jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alfred Carini

Alfred Carini (født 1884, død 23. februar 1945) var en skipsfører fra USA. Han omkom sammen med 23 andre da konvoiskipet SS «Henry Bacon» 23. februar 1945 ble torpedert og gikk ned vest av Lofoten. Carini ble i 1946 hedret med det norske Krigskorset for redningen av alle evakuerte nordmenn om bord.
Carini kom fra Long Island City i New York. Han seilte under den andre verdenskrig i konvoifart mellom østkysten av USA og Murmansk og førte i januar 1945 Libertyskipet SS «Henry Bacon». I Murmansk fikk SS «Henry Bacon» i oppdrag å føre 19 norske sivile, som var evakuert fra Finnmark til Murmansk av amerikanske destroyere, til Storbritannia. Skipet hadde et sivilt mannskap supplert med offiserer og besetning tilhørende den amerikanske marinen. Under overfarten til Skottland kom SS «Henry Bacon» ut for dårlig vær og fikk problemer med roret. Skipet kom bort fra konvoien.
Det ble angrepet av 23 tyske Junkers Ju 88, men klarte å skyte ned fem tyske fly før skipet ble torpedert. Angrepet hadde ødelagt alle unntatt én livbåt. Skipsfører Alfred Carini beordret de norske sivile i denne. Noen av skipets sivile mannskap fikk resterende plasser i livbåten. Telegrafist Earnal «Spud» Campbell ble beordret i livbåten for å forsøke å oppnå radiokontakt med konvoiens skip, noe som lykkes, slik at alle i livbåten ble reddet. Skipsfører Carini, 21 andre sjømenn og sju medlemmer av den amerikanske marinen som ble værende igjen på SS «Henry Bacon», omkom. Britiske destroyere klarte å redde 25 av mannskapet som måtte hoppe i sjøen. Carini ble sist observert på skipets bro.
Den 4. januar 1946 vedtok kongen i statsråd å tildele Krigskorset post mortem til Alfred Carini. De øvrige omkomne og de 25 overlevende fra besetningen ble tildelt Krigsmedaljen. I innstillingen til kongen vises det til «den glimrende disiplin og selvoppofrelse som ble utvist av befal og mannskap» under redningen av de evakuerte. Carini og besetningen på SS «Henry Bacon» ble i 2002 hedret for sin innsats av USAs kongress.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SS Henry Bacon rescues Norwegian refugees at cost of American mariner lives, American Merchant Marine at War.
Thor Englund: Humanity and Bravery at Sea Main Theme at SS Henry Bacon Memorial Event Arkivert 29. september 2006 hos Wayback Machine., Norges ambassade i Washington, 2003.
Norwegian Embassy Honors WW II Liberty Ship Heroes, Naval History and Heritage Command Testimony, U.S. Navy, 4. mars 2003.
Ole Magnus Rapp: 23 offiserer døde for å berge dem, Aftenposten, 10. februar 2003.
Time Machine (Joe Satriani-album)

Time Machine er et instrumentalt dobbeltalbum fra gitaristen Joe Satriani.
Albumet ble utgitt i 1993, og den første CD-en inneholder nye, u-utgitte og sjeldne spor, som spor fra den første selvutgitte EP-en The Joe Satriani EP fra 1984. Den andre CD-en inneholder konsertopptak fra turneer i 1988 og 1992.


== Sporliste ==
Alle spor av Joe Satriani, unntatt hvor annet er nevnt.
Disk 1

«Time Machine» – 5:07
«The Mighty Turtle Head» – 5:12
«All Alone» – 4:22
«Banana Mango II» – 6:05
«Thinking of You» – 3:57
«Crazy» – 4:06
«Speed of Light» – 5:14
«Baroque» – 2:15
«Dweller On the Threshold» – 4:15
«Banana Mango» – 2:44
«Dreaming #11» – 3:37
«I am Become Death» – 3:56
«Saying Goodbye» – 2:54
«Woodstock Jam» – 16:07Disk 2

«Satch Boogie» – 3:58
«Summer Song» – 5:01
«Flying in a Blue Dream» – 5:24
«Cryin'» – 5:54
«The Crush of Love» (Satriani, John Cuniberti) – 5:40
«Tears in the Rain» – 1:58
«Always with Me, Always with You» – 3:21
«Big Bad Moon» – 4:57
«Surfing with the Alien» – 2:51
«Rubina» – 6:44
«Circles»" – 4:14
«Trommesolo»" – 2:14 (spilt av Jonathan Mover)
«Lords of Karma» – 5:43
«Echo» – 7:49


== Personell ==
Joe Satriani – Bassgitar, Gitar, Keyboard, Vokal
Tom Coster – Orgel
Stuart Hamm – Bassgitar
Matt Bissonette – Bassgitar
Doug Wimbish – Bassgitar
Jeff Campitelli – Perkusjon, Cymbaler, Trommer
Gregg Bissonette – Trommer
Jonathan Mover – Perkusjon, Trommer
Simon Phillips – Drums


== Eksterne lenker ==
(en) Time Machine på Discogs 
(en) Time Machine på MusicBrainz
Doktorhatt

Doktorhatt er en type hatt som gis til en doktor som tegn på vedkommendes verdighet og nye akademiske posisjon. Doktorhatter har forekommet i flere varianter og under ulike navn gjennom historien og i forskjellige land. De brukes fortsatt i Sverige og Finland under betegnelsen doktorshatt,  en type flosshatt med fløyelsbånd omkring. Liknende akademiske hodeplagg benyttes også i eksamensseremonier og som del av embetsdrakten i blant annet USA og Storbritannia, særlig i form av flate, firkantede hatter med fire spisser og dusk. Slike hatter blir på engelsk ofte kalt mortarboard etter murernes «mørtelbrett», et firkantet pussebrett.
Fullt ornat kan også omfatte talar, en type kappe, og for eksempel rektorkjede eller rabatt i halsen.


== Historikk og typer ==
Doktorhatten stammer historisk fra de populære, flate, brede barettene på 1500-tallet. I England kalles en myk variant av studenterlue tudor bonnet. Også den firkantede, angloamerikanske mortarboard eller Oxford cap er en videreutvikling av akademikeres tradisjonelle bruk av barett, et hodeplagg som ofte ble båret over en kveif, en hetteformet lue som var vanlig i middelalderen.


== Se også ==
Studentlue
Toque
Akademisk drakt
Den lyttende

Den lyttende (orig: Lyssnerskan) er en novellesamling av Tove Jansson, første gang publisert i 1971, og tilegnet broren Per Olov Jansson. Boken ble oversatt til norsk av Gunnel Knudsen Malmström i 1972.


== Noveller i Den lyttende ==
Den lyttende
Lossa sand
Barnbjudning
Den sovande mannen
Svart-vitt
Brev till en idol
En kärlekshistoria
Den andre
Om våren
Det tysta rummet
Stormen
Grå Duchesse
Förslag till en inledning
Vargen
Regnet
Sprängning
Lucios vänner
Ekorren
Brian Greenhoff

Brian Greenhoff (født 28. april 1953 i Barnsley, død 22. mai 2013 i Rochdale) var en engelsk fotballspiller. Han er mest kjent for sin tid i Manchester United.
Han kom til Manchester United som ungdomsspiller i 1968. Han debuterte på førstelaget til United 8. september 1973 borte mot Ipswich Town. Han vant FA-cupen i 1977 med United, og utvikla et bra stopperpar med Martin Buchan. Han spilte for United mellom 1973 og 1979, og spilte 271 kamper og scora 17 mål. Brian Greenhoff spilte sammen med sin bror Jimmy Greenhoff i Manchester United.
I 1979 ble han kjøpt av Leeds United for £350 000. Han spilte 72 ligakamper for Leeds før de rykka ned i 1982. Da gikk han til Rochdale hvor broren hans var spillende manager. Da Jimmy Greenhoff fikk sparken som manager i 1984, la Brian Greenhoff opp.
Han spilte 18 landskamper for England mellom 1976 og 1980.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brian Greenhoff – Transfermarkt 
(en) Brian Greenhoff – national-football-teams.com 
(en) Brian Greenhoff – EU-Football.info
Litteraturåret 1971

Litteraturåret 1971 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1971.


== Prisvinnere ==
Carl Emil Englund-priset – Göran Sonnevi
Doblougprisen – Stein Mehren og Sivar Arnér
Goncourt-prisen – Jacques Laurent, Les Bêtises
Nils Holgersson-plaketten – Hans-Eric Hellberg
Nobelprisen i litteratur – Pablo Neruda, Chile
Nordisk råds litteraturpris tildeles Thorkild Hansen for Slavernes øer
Litteraturfrämjandets stora romanpris – Hans O. Granlid
Litteraturfrämjandets hederspris Guldskeppet – Anders Österling
Se Litteraturfrämjandets stipendiater 1971
Svenska Akademiens stora guldmedalj – Astrid Lindgren
Tarjei Vesaas' debutantpris – Eivind Reinertsen for Lukk opp dørene, krigen er over


== Hendelser ==
16. april – Svenska Deckarakademin etableres.


== Nye bøker ==
Arild Asnes, 1970 av Dag Solstad
August 1914 av Aleksander Solsjenitsyn
Brännpunkt Prag av Olle Häger
The Complete Stories av Flannery O'Connor (novellesamling)
Den blå dragonen. Självbiografiska berättelser av Jan Fridegård
Den lyttende (Lyssnerskan) av Tove Jansson
Ett spel om en väg som till himla bar av Olle Häger
Gates to Asia av Jan Myrdal
The Golden Ball and Other Stories av Agatha Christie
Gruppebilde med dame Gruppenbild mit Dame (Gruppenbild mit Dame) av Heinrich Böll
In i det kalla kriget av Olle Häger
Mannen på taket (Den vedervärdige mannen från Säffle) av Sjöwall & Wahlöö
Makten och ärligheten av Olle Häger
Mitt mål av Janne Bergquist
Nemesis (Nemesis) av Agatha Christie
Nu är det snart slut på hela härligheten av Olle Häger
Oppvekst i Andeby av Audun Briseid
Plats för Vanna av Annika Holm (debut)
Rebellerna i Sverige av Torbjörn Säfve
Sekonden av P.O. Enquist
Skriftställning 3 av Jan Myrdal
Statsrådets fall av Bo Balderson
Systemet av Bosse Gustafson
Tal om hjälp av Jan Myrdal
Telegrammet från San José av Jan Mårtenson
Terningmannen (The Dice Man) av George Cockcroft
Tre skilling banco av Jan Mårtenson
Ved neste nymåne av Torborg Nedreaas


== Fødsler ==
Alderen på levende personer født i 1971 er enten: 51 eller 52 år.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Argentan

Argentan er en by og en kommune i nordvestlige Frankrike. Den er sous-préfecture (underprefektur) i departementet Orne i regionen Normandie. Argentan ligger rundt 180 km nordøst for Rennes. Argentan var stedet for slaget ved Argentan i 1944 under den andre verdenskrig.


== Geografi ==
Argentan er lokalisert 180 km nordøst fra Rennes, 131 km østnord for Le-Mont-Saint-Michel, 188 km sørøst for Cherbourg, 58 km sørøst for Caen, 133 km sørvest for Rouen, og 100 km nord for Le Mans.


== Historie ==
Argentan var opprinnelig en gammel romersk by som vokste fram langs elven Orne. Byen fortsatte å vokse i løpet av middelalderen som de fleste byer som lå strategisk til ved en elv.
I kjølvannet av invasjoner fra nordboere, vikinger, i det nordlige Frankrike ble «Neustrie» til Normandie. En av vikingenes høvdinger, Gange-Rolf eller Rollo, som han ble hetende i Frankrike, overlot Argentan til en av sine underhøvdinger. Gjennom hele middelalderen var byen vekselvis enten et rikt og fruktbart sted, eller helt brent ned og herjet. Under krigene med England okkuperte de engelske styrkene byen flere ganger. Plantagenet-kongene betraktet byen som en av de viktigste i Normandie. 
På Ludvig XIV av Frankrikes tid på slutten av 1600-tallet satte Jean-Baptiste Colbert nabobyen Alençon opp mot Argentan i en økonomisk konkurranse om blonder og kniplinger. Argentan ble en meget viktig by for den tradisjonelle industrien, og fikk økt religiøs betydning via et benediktinerkloster. Det ble bygd to imponerende kirker, Saint-Martin og Saint-Germain.
Med den franske revolusjon ble Argentan mer stille. Under de to verdenskrigene led byen tungt. Mange unge menn fra Argentan døde ved Verdun sammen med 104. infanteriregiment i 1916. Under den andre verdenskrig ble byen bortimot totalt ødelagt.
Under bombingen den 6. juni 1944 som gikk forut for den allierte landgangen i Normandie ble byen delvis ødelagt av amerikanske B-17 Flying Fortress bombefly. Det meste av byen ble så ødelagt i slutten av august det samme året. Den amerikanske tredje arme under kommando av general George S. Patton frigjorde Argentan etter åtte dagers hard kamp mot den tyske 9. panserdivisjon og soldater fra 2. SS panserdivisjon. Det var den amerikanske 80. infanteridivisjon som frigjorde byen om morgenen den 20. august og da var byen brent helt ned.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Argentan


== Kjente personer fra Argentan ==
Argentan var fødestedet for:

François-Eudes de Mézeray (1610–1683), historiker
Fernand Léger, maler
André Mare, maler
Michel Onfray (født 1. januar 1959), filosof


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Argentan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
INSEE kommunefil
Soltempelet

Soltempelet (日壇, pinyin: Rìtán) i Beijing i Kina ligger i Ritanparken øst i byen, i området Jianguomen, nær det moderne ambassadedistriktet. 
Alteret ble anlagt i 1530 under Ming-dynastiet for keiserens rituelle ofringer til solen. Ritan er også en offentlig park med store hageanlegg og en liten innsjø. 
Direkte motliggende det, men på motsatt side av byen, ligger Månetempelet, i området Fuchengmen vest i Beijing.
Delije

Delije er navnet til Røde stjerne-supportere. Ordet "delija" (entall) betyr "en helt" og stemmer originalt fra tyrkisk språk, og ble brukt under den ottomanske okkupasjonen av Serbia. Generelt, navnet ble brukt som beskrivelse av serbiske heroiske, sterke soldater, menn uten frykt, til og med, vakre unge menn. 
Røde Stjerne som idrettslag har klubber i mer en 20 forskjellige sportsgren, men Delije er mest fokusert på fotball og basketball. 
Delije som et navn til kjernen av Røde Stjerne supportere ble offisielt valgt 7. januar 1989, som egentlig er 1. juledag etter kalenderen fra den serbisk-ortodokse kirken. 
Offisielle valget skjedde etter at alle tidligere grupperinger ble enige i at klubbens supportere bør ha ett og samme navn de skal bli kjent under. 
Før dette skjedde, Red Devils, Zulu Warriors og Ultras var de tre største grupperinger. 
I dag er de også kjent under navnet Delije Sever, der ordet "sever" ("nord" på norsk) er en assosiasjon til den nordlige tribune på selve Marakana stadion, hvor Røde Stjerne supportere valgte å stå.
Delije regnes som en ultras gruppe med stor preg av italiensk kultur som kom på 70-tallet, men de er kjent for utvikling av sin egen original stil, en stil som omfatter alt som stemmer fra serbisk historie og kultur.


== Eksterne lenker ==
Delije Offisielt Nettside
Delije Shop
Delije Caffe
Leona Lorenzo

Leona Lorenzo (født 1983) fra Nesodden er en norsk pornoskuespiller, dildotester og redaktør. 
Lorenzo begynte som modell for Vi Menn, men bildene herfra ble også benyttet i pornomagasinene Lek og Cocktail. Hun har også jobbet som dildotester og har deltatt i tv-programmet Outsiders på Viasat4, og er idag selv sjefredaktør for pornobladene Lek og Cocktail. 


== Filmografi ==
2008: Norske Piker, (Nakenprat, 2008)
2007: The Apprentice, (Thomas Rocco Hansen, 2007)
2007: Norwegian Amateurs 8, (Hot Shop Production, 2007)


== Referanser ==
Cishoutempelets pagode

Cishoutempelets pagode (kinesisk: 慈寿寺塔, pinyin: Císhòu Sì Tǎ), opprinnelig kjent som Yong'anwanshou-pagoden (永安万寿塔, Yǒng'ān Wànshòu Tǎ), er en kinesisk pagode fra 1500-tallet av stein og teglstein. Den ligger inntil det buddhistiske Cishoutempelet i Balizhuang («de åtte Lis landsby»), en forstad til Beijing i Kina. Pagoden er oktogonal av form, og om lag 50 m høy, med rike utskjæringer, tretten lag av møner og et lite tårn. 
Cishoupagodaen ble bygd i 1576 under Ming-dynastiet (1368–1644), på oppdrag av enkekeiserinnen i den unge Wanli-keiserens (1572–1620) tidlige regjeringsår. Cishoupagoden var inspirert av en nokså lik pagode, Tianningtempelets pagode utenfor Guang'anmen i Beijing. 
Stilen på mønene ligner pagoder som ble reist under Liao-dynastiet og Jin-dynastiet. Selv om det omliggende Cishoutempelet er blitt ødelagt, står den opprinnelige Ming-pagoden uskadet, om enn tydelig merket av tidens tann, ikke minst ved svært synlige skader på relieffene på den ytre fasaden.
Teglstensfundamentet er formet som en sumerupidestall og er dekorert med relieffer av Buddha, lotusblader og annet. Øvre del av pagoden har avbildninger av kinesiske musikkinstrumenter som for eksempel guqin. Stilistiske dougong-støtter – som er vanlige i kinesiske trebygg – er utskåret mellom pagodens etasjer. 


== Litteratur ==
张明义，王立行，段柄仁主编；宋惕冰（卷）主编；北京市地方志编纂委员会编. 北京志·文物卷·文物志. 北京: 北京出版社. 2006-03-01: 784. ISBN 7-200-04939-5.
Taorantingparken

Taorantingparken (kinesisk: 陶然亭公园, pinyin: Táorántíng Gōngyuán) er en bypark nord for Beijings sydbanestasjon i distriktet Xuanwu, sør i byen. Parken var et historisk samlingssted for lærde mandariner under Qing-dynastiet, en tid da de fleste av Beijings haver og parker var reservert keiserens slekt.  
Parken har sitt navn fra et dikt fra Tang-dikteren Bai Juyi: «Vent til krysantemummene er gule og den hjemmelagede vinen er modnet, [jeg vil] drikke med det og være sorgløs» (更待菊黄家酿熟，与君一醉一陶然).
Parken har et samlet areal på 240 000 m², hvorav 69 000 m² er vann. Den ble anlagt i sin nåværende fasong i 1952. Den har gravmæler for Gao Junyu, Shi Pingmei og Sai Jinhua.
Parken har en innsjø og mange paviljonger spredt omkring. Taoranpaviljongen ble bygd i Kangxi-keiserens 34. år (1695), under ledelse av Jiang Zao (江藻).


== Eksterne lenker ==
http://www.travelchinaguide.com/attraction/beijing/taoran.htm
Silk Street

Silk Street (秀水街; pinyin: Xiùshuǐjiē, også kjent som Silk Market, Silk Street Market) er et kjøpesenter ved Guomao i Beijing med over 1.700 detaljutsalg. Det har en særlig appell overfor turister, selv om mesteparten av produktene er falske merkevarer.  
Det nåværende markedet ble åpnet i mars 2005.
Det opprinnelige Xiushuimarkedet lå i gaten Xiushui Dongjie, sørøst for Ritan. Etter tyve års virksomhet ble det stengt og i stor utstrekning revet i januar 2005. 


== Eksterne lenker ==
Silk Street offisiell nettside
Silk Street 3D modell på Google Earth
Christian Julius Schou

Christian Julius Schou (født 13. desember 1792 i Christiania, død 15. september 1874 samme sted) var eier av Schous Bryggeri. Han var far til Halvor Schou, som etablerte Hjula Væverier.


== Biografi ==
Hans far var overtollbetjent, Didrik Hansen Schou (1744–95). Faren døde da Christian Julius bare var tre år. Dermed ble moren, Anna Ludovica Wittrog, (1762–1839) sittende i trange økonomiske kår. En velhavende slektning av henne, kjøpmann Nicolay Bøgh, tok imidlertid sønnen til seg og sørget for både skolegang og handelsutdannelse.
Christian Julius viste særskilte evner for forretninger, og fikk i 1822 handelsborgerskap i Christiania. Samme år ble han gift med Birgitte Halvordine Ramm (1796–1877), som var datter av en generalmajor. Hun ble født på Vinger, men vokste opp i Vestre Aker.
Schou overtok en såkalt bondehandel på Grønland, like ved Vaterlands bro. Etter at de i 1834 kjøpte Sinsen gård av Staten og drev den opp til mønsterbruk, var han også igang med meieri, eddikfabrikk, brennevinsbrenneri og vattfabrikk. Senere overtok Schou sin svigerfars eiendom Lakkegården i Lakkegaten 58.
I 1837 kjøpte han Jørgen Youngs bryggeri i Fjerdingen. Bryggeriet fikk navn etter ham selv, og ble etterhvert utvidet og flyttet. Etter mye strev lyktes det Schou i 1843, som den første i Norden, å skaffe en bayersk gjærkultur, som gjorde det mulig for ham å fremstille undergjæret øl. Dette drikket var mer holdbart enn overgjæret øl, og var en viktig forutsetning for frakt og salg.
For å oppmuntre til tekniske ferdigheter opprettet Schou i 1872 et lagat på 40 000 kroner «til Udbredelse af tekniske Kundskaber», hvor rentene skulle tilfalle Christiania tekniske Skole. Samme år ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden.
Eldstesønnen, Halvor Arntzen Schou (1823–1879), var den som først overtok og drev bryggeriet videre. Schous Bryggeri ble solgt ut av familien 1898, og var landets eldste bryggeri i kontinuerlig drift da det etter fusjon med Frydenlunds bryggeri ble nedlagt i 1981.
Fabrikkgründeren har også gitt navn til Christian Schous vei, og til Schous plass.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nekrolog med xylografisk portrett i Ny illustreret Tidende 1874, s. 313.
Nils Vogt et al.: Schous bryggeri. Kristiania 1921.
Enhundspolitikken

Enhundspolitikken (navnet inspirert av ettbarnspolitikken) er opprinnelig en forordning fra 2006 som forbyr husstander i Beijing i Kina å eie mer enn én hund. Den forbyr også hold av det som ble definert som særlig store hunder (over 35,5 cm høye) eller skarptrente hunder. Det er også forbudt å lufte hunden på markedsplasser eller ved severdigheter.
Politikken er senere blitt innført også i andre storbyer i Kina.
Politikken ble innført etter at det i 2006 ble offentliggjort at rabies var den smittsomme sykdom som forårsaket flest dødsfall i Kina. Bare 3% av hundene i Kina er vaksinert (2005), og i 2005 ble hele 69 000 mennesker behandlet for rabies bare i Beijing.
I andre deler av Kina ble det innført høy hundeskatt. I provinsen Yunnan ble 50 000 hunder avlivet av myndighetene i 2006.
Politikken har ført til en del protester. I Guangzhou ble det hevdet av dyrevernere at politikken ville føre til at mange tusener av hunder bare ville bli sluttet løs, noe som ville dramatisk forverre problemet med rabiesbærende løshunder.
Harry Moger

Henry Herbert Moger (født 1. september 1879 – død 16. juni 1927) var en engelsk fotballspiller mest kjent for sin tid i Manchester United.
Moger begynte karrieren i Freemantle i 1898. I 1900 ble han Southampton-spiller. Han spilte 14 ligakamper før han gikk til Manchester United i 1903.
Han befestet sin posisjon som en av beste keeperne i England på denne tida. Han var viktig på lagene som vant ligaen i 1908 og 1911 og 1909. Moger la opp i 1912, 33 år gammel. Til sammen spilte han 262 kamper for Manchester United, og han holdt nullen i 83 av ligakampene.
Han døde i 1927, bare 47 år gammel.
Tongrenhospitalet i Beijing

Tongrenhospitalet i Beijing (kinesisk: 北京同仁医院) er en kjent helseinstitusjon i Beijing som spesialiserer seg innen oftalmologi og øre-nese-hals. Det ble opprettet av amerikansk metodistisk kristen kinamisjon i 1886.
Det het opprinnelig Hopkins Memorial Hospital, og lå/ligger øst i det gamle legasjonskvarteret i Beijing, nær det som er den eldste generelt protestantiske, opprinnelig metodistiske Chongwenmenkirken.
Hospitalet har slitt med andre helseinstitusjoners misbruk av ordet Tongren, og navnet er nå blitt registrert som varemerke.   


== Eksterne lenker ==
(zh-Hans) Offisielt nettsted 
(en) Beijing Tongren Hospital – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Century-Old Beijing Hospital Famous in China Renmin Ribao, 21. januar 2000
Middelskolen tilknyttet Tsinghua-universitetet

Middelskolen tilknyttet Tsinghua-universitetet (kinesisk: 清华大学附属中学) er en av de fremste middelskoler (high school) i Folkerepublikken Kina. Den ligger i Beijing, ved Tsinghua-universitetet. 
Den har gjennomlevd mange av de skjellsettende begivenheter i det moderne Kinas historie. Et eksempel er kulturrevolusjonende første grupper rødegardister utsprang fra denne skolens elevmasse.
Middelskolen tilknyttet Tsinghua-universitetet vokste frem av Cheng Zhi-skolen (成志学校; Chéngzhì Xuéxiào), grunnlagt i 1915. Dr. Chen Ning Yang, vinner av nobelprisen i fysikk i 1957, gikk på denne skolen.
George Stacey

George William Stacey (født 1. april 1887, død 1972) var en engelsk fotballspiller som spilte forsvar. Han er mest kjent for sine 12 år i Manchester United.
Han begynte karrieren i Sheffield Wednesday i 1902, var en kort tur innom Thornhill United, før han ble spiller for Barnsley i 1905. Han spilte to sesonger i Barnsley før han ble kjøpt for £200 av Manchester United i 1907.
Stacey debuterte 12. oktober 1907 borte mot Newcastle United. Han spilte 18 ligakamper sesongen 1907/08, og han vant ligaen med United. Den påfølgende sesongen spilte han 38 ligakamper, mest som høyreback. Denne sesongen vant han FA-cupen med Manchester United.
United vant igjen ligaen i 1911, og Stacey gikk bare glipp av to kamper. Han var spiller for Manchester United til første verdenskrigs slutt i 1919.
La Grande-Motte

La Grande-Motte er en kommune i departementet Hérault i regionen Occitanie sør i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) La Grande-Motte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) La Grande-Motte – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Yongding He

Yongding He (kinesisk: 永定河; Yongding-elven, på engelsk ofte kalt: Yong-ting River) er den største elven i Beijing og den største sideelven til Hai He i Kina. Den er i alt 650 km lang. Den har sine kilder i fjellet Guancen Shan 管涔山 i fylket Ningwu 宁武县 nord i provinsen Shanxi, flyter gjennom Indre Mongolia, Hebei og byprovinsene Beijing og Tianjin. 
Den har sideelvene Sanggan He桑干河, Yang He 洋河, Qingshui He 清水河 (Zhangjiakou) og Shuiding Xinhe 永定新河.
Den er demmet opp av Guanting-demningen, og sterkt forurenset. Allerede i 1971 ble folk syke av fisken fra reservoaret, og i 1997 var drikkevannet blitt så forurenset at det ble forbudt å benytte.


== Referanser ==