jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Agorafobi

Agorafobi (F40.0 i ICD-10) er frykt for åpne plasser eller sosiale situasjoner med mange mennesker til stede.
En person med agorafobi har angst når han eller hun er borte fra hjemmet, oppholder seg i større folkemengder eller befinner seg på steder med mange mennesker til stede. 
Ved fobiske angsttilstander er hovedsymptomet angst som er bundet til bestemte objekter eller situasjoner. Det vil si at det er perioder der den fobiske pasient er relativ fri for angst. Angsten fører med seg at pasienten prøver å unngå de situasjoner eller objekter som utløser angsten. Slik kommer angsten til å prege pasientens sosiale liv. Et karakteristisk trekk hos fobikeren er forventningsangsten som inntreffer når han forutser at han kan møte angstutløsende faktorer.


== Diagnostiske kriterier ==
I ICD-10 må følgende kriterier være til stede for å stille diagnosen agorafobi:

Angst i, eller unngåelse av minst to av følgende situasjoner:- Menneskemengder- Offentlige steder- Å ferdes alene- Å ferdes utenfor hjemmet

Minst 2 angstsymptomer samtidig, minst 1 autonomt:Autonome			
- Hjertebank		
- Munntørrhet
- Skjelving
- SvetteAndre  
- Uvirkelighetsfølelse
- Frykt for å miste kontrollen
- Problemer med å trekke pusten
- Kvelningsfornemmelse
- Trykk i brystet                
- Frykt for å dø
- Kvalme, urolig mage
- Hetetokter eller frysninger
- Dødhetsfølelse eller parestier


== Symptomer ==
Symptomene er angst, hjertebank, problemer med å trekke pusten og svimmelhet. Ofte vil det også opptre depresjonssymptomer og depersonalisasjonsfenomener. Personer med agorafobi vil ofte vise unngåelsesadferd, og ha forventningsangst. Symptomene opptrer ofte for første gang i forbindelse med at anfall av panikkangst. Dersom en person fyller kriteriene til diagnosen agorafobi og samtidig fyller kriteriene til panikklidelse, kan man sette diagnosen Agorafobi med panikklidelse (F40.01 i ICD-10).
Differensialdiagnostisk kan agorafobi noen ganger være vanskelig å skille klart fra sosial fobi og engstelig (unnvikende) personlighetsforstyrrelse.


== Prevalens ==
Agorafobi forekommer hyppigere hos kvinner (3,8 %) enn hos menn (1,7 %). Tilstanden debuterer ofte i 20-årsalderen, som er noe senere enn enkeltfobiene og de sosiale fobiene.


== Behandling ==
Psykologiske behandlingsformer er de foretrukne. Kognitiv adferdsterapi er den formen for psykoterapi som har mest solid forskningsdokumentasjon for effekt. Adferdsterapi brukes mye, der pasienten lærer seg å mestre angsten, og prøver å utsette seg for de angstutløsende situasjonene, ved kognitiv atferdsterapi har man i tillegg endringsfokus på urealistiske og uadaptive tanker knyttet til de fobiske objektene. Noen ganger kan medikamentell behandling være et nyttig supplement til psykoterapi ved agorafobi.


== Se også ==
Angst
Sosial fobi
Personlighetsforstyrrelse


== Eksterne lenker ==
Helsebibliotekets sider om angst
Nordområdene

Nordområdene er i norsk politikk en betegnelse på det sirkumpolare Arktis (mellom Nordpolen og polarsirkelen), inkludert Barentsregionen og Barentshavområdet.
Norges regjering styrker arbeidet med å hevde norsk suverenitet over de rike fiskeri- og energiressursene.
I mars 2003 nedsatte regjeringen et ekspertutvalg for nordområdene. I desember samme år leverte utvalget en NOU-rapport (NOU 2003:32) til Utenriksdepartementet med tittelen Mot nord! Utfordringer og muligheter i nordområdene.


== Eksterne lenker ==
Nasjonalbibliotekets nordområdeportal. Stor lenkesamling. Bøker i fulltekst.
Atlanterhavskomitéens undervisningsside om nordområdene. Pedagogisk tilrettelagt. Arkivert 30. april 2010 hos Wayback Machine.
High North Research Documents - søketjeneste over åpent tilgjengelige forskningsdokumenter med relevans for nordområdene.
Miljøstatus.no: Overvåking av miljøtilstanden i Barentshavet.
Spesifikke fobier

Ved fobiske angsttilstander er hovedsymptomet angst som er bundet til bestemte objekter eller situasjoner. Det vil si at personene med en spesifikk fobi ikke er plaget av angst når han ikke direkte eller indirekte eksponeres for det fobiske objektet. Angsten fører med seg at pasienten prøver å unngå de situasjoner eller objekter som utløser angsten. Slik kan angsten prege personens liv i betydelig grad. Et karakteristisk trekk hos en person med en fobi er forventningsangsten som inntreffer når han forutser at han kan bli eksponert for et angstutløsende objekt.
Personer som fyller diagnostiske kriterier til spesifikke fobier (F40.2 i ICD-10) reagerer med en uforholdsmessig stor angst ved nærvær av visse objekter eller situasjoner, og vil dermed forsøke å unngå disse.


== Symptomer ==
- Frykt for spesifikke objekter eller situasjoner
- Unngåelse av disse situasjonene
- Betydelig sjenanse fra angst og unngåelsesadferd
- Erkjennelse av at angst og unngåelse er overdrevent og urimelig
- Symptomene er begrenset til fryktede situasjoner eller tanken om dem


== Typer av spesifikke fobier ==
De fobiske tilstandene har tradisjonelt hatt greske navn etter tingene eller situasjonene som utløser angsten, for eksempel klaustrofobi. I dag inndeles fobiene i typer som:
- Animalsk type: slanger, edderkopper
- Etter naturomgivelsene: høyder, vann, storm
- Blod, injeksjons- og kroppsbeskadigelsestype
- Situasjonsbetinget type: fly, heiser, lukkede rom
- Andre: f. eks. unngåelse av lyderEnkeltfobier kan også opptre som symptom på en depresjonssykdom. De forekommer ofte hos barn og forsvinner som oftest i løpet av tenårene. De alvorligste enkeltfobiene kan vare inn i voksenalderen. Det finnes ingen tallangivelser for utbredelsen av enkeltfobier.


== Behandling ==
Spesifikke fobier behandles med psykoterapi og da har spesielt teknikker fra atferdsterapi vist seg effektive. Kognitiv atferdsterapi (Cognitive Behavioral Therapy; CBT) er en evidensbasert psykoterapeutisk behandlingsform som også benyttes for spesifikke fobier. Kognitiv atferdsterapi går ut på kontrollert å eksponere seg for angstvekkende situasjoner og systematisk bearbeide urealistiske og uadaptive tanker knyttet til det man har fobi for.


== Se også ==
Fobi
Angst
Agorafobi


== Eksterne lenker ==
Helsebibliotekets sider om angstlidelser (norsk)
Frya (sted)

Frya er ei grend i Sør-Fron kommune i Innlandet, like ved grensa til Ringebu kommune. Flyplassen Ringebu Flyplass, Frya og Frya Industriområde ligger på den andre sida av grensa, i Ringebu kommune. Elva Frya, som danner grense mellom Ringebu og Sør-Fron, munner ut i Gudbrandsdalslågen ved Frya. Europavei 6 og fylkesvei 27 (som starter ved E6) går gjennom bygda.


== Historie ==
Under krigen bygde tyskerne en fangeleir hovedsakelig for russiske krigsfanger på Frya. Etter krigen overtok forsvaret leiren og brukte den som ammunisjonslager i tillegg til at det ble holdt kurs der. På formiddagen 19. mai 1960 førte ammunisjonsdestruksjon til en gressbrann som spredde seg til ammunisjonsbunkrene. E6 (som da var riksvei 50) ble straks stengt, det samme ble jernbanetrafikken. Alle som bodde innen fem kilometer fra leiren ble evakuert, i alt ca. 300 personer og mye buskap. Det ble innkalt brannmannskap fra Lillehammer i sør til Nord-Fron i nord, i tillegg kom 440 soldater fra Jørstadmoen.
Den alvorligste episoden var da en hel ammunsjonsbunker gikk i lufta og en kjempestor soppsky spredde seg over dalen. Udetonerte granater ble kastet til alle kanter og først våren etter var området på begge sider av Gudbrandsdalen gjennomgått og sikret. På Ødegård gikk en granat gjennom veggen på våningshuset og havnet på kjøkkenet.
Ved nitiden om kvelden var brannen under kontroll og man kunne konstatere at ingen liv hadde gått tapt. To mann hadde fått lettere skader.


== Kilder ==
Jan Vidar Lie Pedersen, Fryabrannen 1960 i Hemgrenda 2010 (Årbok for Ringebu Historielag) s. 145 – 152.
Per Ottesen, Storbrann på Frya..., Dølen 26. juni 2008
Strepsimaninae

Strepsimaninae er en gruppe av sommerfugler som kanskje hører til den artsrike familien nattfly (Noctuidae). I enkelte klassifikasjoner regnes de som en egen familie, Strepsimanidae. Tidligere omfattet gruppen også artene som nå blir ført til underfamilien Hypenodinae, emn de er nå skilt ut som en egen gruppe og Strepsimaninae omfatter nå bare slekten Strepsimanes.


== Utseende ==
Små, slanke nattfly som overflatisk minner om grasmott (Crambus spp.). Labialpalpene er store og fremstrakte. Forvingene er ganske smale, trekantede, bakvingene store og brede.


== Utbredelse ==
Strepsimanes-artene lever i India.


== Systematisk inndeling ==
Det er minst tre mulige plasseringer av denne gruppen: som en egen familie (Strepsimanidae) innen Noctuoidea, som en underfamilien av Erebidae eller som en underfamilie av Noctuidae.

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Strepsimaninae
Slekten Strepsimanes Meyrick


== Kilder ==
Reza Zahiri: Strepsimaninae [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Strepsimaninae hos ITIS 
(en) Strepsimaninae hos NCBI 
Strepsimaninae – detaljert informasjon på Wikispecies
Het puls

Het puls (originaltittel Body Heat) er en amerikansk erotisk thriller fra 1981 regissert og skrevet av Lawrence Kasdan. Filmen handler om en ung advokat som innleder et forhold til en vakker kvinne som er gift med velstående mann. De planlegger å drepe ektemannen, men etterhvert mistenker han at noen driver et dobbeltspill. Hovedrollene spilles av William Hurt og Kathleen Turner, mens sentrale biroller spilles av Richard Crenna, Ted Danson og Mickey Rourke. 


== Handling ==
Ned Racine er en ung advokat i Florida som innleder et forhold til Matty, en ung gift kvinne. Etter hvert bestemmer de seg for å drepe mannen hennes slik at hun kan arve formuen og leve lykkelig resten av livet. Men planen går ikke helt som de har tenkt, og etter hvert blir det klart at noen driver et dobbeltspill.


== Om filmen ==
Body Heat er en historie om begjær og sjofelhet som leder tankene hen til 1940-årenes film noir-sjanger. Filmen har jevnt over fått gode kritikker.Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret filmen til tidenes 94. beste kjærlighetsfilm fra USA.


== Medvirkende ==
William Hurt som Ned Racine
Kathleen Turner som Matty Walker
Richard Crenna som Edmund Walker
Ted Danson som Peter Lowenstein
J.A. Preston som Oscar Grace
Mickey Rourke som Teddy Lewis
Kim Zimmer som Mary Ann Simpson
Jane Hallaren som Stella
Lanna Saunders som Roz Kraft


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Het puls på Internet Movie Database 
(no) Het puls hos Filmfront 
(sv) Het puls i Svensk Filmdatabas 
(da) Het puls i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Het puls på Allociné 
(nl) Het puls på MovieMeter 
(en) Het puls på AllMovie 
(en) Het puls på Turner Classic Movies 
(en) Het puls på Rotten Tomatoes 
(en) Het puls på Metacritic
Black Grape

Black Grape var et rockeband fra England som var aktivt mellom 1993 og 1998. Bandet ble startet av Shaun Ryder og Bez. Musikken er funky og eklektisk. Bandet brukte et vidt utvalg musikkinstrumenter og sampler. Ryders tekster ser ut til å ha kommet for det meste fra tullerim og komiske fraser.


== Historie ==
Bandet ble dannet i 1993 av de tidligere medlemmene av Happy Mondays; Shaun Ryder og Bez. De vervet rapperne Kermit og Jed, pluss gitarist Wags,  tidligere fra Manchester-bandet Paris Angels. De begynte å spille inn nytt materiale samme år, skjønt gruppen manglet platekontrakt.
I 1995 skrev de kontrakt med Radioactive Records og slapp debutalbumet It's Great When You're Straight... Yeah. Albumet gikk øyeblikkelig til førsteplass på de britiske listene. It’s Great When You’re Straight... Yeah fikk også gode kritikker i Storbritannia, men ble stort sett oversett i USA.
Det etterfølgende albumet Stupid Stupid Stupid fikk en kjøligere mottakelse. Bandet ble oppløst i 1998 etter at Ryder hadde sparket resten av bandet under en turne. Først ble Kermit som led av Sepsis sparket, og deretter fikk til og med Bez fyken.


== Diskografi ==


=== Album ===
It's Great When You're Straight... Yeah (1995) #1 UK
Stupid Stupid Stupid (1997) #11 UK


=== Singler ===
«Reverend Black Grape» (1995) #9 UK
«In the Name of the Father» (1995) #8 UK
«Kelly’s Heroes» (1995) #17 UK
«Fat Neck» (1996) #10 UK
«England’s Ire» (1996) #6 UK
«Get Higher» (1997) #24 UK
«Marbles» (1998) – #46 UK


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Isak Anderssen

Isak Anderssen (født 26. mars 1973 på Gjøvik) er en norsk komponist og musiker. Han har sin utdannelse fra Norges musikkhøgskole (1992–1997), hvor han studerte musikkpedagogikk, cello og komposisjon. Anderssen komponerer musikk til scene- og konsertproduksjoner, og lager også konserter og komposisjonsverksteder for barn og ungdom, ofte i samarbeid med Jon Halvor Bjørnseth fra Drivhuset – stiftelsen for musikalsk verkstedsarbeid. Han er også fast komponist og utøver i scenekunstkompaniet ITS som han driver sammen med Tiril Pharo og Sigrid Edvardsson.
Fellesnevneren for hans utøvende og skapende virksomhet kan sies å være møtet mellom musikkens rene, abstrakte og strukturerte vesen og musikkens evne til å spille på referanser, det konseptuelle og det sentimentale. Han lar seg ofte inspirere av et tilsynelatende enkelt materiale som innehar en kime til mer komplekse bearbeidinger. Anderssen arbeider hovedsakelig med ulike former for elektronisk musikk og utforsker kompositoriske problemstillinger gjennom både gammel og ny teknologi.
Ved siden av en rekke plateutgivelser, opptredener og framføringer i inn- og utland, har han turnert mye med egne produksjoner i regi av Den Kulturelle Skolesekken.
Anderssen har mottatt en rekke stipender, i 2007 blant annet Statens Kunstnerstipend, ettårig arbeidsstipend for yngre kunstnere. Han er medlem av Norsk Komponistforening, Nopa og MFO.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Diskografi
Verkliste
Oseanske og polynesiske språk

Oseanske og polynesiske språk er en del av de Malayo-polynesiske språkene
De oseanske og polynesiske språkene er:

Maorisk
Palauisk
Samoansk
Tongan
Fijiansk
Marshallesisk
Ponapeisk
Tahitisk
Hawaiisk
Mokilesisk
Rarotongisk
Tokelauisk
Andre oseanske språk
Rivulinae

Rivulinae er en gruppe av sommerfugler som hører til gruppen praktfly (Erebidae). Det finnes bare én art i Norge, gult nebbfly (Rivula sericealis), som er funnet langs kysten vestover til Rogaland. Dette er et lite (vingespenn 20 – 23 mm), brungult, slankt nattfly med en mørk flekk midt i framvingene. Larven lever på forskjellige gress.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien praktfly, Erebidae
Underfamilien Rivulinae
Slekten Rivula Guenée, 1845 - 2 arter i Europa:
Gult nebbfly, Rivula sericealis (Scopoli, 1763)
Rivula tanitalis Rebel, 1912
Slekten Zebeeba Kirby, 1892 - én art i Europa:
Zebeeba falsalis (Herrich-Schäffer, 1839)


== Kilder ==
Norges sommerfugler – gult nebbfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Nordk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Fauna Europaea Web Service Versjon 2.5 (2012) [3]  Hentet 2.9. 2012


== Eksterne lenker ==
(en) Rivulinae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rivulinae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rivulinae hos Artsdatabanken 
(en) Rivulinae hos Fauna Europaea 
(en) Rivulinae hos ITIS 
(en) Kategori:Rivulinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rivulinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Condicinae

Condicinae er en gruppe av sommerfugler som hører til den store familien nattfly (Noctuidae). De forekommer ikke i Norge, men én art, Condica capensis, er funnet i Danmark. I varme områder finnes det tallrike, brunspraglete arter i slekten Condica.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Condicinae
Slekten Bagada Walker, 1858
Slekten Condica Walker, 1856
Condica capensis (Walker, 1857) – funnet i Danmark
Slekten Perigea Guenée, 1852
Slekten Platysenta Grote, 1874


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Nordk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3


== Eksterne lenker ==
(no) Condicinae hos Artsdatabanken 
(sv) Condicinae hos Dyntaxa 
(en) Condicinae hos Fauna Europaea 
(en) Condicinae hos ITIS 
(en) Condicinae hos NCBI 
(en) Kategori:Condicinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Condicinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Gaetano Mosca

Gaetano Mosca (født 1. april 1858  i Palermo i kongedømmet De to sicilier, død  8. november 1941 i Roma i Italia) var en italiensk sosiolog, politisk teoretiker, jurist og statsmann, som er kjent for sin teori om elitisme og for å ha lansert en doktrine om den politiske klassen. 


== Moscas eliteteori ==
Mosca ble påvirket av Karl Marx og Vilfredo Pareto i sin vitenskapelige gjerning. Moscas sentrale bidrag til samfunnsvitenskapen er at alle samfunn, med unntak av de mest primitive, styres av en minoritet, uansett hvordan styret i teorien er tenkt å fungere. Denne minoriteten kaller han ”den politiske klassen”. Denne klassen hersker gjennom sitt monopol på en eller annen viktig samfunnsressurs. Det kan, slik Marx hevder, være kontrollen over produksjonsmidlene, men det kan også være andre ressurser som militær styrke, religiøs prestisje eller administrativ kompetanse. 
Mosca la i sine analyser mindre vekt på psykologiske egenskaper enn det Pareto gjorde. Det var først og fremst det herskende mindretallets evne til organisasjon han fokuserte på. Demokrati kunne ikke løse elitestyrets problem, fordi den demokratiske likhet alltid var fiktiv.


== Bibliografi ==
Sulla teorica dei governi e sul governo parlamentare (1884)
Questioni costituzionali (1885)
Elementi di scienza politica (1896)
Appunti di diritto Costituzionale (1906)
Saggi di storia delle dottrine politiche (1927)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Albertoni, Ettore, Mosca and the Theory of Elitism. Oxford: Basil Blackwell (1987). ISBN 0-631-15254-7
Carlo Lottieri, "Un élitisme technocratique et libéral. L’autorité et l’État selon Mosca", L’Année Sociologique, 1994; now this article is also in: Raymond Boudon – Mohamed Cherkaoui – Jeffrey C. Alexander (eds.), The Classical Tradition in Sociology. The European Tradition, vol.II (The Emergence of European Sociology: II – The Classical Tradition [1880-1920]), London: Sage Publications (1997).
Finocchiaro, Maurice A., Beyond Right and Left. Democratic Elitism in Mosca and Gramsci. New Haven, London: Yale UP (1999).
Tytinae

Tytinae er en gruppe av sommerfugler som hører til den store familien nattfly (Noctuidae). Ingen arter forekommer i Norge, men Tyta luctuosa er funnet i Sverige, Finland og Danmark. Denne er et lite (vingespenn 22 – 26 mm), mørkt gråbrunt nattfly med en stor, hvit flekk på hver vinge. Larven lever på åkervindel.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Tytinae
Tyta luctuosa (Denis & Schiffermüller, 1775)


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Nordk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) tytinae i Encyclopedia of Life 
(en) tytinae i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) tytinae hos Dyntaxa 
(en) tytinae hos Fauna Europaea 
(en) tytinae hos ITIS 
(en) tytinae hos NCBI 
(en) Kategori:Tyta luctuosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tyta luctuosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Miki N’Doye

Momodou «Miki» N'Doye (født 12. mars 1944 i Bathurst, Gambia) er en gambisk-norsk perkusjonist, kjent fra en rekke innspillinger.I hjemlandet  spilte han i gruppe med  Helge Linaae, og etter flytting til Norge (1976) fortsatte
samarbeidet i gruppen E'olen med Jon Balke piano, Erik Balke saksofon, Finn Sletten trommer og Sveinung Hovensjø bass (1977–80).
Deretter startet han gruppen Tamma uten Jon Balke og Linaae, men med tillegg av Per Jørgensen (1980).  Etter Tamma kom trioen  Sabba med Linaae og landsmannen Demba Jobathe.  Senere  ga han ut plater med storbandene
The Gambian/Norwegian Friendship Orchestra og Winds Hot & Cool,
Oslo 13. Talisman Group og den senere tid i Batagraf ledet av Jon Balke.
Han har også egne utgivelser.


== Utgivelser ==
Joko (ACT (plateselskap), 2001).  Med Paolo Vinaccia, Sveinung Hovensjø,  Torbjørn Sunde, Jens Petter Antonsen, Bugge Wesseltoft,  Solo Cissokho, Alhagi N'Jing og Jon Balke.
Tuki (ECM, 2006)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi fra Jazzbasen.
Diskografi fra Jazzbasen.
Hevnens time

Hevnens time (orig: A Time to Die) er et amerikansk krigsdrama fra 1982 regissert av Matt Cimber. Hovedrollen spilles av Edward Albert. Filmen handler om en tidligere spion som etter andre verdenskrigen oppsporer og dreper de som torturerte og tok livet av hans kone under krigen.Nov. 1984 (Norge) (kjøpevideo) (VK) Manus er basert på Mario Puzos roman Six Graves to Munich (1967). 
Filmen er også kjent under den norske tittelen Syv graver for gestapo, utgitt av Videoklubben i 1984. Den ble utgitt på ordinær leievideo i Norge av CCV i 1983/84 med samme tittel som på kino.VGs anmelder gav den terningkast to.


== Handling ==
Michael Rogan er alliert spion i Frankrike under andre verdenskrig. I sluttfasen av krigen blir både han, hans gravide kone og flere av hans medarbeider fanget under et tysk raid. Han tvinges til høre på opptak tyskerne har gjort mens de torturerer og dreper hans kone og medarbeidere. Rogan blir deretter skutt i hode etterlatt for å dø, men reddes av amerikansk tropper. Han sverger hevn og tre år etter krigens slutt starter han med å oppspore og drepe de skyldige. Totalt syv personer står på hans liste. Han får bistand fra CIA, men de synes samtidig å ha sin egen agenda.


== Om filmen ==
Filmen ble innspilt i 1979, men ble ikke utgitt før 1982.Rex Harrison hadde sin siste filmrolle, mens norske Linn Stokke hadde sin filmdebut.


== I rollene ==
(utvalg)

Edward Albert ....  Michael Rogan
Rex Harrison ....  Van Osten
Rod Taylor ....  Jack Bailey
Linn Stokke ....  Dora
Raf Vallone ....  Genco Bari


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hevnens time på Internet Movie Database 
(da) Hevnens time i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Hevnens time på AllMovie 
(en) Hevnens time på Rotten Tomatoes