jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arkeologiåret 1867

Arkeologiåret 1867 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1867.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==
Tuneskipet blir gravd ut av Oluf Rygh
Anders Lorange forsøker å drive en tunnel fra siden og inn mot sentrum av Raknehaugen. Den mislykkes, og han graver så en tømmerforet brønn ovenfra og ned til sentrum. Han finner ingenting, og gir opp Raknehaugen.
Nicolay Nicolaysen begynner på utgravninger i ruinen av Mariakirken i Oslo.
Utgravninger av Bibracte begynner, utført av Gabriel Bulliot (fortsetter til 1907).
September – Augustus Henry Lane-Fox utfører sine første utgravninger, ved bygdeborgen Cissbury Ring i West Sussex.


== Publikasjoner ==


== Funn ==
George Smith oppdager en inskripsjon som angir en solformørkelse i måneden Siván på leirtavlen K51 i British Museum, som han klarer å knytte til 15. juni 763 f.Kr., hjørnesteinen i kronologien til Det nære østens oldtid.
Speyer-vinflasken (full) blir funnet under utgravninger av en romersk grav fra midten av 500-tallet nær Speyer i Tyskland.


== Priser ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==
27. januar – Anders Nummedal, norsk arkeolog, kjent for å ha oppdaget Fosnakulturen (død 1944)
17. april - Sten Konow, norsk indolog (død 1948)
13. mai – Thomas Gann, irsk utforsker og arkeolog (død 1938)
11. desember - Heinrich Bulle, tysk arkeolog (død 1945)
Percy Fawcett, britisk ingeniør, oberst og arkeolog (død 1925).
Serafino Ricci, italiensk arkeolog og numismatiker (død 1943)


== Dødsfall ==
9. mai – Jacques-Joseph Champollion, fransk arkeolog og bibliotekar (født 1778)
12. mai – Friedrich Wilhelm Eduard Gerhard, tysk arkeolog (født 1795)
2. juli – Friedrich Gustav Habel, tysk arkivar, borgforsker og selvlært arkeolog (født 1792)
3. august – August Böckh, tysk klassisk filolog og arkeolog (født 1785)
21. september – Bernardo Quaranta, italiensk arkeolog og epigrafiker (født 1796)
14. desember - Honoré Théodoric d'Albert de Luynes, fransk numismatiker, arkeolog og filantrop (født 1802)
Adolphe Napoléon Didron, fransk kunsthistoriker og arkeolog (født 1806)
		
		
		


== Referanser ==
Arkeologiåret 1833

Arkeologiåret 1833 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1833.


== Publikasjoner ==
Juan Galindo publiserer første omtalen av Maya-funnstedet i Yaxchilan
Joseph Anselm Feuerbach publiserer Der vaticanische Apollo. Eine Reihe archäologisch-ästhetischer Betrachtungen


== Funn ==
Innskriften på Fåbergsteinen blir beskrevet for første gang.
En støpekappe oppdages i Wales
En dekorert harpun og gravering fra istiden blir funnet i Haute-Savoie
Ram Khamhaeng-inskripsjon oppdages av prins Mongkut av Thailand


== Andre hendelser ==
Runesteinen Gjerde II blir hentet inn til Bergen Museum.


== Fødsler ==
17. mars - Charles Edwin Wilbour, egyptolog og forfatter fra USA (død 1896)
6. april – Hendrik Kern, nederlandsk orientalist og språkviter (død 1917)
5. september – Oluf Rygh, norsk arkeolog, stedsnavngransker og historiker (regnes som grunnleggeren av norsk arkeologi) (død 1899)
15. oktober – Johannes Dümichen, tysk egyptolog (død 1894)
Francesco Martinetti, italiensk antikvar og numismatiker, gravør, reparatør og kunsthandler som var involvert i høyt profilerte saker med internasjonal forfalskning av arkeologiske funn (død 1895)


== Dødsfall ==
13. januar – Esprit-Marie Cousinéry, fransk numismatiker (født 1747)


== Referanser ==
Arkeologiåret 1899

Arkeologiåret 1899 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1899.


== Utforskninger ==
Tell Halaf, Syria, oppdages av Max von Oppenheim.


== Utgravninger ==
Utgravningene i Babylon av Deutsche Orientgesellschaft ledet av Robert Koldewey begynner.


== Publikasjoner ==


== Funn ==
Wang Yiron, leder av Kinas keiserlige universitet, oppdager orakelben fra Shang-dynastiet på funnstedet i Yinxu.
Romer-beslektet sølvplate blir funnet nær Qalagah i Aserbajdsjan.


== Priser ==


== Andre hendelser ==
31. desember – En stor oppreist stein av Stonehenge faller over.


== Fødsler ==
12. april – Semni Karusou, gresk arkeolog (død 1994)
17. august – Marion Rawson, klassisk arkeolog fra USA (død 1980)
30. desember – Helge Ingstad, norsk oppdager (vikingfunnene ved L'Anse aux Meadows) (død 2001)
Remzi Oğuz Arık, tyrkisk arkeolog og politiker (død 1954)


== Dødsfall ==
11. april – Monier Monier-Williams, britisk indolog (født 1819)
31. juli – Daniel Garrison Brinton, amerikansk etnolog og arkeolog (født 1837)
19. august – Oluf Rygh, norsk arkeolog, stedsnavngransker og historiker (født 1833)
27. november – Auguste Allmer, fransk historiker og epigrafiker (født 1815)
Otto Krefting, norsk arkeolog og offiser (født 1831)


== Referanser ==
Arkeologiåret 2001

Arkeologiåret 2001 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 2001.


== Utgravninger ==
Grinnell College-prosjektet i Mayapan.
Utgravninger i Cival ledet av Francisco Estrada-Belli.


== Funn ==
Ringlemere kruset funnet med metalldetektor av Cliff Bradshaw nær Dover, England.
Abbotsham depotfunn (antas nedgravd ca. 1655).


== Priser ==
Emmett L. Bennett, Jr. mottar Gullmedalje for fremragende innsats innen arkeologi av Archaeological Institute of America (AIA).


== Andre hendelser ==
Mars – Buddha-statuene i Bamiyandalen blir sprengt med dynamitt av Taliban.


== Dødsfall ==
6. februar – Geoffrey Bibby, engelsk arkeolog (født 1917)
18. mars – Vasilij Abajev, etnisk ossetisk sovjetisk språkforsker som studerte ossetisk og andre iranske språk (født 1900)
29. mars – Helge Ingstad, norsk oppdager; (vikingtidsfunn ved L'Anse aux Meadows) (født 1899)
21. mai – Guido Achille Mansuelli, italiensk arkeolog, kunsthistoriker og dosent (født 1916)
8. juli – Jia Lanpo, kinesisk historiker med forhistorisk tid som spesialitet, begravet i nærheten av funnstedet for pekingmennesket i Zhoukoudian, Kina (født 1908)
15. desember – José O'Callaghan, spansk jesuitt, arkeolog, papyrolog (79, født 1922)
Thorleif Sjøvold, norsk arkeolog, professor ved Universitetet i Oslo født 1914)
Philip A. Barker, engelsk arkeolog (født 1920)
K.C. Chang, taiwansk arkeolog; Yale- og Harvard-professor, forfatter av The Archaeology of Ancient China
Jack Pelter

Jack Anthony Pelter (født 30. juli 1987 i Barrow-in-Furness i England) er en fotballspiller som spiller midtstopper for Metro FC.


== Karriere ==
Pelter emigrerte med familien til New Zealand da han var åtte år, og har representert New Zealand på alderbestemte landslag. Sin debut på U-17 landslaget var mot Tahiti i 2003. Han debuterte på seniorlandslaget under en turnering i Vietnam i 2006.
Han hadde en lånekontrakt med Vålerenga Fotball som hadde virkning fra 31. august 2009. Pelter spilte i hovedsak på Vålerenga 2 i 2. divisjon under 2009-sesongen.


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Pelter – New Zealands olympiske komité 
(en) Jack Pelter – FIFA 
(en) Jack Pelter – Transfermarkt
Arkeologiåret 1880

Arkeologiåret 1880 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1880.


== Utforskninger ==
William Matthew Flinders Petrie reiser til Egypt og utfører undersøkelser av Kheopspyramiden.


== Utgravninger ==
Gokstadhaugen med Gokstadskipet blir gravd ut under ledelse av Nicolay Nicolaysen.


== Publikasjoner ==
Marcelino Sanz de Sautuola og Juan Vilanova y Piera publiserer sitt første funn av Altamira hulekunst.


== Funn ==


== Priser ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==
11. april – Julio C. Tello, peruansk arkeolog (død 1947)
17. april – Leonard Woolley, britisk arkeolog (død 1960)
11. juli – Gustaf Hallström, svensk arkeolog (død 1962)


== Dødsfall ==
17. mai - Henry Cohen, nederlandskfødt fransk komponist og numismatiker (født 1806)
18. august – Joseph Alexandre Martigny, fransk arkeolog (født 1808)
20. september – August Wilhelm Stiernstedt, svensk numismatiker (født 1812)
4. november – Félicien de Saulcy, fransk arkeolog, numismatiker og orientalist (født 1807).
27. november - Adolf Klügmann, tysk klassisk arkeolog og numismatiker (født 1837)
Henry O'Neill, irsk kunstner og arkeolog (født 1798)


== Referanser ==
László Baranyai

László Baranyai (født 13. januar 1920 i Budapest, død 14. desember 1984 samme sted) var en ungarsk turner.
Han har én internasjonal medalje; han deltok på det ungarske laget som vant bronse i lagkampen under OL i 1948, bak Finland og Sveits. Han fikk ingen individuelle medaljer, men fikk 9.-plass i ringer som beste plassering. Sammenlagt kom han på 16.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) László Baranyai – Olympedia 
(en) László Baranyai – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Profil på DatabaseOlympics
Arkeologiåret 1911

Arkeologiåret 1911 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1911.


== Utforskninger ==
Hiram Bingham III gjenoppdager Machu Picchu, Peru.


== Utgravninger ==
Utgravninger av ruinene etter Tell el-Amarna i Egypt ved Ludwig Borchardt fra Deutsche Orient-Gesellschaft (fortsetter til 1914).
Første utgravninger i oldtidens Samarra, Irak ved Ernst Herzfeld (fortsetter til 1914).
Første utgravninger i Tell Halaf, Syria ved Max von Oppenheim (fortsetter til 1913).
Første utgravninger i Hengistbury Head ved J. P. Bushe-Fox.
Første utgravninger i Beit Shemesh (fortsetter til 1912).


== Publikasjoner ==
James Curle publiserer A Roman Frontier Post and its People: The Fort of Newstead.
Grafton Elliot Smith: The Ancient Egyptians and the Origin of Civilization.


== Funn ==
 
Venus fra Laussel.
De første artefaktene blir funnet i Dolní Věstonice.


== Priser ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==
8. januar – Albert Bantelmann, tysk oldtidshistoriker (død 1999)
20. februar – Peter Vilhelm Glob, dansk arkeolog, professor i nordisk arkeologi og europeisk forhistorie (død 1985)
28. februar – Friedrich Karl Dörner, tysk klassisk filolog og arkeolog (død 1992)
18. mars – Orsolina Montevecchi, italiensk papyrolog (død 2009)
30. mars – Ekrem Akurgal, tyrkisk klassisk arkeolog (død 2002)
2. april – Darrell A. Amyx, amerikansk klassisk arkeolog (død 1997)
17. august – Ville Luho, finsk arkeolog (død 1982)
25. august – André Leroi-Gourhan, fransk arkeolog, paleontolog og antropolog (død 1986)
6. september – Elisabeth Alföldi-Rosenbaum, tysk klassisk arkeolog (død 1992)
19. oktober – Laurette Séjourné, italienskfødt fransk-meksikansk arkeolog og etnolog (død 2003)
9. november – Charles Allberry, engelsk egyptolog (død 1943)
8. Januar – Albert Bantelmann, tysk oldtidshistoriker (død 1999)


== Dødsfall ==
22. januar – Nicolay Nicolaysen, norsk antikvar og arkeolog (født 1817)
23. januar – John Thomas Blight, engelsk arkeolog (død 1835)
26. juni – Vilhelm Bergsøe, dansk forfatter, zoolog og numismatiker (født 1835)
2. juli – Christian Frederik Herbst, dansk arkeolog, numismatiker og museumsinspektør (født 1818)
13. august – Jens Lieblein, norsk egyptolog (født 1827)
19. august – John Robert Mortimer, britisk arkeolog (født 1825)
Edouard Dupont, belgisk geolog og arkeolog (født 1841)


== Se også ==
Jozsef Fekete

Jozsef Fekete (født 27. februar 1923 i Kecskemét, død 4. august 1987 i Budapest) var en ungarsk turner.
Han har én internasjonal medalje; han deltok på det ungarske laget som vant bronse i lagkampen under OL i 1948, bak Finland og Sveits. Han fikk ingen individuelle medaljer, men fikk 14.-plass i hopp og 19.-plass i bøylehest som beste plasseringer. Sammenlagt kom han på 30.-plass.
Han deltok også i OL 1952 i Helsingfors, men fikk der ingen medaljer. Denne gangen kom han på 10.-plass i bøylehest, og kom på 46.-plass sammenlagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jozsef Fekete – Olympedia 
(en) Jozsef Fekete – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Vise- & lyrikkfestivalen i Haugesund

Vise- & lyrikkfestivalen i Haugesund ble etablert av viseklubben Forum i 1970, nettopp på den tid visebølgen skyldte inn over landet.
Allerede den første festivalen hadde besøk av våre ledende visesangere og lyrikkere, men virkelig oppmerksomhet vakte festivalene i 1971 og 1972, som også ble den siste. I mai 2009 ble festivalen tatt opp igjen, og revitaliseringen var en slik suksess at det later til å bli en tradisjon.


== 1971 ==
Det ble utgitt en dobbelt LP fra årets festival. NRK filmet deler av konsertinnslagene, som også ble vist på fjernsyn. Opptakene gir i sum et godt bilde av de artistene, sangene og diktene som ble fremført på festivalen, da de i svært liten grad overlapper hverandre.


== 1972 ==

Årets festival hadde 18 000 i publikumet. Omtrent alle norske viseartister, -grupper og band av betydning tok del i arrangementet. Dertil også en del jazzmusikere. Det ble utgitt en dobbelt LP fra årets festival. NRKs Kalle Fürst fikk også gjort opptak fra denne festivalen. Foruten konsertene i sirkusteltet og på jazzkroa ble det også holdt folkesang-, vise- og rockekonserter fra to friluftscener, samt gratiskonsert fra musikkpaviljongen i byparken. Det var imidlertid problemer med alkohol, og det var også noen av stedets ramp som kuttet et par barduner til konsertteltet, slik at det var nær ved å spolere siste konsertdag. Det er dessuten påstått at dette var sommeren da ulovlige rusmidler kom til Haugesund. Politiet valgte å stenge ølsalget og det ble også den siste visefestivalen.
Jan Eggum ble oppdaget som uhyret trubadur under de daglige frikonsertene i byparken, og ble invitert til å opptre siste kveld i det offisielle konsertteltet.


=== Artister ===
Aunt Mary
Hole in the Wall
Armand Sumpe d.e. (d.e. står for Durexpress) forløper for Popol Vuh
The Pussycats
Saft
Tobben og Ero
Lars Klevstrand
Jan Eggum
Finn Kalvik
Knutsen & Ludvigsen
Mick Moloney og Jan Inge Rasmussen
Lillebjørn Nilsen
Ole Paus & Garman (dvs. The New Pussycats)
Loudon Wainwright III
Bernt Staf
Ketil Bjørnstad
Olav H. Hauge
Harald Sverdrup
Kaj Skagen
Tor Obrestad
Tor Åge Bringsværd


== 2006 ==
Festivalen tas opp igjen.


== Diskografi ==
Diverse artister: Vise- & lyrikkfestivalen i Haugesund 1971. (Dbl)
Diverse artister: Vise- & lyrikkfestivalen i Haugesund 1972. (Dbl)


== Litteratur ==
Program '72. Haugesund 1972.


== Eksterne lenker ==
Intervju med tidligere festivalsjef, 'Tittan' Johannessen, i Karmsund Avis.
Om Øystein Sunde på Vise- & lyrikkfestivalen 1971
Vise- & lyrikkfestivalen 2009
Makten til å ødelegge,evnen til å skape: Vise- og lyrikkfestivalene i Haugesund 1970-1972. Masteroppgave til Vegard Aalbu
Francesco Cilea

Francesco Cilea (1866–1950) var en italiensk komponist og musikkpedagog som i dag er mest kjent for operaene L'Arlesiana og Adriana Lecouvreur.
Cilea var professor i musikkteori i Firenze fra 1896 til 1904 og leder av konservatoriet Napoli fra 1916 til 1935. Operaene hans hører til den lyriske varianten av den italienske verismo-sjangeren.
Han skrev også orkester- og kammermusikk, klaverstykker og sanger.


== Verk ==
Operaer
Andre verk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francesco Cilea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Francesco Cilea på Internet Movie Database 
(sv) Francesco Cilea i Svensk Filmdatabas 
(en) Francesco Cilea på AllMovie 
(en) Francesco Cilea hos The Movie Database 
(en) Francesco Cilea på Discogs 
(en) Francesco Cilea på MusicBrainz 
(en) Francesco Cilea på Spotify 
(en) Francesco Cilea på AllMusic 
(de) Verk av og om Francesco Cilea i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) (it) Biografi Arkivert 25. november 2009 hos Wayback Machine. fra Conservatorio di Musica Francesco Cilea).
Arkeologiåret 1817

Arkeologiåret 1817 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1817.
I 1817 skjer viktige hendelser innen arkeologien: Giovanni Belzoni graver ut Abu Simbel, Karnak, og Kongenes dal, med gravstedet til Seti I.


== Utforskninger ==
Giovanni Belzoni gjør en omfattende reise i Egypt, og oppretter mange utgravningssteder.
Stephen H. Long leder en ekspedisjon som utforsker den sørlige delen av Arkansas og Louisiana-siden av Red River. Han utforsker også elven Wisconsin fra utspringet og Mississippi-elven til Saint Anthony Falls.


== Utgravninger ==
Juni – Stupa-utgravingen blir påbegynt.
Nær Kairo, ble Sfinksens skjegg blir gravd ut, i Giza av Giovanni Battista Caviglia.
Giovanni Battista Belzoni fjerner sanden fra det store tempelet i Abu Simbel.
Oktober – Graven KV16 til Ramses I i den østre delen av Kongenes dal blir oppdaget og utgravd av Giovanni Belzoni.
Tofeten i Karthago blir for første gang utgravd; siden har hundretalls urner og steler (inngraverte steinblokker) blitt funnet.


== Funn ==
1. januar – Når Otto von Kotzebue seiler gjennom Sandwich Islands, oppdager han New Year Island.
Giovanni Belzoni finner gravstedet Seti I.
9. oktober – Graven KV21 gravstedet i Kongenes dal blir oppdaget av Giovanni Belzoni.
10. oktober – Graven KV16 til Ramses I i østre delen av Kongenes dal blir oppdaget av Giovanni Belzoni.
22. november - Frédéric Cailliaud oppdager den gamle romerske smaragdgruven i Sikait, Egypt.


== Hendelser ==
Parthenonskulpturene stilles ut i British Museum i London.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Arkeologiåret 1852

Arkeologiåret 1852 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1852.


== Funn ==
Restene av et norsk vikingskip Borreskipet blir funnet ved Nicolay Nicolaysens utgraving av den såkalte haug 1 på Borre, Vestfold, i et av de største gravfeltene i Norge.


== Fødsler ==
8. februar – Gustav Körte, tysk arkeolog (død 1917)
21. februar – Hermann von Rohden, tysk pedagog og arkeolog (død 1916)
21. mars – Arthur Milchhöfer, tysk arkeolog (død 1903)
28. juni – Georg Loeschcke, tysk arkeolog og klassisk filolog (død 1915)
10. oktober – René Cagnat, fransk arkeolog og epigrafiker (død 1937)
Mariano Armellini, italiensk historiker og arkeolog (død 1896)


== Dødsfall ==

8. januar – Raimondo Guarini, italiensk arkeolog, epigraf, dikter og pedagog (født 1765)
9. mars - Bernardino Drovetti, oldtidsforsker og egyptolog (født 1776)
11. juni – Karl Brjullov, russisk maler og forfatter av Last Day of Pompeii (født 1799)
26. juni – Guglielmo Bechi, italiensk arkitekt og arkeolog (født 1791)
13. oktober – John Lloyd Stephens, amerikansk oppdager av funnsteder fra Maya-sivilisasjonen i Mesoamerika (født 1805)
Wei (Handan)

Wei (kinesisk: 魏县; pinyin: Wèi Xiàn) er et fylke i byprefekturet Handan i provinsen  Hebei i Folkerepublikken Kina.
Folketallet var på 776 775 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  


== Referanser ==
Bergensgata (Oslo)

Bergensgata (1-47, 2-52) er en gate på Bjølsen i bydel Sagene i Oslo, fra Advokat Dehlis plass og oppover. Den krysser Lisa Kristoffersens plass og avsluttes der Maridalsveien tar over i krysset ved Badebakken. Bebyggelsen består for det meste av leiegårder fra 1930-tallet.
Bergensgata fikk navn i 1879 etter byen Bergen. Den kan anses som sentrumsgaten for strøket Bjølsen og preges i dag av kafeer, utesteder og butikker.


== Langs gaten ==
Bjølsen Misjonskirke i nr. 7
Immanuelkirken i nr. 12
Lisa Kristoffersens plass, rundkjøringen er oppkalt etter dyrevennen Lisa Kristoffersen (1833 – 1924).


== Referanser ==
Julián Gayarre

Sebastián Julián Gayarre Garjón (1844–1890) var en spansk tenorsanger.


== Ungdom ==
Julián Gayarre kom fra enkle kår i Valle de Roncal i Navarra. Han begynte sin yrkeskarriere som gjeter. 15 år gammel sendte faren ham til Pamplona for å arbeide i en liten butikk, og det var i denne byen han fikk sin første befatning med musikk. Lidenskapen for musikk førte til at han ble sagt opp etter at han fulgte et orkester som paraderte i gatene utenfor. Senere arbeidet han som smed. En kollega som hørte ham synge oppmuntret ham til å melde seg inn i byens nystiftede kor. Han ble raskt førstetenor, senere ble han sendt til Madrid der han studerte ved konservatoriet. Provinsmyndighetene i Navarra gav ham senere et stipend så han kunne studere ved konservatoriet i Milano.


== Karriere ==
Etter opptredener på La Scala i Milano, Bologna, Roma, St. Petersburg, Moskva og Wien ble han en verdensberømt tenorsanger. Han utmerket seg ved uvanlige vokale ferdigheter og et vidtfavnende repertoar fra bel canto til Wagner.
Høydepunktet i Gayarres karriere var i årene 1873-1886, senere ble han plaget av stadige pusteproblemer, og stemmen bar etterhvert preg av det. Hans siste opptreden skjedde 8. desember 1889 ved Teatro Real i Madrid med Bizets Perlefiskerne. Under den kjente Nadirs arie, «Je crois entendre encore» ble det fortalt at han knelte ned og mumlet «No puedo cantar más» («Jeg kan ikke synge mer») og forsvant bak scenen. Han ble kalt tilbake på scenen av det vennligsinnede publikumet, men skal ha sagt «Esto se acabó» («Dette er slutten»). Han døde 25 dager senere i en alder av 45 år og ble gravlagt på gravplassen i Roncal, svært nær huset han ble født i.


== Ettertid ==
I 1902 ble Teatro Principal i Pamplona døpt om til Teatro Gayarre. Det finnes også et Gayarre-museum i Roncal. I 1901 ble det bygd et stort mausoleum i marmor og bronse ved Gayarres grav.
Annethvert år avholder Pamplona en konkurranse for unge sangere, El Concurso Internacional de Canto Julián Gayarre.
Flere spanske filmer er basert på Gayarres liv, de mest kjente er:

El Canto del ruiseñor (1932), regissert av Carlos San Martín med José Romeu som Gayarre
Gayarre  (1959) regissert av Domingo Viladomat med Alfredo Kraus som Gayarre.
Romanza Final (1986) regissert av José María Forqué med José Carreras som Gayarre.Alle inneholder en del fiksjon, særlig Romanza Final.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Informasjon om Julián Gayarre på Teatro Gayarres webside
Idrettsforeningen Skiens Grane

Idrettsforeningen Skiens Grane (stiftet 25. mars 1911) er en fotballklubb fra bydelen Bakken i Skien. Klubben er blant annet kjent for at fotballspilleren Alexander Aas spilte der som ung.
Skiens Grane har flere barne- og ungdomslag. Klubben har dessuten to juniorlag og siden sesongen 2011 også A-lag, etter noen år uten. I 2013 vant A-laget sin avdeling i 7. divisjon.Foreningen erstattet i 2011 sin gamle gressbane med et kunstgressanlegg med plass til full 11-er bane samt en 7-er bane.


== Tabell ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Subansiri (elv)

Subansiri er ei av de største sideelvene til Brahmaputra i nordøst-India. Den starter i det sørøstlige Tibet, i høyfjellene like nordøst for Bhutan. Halve vassdraget ligger i Tibet, med utspring i mer enn 6.000 meters høyde. Elva krysser grensen fra Tibet (Kina) til den indiske delstaten Arunachal Pradesh to steder i om lag 2.500 meters høyde, og renner sørøstover og deretter sørover ut i Brahmaputra på nordbredden like nedenfor byen Dibrugarh i delstaten Assam.
Kamla er den viktigste sideelva til Subansiri. Den kommer fra grensa til Tibet, med utspring like nordøst for fjellet Takpa Shiri (6.655 moh.). Den møter Subansiri 70 km før munningen i Brahmaputra, og fra dette området hvor elvene møtes går det jernbane vestover nedover Brahmaputra. 
Øverst er Subansiri og sideelvene ville og delvis periodiske, nederst er vassdraget stilleflytende og meanderisk før utløpet i Brahmaputra. Lengre oppe er vassdraget under utbygging tre steder. Den såkalte Subansiri-demningen, også kalt Kamlademningen, er under bygging oppe i Kamla-elva med 2 000 MW kapasitet og skal stå ferdig i 2014.


== Eksterne lenker ==
(en) Subansiri River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons