jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hedemarksbanen

Hedemarksbanen er et av de opprinnelige navnene på jernbanen mellom Eidsvoll og Hamar. Et annet navn var Eidsvold–Hamarbanen, med banemerket E.H.B malt på rammen til vognene denne banen eide. Denne 58,6 km lange jernbanen ble satt med i drift normalspor 8. november 1880 og offisielt åpnet 11. oktober 1880 av kong Oscar II. Banen inngikk sammen med Rørosbanen og Meråkerbanen i fellesbetegnelsen Nordbanerne, som ikke må forveksles med Nordbanen som er en eldre betegnelse på Gjøvikbanen med sidelinjer. Hedemarksbanen forbandt Hovedbanen med Rørosbanen og skapte sammenhengende jernbaneforbindelse mellom Kristiania og Trondheim. Hovedbanen ble anlagt blant annet for å forbinde båttrafikken på Mjøsa/Vorma med Christiania. I 1852 ble de to dampbåtene på Mjøsa kjøpt av de britiske jernbanebyggerne Ricardo, Peto og Brassey. Hamar fikk bystatus i 1849 blant på bakgrunn av ønske om å styrke handelen mellom Hedmarken/Østerdalen og Christiania. DS «Skibladner» og «Færdesmannen» ble satt i rutefart i 1856, to år etter at Hovedbanen åpnet. Det var da fire dampskip på Mjøsa.

Anleggeskostnadene ble på den tiden anslått til 2,4 millioner kroner. Muligheten for å la Solørbanen inngå som del av forbindelsen Kristiania-Trondheim ble vurdert på den tiden. Før anlegget ble vedtatt sto det politisk strid om banen skulle føres via Hamar eller via Hørsand stasjon. Den foreslåtte linjen mot Hørsand gikk fra Linderudsjøen, over Kolomyrene (mellom Kolomoen og Vallset kirke) og forbi Romedal kirke. En mer vestlig trase fra Tangen mot Linstad ble også vurdert, og tilknytning til Rørosbanen på Hornmoen ved Ilseng ble vurdert. Samtidig som denne striden pågikk ble det på Hamar tatt initiativ til finansiering av jernbane Hamar-Lillehammer (med sikte på videreføring opp Gudbrandsdalen). Før Hedemarksbanen åpnet gikk det post en gang dalig mellom Hamar og Kristiania med båt via Eidsvoll. Etter åpning gikk posten to ganger daglig. Hedemarksbanen førte til at Hamars rolle som sentrum i innlandet ble forsterket. Det var opprinnelig sporbrudd på Hamar mellom normalspor og smalspor. Båttrafikken på Mjøsa var innstilt flere måneder mens innsjøen var islagt om vinteren.

I 1890 vedtok Stortinget å forlenge Hedemarksbanen oppover langs Mjøsas østside og videre opp Gudbrandsdalen helt til Otta. Det nye baneselskapet ble derfor kalt Eidsvoll–Ottabanen og senere også Eidsvoll–Dombåsbanen. Dermed opphørte Hedemarksbanen som offisielt navn på banestrekningen mellom Eidsvoll og Hamar. I dag inngår den som en del av Dovrebanen.


== Referanser ==
Árni M. Mathiesen

Árni Matthias Mathiesen (født 2. oktober 1958) er en islandsk politiker. 
Han var Islands finansminister fra 2005 til 2009, da Geir Haardes andre regjering gikk av. Før dette, fra 1999 til 2005 var han Fiskeri- og landbruksminister. 
Mathiesen ble valgt inn på Alltinget første gang i 1991, og var da den yngste representanten, med 33 år. 
Han er utdannet veterinær, er gift med Steinunn Kristín Friðjónsdóttir, og har tre døtre. 


== Referanser ==
Raymond Milton

Raymond Bernard Milton (født 27. august 1912 i Port Arthur i Ontario i Canada, død september 2003 i Stouffville i Ontario) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.
Milton spilte på det canadiske amatørlaget Port Arthur Bearcats som var tatt ut til å representere Canada i OL-turneringen 1936. Canada kom på andreplass i turneringen bak Storbritannia. De vant alle tre kampene i gruppespillet, 8-1 over Polen, 11-0 over Latvia og 5-2 over Østerrike. I mellomrunden tapte de med 1-2 til Storbritannia og beseiret Ungarn med 15-0 og Tyskland med 6-2. I finalerunden beseiret de Tsjekkoslovakia med 7-0 og USA med 1-0, men resultatet i mellomrunden mot Storbritannia telte også med i finalerunden og dermed ble Storbritannia olympiske mestere i ishockey og Canada, som hadde vunnet de fire første OL-turneringene, fikk ta til takke med sølvmedaljene.


== OL-medaljer ==
OL 1936  Garmisch-Partenkirchen -  Sølv i ishockey  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) Raymond Milton – Olympedia 
(en) Raymond Milton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Raymond Milton – databaseOlympics.com (arkivert)
James Haggarty

James Haggarty (født 14. april 1914 i Port Arthur, død 8. mars 1998) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.
Haggarty spilte på det canadiske amatørlaget Port Arthur Bearcats som var tatt ut til å representere Canada i OL-turneringen 1936. Canada kom på andreplass i turneringen bak Storbritannia. De vant alle tre kampene i gruppespillet, 8-1 over Polen, 11-0 over Latvia og 5-2 over Østerrike. I mellomrunden tapte de med 1-2 til Storbritannia og beseiret Ungarn med 15-0 og Tyskland med 6-2. I finalerunden beseiret de Tsjekkoslovakia med 7-0 og USA med 1-0, men resultatet i mellomrunden mot Storbritannia telte også med i finalerunden og dermed ble Storbritannia olympiske mestere i ishockey og Canada, som hadde vunnet de fire første OL-turneringene, fikk ta til takke med sølvmedaljene.


== OL-medaljer ==
OL 1936  Garmisch-Partenkirchen -  Sølv i ishockey  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Haggarty – Olympics.com 
(en) James Haggarty – Olympic.org 
(en) James Haggarty – Olympedia 
(en) James Haggarty – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) James Haggarty – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) James Haggarty – Canadian Olympic Committee 
(en) James Haggarty – Hockeydb.com 
(en) James Haggarty – Hockey-Reference.com
Ken Farmer

Kenneth «Ken» Pentin Farmer (født 26. juli 1912 i Westmount i Québec, død 12. januar 2005) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.
Farmer spilte på det canadiske amatørlaget Port Arthur Bearcats som var tatt ut til å representere Canada i OL-turneringen 1936. Canada kom på andreplass i turneringen bak Storbritannia. De vant alle tre kampene i gruppespillet, 8-1 over Polen, 11-0 over Latvia og 5-2 over Østerrike. I mellomrunden tapte de med 1-2 til Storbritannia og beseiret Ungarn med 15-0 og Tyskland med 6-2. I finalerunden beseiret de Tsjekkoslovakia med 7-0 og USA med 1-0, men resultatet i mellomrunden mot Storbritannia telte også med i finalerunden og dermed ble Storbritannia olympiske mestere i ishockey og Canada, som hadde vunnet de fire første OL-turneringene, fikk ta til takke med sølvmedaljene. Farmer ble med fjorten poeng, ti mål og fire assist, nest beste spillere under OL-turneringen.
Han var fra 1953 til 1961 leder for Canadian Olympic Association og i 1981 ble han tildelt Order of Canada, landets høyeste sivile orden.


== OL-medaljer ==
OL 1936  Garmisch-Partenkirchen -  Sølv i ishockey  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) Ken Farmer – Olympedia 
(en) Ken Farmer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Quzhou (Zhejiang)

Quzhou (kinesisk: 衢州市; pinyin: Qúzhōu) er et byprefektur i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det hadde en befolkning på 2,46 millioner innbyggere i 2004, og har et areal på 8836,52 km².
Her ligger hovedkvarteret og produksjonsanlegg for Wuxijiang-demningen, som gir energi til et større industrikompleks i prefekturet.


== Administrative enheter ==
Quzhou består av to bydistrikter, ett byfylke og tre fylker:

Bydistriktet Kecheng – 柯城区 Kēchéng Qū ;
Bydistriktet Qujiang – 衢江区 Qújiāng Qū ;
Byfylket Jiangshan – 江山市 Jiāngshān Shì ;
Fylket Changshan – 常山县 Chángshān Xiàn ;
Fylket Kaihua – 开化县 Kāihuà Xiàn ;
Fylket Longyou – 龙游县 Lóngyóu Xiàn.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Quzhou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lokalregjeringens hjemmesider
Jinhua

Jinhua (kinesisk: 金华市, pinyin: Jīnhuá Shì) er et byprefektur i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Jinhua har en velutviklet økonomi, og ligger ca. 300 kilometer sør for Shanghai, i en dal. 
Jinhua har ca. 4,5 millioner innbyggere og et areal på 10.900 km².
Jinhua er kjent for sine matspesialiteter jinhuaskinke og dousha subing, det siste søtt bakverk av røde bønner. 


== Administrative enheter ==
Jinhua består av to bydistrikter, fire byfylker og tre fylker:

Bydistriktet Wucheng – 婺城区 Wùchéng Qū ;
Bydistriktet Jindong – 金东区 Jīndōng Qū ;
Byfylket Lanxi – 兰溪市 Lánxī Shì ;
Byfylket Yongkang – 永康市 Yǒngkāng Shì ;
Byfylket Yiwu – 义乌市 Yìwū Shì ;
Byfylket Dongyang – 东阳市 Dōngyáng Shì ;
Fylket Wuyi – 武义县 Wǔyì Xiàn ;
Fylket Pujiang – 浦江县 Pǔjiāng Xiàn ;
Fylket Pan'an – 磐安县 Pán'ān Xiàn.


== Samferdsel ==


=== Luftfart ===
Jinhua betjenes av Yiwu lufthavn i fylket Yiwu.


=== Vei ===
Kinas riksvei 330 løper gjennom området. Den fører nordvestover fra Wenzhou i Zhejiang til Shouchang i Jiande i samme provins.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jinhua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Residence of Prince Shi of Taiping Heavenly Kingdom
Main Hall of Tianning Temple
Zhejiang Provincial Department of Culture
Tiedianyao yizhi
Falong si jingchuang
Wucheng

Wucheng kan være:

Bydistriktet Wucheng i byprefekturet Jinhua i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina;
Fylket Wucheng i byprefekturet Dezhou i provinsen Shandong i Kina.
Robert Penn Warren

Robert Penn Warren (født 24. april 1905 i Guthrie, Kentucky, død 15. september 1989 i Stratton, Vermont) var en amerikansk forfatter, lyriker og litteraturkritiker. Han har mottatt tre Pulitzerpriser: i 1947 for romanen Alle kongens menn og lyrikkprisen i 1957 og 1979. Han er den eneste som har vunnet Pulitzerprisen for roman og lyrikk.
Alle kongens menn var løst basert på politikeren Huey Pierce Long, som blant annet var guvernør i Louisiana og senator. Boken følger politikeren «Willie Stark» gjennom journalisten «Jack Burden». Boken ble filmet i 1949, og vant Oscar for beste film. Boken ble også filmet i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Robert Penn Warren – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robert Penn Warren på Internet Movie Database 
(sv) Robert Penn Warren i Svensk Filmdatabas 
(da) Robert Penn Warren på Scope 
(fr) Robert Penn Warren på Allociné 
(en) Robert Penn Warren på AllMovie 
(en) Robert Penn Warren hos The Movie Database 
(en) Robert Penn Warren hos American National Biography
Scary Kids Scaring Kids

Scary Kids Scaring Kids (ofte forkortet SKSK) var en amerikansk post-hardcoregruppe, som ble startet i Gilbert i Arizona, i 2002. Navnet 'Scary Kids Scaring Kids' kommer fra en sang på Cap'n Jazz' album med samme havn. Gruppa ble ga seg etter en avsjedsturné i 2010.


== Historie ==


=== Starten ===
Gruppa, som opprinnelig var sammensatt av vokalist Tyson Stevens, gitarist Chad Crawford og Steve Kirby, og trommis Peter Costa, spilte inn sin selvfinansierte debut-EP,  After Dark , mens de fortsatt gikk på videregående. After Dark ble gitt ut på nytt av Immortal Records i 2005. Gruppa ble nesten nedlagt, men medlemmene bestemte seg for å være musikere på heltid, de finasierte dette med å vaske biler, naken, samt å ta opp lån for å finansiere sine turene. 
Gruppa ga ut sitt første hele album i 2005, kalt The City Sleeps in Flames, som ble spilt inn i fem uker og produsert av Brian McTernan. The City Sleeps In Flames reflekterer mange personlige utfordringer gruppa møtte mens de var på turné, langt borte fra sine venner og familie. 


=== Album og oppløsning ===
Albumet Scary Kids Scaring Kids ble gitt ut 28. august 2007 og produsert av Don Gilmore i North Hollywood, California. I januar 2008 fikk gruppa en Libby Award av PETA for Beste Nykommere.
Scary Kids forlot Immortal Records, før selskapet gikk konkurs og signerte en ny avtale med RCA Records. Etter en turné høsten 2008, annonserte at de vil jobbe på deres tredje album etter at de hadde fullført turnéen.
30. november 2009, postet Pouyan en offisiell uttalelse om at gruppa var oppløst.


== Medlemmer ==
Siste medlemmerTyson Stevens – vokalist(2002–2010) (død)
Chad Crawford – gitar (2002–2010)
DJ Wilson – bass (2002–2010)
Pouyan Afkary – keyboard (2002–2010)
Steve Kirby – gitar (2004–2010)
Derek Smith – trommer, perkusjon (2009–2010)Tidligere medlemmerPeter Costa – trommer, perkusjon (2002–2005)
Justin Salter – trommer, perkusjon (2005–2007)
Tanner Wayne – trommer, perkusjon (2009)TurnémedlemmerEric Jandacek – gitar (2007)
Brandon Bolmer – vokal (2009)
Craig Mabbitt – vokal (2009)
Cove Reber – vokal (2009)


== Diskografi ==
StudioalbumThe City Sleeps in Flames (2005)
Scary Kids Scaring Kids (2007)EP-erAfter Dark (2003)Andre innspillingerPunk Goes 90s (2006)


== Referanser ==
Arne Bornebusch

Arne Bornebusch (født Arne Folke Harald Bornebusch 10. desember 1905 i Hjortsberga, Blekinge, død 13. oktober 1973 i Johannes församling, Stockholm) var en svensk regissør og manusforfatter.
Bornebusch var gift med Maj-Annika Backelin. 
Barn:

Lars Peder Gustaf Rudolf


== Filmografi ==


=== Regi ===


==== Langfilm ====

1948 – De kämpade för sin frihet

1945 – Det var en gång...

1940 – Frestelse

1940 – Mannen som alla ville mörda

1938 – Eli Sjursdotter

1938 – Sol över Sverige

1936 – Våran pojke

1936 – Kvartetten som sprängdes

1935 – Skärgårdsflirt


==== Kortfilm ====

1949 – Tambi

1948 – Från lillstuga till storföretag

1948 – Det hände i arbetet

1946 – Välkomna till oss

1946 – Nya melodier

1946 – Erlander i närbild

1943 – Vi

1943 – Ett lyckat bak

1942 – Scouter i beredskap

1942 – Per Albin regerar

1941 – Cyklister på Eriksgata

1941 – Arbetsblocket Sverige

1940 – Loviselunds järnvägar
Vi säljer Luma (ukjent år 1940-tallet)

1939 – Vintersemester

1939 – Olja ur jorden

1935 – Stockholmsmelodi

1935 – Manéa, söderhavets son

1934 – Stockholmskuriosa

1934 – Nordens Venedig

1934 – Efter kl. 5

1933 – Hur behandlar du din hund


=== Filmmanus ===


==== Langfilm ====

1946 – Harald Handfaste

1945 – Det var en gång... 

1940 – Frestelse (film)


==== Kortfilm ====

1949 – Tambi

1948 – Jubileumskatalogen berättar

1948 – Från lillstuga till storföretag

1943 – Vi

1943 – Ett lyckat bak

1942 – Scouter i beredskap

1935 – Slalom

1934 – Efter kl. 5


=== Forteller ===

1944 – Bland kåkar och paletter
Oidentifierad Hälsans ABCD (muligens 1943)

1943 – Vi

1943 – Skogsluffare

1942 – Tandberg - Musina

1941 – Arbetsblocket Sverige

1940 – Loviselunds järnvägar

1940 – Fribrottning

1939 – Vintersemester

1939 – Vi går på långtur

1939 – Olja ur jorden

1939 – Näktergalen

1939 – Emalj

1939 – Die schweizer Landsgemeinde

1938 – Våra barn och andras ungar

1937 – Från Bergslagsbygd till Dalafjäll

1937 – Ett sommarkåseri om Norrköping

1936 – Vårt dagliga knäckebröd

1936 – Hantverk med anor - tjärbränning

1936 – Den vita våren

1935 – Vad är klockan?

1935 – Stockholmsmelodi

1935 – Slalom

1935 – Mot höjderna

1935 – Manéa, söderhavets son

1934 – Stockholmskuriosa
Freund mit Wind und Wolken
Speaker: Det är lång, lång väg ...


== Eksterne lenker ==
(en) Arne Bornebusch på Internet Movie Database 
(sv) Arne Bornebusch i Svensk Filmdatabas 
(en) Arne Bornebusch hos The Movie Database
Nordbanerne

Nordbanerne er en gammel betegnelse på de tre jernbanene Hedemarksbanen (Eidsvoll-Hamar), Rørosbanen (Hamar-Røros-Trondheim) og Meråkerbanen (Trondheim-Storlien). Disse gikk nord for Østbanerne som var en fellesbetegnelse på Hovedbanen og Kongsvingerbanen. Nordbanerne var i bruk som offisiell betegnelse mellom 1880 (da ble Hedemarksbanen åpnet) og 1883.
Nordbanerne må ikke forveksles med Nordbanen som er en betegnelse på Gjøvikbanen med sidelinjer, et banesystem som ble tatt i bruk fra 1900.


== Referanser ==
Malakhovka

Malakhovka (russisk: Мала́ховка) er en bymessig bosetning i Moskva oblast i Russland. Innbyggertall: 18 552 (folketelling 2002), 26 454 (folketelling 1989).
Malakhovka ligger 29 km sørøst for Moskva. Byen har småindustri, to sanatorier, et historisk museum og gamle datsjaer. Lokalavisa i byen heter Malakhovskij Vestnik (russisk: Мала́ховский Ве́стник – «Malakhovka Herald»).
Marc Chagall underviste ved et herberge for jødiske gutter i byen i 1921


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Malakhovkas nettsted (russisk)
Nederland under Sommer-OL 1908

Nederland under Sommer-OL 1908. 113 sportsutøvere fra Nederland, alle menn, deltok i elleve sportsgrener under Sommer-OL 1908 i London. OL-troppen besto av tjueto turnere, nitten friidrettsutøvere, sytten skyttere, tretten fekterte, tolv fotballspillere, ni brytere, sju vannpolospillere, fem syklister,  fire roere, tre svømmere og to tennisspillere. Nederland kom på syttendeplass på medaljestatistikken med to bronsemedaljer.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Kilder ==
Nederland under Sommer-OL 1908: Resultater og profilside Arkivert 11. februar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
William Beveridge

William Beveridge er navnet til flere personer:

William Henry Beveridge (1879–1963), britisk økonom og sosialreformator
William Beveridge (1637–1708), en engelsk biskop
William Stanley Beveridge (1909–1995), en canadisk ishockeyspiller
Þorsteinn Pálsson

Þorsteinn Pálsson (født 29. oktober 1947 på Selfoss) er en islandsk redaktør og tidligere politiker for Sjálfstæðisflokkurinn. Han var Sjálfstæðisflokkurinns partileder fra 1983 til 1991, og Islands statsminister fra 1987 til 1988, og også innehatt flere andre ministerposter.


== Bakgrunn ==
Þorsteinn Pálsson ble født på Selfoss på Sør-Island, som sønn av økonomen Páll Sigurðsson (1916–) og Ingigerður Nanna Þorsteinsdóttir (1920–1982). Faren var halvbrors sønn av politikeren Svein Guðmundsson. Þorsteinn er gift med Ingibjörg Þórunn Rafnar (1950–), datter av politikeren Jónas G. Rafnar, som han har tre barn med. 
Han har studenteksamen fra 1968, og er cand.jur. fra 1974. Han var formann i studentforeningen Vöka 1969–1970, samt sentralstyremedlem i Sjálfstæðisflokkurinns ungdomsorganiasjon, Samband ungra sjálfstæðismanna, 1975–1977. Han var journalist i Morgunblaðið 1970–1975, redaktør i den konserative avisen Visir 1975–1979. Direktør i Vinnuveitendasambands Íslands 1979–1983. Etter sin politiske karriere var Þorsteinn ambassadør til Storbritannia 1999–2002 og Danmark 2002–2005. Fra 2006 til 2009 var han medredaktør i Fréttablaðið.


== Politisk karrière ==
Han ble første gang valgt inn på Alltinget i 1983. Samme år ble han valgt til partileder. Fra 1985 til 1987 var han finansminister under statsminister Steingrímur Hermannsson, som han overtok som statsminister etter i 1987. Han ble da Islands yngste statsminister noensinne, 40 år gammel. Han var også industriminister en kort periode i 1987. Som statsminister ledet han en koalisjonsregjering med Framsóknarflokkurinn, og senere også Alþýðuflokkurinn. Han gikk imidlertid av som statsminister i september 1988, på grunn av den økonomiske krisen i landet, da regjeringen ikke greide å enes om en krisepakke.
I 1991 mistet han vervet som partileder til Davíð Oddsson, som den gang var partiets nestleder og ordfører i Reykjavík. Da Oddsson dannet sin første regjering samme år, ble imidlertid Pálsson utnevnt til både fiskeri- og landbruksminister og justis- og kirkeminister. Han skjøttet begge verv inntil 1999, da han gikk ut av politikken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Þorsteinn Pálsson hos Alltinget
FC Honka

Football Club Honka Espoo eller bare FC Honka er en finsk fotballklubb fra byen Esbo. Klubben rykket opp til den finske eliteserien, Veikkausliiga, for første gang i klubbens historie etter 2005-sesongen. 
Hovedtrener og manager for klubben er Mika Lehkosuo, og klubben spiller sine hjemmekamper på Hagalunds idrottspark. Før 2005-sesongen hadde klubben i lang tid blitt sett på som en «nesten-klubb» som uten unntak underpresterte i Ykkönen, det nest høyeste nivået i finsk fotball. 


== Sesonger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Klubbens offisielle nettsider
Espen Løvås

Espen Løvås er en norsk skuespiller kjent fra Det Norske Teatret og Kaptein Sabeltann.
Løvås gikk på Statens teaterhøgskole fra 1996 til 1999. Han var ansatt ved Trøndelag Teater fra 1999 til 2004, og  ble deretter  ansatt ved Det Norske Teatret.
Han spilte Glade Gorm i teaterforestillingen Kaptein Sabeltann og grusomme Gabriels skatt. Han har også spilt hovedrollen som Orlando i Trøndelag Teaters fremføring av Hver sin lyst, som er basert på William Shakespeares As You Like it.


== Roller ved Det Norske Teatret ==
Engelbert i Juvikfolke (2004)
Nevøen i Den kaukasiske kritringen (2004)
Stabbe Troll [1. gong] i Trollprinsen (2004)
Det folk vil ha (2005)
Aslak m.m. i Peer Gynt (2005)
Dag i Ned til sol (2006)
Sidvus/Puddel i Verdas mest forelska (2006)
Postmann/Politibetjent i Tvillingar (2007)
Signeur Lith mf i An-Magritt (2007)
James i Løytnanten frå Inishmore (2008)
Erich Klamroth i Før solnedgang (2008)
Henrik Percy, kalla Jernspore i Henrik IV (2008)
Mick i Vaktmeisteren (2009)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Espen Løvås på Internet Movie Database 
(no) Espen Løvås hos Nationaltheatret 
(en) Espen Løvås hos The Movie Database 
(en) Espen Løvås på MusicBrainz
Real Oviedo

Real Oviedo (asturiansk: Real Uviéu)) er en spansk fotballklubb fra Oviedo i Asturias som spiller i Segunda División, det nest høyeste nivået i spansk fotball. 
Klubben ble grunnlagt 26. mars 1926 og var det første asturiske laget som spilte i Primera División og er også det asturiske laget som har spilt flest sesonger på det øverste nivået i spansk fotball. Sist de spilte der var sesongen 2001/2002. Hjemmedrakten er blå, med hvite shorts. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Layup

En layup er et basketballuttrykk som er brukt når en spiller hopper fra under, eller nær avstand, fra kurven og dytter ballen mot kurven med en hånd. Ofte løfter spilleren benet nærmest kurven da denne personen tar en layup. Det at spilleren dytter ballen med en hånd, skiller skuddet fra et hoppskudd. En layup er kjent som det mest vanlige skuddet i basketball.
En layup er sett på som en relativt lett og sikker scoring. Problemet med å få til en layup, er det å komme seg nære kurven, og det å unngå blokkeringer. En spiller som er høy nok eller som har god nok spenst til å komme seg en håndstørrelse over ringen kan velge om han vil prøve en mer atletisk variant, kalt slam dunk. Ettersom spillet har forandret seg over årene, har også layupen. En layup kategoriseres enten som en underhåndslayup eller en overhåndslayup. Ved en underhåndslayup brukes håndleddet og fingrene til å legge ballen direkte mot kurven eller ved at ballen støtes mot tavlen bak kurven. Denne type layup er i USA mer kjent som en fingerrull, og er klart vanskeligere å utføre enn en overhåndslayup. To spillere som benytter seg svært mye av denne typen layup er Mike Bibby og Allen Iverson.
En fingerrull har flere varianter, inkludert «rundt jorden», som involverer at ballen går rundt spilleren en gang før layupen. En annen variant av en fingerrull er at en spiller later som han skal skyte, men venter med skuddet til han er ferdig med layupen, også kalt en «fake». Et klassisk eksempel på flere varianter av en fingerrull er Jason Williams mens han spilte for Sacramento Kings. Under denne manøveren tar Williams ballen bak ryggen med hans høyre hånd, i et forsøk på å ta en lurepasning bak ryggen, før han tar ballen tilbake foran seg før han har sluppet pasningen for å avslutte layupen. Bob Cousy ble også svært kjent for denne varianten av en layup.
Den andre varianten av en layup er overhåndslayupen, som er nesten helt likt et vanlig hoppskudd, men fra betydelig nærmere avstand. En overhåndslayup involverer nesten alltid at ballen støtes mot tavlen bak kurven. Spillere som er spesielt kjent for denne typen layuper er Scottie Pippen og Karl Malone.


== Eksterne lenker ==
«Lay Up». Layup (engelsk). Youth Basketball Tips. s. 4. Arkivert fra originalen 21. februar 2009. Besøkt 7. februar 2009.