jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Götatunnelen

Götatunnelen er en veitunnel under sentrale Göteborg i Sverige. Tunnelen ble bygd mellom 2000 og 2006 og ble innviet 16.–18. juni 2006 i samband med målgangen av seilkonkurransen Volvo Ocean Race. Den ble åpnet for trafikken 18. juni. Tunnelen har tre filer i hver retning. 
Tunnelen er Sveriges nest dypeste veitunnel.


== Se også ==
Veitunneler i Sverige
Borgartinget

Borgartinget (norrønt Borgarþingslog) var fra 1100-tallet det allmenne lagtinget for området Viken (Borgarþingslög), som omfattet kystområdene fra Göta älv (norrønt Elfir) til Rygjarbit (trolig ved Risør). Det har navn etter byen Borg (Sarpsborg) ved Sarpsfossen, som ifølge tradisjonen ble grunnlagt av Olav den hellige i 1016. Enkelte historikere har ment at Borgartinget som lagting var eldre enn byen, mens andre har hevdet at Borgartinget ble etablert av Olav den hellige selv.En hendelse i 1115 gir imidlertid grunnlag for å anta at Borgartinget er opprettet etter dette tidspunkt. Partene var lendmannen Sigurd Ranesson, som hadde fått den såkalte finneskatten i forlening av Magnus Berrføtt, og Sigurd Jorsalfare, som gjorde gjeldende at han som konge ikke var bundet av farens avtale med Sigurd Ranesson. I denne forbindelse er bare følgende tre lagting i riket nevnt: Frostating, Gulating og Eidsivating.


== Inndeling ==
Ifølge Snorre Sturlason, er Borgartinget etablert som lagting før 1164, da Snorre forteller at Erling Skakke dette året lot stevne 4-fylkersting i Borg for å få bøndenes syn på den avtalen Erling hadde inngått med den danske kong Valdemar den store om å overlate ham Viken, dersom Erlings sønn Magnus Erlingsson ble konge. Den norske krøniken Historia Norvegiæ, skrevet på latin rundt 1170, kaller lagdømmet for Viken, og ikke Borgartingslag. Forfatteren skriver at området bestod av fire fylker, og at grensene var «danskegrensen» (trolig Gøta elv) i øst og Rygjarbit i vest. De fire fylkene var trolig disse:
Vingulmark (Akershus og Østfold)
Ranrike (Båhuslen)
Vestfold
GrenlandMed unntak av bruddstykker, er bare kristenrettslovene bevart fra Borgartingsloven. De eldste avskriftene er fra 1300-tallet.


== Kongehyllinger ==
Den første norske kongen som ble kongehyllet (tatt til konge) på Borgartinget var kong Inge Krokrygg. Dette skjedde i 1136, da Inge bare var 2 år gammel. Siden ble Borgartinget hyppig brukt til kongehyllingene på Østlandet, sammen med Haugating i Tønsberg.
Den danske kongen Knut den mektige, som også ble norsk konge i 1028, skal også ha blitt tatt til konge i Borg, som siste hyllingssted etter å ha blitt tatt til konge i hele resten av Norge først. Om Knuts kongehylling brukes ikke begrepet Borgarting, Snorre skriver kun at Knut ble tatt til konge i Borg. Det er først med kong Inge drøyt hundre år senere at begrepet Borgarting brukes.


== Se også ==
Borgarting lagmannsrett
Borgartingsloven
Nasjonal Samlings Borgarting, NS' partistevner i Sarpsborg 1942 og 1943


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norseng, Per G. & Eliassen, Sven G.: Østfolds historie, bind 2. I Borgarsysle. Østfold fylkeskommune 2005
Snorre Sturlasson, Olav den helliges saga, Haraldssønnenes saga, Magnus Erlingssons saga. I: Norges Kongesagaer, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979
Bognøy

Bognøy (også kalt Bognø eller Bongno) er ei øy i Alver kommune i Nordhordland. Bognøy var i perioden 1871 til 1964 en del av tidligere Herdla kommune.
Bognøy ligger i inngangen til Radøyfjorden mellom Holsnøy og Radøy, og det er trang passasje i Bognøystrømmen på nordøstsiden, og gjennom Landsvikosen i sørvest. I utstrekning er ca. 1,5 km lang og 0,8 km bred med høyeste punkt 56 moh, og er omkring 750 dekar stor.
Øya var ubebodd fram til rundt 1876 da granskogen som på den tid dekket hele øya ble brent ned, for at øya skulle kunne videre bli ryddet og opparbeidet til gårdsdrift. På denne tid ble Bognøy delt opp i 7 eiendommer, hvorav det ble anlagt gårdsbruk på 6 av eiendommene. Senere kom det et ekstra gårdsbruk til, etter at den ene gården ble delt opp. Gårdsbrukene på Bognøy er forholdsvis små, hvor fiske utgjorde deler av inntekten. På det meste levde det folk i 10 husstander på Bognøy, men idag er det ikke fastboende igjen, etter at den siste fastboende flyttet i 2003 grunnet høy alder. På sommerstid kan Bognøy fremstå som en idyllisk ferieperle, men arealene som tidligere var opparbeidet for gårdsdrift er nå i stor grad gjengrodd av vegetasjon.
I september 2011 startet Olav Andre Soltveit, sønn til eier av bruksnummer 2 -Bakken- opp igjen med gårdsdrift. Han har hatt nærmere 100 villsauer gående på store deler av Bognøy. På Bakken er det ryddet masse skog og kratt for å få frem igjen det gamle kulturlandskapet.
Det er ikke veiforbindelse til øya, men i tidligere år gikk dampbåten fra Bergen innom Bognøy kai.
Siden begynnelsen av 1970-tallet har det vært drevet fiskeoppdrett ved Bognøy.


== Referanser ==
Abraham Laboriel

For trommeslageren, se Abe Laboriel Jr.Abraham Laboriel senior, også kjent som «Abe», (født 17. juli 1947) er en meksikansk bassist som har spilt på over 3 000 innspillinger. Guitar Player Magazine har beskrevet ham som "the most widely used session bassist of our time". Laboriel er far til trommeslageren Abe Laboriel Jr.
Laboriel ble født i Mexico by. Han var opplært i klassisk gitarspill, men byttet til bassgitar mens han studerte ved Berklee School of Music. Henry Mancini oppmuntret Laboriel til å flytte til Los Angeles, California og få en karriere innen musikk. Siden da har han jobbet med utøvere så forskjellige som Donald Fagen, Lee Ritenour, Dave Grusin, Andy Pratt, Stevie Wonder, Barbra Streisand, Al Jarreau, Billy Cobham, Dolly Parton, Elton John, Ray Charles, Madonna, Paul Simon, Keith Green, Alvaro Lopez and Res-Q Band, Lisa Loeb, Quincy Jones, Russ Taff, Engelbert Humperdinck, Ron Kenoly, Rabito, Crystal Lewis, Chris Isaak, og Michael Jackson. Laboriel har spilt inn tre soloalbum: Dear Friends, Guidum og Justo & Abraham. Til disse albumene samlet han blant annet musikerne Alex Acuña, Al Jarreau, Jim Keltner og Phillip Bailey.
Laboriel startet og var med i bandene Friendship og Koinonia. Han spilte også i gruppen Canela, med Alex Acuña, Patrice Rushen og Justo Almario.
Han ble kristen den 11. oktober 1977 og gjestet 
Skjærgårds Music & Mission Festival i 1983 med Larry Norman, som var «kristenrockens far».
Laboriel spilte i studiobandet på Walkin' on Air med Bobbysocks i 1987. Han var med
Koinonia i Askerhallen 12.3.1988 og med Al Jarreau  i Skedsmohallen 3.4.1989. 
Han spilte bass på Get Together med Oslo Gospel Choir i 1991, besøkte Cosmopolite 26.6.1992 og
figurerte samme høst på Sissel Kyrkjebø sin Gift of Love, og Caroline Asplin sin debutplate Compassion.
Med eget band opptrådte han i Bergen (Club Maxine) 8.11.1993 og på Rockefeller i Oslo 10.11, bare fem dager efter hans sønn
Abe Laboriel Jr. (trommer) hadde vært på Rockefeller.  Året efter gjestet han Kragerø med Stavanger Gospel Choir den 2.7, 
Den 24.11.1994 var han på Rebekka West i Oslo med Justo Almaria saksofon, Greg Mathieson piano og Bill Maxwell trommer.
Justo og bandet var også med da han gjestet Rockefeller 11.5.1995.  Med Andrea Crouch spilte bandet (Koininia) på
Risøya utenfor Tvedestrand den 6.7.2000, det var Skjærgårds Music & Mission Festival. Med eget band Open Hands
var han atter på Risøya i juli 2010 og juli 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Abraham Laboriel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Abraham Laboriel på Internet Movie Database 
(da) Abraham Laboriel på Filmdatabasen 
(en) Abraham Laboriel hos The Movie Database 
(en) Abraham Laboriel på Discogs 
(en) Abraham Laboriel på MusicBrainz 
(en) Abraham Laboriel på Songkick 
(en) Abraham Laboriel på AllMusic
Babes in Toyland

Babes in Toyland er en amerikansk grunge-gruppe som ble dannet i Minneapolis, Minnesota i 1987 av tre kvinner med spesielt Kat Bjelland som frontfigur. Bandet var hovedsakelig aktivt fram til 1997. 
Mellom 1989 og 1995 spilte bandet inn tre studioalbum og ble oppfattet som en del av grunge-bevegelsen. Selv om de aldri var en del av den feministiske bevegelsen «Riot grrrl» knyttet media deres musikk (og andre aggressive jenteband) feilaktig opp til dette scenebildet. Medlemmer i Babes in Toyland besto av Kat Bjelland (elektrisk gitar og sang), Lori Barbero (trommer) og Michelle Leon (bass). Sistnevnte ble erstattet av Maureen Herman i 1992.
I 2014 ble det kjent at de gjenforenes etter å ha vært oppløst i 18 år. Bandet annonserte i 2015 en rekke konserter.    


== Referanser ==


== Album ==
Spanking Machine (1989)
To Mother
Fontanelle (1992)
Painkillers
Nemesisters


== Eksterne lenker ==
(en) Babes in Toyland (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Babes in Toyland på Apple Music 
(en) Babes in Toyland på Discogs 
(en) Babes in Toyland på MusicBrainz 
(en) Babes in Toyland på Spotify 
(en) Babes in Toyland på Songkick 
(en) Babes in Toyland på Last.fm 
(en) Babes in Toyland på Genius — sangtekster 
(en) Babes in Toyland på AllMusic 
Babes in Toyland på Myspace
Koinonia

Koinonia var et kristent jazz-band som ga ut mange album fra 1982 og fram til 1990, da bandet ble oppløst. Innspillingene var hovedsakelig instrumentale.
Bandet besto av musikere som bodde i Los Angeles:

Alex Acuña (tidligere i Weather Report), perkusjon
Abraham Laboriel, bass
Justo Almario, saksofon, fløyte og wind controller
John Phillips, treblåsere
Lou Pardini, keyboard og vokal
Hadley Hockensmith og Dean Parks, gitar
Harlan Rogers, keyboard
Bill Maxwell, trommer


== Diskografi ==
Koinonias album inkluderer:
More than a feelin' (1982)
Celebration (1984)
Frontline (1986)
Koinonia (1989)
Pilgrim´s Progression (1991)I 2005 ble et opptak fra en konsert i Göteborg kalt «Celebrate In Gothenburg» (1983) utgitt på DVD.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Koinonia på Discogs 
(en) Koinonia på MusicBrainz
Geitved

Geitved (Rhamnus cathartica) er en stor, løvfellende busk eller et lite tre i geitvedslekten innenfor trollheggfamilien. Den har først en opprett vekst, men blir senere overhengende. Hvert skudd ender i en abortert grein, som blir til en torn. Bladene er ovale og rundtakkete med buede nerver. Oversiden er kraftig mørkegrønn. Blomstene er grønne og sees ikke. Den blomstrer i juni, og siden planten er særbu, sitter de hannlige blomstene samlet på rent hannlige individer og motsatt de hunnlige. Fruktene er svarte steinfrukter med en kjerne. Rotnettet består av grove, djuptgående hovedrøtter og fine, høytliggende siderøtter. Hele planten er giftig.
Planten hører hjemme på leiret, mineralrik bunn med konstant fuktighet. Geitved vokser i store deler av Europa, og vest i Asia, spredte lokaliteter i Nord-Afrika. Naturalisert seg i Nord-Amerika, hvor den stedvis blir betegnet som en invasjonsplante. I Norge finnes den bare i områder nær Oslofjorden.


== Eksterne lenker ==
(en) Geitved i Encyclopedia of Life 
(en) Geitved i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Geitved hos Artsdatabanken 
(sv) Geitved hos Dyntaxa 
(en) Geitved hos ITIS 
(en) Geitved hos NCBI 
(en) Geitved hos The International Plant Names Index 
(en) Geitved hos Tropicos 
(en) Kategori:Rhamnus cathartica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rhamnus cathartica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhamnus cathartica – detaljert informasjon på Wikispecies
Hettefly

Hettefly (Cuculliinae) er en gruppe av sommerfugler som hører til den store familien nattfly (Noctuidae). De er middelsstore nattfly med spoleformet kropp og smale vinger, og kan minne om tussmørkesvermere (Sphingidae). Artene har larver som lever på kurvplantefamilien (Asteraceae). Larven er nakne og gjerne fargerike, det er ofte lettere å finne dem enn de grå, voksne sommerfuglene. De fleste av de norske artene er forholdsvis sjeldne og finnes bare i de varmeste delene av landet.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien hettefly, Cuculliinae
Burothettefly, Cucullia absinthii (Linnaeus, 1761)
Skogsalathettefly, Cucullia lactucae (Denis & Schiffermüller, 1775)
Svevehettefly, Cucullia lucifuga (Denis & Schiffermüller, 1775)
Lyst hettefly, Cucullia umbratica (Linnaeus, 1758)
Vårhettefly, Cucullia chamomillae (Denis & Schiffermüller, 1775)
Gullrishettefly, Cucullia gnaphalii (Hübner, 1813)
Strandstjernehettefly, Cucullia asteris (Denis & Schiffermüller, 1775)


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Nordk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(no) Hettefly hos Artsdatabanken 
(sv) Hettefly hos Dyntaxa 
(en) Hettefly hos Fauna Europaea 
(en) Hettefly hos ITIS 
(en) Hettefly hos NCBI 
(en) Kategori:Cuculliinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cuculliinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Geir Sundstøl

Geir Sundstøl (født 2. oktober 1969) er en norsk musiker som spiller en rekke strengeinstrument; marxophone, akustisk gitar, elektrisk gitar, mandolin, pedalsteel, bouzouki, lapsteel, banjo, dobro og munnspill.
Han er en mye brukt studiomusiker, og har blant annet bidratt på innspillinger og konserter med Odd Nordstoga, Young Neils, deLillos, Di Derre og Bjørn Eidsvåg. Midt på 90-tallet turnerte han med den amerikanske musikeren Jimmie Dale Gilmore i USA etter at han ble oppdaget av Gilmore under Down on the Farm-festivalen i 1993. Totalt har han bidratt på mer enn 260 norske, svenske og amerikanske utgivelser. I 1994 fikk han Gammleng-prisen i klassen studio.
Av egne prosjekt var han på begynnelsen av 1990-tallet medlem av Halden-bandet Rovers som i 1991 ga ut albumet Cowboy Elephant. I 2000 var han med å starte trioen Morris som etterhvert ble redusert til et enmannsband bestående av kun Sundstøl. I 2002 ga han ut albumet Ingen ringere enn... under Morris-navnet. Bandet består i dag av Sundstøl og Erland Dahlen. I 2007 ga han sammen med bandet Leieboerne ut albumet Følg oss hjem, Ole Paus som en hyllest til Ole Paus.
Sundstøl ga ut albumet Sweethearts sammen med Lynni Treekrem i 2003. I 2015 kom den første platen hans under eget navn, Furulund. For platen ble han nominert til Spellemannprisen 2015 i åpen klasse. Han vant Spellemannprisen 2018 i åpen klasse for sitt tredje album, Brødløs fra 2018.I 2011 og 2012 toppet Sundstøl Gramo-statistikken som den mest spilte norske utøveren på norsk radio.


== Diskografi ==
Furulund (2015)
Langen ro (2016)
Brødløs (2018)
St. Hanshaugen Steel (2021, Grappa)


=== Med Lynni Treekrem ===
Sweethearts (2003)


=== 1st Revolution Orchestra ===
1st Revolution Orchestra (1991)


=== Morris ===
Sola (2001)
Ingen ringere enn... (2002)
Rytmeboks og synth (2002)
Tønsberg (2002)
Karriharry (2003)
Bonde ifra bygda (2005), med Ottar Johansen


=== Rovers ===
Restless Passport (1989)
Cowboy Elephant (1991)
Blås! (1995)


=== Kåre Virud ===
I teatret (2001))
Ild og Vann (2005)


=== Everest ===
Friday Afternoon (2002)


=== Rosenkrantz ===
Vinter (2008)
En dag i mai (2009)
Sommerengel (2010) med Christel Johnsen


=== Leieboerne ===
Følg oss hjem, Ole Paus (2007)


=== Andre deltagelser ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geir Sundstøl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Geir Sundstøl på Internet Movie Database 
(en) Geir Sundstøl på Discogs 
(en) Geir Sundstøl på MusicBrainz 
(no) Biografi fra Tylden
(no) Diskografi
(no) Portrettintervju fra 2019 hos NRK
Viftefly

Viftefly (Herminiinae) er en gruppe av sommerfugler som tradisjonelt har blitt regnet til den store familien nattfly (Noctuidae), selv om enkelte klassifikasjoner regner dem som en egen familie, Herminiidae. Nylig ble gruppen ført til den ny-opprettede familien praktfly (Erebidae). De ligner ikke på de fleste andre nattfly i og med at de er små og slanke med temmelig brede forvinger. Da de også har lange, fremstrakte labialpalper kan de minne sterkt om enkelte medlemmer av familien mott (Pyralidae). Et annet særtrekk er at hannene hos mange arter har påfallende hårdusker på frambeina.


== Levevis ==
I motsetning til de fleste andre nattfly, som har larver som lever på levende planter, lever vifteflyenes larver hovedsakelig på tørre blader.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien praktfly, Erebidae
Underfamilien viftefly, Herminiinae (ev. fam. Herminiidae)
Slekten Herminia Latreille, 1802 - 5 arter i Europa, i Norge:
buelinjet viftefly, Herminia grisealis (Denis & Schiffermüller, 1775)
Gråbrunt viftefly, Herminia tarsipennalis (Treitschke, 1835)
Fotløst viftefly, Herminia tarsicrinalis (Knoch, 1782) - finnes i Danmark og Sør-Sverige
Idia calvaria (Denis & Schiffermüller, 1775) - ikke i Norge
Punktviftefly, Macrochilo cribrumalis (Hübner, 1793)
Nodacia nodosalis (Herrich-Schäffer, 1851) - ikke i Norge
Slekten Orectis Lederer, 1857 - 2 arter i Europa
Gulbrunt viftefly, Paracolax tristalis (Fabricius, 1794)
Slekten Pechipogo Hübner, 1825 - 3 arter i Europa. I Norge:
Eikeviftefly, Pechipogo strigilata (Linnaeus, 1758)
Slekten Polypogon Schrank, 1802 - 2 arter i Europa, i Norge:
Nebbviftefly, Polypogon tentacularia (Linnaeus, 1758)
Simplicia rectalis (Eversmann, 1842) - ikke i Norge
Slekten Zanclognatha Lederer, 1857 - 2 arter i Europa, i Norge:
Skogviftefly, Zanclognatha lunalis (Scopoli, 1763)


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Nordk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Fauna Europaea Web Service Versjon 2.5 (2012) [3]


== Eksterne lenker ==
(no) Viftefly hos Artsdatabanken 
(sv) Viftefly hos Dyntaxa 
(en) Viftefly hos Fauna Europaea 
(en) Viftefly hos ITIS 
(en) Viftefly hos NCBI 
(en) Kategori:Herminiinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Herminiinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Nebbfly

Nebbfly (Hypeninae) er en gruppe av sommerfugler som tilhører den store familien praktfly (Erebidae), inntil nylig ble de ført til gruppen nattfly (Noctuidae). De er middels store, forholdsvis slanke nattfly som utmerker seg med brede, trekantede forvinger og lange labialpalper som stikker fram som et "nebb". De minner mer om store mott (Pyralidae) enn om andre nattfly. Tre arter finnes i Norge, den vanligste er neslenebbfly (Hypena proboscidalis).


== Utdødde arter ==
Flere arter av nebbfly fra Hawaii og andre øyer i Stillehavet er i dag utdødde.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien praktfly, Erebidae
Underfamilien nebbfly, Hypeninae
Slekten Hypena Schrank, 1802 - 10 arter i Europa, i Norge:
Neslenebbfly, Hypena proboscidalis (Linnaeus, 1758)
Humlenebbfly, Hypena rostralis (Linnaeus, 1758)
Blåbærnebbfly, Hypena crassalis (Fabricius, 1787)
Rhynchina canariensis Pinker, 1962 - Kanariøyene
Slekten Zekelita Walker, 1863 - 3 arter i Europa


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Nordk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Fauna Europaea Web Service Versjon 2.5 (2012) [3]


== Eksterne lenker ==
(no) Nebbfly hos Artsdatabanken 
(sv) Nebbfly hos Dyntaxa 
(en) Nebbfly hos Fauna Europaea 
(en) Nebbfly hos ITIS 
(en) Nebbfly hos NCBI 
(en) Kategori:Hypeninae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hypeninae – detaljert informasjon på Wikispecies
Bolle (mål)

Bolle er en gammel volumenhet for måling av flytende væske og smør i Europa og Skandinavia, herunder også i Norge. I Norge tilsvarte en bolle ca. 2,7 liter og ble gjerne inndelt som 4 juster eller 12 peler. Som smør utgjorde en bolle også en 1/4 ask. Volumet kan imidlertid ha variert til ulike tider opp gjennom historien.
Brodd Idrettslag

For idrettslaget fra Stavanger, se Idrettslaget BroddBrodd Idrettslag (Brodd IL) er et fleridrettslag fra Rygg i Gloppen kommune. Laget ble stiftet i 1919, og har gjennom årene hatt tilbud sentrert rundt hovedidrettene friidrett og turn. Idrettslaget har senere også hatt aktive fotball- og håndballgrupper, men disse er nå lagt ned. Per 2009 har laget også egne treningsgrupper for basketball og allidrett.


== Historie ==
På Hestenesøyra, fem kilometer vest for Rygg, ble Nesstrand Idrettslag stiftet i 1902. Det er ukjent hvor lenge det laget hadde aktivitet, men beboerne på Hestenesøyra har siden sognet til Brodd IL.


== Anlegg ==
Brodd IL har egen fotball- og friidrettsbane, kalt Loggane stadion. Anlegget ble bygget på dugnad av bygdefolket. I tillegg nytter laget bygdehuset Runnevang til turn og innendørs treninger.
Laget nytter i tillegg det storslagne naturen i fjella over fjorden med fjelltrim. De har plassert bokser med innskrivingsbøker og poengberegning etter turenes vanskelighetsgrad.


== Pokalkamp mot Hyen IL ==
I en årrekke har idrettslagene Hyen IL og Brodd IL hatt en årlig pokalkamp i friidrett.


== Kjente utøvere ==
Atle Rygg Årdal (f. 1987), innehar norsk bestenotering for 15-åringer i sleggekast med 64,77 meter (med 110 cm lang streng).
Marte Rygg Årdal (f. 1992), sleggekaster med bronsemedalje i sleggekast fra senior-NM, bare 16 år gammel. Hun er med det det eneste medlem av Brodd IL med NM-medalje for seniorer.
Vegard Sælen (f. 1995), innehar norsk bestenotering for 13-åringer i diskoskast (0,75 kg) med 45,67 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brodd IL på bygdenettsida sjedu.no
NRKs fylkesleksikon om idretten i Gloppen
Dagfly

Dagfly (Oncocnemidinae) er en gruppe av sommerfugler som hører til den store familien nattfly (Noctuidae). I motsetning til de fleste andre medlemmer av familien flyr de om dagen. Dagflyene er små, tettbygde, mørkspraglete nattfly, bakvingene er gjerne hvite med bred, svart kant.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien dagfly, Oncocnemidinae
Torskemunnfly, Calophasia lunula (Hufnagel, 1766)
Slekten Sympistis Hübner, 1823
Myrdagfly, Sympistis funebris (Hübner, 1809)
Gnistdagfly, Sympistis heliophila (Paykull, 1793)
Broket dagfly, Sympistis lapponica (Thunberg, 1791)
Sotdagfly, Sympistis nigrita (Boisduval, 1840)


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Nordk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(no) Dagfly hos Artsdatabanken 
(sv) Dagfly hos Dyntaxa 
(en) Dagfly hos Fauna Europaea 
(en) Dagfly hos ITIS 
(en) Dagfly hos NCBI 
(en) Kategori:Oncocnemidinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oncocnemidinae – detaljert informasjon på Wikispecies