jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Litteraturåret 1939

Litteraturåret 1939 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1939.


== Hendelser ==
27. juli – Gösta Knutsson kommer ut med den første boken om Pelle Svanslös.


== Prisvinnere ==

Aleksis Kivi-prisen: V.A. Koskenniemi
Carnegie Medal in Literature: Eleanor Doorly for Radium Woman
De Nios stora pris: Vilhelm Moberg
Holger Drachmann-legatet: Alba Schwartz og Hans Kirk
Nobelprisen i litteratur: Frans Eemil Sillanpää, Finland
Otto Benzons Forfatterlegat: Aage Dons


== Nye bøker ==


=== Skjønnlitteratur ===
Alrune (The Mandrake Rout) av Martha Ostenso
Barbara av Jørgen-Frantz Jacobsen
Bare Alberte av Cora Sandel
Bare en mor  (Bara en mor) av Ivar Lo-Johansson
Coming up for Air av George Orwell
Den lange søvnen (The Long Sleep) av Raymond Chandler
Elpidi av Vilhelm Ekelund
Finnegans Wake av James Joyce
Gamla gudar av Bo Bergman
Gravemaskinen Gunda (Mike Mulligan and his steam shovel) av Virginia Lee Burton
Guds kvern maler langsomt (Hercule Poirot's Christmas) av Agatha Christie
Johnny fikk gevær (Johnny Got His Gun) av Dalton Trumbo
Muren (Le Mur) av Jean-Paul Sartre
Madame Dorthea av Sigrid Undset
Mord er ingen sak (Murder is Easy) av Agatha Christie
Onkel Fred i vårstemning (Uncle Fred in the Springtime) av P.G. Wodehouse
Regatta Mystery and Other Stories av Agatha Christie
September av Aksel Sandemose (noveller)
Spør støvet (Ask the Dust) av John Fante
Statister av Jan Fridegård
Ti små negerunger (Ten Little Niggers) av Agatha Christie
Vredens druer (The Grapes of Wrath) av John Steinbeck


=== Sakprosa ===
Forpostfektninger – essays av Arnulf Øverland
Færøerne, Danmark, Grønland  av Rikard Long
Trygg kost for norske hjem av Henriette Schønberg Erken


== Fødsler ==
Alderen på levende personer født i 1939 er enten: 83 eller 84 år.


== Dødsfall ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Linjesvitsjing

Linjesvitsjing er kommunikasjon som foregår direkte over en linje som reserveres for den tiden kommunikasjonen varer, som for eksempel en telefonsamtale. Det tradisjonelle fasttelefoni (brukte Public switched telephone network-teknologi) hadde derfor linjesvitsjing.
Alternativet til linjesvitsjing er kjent som pakkesvitsjing. 


== Eksempel på telenett med linjesvitsjing ==


=== Fastnett ===
PSTN (analog)
ISDN (digital)


=== Mobilnett ===
De tidligere generasjonene mobilnett hadde linjesvitsjing, herunder NMT (1G), 2G og 3G - mens fra 4G og utover har man benyttet pakkesvitsjing.
Leiv Sindre Muren

Leiv Sindre Muren (født 1986) er en norsk midtbanespiller som blant annet har spilt for Hødd Fotball (2005 – 2006) i Adeccoligaen. Han spilte senere for Larsnes/Gursken.


== Eksterne lenker ==
(en) Leiv Sindre Muren – Transfermarkt
Frederick Theodore Frelinghuysen

Frederick Theodore Frelinghuysen (født 4. august 1817 i Millstone i New Jersey, død 20. mai 1885 i Newark i New Jersey) var en amerikansk republikansk politiker, kjent som landets utenriksminister under president Chester Arthur i perioden 1881 til 1885.


== Biografi ==
Faren Frederick døde da Frederick T. var bare tre år gammel, noe som gjorde at han deretter ble adoptert av sin onkel Theodore Frelinghuysen. Theodore var senator fra New Jersey i perioden 1829 til 1835 og var visepresidentkandidat for Whig Party ved presidentvalget i 1844.
Frelinghuysen ble uteksaminert i 1836 fra Rutgers College, og innledet i 1839 sin karriere som advokat i onkelens advokatselskap. Som advokat arbeidet han blant annet på vegne av Central Railroad of New Jersey, Morris Canal and Banking Company og andre selskap. Han giftet seg med Matilda Elizabeth Griswold, og fikk med henne tre døtre og tre sønner. Hans sønn George Griswold Frelinghuysen hadde senere et sommersted i Morristown i New Jersey som i dag er kjent som Frelinghuysen Arboretum.


=== Politiske verv ===
Frelinghuysen gikk inn i politikken i 1849 som medlem av Whig Party, men gikk over til Det republikanske partiet ved presidentvalget i 1860. Han var medlem av USAs senat som senator fra New Jersey i perioden 1867 til 1869 som erstatter av den avdøde senatoren William Wright, og igjen gjennom en full periode etter omvalg fra 1871 til 1877.
I 1870 ble Frelinghuysen utnevnt til USAs minister til Storbritannia, men han takket nei til embetet. I slutten av desember 1881 ble han utnevnt til utenriksminister av president Chester A. Arthur, et verv han takket ja til og som varte til begynnelsen av mars 1885 da Arthurs periode gikk ut og ble erstattet av Grover Cleveland.
Som utenriksminister motarbeidet han sin forgjenger James G. Blaines panamerikanske politikk og forhandlet frem en grenseavtale med Canada.Etter sin periode som utenriksminister trakk Frelinghuysen seg tilbake fra det offentlige og pensjonerte seg. Han døde den 20. mai 1885 i Newark i New Jersey, tre måneder etter at han trakk seg tilbake.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frederick Theodore Frelinghuysen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Frederick Theodore Frelinghuysen hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Frederick Theodore Frelinghuysen hos American National Biography 
(en) Frederick Theodore Frelinghuysen hos The Peerage 
(en) State.gov – Frederick Theodore Frelinghuysen (1817–1885) – Biografien til Frelinghuysen hos U.S. Secretary of State.
(en) Millercenter.org – Frederick T. Frelinghuysen (1881–1885) – Biografien til Frelinghuysen som utenriksminister hos Miller Center of Public Affairs.
Talentiaden

Talentiaden var en musikalsk talentkonkurranse som gikk sporadisk på NRK fra 1990 til 1997. Den ble ledet av Dan Børge Akerø og Ivar Dyrhaug (som en del av hans fjernsynsprogram Rett hjem i 1994).  Arrangementet var et samarbeid med Norsk Sang- og Musikkråd og hadde store pengepremier og høye seertall. 1997-utgaven var en nordisk versjon (i Chateau Neuf i Oslo).
Man hadde forut for fjernsynssendingene hatt lokale «talentiader», for eksempel i Mosjøen der sangartisten Maria Haukaas Storeng, dengang 11 år, vant. 


== Vinnere og annet ==
1990: Folkejuryens pris på kr 30 000 vunnet av fiolinisten Henrik Myreng (13 år). Fagjuryprisen gikk til pianisten Benedicte Palko  (17) fra Stavanger. Publikumsprisen vunnet av Trond Davidsen (gitarist) fra Bodø.
1991: Folkejuryens pris på kr 100 000 vunnet av sopranen Eir Inderhaug (18) fra Sandnes. Fagjuryens pris på kr 100 000 til trekkspilleren Frode Haltli (16) fra Våler. Harpisten Kjersti Beate Vindal (14) fra Trondheim vant tilsammen kr 160 000 for sine andrepriser (i begge kåringene) og en ekstraordinær pris fra Rikskonsertene. Pianisten Pål Lindtner Eide fikk også pris.
1994: I Oslo Spektrum vant sangeren Jan Werner Danielsen  (17) fra Sand i Nord-Odal kr 100 000 for Anthem fra Chess.  Cecilie Schilling (19) fra Svelvik ble nummer to og vant kr 50 000, mens  Lisa Stokke (18) fra Tromsø fikk tredjeplass og kr 25 000. Fagjuryprisen på kr 25 000 ble vunnet av Bjergstedt Jazzkvartett fra Stavanger med Per Zanussi (17) trommer, Øivind Stømer (17), Odd Brommeland (17) og Endre Landsnes (17). Tromsø-solisten Lisa Stokke ble oppdaget i Talentiaden på NRK i 1994.
1997: Jai Shankar, tablaspiller fra Oslo, vant fagjuryprisen, foran MaarudKara (Amund og Henrik Maarud med far).  Saksofonisten Cathrine Winnes (19) vant folkejuryprisen.  Begge vant kr 30 000.


== Se også ==
Kjempesjansen, musikk- og dansekonkurranse sendt NRK i 2003 og 2006
Idol, talentprogram sendt på TV 2 fra 2003 til 2007
Gestaltpsykologi

Gestaltpsykologi er en retning innen psykologien som legger vekt på den betydning helheten har for hvordan mennesker oppfatter omgivelsene, og for menneskets funksjon. Gestaltpsykologiene la med utgangspunkt i persepsjon vekt på at mentale fenomener ikke forstås som en sum av enheter, men som organiserte helheter med egen struktur og form. Gestaltpsykologien ble grunnlagt i 1912 av tyskeren Max Wertheimer (1880–1943).
Det tyske ordet ”gestalt” kan oversettes med «figur, skikkelse, utseende, form, helhet eller meningsfullt hele».
Gulfmedaljen

Gulfmedaljen (engelsk: The Gulf Medal) er en britisk militær medalje innstiftet i 1992 og tildelt deltagere i frigjøringen av Kuwait under Gulfkrigen 1990–1991.


== Utforming ==
Gulfmedaljen er laget i koppernikkel og er rund. Medaljen har en diameter på 36 mm. Aversen viser dronning Elisabeth IIs høyrevendte portrett omgitt av innskriften «ELIZABETH II DEI GRATIA REGINA FID. DEF.». Dronningen bærer krone. Reversen viser et motiv bestående av anker, automatgevær og ørn, symboler som representerer de tre britiske forsvarsgrenene. Motivet er omgitt av innskriften «THE GULF MEDAL» i en bue øverst og «1990–91» i en bue nederst.
Medaljen er opphengt i et bånd med en bred midtstripe i sandgul farge, med kantstriper i mørk blått, rødt og lyst blått. Kantstripenes farger er står for de tre forsvarsgrenene. Mottagerens rullenummer, rang, navn og forsvarsgren er inngravert på medaljens ytterkant.
Medaljen er også tildelt med båndspenner. Den ene av disse har innskriften «16 JAN TO 28 FEB 1991», mens den andre har innskriften «2 AUG 1990».


== Tildeling ==
Gulfmedaljen ble tildelt britisk og alliert personell, som deltok i Gulfkrigen. Britisk personell som tjenestegjorde i 30 dager i sammenheng i felt mellom 2. august 1990 og 7. mars 1991 ble tildelt medaljen. Medaljen med spennen «16 JAN TO 28 FEB 1991» ble tildelt for syv dagers sammenhengende tjeneste i felt i tidsrommet spennen angir. Spennen «2 AUG 1990» ble tildelt tjenestegjørende i Kuwait Liaison Team, som befant seg i Kuwait på datoen for Iraks invasjon.Det ble i alt tildelt 59 687 medaljer til britisk personell. Medaljen ble i tillegg tildelt utenlandsk personell, militært så vel som sivilt, som tjenestegjorde ved de britiske styrkene i Midtøsten i forbindelse med frigjøringen av Kuwait.


== Gulfmedaljen og Norge ==
Gulfmedaljen ble også tildelt nordmenn og er godkjent til bruk på norsk militær uniform. I norsk militær sammenheng behandles Gulfmedaljen som tilhørende «Gruppe 5: Andre utenlandske dekorasjoner».Blant norske mottagerne av medaljen med spenne er generalmajor Kristin Lund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Gulf Medal (1990–91), fra Storbritannias Forsvarsdepartement
Michael Francis Duch

Michael Francis Duch (født 22. september 1978 i Trondheim) er en norsk jazzmusiker (kontrabass) og professor ved Jazzlinja på NTNU. 
Han har vært med på over 70 plateinnspillinger. Duch er fast medlem av rockebandet Dog & Sky, improvisasjonskvartetten Lemur med Bjørnar Habbestad, Hild Sofie Tafjord og Lene Grenager og jazztrioen enenen med Eirik Hegdal og Tor Haugerud.
Han har også spilt med Anita Kaasbøll, Trondheim Jazzorkester, Lasse Marhaug, Otomo Yoshihide, Ingar Zach, Taku Sugimoto, Sachiko M, Mark Wastell, Mats Gustafsson, Stian Westerhus, Peter Brötzmann, Jaap Blonk, Gert-Jan Prins, Christian Wolff, Tony Conrad og John Tilbury.
I perioden 2007–2010 var Duch tatt opp ved Stipendprogrammet for kunstnerisk utviklingsarbeid ved Jazzlinja på NTNU. Hans prosjekt var friimprovisasjon – sjanger og metode. Han har fordypet seg i stykkene til engelske Cornelius Cardew. Hans veiledere i forskningsprosjektet var Bjørn Alterhaug og John Tilbury.
Duch ble i 2014 tatt opp i Akademiet for yngre forskere.Han mottok Statens kunstnerstipend type Arbeidsstipend for perioden 2017–2020.


== Utgivelser ==
Michael Francis Duch (2014) - Tomba Emmanuelle - SOFA Music
Lemur (2014) - Parish of Lemur (2xCD), +3db records
Neil Davidson & Michael Duch (2014) - Oera - Consumer Waste
Dog & Sky (2013) - Denver - Crispin Glover records
Michael Francis Duch (2010) – Edges – +3db records
Tilbury/Duch/Davies (2010) – Cornelius Cardew: Works 1960-70 – +3db records
Lemur (2010) – Aigéan – +3db records
enenen (2010) – Rød & Blå – Øra Fonogram
Alpaca Ensemble/Eirik Hegdal (2010) – Elevator – Øra Fonogram
Trondheim Jazzorkester & Kim Myhr – Stems and cages (2010) – MNJ Rec.
Tony Conrad / C. Spencer Yeh / Michael Francis Duch (2010) – Musculus Trapezius – Mastered by Jim O'Rourke – Pica Disk
Lemur (2008) – IIIIIII – +3dB records
Dog & Sky (2008) – Lhasa Express – Crispin Glover Rec.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ballade.no – «Etyder i åpen form» Arkivert 3. desember 2008 hos Wayback Machine.
Michael Duch på MySpace

(no) Publikasjoner av Michael Francis Duch i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

(no) Publikasjoner av Michael Francis Duch i BIBSYS
Nettside for Michael Duch
Tre unge forskere fra NTNU blir medlemmer i nystartet akademi Arkivert 2. oktober 2015 hos Wayback Machine.
Slamstrøm

Slamstrøm er vanlig i fjellområder, spesielt i områder med et tørt klima. Ved mye og kraftig regn spyles finkornig eller grovt materiale som sand eller steinblokk nedover og samles til slamstrømmer i dalbunnen.
Jens Juel (maler)

Jens Jørgensen Juel (født 12. mai 1745 i Balslev på Fyn i Danmark, død 27. desember 1802 i København) var en dansk kunstmaler fra siste del av rokokkoen som regnes som en av de ypperste portrettmalerne i Danmark. Han var også den som satte landskapsmaleriet på kartet som en selvstendig billedtype.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jens Jørgensen Juel studerte først i fem år hos maleren Johann Michael Gehrmann i Hamburg før han knapt 20 år gammel kom til København for å fullføre utdannelsen ved Det Kongelige Danske Kunstakademi. Helt fra begynnelsen av malte han portretter, først av familie og venner av husverten, senere av borgerskapet og fra 1770-tallet av adelige og kongelige.


=== Maler ===
Ved Kunstakademiet konkurrerte han om og vant den lille gullmedaljen i  1767 og den store i 1771. Han fikk ikke det medfølgende reisestipendiet, men mottok i stedet en gave på 400 riksdaler årlig i fire år fra en krets av anonyme givere.Fra 1772 befant han seg i åtte år på studiereise utenlands, blant annet i Roma og Paris. Størst betydning fikk oppholdet i Sveits hvor han tilbrakte tre år; fra 1777 til 1779. Her kom Juel i kontakt med den nye dyrkingen av naturen som sprang ut fra idéene til den sveitsiskfødte franske filosofen Jean-Jacques Rousseau.Fra 1780 etablerte han seg igjen i København som portrettmaler med kongehuset, adelen og det høyere borgerskapet som kunder.
Juel malte også flere nordmenn, som Bernt Anker og Peder Anker. Familieportrettet av sistnevnte som Juel malte i 1792, henger fortsatt på Bogstad gård.Han ble medlem av Kunstakademiet i 1782, professor samme sted i 1786 og var dets direktør 1795–1797 og 1799–1801.
Juel var gift med Rosine Dørschel. To av deres døtre giftet seg etter tur med maleren Christoffer Wilhelm Eckersberg.
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Utvalgte verk ==
Portrett av dronning Caroline Mathilde
Portrett av  historikeren P.F. Suhm
Portrett av arveprins Frederik
Portrett av Isabelle de Charrière
Portrett av J.F.J. Saly
Portrett av Niels Ryberg med familie


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kasper Monrad: Dansk guldalder. Lyset, landskabet og hverdagslivet, Gyldendal forlag, København 2013, ISBN 978-87-0214-106-1
Tuveraset

Tuveraset (Raset i Tuve) var et kvikkleireskred som inntraff klokken 16.09 den 30. november 1977 i Tuve på Hisingen i Göteborg. Det krevde ni dødsoffer og er dermed en av de verste naturkatastrofene i Sverige i moderne tid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Göteborgs kommuns program enligt översiktsplan XX för Tuve-Säve-området (PDF-fil, se sidan 18 om raset) Arkivert 17. januar 2009 hos Wayback Machine.
Inslag från SVT:s Västnytt, 25 år efter raset
P3 Dokumentär, Raset i Tuve, 2008-10-05 (MP3, 47 mb)
Now That’s What I Call Music! 1

Now That's What I Call Music! 1 er det første samlealbumet i den norske Now That's What I Call Music-serien og ble utgitt 23. november 2009.


== Sporliste ==
DonkeyBoy – «Sometimes»
Black Eyed Peas – «I Gotta Feeling»
Robbie Williams – «Bodies»
P!nk – «Please Don't Leave Me»
A1 – «Take You Home»
Keri Hilson feat. Kanye West & Ne-Yo – «Knock You Down»
Dumdum Boys – «Snø på Mars»
James Morrison feat. Nelly Furtado – «Broken Strings»
Jaa9 & OnklP – «Konfliktsky»
Cascada – «Evacuate the Dancefloor»
Lady Gaga – «Paparazzi»
Backstreet Boys – «Straight Through My Heart»
The Pussycat Dolls – «Hush Hush»
Sivert Høyem – «Moon Landing»
Naturi Naughton – «Fame»
Pixie Lott – «Mama Do (uh oh, uh oh)»
Pitbull – «Hotel Room Service»
Aleksander With – «What's the Story»
Michael Mind – «Gotta Let You Go»
Aqua – «Back to the 80's»


== Kilder ==

(en) Now That’s What I Call Music! 1 på Discogs
Medaljen for frigjøring av Kuwait

Medaljen for frigjøring av Kuwait (arabisk: نوط تحرير الكويت) er en saudiarabisk medalje innstiftet i 1991, som tildeles for deltagelse i frigjøringen av Kuwait under Gulfkrigen 1990–1991, etter at Irak invaderte Kuwait i august 1990. 
Det finnes tilsvarende medaljer innstiftet i Bahrain, Egypt og Kuwait, som på engelsk går under navnet Kuwait Liberation Medal, men dette er forskjellige utmerkelser.


== Utforming ==
Medaljen for frigjøring av Kuwait består av et sammensatt sentralt element i gull satt på en sølvstjerne med femten vekselvis lange og korte stråler. Medaljen har en høyde på 50 mm og en bredde på 45 mm. Det sentrale elementet består av et sirkulært element med kart av Den arabiske halvøy i gull satt på en stilisert globus i sølv. Dette er omgitt av en bred bord med en krans av palmegrener som har en krone på toppen. Under dette finnes en banderolle i gull med innskriftene «frigjøring av Kuwait» på arabisk og engelsk. På toppen av det sentrale elementet står Saudi-Arabias riksvåpen, et palmetre med korslagte sabler, også dette i gull.
Medaljen for frigjøring av Kuwait er opphengt i et grønt bånd som har kantstriper i rødt, svart og hvitt. Fargene er felles for Saudi-Arabias og Kuwaits flagg. Båndstripen har samme mønster og i tillegg en metallknapp med Saudi-Arabias riksvåpen i gull.


== Tildeling ==
Medaljen ble tildelt alliert personell som deltok i operasjoner i tilknytning til frigjøringen av Kuwait mellom 17. januar 1991 og 28. februar 1991. Tjeneste i landene på Den arabiske halvøy og Persiabukten kom i betraktning, likeså tjeneste i farvannene i Omanbukten, Arabiahavet, Adenbukten og Rødehavet. Medaljen ble tildelt i stort antall.


== Gulfmedaljen og Norge ==
Gulfmedaljen ble også tildelt nordmenn og er godkjent til bruk på norsk militær uniform. I norsk militær sammenheng behandles Medaljen for frigjøring av Kuwait som tilhørende «Gruppe 5: Andre utenlandske dekorasjoner».Blant mottagerne av Medaljen for frigjøring av Kuwait er generalmajor Kristin Lund.


== Referanser ==
International Force East Timor-medaljen

International Force East Timor-medaljen (engelsk: International Force East Timor Medal) er en australsk medalje innstiftet 25. mars 2000 og som tildeles personell som tjenestegjorde i INTERFET, den internasjonale styrken i Øst-Timor 1999–2000. Styrket ble ledet av Australia. Medaljen tildeles av Australias generalguvernør.


== Utforming ==
Medaljen er utført i sølvnikkel.Adversen bærer et fredsmotiv, omrisset av en stilisert due, som i nebbet holder en olivenkvist. Duen er satt over et kart over Øst-Timor. Motivet er omgitt av omskriften «INTERNATIONAL FORCE EAST TIMOR». Det er også en olivenkvist i nedre del av medaljen. Reversen har omskriften «TOGETHER AS ONE FOR PEACE IN EAST TIMOR». Medaljen er opphengt i båndet i en spenne, som er besatt med en sjutagget stjerne, en såkalt føderasjonsstjerne, som også er å finne i Australias flagg. Medaljebåndet er har en smal rød midtstripe flankert av striper i mørk grønt og striper i lys blått og hvitt ved kantene.


== Tildeling ==
Medaljen tildeles personell i Australias forsvar som tjenestegjorde minst 30 dager eller 30 tokt i INTERFET mellom 16. september 1999 og 10. april 2000. I alt 17 land bidro med personell til INTERFET. Den australske medaljen for deltagelse i styrken kan også tildeles tjenestegjørende personell fra andre land enn Australia. Dette var første gang Australia delte ut en av sine kampanjemedaljer til utledninger. Det ble utdelt totalt 15 046 medaljer, hvorav 8 690 til australsk personell og 6 356
til utenlandske medlemmer av INTERFET.


== Medaljen og Norge ==
International Force East Timor-medaljen ble også tildelt nordmenn og er godkjent til bruk på norsk militær uniform. I norsk militær sammenheng behandles medaljen som tilhørende «Gruppe 5: Andre utenlandske dekorasjoner».


== Referanser ==
Domodossola

Domodossola eller Dòm er en by og kommune i provinsen Verbano Cusio Ossola, i regionen Piemonte, Italia.
Byen er endestasjon for Centovallibanen, som går til Locarno i Sveits.
Den er kjent for Palazzo Silva og Sacred Mount Calvary di Domodossola, et sted for pilegrimsreise. Sacred Mount Calvary di Domodossola er på UNESCO sin verdensarvliste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Domodossola – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Domodossola – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Jakob Poulsen

Jakob Poulsen (født 7. juli 1983) er en dansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for Viborg.Jakob Poulsen startet med å spille fotball i Næsbjerg, før han flyttet til Esbjerg fB.
Den 9. september 2001 gjorde Jakob sin debut i SAS-ligaen da han ble byttet inn for Erik Wahlstedt i hjemmekampen mot FC Midtjylland etter drøye timen spilt.
I 2006 ble han solgt til nederlandske SC Heerenveen.
Sommeren 2008 fikk Jakob Poulsen beskjed om at han ikke var med i planene for førstelaget hos Heerenveen, og han fikk lov av klubben å skifte til AGF, hvor han skrev under på en 4-årig kontrakt.
I januar 2009 kom Jakob Poulsen med på landslagets tur til Thailand. Her gjorde han et så godt inntrykk, at han fulgte opp med å bli den første AGFer på tolv år som ble tatt ut til A-landslaget, da Morten Olsen tok ut troppen til en vennskapskamp mot Hellas. den 4. februar 2009. Han fikk sin debut, da han kom på banen etter ca. 60 minutters spill, på en noe uvant plass, høyreback. Han fikk også spilletid i VM-kvalifiseringskampen mot Albania senere på våren, og da noen etablerte landslagsspillere måtte melde forfall til den avgjørende kampen mot Sverige i juni samme år, fikk Poulsen sin første hele kamp. Det egentlige landslagsgjennombruddet fikk han mot Chile i 1-2 nederlaget i en vennskapskamp 12. august 2009, hvor han av flere kommentatorer ble utropt som den beste danske spilleren. I sin syvende landskamp ble Poulsen matchvinner og sikret med sitt første landskampmål til 1-0 over Sverige, også Danmarks definitive kvalifisering til VM i 2010. Etter VM sommeren 2010 ble han klar for sin nye klubb FC Midtjylland, men var allerede enig med klubbledelsen om at han måtte innom behandlingsbordet for en ankeloperasjon først og en 10-ukers periode på sidelinja med opptrening for å bli kampklar til sin debut for Midtjylland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jakob Poulsen – FIFA 
(en) Jakob Poulsen – UEFA 
(en) Jakob Poulsen – Transfermarkt 
(en) Jakob Poulsen – Transfermarkt (manager) 
(en) Jakob Poulsen – national-football-teams.com 
(en) Jakob Poulsen – WorldFootball.net 
(en) Jakob Poulsen – FootballDatabase.eu 
(en) Jakob Poulsen – EU-Football.info 
(da) Jakob Poulsen – Dansk Boldspil-Union 
(en) Jakob Poulsen – FBref 
(da) Profil på FCM.dk
(da) Spillerprofil på AGFfodbold.dk
(da) Kampoversikt på LigaFodbold.dk Arkivert 19. januar 2021 hos Wayback Machine.
(no) Profil på AltOmFotball.no
(en) Profil på Football-Lineups.com