jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jean-Louis Taberd

Jean-Louis Taberd (født 18. juni 1794 i Saint-Étienne i Frankrike, død 31. juli 1840 i Kolkata) var en fransk misjonær tilhørende Det parisiske ytremisjonsselskap, og biskop av Isauropolis, in partibus infidelium.


== Virke ==
Jean-Louis Taberd ble presteviet i Lyon i 1817. Han ble medlem av Det parisiske misjonsselskap (M.E.P.) i 1820, og ble sendt ut som misjonær til Cochinkina, i det som nå er Vietnam. I 1827 ble han utnevnt til apostolisk vikar for Cochinkina, og til biskop av Isauropolis i 1830. Under den vietnamesiske keiser Minh Mangs kristenforfølgelse måtte han flykte fra landet. 

Jean-Louis Taberd dro først til Penang og deretter til Calcutta, der han med hjelp fra  Lord Auckland og The Asiatic Society fikk publisert sin egen latinsk-vietnamesiske ordbok i 1838. Han forbedret der på det tidligere offentliggjorte fra Alexandre de Rhodes og Pigneau de Béhaine; sistnevntes vietnamesisk-latinske ordbok fra 1783 hadde han fått i manuskripts form. Han publiserte også Pigneaus ordbok i 1838 under navnet Dictionarium Anamitico-Latinum.I verket Cochinkinas geografi skriver Taberd at Paraceløyene (nå en omstridt øygruppe i Sørkinahavet) var blitt erobret og inkorporert i riket av keiser Gia Long i 1816.


== Skole ==
På 1800-tallet ble den fremstående katolske pikeskolen Institut Taberd grunnlagt i Saigon av  De kristne skolebrødre for å utdanne den vietnamesiske elite.


== Verker ==

Dictionarium Latino-Annamiticum completum et novo ordine dispositum (Latinsk-vietnamesisk ordbok), 1838
Dictionarium Anamitico-Latinum, primitus inceptum ab illustrissimo P.J. Pigneaux, dein absolutum et ed. a J. L. Taberd, Serampore, 1838
The Geography of Cochin China
Notes on the Geography of Cochin China, Journal of the Asiatic Society of Bengal 6/7 (1837/39)


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
Pave Pius VI (1717-1799) *1775
Kardinal Carlo Bellisomi (1736-1808) *1775
Biskop Marcelino José Da Silva (1749-1830) *1790
Biskop Jacques-Benjamin Longer, M.E.P. (1752-1831) *1792
Biskop Jean Labartette, M.E.P. (1746-1823) *1793
Biskop Esprit-Marie-Joseph Florens, M.E.P. (1762-1834) *1812
Biskop Jean-Louis Taberd, M.E.P. (1794-1840) *1830


== Referanser ==
Equal

EQUAL er varemerke for en type kunstig søtstoff som inneholder aspartam, dekstrose og  maltodekstrin.  Det markedsføres av Merisant, et multinasjonalt selskap som (pr. 2008) også eier NutraSweet og som har hovedkontorer i Chicago i USA, Sveits, Mexico og Australia.  I det franskalende Canada er merket kjent som ÉGAL.


== Eksterne lenker ==
EQUAL offisiell hjemmeside
Club Equal (offisiell side)
Sult (andre betydninger)

Sult kan vise til:

sult – betydelig mangel på inntak av næringsstoffer
Sult (roman) av Knut Hamsun
Sult (film) av den danske regissør Henning Carlsen, basert på romanen
Hanshan (Ma’anshan)

Hanshan (kinesisk: 含山县; pinyin:  Hánshān Xiàn) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ma'anshan.
Befolkningen var på 435 608 innbyggere i 1999.Frem til 22. august 2011 var Hanshan del av det da opphevede byprefekturet Chaohu. 


== Kulturminner ==
Lingjiatan-funnstedet (凌家滩遗址, Língjiātān yízhǐ) står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Wen (Longnan)

Wen (kinesisk: 文县; pinyin:  Wén Xiàn) er et fylke i Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Longnan.
Befolkningen var på 241 095 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 212 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og sørover via Nanchong i Sichuan og ender i Chongqing.


== Referanser ==
Vera Komissarzjevskaja

Vera Fjodorovna Komissarzjevskaja (russisk; Вера Фёдоровна Комиссаржевская, født: 27. oktoberjul./ 8. november 1864greg. i St. Petersburg, død 10. februarjul./ 23. februar 1910greg. i Tasjkent) var den mest feirede russiske skuespillerinnen rundt overgangen til det 20. århundre. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Vera Komissarzjevskaja kom fra en velstående og distingvert familie; han var datter av Fjodor Komissarzjevskij, en høyt profilert tenor ved Mariinskijteateret, og søster til Theodore Komisarzjevskij, en berømt teaterregissør. Da hun var 19 år gammel giftet hun seg med Greve Muravjov, men beholdt sitt artistnavn inn i ekteskapet. 


=== Skuespillerinne ===
Fra 1896 arbeidet hun ved Det aleksandrinske teater i St. Petersburg. Hennes største triumf var rollen som Nina Zaretsjnaja i premieren på Tsjekhovs Måken i 1896.
I 1904 dannet Vera Komissarzjevskaja sitt eget teater, som viste seg å bli svært populært blant det russiske aristokrati for å fremme ideene til russisk symbolisme. Hun spilte selv i oppsetninger av Tsjekhovs Ivanov og Onkel Vanya, og som Desdemona i William Shakespeares Othello, Ophelia i Hamlet, og Nora i Ibsens Et dukkehjem. Hun spilte også tittelrollen i Ibsens Hedda Gabler og Maeterlinks Søster Beatrice. 
Teateret ble regissert av Vsevolod Meyerhold i 1906, men hans idiosynkratiske tilnærming førte til at  Komissarzjevskaja brøt med han året etter. Etter bruddetvar hun i det som skulle gjenstå av karrieren med turneer av klassiste teaterstykker i USA og Europa.
Veras dødsfall som følge av kopper under en turne i Sentral-Asia sjokkerte mange av hennes beundrere og avstedkom noen gripende tekster fra Aleksander Blok. Et av St. Petersburgs største teatre bærer ennå hennes navn.
En biografisk film om henne, Ja – aktrisa («Jeg er skuespillerinne»), ble utgitt i Sovjetunionen i 1980, med Natalia Saiko i hovedrollen som Vera Komissarzjevskaja.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vera Komissarzhevskaya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vera Komissarzhevskaya – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ya - aktrisa på Internet Movie Database
(ru) Kort biografi
Nesttunsenteret

AMFI Nesttun, tidligere Nesttunsenteret er et kjøpesenter i Fana bydel i Bergen, ca. 10 km sør for Bergen sentrum. Senteret åpnet i 1996 og har 25 butikker. Det ligger i Nesttun sentrum, kommunesenteret i tidligere Fana kommune, som er et komprimert handels-og serviceområde med i alt 110 virksomheter innen handel, post og bank i tillegg til en rekke private og offentlige servicefunksjoner. Stedet er et trafikknutepunkt, og endestasjon for etappe 1 i utbyggingen av Bybanen i Bergen. Senteret byttet til nåværende navn i desember 2015.


== Eksterne lenker ==
AMFI Nesttuns hjemmeside
Colin Kazim-Richards

Colin Kazim-Richards (født 26. august 1986), også kjent som Colin Kâzım eller Kâzım Kâzım, er en engelskfødt tyrkisk fotballspiller som spiller for Fatih Karagümrük. Kazim-Richards har også kamper for det tyrkiske landslaget.


== Klubbkarriere ==
Kazim-Richards startet sin profesjonelle fotballkarriere i Bury. Han kom dit som 15 åring, og gjorde det bra på ungdomslaget, noe som førte til at han raskt ble involvert på førstelaget. I sin første sesong (2004–05) for førstelaget imponerte han stort, og spilte tilsammen 37 kamper den sesongen. Som 19-åring ble han solgt til Brighton & Hove Albion, men i sin første sesong slet han benken mye, og da han ikke fikk starte sesongens første kamp i 2006-07 sesongen mot Rotherham, ba han om å bli solgt. 31. august 2006 gikk han til Sheffield United for £150,000 (ca. 1,5 mill. NOK.)
Sheffield United var nyopprykket til Premier League, og det ble dermed et stort steg for Kazim-Richards. Han spilte 27 kamper og scoret et mål, men kunne ikke forhindre at de endte på en 18.-plass, og dermed rykket ned.
Etter sesongen signerte Kazim-Richards en fireårskontrakt med den tyrkiske storklubben Fenerbahçe SK, og fikk draktnummer 8. Hans foreløpige høydepunkt i karrieren er målet han scoret i Mesterligakvartfinalen mot Chelsea, kampen endte med 2-1 seier til Fenerbahçe SK.
3. januar 2011 ble Kazim-Richards klar for Fenerbahces største Rival; Galatasaray.


== Landslagskarriere ==
Kazim-Richards er født i Storbritannia, men ettersom hans mor er av tyrkisk-kypriotisk opprinnelse ble han kvalifisert til å spille for det tyrkiske landslaget.
Kazim-Richards scoret i sin debut for det tyrkiske under-21 landslaget, mot Sveits 24. mars 2007. 30. april 2007 erklærte Tyrkias landslagstrener Fatih Terim at Kazim-Richards ble å spille for Tyrkias A-landslag i fremtiden.
Han spilte sin første internasjonale kamp på seniornivå i en vennskapskamp mot Brasil 5. juni 2007, som forøvrig endte 0-0.
I EM 2008 spilte Kazim-Richards en sentral rolle på landslaget, og fikk spille alle fem kampene frem til de røyk ut i semifinalen mot Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Colin Kazim-Richards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Colin Kazim-Richards på Twitter 
Colin Kazim-Richards på Instagram 
(en) Colin Kazim-Richards – FIFA 
(en) Colin Kazim-Richards – UEFA 
(fr) Colin Kazim-Richards – LÉquipe 
(en) Colin Kazim-Richards – Transfermarkt 
(en) Colin Kazim-Richards – national-football-teams.com 
(en) Colin Kazim-Richards – WorldFootball.net 
(en) Colin Kazim-Richards – Soccerbase.com 
(en) Colin Kazim-Richards – FootballDatabase.eu 
(en) Colin Kazim-Richards – Soccerway 
(en) Colin Kazim-Richards – EU-Football.info 
Colin Kazim-Richards profil på fenerbahce.org
Colin Kazim-Richards offisielle hjemmeside
Sletten senter

Sletten senter er et kjøpesenter  på Sletten i Årstad bydel i Bergen, etablert i 1964. Det er landets nest eldste kjøpesenter, og det største som til da var blitt bygget i Norge. Sletten holdeplass på bybanen i Bergen ligger ved inngangen til senteret. Senteret ble renovert, ombygget og utvidet i 2006. 

Sletten senter åpnet i mars 1964, og var den gang noe helt nytt i Norge. Kun på Lambertseter i Oslo hadde man et lignende, men en god del mindre senter. 
Sletten senter og hele anlegget, med tilliggende boligblokk, ble bygget over 10 mål beitemark. Det startet med 19 butikker fordelt på 3 400 kvadratmeter. Senteret er blitt utvidet og modernisert, sist i 2006. Man har beholdt U-formen, mens arealet på plassen mellom byggene er blitt noe redusert og brukes til rekreasjon istedenfor parkering. Underetasjen er blitt parkeringsanlegg. Anlegget ligger vestvendt, med utsikt over rekreasjonsområder, Tveitevannet og Slettebakken skole.
Etter den storstilte boligbyggingen på 1950-tallet var det et yrende forretningsliv på Landås i Bergen. Både på Mannsverk og i Birkeveien lå et samvirkelag. Flere steder kunne man handle dagligvarer, fisk, kjøtt, brød og melk over disk. Her fantes frisør, apotek, manufaktur, elektroforretning, skomaker og fargehandel flere steder. Det var en ny tanke i Norge å samle alle disse tilbudene under ett tak.
Butikksenteret på Sletten representerte en ny trend innen varehandel utenfor de store byene, og starten på en ny handlekultur. Butikksenteret skulle betjene behovene til opptil 25.000 mennesker rundt Slettebakken, Fridalen og Langhaugen. Alle forretningstyper skulle samles under ett tak, sammen med tjenester som lege, tannlege og vaktmester. I forlengelsen av senteret ble det bygget en høyblokk med 40 leiligheter. Prosjektet skulle koste rundt tre millioner kroner.
Sletten butikksenter ble reist som et tidstypisk funkisbygg. To rektangulære fløyer med baldakiner mot gårdsplassen knyttet sammen med en kvadratisk fløy med midtpassasje gjorde at folk kunne handle under tak fra den ene forretningen til den andre. Bygningsmassen omkranset en U-formet plass med parkering for 50 biler. Dette var framsynt på en tid da bilen fortsatt var et statussymbol, og ikke for folk flest.
Planene for senteret ble utviklet i tråd med resultatene av en markedsanalyse foretatt av Frank W. Wagtskjold i AS Markedsanalyse, etter nye amerikanske metoder. Her ble statistikk over befolkningens sammensetning og kjøpekraft satt sammen med teorier om bydelens og landets vekst og utvikling. Anlegget ble tegnet av arkitekt Arne Halvorsen, som måtte hente inspirasjon fra USA og København, der det fantes lignende anlegg.


== Eksterne lenker ==
Sletten senter - først i Bergen, størst i Norge
Sletten senters hjemmeside
Bergen byleksikon på nett, om Sletten Shopping Senter
Gullgruven senter

Gullgruven senter er et kjøpesenter i Åsane bydel, ca. 10 minutters kjøring nord for Bergen sentrum. Senteret ligger på Nyborg ved E39, i et område med svært mye næringsvirksomhet, ved Åsane Storsenter og IKEA. Senteret ble bygget i 1979 og renovert i 2001 og 2014 og rommer i dag 18 butikker.
Tidligere eier Arenagruppen Holding AS ble i 2012 solgt til NorgesGruppen-eide Scala Retail Property for 500 millioner kr. Senteret ble da igjen totalrenovert for ca. 100 millioner kroner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fanatorget

Fanatorget er et kjøpesenter i Ytrebygda bydel i Bergen, åpnet i 1991. Senteret ligger i Sandsli/Kokstad-området, og har 16 butikker, samt helsetjenester og kommunale service- og bydelskontorer. Senteret ble utvidet i 2004.
Senteret er eid av Vestenfjeldske Eiendom as.


== Eksterne lenker ==
Fanatorgets hjemmeside
Europarådets menneskerettskommissær

Europarådets menneskerettskommissær er en del av Europarådet i Strasbourg i Frankrike, men institusjonen er uavhengig av Europarådets medlemsland og andre institusjoner. Kommissæren ble etablert for å fremme bevisstheten om og respekten for menneskerettighetene i Europarådets 47 medlemsland. Nåværende kommissær er  Nils Muižnieks, som i 2012 ble valgt for en seksårsperiode fra og med 1. april 2012 . Hans forgjenger, og den første menneskerettskommissæren, var svenske Thomas Hammarberg.
Kommissæren velges av Parlamentarikerforsamlingen, og har som oppgave å besøke og vurdere menneskerettssituasjonen i medlemslandene, og å opprettholde en dialog med landenes myndigheter for å utbedre mangler som påpekes i kommissærens rapporter. Kommissæren foretar både jevnlige besøk i hvert enkelt medlemsland, hvoretter følger rapporter, meningsytringer og anbefalinger til myndighetene, samt ad hoc-besøk i spesielle tilfeller, som for eksempel etter krigen i Sør-Ossetia 2008.
Kommissæren samarbeider med en rekke internasjonale partnere, heriblant EU, FNs menneskerettsråd og ledende NGO-er på menneskerettsområdet, universiteter og tankesmier.


== Eksterne lenker ==
Europarådets menneskerettskommissær
Sanmarinske euromynter

Sanmarinske euromynter er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for San Marino på revers. San Marino har fått anledning til å utstede euromynter, selv om landet ikke er medlem i EU.


== Euro ==
Euro er Den europeiske unionens offisielle valuta, som benyttes i mange av EUs medlemsstater samt enkelte andre stater utenfor unionen. Landene som benytter euroen kalles med et fellesnavn eurosonen. De lavere valørene av euroene utgjøres av mynter, mens de høyere valørene utgjøres av sedler. Euromynten har en felles europeisk side som viser verdien på mynten og en nasjonal side som viser et symbol valgt av medlemsstaten der mynten blir preget. Hver medlemsstat har således en eller flere symboler som er unike for landet.
For bilder av den siden myntene alle EU-land har felles og en detaljert beskrivelse av mynten, se artikkelen om euromynter.


== Sanmarinske motiver ==
Alle sanmarinske euromynter prydes av ulike motiver. 1-centmynten viser det tredje tårnet (Il Montale), 2-centmynten har frihetsstatuen, 5-centmynten har det første tårnet (La Guaita), 10-centmynten San Marinos basilika, 20-centmynten har et portrett av St Marinus (San Marinos grunnlegger) og 50-centmynten av de tre tårnene La Guaita, La Cesta og Il Montale. De høyeste valørene, 1- og 2-euromynten, avbilder San Marinos riksvåpen og San Marinos regjeringsbygg. Dessuten har alle myntene EUs tolv stjerner, årstallet de er preget samt teksten San Marino. 
San Marino får bare utgi en mindre mengde mynter (til en verdi av 1,9 millioner euro). Dette gjør dem relativt ettertraktet som samlermynt og de brukes ikke mye som betalingsmiddel. San Marino har en separat valutaavtale med EU.San Marino har preget én serie mynter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den europeiske sentralbanken: San Marino
Cecilie Naper

Anne Cecilie Naper (født 9. juni 1954) er førsteamanuensis (litteratur og kulturformidling) ved Oslomet – storbyuniversitetet, der hun er knyttet til Institutt for arkiv-, bibliotek- og -informasjonsfag. Hun underviser og veileder i litteraturpolitikk, litteratursosiologi, populærkulturelle uttrykk og litteraturkritikk, på bachelor-, master og doktorgradsnivå . 
Naper er cand.philol. fra 1981, og har doktorgrad fra 2007 på avhandlingen Kvinner, lesning og fascinasjon. «Bestselgere» i bibliotek og kiosk. Hun har arbeidet som forlagsredaktør i Samlaget 1986-89 og som førsteamanuensis ved Statens bibliotek- og informasjonshøgskole, senere en del av Høgskolen i Oslo og nå Oslomet – storbyuniversitetet fra 2018. Hennes faglige profil omfatter litteratursosiologi med vekt på norsk litteraturpolitikk, det norske bokmarkedet og norske lesevaner. Hun satt i den kritikerlagoppnevnte juryen da Norges ti viktigste litteraturkritikere ble offentliggjort på Lillehammerfestivalen våren 2019. Hun har også vært med på å lansere den Liverpool- baserte «shared reading- metoden» i Norge, og har drevet høytlesningsgrupper ved Bredtveit kvinnefengsel siden 2015. Hun har skrevet flere bøker og artikler innenfor litteratursosiologiske emner. Hennes nåværende forskning er konsentrert rundt lesevaner og norsk litteraturpolitikk.


== Bibliografi i utvalg ==
Experiencing the Social Melodrama in the Twenty-First Century: Approaches of Amateur and Professional Criticism. Rothbauer et. al (ed.). Wilfrid Laurier University Press, 2016"Hunting high and low" - Amatøranmeldere og profesjonelle kritikere om fascinasjon og kvalitet. Smidt et. al (red.). I: Litteratursosiologiske perspektiv. Universitetsforlaget, 2013Gjør døren høy, gjør porten vid. Ragnar Audunson (red.). Folkebibliotekaren og formidlingen I: Krysspeilinger, 2011Kampen om Sigrid Undset eller hvem har rett til å tale når estetiske dommer skal felles. Nytt Norsk Tidsskrift, 2009Fra mangfold til enfold. Nytt Norsk Tidsskrift, 2009Kvinner, lesning og fascinasjon. Pax, 2007
«Den uendelige historien. Om kvalitetsbegrepet før og nå». I: Velge og vrake. Samlingsutvikling i folkebibliotek. Åse Kristine Tveit (red.). Biblioteksentralen, 2006
«Fra mangfold til enfold. Norsk litteraturpolitikk i forandring». Aftenposten. Kronikk 14. desember 2005
«East of the Sun. Women, Reading and Fascination». I: Aesthetic Theory, Art and Popular Culture. Jostein Gripsrud (red.). Høyskoleforlaget, 1999
«Kjærleik på norsk – ei historisk kvinnesak». I: Syn og Segn 3:1997
Lesestoff eller hyllefyll : Innkjøpsordningen for ny norsk skjønnlitteratur. Norsk kulturråd og Statens Bibliotektilsyn, 1996
«Lesestoff eller hyllefyll». Dagbladet 21. november 1996 (kronikk)
«Hva leser Bibliotek-Norge». I: Bok og bibliotek 2:1994
Jakten på kvalitet. Litteraturteori og populærlitteratur. Pax forlag, 1994/1992
Det norske bokmarkedet. Statens bibliotek- og informasjonshøgskole, 1991


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Cecilie Naper i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Cecilie Naper i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Slåmotgangen og Vaskegangene

Slåmotgangen (2–6b), Øvre Vaskegang (ingen nummer) og Nedre Vaskegang (1–11, 2–6) er tre små gater i bydel Grünerløkka i Oslo. De ligger i det området som tidligere gikk under navnet Fjerdingen. Slåmotgangen er ei sidegate fra Christian Krohgs gate ned mot Akerselva, og de to Vaskegangene er stikkveier til denne igjen. Øverst i Slåmotgangen er det også en tredje sidevei, men husene i denne har adresse til Christian Krohgs gate.
Navnet Slåmotgangen er gammelt og refererer til Hans Olsen Slaamodt, som hadde gartneri her rundt 1800. Det er mulig det tidligere var en forbindelse over elva i bunnen av gangen, slik at dette før var ei mer trafikkert rute enn dagens blindvei. Vaskegangene viser til at det her var vaskeplasser. Gatene står på kart fra 1710.
Gangene har tidligere vært prega av småhus og småindustri. I Nedre Vaskegang 2 ligger ei fabrikkbygning nærmest ute i elva. Byggherre i 1898 var Brødrene Ottesens Eftf Dampchokoladefabrik (arkitekter Ove Ekman og Einar Smith). 
I de seinere år er området bebygd med flere større boligblokker (ca. 130 leiligheter).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 382, 518-519 og 641. ISBN 978-82-573-1760-7.
Oremåler

Oremåler (Euchoeca nebulata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den finnes i Sør-Norge.


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 18 – 21 mm), slank, mer eller mindre okergul måler. Hannen har smalt fjærformede antenner. Forvingen er "skittent" okergul til hvit (lys med spredte, mørkere skjell) med mer eller mindre tydelige, brunlige tverrstriper. Bakvingen har samme farge, men mangler tverrstripene. Larven er blekgrønn med ganske markerte, hvite børster, med en hvit lengdestripe på hver side av ryggen. Ryggen kan ha mer eller mindre store, mørkt blålige flekker som noen ganger går sammen til en bred ryggstripe. 


== Levevis ==
Arten finnes i fuktig løvskog og på sumpig mark. Larvene lever på svartor (Alnus glutinosa), gråor (Alnus incana) og noen ganger også på bjørk (Betula spp.). De voksne målerne flyr om kvelden og utover natten i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten finnes over hele Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) oremåler i Encyclopedia of Life 
(en) oremåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) oremåler hos Artsdatabanken 
(sv) oremåler hos Dyntaxa 
(en) oremåler hos Fauna Europaea 
(en) oremåler hos NCBI 
(en) Kategori:Euchoeca nebulata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Euchoeca nebulata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Euchoeca nebulata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site