jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tysklands forente storlosjer

Tysklands forente storlosjer (tysk: Die Vereinigten Großlogen von Deutschland) er en sammenslutning av fem storlosjer innenfor frimureriet i Tyskland, som er anerkjente som regulære av Englands forente storlosje. Forbundet består av omkring 470 losjer, er den største sammenslutning av frimurere i Tyskland, og har omkring 14.100 medlemmer.
Forbundets losjer tar kun opp menn som medlemmer, men har vennskapelige forbindelser med Den tyske storlosje for kvinner.


== Forbundets storlosjer ==
Den 19. juni 1949 ble Tysklands forente storlosje grunnlagt i Paulskirken i Frankfurt am Main ved at ni tidligere tyske storlosjer, samt en enkeltlosje fra et tiende frimurerforbund, sluttet seg sammen til én felles storlosje. Den nye storlosjen skiftet navn i 1958, og deretter i 1970, og kalles idag Den tyske storlosje av gamle, frie og anerkjente murere.
I 1958 dannet deretter denne nye storlosjen et forbund med Den tyske store landslosje, som var blitt grunnlagt i 1770. Forbundet fikk sitt nåværende navn i 1970, etter å ha blitt utvidet med ytterligere tre storlosjer.
De ulike storlosjene er autonome, og arbeider etter forskjellige høygrads-systemer. Overfor andre storlosjer, og overfor den tyske offentlighet, opererer de likevel med en felles All-Stormester og et felles senat bestående av representanter for alle fem storlosjene.


== All-Stormestre ==


== Litteratur ==
Joachim Berger, Klaus-Jürgen Grün (Hrsg.): Geheime Gesellschaft: Weimar und die deutsche Freimaurerei, Katalog zur Ausstellung der Stiftung Weimarer Klassik im Schiller-Museum Weimar 21. Juni bis 31. Dezember 2002, Hanser Verlag, München 2002, ISBN 3-446-20255-2
Klaus Jürgen Grün: Philosophie der Freimaurerei. Eine interkulturelle Perspektive, Interkulturelle Bibliothek 124, Traugott Bautz Verlag, Nordhausen 2006, ISBN 3-88309-329-7
Helmut Reinalter: Die Freimaurer, 4. Auflage. Beck Verlag, München 2004, ISBN 3-406-44733-3
Tom Goeller: Freimaurer. Aufklärung eines Mythos, Berlin 2006, ISBN 3-89809-071-X
Michael Kraus (Hrsg): Die Freimaurer, Salzburg 2007, ISBN 978-3-902404-40-4
Jahrbuch 2008 der Vereinigten Großlogen von Deutschland – Bruderschaft der Freimaurer


== Eksterne lenker ==
Storlosjeforbundets hjemmeside
Willy Olsen (skøyteløper)

Willy Olsen (født 28. februar 1950) er en norsk tidligere skøyteløper fra Tynset, i dag bosatt i Tylldalen.
Olsen ble junior-norgesmester i 1968 og vant 5000 meter i Allround-NM 1972. Internasjonalt ble han nummer 12 i Allround-VM på skøyter 1971, menn og Allround-VM på skøyter 1972, menn, samt nummer fem i Vinter-OL 1972.Olsen ble med en del av de beste skøyteløperne i verden over i en nystartet og kortvarig profesjonell skøyteliga, ISSL (International Speed Skating League). Under ISSLs verdensmesterskap i 1973 i Göteborg kom han på 5.-plass sammenlagt, etter å ha blitt nr. 3 på 10 000 meter. Det var ingenting å utsette hverken på resultatene eller konkurrentene kvalitetsmessig, men deltakelsen begrenset seg til fire nederlendere, tre nordmenn og en svenske.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willy Olsen – Olympics.com 
(en) Willy Olsen – Olympic.org 
(en) Willy Olsen – Olympedia 
(en) Willy Olsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Willy Olsen – Speedskatingbase.eu 
(en) Willy Olsen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Willy Olsen – SpeedSkatingStats.com
Lengertz litteraturpris

Lengertz litteraturpris er en litteraturpris som utdeles ut årlig av Skånes hembygdsförbund til en skånsk hjembygdsforfatter. Prisen har blitt utdelt siden 1967 fra kulturfondet som ble innstiftet av William Lengertz.


== Liste over prisvinnere ==
Eventyrfilm

Eventyrfilm er en filmsjanger som omfatter underholdende spillefilmer med eventyrlig, det vil si fantasifull og spennende, handling. Betegnelsen tilsvarer det engelske «adventure films». 
«Eventyrfilm» kan på norsk også brukes om filmer med handling fra folkeeventyr, men dekker vanligvis langt bredere enn det som på norsk forståes som eventyr.


== Eksempler ==
Betegnelsen «eventyrfilm» kan brukes om en rekke filmtyper, for eksempel virkelighetsfjerne actionfilmer og spenningsfilmer, science fiction- og fantasyfilmer, spektakulære skrekkfilmer, tegneseriefilmatiseringer og andre fantastiske filmdramaer der tallrike, overdrevent begivenhetsrike og merkelige hendelser står i sentrum. Undergrupper kan være handlingsmettede sjangerfilmer fra historiske perioder eller eksotiske miljøer, slik som piratfilmer, ridderfilmer eller filmer fra for eksempel fra gresk eller romersk oldtid. Eventyrdramaene har gjerne også karikerte skurker og en tydelig helt, i eldre eventyrfilmer særlig en maskert eller fektende eventyrer, på engelsk ofte kalt swashbuckler.
Påkostede eventyrfilmer med storslagne tablåer, visuelle effekter og mer eller mindre spennende handling har siden 1930-tallet vært særlig karakteristisk for den amerikanske filmproduksjonen i Hollywood. 


=== Nyere amerikanske eventyrfilmer ===
Indiana Jones-filmene
Jurassic Park-filmene
Pirates of the Caribbean-filmene
Filmene om Ringenes herre
National Treasure-filmene


=== Amerikanske eventyrfilmskapere ===
Michael Curtiz
John Huston
George Lucas
Steven Spielberg
Raoul Walsh
Robert Zemeckis


== Eksterne lenker ==
De femti beste eventyrfilmene rangert av brukerne Arkivert 2. september 2011 hos Wayback Machine. hos Internet Movie Database
Medocostidae

Medocostidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Disse tegene er rovdyr som suger ut kroppsvæsker fra ulike smådyr. 
Gruppen omfatter bare én kjent art, Medocostes lestoni, som er kjent fra Ghana og Kongo. 


== Utseende ==
Medocostes lestoni er en middelsstor (8 – 9 mm), flat, avlangt-oval, sterkt sklerotisert tege. Antennene består av fire ledd, det innerste er sylindrisk, ledd to stavformet, de to ytterste trådformede. Vingene er velutviklede, den membranøse delen av forvingen har tre lange celler ved roten, mange årer går ut fra disse. Beina er ikke særlig lange. Bare hunnen er kjent.


== Levevis ==
Lite synes å være kjent om biologien til denne arten, men det er sannsynlig at den er et rovdyr.
Den er funnet under barken på døde trær, der dens flate kroppsform gjør at den kan bevege seg temmelig fritt.


== Systematisk inndeling ==
Medocostidae ble tidligere gjerne regnet som en undergruppe av familien Nabidae.

orden nebbmunner (Hemiptera)
underorden plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
underorden teger (Heteroptera)
overfamilie Cimicomorpha
familie Medocostidae
Medocostes lestoni Štys, 1967


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Medocostidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Medocostidae hos NCBI 
Medocostidae – detaljert informasjon på Wikispecies Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Han Huidi

Keiser Han Hui (kinesisk 漢惠帝; pinyin: Hàn Huìdì; 210 f.Kr-188 f.Kr), personlig navn Liu Ying ((劉盈; Liú Yíng) var det kinesiske Han-dynastiets andre keiser som regjerte fra 195 til hans død i 188 f.Kr. Han var den andre sønnen til den første keiseren, Han Gaozu, og enkekeiserinne Lü. Han blir vanligvis husket som en svak person som ble dominert av mora, keiserinne Lü, og som selv var snill og generøs, men som ikke klarte å unnslippe moras makt. Han forsøkte å redde den yngre halvbroren Liu Ruyi fra å bli myrdet av enkekeiserinne Lü, men misslyktes. Deretter henga han seg til drikking og kvinner i en relativt ung alder. Keiserinne Lü innsatte to av sønnene hans, Liu Gong og Liu Hong (sammen kjent som keiserne Shao av Han), sønnene til keiserens konkubin(er), da han døde uten noen utpekt etterkommer. Keiser Huis kone var keiserinne Zhang Yan, som var en niese til søsteren prinsesse Luyuan. Det var enkekeiserinne Lü som insisterte på dette ekteskapet, som ble et ekteskap uten barn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Josef Guter: Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick. Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.
Fedrelandsforbundet – litauiske kristendemokrater

Fedrelandsforbundet – litauiske kristendemokrater (litauisk: Tėvynės sąjunga – Lietuvos krikščionys demokratai, TS-LKD) er et konservativt og kristendemokratisk politisk parti i Litauen. Partiet er landets ledende sentrum-høyreparti med en overveiende liberalkonservativ og kristendemokratisk, men også nasjonalt orientert og økonomisk liberal politikk.


== Historie ==
Partiet ble grunnlagt som «Fedrelandsforbundet – litauiske konservative» i mai 1993 av høyresiden i Sąjūdis, den politiske reformbevegelsen som ledet kampen for nasjonal uavhengighet i årene forut. En av bevegelsens grunnleggere, Vytautas Landsbergis, ble valgt til partiets første leder, en posisjon han beholdt frem til 2003. I 1996 gjorde Fedrelandsforbundet et svært godt valg til nasjonalforsamlingen Seimas med 40 % av stemmene og 70 mandater, men ble redusert til 8,6 % og 9 mandater i 2000. 
Etter at Litauen ble medlem av Den europeiske union i 2004, fikk Fedrelandsforbundet to mandater i Europaparlamentet. Ved valget til Seimas samme år fikk partiet 14,6 % av stemmene og 25 mandater. Samme år gikk Den litauiske union av politiske fanger og deporterte, Litauens høyreunion og Den litauiske nasjonalistiske union inn i partiet, og det byttet navn til «Fedrelandsforbundet (konservative, politiske fanger og kristendemokrater i eksil)». Den 11. mars 2008 gikk Litauiske kristendemokrater inn i Fedrelandsforbundet, og det offisielle navnet ble forkortet til «Fedrelandsforbundet – litauiske kristendemokrater». Med dette ble Fedrelandsforbundet landets største medlemsparti med mer enn 18 000 medlemmer.
Ved parlamentsvalget i 2008 økte uttellingen til 19,7 % av stemmene og 45 mandater, og Kubilius, partileder siden 2003, ble statsminister i en regjering bestående av Fedrelandsforbundet, Den liberale bevegelse, Unionen av liberale og sentrum samt Partiet for nasjonal gjenopplivelse. I juni 2011 opplevde Fedrelandsforbundet en splittelse, idet Den litauiske nasjonalistiske union brøt ut og tok tilbake sin status som selvstendig parti. Ved parlamentsvalget året etter gikk partiet tilbake til 15 % av stemmene og 33 mandater og tapte regjeringsmakten til en koalisjon med Litauens sosialdemokratiske parti i spissen.


== Ledere ==
Gabrielius Landsbergis 2015–d.d.
Andrius Kubilius 2003–2015
Vytautas Landsbergis 1993–2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Velocipedidae

Velocipedidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Disse tegene er trolig rovdyr som suger ut kroppsvæsker fra ulike smådyr. 
Gruppen omfatter 31 kjente arter fra Sørøst-Asia. 


== Utseende ==
Middelsstore (10 – 15 mm), flate, ovale teger. Hodet er ganske lite og har markert "hals". Sugesnabelen består av fire ledd, det tredje leddet er meget langt, de andre korte, og når til bakkanten av midt-hoftene. Fasettøynene er halvkuleformede og utstående. Punktøyne finnes. Oversiden er ganske kraftig punktert, men uten påfallende hår. Forvingen er noe utvidet sideveis. Den membranøse delen har tre korte basalceller, fra disse går det ut mange lengdeårer. Beina er temmelig lange, disse tegene er raske løpere. Det latinske navnet på familien betyr "kjappfot-lignende".


== Levevis ==
Velocipedidae lever i skog. Ingenting er kjent om biologien deres, men munndelenes form kan tyde på at de er rovdyr. De blir tiltrukket til lys og er trolig nattaktive.


== Systematisk inndeling ==
Velocipedidae ble tidligere gjerne regnet som en undergruppe av Nabidae. 

orden nebbmunner (Hemiptera)
underorden teger (Heteroptera)
gruppe Cimicomorpha
familie Velocipedidae
slekten Bloetomedes van Doesburg, 1970
slekten Costomedes van Doesburg, 2004
slekten Scotomedes Stål, 1873


== Kilder ==
Schuh, R.T. og Slater, J.A. (1995). True Bugs of the World. Family Velocipedidae. [1]
Wyniger, D. (2008) New records of Scotomedes alienus sikkimensis (Hemiptera: Heteroptera: Velocipedidae) from Nepal. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 48(2): 367-369. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Velocipedidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Velocipedidae hos Fossilworks 
(en) Velocipedidae hos ITIS 
(en) Velocipedidae hos NCBI 
(en) Kategori:Velocipedidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Velocipedidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Andrius Kubilius

Andrius Kubilius (født 8. desember 1956) er tidligere statsminister i Litauen og nåværende representant i Europaparlamentet. Han var statsminister i Litauen 1999–2000 og 2008–2012. Han var partileder i det konservative partiet Fedrelandsforbundet – litauiske kristendemokrater 2003–2015.
Kubilius blei født og vokste opp i Vilnius. Han studerte fysikk på Universitetet i Vilnius, og fram til 1990 var han ansatt på universitetet. Han blei medlem i den opposisjonelle bevegelsen Sąjūdis, som jobba for litauisk selvstendighet fra Sovjetunionen. Da dette målet blei oppnådd, blei Kubilius valgt inn i nasjonalforsamlinga i 1992. Han blei med i Fedrelandsforbundet i 1993. 
Kubilius blei i 1998 tildelt storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.Han er gift og har to sønner. Kona er fiolinist i Det litauiske nasjonale symfoniorkesteret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrius Kubilius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Andrius Kubilius på Twitter 
Andrius Kubilius på Facebook 
(en) Andrius Kubilius hos Europaparlamentet
Bjørn Spydevold

Bjørn Anker Spydevold (født 8. september 1918 i Sarpsborg, død 30. mars 2002 i Greåker) var en av sin tids beste norske fotballspillere og senere trener med suksess.
Spydevold er mest kjent fra sin tid i Fredrikstad FK der han spilte 65 kamper og scoret 10 ganger i storhetstiden 1945-47 og 1949-54. Spydevold vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1940 og Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1950 (der han scoret). Videre vant han Hovedserien 1948-49, Hovedserien 1950-51 og Hovedserien 1951-52. Han representerte Norges herrelandslag i fotball (36 kamper i perioden 1945-53) og deltok i Sommer-OL 1952. 
Han og familien var bosatt i Greåker, og Spydevold spilte i Greåker Idrettsforening sesongen 1948 (16 kamper, 1 scoring) der han senere ble spillende trener 1954–58. Han ledet laget til opprykk til Hovedserien 1958-59, og (i sin tredje periode 1968-69) til overraskende resultater i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1969.
Spydevold trente  Askim Idrettsforening i 1960. Deretter ledet han Sarpsborg Fotballklubb 1961–65, de fikk andreplass i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1964 og bronse i 1. divisjon fotball for herrer 1964. I sin andre periode med Sarpsborg (1970) spilte laget mot Leeds United i cupvinnercupen. Spydevold trente Fredrikstad FK 1966-67 hvilket brakte seier i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1966 og andreplass i 1. divisjon fotball for herrer 1966.
Opprinnelig var han fra Hannestad i Sarpsborg der han som barn startet Idrettslaget Sparta (1928). Dette var et lag innunder Arbeidernes Idrettsforbund som vant Arbeidermesterskapet i fotball i 1938 og arrangerte landskamper der Spydevold var med. Han flyttet til Fredrikstad i 1939 og meldte da overgang til Fredrikstad FK.I det sivile liv var han sveiser og arbeidet for Sarpsborg Mekaniske Verksted, Rygge Hovedflystasjon og Statens vegvesen.
Han var far til fotballspillerne Thor Spydevold og Knut Spydevold, samt sangeren Bjørnar Spydevold


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Spydevold – Olympedia 
(en) Bjørn Spydevold – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bjørn Spydevold – FIFA 
(en) Bjørn Spydevold – Transfermarkt 
(en) Bjørn Spydevold – national-football-teams.com 
(en) Bjørn Spydevold – EU-Football.info 
(no) Bjørn Spydevold – Norges Fotballforbund 
(en) Bjørn Spydevold på Eu-Football.info
Universitetsbiblioteket i Stavanger

Universitetsbiblioteket i Stavanger (UBiS) er en del av Universitetet i Stavanger (UiS), og har som hovedoppgave å være en informasjonsressurs for studenter og ansatte ved universitetet. UBiS yter også tjenester til privatpersoner og det lokale næringslivet utenfor UiS.
UBiS har fire avdelinger:

I Kjølv Egelands hus på Ullandhaug tilbys bibliotektjenester til studenter og ansatte på universitetets campus på Ullandhaug.
I Bjergstedparken er et bibliotek innrettet mot de som studerer musikk og dans på UiS sin campus i Bjergsted.
UBiS har også en avdeling på Arkeologisk museum i Stavanger på Våland, som siden 2009 har vært en del av UiS.
Biblioteket på Stavanger universitetssjukehus er fra 2015 knyttet til UBiS.UBiS har 32 ansatte fordelt på ca. 28 årsverk. I august 2015 ble UBiS Norges første døgnåpne universitetsbibliotek.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
I Love Wynona

I Love Wynona er et norsk band fra Trondheim. 


== Biografi ==
I Love Wynona har røtter helt tilbake til 2001, da Frode Sander Øien var ferdig med popgruppa Sanderfinger, og begynte å skrive låter til et helt nytt prosjekt. Det skulle imidlertid ta fire år før han traff på Vigdis Sjelmo (trommeslager i Dog & Sky og tidl. trommeslager i -phy), og disse bestemte seg for å sette i gang band sammen, basert på materialet Øien hadde jobbet med de foregående årene. De fikk etter hvert med seg Sjelmos bandkamerat Truls Lorentzen fra Dog & Sky på gitar, og bassist Ellen Ersfjord (som spilte med Sjelmo i -phy), og begynte raskt å teste ut ideer hos Håkon Gebhardt i hans Das Boot Studio på Dora. Det tok fire nye år før debutalbumet A Beautiful Noise var klar for utgivelse. Albumet ble utgitt på det dansk/norske plateselskapet MBO. 


== Medlemmer ==
Frode Sander Øien – vokal, akustisk/elektrisk gitar, strykere, samples
Even Granås – trommer
Truls Lorentzen – elektrisk/akustisk gitar, fløyter
Ellen Ersfjord – bassgitar, bakgrunnsvokal/vokal
Einar Grinde – akustisk gitar
Anders Langfjæran – elektronikk/samples


== Tidligere medlemmer ==
Vigdis Sjelmo – trommer, perkusjon, glockenspiel
Bandet har i tillegg brukt følgende gjestemusikere:

Lars Lien – bass på «Unbeautiful» og «Mercy For The Ghost», og all piano
Snah (Motorpsycho) – live ambience samples


=== Om medlemmene ===
Frode Sander Øien var i perioden 1998-2000 aktiv som vokalist i popbandet Sanderfinger, som ga ut to kritikerroste album i perioden. Han er også forfatter, og romandebuterte i 2001 med Fantastiske Pepsi Love. Parallelt med utgivelsen av A Beautiful Noise ga han også ut roman nummer to; Speed Til Frokost (begge bøkene utgitt på Cappelen Damm). Øien har også skrevet tekster for scene og fjernsyn, og musikk til forskjellige oppsetninger og andre sammenhenger.
Vigdis Sjelmo har vært trommeslager og perkusjonist i bandene -phy- og Dog & Sky, begge trondheimsbaserte. Hun deltok på -phy--plata Lover Songs From Mars i 2003 og på Dog & Skys Lhasa Express fra 2008.
Truls Lorentzen har bidratt med gitarspill og mye annet rart på en hel del utgivelser, oppsetninger etc med base i Trondheim, og gjerne Svartlamon. Noen av bandene han har vært med i er Sanderfinger, Hærmætti Tysland Band, Dog & Sky og Syv Pistols. Andre prosjekter av forskjellig art er bl.a. gerilja-/performancebandet The Four, en populær barneteaterduo og mannskoret Svartlamon Hardkor.
Ellen Ersfjord er det sist tilkomne medlemmet i bandet. Hun spilte sammen med Sjelmo i -phy-, der Ersfjord var bassist.


== Diskografi ==
A Beautiful Noise (2009)
The Whiteroom Sessions (2012)
Litauens sosialdemokratiske parti

Litauens sosialdemokratiske parti (litauisk: Lietuvos socialdemokratų partija, LSDP) er et sosialdemokratisk politisk parti i Litauen. Et parti med dette navnet blei første gang oppretta i 1896, og partiet gjenoppsto etter Litauens uavhengighet fra Sovjetunionen. Initiativtakerne kom da fra venstrefløyen i Sąjūdis. I 2001 blei partiet slått sammen med Litauens demokratiske arbeiderparti (Lietuvos demokratinė darbo partija, LDDP), et parti oppretta av reformorienterte medlemmer av det tidligere kommunistpartiet. Det nye partiet vedtok å videreføre det historiske LSDP-navnet. Partileder er Algirdas Butkevičius.
I valget til nasjonalforsamlingen Seimas i 2008 fikk partiet 11,73 % av stemmene og 25 av 141 mandater, 5 flere enn i valget i 2004. Fra 2009 har partiet 3 mandater i Europaparlamentet, og disse er tilslutta Den progressive allianse av sosialister og demokrater (S&D). Litauens sosialdemokratiske parti er medlem av Sosialistinternasjonalen (SI) og Det europeiske sosialdemokratiske parti (ESP).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
2S25 Sprut-SD

2S25 Sprut-SD er en amfibisk russisk kanonpanserjager med 125 mm kanon, beregnet på bruk av luftbårne styrker og marineinfanteri.  Den ble tatt fram av Volgograd traktorfabrikk på 1990-tallet på basis av en strekt BMD-3 stormpanservogn.  I 2005 approberte den russiske hæren 2S25, og serieproduksjon kom så i gang.2S25 har tatt over rollen til PT-76 i marineinfantiet.  Et forholdsvis lite antall er i tjeneste med russiske styrker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
MilitaryToday.com: 2S25 - tekst, bilder og video (engelsk)
Korsvollbanen

Korsvollbanen er hjemmebanen til fotballklubben Korsvoll IL. Klubben tilhører hjemme på Korsvoll i Nordre Aker, Oslo. Stadionkapasiteten er omkring 2 000. I en cupkamp mot FC Lyn Oslo i juni 2008 var det rundt 1 300 tilskuere på plass.
Rundt omkring banen har klubbens dugnadsgjeng Team Arvid oppført to tribuner som tar cirka 200 tilskuere, samt innbytterbenker og en helt ny speakerbu til 2009-sesongen. I 2003 ble Korsvollbanen lagt om fra naturgress til kunstgress.
Det store spillet

Det store spillet (russisk: Больша́я игра́; engelsk: The Great Game) var et begrep brukt om den strategiske rivaliseringen og konflikten mellom Det britiske imperiet og Det russiske keiserdømmet om kontrollen over Sentral-Asia.Perioden kjent som det klassiske store spillet beregnes generelt til å vare fra Gulistan-traktaten mellom Russland og det persiske Qajar-dynastiet i 1813 til den anglo-russiske konvensjonen fra 1907. Etter bolsjevikrevolusjonen i 1917 fulgte det en mindre intens fase. 
Begrepet «det store spillet» er vanligvis blitt tilskrevet til Arthur Conolly, en etterretningsoffiser i Det britiske ostindiske kompani sjette bengalske lette kavaleriregiment. Betegnelsen ble senere foreviget i Rudyard Kiplings roman Kim fra 1901.


== Se også ==
De anglo-afghanske kriger


== Litteratur ==
Johnson, Robert, Spying for Empire: The Great Game in Central and South Asia, 1757-1947, (London: Greenhill, 2006) ISBN 1-85367-670-5 [1]
Meyer, Karl and Brysac, Shareen,'Tournament of Shadows: The Great Game and the Race for Empire in Asia', Counterpoint, 1999 nytryck med ny introduktion till Mellanöstern av Basic Books, 2006 ISBN 0-349-11366-1
Naik, J.A., Soviet Policy Towards India, from Stalin to Brezhnev, (Delhi: Vikas Publications, 1970) 3–4.
Tamm, Eric Enno. "The Horse That Leaps Through Clouds: A Tale of Espionage, the Silk Road and the Rise of Modern China". Vancouver, Douglas & Mcintyre, 2010. ISBN 978-1553652694. http://horsethatleaps.com
Vogelsang, Willem. The Afghans, pp. 245–272. Blackwell Publishers, Oxford, 2002. ISBN 0-631-19841-5
von Tunzelmann, Alex, Indian Summer. Henry Holt and Company, LLC, New York, 2007. ISBN 978-0-8050-8073-5, ISBN 0-8050-8073-2


== Referanser ==