en del stemmer som biskop.
Han ble forlagssjef i Luther Forlag i 1998. Han er siden 2008 sokneprest i St. Johannes Døperen menighet i Oslo.


== «Dingstadsaken»/«Tunsbergsaken» ==
Dingstad tilhørte et høykirkelig orientert og konservativt miljø innen Den norske kirke. Mens han var prost i Tunsberg bispedømme frasa Dingstad seg på 1990-tallet tilsyn av biskop Sigurd Osberg, og nektet dermed å anerkjenne ham som biskop. Dette skjedde etter at Osberg hadde reist alvorlig tvil ved holdbarheten i kirkens nei til homofilt samliv som en legitim samlivsform. Dingstad selv delte synet til flertallet av det daværende bispekollegiet. Dingstads tilsynsnekt førte igjen til at Osberg i 1998 reiste læresak mot prosten. Dette var den første saken som var blitt reist for Den norske kirkes lærenemnd. Lærenemnda ga i sin uttalelse i 2000 ikke prost Dingstad rett til å nekte biskopen tilsyn (Tunsberg-saken 14. mars 2000). Dingstad sa fra seg embedet som prost og konverterte til Den nordisk-katolske kirke som konsekvens av Lærenemndas beslutning. Han ble presteviet der 12. august samme året.


== Motstand mot kjønnsnøytral ekteskapslov ==
Sammen med Nina Karin Monsen og Helge Johan Thue, samt flere andre, stevnet Dingstad staten for å få vurdert begrepet gyldig ekteskap og krav om å få likestilt ektepar med partnere når det gjaldt å akseptere den nye kjønnsnøytrale ekteskapsloven, Felles ekteskapslov.
Saken ble avvist både av Oslo tingrett, Borgarting lagmannsrett og endelig av Høyesteretts ankeutvalg 2. juli 2010. I Ankeutvalgets begrunnelse heter der i avsnitt (18) at

«Kjernen i søksmålet synes å være at de ankende parter ikke ønsker at deres ekteskap skal være av samme karakter som likekjønnede ekteskap. Dette synes imidlertid å være et spørsmål om verdivalg og ikke et spørsmål som kan være gjenstand for rettslig prøving.»Og videre fremholdt Høyesteretts kjæremålsutvalg i avsnitt (20):

«Etter utvalgets oppfatning har de ankende parter kun en ideell interesse i å oppnå dom i henhold til påstanden. En slik dom vil ikke ha noen betydning for deres rettsstilling, idet saken bare gjelder det de ankende parter i prosesskrift for Høyesterett har angitt som «ekteskapets metafysiske dimensjon ». Ettersom en dom i de ankende parters favør ikke vil ha noen rettsvirkning for dem, er det etter utvalgets oppfatning klart at lovens vilkår for å fremme saken ikke er oppfylt.»Sammen med 538 andre ektepar klaget gruppen avvisningen inn for menneskerettsdomstolen i Strasbourg, og krevde å få rett til å reise sak i Norge. Klagemålet ble avvist der i 2012.


== Referanser ==
No Way Out

No Way Out har flere betydninger:


== Filmer ==
Ingen utvei (No Way Out), am. film fra 1950 med Richard Widmark og Sidney Poitier
Ingen utvei (No Way Out), am. film fra 1987 med Kevin Costner og Gene Hackman


== Litteratur ==
No Way Out, ei bok i serien om Hardyguttene


== Musikk ==
No Way Out (album), et album av Puff Daddy
No Way Out,  et album fra 1967 av The Chocolate Watchband
Det er flere sanger med denne tittelen.
Den finske dialektkrigen

Den finske dialektkrigen (finsk: murteiden sota) er navnet på en opphetet diskusjon eller en språkstrid om hvordan det finske skriftspråket skulle se ut. Den finske dialektkrigen varte i perioden 1820–1840, men den var mest intens i starten og slutten av perioden.
Bakgrunnen for dialektkrigen var at det finske skriftspråket var mer representativt for de vestfinske enn de østfinske dialektene, og at det hadde relativt mye innflytelse fra svensk, sammenlignet med de østlige dialektene. Med den nye politiske situasjonen etter 1809, da Finland ikke lenger var en del av Sverige, men en del av Russland, gjorde det nødvendig å lage en ny finsk identitet.


== Litteratur ==
Trond Trosterud: Den finske dialektkrigen (1820–1840). Mål og makt 1996.
Wiese (TV-program)

Wiese var et norsk talkshow med Claus Wiese som gikk på NRK fra 1996 til 1998. Hver sending var todelt, der første del var mer underholdningspreget, mens andre del bestod av en lengre intervjudel. Prosjektleder var Vidar Nordli-Mathisen.Premieren ble sett av 955 000.Programmet vant prisen «Beste underholdningsprogram» under Gullruten 1998. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Noen episoder på NRK Nett-TV
Språkstrid

Språkstrid eller målstrid er uttrykk brukt om diskusjoner omkring språkbruk i mange land.
Norge har en pågående og til tider heftig språkstrid som gjelder de to målformene bokmål og nynorsk. Men det er også språkstrider i mange andre land. Det kan gjelde stillingen til helt ulike språk, som fransk og flamsk i Belgia, men òg være en strid mellom nærliggende språk som de to målformene i Norge. Det samme er tilfellet for striden mellom kastiljansk og katalansk i Catalonia, og mellom ukrainsk og russisk i Ukraina. Et annet eksempel er striden som i begynnelsen av forrige århundret raste mellom gammelgresk og nygresk i Hellas, og som endte med klar seier for det nygreske målet (les mer om dette i artikkelen målreising).
Det er språkstrider i mange land, denne listen viser bare noen av dem:

Den norske språkstriden
Den finske dialektkrigen
Den belgiske språkstriden
Den færøyske språkstridenMer kortvarige stider kan ha dreid seg rundt rettskrivingsreformer, som

Majonæsekrigen i Danmark
Turgaj

Turgaj (russisk: Тургай) er en elv i Kasakhstan med en lengde på 825 km og et nedbørfelt på 157 000 km². Den har utspringet sitt der elvene Zjaldama og Kara-Turgaj renner sammen og renner så gjennom Turgajdalen. Turgaj renner ut i saltsjøen Sjalkartenits. 
Middelvannføringen til Turgaj er 9 m³/s. Elven fryser til i begynnelsen av november og isen ligger til april.
Burla

Burla (russisk: Бурла) er en elv i Altaj kraj i Russland og Pavlodar oblast i Kasakhstan. 
Elven har en lengde på 489 kilometer og et nedbørfelt på 12 800 km². Bredden av Burla er myrlendt og den renner over Kulundasteppa. I tørre år ender elven i innsjøen Bolsjoje Topolnoje på russisk territorium, mens den i våte år renner ut i innsjøen Bolsjoj Azjbulat i Kasakhstan. 
Middelvannføringen til Burla ved munningen i Bolsjoje Topolnoje er bare om lag 3 m³/s. 


== Referanser ==
1984 (album)

1984 eller MCMLXXXIV er et studioalbum fra det amerikanske hardrock-bandet Van Halen.
Albumet er det mest populære fra bandet i forhold til salg og listeplasseringer og ble utgitt 9. januar 1984. Det er det siste albumet David Lee Roth deltar på før han forlot bandet. Albumet solgte til diamantplate i 1999. Singelen til sporet «Jump» solgte tre millioner eksemplarer og gikk til topps på Billboard Hot 100, og den ble Grammy Award nominert i 1985 for «Best Rock Vocal Group».


== Sporliste ==
Alle låtene er skrevet av Michael Anthony, David Lee Roth, Eddie Van Halen og Alex Van Halen.

«1984» – 1:07
«Jump» – 4:04
«Panama» – 3:32
«Top Jimmy» – 3:00
«Drop Dead Legs» – 4:14
«Hot for Teacher» – 4:44
«I'll Wait» – 4:45
«Girl Gone Bad» – 4:35
«House of Pain» – 3:19


== Personell ==
David Lee Roth – vokal
Eddie Van Halen – gitar, keyboard
Michael Anthony – bassgitar
Alex Van Halen – slagverk


== Sertifiseringer ==
Gullplate: 12. mars 1984
Platinaplate: 12. mars 1984
4x Platinaplate: 22. oktober 1984
5x Platinaplate: 23. januar 1985
6x Platinaplate: 1. juli 1987
7x Platinaplate: 11. juli 1994
8x Platinaplate: 8. august 1996
Diamantplate: 8. februar 1999


== Eksterne lenker ==
(en) 1984 på Discogs 
(en) 1984 på MusicBrainz 
(en) 1984 på Spotify 
(en) 1984 på Spotify 
(en) 1984 på AllMusic 
Classic Van Halen – 1984
All round

All round (fra engelsk) er et begrep som beskriver en person som viser allsidighet og har kunnskap, kompetanse eller ferdigheter innen flere områder. Personen blir da gjerne omtalt som en allrounder. Begrepet nyttes hovedsakelig innen sport for å beskrive en idrettsutøver som viser dyktighet innen et bredere spekter av øvelser eller fysiske ferdigheter. 


== Hurtigløp på skøyter ==
Mer spesifikt rettes begrepet All round mot konkurranser og sammenlagtmesterskap i hurtigløp på skøyter, der det gås fire distanser hvor tidene omgjøres til poeng, og utøveren med den laveste poengsum står som sammenlagtvinner. I NM, EM og VM er distansene for menn 500 meter, 1500 meter, 5000 meter og 10 000 meter. For kvinner er de to lengste distansene 3000 meter og 5000 meter. 
En all roundutøver er en allsidig utøver som mestrer alle distanser fra de korte sprintøvelsene til de lengre distanseløpene. Vinneren av et mesterskap kalles all roundmester.
Sammy Hagar

Samuel Roy «Sammy» Hagar (født 13. oktober 1947 i Monterey, California) er en amerikansk vokalist og gitarist
Han er kjent for sin solokarriere og som tidligere vokalist/gitarist i Van Halen. I 2008 startet han opp supergruppa Chickenfoot med tidligere bandmedlem Michael Anthony, Chad Smith fra Red Hot Chili Peppers og gitarvirtuos Joe Satriani.


== Diskografi ==
Montrose1973:  Montrose
1974:  Paper MoneySammy Hagar1976:  Nine On A Ten Scale
1977:  Sammy Hagar  («The Red Album»)
1977:  Musical Chairs
1978:  All Night Long
1979:  Street Machine
1979:  Danger Zone
1981:  Standing Hampton
1982:  Three Lock Box
1984:  VOA
1987:  I Never Said Goodbye
1997:  Marching To Mars
1999:  Red Voodoo
2000:  Ten 13
2001:  Not 4 Sale
2006:  Livin' It Up!
2008:  Cosmic Universal FashionVan Halen1986:  5150
1988:  OU812
1991:  For Unlawful Carnal Knowledge
1993:  Live: Right Here, Right Now
1995:  Balance
1996:  Best of Volume I
2004:  The Best of Both WorldsChickenfoot2009: Chickenfoot (Redline Entertainment)
2011: Chickenfoot III (E1 Music)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sammy Hagar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiell Sammy Hagar nettside
Sammy Hagar diskografi
Sammy Hagar hos All Music Guide
(en) Sammy Hagar på Internet Movie Database 
(en) Sammy Hagar hos Rotten Tomatoes 
(en) Sammy Hagar hos The Movie Database 
(en) Sammy Hagar hos Internet Broadway Database 
(en) Sammy Hagar på Apple Music 
(en) Sammy Hagar på Discogs 
(en) Sammy Hagar på MusicBrainz 
(en) Sammy Hagar på SoundCloud 
(en) Sammy Hagar på Spotify 
(en) Sammy Hagar på Songkick 
(en) Sammy Hagar på Last.fm 
(en) Sammy Hagar på Genius — sangtekster 
(en) Sammy Hagar på AllMusic 
Sammy Hagar på Twitter 
Sammy Hagar på Facebook 
Sammy Hagar på Instagram 
Sammy Hagar på YouTube 
Sammy Hagar på Myspace
Vodafonedeildin 2009

Vodafonedeildin 2009, tidligere kjent som Formuladeildin, var den færøyske eliteserien i fotball for herrer i 2009.
Serien startet opp 4. april 2009 og ble avsluttet 3. oktober 2009. Regjerende mestere var EB/Streymur fra Streymoy.
Ligaen besto også i 2009 av 10 lag. Klubbene B71 Sandur og Skála IF rykket forrige sesong ned i den færøyske førstedivisjonen, 1. deild. Disse ble erstattet av de nyopprykkede lagene 07 Vestur og AB Argir.
Serien ble vunnet av HB Tórshavn, med EB/Streymur på andreplass og Víkingur på tredjeplass. 
KÍ Klaksvík og 07 Vestur rykket ned.


== Tabell ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside - football.fo
Færøyske fotballnyheter, resultater og informasjon (engelsk)
New Israel Fund

New Israel Fund (NIF) er et fond som donererer penger til og støtter organisasjoner i Israel som fremmer en demokratisk utvikling i landet og sikrer frihet, rettferdighet og likhet for alle landets borgere. Organisasjonen fokuserer spesielt på borgerrettigheter og menneskerettigheter, religiøs toleranse og pluralisme, samt å utjevne sosiale og økonomiske forskjeller i det israelske samfunnet, særlig mellom jøder og arabere. Som et tegn på organisasjonens utstrakte hånd til palestinerne er alle organisasjonens tekster trespråklige, på hebraisk, arabisk og engelsk.
Enkelte på høyresiden i Israel har anklaget organisasjonen for å ha en antisionistisk agenda. Dette blir tilbakevist av organisasjonens leder, professor ved Georgetown University Law Center, Peter Edelman, som beskriver kritikken som «udemokratisk og ujødisk». 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
New Israel Fund
Original Hits

Original Hits er et samlealbum av rockegruppen The Animals, utgitt i 1995 av plateselskapet Disky. Albumet inneholder atten sanger fra 1964–1965 perioden, med lisens fra EMI.


== Sporliste ==
«House of the Rising Sun» (Trad. Arr. Prince) – 4:31
«We've Gotta Get Out of This Place» (Mann/Weil) – 3:15
«Don't Let Me Be Misunderstood» (Benjamin/Marcus/Caldwell) – 2:29
«Bring It on Home to Me» (Cooke) – 2:45
«Boom Boom» (Hooker) – 3:19
«Memphis Tennessee» (Berry) – 3:07
«Baby Let Me Take You Home» (Russell/Farrell) – 2:22
«Club A-Gogo» (Burdon/Price) – 2:21
«I'm Mad Again» (Hooker) – 4:18
«It's My Life» (Atkins/D'Errico) – 3:08
«Bright Lights Big City» (Reed) – 2:56
«The Story of Bo Diddley» (Burdon/McDaniel) – 5:45
«She Said Yeah» (Jackson/Christy) – 2:21
«Around and Around» (Berry) – 2:46
«The Girl Can't Help It» (Troup) – 2:23
«I've Been Around» (Domino) – 1:36
«How You've Changed» (Berry) – 3:14
«I'm Crying» (Price/Burdon) – 2:48


== Eksterne lenker ==
(en) Original Hits på Discogs