jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Greenslade

Greenslade er et engelsk progressiv rock-band som ble dannet av keyboardisten Dave Greenslade i 1972.


== Musikalsk bakgrunn ==
Dave Greenslade startet i bandet The West Minster Five på 60-tallet, var innom Chris Farlowe and the Thunderbirds og spilte også i Colosseum fra 1969 til 1971 før han startet sitt eget band, Greenslade. Blant de opprinnelige medlemmene i første lineup var også Tony Reeves.


== Greenslade ==
Debutalbumet Greenslade kom i 1973, deretter fulgte Bedside Manners Are Extra samme år, Spyglass Guest i 1974 og Time & Tide i 1975. Musikken var preget av lange komposisjoner og masse piano, orgel, synthesizere og moog. Greenslade ble oppløst i 1977, men kom sammen igjen ved forskjellige anledninger senere og startet opp igjen i 2000, da Greenslade og Reeves kom sammen og ga ut albumet Large Afternoon i 2002.


== Soloprosjekter ==
Dave Greenslade laget også en rekke soloalbum, Cactus Choir i 1976, Woodroffe The Pentateuch Of The Cosmogony i 1979, From the Discworld i 1994 samt Going South fra 2000.


== Eksterne lenker ==
(en) Greenslade på Discogs 
(en) Greenslade på MusicBrainz 
(en) Greenslade på Songkick 
(en) Greenslade på AllMusic
Charlotte Frogner

Charlotte Frogner (født 9. april 1981 i Aurskog-Høland) er en norsk skuespiller, utdannet ved Teaterhøyskolen. Hun har vært ansatt ved Det norske teatret siden 2004. Under Komiprisen 2009 vant hun klassen årets gjennombrudd for sin rolle i Evig ung. Under Seoul International Drama Awards 2009 vant hun prisen for beste skuespillerinne (Best Actress) for sin rolle i Hvaler. Hun er best kjent for sin rolle som Celine Kopperud i Side om side.


== Roller ==


=== Film/fjernsyn ===
KuToppen (2018) – Grisen Pauline (stemme)
Hotell Transylvania 3: Monsterferie  (2018) – Ericka van Helsing (stemme)
Død snø 2 (2014) – Hanna Delon
Side om side (2013–) – Celine Kopperud
Modig (2012) – Merida (stemme)
Død snø (2009) – Hanna Delon
Hvaler (2008) – Maria Blix
5 løgner (2007) – Kristin
Noen ganger gjør det vondt (2006) – Anette
Ekko av Ibsen: Nora (2006)
Jul i Tøyengata (2006) – Barnehagetante


=== Teater ===
Snøkvit (2017) – Snøkvit
Sweeney Todd (2015) – Mrs Lovett
Spelet om Heilag Olav (2015) – Gudrun
"Tjue tusen sider" (2014)
"'Bikubesong" (2013) – Hildegun
"'Stort og stygt" (2013) – Maria
"'Jungelboka" (2012) – Kaa/Gribb
"'Dei seksuelle nevrosane til foreldra våre" (2012) – Dora
"'Norge - Brasil" (2012) – Hun som stikker
"'Det gode mennesket fra Sezuan" (2012) – Tredje Gud
Heilagbrotet (2011) – Ragna Asolfsdatter
Peer Gynt ved Gålåvatnet (2010) – Ingrid, den Grønnkledde, Anitra
Next to Normal (2010/2011) – Natalie
Den stygge (2010) – Fanny
Evig ung (2009/2010) – Charlotte Frogner
Jesus Christ Superstar (2009) – Maria Magdalena
Eit lykkeleg sjølvmord (2009) – Masja
Få meg på, for faen (2007) – Alma
Lærde damer (2007) – Armande
Richard III (2007) – Lady Anne
Helten på den grøne øya (2006)
Danse samba med meg (2006)
Det folk vil ha (2005)
Richard II (2005) – Dronning Isabel
Frank (2005) – Ute
Piaf (2004) – Marlene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charlotte Frogner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charlotte Frogner på Internet Movie Database 
(no) Charlotte Frogner hos Sceneweb 
(en) Charlotte Frogner hos The Movie Database 
(no) Charlotte Frogner på Facebook
Tim Sloth Jørgensen

Tim Sloth Jørgensen (født 21. oktober 1951 i Randers) er en dansk admiral, som siden 1. august 2008 har vært forsvarssjef for Danmarks forsvar.
Etter utdannelse fra Søværnets Officersskole i 1978 ble han premierløytnant. I 1981 ble han sjef og divisjonssjef for det danske forsvarets torpedobåter, og avansertei 1983 til kapteinløytnant og i 1987 til orlogskaptein. I 1989 ble han ansatt i Forsvarsministeriets 1. kontor, og fra 1993 var han nestkommanderende og sjefkorvett. I 1994 ble han saksbehandler i Forsvarsstabens ledelsessekretariat. Han ble utnevnt til kommandørkaptein i 1995 og ble samtidig sjef for Søværnets Taktik- og Våbenskoles Kampinformationskursus. Han blev chef for Forsvarsstabens studiesektion i 1997, og for Operations- og Aktivitetsafdelingen i 1998. Samme år ble han kommandør. I 2000 ble han leder af Søværnets Operative Kommando og utnevnt til kontreadmiral, og i 2002 ble han sjef for Forsvarsstaben og viseadmiral.
Jørgensen ble i 2008 utnevnt til kommandør av 1. grad av Dannebrogordenen. Han har også mottatt Hederstegnet for god tjeneste ved sjøetaten.


== Eksterne lenker ==
Forsvarschefens CV på Forsvaret.dk
Panorama (selskap)

Panorama AS er en totalleverandør av gullsmedvarer.
Selskapet ble stiftet i 1997, og per 2007 er de en av Norges ledende leverandør av gullsmedvarer. De leverer varer til over 600 norske gullsmedforretninger. Selskapet hadde en omsetning i 2007 for over 450 millioner NOK.
Hovedkontoret ligger i Arendal, hvor det er rundt 70 personer ansatt. I tillegg har de en avdeling i Bergen som driver med produksjon av gull- og diamantsmykker. Selskapet har også eierinteresser i flere utenlandske produksjonsbedrifter, og eier gullsmedkjedene Gull-Funn og Juvelen.
I 2005 kjøpte Norvestor Equity 75% av aksjene i Panoramagruppen.
Selskapet erklærte seg selv konkurs i februar 2016.


== Produktlinje ==
Gull- og diamantsmykker
Sølvsmykker
Perler
Sølvbestikk
Gaveartikler
Tinnvarer
NEXT2 motesmykker og ur
Catwalk motesmykker
Baby Phat motesmykker og ur
Stine Sofie-smykkene


== Referanser ==
Koksanlegg

Et koksanlegg (coker unit) er en enhet som brukes på oljeraffinerier for å krakke restene etter raffinering av råolje.
De tunge oljene blir varmet opp til 480 °C eller mer. Dette fører til at de brytes ned til en blanding av lettere oljer, tyngre oljer og petroleumskoks.
Denne blandingen blir så raffinert på nytt. Det ferdige resultatet er normalt av svært dårlig kvalitet, og må ofte igjennom flere prosesser før det kan selges som ferdig produkt. For eksempel må bensinen, som kalles coker bensin, vaskes for svovel eller renses på andre måter. Oktannivået er også svært lavt, gjerne rundt 70.


== Referanser ==
Nasireer

Nasireer (hebraisk נזיר, nazîr, «utskilt»; gresk nazoraios) refererer i den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) til en som tok et asketisk løfte som er beskrevet i Fjerde Mosebok 6:1-21Dette løftet til Gud krevde at en mann eller kvinne måtte avstå fra å drikke eller konsumere «vin og annen sterk drikk», herunder også alkohol, inkludert vindruer og rosiner. Man måtte også avstå fra å klippe håret på hodet, «la håret på hodet vokse og henge fritt», foruten å unngå lik og gravsteder, selv til familiemedlemmer. Etter å ha fulgt disse påbudene for en bestemt tidsperiode, som ble spesifisert i den enkeltes løfte, og aldri mindre enn 30 dager, ville personen bli senket i Mikvé (et jødisk rituelt bad) og gjøre tre ofringer: et lam som brennoffer (olah), hunnsau som offer for synd (hatat), og en sauebukk som fredsoffer (shelamim). I tillegg til en kurv med usyret brød, også offergaver bestående av korn og drikke, fulgt av fredsofringer. Noen var imidlertid nasireere på livstid.
En nasireer er beskrevet som å være «hellig for Herren», dog på samme tid må vedkommende gi en ofring for sin synd. Dette har ført til avvikende tilnærminger til nasireer i Talmud, og senere autoriteter har sett på nasireer som et ideal mens andre har betraktet det samme som en synder.
En kjent bibelsk person som var påkrevd nasireerløftet var Samson. Profeten Samuel ble innviet til det samme løftet av sin mor. Døperen Johannes var også nasireer.


== Referanser ==
Haggai

Haggai (hebraisk: חַגַּי – Ḥaggay; gresk: Ἀγγαῖος) var en av de tolv små profeter og forfatter av Haggais bok.
Han var den første av de tre profetene som opptrådte etter det babylonske fangenskapet. Sammen med Sakarja har han en viktig oppgave under gjenreisingen av templet i Jerusalem. Av Esras og Nehemjas bøker fremgår det at dette var en vanskelig tid. Haggai virket i de fire første månedene av kong Darius andre regjeringsår, 520 f.Kr. På denne korte tiden fikk han bære fram fire spesielle budskap fra Gud til stattholderen og til folket som bygde templet. Arbeidet på templet hadde begynt i Kyros' andre regjeringsår, men stoppet senere opp, noe som Esr 4ff forteller om. På Haggais og Sakarjas oppfordring begynte arbeidet på nytt. Det ble ferdig i det sjette året i Darejaves' regjering, 516 f. Kr.
Blåhø

Blåhø, Blåhøi,Blåhøe, Blåhøa og Blåhøin kan vise til en rekke fjell i Norge:
Mange av fjellene har flere forskjellige skrivemåter, se de enkelte artiklene.

Blåhøe (Skjåk) (1 959 moh.) – i Skjåk kommune i Oppland
Blåhøa (Oppdal) (1 671 moh.) – i Oppdal kommune i Sør-Trøndelag
Blåhøi (Lesja) (1 668 moh.) – i Lesja kommune i Oppland
Blåhøe (Dovre) (1 641 moh.) – i Dovre kommune i Oppland
Blåhøin (1 637 moh.) – i Dovre kommune i Oppland
Blåhøe (Vågå) (1 617 moh.) – i Dovre og Vågå kommuner i Oppland
Blåhøe (Lom) (1 497 moh.) – i Lom kommune i Oppland
Blåhøa (Sunndal) (1 428 moh.) – i Sunndal kommune i Møre og Romsdal


== Annet ==
Blåhø (band) – et black metal-band fra Møre og Romsdal
St. Johanneslogen St. Michael til det Lysende Kors

St. Johanneslogen St. Michael til det lysende Kors er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 18) som ble innviet den 5. mars 1926 i Tønsberg.
Dens historie begynner med Tønsberg Frimureres Broderforening, opprettet den 22. februar 1890 og underlagt St. Johanneslogen St. Olaus til den hvide Leopard. Den ble opphøyd til selvstendig loge i 1926.
Tønsberg Frimurer Broderforening ble grunnlagt i 1890 med nærmere 30 medlemmer. I 1923 tilbød Th. Marthinsen og sønnen Axel Marthinsen å skjenke tomten i Kammegaten 4 til broderforeningen, på betingelse av at man skulle forsøke å etablere en loge. En bygge- og finansieringskomité engasjerte Helge Brat som arkitekt. I 1924 var Tønsberg landets største broderforening med sine 137 medlemmer. I søknaden til Den Norske Store Landsloge, om å bli opphøyd til selvstendig loge, gis det en forklaring på logens navn:
«Det er brødrenes ønske at kunde faa kalde den nye loge St. Michael til det Lysende Kors. St. Michael har vistnok været byens skytshelgen og ruiner av den ældgamle Michaels kirke sees endnu på Slotsfjeldet. Et kors fra Mariakirken, som ble revet i 1864, er nu anbragt paa Slotsfjeldstaarnet i Tønsberg og utsender ved alle de store høitider lysende straaler over byen.»
I 1931 hadde logen 220 medlemmer.


== Ordførende Mestere ==


== Litteratur ==
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 1996/97, Aktietrykkeriet i Trondhjem
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2007, Aktietrykkeriet i Trondhjem
Kai Aage Pedersen

Kai Aage Pedersen (født 1965 i Tønsberg) er regionredaktør ved NRK Vest.
Pedersen ble utdannet lærer ved allmennlærerutdanninga ved Sogndal lærarhøgskule i 1990, med grunnfag i informatikk. Han var tekniker i nærradioen Radio Gravenstein i Sogndal fra 1986 til 1990. Han begynte samtidig som journalist i Sogn Avis i 1988. Fra 1992 til 2001 var han journalist i NRK Sogn og Fjordane, både ved kontoret i Førde og lokalkontoret i Sogn. I perioden 2001 til 2003 var han redaktør i Sogn Avis. Han var redaksjonssjef i NRK Sogn og Fjordane fra 6. oktober 2003. 10. mai 2004 ble han distriktsredaktør ved NRK Sogn og Fjordane, men han var konstituert i stillingen allerede fra 15. mars 2004. 29. februar 2016 ble han regionredaktør for NRK Vest, som omfatter NRK Hordaland, NRK Sogn og Fjordane og NRK Rogaland.I oktober 2018 ble det kjent at Pedersen slutter i NRK og blir ny ansvarlig redaktør i Firda fra 1. desember 2018.


== Referanser ==
St. Johanneslogen Syvstjernen

St. Johanneslogen Syvstjernen er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 19) som ble innviet den 19. januar 1929 i Kristiansund.
Dens historie begynner med en broderforening, opprettet i 1895, og underlagt St. Johanneslogen Nordlyset. I 1910 ble den opphøyd til deputasjonsloge. Den ble opphøyd til selvstendig loge i 1929. 


== Ordførende Mestere ==


== Litteratur ==
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 1996/97, Aktietrykkeriet i Trondhjem
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2007, Aktietrykkeriet i Trondhjem
St. Johanneslogen Aldebaran

St. Johanneslogen Aldebaran er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 20) som ble innviet den 21. august 1935 i Molde.
Dens historie begynner med Molde broderforening, som ble opprettet den 4. april 1913. Den ble opphøyd til selvstendig loge i 1935. 


== Ordførende Mestere ==


== Litteratur ==
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 1996/97, Aktietrykkeriet i Trondhjem
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2007, Aktietrykkeriet i Trondhjem


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Slaget ved Valmy

Slaget ved Valmy den 20. september 1792 markerte vendepunktet i den første koalisjonskrigen, og kalles i Frankrike ofte seieren ved Valmy fordi de allierte østerrikske og prøyssiske hærene trakk seg tilbake, eller kanonaden ved Valmy fordi det egentlig aldri kom til noen kamphandlinger. Valmy er likevel ett av verdenshistoriens helt avgjørende slag. Hadde ikke de to allierte hærene trukket seg uforklarlig tilbake, ville veien til Paris ligget åpen for dem, og den franske revolusjon trolig blitt avbrutt fra starten av.Valmy er en fransk småby et par hundre km øst for Paris. Her støtte den franske revolusjonshæren - rundt 95.000 utrente, dårlig utrustede frivillige - sammen med de allierte prøyssisk-østerrikske hærene, ialt rundt 160.000 veltrente soldater under ledelse av den prøyssiske kongen Fredrik Vilhelm 2., brorsønnen til Fredrik den store. Goethe var til stede i følget til hertug Karl August av Weimar,  og skal ha sagt: «Fra og med her og nå begynner en ny æra i verdens historie, og dere kan alle si at dere var til stede ved fødselen.» Alt dagen etter trådte nasjonalforsamlingen sammen i Paris, avskaffet monarkiet og innførte republikk.


== En uforklarlig seier ==
27. august 1791 utstedet Fredrik Vilhelm 2. og keiser Leopold av Østerrike en felles erklæring til støtte for det franske kongeparet, kong Ludvig 16. og dronning Marie-Antoinette, som fremdeles satt på tronen i Frankrike. Marie Antoinette var søster til den østerrikske keiseren. Da de alliertes hærfører, hertug Karl Wilhelm Ferdinand av Braunschweig, 25. juli 1792 erklærte at han ville rasere Paris om Ludvig 16. led overlast, gikk folkemengden i Paris amok. Den franske kongen ble avsatt, og hele kongefamilien internert. Festningen Verdun som var ment å beskytte veien mot Paris, overga seg til de allierte hærene, som deretter rykket frem til Valmy.Den franske generalen, Dumouriez, oppfattet Valmy som franskmennenes Thermopylene, for Valmy var alt som stod mellom de fremrykkende allierte og Paris.Sammenstøtet åpnet med en enorm kanonade. Jorden ristet mens bortimot 40.000 skudd ble avfyrt som innledning til et prøyssisk-østerriksk stormløp mot den franske revolusjonsarméen som hadde forskanset seg på møllebakken. Men i stedet trakk de allierte seg tilbake, straks kanonaden var over. De hadde 88 falne, mens det franske tapet var på rundt 300 falne. Revolusjonshæren fulgte etter og erobret de tyske byene Speyer, Mainz og Frankfurt am Main; senere underla de seg også Belgia. I januar 1793 ble Ludvig 16. dømt til døden for landssvik og ført til giljotinen. Men så kom andre land på banen med en allianse av England i spissen for Portugal, Nederlandene, Spania, Preussen og Østerrike. Frankrike måtte gi tapt overfor en slik overmakt. Dette snudde igjen med Napoleon Bonaparte, som sa om seieren ved Valmy at han anså den som en gåte.


== Referanser ==
GOELRO

GOELRO (fra russisk ГОЭЛРО - Государственный план электрификации России, «Statsplanen for elektrifisering av Russland») var den første sovjetiske planen for nasjonal økonomisk gjenreisning og utvikling. GOELRO ble forbildet for etterfølgende femårsplaner utarbeidet av Gosplan.
Kommisjonen og planen ble igangsatt og overvåket av Vladimir Lenin som hadde en stor tro på at tilgang på elektrisitet ville fremme sosialismen. Et populært sitat fra Lenin var: «Sosialisme er sovjetenes styrke pluss elektrifisering av hele landet», noe som også kom til uttrykk i GOELROs vekt på utbygging  av kraftverk.
Opplysningsplikt

Opplysningsplikt kan være både borgernes plikt til å gi opplysninger til myndighetene, offentlig ansattes plikt til å gi opplysninger til den enkelte borger eller plikt til å gi opplysninger i andre sammenhenger. 
Offentleglova (lov av 19. mai 2006 nr. 16 om rett til innsyn i dokument i offentleg verksemd) regulerer forvaltningens generelle plikt til å gi informasjon til borgerne. Offentleglova trådte i kraft 1. januar 2009. Offentleglova utvidet og presiserte forvaltningens opplysnings- og informasjonsplikt. Når offentleglova trådte i kraft ble offentlighetsloven (lov av 19. juni 1970 nr. 69 om offentlighet i forvaltningen) opphevet. 
Forvaltningsloven inneholder også bestemmelser om forvaltningens informasjons- og opplysningsplikt.Grunnlovens § 82 bestemmer: «Regjeringen skal meddele Storthinget alle de Oplysninger, der ere nødvendige for Behandlingen af de Sager, den fremlægger. Intet Medlem af Statsraadet maa fremlægge urigtige eller vildledende Oplysninger for Storthinget eller dets Organer.» Bestemmelsen ble vedtatt 20. februar 2007. Bestemmelsen endret ikke rettstilstanden for statsrådenes plikter til å gi Stortinget opplysninger. 


== Se også ==
Undersøkelsesplikt


== Referanser ==
Friidrett under Sommer-OL 1956 – 800 meter menn

Ævelsen 800 meter menn ved Sommer-OL 1956 ble arrangert på Melbourne Cricket Ground i Melbourne. Det deltok totalt 38 utøvere.
Audun Boysen som representerte Norge, fikk en bronsemedalje.


== Resultater ==


=== Kvalifiseringsheatene ===
Det ble avholdt fem heat, de tre raskeste utøverne i hvert heat kvalifiserte seg til semifinalene.


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


==== Heat 3 ====


==== Heat 4 ====


==== Heat 5 ====


=== Semifinaler ===
To semifinaler ble avholdt, de fire raskeste utøverne i hver semifinale kvalifiserte seg til finalen.


==== Semifinale 1 ====


==== Semifinale 2 ====


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Offisiell rapport
Resultater
Nina Grünfeld

Nina Frederikke Grünfeld (født 27. juli 1966) er en norsk filmregissør, forfatter og tidligere leder i fagforbundet Norske Filmregissører (NFR). 
Grünfeld studerte massekommunikasjon, øststatskunnskap, film og TV i Oslo og har en bachelorgrad i filmregi fra Dramatiske Institutet i Stockholm. Hun er professor ved Høgskolen i Innlandet.Hun var tidligere forsknings- og utviklingssjef ved Westerdals School of Communication. Grünfeld har hatt styreverv i en rekke kunst- og kulturinstitusjoner. Hun eier og driver filmproduksjonsselskapet Gründer Film i Oslo.To av filmene i Nina Grünfelds filmografi er dokumentarer om hennes far, psykiateren Berthold Grünfeld. Den første handler om hans barndom og bakgrunnshistorie. Den andre om hans siste leveår.I 2015 lanserte hun det veldedige smykkeprosjektet Coexista på Nobels Fredssenter i Oslo. Overskuddet av salget gikk til bekjempelse av islamofobi, antisemittisme og ekstremisme. 12. januar 2019 mottok Nina Grünfeld Blanche Majors forsoningspris for sitt arbeid.Hennes dokumentarfilm Ninas barn, som også er utgitt i bokform, handler om det jødiske barnehjemmet i Oslo under andre verdenskrig. Faren hennes, Berthold Grünfeld, var et av barna der. Nina Grünfeld er oppkalt etter bestyrerinnen Nina Hasvoll Meyer som ble som en mor for barnehjemsbarna.I dokumentarserien Alexia vs. verden fulgte hun den omstridte forfatteren Alexia Bohwim. Filmprosjektet startet i 2014 og hadde premiere på TV3 11. juni 2018. Prosjektet ble støttet av Norsk filminstitutt. Grünfeld har uttalt til media at hun tar sikte på å følge Bohwim i ytterligere 10–15 år.I 2019 arbeidet hun med en kort-dokumentar om en jødisk bønnebok som forsvant under krigen og ble funnet av en kristen prest og overlevert i 2015 til Det mosaiske trossamfunn i Oslo.I 2020 utga hun boken Frida - Min ukjente farmors krig. Boken handler om hennes farmor som var en fattig jødinne og prostituert i Tsjekkoslovakia og som ble deportert til Auschwitz og drept i konsentrasjonsleiren Ravensbrück i april 1945.


=== Bøker ===
Frida - Min ukjente farmors krig (Aschehoug 2020) ISBN 9788203266058
Ninas barn (Kagge Forlag 2015) ISBN 9788248916499
Hvor går dokumentaren? Nye tendenser i film, fjernsyn og på nett (2014)


=== Filmer og TV-produksjoner ===
1993 – Lang og tro tjeneste, kortfilm
1996 – Syndig sommer, novellefilm
1996–2000: Familiesagaen de syv søstre, TV-dramaserie (som en av flere episoderegissører)
1998 – Mellom min mors ben, kortfilm
2002 – Mens du står utenfor, kortfilm
2005 – Grünfeld – ukjent opphav, dokumentar (TV2)
2008 – Den døende doktoren, dokumentar (TV2)
2015 – Ninas barn (2015) - dokumentar (NRK)
2018 – Alexia vs. verden, TV- og nettserie (TV3/Viafree)
2021 - Cheiderboken - en animert kortdokumentarfilm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nina F. Grünfeld på Internet Movie Database 
(sv) Nina F. Grünfeld i Svensk Filmdatabas 
(en) Nina F. Grünfeld hos The Movie Database
Gudmund Stenersen

Gudmund Stenersen (født 18. august 1863 i Ringsaker, død 17. august 1934 i Oslo) var en norsk maler. Han studerte under Léon Bonnat i Paris 1889–1890, senere under Fernand Cormon og på studiereiser i 1893–94 i Italia. Stenersens bilder og illustrasjoner var preget av naturalismen med en ekte, folkelig tone. Han laget illustrasjoner til bøker av blant annet Hans Seland, Hans Aanrud og Theodor Caspari.  


== Verker ==
Fra Siena (1893) (Nasjonalmuseet/Nasjonalgalleriet i Oslo)
Njosgaardene (i Valdres) (1893–1902) (Nasjonalmuseet/Nasjonalgalleriet i Oslo)
Messesøndag (1893)
St. Hansbaal (1895)


== Galleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gudmund Stenersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
bokillustrasjon.no
Gudmund Stenersen hos Store norske leksikon
Gudmund Stenersen hos Store norske leksikon utdypning
Jan-Henrik Børslid

Jan-Henrik Børslid (født 20. januar 1976) er en sportsanker på TV 2.
Han startet sin TV-karriere som programleder for BTV-programmet Triplett og ble så programleder for Adeccoligamagasinet på TV 2 Sport. Han har figurert som anker på sportsnyhetene på TV 2 Nyhetskanalen og som anker på kortsporten på TV 2. 
I 2012 ble han programleder i TV2 sine Premier League-sendinger.
I tillegg har Børslid vært spillende assistenttrener for Fyllingen Fotball i andredivisjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jan-Henrik Børslid – Norges Fotballforbund 
Jan Henrik Børslid på AltOmFotball.no
Booth-prisen

Booth-prisen er Frelsesarmeens hederspris som deles ut til personer som arbeider i «William Booths ånd». Prisen har blitt utdelt siden 2000.Følgende har fått prisen:

2000: Baste Fanebust
2001: Nini Stoltenberg og Thorvald Stoltenberg
2002: Ole Fyrand
2003: Simon Flem Devold
2004: Ingvar Ambjørnsen
2006: Stine Sofies Stiftelse
2008: Hallvard Bræin
2013: Ole Paus
2017: Mel Young og Homeless World Cup


== Referanser ==
Nordragabet

Nordragabet er navnet på fjorden som løper inn mellom Nordre Eigerøya og fastlandet nord for denne, vest for Egersund. Tilsvarende heter fjorden mellom Søre Eigerøya og fastlandet Søragabet.


== Referanser ==
Søragabet

Søragabet er navnet på fjorden som løper inn mellom Søre Eigerøya og fastlandet øst for denne, syd for Egersund. Tilsvarende heter fjorden mellom Nordre Eigerøya og fastlandet Nordragabet.


== Referanser ==
Lundarviga

Lundarviga er en bukt som ligger på Eigerøya utenfor Egersund i Rogaland, og nærmest deler denne i to. Den delen av Eigerøya som ligger vest for Lundarviga kalles Nordre Eigerøya, mens resten kalles Søre Eigerøya. Bukten har åpning ut mot det åpne havet i syd. På vest- og nordsiden ligger flere gårder (Skadbrød, Midbrød, Ytstebrød), mens østsiden er ubebodd. Langs vestbredden går det vei ut til Ytstebrød. Inne i bukten er det flere mindre viker (Knarraviga, Kvernhusviga), og en del mindre holmer (Samslått, Seiholmen, Sandvigholmen, Svartskjer). I nord strekker Økseneset seg et godt stykke ut i bukten i retning fra nord til syd.