jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
BMenu

bMenu AS er et norsk programvareselskap som ble stiftet i 2005. Selskapet har utviklet en ny søke- og navigasjonsteknologi, nettlesernavigasjonssystem (NNS), som forsøker å forbedre og standardisere navigasjon på internett, intranet og på mobil. bMenus teknologi er bygd på Fast Search & Transfers teknologiplattform. Selskapets teknologi er patent pending.  Selskapet har sitt hovedkontor i Oslo samt en avdeling i New York.


== Selskapets historie ==
bMenu ble stiftet av Bjørn Holte og Kristoffer Bergan i 2005. Selskapet har idag 25 ansatte (mai 2008). Siden starten har blant annet Alliance Venture kjøpt seg opp i selskapet.1. desember 2007 lanserte selskapet bMenu toolbar betaversjon 1, med meny, menysøk, infomeny og RSS støtte.  1. mai 2008 kom betaversjon 2, med blant annet trippelsøk og full støtte for RSS og atom feeds.


== Teknologi og produkter ==


=== Internett toolbar ===
bMenus internett toolbar er gratis og tar i bruk en ny søke- og navigasjonsteknologi.  Denne teknologien, NNS, lager et standardisert og fullverdig sidekart for hjemmesider og presenterer det for brukerne over nettleservinduet i en sideavhengig meny som gir full oversikt over innholdet på en hjemmeside uten manuell navigasjon.
Toolbaren har følgende komponenter: 

Sidemeny – En meny som viser hele hierarkiet av sider på en hjemmeside.Infomeny – Et eget infopunkt med kontaktinformasjon («kontakt oss»), lister over ansatte («ansatte»), informasjon om hjemmesiden («om oss») samt eventuelle ledige stillinger i selskapet («ledige stillinger»).RSS – Alle RSS feeds som finnes på den aktuelle hjemmesiden kommer opp i et eget menypunkt. Denne innebygde RSS funksjonen støtter full lesing av artikler, noe som gjør det mulig å lese artikler uten å navigere til den aktuelle siden.Trippelsøk – Menysøk, sidesøk og websøk. Menysøket gir mulighet til å søke i sidens meny, sidesøk tar i bruk sidens egen søkemotor og websøk søker ved å bruke en søkemotor som f.eks. Google.Høyremeny – Brukere kan velge mellom forskjellige sideuavhengige høyremenyer.Sist brukte sider – Nettleserhistorikken kategorisert etter nettsider og tidspunkt.


=== Mobil ===
I april 2008 var bMenu i ferd med å utvikle en versjon for mobil (Windows Mobile og Symbian). Dette menysystemet vil bruke de samme funksjonene som bMenu toolbar.


=== Intranet ===
bMenu har også utviklet en toolbar som støtter intranet og intern distribusjon av menyer. 


== Referanser ==
Optode

En optode er et optisk måleinstrument. 
Det finnes kommersielle optoder som kan måle enten oksygen eller pH. 


== Prinsipp ==
Prinsippet for målingen er en kjemisk film hvis fluoresens forandres avhengig av f.eks. tilgangen på oksygen (eller endring i pH). I tilfellet med oksygen vil denne filmens fluoresens minske med økende oksygenkonsentrasjon. Minskningen er ikke lineær, men det vil likevel holde med en to-punkts kalibrering. Denne filmen er limt til en optisk kabel som er koblet til en liten boks som sender ut blått lys og måler det røde lyset(fluoresense) som kommer tilbake.
Gullmåler

Gullmåler (Camptogramma bilineata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne umiskjennelige arten finnes nord til Nord-Trøndelag i Norge.


== Utseende ==
En nokså liten (vingespenn 20 – 27 mm), slank, mer eller mindre gul måler. Arten kan ikke forveksles med noen andre norske målere. Vingenes grunnfarge varierer fra blekgul til ganske mørk brun, men er vanligvis oransjegul. Begge vingepar har tre bølgete, hvite tverrstriper, i tillegg har de ca. 10 smale, bølgete, brune tverrstriper. Feltet mellom de to ytterste hvite tverrstripene er ofte noe mørkere enn resten av vingen på forvingene. Larven er forholdsvis kraftig, med ganske mange, utstående, stive børster, blekgrønn på farge.


== Levevis ==
Gullmåleren finnes helst på litt fuktige steder. De voksne målerne flyr i juni – august, mest om natten, men de skremmes også lett ut om dagen. Larvene kan leve på en rekke forskjellige planter, blant andre vassarve (Stellaria media) og syre (Rumex spp.).


== Utbredelse ==
Gullmåleren er vidt utbredt og finnes både i Europa, Asia og Nord-Amerika. I Norge er den ganske vanlig nord til Nord-Trøndelag.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) gullmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gullmåler hos Artsdatabanken 
(sv) gullmåler hos Dyntaxa 
(en) gullmåler hos Fauna Europaea 
(en) gullmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Camptogramma bilineata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Camptogramma bilineata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Camptogramma bilineata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Rudolf Arnheim

Rudolf Arnheim (født 15. juli 1904, død 9. juni 2007) var en tysk-født forfatter, kunst- og filmteoretiker samt persepsjons-psykolog. En av hans mest kjente verker er "Art and Visual Perception".


== Publikasjoner ==
1928: Experimentell-psychologische Untersuchungen zum Ausdrucksproblem. Psychologische Forschung, 11, 2-132.
1932: Film als Kunst. Berlin: Ernst Rowohlt. Neuausgaben: 1974, 1979, 2002. ISBN 978-0520248373.
1943: Gestalt and art. Journal of Aesthetics and Art Criticism, 2, 71-5.
1949/1966: Toward a Psychology of Art. Berkeley and Los Angeles: University of California Press. ISBN 9780520021617.
1954/1974: Art and Visual Perception: A Psychology of the Creative Eye. Berkeley and Los Angeles: University of California Press. ISBN 9780520243835.
1962/1974: Picasso's Guernica. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520250079.
1969: Visual Thinking. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520242265.
1971: Entropy and Art. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520026179.
1972/1996: Anschauliches Denken. Zur Einheit von Bild und Begriff. Erstausgabe 1972, nun Köln: DuMont Taschenbuch 1996.
1977: The Dynamics of Architectural Form. Berkeley and Los Angeles: University of California Press. ISBN 9780520035515.
1977: Kritiken und Aufsätze zum Film. (Hrsg.: Helmut H. Diederichs) München: Hanser.
1979: Radio als Hörkunst. München: Hanser. Neuausgabe: 2001 (Suhrkamp). ISBN 9780405035708
1982/88: The Power of the Center: A Study of Composition in the Visual Arts. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520062429.
1986: New Essays on the Psychology of Art. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520055544.
1989: Parables of Sun Light: Observations on Psychology, the Arts, and the Rest. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520065369.
1990: Thoughts on Art Education. Los Angeles: Getty Center for Education. ISBN 9780892361632.
1992: To the Rescue of Art. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520074590.
1996: The Split and the Structure. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520204782.
1997: Film Essays and Criticism. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780299152642.
2004: Die Seele in der Silberschicht. (Hrsg.: Helmut H. Diederichs) Frankfurt am Main: Suhrkamp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rudolf Arnheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rudolf Arnheim på Internet Movie Database 
(en) Rudolf Arnheim på AllMovie
Viljuj

Viljuj (russisk: Вилюй) er den lengste sideelva til elva Lena i det østlige Sibir i Russland. Elva er rundt 2 650 km lang, hvorav rundt 1 450 km er farbar for båttrafikk. Viljujs nedbørfelt er rundt 507 874 km². Elva ligger hovedsakelig innenfor republikken Sakha.

Viljujs kilder ligger sørvest for bosetningen Ekonda i Krasnojarsk kraj, i de nordlige delene av Det sentralsibirske platå. Den renner derfra mot sørøst, gjennom det 2 500 km² store Viljuj-reservoaret, hvor også sideelva Tsjona munner ut. Den fortsetter østover gjennom en bred dal, hvor det fra nord kommer inn flere sideelver, hvorav de største er Markha og Tjung. Elva passerer byene Njurba og Viljujsk, før den munner ut i Lena rundt 350 km nedstrøms Lena fra Jakutsk.
Viljuj er kjent for diamantgruvene som er etablert langs elva siden 1950-tallet. Det var geologen Larisa Popugaeva som oppdaget diamenter her i 1954. Det utvinnes også gull, jernmalm og kull i området. Viljuj-demningen fra 1976 yter inntil 648 MW, og kan produsere inntil 2,71 TWh elektrisk kraft årlig til regionens diamantgruver. 
Oppdemmingen har skapt betydelige økonogiske problemer nedenfor reservoaret. Om vinteren slippes det ut mye spillvann fordi strømforbruket er høy, mens det slippes ut lite om sommeren. Spillvannet er kaldt bunnvann, som bidrar til for lave temperaturer i elva nedenfor. I sum har dette både påvirket fiske- og dyreliv, og endret årstidenes syklus lokalt. Blant annet er oter (Lutra lutra) og svart trane (Grus monacha) borte for alltid. Området er også forurenset av radioaktivitet etter underjordiske prevesprengninger i Sovjet-perioden.


== Referanser ==
Glenn Stevens

Glenn Robert Stevens (født 23. januar 1958 i Sydney) er en australsk økonom, som var sentralbanksjef for Australias sentralbank, Reserve Bank of Australia, fra 2006 til 2016. 


== Virke ==
Stevens  har sin utdanning fra Universitetet i Sydney, der han har en bachelorgrad i økonomi (Bachelor of Economics), med «first class honours» i 1979. Etter dette studerte han videre ved University of Western Ontario, der han fikk sin mastergrad (Master of Arts).
Etter at han hadde hatt ulike stillinger i Australias sentralbank fram til 1990 ble han tilbudt en stilling som hospitant ved Federal Reserve Bank of San Francisco, noe han takket ja til, og han jobbet der en periode i 1990. Etter dette returnerte han til sentralbanken, og hadde ulike lederstillinger, blant annet overtok han som leder av avdelingen for økonomisk analyse i 1992, og i 1995 ble han leder for sentralbankens internasjonale avdeling. I desember 2001 ble han utnevnt som visesentralbanksjef. 
Da Ian J. Macfarlane gikk av med pensjon i september 2006 tok Stevens over som sentralbanksjef. Macfarlane hadde da sittet i 10 år i denne stillingen. 
Stevens har de samme prinsippene for sentralbankdrift som Macfarlane: å sikre sentralbankens uavhengighet, inflasjon på 2-3 % og evnen til å forklare seg når sentralbanken endrer styringsrenten. Han startet sin syvårsperiode som sentralbanksjef 18. september 2006. 
Stevens ble i 2016 utnevnt til companion av Order of Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på sentralbankens hjemmeside (arkivert)
Elman Siraj oglu Rustamov

Elman Siraj oglu Rustamov, ofte skrevet Elman Rustamov, (født 29. juni 1952 i Cəbrayıl distrikt) er en aserbajdsjansk økonom. Han var sentralbanksjef for Aserbajdsjans nasjonalbank fra 1995 til 2022.


== Utdanning ==
Rustamov begynte sin økonomiutdanning ved Aserbajdsjans nasjonale institutt for nasjonaløkonomi, fakultet for planlegging av nasjonaløkonomi. Etter dette jobbet han et halvt år ved Det vitenskapelige forskningsinstituttet for økonomi, som lå under den sovjetiske statlige planleggingskomiteen.Fra 1973 til 1978 var han aspirant ved Aserbajdsjans nasjonale økonomiinstitutt etter D. Bunyadzade. Denne perioden ble avbrutt i 1974–75, da han avtjente sin militærtjeneste i Smolensk.


== Yrkeserfaring ==
I 1978 fikk Rustamov jobb i en fagforening under Armenske SSRs ministerium for lett industri, som leder for økonomiavdelingen. Her jobbet han fram til 1980, da han ble økonomileder for Det vitenskapelige forskningsinstituttet for økonomi, som lå under den statlige planleggingskomiteen.I 1986 fikk han en vitenskapelig stilling ved Det vitenskapelige forskningsinstituttet for økonomi i Moskva. Etter dette skrev han også sin doktorgradsavhandling i 1990–92. Doktorgraden sin fikk han i 1993.Etter to år som sjefsrådgiver for presidentskapet i Aserbajdsjan ble han utnevnt til første visesentralbanksjef for Aserbajdsjans nasjonalbank i 1992. Denne stillingen hadde han til året etter, da han begynte å jobbe i Agrarian, et bankaksjeselskap. Her var han viseformann i styret. I 1994 var han tilbake i sentralbanken, og var igjen første visesentralbanksjef fram til 1995. Han fungerte også som Aserbajdsjans koordinator mot Verdensbankgruppen, MIGA (Verdensbankgruppens Multilaterale garantiinstitutt for investeringer) og Den europeiske banken for rekonstruksjon og utvikling.Han ble første gang valgt som sentralbanksjef i 1995, da han overtok for Qalib Aghayev, deretter ble han gjenvalgt i 2000, 2005, 2010 og 2015. Da han gikk av i april 2022, etter 27 år som sentralbanksjef, overtok Taleh Tahir Kazimov denne stillingen.
Han er gift og har tre barn.


== Aserbajdsjans sjakkforbund ==
Rustamov har siden 2007 vært president for Aserbajdsjans sjakkforbund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon på sentralbankens hjemmeside Arkivert 20. juni 2014 hos Wayback Machine.
Presentasjon på Aserbajdsjans sjakkforbunds hjemmeside
Tagea Brandts Rejselegat

Tagea Brandts Rejselegat er et legat opprettet i 1905 i forbindelse med Vilhelm Brandts testamente til minne om hustruen Tagea Brandt (1847–82). Legatet deles ut hvert år den 17. mars som gave for å hedre kvinner, som har ydet en innsats innen for deres områder jf. vedtekter av 1922:
«Legatet bør kun gis til kvinner, som på et eller annet område har yt noe virkelig betydelig, eller - for vitenskapsdyrkere, kunstnerinners og musikeres vedkommende - som etter deres vitenskapelige og kunstneriske kvalifikasjoner kan ventes å heve seg betydelig over det middelmådige. Legatet tildeles kvinnelige vitenskapsdyrkere med embeds- eller tilsvarende eksamen, kunstnerinner innenfor bildekunsten eller musikken, forfatterinner eller kunstnerinner ved Det kgl. Teater.»
Legatet skulle tildeles i en tolerant, men allikevel konservativ ånd.
Første utdeling var i 1924 på 10 000 kr., 1958 forhøyet til 15 000 kr, 1967 til 25 000, senere 50 000, nå 75 000 kr.


== Liste over mottakere ==


== Eksterne lenker ==
Tagea Brandts Rejselegat hos www.litteraturpriser.dk
Fangehull

Fangehull er et sted hvor mennesker holdes som fanger.
De fleste fangehull var og er et enkelt rom, bak og en tung dør, svingdør eller sjakt i taket. Etter hvert har bruken av fangehull for tortur, sammen med assosiasjonen om å bli fanget under bakken, også gjort fangehull til en metafor i andre sammenhenger.


== Moderne kriminelle som har bygget fangehull ==
John Jamelske, USA
John Esposito, USA
Josef Fritzl, Østerrike
Marc Dutroux, Belgia
Wolfgang Priklopil, Østerrike
Viktor Mokhov, Russland


== Referanser ==


== Se også ==
Oubliette
Fengsel
ARA «Almirante Brown» (1981)

ARA «Almirante Brown» er en argentinsk jager, og så langt den siste i en rekke skip i den argentinske flåten som er oppkalt etter admiralen William Brown.
ARA «Almirante Brown» er en MEKO 360H2 båt av tysk design, og ble bestilt i desember 1978 fra Thyssen Rheinstaal og Blohm und Voss i Vest-Tyskland. På grunn av Falklandskrigen ble de britiske Rolls-Royce motorene hun skulle utstyres med holdt tilbake og arbeidet forsinket, og hun ble ikke ferdig før i 1983.


== Referanser ==
Chris Bishop, red. (1999). «'Meko 360H2' class». The Directory of Modern Military Weapons. London: Greenwich Editions. s. 414-415. ISBN 0-86288-237-0. «Hjemmeside for Armada Argentina». Arkivert fra originalen 5. desember 2008. Besøkt 13. mai 2008.
Tardis

Tardis eller TARDIS (Time and Relative Dimension(s) in Space) er et fiktivt skip som kan reise i tid og rom fra den britiske TV-serien Doctor Who.
Ifølge serien er skipet et produkt av Tidsherre-teknologi. Innsiden er mye større enn utsiden, som kan kamuflere seg ved å gli inn i miljøet ved å bruke skipets kameleonkrets. I TV-serien flyr Doktoren en stjålen, upålitelig T.A.R.D.I.S. av den utgåtte type 40. Den ble en gang referert til som en TT-kapsel og dens kameleonkrets er defekt. Dette er grunnen til at den alltid ser ut som en politiboks fra 1950-årene. Doktoren stjal den fra hjemplaneten Gallifrey og upålitelighetene til styresystemene har ofte vært en del av handlingen i serien.
Selv om tardis er en type skip, blir ofte Doktorens tardis kalt for «tardisen» eller, som i de første episodene, bare for «skipet». Skipet blir ofte tenkt på som et levende vesen mer enn bare en maskin. I episoden The Impossible Planet fra 2006 blir det sagt at Tardisen ble grodd, ikke bygd. 
Doctor Who har blitt en så viktig del av britisk popkultur at tardisens utseende er oftere assosiert med serien enn med politiboksen. Ordet «tardis» blir også ofte brukt til å beskrive ting som ser større ut på innsiden enn på utsiden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tardis hos BBC
Mad Max

Mad Max er en australsk action-thriller fra 1979 regissert av George Miller. Handlingen er satt til i Australia i nær fremtid. En motorsykkelbande dreper kona, barnet og kollegaen til politimannen Max, noe som driver ham til et intenst ønske om hevn. Hovedrollen som Max spilles av Mel Gibson. 
Den har fått tre oppfølgere: Mad Max 2: Landeveiens kriger (1981), Mad Max: Beyond Thunderdome (1985) og Mad Max: Fury Road (2015). Sistnevnte er uten Mel Gibson i hovedrollen.


== Om filmen ==
Filmen ble svært populær og innbrakte over 100 millioner dollar på kino verden over.Den vant tre priser ved Australian Film Institute og juriens spesialprise ved Avoriaz Fantastic Film Festival.


== I rollene ==
Mel Gibson ....  'Mad' Max Rockatansky
Joanne Samuel ....  Jessie Rockatansky
Hugh Keays-Byrne ....  Toecutter
Steve Bisley ....  Jim Goose, Main Force Patrol Officer
Tim Burns ....  Johnny the Boy
Roger Ward ....  Fifi Macaffee
Lisa Aldenhoven ....  Nurse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mad Max på Internet Movie Database 
(no) Mad Max hos Filmfront 
(sv) Mad Max i Svensk Filmdatabas 
(da) Mad Max i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Mad Max på Allociné 
(nl) Mad Max på MovieMeter 
(en) Mad Max på AllMovie 
(en) Mad Max på Turner Classic Movies 
(en) Mad Max på Rotten Tomatoes 
(en) Mad Max på Metacritic 
VHS videocover Arkivert 26. august 2010 hos Wayback Machine. (svensk videocover fra ca. 1983, begge sider)
Fylkesvei 392 (Møre og Romsdal)

Fylkesvei 392 (Fv392) i Møre og Romsdal var en kort forbindelsesvei mellom europavei 39/europavei 136 og Fv398Fylkesvei 398 i Breivika i Spjelkavik i Ålesund. Veien var 197 meter lang.
Da Fv398 fikk nytt nummer fylkesvei 534 i 2019, ble Fv392 arm av denne.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ålesund
 Europavei 39 Europavei 136 Breivika
 Fv398Fylkesvei 398 Breivika


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Den norske eurytmihøyskole

Den norske eurytmihøyskole var en høyskole i Oslo som tilbød en 4-årig utdanning med bachelorgrad i eurytmi. Skolen ble opprettet i Moss i 1983 og nedlagt august 2015.Eurytmi er en danse- og bevegelseskunst med en del likhetstrekk med klassisk ballett, utviklet av Marie von Sivers og Rudolf Steiner, og med utspring i antroposofi, den filosofiske retningen Steiner utviklet. Eurytmi praktiseres som kunstform (scenekunst), i pedagogisk sammenheng på steinerskoler og i terapeutisk sammeheng.

«Eurytmien er bevegelsen!  Hele mennesket, det åndelige, det sjelelige og det fysiske finner sine opprinnelige krefter i denne kunsten. Rudolf Steiner som inaugurerte antroposofien, skapte i 1911 eurytmien ut fra antroposofiens åndelige kilder og derved kjennetegnes det enestående nye ved denne kunst. En kunst som har mennesket selv som instrument og som gir uttrykk for det som gjør oss til menneske, nemlig språket og musikken, må ha en dyp virkning på menneskets vesen»Studiet omfattet kunstfagene lyd- og toneeurytmi, språkforming og korsang, teoretiske fag som musikklære, kunsthistorie og anatomi og pedagogisk/praktiske fag. Utdanningen kvalifiserer for jobb som eurytmilærer i Steinerskoler og Steinerbarnehager, som «helseeurytmist» eller som «sceneeurytmist».
Skolen var én av i alt 20 tilsvarende skoler på verdensbasis. Omtrent halvparten av elevene ved skolen var fra land utenfor Norden. Skolen har lokaler i samme bygning som Rudolf Steinerhøyskolen.
Elevene måtte sende en håndskrevet søknad og gjennomgå intervju før opptak.


== Referanser ==
Innflytelse

Innflytelse blir hyppig brukt når man diskuterer maktbegrepet.
Innflytelse har en tendens til å være mer subtilt, videre og mer generelt enn makt.
Selv om både innflytelse og makt kan defineres som evnen til å endre andres atferd, rommer makt evnen til å gjøre dette uten den andres samtykke og/eller forståelse, regelmessig og med letthet.
Innflytelse er i enkelte henseender svakere og mindre forutsigbart enn makt.
Innflytelse er basert på visse typer taktikker og innebærer ofte direkte, gjensidig påvirkning
Fylkesvei 6210

Fylkesveg 6210 går mellom Neregarden og Blindheim i Ålesund. Veien er 2,6 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv391.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ålesund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6210
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 6218

Fylkesveg 6218 går mellom Humla og Vegsund i Ålesund kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 397.


== Kommuner og knutepunkter ==

 ÅlesundHumlevegen 

Tørlevegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6218
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Handymax

Handymax eller supramax er en betegnelse på tørrlasteskip med en kapasitet på omtrent 35 000–60 000 dvt.
Et handymax-skip er normalt 150–200 meter langt, selv om visse havnerestriksjoner, blant annet ved flere steder i Japan, presser lengden på skipene ned til i underkant av 190 meter. Nyere handymax-skip er som regel på 52 000–58 000 dvt., har fem lasterom, og fire kraner med 30 tonn løftekapasitet.


== Se også ==
Handysize
Panamax
Capesize
Morten Skogstad

Morten Skogstad (født 26. juni 1962 i Trondheim) er en norsk trommeslager.
Han har spilt trommer i den norske gruppen Stage Dolls siden 1993. I perioden 1988–1989 var han trommeslager i TNT, da under artistnavnet Kenneth Odiin.


== Diskografi ==


=== Storm ===
Stille før stormen (1982)
Demo '82 (2015)


=== TNT ===
Intuition (1989)
Till Next Time – The Best of TNT (1996)
The Big Bang – The Essential Collection (2003)SinglerTonight I'm Falling (1989)
Intuition (1989)


=== Stage Dolls ===
Stories We Could Tell (1993)
Dig (1997)
Good Times – The Essential Stage Dolls (2002)
Get a Life (2004)
Get a Live (2005)
Always (2010)SinglerLove (1993)
Hard to Say Goodbye (1994)
It's Only Love (1997)
Good Times (1997)
You're the One (2002)
Running Back to You (2004)
Get a Life (2004)
Raining on a Sunny Day (2009)
Always (2009)
Drive for Life (2011)
5 Minutes of Fame (2013)
Highway of Life (2013)
Rock'n Roll Train (2014), med Return
One of These Days (2015)
Into the Fire (2016)
Hey Rock'n Roll (2017)
The One (2017)
You'll Find Me (2018)


=== Andre deltagelser ===
Trondheim Bluesklubb: Five Long Years (1986)
Charm: Håpe æ får kom te himmel'n (1986)
The Grønne Glitrende 3 og Dag: Grønne Glitrende 3 & Dag (1986)
Feskhandler Thorske: Humbug & Campari (1991)
Ottar Big Hand: Midt i livet (1992)
The Kids: Vil du værra med mæ hjæm i natt (1996)
The Kids: Sønner av norske jenter – The Kids Greatest Hits (1996)
Travellin' Strawberries: Vodka é dispril (1997)
Ernst-Wiggo Sandbakk: Sympathetic (1998)
Siri Gellein & Bjørn Willadsen Band: Sånn vil du ha meg (1999)
DumDum Boys-hyllest: Solide saker – en hyllest til DumDum Boys (1999)
Sissel: One Day (2000)
Sissel Kyrkjebø: All Good Things (2000)
Mikaila: Mikaila (2001)
Kiss-hyllest: Gods of Thunder – A Norwegian Tribute to Kiss (2005)
Liv Marit Wedvik: Mustang Road (2005)
Liv Marit Wedvik: Love Me or Leave Me (2006)
Liv Marit Wedvik: Riding Out the Storm (2006)
Stage Dolls-hyllest: Wings of Steel – A Norwegian Tribute to Stage Dolls (2008)
Liv Marit Wedvik: So the Story Goes – The Very Best of Liv Marit Wedvik (2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rockipedia