jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olga Zajtseva

Olga Aleksejevna Zajtseva (russisk Ольга Алексеевна Зайцева, født 16. mai 1978) er en russisk tidligere skiskytter. Hun er født i og bor i Moskva. Zajtseva startet sin karriere i 1994, og hun debuterte i verdenscupen i 2000.
Hun vant 13 verdenscuprenn, og hun tok den første på sprinten i Östersund den 5. desember 2002. I VM i skiskyting 2005 tok hun tre medaljer, gull på stafetten, sølv på sprinten og bronse på jaktstarten. Zajtseva var også med på å ta sølv i VM i mixed stafett samme år. 
Under Vinter-OL i 2006 var hun med på å ta gull i stafett, og hennes beste individuelle resultat ble niendeplass på sprinten. Etter OL-sesongen 2005/06 gikk hun ikke verdenscupløp på to hele sesonger. Men hun var tilbake i sesongen 2008/09, og tok gull på stafetten og fellesstarten i VM i skiskyting 2009.  
Hun tok sølv på fellesstarten under OL i 2010 i Vancouver.
Russland vant sølv på stafetten under Vinter-OL 2014 i Sotsji, med Zajtseva på laget, men i november 2017 ble Olga Vilukhina, som også deltok på stafettlaget, diskvalifisert fra disse olympiske vinterlekene og utestengt fra OL på livstid etter dopingfunnene som ble publisert i McLaren-rapporten i 2016. Den 1. desember 2017 ble også Zajtseva selv dømt av IOC, og diskvalifisert fra Vinter-OL 2014, og utestengt fra OL på livstid.


== Meritter ==


=== Mesterskapsresultater ===


==== Olympiske leker ====


==== Verdensmesterskap ====


=== Verdenscupseire ===


=== Verdenscupen sammenlagt ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olga Zaitseva – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Olga Zajtseva på Internet Movie Database 
(de) Olga Zajtseva – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Olga Zajtseva – Olympics.com 
(en) Olga Zajtseva – Olympic.org 
(en) Olga Zajtseva – Olympedia 
(en) Olga Zajtseva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Olga Zajtseva – IBU 
(en) Olga Zajtseva – biathlon.com.ua 
(ru) Olga Zajtseva på Twitter
Erlend Eide Nybø

Erlend Eide Nybø (født 12. april 1985) er en norsk gitarist. Han spiller i doom metal bandene Funeral og Fallen, i tillegg til Sognametal-bandet Cor Scorpii.


== Diskografi ==


=== Funeral ===
As the Light Does the Shadow (Studioalbum, 2008)
To mourn is a virtue (Studioalbum, 2011)
Oratorium (Studioalbum, 2012)


=== Cor Scorpii ===
Ruin (Studioalbum, 2018)


== Referanser ==
Canadas konservative fremskrittsparti

Canadas konservative fremskrittsparti (engelsk: The Progressive Conservative Party of Canada, fransk: Parti progressiste-conservateur du Canada) var et politisk parti i Canada, som ble grunnlagt den 10. desember 1942. Partiet ble oppløst den 7. desember 2003, da det slo seg sammen med Canadisk allianse og dannet Canadas konservative parti.
Partiets politiske ideologi var en blanding av konservativisme, liberalkonservatisme og (siden 1984) nyliberalisme.
Etter 2003 fortsatte enkelte av partiets tidligere representanter i Canadas senat, som var motstandere av sammenslåingen med Canadisk allianse, å benytte det gamle partinavnet. Navnet er også fortsatt i bruk i de fleste Canadiske provinser. Den 29. mars 2004 dannet tidligere partimedlemmer Canadas Fremskrittsparti.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Progressive Conservative Party of Canada – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Saigō Takamori

Saigō Takamori (japansk: 西郷隆盛; født 7. februar 1827 i Kagoshima, død 24. september 1877) var en av de mest innflytelsesrike samuraiene i Japans historie. Han levde i slutten av Tokugawaperioden og begynnelsen på Meijiperioden, og har blitt kalt den siste sanne samurai. 
Saigō Takamori var en lavtstående samurai fra domene Satsuma, som ledet de keiserlige styrkene i Boshinkrigen, som han også i en viss grad startet selv. Senere ble han viktig under selve Meijirestaurasjonen, men var i begynnelsen imot moderniseringen av landet. 
Han argumenterte for en japansk invasjon av Korea i 1873, siden koreanerne ikke ville akseptere keiser Meiji som Japans hersker, og da han ikke fikk viljen sin trakk han seg tilbake fra politikken og returnerte til hjembyen Kagoshima. 
Til slutt startet han Satsuma-opprøret i 1877, et samuraiopprør mot regjeringa, det siste og det største opprøret mot den nye regjeringa. Etter tidlig suksess ble opprøret knust, og Saigō ble drept (eller begikk seppuku) i det nesten symbolske siste slaget, slaget ved Shiroyama. 
Ifølge noen legender døde Saigō ikke, og det ble hevdet at han ville komme tilbake fra India, Kina eller Russland for å kjempe mot urettferdigheten. Siden regjeringa ikke klarte å kue folkets hengivenhet til samuraiverdiene, tilga de ham posthumt den 22. februar 1889.
Lautaro Martínez

Lautaro Javier Martínez (født 22. august 1997) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben FC Internazionale Milano.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
InterSerie A (1): 2020/2021
Coppa Italia (1): 2021/2022
Supercoppa italiana (1): 2021ArgentinaVM i fotball (1): 2022
Copa América (1): 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Lautaro Martínez – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lautaro Martínez – UEFA 
(fr) Lautaro Martínez – LÉquipe 
(en) Lautaro Martínez – Transfermarkt 
(en) Lautaro Martínez – national-football-teams.com 
(en) Lautaro Martínez – WorldFootball.net 
(en) Lautaro Martínez – Soccerbase.com 
(en) Lautaro Martínez – FootballDatabase.eu 
(en) Lautaro Martínez – Soccerway 
(en) Lautaro Martínez – PlaymakerStats.com
Schanzen Einsiedeln

Schanzen Einsiedeln (norsk: Einsiedelnbakkene) er et skihoppanlegg i kommunen Einsiedeln i Sveits. Anlegget ligger i Eschbach og består av fire hoppbakker med størrelse K105 (HS117), K70 (HS77), K45 (HS50) og K25 (HS28). Det er det viktigste treningsanlegget for skihopping for det sveitsiske skiforbundet.
I 2001 ble det bygd en midlertidig hoppbakke der dagens anlegg ligger, med K-punkt 20 meter. Denne bakken ble revet tre år etter under byggingen av det store hoppanlegget, som startet i 2003. Hele anlegget sto ferdig i 2005. Det avløste de mindre hoppbakkene i Fryherrenberg, med K-punkt 57 og 40 meter.
Alle de moderne hoppbakkene har plastmatter og porselensspor i tilløpet slik at de kan brukes hele året. Anlegget har også stolheis, snøkanoner og flomlys. Den største av hoppbakkene er Sveits' største helårsbakke.
Internasjonale konkurranser i Schanzen Einsiedeln har alle vært på plast: Sommer Grand Prix,  kontinentalcupen og FIS-cupen, samt juniorrenn.
Siden åpningen hadde alle fire hoppbakkene sponsornavn, men våren 2009 ble de to største bakkene omdøpt:

HS117: Andreas Küttel-Schanze (Andreas Küttel-bakken, tidligere AKAD-Schanze)
HS77: Simon Ammann-Schanze (Simon Ammann-bakken, tidligere Swisscom-Schanze)
HS50: Große KPT-Schanze (Store KPT-bakken)
HS28: Kleine KPT-Schanze (Lille KPT-bakken)Anerkjente bakkerekorder:

HS117: 121 meter, satt av Gregor Schlierenzauer (Østerrike) under Sommer Grand Prix 1. august 2008. Simon Ammann hoppet 122 meter under det sveitsiske mesterskapet 9. oktober 2011.
HS77: 79,5 meter, satt av Klemens Murańka (Polen) i et juniorrenn 1. august 2008.
HS50: 50 meter, satt av Andreas Schuler (Sveits) 16. oktober 2005.
HS28: 22,5 meter, satt av Pascal Kälin (Sveits) 25. februar 2006.


== Kilder/eksterne lenker ==
Schanzen Einsiedeln – offisielt nettsted
Skisprungschanzen-Archiv: Einsiedeln (Schanzen Einsiedeln)


== Eksterne lenker ==
(en) Schanzen Einsiedeln – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rolf Rasch-Engh

Rolf Rasch-Eng (født 5. mai 1942 i Oslo) er en norsk forfatter. Han har arbeidet i skoleverket og i fylkeskommunal kulturadministrasjon. Rasch-Engh har skrevet et utall artikler og bøker om historie og våpen.


== Referanser ==
Per Terje Norheim

Per Terje Norheim (født 2. september 1941) er en norsk forfatter. 
Norheim er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo og har kandidateksamen fra Handelshøyskolen BI. Han har hatt sitt virke i næringslivet som bedriftsleder, banksjef og rådgiver, siste arbeidssted var som direktør i det børsnoterte selskapet Unitor ANS.
Han er blant annet forfatter av boka Våpen i Norge og Norske sølvbegre og Norske Drikkekanner i sølv utgitt på forlaget N. W. Damm & Søn, og bøkene Krutthorn - en oversett del av norsk folkekunst og Nytte og nytelse på Bastion Forlag. Norheim har vært formann i Norsk Våpenhistorisk Selskap, og har skrevet mange artikler om våpen og våpenhistorie.


== Eksterne lenker ==
«Per Terje Norheim». Cappelen Damm. Besøkt 15. februar 2009.
Blålid

Blålid er en bygd i Bremanger kommune i Vestland fylke. Bygden har ca. 20 fastboende innbyggere.
Screamfest

Screamfest er en heavy metal-festival som holder til på Chateau Neuf i Oslo.


== 7. - 8. desember 2008 ==
 Immortal
 Sodom
 Candlemass
 Borknagar
 Keep of Kalessin
 Moonsorrow
 Bal-Sagoth
 Grave Digger
 The Batallion
 Nightingale
 Hate
 55 Escape
 The Zeronaut


== 2007 ==
 Soilwork
 Katatonia
 Samael
 After Forever
 Sirenia
 Volbeat
 Trail Of Tears
 Blood Red Throne
 Gothminister
 Audrey Horne
 Funeral
 Sahg
 Vreid
 Octavia Sperati
 Triosphere
 Throne of Katarsis
 Breed
 Diamondog
 Ground zero System
 SoulScarred


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Screamfest på MySpace
Screamfest hos YouTube
John Ertzgaard

John Ertzgaard (født 18. juni 1977 i Nairobi i Kenya) er en norsk tidligere friidrettsutøver. Han var mange år i toppen av norsk sprint siden 1994 da han kvalifiserte seg til sitt første juniorverdensmesterskap. Internasjonalt markerte han seg i 1999 som U23 Europamester og VM-semifinalist på 200 m. I 2000 fikk han kongepokalen og deltok i Sommer-OL 2000 i Sydney. I 2004 ble han tildelt Norges Friidrettsforbunds fortjenestemedalje. Han representerte Raufoss IL store deler av sin karriere.
Ertzgaards mor er fra Uganda og far fra Norge. Moren flyktet fra diktatoren Idi Amins regime i Uganda og bosatte seg i Kenya.
Etter en rekke skader la han i 2008 opp sin idrettskarriere og ble student på Handelshøyskolen BI samt sportssjef ved Wang Toppidrettsgymnas. Idag er han også idrettslig leder i Idrettsklubben Tjalve.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Ertzgaard – Olympics.com 
(en) John Ertzgaard – Olympic.org 
(en) John Ertzgaard – Olympedia 
(en) John Ertzgaard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Ertzgaard – World Athletics 
(no) Dagbladet.no: Gullgutt med en tusendel
(no) Tjalve.no - John Ertzgaard
Tabu Records

Tabu Records er et amerikansk plateselskap grunnlagt av Clarence Avant. Plateselskapet ble etablert i 1976 og opphørte i 1999.
Miguel White

Miguel S. White (født 9. oktober 1909, død 30. august 1942) var en filippinsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
White vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass i finalen på 400 meter hekk med tiden 52,8 bak amerikanske Glenn Hardin 52,4 og John Loaring 52,7 fra Canada. 


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Bronse i friidrett, 400 meter hekk


== Eksterne lenker ==
(en) Miguel White – Olympics.com 
(en) Miguel White – Olympic.org 
(en) Miguel White – Olympedia 
(en) Miguel White – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Miguel White – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Miguel White – Track and Field Statistics
Laurent Grech

Laurent Grech var en fransk turner. 
Han deltok i det sjette turn-VM som ble arrangert, i 1913, der han deltok på det franske laget som fikk sølv i lagkonkurransen, bak Tsjekkoslovakia. Individuelt fikk han i tillegg gull i ringer. Gullet ble delt mellom Grech og tre andre; Marco Torrès, Giorgio Zampori og Guido Boni. 
Grech deltok også i OL 1920 i Antwerpen, der han fikk 6.-plass i den individuelle mangekampen. 


== Eksterne lenker ==
(en) Laurent Grech – Olympedia 
(en) Laurent Grech – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Hochfirstschanze

Hochfirstschanze (norsk: Hochfirstbakken) er en hoppbakke i Schmiedsbachtal ved fjellet Hochfirst (1192 moh.) ved byen Titisee-Neustadt i Tyskland. Den har K-punkt 125 meter og bakkestørrelse 142 meter. Hochfirstschanze er Tysklands største naturbakke, og etter bakkestørrelse landets tredje største hoppbakke, etter Heini Klopfer-bakken i Oberstdorf og Mühlenkopfschanze i Willingen. Hochfirstschanze har siden 2000 blitt brukt i verdenscupen og kontinentalcupen.
Anerkjent bakkerekord (satt i verdenecupen) er 148 meter, satt av Domen Prevc (Slovenia) i kvalifiseringen 11. mars 2016. Maximilian Mechler (Tyskland) hoppet 150 meter 21. januar 2011, på trening foran et kontinentalcuprenn.
Ved siden av Hochfirstschanze ligger en forfalt K70-bakke samt den plastbelagte treningsbakken Fritz Heitzmann-Schanze (Fritz-Heitzmann-bakken) med K-punkt 40 meter.


== Historie ==
Den første hoppbakken ved Neustadt (nå en bydel i Titisee-Neustadt) ble bygd ved Mühlrain i 1911. I 1932 ble den første Hochfirstschanze åpnet, med K-punkt 60 meter. Den store Hochfirstschanze, med K-punkt 80 meter, ble i 1950 bygd på samme sted som bakken i dag ligger. Denne bakken er blitt utbygd og modernisert flere ganger. I 1971 ble bakken utbygd til K90, og i 1988 til K113. Ved den siste større ombyggingen i 2001 ble bakken utvidet til K120. I 2003 ble bakkeprofilen justert og K-punkt flyttet til 125 meter.
Todagersrennet Schwarzwälder Springertournee ble arrangert i Hochfirstschanze i Titisee-Neustadt og Adlerschanze i Schönwald fra 1977 til 2003. Rennet ble første gang arrangert i 1971 i Hinterzarten og Schönwald, men etter at FIS-sertifikatet til Adlerschanze i Hinterzarten utløp i 1976 og den bakken måtte ombygges og moderniseres, overtok Titisee-Neustadt for Hinterzarten.
I august 2010 ble operetten Schwarzwaldmädel av Leon Jessel oppført utendørs i Hochfirstschanze.


== Verdenscuprenn ==


== Referanser og noter ==


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Titisee-Naustadt (Hochfirst) (besøkt 14. mars 2016)
Titisee.de: Weltcupskispringen: Schanze (besøkt 6. mars 2011)
Adam Kwieciński: Hoppresultater (besøkt 14. mars 2016)
Stengelfly

Stengelfly (Amphipoea spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Hadeninae. Navnet stengelfly brukes også om arter i andre slekter. Det forekommer fire arter i Norge, vanligst er vanlig stengelfly.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 28 – 37 mm), gulbrune eller rødbrune nattfly. Vingene har uvanlig lange frynser langs ytterkanten. Forvingen har doble, fine, brune mellomlinjer som avgrenser vingens midtfelt. Nyremerket er hvitt eller oransje og ganske påfallende, ringmerket gjerne lyst brunlig. Bakvingen er gråbrun. Artene er ganske like hverandre, og da de også varierer en del innen arten er de vanskelige å skille fra hverandre uten å undersøke hannens kjønnsorganer, som er nokså ulike hos de ulike artene.


== Levevis ==
Artene har larver som lever på røttene og den nedre delen av stenglene av ulike gras (Poaceae), eller på andre planter som sverdlilje. De voksne sommerfuglene flyr på ettersommeren og høsten.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i den palearktiske sone og i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Hadeninae
Stammen engfly, Apameini
Slekten stengelfly, Amphipoea Billberg, 1820
Amphipoea asiatica (Burrows, 1911)
kyststengelfly, Amphipoea crinanensis (Burrows, 1908)
variabelt stengelfly, Amphipoea fucosa (Freyer, 1830)
myrstengelfly, Amphipoea lucens (Freyer, 1845)
flekkstengelfly, Amphipoea oculea (Linnaeus, 1761)


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Svenska Fjärilar
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr
Oversikt over alle artene


== Eksterne lenker ==
(en) Stengelfly i Encyclopedia of Life 
(en) Stengelfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stengelfly hos Artsdatabanken 
(sv) Stengelfly hos Dyntaxa 
(en) Stengelfly hos Fauna Europaea 
(en) Stengelfly hos ITIS 
(en) Stengelfly hos NCBI 
(en) Kategori:Amphipoea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amphipoea – detaljert informasjon på Wikispecies
Toril Snyen

Toril Snyen Marjala (7. mars 1975) er en norsk vokalist som var medlem fra 1994 til 1995 i det norske doom metal bandet Funeral. Hun er kjent som en av Norges første, kvinnelige doom metal-artister. Hun har utover 2000-tallet jobbet mer og mer i retning av jazz og elektronika, og hatt mange solokonserter og opptredener fra 2004-2009. 


== Diskografi ==


=== Funeral ===
Tragedies (Studioalbum, 1995)
Tragedies (Samlealbum, 2006)
Louis Stoop

Louis Stoop var en belgisk turner.
Han deltok i lagkonkurransen i turn under Sommer-OL 1920, der Belgia vant sølv på hjemmebane, bak Italia.


== Eksterne lenker ==
(en) Louis Stoop – Olympedia 
(en) Louis Stoop – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Louis Stoop – databaseOlympics.com (arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics.com
Fusas historie

Fusas historie starter i perioden med Ous herad.
Fusa var i perioden 1837–1854 del av Ous herad sammen med Samnanger og Os. Fusa ble skilt fra Ous som egen kommune og egen prestegjeld fra 1855. I 1903 ble Fusa igjen delt i tre kommuner etter grensene for kirkesogn. Fusa, Strandvik og Hålandsdal var egne kommuner i perioden 1903–1963. Fra 1964 ble Fusa kommune samlet til en storkommune, slik som den er kjent i dag. Kommunesenteret i det nye Fusa ble Eikelandsosen.


== Kongedømmet Fusa ==
Kongedømmet Fusa var et kunstprosjekt for å utforske spørsmål knyttet til begrepet identitet. Den 21. juni 2003 ble Fusa kommune erklært som egen stat under en seremoni på Eide. Kunstneren Morten Holmefjord ble av formannen i eldrerådet utnevnt til visekonge. Kommunen ble slik til Kongedømmet Fusa. Forholdet mellom visekongen og de folkevalgte var regulert i Engeviktraktaten, som ble signert av daværende ordfører Asbjørn Heidal og visekongen.
21. juni 2004 gav Fusa Sentralbank ut den nye valutaen fusisk krune (FSK). Ei fusisk krune var like mye verd som 100 norske kroner. Året etter utgav Sentralbanken i samarbeid med Det viseregale kontoret et eget sett med brevmerker for Fusa.
21. juni 2005 ble Fusapasset lansert. I tillegg til mange vanlige passfunksjoner, inneholdt Fusapasset bl.a. en statskalender for kongedømmet, lister over viseregale og kongelige verv, forvaltning og reglement, en revidert utgave av Engeviktraktaten og 10 teser for kongedømmet Fusa. Forsiden viste Fusas riksvåpen og bar teksten «Fusa», «pass», «Kingdom of Fusa» og «Passport».
Kongedømmet Fusa ble aldri anerkjent som selvstendig stat i juridisk sammenheng. Allikevel rakk landet å få et omfattende representasjonskorps den korte tiden det eksisterte. Det hadde utenriksråd, ambassadører, konsuler og generalkonsuler i flere land og i en rekke norske byer, såvel som omreisende representanter.


=== Æresfusinger ===
Det viseregale kontoret rakk å dele ut seks æresborgerskap, som gav disse personene tittelen æresfusing:

dr. polit. Marian Flick
professor Frank Aarebrot
disponent Tom Rasmussen
eldrerådsformann Johannes Lygre
museumsdirektør Morten Johan Svensen
geheimråd Margit Gjøn


=== Kongedømmet Fusa avvikles ===
Den 12. september 2005 ble det holdt en folkeavstemning i Fusa om kongedømmets fremtid. Resultatet ble 680 stemmer for å holde frem som egen stat (42,8%), 908 stemmer imot (57,2%) og 22 henlagte stemmer, til sammen 1 610 stemmer av 2 757 med stemmerett (et fremmøte på 60,6%).
Nyttårsaften 2006 ble Kongedømmet Fusa høytidelig nedlagt da visekongen abdiserte som følge av flertallets nei. Representasjonskorpset fikk avskjed, kongekronen ble sluppet i vannet midtfjords, visekongen reiste i eksil til Sør-Amerika, og Fusa gikk tilbake til en styreform som en vanlig, norsk kommune.


== Tusenårssted ==
Kommunens Tusenårssted er sentrumsområdet Leiro i kommunesenteret Eikelandsosen. Området ble definert i en ny reguleringsplan i kommunen og er tenkt å bli en park / et torg mellom det gamle og det nye sentrumsområdet.
Jon Borgerud

Jon Borgerud (født 1. mars 1972) er den faste sesong-keyboardist til det norske doom metal bandet Funeral. Han har vært med på flere av innspillingene og låtskrivingen til bandet.


== Diskografi ==


=== Funeral ===
From These Wounds (Studioalbum, 2006)
Demo 2008 (Demo, 2008)
As the Light Does the Shadow (Studioalbum, 2008)


== Eksterne lenker ==
Jon Borgerud hos Groove.no
Murano

Murano er en øy med 5500 innbyggere utenfor Venezia der det er tradisjon for å produsere glass, for eksempel glassperler med innlagt bladgull til bruk i smykker. Øya ligger om lag 1,5 km nord for Venezia og består, selv om den omtales som en øy, av flere øyer som er bundet sammen med bruer. 
Fra først av var øya, som er bebodd fra 500-tallet, kjent som en fiskerlandsby. Men i 1291 måtte alle glassmakerne i Venezia bosette seg på Murano på grunn av brannfaren i Venezia. De begynte med eksport, først av glassperler og speil, senere av andre glassprodukter, og en periode var øya den største glassprodusenten i Europa. Lysekroner fra Murano ble spesielt kjent, og selv om næringen ikke er like viktig som på 1700-tallet, er den fremdeles en viktig næring på øya. 
Men etter hvert har turisme overtatt også her som den viktigste næringen. Blant annet er et museum som viser glasskunsten i Murano et populært besøksmål.


== Eksterne lenker ==
(en) Murano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Murano – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Skumplast

Skumplast er ulike typer plast som inneholder luft. En type er isopor.  Ved forbrenning av skumplast oppstår kraftig røyk som kan være farlig å puste inn. Skumplast kan lett smuldre opp .


== Se også ==
Polystyren, isopor
Skumgummi
Varmeisolasjon


== Eksterne lenker ==
(en) Plastic foam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tristesse (album)

Tristesse er debutalbumet til det norske doom metal bandet Funeral. Albumet ble innspilt på Norsk Lydskole.


== Sporliste ==
«Thoughts of Tranquillity» (10:38)
«A Poem for the Dead» (18:28)
«Yearning for Heaven» (10:24)


== Artister ==


== Kilder ==
Tristesse hos Encyclopaedia Metallum
Adatom

Adatom er et atom som ligger på en krystalloverflate, og er det motsatte av et ledig overflateatom. Termen brukes i overflatekjemi, for å beskrive enkeltatomer som ligger på overflater og overflateruhet.  Ordet er sammensatt av «adsorbert atom».  Et enkeltatom, klynger av atomer, eller et molekyl eller klynger av molekyler kan kalles «adpartikkel». Dette er en termodynamisk ustabil tilstand.


== Kilder ==
Marian A. Herman, Wolfgang Richter, Helmut Sitter (2004). Epitaxy: Physical Principles and Technical Implementation. Springer. s. 322. ISBN 3540678212. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
John O. Arnstad

John Olsen Arnstad (født 23. juni 1838 på Skatval i Nord-Trøndelag, død 14. juli 1919 samme sted) var en norsk gårdbruker og politiker (V).
Han vokste opp på Østre Arnstad som sønn av gårdbruker Ola Petersen Arnstad og hustru Marit Johnsdatter Hammer. John var nest eldste gutt i en søskenflokk på ti. Han giftet seg i 1863 med Eli Johnsdatter Hollan og overtok hennes slektsgård, Østre Hollan på Skatval. Paret fikk åtte barn sammen, hvorav fire nådde voksen alder, deriblant Skatvals varaordfører Olav Arnstad og ordfører John Arnstad. De ble også besteforeldre til stortingsmann Johan A. Vikan.Arnstad var medlem av Nedre Stjørdalen herredsstyre fra 1867 til herredsdelingen i 1902, unntatt én periode hvor han frabad seg gjenvalg, deretter medlem av Skatval herredsstyre. Han var Nedre Stjørdalens ordfører 1876–1883 og 1890–1891 samt Skatvals ordfører 1902–1907. Han var valgmann ved stortingsvalgene fra 1873, 2. vararepresentant til Stortinget fra Nordre Trondhjems amt i én periode, forlikskommissær, formann i fattigstyret samt medlem av ligningskommisjonen.Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv av kong Haakon VII for sin langvarige samfunnstjeneste i 1916.


== Referanser ==