jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jean-Daniel Lafond

Jean-Daniel Lafond (født 1944) er en fransk-canadisk dokumentarfilmskaper.
Lafond utvandret i 1974 til Canada, der han bosatte seg i Quebec. Han ble canadisk statsborger i 1981. Han har arbeidet som radiojournalist og er forfatter av flere bøker. 
Lafond har vært aktiv som skaper av dokumentarfilm. Noen av filmene er laget i samarbeid med hans kone, Michaëlle Jean. Han har til sammen stått bak mer enn et dusin dokumentarfilmer. 
Lafond har mottatt en rekke priser og utmerkelser for sitt arbeid. Han ble i 2005 utnevnt til følgesvenn av Order of Canada.


== Filmografi ==
Les traces du rêve, 1985
Le voyage au bout de la route, 1987
Le visiteur d'un soir, 1989
La Manière Nègre ou Aimé Césaire, chemin faisant, 1991
Tropique Nord, 1994 *La liberté en colère, 1994
Haïti dans tous nos rêves, 1995
L'Heure de Cuba, 1999
Le temps des barbares, 1999
Salam Iran, une lettre persane, 2002
Le faiseur de théâtre, 2002
Le cabinet du Docteur Ferron, 2003
The American Fugitive or The Truth about Hassan, 2006
Folle de Dieu, 2008
La Déraison d'Amour, 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean-Daniel Lafond på Internet Movie Database 
(fr) Jean-Daniel Lafond på Allociné 
(en) Jean-Daniel Lafond på AllMovie
Paul Aler

Paul Aler (født 9. november 1656 i Sankt Vith, død 2. mai 1727 i Düren i Tyskland) var en luxemburgsk katolsk prest tilhørende jesuittordenen. Han var skolemann, filolog og dikter.
Paul Aler trådte i 1676 inn i jesuittordenen, og ble lærer ved ordenens kollegium Tricoronatum i Köln.  Fra  1713 var han professor i filosofi og moralteologi ved universitetet i Trier og rektor ved jesuittenes gymnas i Trier. 
Aler forfattet mange verker, hvorav det mest kjente er hans Gradus ad parnassum (1702). Det var i lang tid også etter hans død i anvendelse ved avfattelse av latinske vers. Han skrev også minst tretten nylatinske dramaer med musikalske avsnitt. De ble oppført på jesuittenes tyske teaterscener i Aachen, Trier og Köln.


== Referanser ==
Lefkoniko

Lefkoniko (gresk: Λευκόνοικο, tyrkisk: Geçitkale) er en kommune og en landsby i distriktet Famagusta på Kypros.


== Referanser ==
Lysi

Lysi (gresk: Λύση Αμμοχώστου, tyrkisk: Akdoğan) er en kommune og en landsby i distriktet Famagusta på Kypros.
Paralimni

Paralimni (gresk: Παραλίμνι) er en kommune og landsby i distriktet Famagusta på Kypros.


== Referanser ==
Toppen Internasjonale Sommermusikkskole

Toppen Internasjononale Sommermusikkskole, eller Toppenkurset, ble startet i 2001. Kursets hovedtilbud er: Symfoniorkester, ungdomsorkester, juniorkester, pianoklasse, orgelklasse, sangklasse og dirigentklasse. Kurset arrangeres av Vefsn Unge Strykere på Vefsn Folkehøgskole i Mosjøen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Geroskipou

Geroskipou (gresk: Γεροσκήπου) er en kommune og landsby i distriktet Páfos på Kypros.
Landsbyens kirke, Agia Paraskevikirken, er sentralt plassert i bybildet. Kirken er trolig bygget på stedet til en tidligere gresk kirke (etter Afrodite), eller en gammel kristen kirke. Den er kypros eldste femdomskike som fortsatt er bevart. Kirken er fra det 800-tallet, og har preg av bysantinsk arkitektur. Rundt kirken området åpnet opp, og plassen er hellelagt. Her ligger også flere fontener, gamle og nye side ved side. 

		


== Referanser ==
Pegeia

Pegeia (gresk: Πέγεια) er en kommune og by i distriktet Páfos på Kypros.


== Referanser ==
Karavas

Karavas (gresk: Καραβάς Κερύνειας) er en kommune og by i distriktet Kyrenia på Kypros.
Lapithos

Lapithos (gresk: Λάπηθος) er en kommune og by i distriktet Kyrenia på Kypros.
I henhold til Strabo ble den første bosetningen i antikken grunnlagt av utflyttere fra Sparta. I assyriske inskripsjoner ble Lapithos nevnt som en av elleve kypriotiske kongedømmer. I løpet av det persiske styret ble Lapithos bosatt av fønikere. Den siste uavhengige konge, Praxippos, ble underkastet Ptolemaios I av Egypt i år 312 f.Kr.
Byen har vært under tyrkisk kontroll siden invasjonen i 1974 da flere tusen byboere ble flyktninger.
Besteforeldre

Besteforeldre er far og mor til ens egen far eller mor; henholdsvis bestefar eller bestemor. 
Faren og moren til en persons far er henholdsvis farfar og farmor. Faren og moren til en persons mor er henholdsvis morfar og mormor. En person har fire besteforeldre, biologisk sett, men nye familiekonstellasjoner og gjengifte kan lett utvide antallet.
Et barnebarn er et barn av et av ens egne barn, f.eks. sønnesønn, sønnedatter, dattersønn og datterdatter.


== Oldeforeldre ==
Oldeforeldre er foreldrene til en persons besteforeldre; henholdsvis oldefar og oldemor. En person har åtte oldeforeldre.
Tippoldeforeldre er foreldrene til en persons oldeforeldre, henholdsvis tippoldefar og tippoldemor. En person har 16 tippoldeforeldre.
Et oldebarn er et barnebarn av et av ens egne barn.


== Se også ==
Mormor
Ane
Familie
Heini O. Heinesen

Heini Oyolvur Heinesen (født 6. august 1938 på Kunoy, død 13. august 2018 i Klaksvík) var en færøysk politiker (Tj.).
Han drog til sjøs for et års tid som 16-åring, hvorpå han gikk i lære som snekker i Klaksvík. Han var byggentreprenør 1967–1977 og veiformann hos det færøyske veivesenet (landsingeniørkontoret) 1978–1988.Heinesen var medlem av kommunestyret på Kunoy 1962–1970 og 1977–2016, i periodene 1977–2008 og 2012–2013 som formann/borgermester. Han var styreformann i Føroya Kommunufelag 1983–1985.Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Norðoyar 1984–2004 og 2008–2011, og satt som formann i en rekke av Lagtingets næringspolitiske komiteer. Han var formann i Tjóðveldisflokkurins lagtingsgruppe 1994–2004 og formann i partiorganisasjonens arbeidsutvalg 1994–1998.


== Referanser ==
Voices (musikkalbum)

Voices er et musikkalbum fra 1995 av den greske elektroniske komponisten og artisten Vangelis.
Musikken ble brukt som filmmusikk til dokumentarfilmen Deep Seas, Deep Secrets fra 1998, produsert av The Learning Channel og Discovery Channel, sammen med musikk fra Vangelis neste album Oceanic.
Sporet «Ask the Mountains» ble også brukt som musikk i TV-reklame for vaskemaskinen Hotpoint/Ariston Aqualtis.


== Sporliste ==
Alle er skrevet av Vangelis, unntatt der hvor annet er angitt.

«Voices» – 7:01
«Echoes» – 8:23
«Come to Me» (Vangelis, Caroline Lavelle) – 4:33
«P.S.» – 2:06
«Ask the Mountains» (Vangelis, Stina Nordenstam) – 7:53
«Prelude» – 4:25
«Losing Sleep (Still, My Heart)» (Vangelis, Paul Young) – 6:41
«Messages» – 7:39
«Dream in an Open Place» – 5:56


== Medvirkende ==
Vangelis – komponist, produsent, framfører, arrangør
Philippe Collona – opptak, miksing
Frederick Rousseau – assisterende produsent
Caroline Lavelle – vokal, cello og tekst på «Come to Me»
Stina Nordenstam – vokal og tekst på «Ask the Mountains»
Paul Young – vokal og tekst på «Losing Sleep (Still, My Heart)»
Athens Opera Company – vokal på «Voices»


== Listeplasseringer ==


== Eksterne lenker ==
(en) Voices på Discogs 
(en) Voices på MusicBrainz
Sverre Aalen

Sverre Aalen (født 1909 på Rennesøy i Rogaland, død 1980) var en norsk teolog, bror av Leiv Aalen. 
Aalen var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Han tok teologisk embetseksamen ved Menighetsfakultetet i 1935 og ble dr.theol. 1951, dosent i nytestamentlig teologi ved Det teologiske menighetsfakultet 1952, professor 1955–1979. 
Sverre Aalen var mest kjent for sin avhandling om Lys og mørke i Det gamle testamente og jødedommen: «Die Begriffe 'Licht' und 'Finsternis' im alten Testament, im Spätjudentum und im Rabbinismus», og for sitt syn på Jesu tale om Guds Rike som et geografisk fenomen. Han er fremdeles relativt ofte nevnt i bibelfaglig litteratur.


== Referanser ==
Leiv Aalen

Leiv Aalen (født 21. september 1906 på Rennesøy i Rogaland, død 24. januar 1983) var en norsk teolog. Aalen var særlig kjent for sin ledende stilling ved Det teologiske menighetsfakultet.
Han var inspirert av den tyske teologen Hermann Sasse og fant som ham en forankring i en kirkelig og streng bekjennelsestro lutherdom med vekt på dåpssakramentet som grunnleggende for kristenstanden. Fra 1945 var Aalen dosent i systematisk teologi ved Menighetsfakultetet. I 1953 forsvarte han sin doktorgrad Den unge Zinzendorfs teologi hvor han tok et oppgjør med det han kalte den subjektive erfaringsteologi, som til en viss grad kan sies å være representert ved hans forgjenger Ole Hallesby.
Fra 1957 ble Aalen professor i systematisk teologi ved Menighetsfakultetet. I den posisjonen hadde han stor betydning for den generasjonens prester i Den norske kirke.
Han var bror av Sverre Aalen (1909–80).


== Referanser ==
Hayward

Hayward (IPA-uttale: /ˈhɛɪwɚd/) er en by i Alameda County i California, USA. Det er den sjette største byen i San Francisco Bay Area, med 144 186 innbyggere (2010). Byen ligger ved Oakland, og regnes ofte som en forstad til denne.
Hayward har fått navnet etter William Hayward, som kom til området i 1849 under gullrushet i California. Byen kalles også The Heart of the Bay. Den har et areal på 163,3 km², hvorav 114,8 km² er land og 48,5 km² er vann.


== Vennskapsbyer ==
  Funabashi, Japan
  Ghazni, Afghanistan


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hayward, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hayward, California – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kartdatabase for Hayward Arkivert 24. oktober 2020 hos Wayback Machine.
Hayward Area Historical Society
Sister Cities
Offenburg

Offenburg er en by vest i Baden-Württemberg i Tyskland, om lag 20 kilometer sørøst for franske Strasbourg. Den er hovedsete i landkretsen Ortenaukreis. I 2007 hadde byen 58 994 innbyggere.
Offenburg ligger nær Rhinen mellom Karlsruhe og Freiburg, ved munningen av elvedalen Kinzig. Kinzig renner ut av Schwarzwald og møter Rhinen nær Kehl.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Offenburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Viersen

Viersen er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 75 900 innbyggere. Byen ligger omtrent 8 km nordvest for Mönchengladbach, 15 km sørvest for Krefeld og 20 km øst for Venlo. Viersen består av tre tidligere selvstendige byer: Süchteln, Dülken og Viersen.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Viersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tromstun skole

Tromstun skole, tidligere Tromstun ungdomsskole, er en ungdomsskole i bydelen Tomasjord i Tromsø. Den opprinnelige skolebygningen ble bygget i 1968, og ble revet etter 45 års drift. Etter planer om restaurering viste det seg at bygget ikke holdt mål i forhold til nye forskrifter, noe som ville gjøre restaureringen like dyr som nybygg. Derfor ble det avgjort at ny skole skulle bygges og der ble avsatt 230 millioner kroner til prosjektet. 
I perioden mellom april 2009 og oktober 2011 ble det opprinnelige skolebygget revet, og en moderne ungdomsskole med et areal på om lag ni tusen kvadratmeter ble reist. I byggeperioden ble undervisningen lagt til lokaler  ved Sommerlyst skole på Tromsøya. Skolen har en kapasitet på 540 elever. Tromstun skole oppnådde en andreplass i NRKs spørrekonkurranse Klassequizen i 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Illegitim gjeld

Illegitim gjeld er et begrep som brukes i den internasjonale gjeldsslettebevegelsen for å beskrive statsgjeld som er tatt opp på illegitimt grunnlag. Begrepet, som er relativt nytt, er utviklet av aktivister i nord og sør. Det brukes mer og mer i den norske gjeldsslettedebatten. Ordet illegitim beskriver noe som er ulovlig, urettferdig, umoralsk eller uakseptabelt. Begrepet illegitim gjeld handler om situasjoner der långiverne med viten og vilje har gitt lån til regimer som ikke har ivaretatt befolkningens interesser.
Rapporten Defining Illegitimate Debt fra 2002 viser at det finnes etablerte lovverk for hva som er legitim långiving i eksisterende nasjonale lovverk. Slik konkretiseres hva som er legitime lån og ikke. Rapporten skiller mellom ubetalbar gjeld, altså gjeld som ikke kan betales tilbake, og illegitim gjeld, det vil si gjeld som ikke bør betales tilbake. Gjeld som er ubetalbar bør slettes på grunnlag av menneskerettighetsbaserte prinsipper. Gjeld som er illegitim bør slettes på grunnlag av rettferdighetsprinsippet. Jakten på en definisjon med bred oppslutning er grunnet i behovet for en universell definisjon slik at man forsikrer at alle land blir behandlet likt. Dette er både en juridisk og politisk utfordring.
Eksempler på illegitim gjeld kan være gjeld som er tatt opp av undertrykkende regimer, tatt opp til illegitime formål eller gitt til mislykkede prosjekter som forårsaket miljømessig eller sosial skade som burde vært forutsett av kreditor. Disse kriteriene beskriver situasjonen i mange debitorland i dag.
Argentina er et land som tilbakebetaler illegitim gjeld. Landet har en diktatorgjeld fra militærjuntaen som styrte landet fra 1976–1983. Store lån ble tatt opp for å blant annet styrke og berike juntaen, som tok livet av ca. 30 000 mennesker og begikk utallige andre menneskerettighetsbrudd. Den argentinske staten har i den senere tid måttet å ta opp nye lån for å betjene de gamle. Dette har bidratt til at gjelden, som var ca. 45 milliarder amerikanske dollar da juntaen gikk av, har økt til ca. 132 milliarder.
Et annet eksempel er Sør-Afrika, som betaler tilbake gjelden tatt opp av apartheid-regimet for blant annet å kjøpe våpen for å undertrykke flertallet av befolkningen. Etter oppløsningen av apertheid-regimet og innføringen av demokrati, har staten måttet kutte i sosialbudsjettene for å betale tilbake gjelden fra det forrige regimet. Disse lånene burde ikke vært gitt fordi långiver burde forstå at lånene ville være med på å undertrykke befolkningen.


== Referanser ==


== Se også ==
SLUG
Gjeld


== Eksterne lenker ==
Illegitim gjeld www.slettgjelda.no
Illegitimate dept The South-North International Campaign on Illegitimate Debt
Odious Depts Probe International's Odious Debts
Highgate gravlund

Highgate gravlund (engelsk: Highgate Cemetery) er en gravlund i Highgate i nordre London, Storbritannia. Det er utpekt som kulturarv av klasse I i registeret for historiske hager og parker av særskilt historisk interesse. Gravlunden ble anlagt på begynnelsen av 1800-tallet etter en beslutning i parlamentet (som også ga ytterligere seks andre private gravlunder i Londons indre by). Den vestre siden av Highgate gravlund ble tatt i bruk i 1839. I 1854 kom i tillegg en østlig del (East Cemetery). På slutten av 1800-tallet ble den ansett som Londons vakreste gravplass. Den er delt i to deler, kalt øst og vest, og rundt regnet 170 000 mennesker er gravlagt i rundt 53 000 graver. Gravlunden er bemerkelsesverdig både for en del av de personer som er gravlagt her og for dens de facto status som naturreservat.
Den vestre eldre delen inneholder mange viktorianske monumenter. Gravlunden var i ferd med å forfalle og vestsiden ble stengt i 1975. En støtteforening – Friends of Highgate Cemetery – ble dannet og denne har i dag ansvar for stell og vedlikehold. Gjennom ideelt arbeid og sponsorfinansiering har alle større bygninger, gravsteiner og monumenter blitt restaurert. Denne delen, som i dag på mange steder nærmest er gjengrodd, kan nå for tiden bare besøkes i guidede selskap og den brukes ofte i skrekkfilmer som skal utspilles på gamle kirkegårder.
Den nyere, østre delen, kan besøkes helt fritt. Den mest berømte som ligger begravet her er Karl Marx. Hans grav har gjennom årene blitt vandalisert flere ganger, blant annet har rødmaling blitt helt over gravsteinen hans. Blant øvrige kjente personer som har sin siste hvile her kan nevnes forfatteren George Eliot og poeten Christina Rossetti.
Highgate gravlund er oppført på kulturarvlisten English Heritage.


== Lokalisering ==
Gravlunden er lokalisert på begge sider av veien Swain's Lane i Highgate, N6, ved siden av Waterlow Park. Hovedporten er lokalisert rett nord for Oakshott Avenue. Det er en annen port som ikke er i bruk ved Chester Road. Gravlunden ligger distriktene Camden, Haringey og Islington. Den nærmeste transportforbindelsen er Archway undergrunnsstasjon.


== Berømte mennesker gravlagt her ==
Douglas Adams, forfatteren av blant annet Haikerens guide til galaksen
George Eliot (Mary Ann Evans), forfatter
Michael Faraday, lege
Paul Foot, journalist
Alexander Litvinenko, Russisk dissident forgiftet i London
Karl Marx, filosof
Christina Rossetti, poet
Frances Polidori Rossetti, Dante Gabriel, Christina and William Michael Rossettis mor
William Michael Rossetti, medstifter av Det prerafaelittiske broderskap
Elizabeth Siddal, Dante Gabriel Rossettis kone
Herbert Spencer, evolusjonsbiolog og filosof
Arthur Waley, oversetter og sinolog
George Michael, britisk sanger


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Highgate Cemetery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Offisielt nettsted
Erik Tangen

Erik Tangen (født 13. juni 1964) er en norsk fotballspiller som spilte for Viking FK i perioden fra 1981 til 1985.  Han spilte totalt 65 kamper for klubben. Etter avsluttet fotballkarriere har han jobbet som fotballtrener ved siden av jobben i sportsbutikk. Tangen har trent flere fotballag i Rogaland, blant annet Randaberg G19 og Brodd.


== Kilder ==
www.n3sport.no om Erik Tangen
www.viking-fk.no om Erik Tangen
Evanioidea

Evanioidea er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en overfamilie i ordenen vepser. Det finnes trolig minst 2000 arter fordelt på tre familier, Aulacidae, Evaniidae og Gasteruptiidae. Alle tre familiene finnes i Norge, men de er artsfattige, vi har trolig ca. åtte arter til sammen. I tillegg til de nålevende gruppene fører man fire eller fem grupper som bare er kjent fra fossiler til denne overfamilien.


== Utseende ==
Små til middelsstore, vanligvis mørke snylteveps. Denne gruppen kjennetegnes ved at bakkroppen (gaster) er festet høyt oppe på propodeum (som egentlig er første bakkroppsledd, men ser ut som en del av thorax). Antennene er lange og trådformede. Hodet er middelsstort og rundt til noe avflatet og sitter på en tynn «hals». Forkroppen (thorax) er noe flattrykt fra sidene.
Bakbeina er lange og kraftige. Hunnen har ofte et langt eggleggingsrør som stikker ut bak bakkroppen.


== Levevis ==
De er parasitoider, som utvikler seg på ulike insekter og til slutt dreper disse før de forpupper seg. Det tre familiene parasiterer ulike insektgrupper. Aulacidae lever på vedborende løvtrevepser, trebukker og praktbiller, Evaniidae parasiterer eggkapslene til kakerlakker mens Gasteruptiidae snylter på solitære bier, gravevepser og andre vepser som har larvene sine i tunneler i bakken. De voksne vepsene kan man treffe på blomster der de drikker nektar.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Evanioidea
familien Aulacidae
familien Evaniidae
familien Gasteruptiidae


== Kilder ==
Tree of Life Evanioidea


== Eksterne lenker ==
(en) Evanioidea i Encyclopedia of Life 
(en) Evanioidea i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Evanioidea hos Artsdatabanken 
(sv) Evanioidea hos Dyntaxa 
(en) Evanioidea hos Fauna Europaea 
(en) Evanioidea hos Fossilworks 
(en) Evanioidea hos ITIS 
(en) Evanioidea hos NCBI 
(en) Kategori:Evanioidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Evanioidea – detaljert informasjon på Wikispecies
Stephanidae

Stephanidae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Det er kjent rundt 300 arter fordelt på 9 slekter. Denne familien mangler i Norge. Den systematiske plasseringen av familien er usikker, den blir ofte regnet som den mest primitive gruppen av stilkvepsene (Apocrita).


== Utseende ==
Små til store (de minste er 3 mm, de største hunnene blir opptil 10 cm inkludert eggleggingsrøret), slanke snylteveps. De ligner overflatisk på familien Gasteruptiidae men de kan kjennes på at de har noen karakteristiske "tenner" oppe på hodet, og på bakbeinas form. Kroppen er langstrakt, vanligvis mørkfarget og glinsende. Hodet er rundt, antennene trådformede. Rundt  de tre punktøynene oppe på hodet sitter det ca. fem "tenner", dette er et godt kjennetegn for familien. Hodet sitter på en lang, tynn "hals". Bakkroppen er mer eller mindre kølleformet, vingene velutviklede. Hunnen har et langt eggleggingsrør. Bakbeina er karakteristiske. Hoftene (coxae) er uvanlig lange og peker skrått bakover, lårene (femorae) er sterkt oppsvulmede, leggene (tibiae) middels tykke, føttene (tarser) derimot ganske tynne.


== Levevis ==
De er parasitoider, som utvikler seg på ulike insekter og til slutt dreper disse før de forpupper seg. Stephanidene snylter på vedborende larver. Den eneste arten der biologien er godt kjent, parasiterer en bartreveps (Siricidae), men man antar at de fleste artene snylter på vedborende billelarver. De fleste artene lever i tropiske skoger, men de finnes også i halvørken og ørkenaktige områder.


== Utbredelse ==
Denne familien er nesten utelukkende tropisk eller subtropisk, noen få arter går lenger nord. Arten Stephanus serrator finnes i Mellom-Europa nord til Tyskland og en annen art går nord til Canada i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Stephanoidea – bare én nålevende familie
familien Stephanidae
Foenalopinae
slekten Afromegischus
slekten Madegafoenus
slekten Hemistephanus
slekten Parastephanellus
slekten Connatopus
slekten Profoenatopus
slekten Foenatopus
Schlettererinae
slekten Schlettererius
3 fossile taksa
Stephaninae
slekten Megischus Brullé, 1846
Megischus anomalipes (Fürster, 1855) – Sør-Europa
slekten Stephanus Panzer, 1801
Stephanus serrator  (Fabricius, 1798) – Mellom-Europa
Electrostephaninae Engel 2005
slekten Electrostephanus Brues 1933


== Kilder ==
Tree of Life Stephanidae


== Eksterne lenker ==
(en) Stephanidae i Encyclopedia of Life 
(en) Stephanidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stephanidae hos Fauna Europaea 
(en) Stephanidae hos Fossilworks 
(en) Stephanidae hos ITIS 
(en) Stephanidae hos NCBI 
(en) Kategori:Stephanidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stephanidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Per Henriksen

Per Henriksen (født 10. april 1952) er en norsk fotballspiller som spilte for Viking FK i fra 1978 til 1986.  Han kom til Viking fra 3.-divisjonslaget Brodd foran 1978-sesongen. Han spilte 377 kamper for Viking totalt (inkludert treningskamper), og mistet bare 14 seriekamper i løpet av de ni sesongene han var i klubben. Han spilte også 10 A-landskamper for Norge.


== Referanser ==


== Kilder ==
www.viking-fk.no om Per Henriksen


== Eksterne lenker ==
(en) Per Henriksen – Transfermarkt 
(en) Per Henriksen – national-football-teams.com 
(en) Per Henriksen – WorldFootball.net 
(en) Per Henriksen – EU-Football.info 
(no) Per Henriksen – Norges Fotballforbund