jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alki Zei

Alki Zei (gresk: Άλκη Ζέη; født 15. desember 1925 i Athen, død 27. februar 2020 samme sted) var en gresk forfatter som er mest kjent for sine barnebøker.


== Oppvekst og utdanning ==
Zei ble født i Athen men tilbrakte det meste av barndommen sin på øya Samos, nær grensen til Tyrkia. Hun studerte filosofi ved Universitetet i Athen, deretter studerte hun ved dramaskolen Athens Odeion og jobbet etter hvert som redaktør ved Moscow Cinema Institute. Fra 1954 til 1964 bodde hun i Sovjetunionen som en politisk flyktning. I 1964 vendte hun tilbake til Hellas med sin familie, men forlot landet nok en gang da det militære diktaturet tok makten, denne gangen oppholdt de seg i Paris. De dro tilbake til Hellas så fort diktaturet falt. 


== Forfatterskap ==
Zei begynte å skrive i veldig ung alder og på barneskolen skrev hun flere teaterstykker ment for dukketeater. Hennes første roman ble utgitt i 1963, Το Καπλάνι της Βιτρίνας. Boken hadde opprinnelig tittelen The tiger in the shop window i den engelskspråklige utgaven. Καπλάνι (kaplani) er et lånord fra tyrkisk kaplan, og kan oversettes til kattedyr, villkatt eller tiger. Βιτρίνα (vitrina) oversettes som regel med utstillingsvindu på norsk, eller shop window på engelsk, men som ordets etymologi viser (fra fransk vitrine), kan det også referere til et glasskap (jf. også norsk vitrine). Villkatten i glasskapet blir dermed en noe riktigere oversettelse til norsk. Den engelskspråklige utgavens tittel ble også senere forandret til Wildcat Under Glas. Tittelen på norsk har likevel blitt Villkatt viser klør. Romanen er semi-biografisk og i utgangspunktet skrevet for barn, selv om den i stor grad også vender seg mot et voksent publikum. Vi møter jeg-personen Melia som sammen med sin søster Myrto viser oss fra barneøyne et samfunn hvor demokrati ofres for diktatur, hvor fascisme innfiltres i en barneskole, hvordan verdiene og menneskeverdet søstrene ble oppdratt med forkastes i samfunnet rundt dem, at tortur og drap rettferdiggjøres og at de for lengst er dratt inn i de voksnes verden uansett hvor lite de vil det. Boken ble en umiddelbar suksess og i 1971 kom Petros og krigen som også fikk gode kritikker.Til sammen utga Zei åtte bøker. Hun ble tildelt den greske IBBY-prisen og var nominert til Litteraturprisen til minne om Astrid Lindgren og H.C. Andersen-prisen.


== Publikasjoner ==
Titlene er oppført på gresk med titler på engelsk og fransk i parentes.

Η μωβ ομπρέλα (en: The Purple Umbrella, fr: L'Ombre Mauve)
Ο ψεύτης παππούς (en: Grandpa the liar)
Το Καπλάνι της Βιτρίνας (en: The Tiger in the Shop Window (a.k.a. Wildcat Under Glass))  (1963)
Ο μεγάλος περίπατος του Πέτρου (en: Petros' War) (1971)
Η αρραβωνιαστικιά του Αχιλλέα (en: Achilles' Fiancée) (1987)
Ο θείος Πλάτων (en: Uncle Plato) (1975)
Τα παπούτσια του Αννίβα (en: Hannibal's Shoes) (1979)
Η Κωνσταντίνα και οι αράχνες της (en: Constantina and her spiders (a.k.a. Tina's Web))  (2002)
Κοντά στις ράγες
Αρβυλάκια και γόβες
Μια Κυριακή του Απρίλη
Η Αλίκη στη χώρα των μαρμάρων


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(grk) Offisielt nettsted 
(en) Alki Zei på Internet Movie Database
Jørgen Myrland

Jørgen Myrland (født 15. juni 1957 i Bergen, død 23. april 2016) var en norsk økonom og bedriftsleder.
Myrland var utdannet siviløkonom ved Norges handelshøyskole. Han arbeidet ved IBM fra 1982, Oracle fra 1990 og var deretter administrerende direktør i Sun i Norge fra oktober 1999 til november 2002.
Myrland var administrerende direktør i Cisco Systems Norge fra 2003 til 2015. Han gikk deretter over til konsulentselskapet Assessit, der han var partner med ansvar for organisasjonsutvikling.I april 2016 ble Myrland funnet bevisstløs utenfor hjemmet sitt etter en sykkeltur. Han fikk behandling på sykehus i de påfølgende dagene, men livet sto ikke til å redde. Myrland døde 23. april 2016, som følger av hjertekomplikasjoner. Han ble 58 år gammel.


== Referanser ==
Code Geass

Code Geass: Lelouch of the Rebellion (コードギアス 反逆のルルーシュ, Kōdo Giasu: Hangyaku no Rurūshu), som oftest referert til som Code Geass, er en japansk animeserie, lagd av Sunrise, regissert av Gorō Taniguchi, og skrevet av Ichirō Ōkouchi. Figurene ble utformet av manga-gruppen Clamp.


== Plot ==
Code Geass begynner etter at Det hellige riket Britannia erobret Japan, med bruk av kraftige, høyteknologiske roboter kalt Knightmare Frame. De fikk hele Japans befolkning ned på sine knær, og fjernet alle rettigheter og privilegier. Et sterkt etnisk skille ble bygd opp mellom britannianere og "Elevens", som det japanske folk ble kalt, ettersom Japan ble kalt "Area 11". Lelouch er en britanniansk prins, som ble fratatt alle rettighetene sine av den store herskeren av Britannia. Han kom bort i C.C., som ga han Geass – makten til å overtale hvem som helst. Dette, og hans utrolige strategiske hjerne, er hans våpen i kampen for hevn mot Britannia, for å frigjøre det japanske folk, men også for å skape en verden hvor søsteren hans kan leve i fred.


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Code Geass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Code Geass på Internet Movie Database 
(en) Code Geass på Metacritic
Mohammad Hatta

Mohammad Hatta (født 12. august 1902, død 14. mars 1980; Mohammad er i indonesisk kun en ærestittel og brukes ikke) var en indonesisk politiker og nasjonalhelt som var landets første visepresident og tredje statsminister. Hatta, ofte husket som Bung Hatta (Kamerat Hatta), kjent som Erklæreren, kjempet sammen med en rekke indonesiere inkludert den senere president Suharto for uavhengighet fra Nederland i den indonesiske nasjonalrevolusjonen. Han hadde da studert i Nederland fra 1921 til 1932 og hadde helt fra sin førte utdannelse studert nederlandsk i Indonesia, og han samarbeidet med de japanske okkupantene i Indonesia under stillehavskrigen.


== Referanser ==
Ortskommandant

En Ortskommandant var betegnelsen på en tysk utnevnt (som regel militær) leder for et lokalt geografisk område (gjerne et politidistrikt) under den tyske okkupasjonen 1940-1945.
Ortskommandanten skulle bl. annet samarbeide med, og kontrollere lokalt politi og politisk ledelse.
Steinkirka (skulptur)

Steinkirka eller Steinhuset er én av skulpturene som er en del av Skulpturlandskap Nordland. Steinkirka er skapt av den danske kunstneren Bjørn Nørgaard og er plassert ytterst på Evenestangen ved Ofotfjorden i Evenes kommune. Skulpturen er av granitt fra Lødingen og har en høyde på 550 cm. Skulpturen ble satt opp i 1995. Skulpturen ble opprinnelig kalt steinhuset av kunstneren, men ble på folkemunne kalt steinkirka, fram til 2012 da kunstneren etter forespørsel fra kommunen aksepterte å endre navnet til steinkirka.Skulpturen tar sitt utgangspunkt i kirke- og tempelarkitektur, og har en likhet med norske stavkirker. Den er plassert på tradisjonelt kirkelig vis fra øst mot vest. Betrakteren kan gå fysisk inn i det beskyttende rommet som skulpturen skaper med sine steinvegger. Dens indre vegger er dekket med tegninger, der figurene i sør symboliserer dem som bor i huset, mens figurene i nord symboliserer hjemløse, urolige sjeler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Steinhuset

Steinhuset har flere betydninger:

Steinhuset på Granavollen er en bygning fra tidlig på 1200-tallet i Gran kommune.
Steinhuset (skulptur) er en skulptur i Evenes kommune som er en del av Skulpturlandskap Nordland.
Mørketid (album)

Mørketid er et musikkalbum utgitt av Tungtvann i 2002.


== Sporliste ==
«Mørketid» 3:42
«D E sånn» 2:39
«Pøbla» 3:33 (Terje Nilsen)
«T D her» 3:59
«Bokstavelig talt (skit)»
«F N L» 3:57
«Æ e (kløvermix)» 4:51
«Ladi dadi (skit)» 1:57 (2xhvar)
«Fram T 95» 4:45
«Landstryker» 3:43
«Ekte menneske» 4:22 (Rotte-Finn)
«Bransjehora» 3:37
«Supermann elsker II» 3:55


== Kilder ==

(en) Mørketid på Discogs
III: Folket bak nordavind

III: Folket bak nordavind er et musikkalbum utgitt av Tungtvann i 2004


== Sporliste ==
«Kjør på» 3:39
«Ka du mein?!?» 3:32
«Slæpp dæ laus» 3:28
«Landet ligg I» 1:50
«Hip hop» 3:00
«Du får det du sår» 3:36
«Brenn dem» 4:07
«Landet ligg II» 1:34
«Kulan snær» 3:18
«Kjeppa & batonga» 4:51
«Plan B» 4:40
«Vampyra» 3:57
«Flamma» 3:50
«Landet ligg III» 2:32


== Eksterne lenker ==
(en) III: Folket bak nordavind på Discogs
Mørkeboka

Mørkeboka er en barne-/ungdomssbok skrevet av Sigbjørn Mostue, med et ARG utarbeidet i samarbeid med Matthijs Holter. Boka er den fjerde boka i serien Alvetegnet. Mørkeboka er utgitt av Cappelen Damm i 2009.


== Handling ==
Denne boka er basert på dokumenter som forfatteren "har fått tak i" og bekrefter at det faktisk finnes nisser, troll, huldre, skrømt og liknende vesener på "den andre siden", som han forteller om i de første bøkene.
Boka inneholder blant annet avskrifter av terapi-samtaler mellom Gunnar ****** og Rahjid ****** der Gunnar forteller om sine mystiske hendelser i skog og mark der han plutselig har funnet et mystisk pergament som advarer om at menneskene er snittet i øynene. Det viser seg senere at flere personer har mottatt samme dokument rundt omkring i landet.
Gunnar forbinder snitting i øynene med en del av Henrik Ibsens 'Peer Gynt'.
Boka inneholder også dagboksider fra Wilmas dagbok der hun forteller som sitt kjærlighetsliv og blant annet om en skolestil om Peter Christen Asbjørnsen. På jakt etter mer fakta om eventyr-samleren får hun kontakt med bibliotekaren Berte Tufserud, som har funnet en "forsvunnet" bok som P.C. Asbjørnsen skrev i sin tid – Mørkeboka. Den omhandler at Asbjørnsen faktisk tror og har vært i kontakt med "Den andre siden".
Dokumentene inneholder også utskrifter fra en blogg og en chatte-samtale mellom A og F, som begge har del i historien om gåten til Den andre siden.
Bøkene i serien:

Gravbøygen våkner 2005
Nissedreperen 2006
Krakens gap 2007
Mørkeboka 2009
Sudirman

Sudirman (født 24. januar 1916 i  Bodas Karangjati-landsbyen i Rembang i Purbalingga i Bantarbarang i Nederlandsk India, død 29. januar 1950 i Magelang; samtidig indonesisk: Soedirman) var de indonesiske styrkenes militære kommandant i Indonesias kamp for uavhengighet fra Nederland i slutten av 1940-åra. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Sudirman ble født i Bodas Karangjati-landsbyen i Rembang, Purbalingga på Javba 24. januar 1916. Han studerte på nederlandske innfødtskolen i Purwokerto og deretter på et Muhammadiyah-lærerhøyskole i Jakarta. Deretter jobbet han som lærer på Muhammadiyah-skolen i Cilacap. 


=== Annen verdenskrig ===
Under Japans okkupasjon av Ostindia under andre verdenskrig fra 1942 til '45 trente Sudirman for å bli en bataljonskommandant i Pembela Tanah Air (Peta), "hjemlandsforsvar"-hæren støttet av de japanske okkupantene. 


=== Etterkrigstiden ===
Da Japan overga seg og Sukarno og Hatta erklærte Indonesias uavhengighet, omorganiserte Sudriman sin Peta-bataljon til en Banyumas-basert regiment for den republikanske indonesiske hæren for å motsette seg nederlandsk reokkupasjon av sin tidligere koloni. Det første større slaget han ledet var slaget ved Ambarawa i november-desember 1945 mot britiske og nederlandske styrker. 12. desember ledet han et 'koordinert' angrep mot de britiske stillingene i Ambarawa, og drev britene helt tilbake til Semarang. Slaget endte 16. desember. 
12. november 1945 ble Sudirman valgt til øverstkommanderende for hæren, en stilling han holdt til sin død i 1950. I løpet av de neste fem årene, Sudirmans siste, var han ofte syn med tuberkulose, men han ledet likevel flere geriljaoperasjoner mot nederlenderne. Sudirman ledet indonesiernes forsvar av Yogyakarta, da Republikken Indonesia hovedkvarter, mot det nederlandske angrepet i desember 1948. Theodore Friend beskrev Sudirman i 2003 som en man med "...en merkelig blanding samuraidisiplin, marxistdisposisjon og rått mot."
Sudirman døde i Magelang 29. januar 1950. Han ble begravet i Heltegravplassen i Semaki i Yogyakarta. Sudirman mottok også tittelen Indonesisk nasjonalhelt som en uavhengighetsforsvarshelt. Sudirman var den første og den yngste indonesiske general.


== Referanser ==
Øyvind Ugstad

Øyvind Ugstad (født 16. oktober 1980 i Tønsberg) er en norsk regissør, manusforfatter og lærer. 
Han jobbet tidligere som regissør i NRK Super. Ugstad er utdannet ved Westerdals School of Communication i Oslo, Norges miljø- og biovitenskapelige universitet på Ås og Universitetet i Sørøst-Norge.
Siste skanse

Siste skanse er et musikkalbum utgitt av Tungtvann i 2006.


== Sporliste ==
«Siste skanse» 2:30
«Få det bort» 3:18
«2 uka» 3:52
«Æ vet da faen» 1:35
«Mor du e hot» 3:10
«Tyst» 3:54
«Sang nr. 7» 3:37
«Rulla tungt» 3:51
«Shikka ney ney» 2:53
«Siste dans» 5:37
«Alt kan repeteres» 3:21
«Neppe D» 3:05
«Sinnsyk» 3:08


== Medvirkende ==
Timbuktu – vokal
Terje Nilsen – vokal
Magnus Eliassen – vokal


== Eksterne lenker ==
(en) Siste skanse på MusicBrainz
Bengalvaran

Bengalvaran er en stor øgle som er vanlig i Sør- og Sørøst-Asia.
Den kan ha en totallengde på opptil 180 cm, og halen er omtrent halvannen gang så lang som kroppen. Neseborene ligger halvveis mellom øyet og snuten, noe som er et godt kjennetegn for å skille arten fra båndvaran, som forkommer i det samme området. Den har en brungrå grunnfarge med gule flekker.
Arten lever hovedsakelig på marka, men av og til klatrer den opp i trær. Føden består hovedsakelig av virvelløse dyr, men det hender at bengalvaranen tar små virveldyr. Den finnes i ulike habitater fra halvørken til tropisk regnskog, og trives også i landbruksområder.
Det er to underarter: V. b. bengalensis er utbredt i sørøstre Iran, Afghanistan, Pakistan, India, Sri Lanka, Nepal, Bangladesh og vestre Burma. Den østlige V. b. nebulosus betraktes ofte som en egen art, og finnes i østre Burma, sørlige Kina, Laos, Kambodsja, Vietnam, Thailand, Malakkahalvøya, Sumatra og Java.


== Eksterne lenker ==
(en) Bengalvaran i Encyclopedia of Life 
(en) Bengalvaran i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bengalvaran hos Fossilworks 
(en) Bengalvaran hos Reptile Database 
(en) Bengalvaran hos ITIS 
(en) Bengalvaran hos NCBI 
(en) Kategori:Varanus bengalensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Varanus bengalensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Varanus (Empagusia) bengalensis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Lizards of Southeast Asia: Clouded monitor – Varanus bengalensis nebulosus
New Miami Stadium

Hard Rock-stadionet (engelsk: Hard Rock Stadium) er hjemmebane til Miami Dolphins, Florida Marlins og Miami Hurricanes. Orange Bowl spilles også på dette stadionet. Stadionet ligger utenfor Miami sentrum, i Miami-Dade County.
Tidligere navn på stadionet er Joe Robbie Stadium, Pro Player Park, Pro Player Stadium, Dolphins Stadium, Dolphin Stadium, Land Shark Stadium og Sun Life Stadium.


== Super Bowl ==
Super Bowl har blitt spilt på Hard Rock 5 ganger:

XXIII – San Francisco 49ers 20, Cincinnati Bengals 16
XXIX – San Francisco 49ers 49, San Diego Chargers 26
XXXIII – Denver Broncos 34, Atlanta Falcons 19
XLI – Indianapolis Colts 29, Chicago Bears 17
XLIV – New Orleans Saints 31, Indianapolis Colts 17


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hard Rock Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wand’rin’ Star

«Wand'rin' Star» er en amerikansk sang med melodi av Frederick Loewe og tekst av Alan Jay Lerner. Den ble opprinnelig skrevet til scenemusikalen Paint Your Wagon i 1951, hvor den ble fremført av rollefiguren Ben Rumson. I den originale Broadway-oppsetningen ble Rumson spilt av James Barton.Da filmatiseringen av musikalen ble gjort i 1969 tok Lee Marvin rollen som  Ben Rumson. Selv om han ikke var naturlig sanger, sang Marvin ikke desto mindre alle sine sanger selv i filmen og avviste ideen om å mime til en profesjonell sangers stemme.
Sangen ble spilt under Joe Strummers begravelse.
En sound-alike coverversjon fantes på albumet Top of the Pops, Vol. 10 fra 1970, hvor én av anmelderne brukte uttrykket «strupehodebetent kvekk» («laryngitic croak») for å beskrive han følte om denne versjonen.


== Norske versjoner ==
Arne Riis har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Jeg kan aldri slå meg til ro no' sted».
Finn Evensen har skrevet en annen norsk tekst. Hans norske tittel er «Manda morra».


== Listeplasseringer ==
Selv om filmen ble en box office-flopp ble soundtracket en suksess. Orkestrert og arrangert av Nelson Riddle ble Marvins versjon en usannsynlig nummer én-sang i Storbritannia og holdt berømt nok The Beatles på en andreplass med «Let It Be». Sangen kom inn på den britiske singlelisten 21. februar 1970 og lå der i 21 uker.Marvin utga aldri en oppfølgersingle, så den regnes som en one-hit wonder.


== Referanser ==
Båndvaran

Båndvaran er en stor øgle som er vanlig i Sør- og Sørøst-Asia.
Den kan ha en totallengde på opptil 3 m, men er som regel omtrent 1,5 m. Neseborene sitter helt ute på snutespissen, noe som skiller den fra bengalvaran og andre varanarter i området. Halen er flatklemt fra siden. Artsnavnet viser til hudfolden som går langs siden av kroppen.
Den finnes i alle habitater innenfor utbredelsesområdet, og lever ofte nær bebyggelse der den forsyner seg av tamhøns og trafikkdrepte dyr. Mangroveskog er likevel favoritthabitatet ettersom den er en svært god svømmer. Båndvaranen eter fisk, frosker, slanger, gnagere og krabber. Av og til klatrer den også opp i trær for å røve egg fra fuglereir.
Båndvaran deles i flere underarter med følgende utbredelse:

V. s. salvator – Sri Lanka
V. s. andamanensis – Andamanene
V. s. bivittatus – Java, Bali, Lombok, Sumbawa, Flores og andre av De små Sundaøyer
V. s. macromaculatus – det østligste India, Bangladesh, Burma, det sørlige Kina inkludert Hainan, Laos, Kambodsja, Vietnam, Thailand, Malakkahalvøya, Sumatra og BorneoPå øyene lenger øst finnes det flere nærstående arter, som tidligere ble regnet som underarter:

V. cumingi – Mindanao
V. marmoratus – Luzon, Palawan, Calamianøyene og Sulu
V. nuchalis – Cebu, Negros og naboøyer
V. togianus – Togianøyene, SulawesiDe fem artene utgjør til sammen underslekten Soterosaurus.


== Eksterne lenker ==
(en) Båndvaran i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Båndvaran hos Fossilworks 
(en) Båndvaran hos Reptile Database 
(en) Båndvaran hos ITIS 
(en) Båndvaran hos NCBI 
(en) Kategori:Varanus salvator – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Varanus salvator – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Varanus (Soterosaurus) salvator – detaljert informasjon på Wikispecies 
Lizards of Southeast Asia: Water monitor – Varanus salvator
Bung Tomo

Bung Tomo (Kamerat Tomo), egentlig Sutomo (født 3. oktober 1920 i Surabaya, Jawa Timur, død 7. oktober 1981 på Arafatberget, Saudi-Arabia) var en indonesisk offiser som er best kjent for sin rolle som militær leder i den indonesiske nasjonalrevolusjonen mot kolonimakten Nederland. Han spilte en sentral rolle som indonesisk kommandant i slaget om Surabaya i oktober og november 1945 da indisk-britiske styrker angrep byen. 


== Tidlig liv ==
Sutomo ble født i Kampung Blauran i sentrum av Surabaya. Faren Kartawan Tjiptowidjojo var en kontorarbeider mens mora var av blandet javanesisk, sundanesisk og maduresisk avstamming. Da han var tolv ble han nødt til å gi opp utdannelsen på grunn av familiens økonomiske vansker under den store depresjonen på 1930-tallet. Ved siden av å jobbe som tjener ble han medlem av den indonesiske speiderbevegelsen Gerakan Pramuka med den høyeste graden (Pramuka Garuda), som bare hadde blitt holdt av tre andre indonesiere før den japanske okkupasjonen 1942-5 under stillehavskrigen. 


== Nasjonalrevolusjonen ==
Under den japanske okkupasjonen av Nederlandsk Østindia ble Sutomo i 1944 valgt som medlem til Gerakan Rakyat Baru (den nye folkebevegelsen). Under begynnelsen av den indonesiske nasjonalrevolusjonen spilte han en viktig rolle da Surabaya ble angrepet av britisk-indiske styrker. Selv om byen ble inntatt av nederlendernes allierte, førte slaget til økt støtte til revolusjonssaken innenfor Indonesia og internasjonalt. Sutomo stimulerte tusenvis av indonesiere til handling med sin distinktive og følelsesladde stil i radiosendingene sine, som bare skal ha blitt overgått av Sukarnos.   


== Etter uavhengigheten ==
Hans forhold til president Sukarno forverret seg etter at Tomo fornærmet presidenten ved å stille ham personlige spørsmål. Etter 1950-åra kom Sutomi igjen fram som en nasjonalist etter det voldelige overgangen til Ny orden på midten av 1960-tallet. Først støttet han Suharto for å erstatte den venstrevendte Sukarno-regjeringen, men senere motsatte han seg aspekter ved Den nye orden. 11. april 1968 (?) ble han arrestert av regjeringa for sin frimodige kritikk mot korrupsjon og maktmisbruk, og da han fem år senere ble sluppet fri fortsatte han sin høylytte kritikk. Han sa han ikke ønsket å gravlegges i Heltegravplassen siden den var full av "godværshelter" som ikke hadde våget å forsvare nasjonen i krisetid, mens de i fredstid hadde oppdrett i offentligheten for å skryte av sine bedrifter. 


== Personlig liv ==
9. juni 1947 giftet Sumoto seg med Sulistina i Malang i Øst-Java. Han ble kjent som en engasjert religiøs (muslimsk) fembarnsfar som hele livet satte kunnskap høyt. Før han døde klarte Sutomo å gjøre ferdig en skisse for sin egen utilfredshet med religionens rolle i utviklingen på landsbynivå. 7. oktober 1981 døde han på hajj i Mekka i Saudi-Arabia. Siden han var en kjent 1945-revolusjonshelt klarte familien å få gjennom sin anmodning om å få ham gravlagt i Indonesia, men selv om hans rykte og militære rang ga ham rett til å gravlegges i Heltegravplassen, ble han til slutt gravlagt i den offentlige Ngagel-gravplassen i Øst-Java.
200 Po Vstrechnoy

200 po vstretsjnoj er det første russiske studioalbumet fra popduen t.A.T.u., utgitt 21. mai 2001. 
På grunn av albumsalgene ble t.A.T.u den første Øst-Europeiske artist som fikk en IFPI Europeisk Platinum Pris. Den engelske utgaven, 200 km/h in the Wrong Lane, fikk den samme prisen, noe som gjorde at t.A.T.u ble den første gruppen til å noengang ha mottatt denne prisen for samme album på to forskjellige språk.I februar 2002 ble albumet gjenutgitt i Russland med nye sanger og nye albumbilder. I september 2003 ble albumet utgitt i Japan og noen andre asiatiske land. Sporlistingen var den samme, men i det 11 sporet, «30 Minut (HarDrum Remix)», lå en gjemt sang, «Ya Soshla S Uma (HarDrum Remix)».


== Sporliste ==
Original 2001 utgivelse«Zatsjem ja (Зачем я)» (A. Voitinskiy, A. Vulykh, I. Sjapovalov, V. Polienko) – 4:07
«Ja sosjla s uma (Я сошла с ума)» (S. Galoyan, E. Kiper, V. Polienko) – 3:30
«Nas ne dogonjat (Нас не догонят)» (S. Galoyan, E. Kiper, I. Shapovalov, V. Polienko) – 4:38
«Dostsjitaj do sta (Досчитай до ста)» (A. Vojtinskij, V. Polienko) – 4:37
«30 Minut (30 Mинут)» (S. Galoyan, I. Sjapovalov, V. Polienko) – 3:17
«Ja tvoj vrag (Я твой враг)» (R. Rjabtseb) – 4:16
«Ja tvoja ne pervaja (Я твоя не первая)» (S. Galoyan, V. Polienko) – 4:17
«Robot (Робот)» (A. Vojtinskij, V. Polienko) – 3:53
«Maltsjik gej (Mальчик гей)» (S. Galoyan, A. Karasjova, V. Stepandsov) – 3:18
«Nas Ne Dagonyat (HarDrum Remix)» – 3:50
«30 Minut (HarDrum Remix)» – 4:022002 gjenutgivelse«Klouny (Клоуны)» (I. Sjapovalov, E. Kuritsin, V. Polienko) – 3:30
«30 Minut (30 Mинут)» – 3:17
«Dostsjitaj do sta (Досчитай до ста)» – 4:37
«Zatsjem ja (Зачем я)» – 4:07
«Nas ne dogonjat (Нас не догонят)» – 4:38
«Ja tvoja ne pervaja (Я твоя не первая)» – 4:17
«Robot (Робот)» – 3:53
«Maltsjik gej (Mальчик гей)» – 3:18
«Ja tvoj vrag (Я твой враг)» – 4:16
«Ja sosjla s uma (Я сошла с ума)» – 3:30
«30 Minut (Moscow Grooves Institute Remix)» – 5:57
«Malchik Gey (That Black Remix)» – 5:05


== Eksterne lenker ==
(en) 200 Po Vstrechnoy på Discogs 
(en) 200 Po Vstrechnoy på MusicBrainz