jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sakai

Sakai (堺市; Sakai-shi) er en by i prefekturet Osaka i Japan. Siden middelalderen har byen vært en av Japans viktigste og største havnebyer. Den er nå (2006) landets 14. mest folkerike by.


== Historie ==
Den nåværende by ble definert som by i 1889. Men den har fortidsminner fra 400-tallet, og gravhaugen Daisen Kofun, som antas å romme graven til keiser Nintoku, er verdens største i volum. Byen er nå kjent blant annet for sine kjøkkenkniver.  
I Muromachiperioden var Sakai en av Japans rikeste byer. Den ligger ved Osakabukten ved utløpet av Yamato-elven. Sakai ble styrt av sine kjøpmenn. Den berømte Zenbuddhistiske presten Ikkyu bodde her. I Sengoku-perioden ble byen besøkt av katolske prester, blant annet av Frans Xavier (1550). 
Etter europeernes komme ble Sakai et handelssenter for ildvåpen, og daimyoen Oda Nobunaga var en av de større kunder. Han forsøkte senere å ta makten i hele Japan, men blant annet Sakai motsatte seg det. Dermed brente han ned byen. Etter Nobunagas død kom en av hans menn, Toyotomi Hideyoshi, til makt. Sakai ble på nytt en velstående by i hans regjeringstid. 
Sen no Rikyu, kjent som den fremste mester innen den japanske te-seremonien, var opprinnelig kjøpmann i Sakai. Byen ble et av hovedsentrene for te-seremonien i Japan. 
Sakai forble et viktig handelssentrum i Edoperioden, men da var det bare innlandshandel som var tillatt av Tokugawaregjeringen (Bakufu (sakoku)- politikken). Da denne epoken tok slutt kom det igjen vestens folk til Sakai, men på grunn av kulturkollisjonen kom det til sammenstøt mellom borgere og franske sjøfolk fra skipet Dupleix. Noen franskmenn ble drept, og de ansvarlige japanere ble dømt til å begå selvmord ved seppuku. Denne hendelsen er blitt kjent som Sakai-hendelsen, (堺事件; Sakai-jiken).
Sakai ble sterkt skadet av bombing under annen verdenskrig. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sakai offisiell webside
Wang Ming

Wang Ming (kinesisk: 王明, pinyin: Wáng Míng, opprinnelig Chen Shaoyu 陈绍禹, født  23. mai 1904 i Jinzhai i Anhui i Kina, død 27. mars 1974 i Moskva i Sovjetunionen), var en ledende kommunistpolitiker i Kina. Han var det kinesiske kommunistpartiets fungerende generalsekretær 1931-1932 og dessuten leder for gruppen av de 28 bolsjeviker.
Wang var i 1930-årene en av kommunistpartiets viktigste motstandere av Mao Zedong, fordi Mao hadde avveket fra direktivene fra  Komintern og ortodoks  marxisme-leninisme. Konkurransen mellom Wang og Mao reflektertere maktkampen mellom Sovjetunionen og Komintern på den ene side, og det kinesiske kommunistparti på den annen, om hvilken retning den kinesiske revolusjon skulle ta.
Wang studerte ved Sun Yatsen-universitetet i Moskva og ledet fra 1931 det kinesiske kommunistpartis delegasjon ved Komintern, der han ble valgt til eksekutivkommissar, presidiumsmedlem og stedfortredende direktør. I 1937 fikk Wang gjennomdrevet, mot Maos vilje (som betraktet Chiang Kai-shek som kommunistenes hovedfiende), den annen enhetsfront med   Kuomintang i kampen mot den japanske okkupasjon av Mandsjuria. I 1941 nektet han å foreta noen selvkritikk mot dette, og avlegge Mao lojalitetserklæring. I stedet fortsatte han å kritisere Maos politikk overfor Chiang Kai-shek og Japan. 
Kort etter ble han alvorlig svekket av sykdom. I en senere bok hevdet Wang at Mao hadde forsøkt å  forgifte ham. 
I 1956 dro Wang for medisinsk behandling i Sovjetunion, og vendte aldri tilbake til Kina. Han døde i 1974. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wang Ming: Maos Betrayal, Moskva 1979 (engelsk versjon)


== Eksterne lenker ==
(en) Wang Ming – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wang Ming hos China Vitae
Hani

Hani (eller Akha; egenbetegnelse: Haqniq; kinesisk: 哈尼族 pinyin: Hānízú) er ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ifølge folketellingen i 2000 er det 1 439 673 av dem i Kina, for det meste i provinsene Yunnan og Guizhou. Det er også noen hanier i Vietnam (kalt Hà Nhì, ca. 17 500) og i Laos.
Deres språk tilhører de tibetoburmanske språk. 


== Eksterne lenker ==
The Hani ethnic minority (kinesisk regjeringsside)
Dongping

Må ikke forveksles med Dongping-demningen i Hubei.Dongping (kinesisk: 东平; pinyin: Dōngpíng) er et fylke i byprefekturet Tai'an i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina.


== Oldtidsfunn, kulturminner ==
Dongping er mest kjent for den oppdagelse som ble gjort i 2007 i et gravmæle fra Han-dynastiets tid, en serie av svært godt bevarte fresker. Oppdagelsen ble gjort under forberedelsen av bygging av et kjøpesenter. Freskene har blant annet noen av de aller eldste avbildninger av Konfucius som man kjenner til. 
Regionen har mange buddhistiske templer og noen svært bemerkelsesverdige buddhistiske inskripsjoner, tekster som opprinnelig ble innrisset under nordlige Qi men som senere ble tilføyet eller overrisset billedlige fremstillinger av Buddha på 1000-tallet.Steinskulpturen i Baifoshan-klippegrottene (Baifoshan shiku zaoxiang, 白佛山石窟造像) og Hongdingshan-klippeinnskriftene (Hongdingshan moya, 洪顶山摩崖) ble i 2001 og 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.


== Kjente personer ==
De kjente kommunistiske politikerne Wan Li og Zhang Qingli kommer fra Dongping.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ha, Jungmin. (2016) Shaping Religious and Cultural Aspiration: Engraved Sutras in Southwestern Shandong Province from the Northern Qi Dynasty (550-577 CE), China. Phd Dissertation. Department of Art, Art History & Visual Studies, Duke University. https://dukespace.lib.duke.edu/dspace/bitstream/handle/10161/12216/Ha_duke_0066D_13425.pdf
Wang, Yongbo and Ledderose, Lothar. (2014) Buddhist Stone Sutras in China. (Vol.1) Shandong Sheng  = Shandong Province. edited by Wang Yongbo and Lothar Ledderose.Wiesbaden : Harrassowitz ; Hangzhou : China Academy of Art Press, 2014.


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettsider
The valley of inscriptions at Mount Hongding, Dongping county
Felsinschriften für die Ewigkeit
Meditation vor großen Schriftzeichen. Heidelberger Ostasien-Wissenschaftler erforschen buddhistische Felseninschriften in China
Baifoshan shiku zaoxiang
Baifoshan shiku zaoxiang
Artikkel om oppdagelsen av Dongpingfreskene
Artikkel med billeddetaljer av freskene
Eielsen Synod

Eielsen Synod (opprinnelig formelt navn var Evangelical Lutheran Church in America) var et norsk (norsk-amerikansk) luthersk trossamfunn grunnlagt i 1846 i Jefferson Prairie i Wisconsin av en gruppe ledet av Elling Eielsen. Synoden ble oppløst i 1997. 
Synoden vektla bot, omvendelse og lekforkynnelse. Den var motstander av ritualisme, formell gudstjeneste, prestelige klær og prestelig myndighet.
Det var mindre kirkesplittelser i 1848 og 1856, og en stor splittelse i 1876. I 1876 omfattet Eielsens trossamfunn 24 pastorer, 59 menigheter og 7.500 medlemmer. Det året brøt mange av pastorene og menighetene ut og dannet Hauge Synod. Elling Eielsen og hans tilhengere fortsatte synoden under konstitusjonene av 1846 i Jackson i Minnesota. 
Eielsen Synod hadde 1500 medlemmer i ti kirker i 1953. I 1971 hadde den 75 medlemmer spredt rundt i menigheter i French Lake i Minnesota, Jackson i Minnesota, Centerville i Sør-Dakota, Taylor  i Wisconsin og Lodi i Wisconsin. I 1985 var de rundt 50 medlemmer i to kirker (Stall Norwegian Church  i Jackson og Immanuel i French Lake).[1] Arkivert 12. januar 2008 hos Wayback Machine.. Kirken i Jackson ble oppløst i 1997. 
Per 2007 gjenstår bare Immanuel som aktiv, men den er nå en selvstendig luthersk kirke.   


== Eksterne lenker ==
History of Immanuel Lutheran Church and Eielsen Synod (2007) Updated version of below article
History of Immanuel Lutheran Church and Eielsen Synod (1998) Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine.
LCMS Christian Cyclopedia Eielsen Synod
Preus Jr., J. A. O. "Protesting Norwegians" America's Lutherans. Ed. Omar Bonderud and  Charles Lutz Columbus OH: Wartburg Press 1958. 51.
Membership numbers
WELS article about numbers in 1985
A Little Lecture on Little Little-Known Lutheran Synods by Edward C. Fredrich (PDF)
Jay Leno

James Douglas Muir Leno (født 28. april 1950 i New Rochelle i New York i USA) er en amerikansk talkshowvert. Han er også komiker, skuespiller, forfatter og produsent. 


== Liv og virke ==
Han vokste opp i  Andover i Massachusetts. Han ble i 1992 programleder for The Tonight Show på NBC, etter Johnny Carson. Det ble i juli 2008 annonsert at han skal lede dette programmet for siste gang 29. mai 2009. 14. september 2009 startet han et nytt show på NBC – Jay Leno Show, men 1. mars 2010 var han tilbake som vert for The Tonight Show til han sluttet i 2014. Samme året ble han inkludert i Television Hall of Fame. Han har også en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
I 2015 var han vert for Nobels fredspriskonsert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jay Leno – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jay Leno på Internet Movie Database 
(sv) Jay Leno i Svensk Filmdatabas 
(da) Jay Leno på Filmdatabasen 
(da) Jay Leno på Scope 
(fr) Jay Leno på Allociné 
(en) Jay Leno på AllMovie 
(en) Jay Leno hos Rotten Tomatoes 
(en) Jay Leno hos The Movie Database 
(en) Jay Leno hos Behind The Voice Actors 
Jay Leno's Garage
Jay Leno Show
Noli de Castro jr.

Manuel «Noli» Leuterio De Castro jr. (født 6. juli 1949 i Pola i Oriental Mindoro på Filippinene) er en filippinsk politiker og tidligere radiojournalist. Han ble valgt til senator i 2001 og til visepresident i 2004.
Conan O’Brien

Conan Christopher O'Brien (født 18. april 1963 i Brookline i Massachusetts i USA) er en amerikansk komiker og talkshowvert. 
Conan O'Brien, hvis foreldre begge stammer fra Irland, begynte som manusforfatter til humorprogrammene Simpsons og Saturday Night Live. Hans innsats for sistnevnte gav ham en Emmy i 1989. I 1993 ble han programleder for et eget talkshow – Late Night with Conan O'Brien, som var en videreføring av Late Night with David Letterman etter David Letterman gikk fra NBC til CBS. O'Brien fikk ofte en hjelpende hånd fra David Letterman i starten av sin karriere som talkshow-vert, blant annet ved at Letterman sendte publikum som ikke fikk plass hos ham til O'Brien. Letterman har både hatt O'Brien som gjest og har vært gjest hos O'Brien. 
I januar–februar 2006 ble Conan O´Brien kjent for sin støtte til Tarja Halonen i det finske presidentvalget. Han betalte blant annet for å vise en reklamesnutt på finsk TV hvor det ble gjordt et poeng ut av at han lignet mye på presidentkandidaten. Fra 1. juni 2009 tok Conan O'Brien over som programleder for Jay Leno og The Tonight Show på NBC. Den amerikanske komikeren Jimmy Fallon tok over Late Night 2. mars 2009. O'Brien ble den femte programlederen i The Tonight Shows historie.8. november 2010 hadde hans nye talkshow Conan premiere på TBS. Blant nye påfunn i talkshowet er blant annet reiser til andre land, noe han kalt «Conan without borders».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Conan O'Brien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Conan O'Brien – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Conan O'Brien på Internet Movie Database 
(sv) Conan O'Brien i Svensk Filmdatabas 
(da) Conan O'Brien på Filmdatabasen 
(da) Conan O'Brien på Scope 
(fr) Conan O'Brien på Allociné 
(en) Conan O'Brien på AllMovie 
(en) Conan O'Brien hos The Movie Database 
(en) Conan O'Brien hos Behind The Voice Actors 
(en) Conan O'Brien på Discogs 
(en) Conan O'Brien på MusicBrainz 
(en) Conan O'Brien på Songkick 
(en) Conan O'Brien på Last.fm 
(en) Conan O'Brien på AllMusic 
(en) Conan O'Brien på Twitter 
(en) Conan O'Brien på Facebook 
(en) Conan O'Brien på Instagram 
Conan O'Brien på Reddit 
(en) Conan O'Briens TV-programs offisielle websted
Doonesbury

Doonesbury er en amerikansk tegneserie for dagspressen, skapt av Garry Trudeau i  1970.Serien kronikører livene til en rekke figurer av ulik alder, yrker, og bakgrunner, fra den amerikanske presidenten til den figuren som har gitt navn til serien, Michael Doonesbury, som har utviklet seg fra student ved universitet til en ungdommelig pensjonist gjennom de tiårene som serien har eksistert. 
Serien er kjent for sine sosiale og politiske standpunkter til venstre i amerikansk politikk, og sin tørre og ironiske humor. Den ble skapt i kjølvannet av 60-tallet og 1970-tallets motkultur, Doonesbury har figurer som representerer en rekke tilknytninger og yrker. Michael Doonesbury var opprinnelig modellert etter serieskaperen selv. Selve navnet «Doonesbury» er en kombinasjon av ordet «doone» (skoleslang for en som er dum, uoppmerksom eller likegyldig) og etternavnet til Charles Pillsbury, Trudeaus værelsekamerat på Universitet på Yale.Doonesbury er skrevet og tegnet av Garry Trudeau, deretter tusjet og tekstet av en assistent: Don Carlton deretter Todd Pound. Søndagsiden er farvelagt av George Corsillo. Doonesbury var en daglig stripe gjennom det meste av sin eksistens, men siden februar 2014 har den kjørt repriser fra mandag til lørdag, og nye striper på søndag. På sin mest aktive tid og da den hadde mest innflytelse ble det sagt at den omtalte politiske hendelser som kun var én uke etter dagsavisene. President Gerald Ford uttalte på 1970-tallet at «Vi har tre viktige informasjonskilder for å holde oss orienterte om hva som foregår i Washington. De elektroniske medier, den trykte presse og Doonesbury; ikke nødvendigvis en den nevnte rekkefølge.»  Doonesbury har aldri blitt utgitt på norsk, men i Danmark har det kommet ut rundt 38 album men kronologiske striper.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Trudeau, Garry (1984): Doonesbury: A Musical Comedy. Holt, Rinehart and Winston. ISBN 978-0-517-05491-8.
Trudeau, Garry (1995): Doonesbury Flashbacks CD-ROM for Microsoft Windows. Utgitt av Mindscape.
Garry Trudeau Papers. Yale Collection of American Literature, Beinecke Rare Book and Manuscript Library.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Doonesbury—The Sandbox-Military Blog
Namaste

Begrepet Namaste (eller Namasté; hindi, नमस्ते, namaste; fra sanskrit: nam = bøye seg) kommer opprinnelig fra sanskrit, det gamle Indias språk for lærdom og litteratur, og betyr omtrent «Jeg bøyer meg for det gudommelige i deg».
I India og i enkelte andre asiatiske land er namaste den alle steds nærværende hilsningsgestus, og brukes både for gudebilder som tilbedelse, og for høflig hilsen mennesker imellom. Det er en tilbedelsesgestus opprinnelig forbeholdt den religiøse sfære som er blitt utvidet som æresbevisning også til disse andre sammenhenger.  
En mer formell variant er namaskar, brukt overfor eldre og øvrighetspersoner.


== Se også ==
Wai


== Eksterne lenker ==
 (en) Namaste – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Namaste – Gestens betydning
Yama Wolasmal

Yama Wolasmal (født 1982 i Kabul i Afghanistan) er en norsk journalist og programleder for NRKs nyhetsprogram Dagsrevyen. Høsten 2020 ble han NRKs korrespondent i Midtøsten, med base i Beirut.


== Bakgrunn ==
Wolasmal er født i Kabul i Afghanistan var tre måneder gammel med på foreldrenes flukt til Pakistan. Han kom til Norge som kvoteflyktning i 1986. Han er oppvokst på Grünerløkka i Oslo med foreldre og ti søsken.


== Yrkesliv ==
Wolasmal begynte sin journalistkarriere som vikar i avisen Dagbladet, før han gikk videre til TV 2. Der jobbet han hovedsakelig som utenrikskorrespondent, men tok permisjon i 2010–2011 og bosatte seg midlertidig i fødebyen Kabul. Der jobbet han som korrespondent for den engelskspråklige, kinesiske nyhetskanalen CCTV English.I 2011 kom han tilbake til TV 2, der han blant annet jobbet som nyhetsanker i TV 2 Nyhetskanalen og som programleder for aktualitets- og debattmagasinet Underhuset. I 2017 ble han ansatt i NRK Nyheter, og fra november 2017 ble han ansatt som fast programleder i Dagsrevyen på NRK1 etter Jon Gelius.Høsten 2020 tok han over etter Kristin Solberg som NRKs korrespondent i Midtøsten.


== Priser og utmerkelser ==
I 2016 ble han tildelt TV-prisen av Riksmålsforbundet for fremragende språkbruk på fjernsyn. På det tidspunktet arbeidet han i TV 2 Nyhetskanalen.For programlederjobben i Dagsrevyen ble han nominert til Gullruten 2019 i klassen «beste programleder».


== Annet ==
Wolasmal bodde på Lørenskog, med sin familie, frem til de flyttet til Beirut høsten 2020.
I tillegg til norsk og engelsk snakker Wolasmal pashto, dari, urdu og farsi (også kalt persisk).


== Referanser ==
Marcelo Fernan

Marcelo Briones Fernán (født 24. oktober 1927 i Cebu City på Filippinene, død 11. juli 1999 i Manila) var en filippinsk jurist og politiker. Han var den første og så langt (2008) eneste filippiner som har vært både justitiarius for Filippinenes Høyesterett og president for Det filippinske senat. 
I 1992 var han filippinsk presidentkandidat, men tapte for skuespilleren og senatoren Joseph Estrada.
Iowa City

Iowa City er en universitetsby i den amerikanske delstaten Iowa. Den ligger i  Johnson County. Frem til 1857 var den delstatshovedstad for Iowa, til Des Moines fikk denne rangen. Byen ligger ved Iowa River og ved Interstate 80. Befolkningen er på ca. 62 000 (2000).
I Iowa City er hovedsetet til University of Iowa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
University of Iowa
City of Iowa City
Zhoukoudian

Zhoukoudian (kinesisk: 周口店, pinyin: Zhōukǒudiàn, Wade-Giles: Choukoutien) er et subdistrikt sørvest for Beijing i Kina. Et grottesystem i nærheten av byen har vært sted for mange arkeologiske oppdagelser, blant annet en av de eldste eksemplarer av homo erectus, kalt Pekingmennesket. Stedet er et av UNESCO-listede verdensarvsteder.
Sprekker i kalksteinen som inneholder levninger fra midtre pleistocen-era har avslørt rester av omkring 40 individer såvel som dyrerester og steinfliser og hakkeverktøy. De eldste er ca. 500 000 år gamle.
I den eldre steinalder ble stedet bosatt av homo sapiens, mennesket. Deres verktøy av bein og stein er også oppdaget i den øvre grotten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Noel T. Boaz, Russell L. Ciochon: Dragon Bone Hill: An Ice-Age Saga of Homo erectus Oxford University Press, New York 2004 ISBN 0-19-515291-3
Deborah A. Bakken: Taphonomic Parameters of Pleistocene Hominid Sites in China (Online)


== Eksterne lenker ==
(en) Zhoukoudian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
UNESCO World Heritage Centre - Peking Man Site at Zhoukoudian
Sveriges len

Sveriges len (svensk: Sveriges län) er det regionale forvaltningsnivået mellom staten og kommunene i Sverige, som tilsvarer norske fylker. 
Sverige er i dag inndelt i 21 ulike len. I hvert len finnes en region (tilsvarende norske fylkeskommuner), som i hovedsak har ansvaret for blant annet helsetjenester og kollektivtrafikk. Statens representanter i hvert len er «länsstyrelsen» (tilsvarende Statsforvalteren i Norge), som er ledet av en «landshøvding» (tilsvarende norske statsforvaltere). Hvert len utgjør også hvert sitt valgdistrikt til Sveriges riksdag.  
Hvert len har et administrasjonssentrum. Noen len har samme navn som administrasjonssentrumet sitt.


== Historie ==
Birger jarl og Magnus Ladulås etablerte «slottslän» da «ledungen» ble omgjort til en fast skatt. Det fantes også «underholdslen» for medlemmene av kongefamilien, og «pantelen» med lån fra privatpersoner til kronen, samt «tjenstefylker» som var byttet mot militære tjenester. 
En ny lensorganisasjon ble etablert gjennom regjeringsformen i 1634. Den opprinnelige lensinndelingen gjenfinner man i det som kalles landskap.


== Län i Sverige ==


== Nedlagte len i Sverige ==
Göteborgs och Bohus län (se Västra Götalands län)
Kopparbergs län (se Dalarnas län)
Kristianstads län (se Skåne län)
Malmöhus län (se Skåne län)
Nyköpings län (se Södermanlands län)
Skaraborgs län (se Västra Götalands län)
Älvsborgs län (se Västra Götalands län)
Ölands län (se Kalmar län)


== Se også ==
Sveriges kommuner
Landskap i Sverige


== Eksterne lenker ==
Länstyrelser i Sverige
Sveriges läns vapen
Ulanqab

Ulanqab eller Ulaan Chab (Forenklet kinesisk: 乌兰察布; tradisjonell kinesisk: 烏蘭察布; pinyin: Wūlánchábù; mongolsk: ; transkripsjon: Ulaγančabu) er en by på prefekturnivå i Indre Mongolia i  Kina.  Det administrative sentrum er Jining, som tidligere var en by på fylkesnivå. Enheten ble gjort til byprefektur den 1. desember 2003.
Ulanqab har et areal på 54 491 km². Det grenser til Hohhot i vest, Mongolia i nord, Xilin Gol i nordøst, Hebei i øst og Shanxi i sør. Ved utgangen av 2004 hadde Ulanqab 2,7 millioner innbyggere.
Ulanqab har i Jining et katolsk bispesete, hvis nybygde domkirke, Vår Frue av Rosenkransen (innviet i oktober 2007), er en severdighet på grunn av sine mongolske ger-formede klokketårn. Misjonæren og mongologen pater Evariste Huc kalte Ulaan Chab for Chaborte i sine skrifter.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Ulanqab har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), ett byfylke (市 shì), 5 fylker (县 xiàn) og 4 bannere (旗 qí).
Bar-le-Duc

Bar-le-Duc er en kommune i departementet Meuse i regionen Grand Est øst i Frankrike. Den er préfecture (administrasjonssted) i departementet Meuse, og ligger ved elva Ornain. 


== Historie ==

Bar-le-Duc var en gang sete for grevskapet, og senere hertugdømmet Bar. Selv om byen sannsynligvis ble grunnlagt i antikken, ble den ikke viktig før på 900-tallet da grevene bosatte seg der. Senere kom den inn under hertugene av Lorraine.
Voie Sacrée som brakte forsyninger til de franske styrkene ved fronten under første verdenskrig, særlig under slaget ved Verdun, går gjennom byen.


== Geografi ==
Den nedre, mer moderne og travlere delen av byen strekker seg langs en smal dal omsluttet av skogkledde åser eller åser med vinranker. Elva Ornain renner gjennom denne dalen, og blir krysset av flere bruer. Byen er avgrenset i nordøst av Marne-Rhinenkanalen og i sørvest av en liten gren av Ornanin kalt Canal des Usines.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Bar-le-Duc


== Se også ==
Lafayette Escadrille


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bar-le-Duc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Turistkontoret i Bar-le-Duc Arkivert 13. juni 2013 hos Wayback Machine.
Bilde
Galinha à Africana

Galinha à Africana («afrikansk kylling»), ofte kjent som frango assado, er en rett fra det portugisiske kjøkken. Det er en barbeque-kylling penslet inn med skarp piri piri-saus.
Galinha à Africana er også en viktig rett i tidligere portugisiske kolonier som for eksempel Macao.


== Referanser ==
Gripsholms län

Gripsholms län er et historisk svensk län og var ett av tre len i landskapet Södermanland. År 1683 ble de sammenført for å danne Södermanlands län. Residensen var Gripsholms slott ved Mariefred.
De øvrige to lenene som var med i sammenslutningen var Nyköpings län og Eskilstunahus län.
Claes Nilsson Stiernsköld

Claes Nilsson Stiernsköld (født 10. april 1617 på Hällekis i Sverige, død 3. mai 1676 på Biby), var svensk friherre (1651), embetsmann, landshøvding, riksråd og offiser. Han var sønn av Nils Göransson Stiernsköld. 
Claes Nilsson Stiernsköld var landshövding i Västmanlands län 1643–1651 og samtidig  assessor i Bergskollegium 1648-1651 samt tilforordnet landshövding i Värmland februar-juni 1651. Den 28. mai samme år ble han opphøyd på grunn av farens fortjenester til friherre. 
Han var generalkrigskommissær og sysselsatt med vervinger i Sverige 1657, og senere guvernør over Trondhjems len, Jemtland og Herjedalen 1658. Han overtok sin post i Trondheim samme år, der han da krigshandlingene ble gjenopptatt ble angrepet av norske styrker under ledelse av Jørgen Bjelke. Etter ti ukers forsvarskamp måtte han kapitulere 11. desember 1658 til Georg Reichwein.I 1660 ble han utnevnt av kong Karl X Gustav til riksråd, og i 1661 ble han admiral og admiralitetsråd, og derved i presidenten Sten Bielkes fravær bemyndiget til å føre direksjonen i Reduktionskollegiet juni 1666-mars 1667. Ved det mislykkede sjøfelttoget i 1675 førte han en eskadre.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nordisk familjebok