jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Manuel de Falla

Manuel de Falla y Matheu (født 23. november 1876 i Cádiz i Spania, død 14. november 1946  i Alta Gracia i Argentina) var en spansk komponist og pianist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Falla ble født i Cádiz. Moren var hans første musikklærer, men i en alder av ni år ble han introdusert for sin første klaverlærer. Fra de sene 1890-årene studerte han klaver i Madrid under José Tragó og komposisjon under Felipe Pedrell. I 1899 ble han tildelt førstepremien ved en klaverkonkurranse på sin musikkskole. Fra den tid begynte han å bli kalt ved sitt etternavn, de Falla, som han ble kjent for.


=== Musiker ===
Gjennom Felipe Pedrell ble de Falla interessert i opprinnelig spansk musikk, især i andalusisk flamenco. Innflytelse fra den opprinnelige spanske musikk kan føles i mange av hans verker. Blant hans tidlige komposisjoner er det noen zarzuelaer, men hans første viktige verk er operaen i én akt, La Vida Breve, som han skrev i 1905 og som først hadde premiere i 1913.
De Falla bodde i årene 1907 til 1914 i Paris, hvor han møtte noen komponister som fikk en innflytelse på hans skrivemåte. Av disse var blant annet impresjonistene Maurice Ravel, Claude Debussy og Paul Dukas. Han skrev imidlertid ikke meget mer før han vendte tilbake til Madrid i begynnelsen av første verdenskrig. I denne periode ble hans mest kjente verker til.De Falla prøvde å stoppe mordet på sin beste venn, poeten Federico García Lorca i 1936, men det lyktes ham ikke. Etter Francisco Francos seier i den spanske borgerkrigen forlot Falla Spania og flyttet til Argentina. Etter dette skrev han ikke mer musikk. Han døde i Alta Gracia i provinsen Córdoba i Argentina. I 1947 ble levningene av ham brakt til Spania og lagt i katedralen i Cádiz.


== Verker ==
Blant hans mest kjente verker er:

Nocturne for piano og orkester Noches en los jardines de España (Netter i spanske hager, 1916)
Ballet El amor brujo
Ballet El corregidor y la molinera, som senere ble til El sombrero de tres picos (1917)Fra 1921 til 1939 bodde de Falla i Granada, hvor han skrev operaen El retablo de Maese Pedro (1923) og en konsert for cembalo og kammerorkester (1926). I disse verkene er hans spanske opprinnelse mindre tydelig og bærer i stedet et preg av Stravinskij og nyklassisk musikk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jacoba Grunfeld (utg.): Manuel de Falla – Spanien und die neue Musik. Ein Lebensbild in Schriften, Bildern, Erinnerungen. Die Arche, Zürich 1968.
Kurt Pahlen: Manuel de Falla und die Musik in Spanien. Walter, Olten/Freiburg im Breisgau 1953.


== Eksterne lenker ==
(en) Manuel de Falla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Manuel de Falla på Internet Movie Database 
(da) Manuel de Falla på Filmdatabasen 
(en) Manuel de Falla hos Internet Broadway Database 
(en) Manuel de Falla på Discogs 
(en) Manuel de Falla på MusicBrainz 
(en) Manuel de Falla på Spotify 
(en) Manuel de Falla på Last.fm 
(en) Manuel de Falla på AllMusic 
(en) Manuel de Falla – Olympedia
Karl Brjullov

Karl Pavlovitsj Brjullov (russisk: Карл Павлович Брюллов), kalt av sine venner «Karl den store» (født 12. desemberjul./ 23. desember 1799greg., død 11. junijul./ 23. juni 1852greg.), var den første russiske maleren av internasjonalt format. Han regnes for å være en nøkkelperson i overgangen fra den russiske nyklassisismen til romantikken.
Han er mest kjent for sitt verk «Pompeiis siste dag» (Poslednij den Pompei) som han arbeidet på i årene 1830 til 1833.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karl Bryullov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Karl Bryullov – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Online galleri med Brjullovs malerier
Brjullovs malerier hos The Russian Art Gallery
Rex Cawley

Warren Jay «Rex» Cawley (født 6. juli 1940 i Farmington ved Detroit i Michigan) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver, med 400 meter hekk som spesialøvelse.
Rex Cawley deltok under den amerikanske kvalifiseringen til OL 1960, men ble utslått etter å ha kommet på 7.-plass. Under kvalifiseringen fire år senere forbedret han verdensrekorden til italieneren Salvatore Morale. Under OL 1964 vant Rex Cawley på tiden 49,6 sekunder, foran briten John Cooper og Salvatore Morale.
Rex Cawley la opp i 1965.


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Gull i friidrett, 400 meter hekk  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Rex Cawley – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Rex Cawley – Olympics.com 
(en) Rex Cawley – Olympic.org 
(en) Rex Cawley – Olympedia 
(en) Rex Cawley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rex Cawley – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Rex Cawley – Track and Field Statistics
Joe Swail

Joe Swail (født 29. august 1969) er en nordirsk profesjonell snookerspiller.
Swail har tu ganger kommet til semifinale i rankingturneringer, inkludert semifinalene i verdensmesterskapet i snooker i 2000 og 2001, men han har bare vært i én finale. I begge seierne i kvartfinalene i VM, mot henholdsvis John Parrott og Patrick Wallace, kom han tilbake etter å ha ligget under 12–8 ved å vinne de fem resterende partiene. Dette har også gitt han kallenavnet «Comeback Kid».
Han har hatt meget varierende resultater på verdensrangeringen og var første gang inne i topp 16 i sesongen 1994/1995, men falt ut igjen før neste sesong. Prestasjonen i VM gjorde at han var tilbake igjen i topp 16 foran sesongen 2000/2001 og ble dermed den andre spilleren i historien som har spilt seg opp igjen i topp 16 etter å ha vært rangert utenfor topp 32 i mellomtiden. De påfølgende sesongene falt han igjen på rankingen, med en 40.-plass som dårligste ranking, før han klatret tilbake igjen og var for sesongen sesongen 2007/2008 rangert like utenfor topp 16, på en 17.-plass.
Før 2009 sesongen falt han litt tilbake igjen til en 20.-plass. Sesongen startet meget dårlig og Swail tapte i første runde i de fire første turneringene. Under Welsh Open klarte han imidlertid å spille seg frem til en finale for første gang i karrieren. Etter å ha ledet 5–2, tapte Swail 5–9 etter en sterk avslutning av Allister Carter.
Swail gjør seg bemerket på grunn av den meget uortodokse måten han støter på. Mens alle andre profesjonelle snookerspillere holder køarmen vertikalt har Swail armen bøyd i hvert fall 45 grader og med albuen mot ryggen. Selv om dette langt fra er en teknikk som en trener ville anbefalt fungerer det for Swail, og gir han også ekstra kraft i støtet.
Swail er født tunghørt, og har også en bror som er døv, men har uttalt at han anser dette som en fordel da det gjør at han i mindre grad forstyrres av bråk fra publikum og andre kamper som foregår parallelt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Joe Swail – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mos maiorum

Mos maiorum («forfedrenes skikk» eller «de eldres måte», flertall mores, med maiorum er genitiv flertall) er de grunnleggende, uskrevne tradisjonene, eller normene, i Romerriket. Det er de institusjonaliserte, kulturelle tradisjonene, så vel som skikker og politikk. Mos maiorum var kollektive prinsipper, modeller for oppførsel, og sosial praksis som påvirket det private, det politiske, og det militære livet i antikkens Roma.


== Familie og samfunn ==
Den romerske familie (familia, bedre oversatt som «husholdning» enn familie) var like så hierarkisk som det romerske samfunn var det. Disse hierarkiene var tradisjonelle og kontinuerlige i seg selv, det vil si at de både støttet og ble støttet av mos maiorum. Husholdningens overhode, pater familias, hadde absolutt autoritet over sin familia. Den var en selvstyrt enhet innenfor samfunn og en modell for den samfunnsmessige orden,Det adskilte samfunnsmessige forhold i antikkens Roma var mellom patronus (patron, beskytteren) og cliens (klienten). Selv om forpliktelsene i dette forholdet var gjensidige, var de også hierarkiske. Forholdet var ikke en enhet, men et clientela (nettverk) da en patronus selv kunne ha mer enn én beskytter, og disses interesser kunne komme i konflikt med hverandre. Om den enkelte familia var den adskilte enhet så var underliggende i samfunnet, var disse nettverkene de som utjevnet deres autonomi og skapte de bånd og bindinger som gjorde et komplekst samfunn mulig. Selv om en av de betydelige sfærer innenfor patron-klient-forholdet var domstolen, var denne beskyttelsen ikke i seg selv en juridisk kontrakt. Presset på å opprettholde forpliktelsene var moralske, grunnlagt på kvaliteten av fides, «tillit», og mos. Beskyttelsen tjente som en modell, slik som når erobrere eller guvernører utenlands etablerte personlige bånd som patron med hele samfunn, kunne disse bånd deretter bli utøvd som en familieforpliktelse. I denne forstand ble mos mindre å betrakte som uendret tradisjon enn som en presedens.


== Verdier ==
De åtte hjørnesteinene i mos maiorum var:

fides – troskap, lojalitet, tro
pietas – fromhet, hengivenhet, patriotisme, plikt
religio – ærefrykt for høyere makter
disciplina – disiplin
constantia – fasthet, stødighet
gravitas – seriøshet, verdighet, autoritet
parsimonia – sparsommelighet
severitas – moralsk strenghet


== Referanser ==


== Litteratur ==
Adkins, L. & Adkins, R. (2000): Dictionary of Roman Religion. New York: Oxford University Press.
Berger, Adolph (1991): Encyclopedic Dictionary of Roman Law. Philadelphia: The American Philosophical Society.
Div. red. (2003): Oxford Classical Dictionary. 3. utg.. New York: Oxford University Press.
Stambaugh, John E. (1988.): The Ancient Roman City. Baltimore: The Johns Hopkins University Press.
Ward, A., Heichelheim, F., Yeo, C. (2003): A History of the Roman People. 4. utg. New Jersey: Prentice Hall.


== Se også ==
O tempora! O mores!
Joe Perry (snookerspiller)

Joe Perry (født 13. august 1974 i Wisbech) er en engelsk profesjonell snookerspiller.
Etter at han ble profesjonell i 1991 steg Perry jevnt på verdensrangeringen og nådde topp seksten i 2002, han holdt seg der i tilsammen tre sesonger og hatt tre sesonger i topp tjue. Han falt ut av topp 16 igjen foran sesongen 2007/2008 og var rangert som nummer atten. Sesongen 2008/2009 er han rangert som nummer tolv, som er hans beste rangering i karrieren. Han oppretthold denne rangeringen foran sesongen 2009/2010.
Hans beste prestasjon i karrieren er en andreplass i European Open i 2001. Perry nådde også kvartfinalen i verdensmesterskapet i 2004, etter blant annet å ha slått tidligere verdensmester Mark Williams på veien. I 2008 nådde han semifinalen i VM, men tapte 15–17 for Allister Carter.
Perry kom til semifinalen i UK Championship to sesonger på rad, i 2004 tapte han kampen mot David Gray med knappest mulig margin. Dette resultatet gjorde at han provisorisk var rangert som nummer fem i verden, men han klarte ikke vinne en kamp i løpet av de fem resterende turneringene og endte på 14.-plass etter sesongen. I 2005 tapte han semifinalen mot Ding Junhui, som til slutt vant hele turneringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Perry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(cn) Joe Perry – Kinas olympiske komité 
(en) Joe Perry – CueTracker
Solanin

Solanin eller α-Solanin er et glykolalkaloid som forekommer naturlig i alle planter i søtvierfamilien som en beskyttelse mot angrep av sopper og bakterier. Det er svært giftig både for mennesker og dyr, selv i små doser. 
Potetknoller som utsettes for lys vil få en økning i solanin-innhold. Knollen vil da få en grønnaktig farve, og er ikke egnet til å spise. Den grønne farven skyldes ikke solanin, men klorofyll som også dannes når potetknoller utsettes for lys, farven er altså en indikasjon på at knollen har vært utsatt for lys. Solaninet i knollen kan ikke fjernes ved å skjære vekk de grønne delene av knollen.
Rå, grønne tomater inneholder også solanin.


== Giftighet ==
Symptomene for forgiftning kan være oppkast, diare, mavekramper, halsbrann, hodeverk, svimmelhet. Slike symptomer vil oppstå i løpet av 8–12 timer etter inntak. Ved alvorlige forgiftninger kan lammelser, hallusinasjoner og hypotermi oppstå, og disse symptomene kan komme allerede etter 30 minutter.
Det er antatt at en dose på 2 mg solanin pr. kg kroppsvekt kan gi forgiftningssymptomer. Doser på over 5 mg pr. kg kan være dødelige (tilsvarer en persons inntak av 1,25–4,5 kg rå, grønne tomater).
Einar Sissener

Einar Sissener (født Einar Rasmus Krag Schnitler Sissener 21. september 1897 i Kristiania, død 4. mars  1968 samme sted) var en norsk skuespiller og regissør.


== Biografi ==
Sissener debuterte ved Centralteatret (1919) og markerte seg raskt som landets ledende karakterkomiker. Men han var i det vesentlige engasjert ved Nationaltheatret (1921-67) og i korte perioder, sjef ved Det Nye Teater (1933, 1936) og populær revyskuespiller ved Chat Noir 1937–46. Gjennom hele sitt teaterliv var han nært knyttet til Danmark hvor han vant ry som revykomiker. Han ledet Norsk Skuespillerforbund (1928-31) og Kunstnerforeningen (1951-68). Med sitt særpregede tragikomiske talent skapte han fantasifulle skikkelser hos Shakespeare, Holberg og Molière, og var en ekte og varm Harald i Den store barnedåpen (også filmet, 1931). Med sin merkverdige stemme ble Sissener en sentral medarbeider i radiounderholdningen, der han i samarbeid med Arild Feldborg skapte radioklassikere som Døren og Doffen. Aktiv i film fra 1926, særlig i karakterbiroller, og hadde både regi og hovedrolle i Syndere i sommersol (1934). Sissener er gravlagt på Vestre Gravlund.Einar Sissener var onkel til Einar W. Sissener og grandonkel til dennes sønn, Einar Andreas Sissener, begge næringslivsledere.


== Filmroller ==

1960 – Venner

1957 – Herren og hans tjenere

1957 – Fjols til fjells

1955 – Arthurs forbrytelse

1954 – Kasserer Jensen

1951 – Storfolk og småfolk

1947 – Stjerneskud (film), som seg selv

1941 – Hansen og Hansen

1935 – Du har lovet mig en kone! Også regissør.

1934 – Syndere i sommersol Også regissør.

1931 – Den store barnedåpen Også regissør sammen med Tancred Ibsen

1926 – Baldevins bryllup

1926 – Glomdalsbruden (film)Han spilte også i reklamefilmer, iblant basert på norske folkeeventyr.
Blant hans revyviser kan Det blir en deilig dag (som ble sensurert av tyskerne under den andre verdenskrig) og Ditt hjerte er i fare Andresen nevnes.


== Teaterroller (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Sissener på Internet Movie Database 
(no) Einar Sissener hos Nationaltheatret 
(no) Einar Sissener hos Sceneweb 
(sv) Einar Sissener i Svensk Filmdatabas 
(da) Einar Sissener på Filmdatabasen 
(da) Einar Sissener på danskefilm.dk 
(da) Einar Sissener på danskfilmogtv.dk 
(fr) Einar Sissener på Allociné 
(en) Einar Sissener hos The Movie Database 
(en) Einar Sissener hos Behind The Voice Actors 
Einar_Sissener hos Store norske leksikon (utdypning)
Bilder av Einar Sissener 1920, Oslo Museum
Josef Strauss

Josef Strauss (født 20. august 1827, død 22. juli 1870) var en østerriksk komponist, Han er mest kjent for kvadriller, polkaer, Polka-masurkaer og valser.
Han var sønn av Johann Strauss d.e. og bror til blant andre Johann Strauss d.y. og dermed født inn i en meget musikalsk familie.


== Verker av Josef Strauss ==
Arbeidene til Josef Strauss omfatter bl. a.:Die Ersten und Letzten – vals, op. 1 (1853)
Die Ersten nach den Letzten – vals, op. 12 (1854)
Die Guten, Alten Zeiten – vals, op. 26 (1856)
Perlen der Liebe – konsertvals, op. 39 (1857)
Moulinet – polka-masurka, op. 57 (1858)
Sympathie – polka-masurka, op. 73 (1859)
Lustschwärmer – vals, op. 91 (1860)
Wiener Bonmots – vals, op. 108 (1861)
Winterlust – polka, op. 121 (1862)
Auf Ferienreisen! – polka, op. 133 (1863)
Die Schwätzerin – polka-masurka, op. 144 (1863)
Wiener Couplets – vals, op. 150 (1863)
Dorfschwalben aus Österreich – vals, op. 164 (1864)
Frauenherz – polka-masurka, op. 166 (1864)
Sport-Polka op. 170 (1864)
Geheimne Anziehungskräfte (Dynamiden) – vals, op. 173 (1865)
Stiefmütterchen – polka-masurka, op. 183 (1865)
Transaktionen – vals, op. 184 (1865)
Die Marketenderin – polka, op. 202 (1866)
Die Libelle – polka-masurka, op. 204 (1866)
Delirien – vals, op. 212 (1867)
Sphären-Klänge – op. 235 (1868)
Eingesendet – polka, op. 240 (1868)
Plappermäulchen – polka, op. 245 (1868)
Aquarellen – vals, op. 258 (1869)
Eislauf – polka, op. 261 (1869)
Mein Lebenslauf Ist Lieb` Und Lust! – vals, op. 263 (1869)
Die Tanzende Muse – polka-masurka, op. 266 (1869)
Feuerfest! – polka, op. 269 (1869)
Ohne Sorgen! – polka, op. 271 (1869)
Nilfluthen – vals, op. 275 (1870)
Jokey – polka, op. 278 (1870)
Die Emancipierte – polka-masurka, op. 282 (1870)


== Laget sammen med brødrene ==
Hinter den Coulissen quadrille (med Johann Strauss II) (1859)
Monstre quadrille (med Johann Strauss II) (1861)
Pizzicato-Polka (med Johann Strauss II) (1869)
Trifoilen waltz (med Johann II og Eduard Strauss) (1865)
Schützen quadrille (med Johann II og Eduard Strauss) (1866)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josef Strauss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Josef Strauss på Internet Movie Database 
(sv) Josef Strauss i Svensk Filmdatabas 
(en) Josef Strauss på AllMovie 
(en) Josef Strauss på Discogs 
(en) Josef Strauss på MusicBrainz
Bandaksli

Bandaksli er en bygd på sørsiden av innsjøen Bandak i Tokke kommune i Telemark. På grunn av storstilt gruvedrift i områdene omkring Bandaksli ble dette et trafikknutepunkt fra midten av 1800-tallet. Malm ble fraktet med hest og kjerre ned til brygga, og videre med båt mot Skien.
Utskipet malm var hovedsakelig kobbermalm fra Åmdals Verk og molybden fra lokale gruver.Deler av den gamle veien fra 1860, mellom Krossli og Bandaksli, finnes ennå. I de bratte bakkene var veianlegget et godt stykke ingeniørkunst, og veianlegget er ønsket vernet. Veien har adskillige hårnålssvinger, en del flotte forstøtningsmurer i stein, og en knutesving, «Hekta», hvor veien går på bru over seg selv, på samme måten som den mer kjente korketrekkeren i Langangen.
Båtene på Telemarkskanalen var også viktige persontransportmidler fram til 1960-tallet, da bil, buss og lastebil overtok.
I mellomkrigsårene hadde Bandaksli både hotell, postkontor, butikk og bensinstasjon, i tillegg til brygga. I dag er bare et fåtall personer bosatt i Bandaksli. Det er flere hus og småbruk som blir benyttet som fritidsboliger.
Bygda er del av et interkommunalt større bygdelag sammen med nabobygdene Hauggrend i Fyresdal, Krossli og Austheii i Tokke og Skreosen og Vråliosen i Kviteseid. Grunnet kommunegrenser dratt opp fra gammelt av ligger disse bygdelagene i forskjellige kommuner, selv om de til daglig regner hverandre som sambygdinger. Samkvemmet med nabobygda Lårdal på andre siden av Bandak er også stort. Avstanden til Tokkes kommunesenter Dalen i luftlinje eller etter vannet er ikke lang, men kjøreavstand var lang og omstendelig (30 km) før en privat bomvei, Lauvvikveien (15 km), ble bygget langs Bandaks sydbredd på slutten av 1990-årene.


== Referanser ==
Maktå på Stra’en

Maktå på Stra'en («Makta på Stra'en») er et norsk skuespill av Leiv Isaksen (1897–1927), som hadde premiere på daværende Stavanger Teater (nå Rogaland Teater) 8. januar 1927, fremført av amatører. Stykket ble skrevet til Stavanger katedralskoles skoleteater (Iduns Julekomedie), og de medvirkende ved urpremieren var en blanding av skoleelever og gamle veteraner fra skoleteateret. 
Stykket, som raskt fikk status som Stavangers egen bykomedie, har handling og persongalleri i klassisk folkekomediestil, og forfatteren hadde også skrevet alle tekster og melodier til de innlagte visene. Noen av disse er også gått inn i Stavanger bys allsanglitteratur. Mange amatøroppsetninger av stykket fulgte. Den mannlige hovedrollen, skipper Børe Snørteland,  ble spilt av Ola Aanestad i de fleste oppsetningene fram til 1951. 
Første oppsetning i Rogaland Teaters regi kom i sesongen 1954/55. Aslaug Øye og Aslaug Tønnesen alternerte da i tittelrollen (Fru Lava Snørteland, kalt «Maktå»). Begge hadde spilt rollen før i amatøroppsetninger, og Tønnesen spilte rollen igjen i 1958 og i 1961. Siden 1977 har Sally Nilsson spilt rollen i alle nye oppsetninger. 
I 1977 ble stykket for øvrig supplert med nye viser av Andreas «Ajax» Jacobsen (tekst) og Håkon Berge (musikk). Da ble også den gamle revyvisen «Eg e fydde på Straen, eg» skrevet av Laurits Torssen, lagt permanent inn i stykket.


== Litteratur ==
Balle, Gerd Isaksen: Leiv Isaksen. Stavangerbokens venner, Forfatterportrett nr. 4, Stavanger 1997.
Strategisk allianse

En strategisk allianse er et samarbeid mellom to eller flere parter. Samarbeidet kan ta form som uformelle og formelle samarbeidsavtaler, fellesforetak og felles eierskap.
En kjent motivasjon for etablering av strategiske allianser er tilgang på ressurser som bedriften ikke kan anskaffe i et åpent marked. I tillegg kan strategiske allianser være et godt alternativ til koordinering av aktiviteter mellom foretak i felles prosjekter.
Strategiske allianser vokser i popularitet, og studier fra det amerikanske markedet har antydet at antallet strategiske allianser har vokst med 25 prosent årlig de siste årene.Til tross for at fordelene med strategiske allianser er udiskutable, viser det seg at mange allianser feiler, og en feilrate i området 40 til 60 prosent er funnet. Typiske årsaker kan være kommunikasjonsproblemer, frykt for å dele kritiske ressurser, misforståelser og grådighet.


== Referanser ==
Listeria

Listeria er en bakterie-slekt som inneholder sju arter. Listeriose (infeksjon med listeria-bakterien) er vanligvis en tilstand uten symptomer, eller den gir et influensaliknende sykdomsbilde. Hos risikogruppene (gravide, eldre, mennesker med svekket immunforsvar) kan den gi alvorlig sykdom. Listeriose er en sjelden sykdom. I Norge ble det i perioden 1995-2004 årlig meldt mellom ni (1998) og 21 (1997 og 2004) tilfeller av listeriose; totalt 168 i hele perioden og for perioden 1977-2003 ble det meldt 289 tilfeller. Sannsynligvis er det betydelige mørketall, dvs. uoppdagede tilfeller.Bakterien er navngitt etter Joseph Lister og  Listeria-arter er Gram positive bacilli.
Bakterien forekommer i alle typer matvarer, men er vanligst i kjøtt, melkeprodukter og i rå grønnsaker. Den vanligste smittemåten er ved inntak av forurenset, spiseklar mat, det vil si mat som ikke trenger å stekes eller kokes. Et eksempel på mat som har ført til smitte, er ost av upasteurisert melk, vakuumpakket kjøttpålegg (påvist i 1992), gravlaks og røkelaks. Listeria monocytogenes har evnen til å formere seg ved kjøleskapstemperatur, noe som gjør mat med i utgangspunktet lang holdbarhet ekstra utsatt. Rakfisk regnes av Mattilsynet som et risikoprodukt og det anbefales at utsatte personer, som gravide, holder seg unna rakfisk.Den arten som forårsaker sykdom hos mennesker, kalles Listeria monocytogenes. Den kan forårsake infeksjoner i mange organer i kroppen hos svekkede eller disponerte individer. Gravide som får infeksjonen, kan selv være relativt upåvirkede, men fosteret kan dø enten før eller etter fødsel. Vitenskapskomiteen for mat og miljø utga i 2018 en vurdering av risiko for utvikling av listeriabakterier i en lang rekke matvarer.De vanligste typene infeksjoner med Listeria er meningitt, (hjernehinnebetennelse), endocarditt, (betennelse i hjerteklaffer og laget på innsiden av hjertet), lymfeknuter og konjunktiva, (øyesekken).
Listeriose er en zoonose, dvs at den kan smitte fra dyr til mennesker. Et eksempel er smitte ved listeriose hos sau.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Listeria – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Listeria i Encyclopedia of Life 
(en) Listeria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Listeria hos ITIS 
(en) Listeria hos NCBI 
(en) Kategori:Listeria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Listeria – detaljert informasjon på Wikispecies
Ed Hamm

Edward («Ed» eller «Eddie») Barton Hamm (født 13. april 1906 i Lonoke, Arkansas, død 25. juni 1982) var en amerikansk friidrettsutøver. Han vant gull i lengde under OL 1928 i Amsterdam. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ed Hamm – Olympedia 
(en) Ed Hamm – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ed Hamm – Georgia Sports Hall of Fame 
(en) Ed Hamm – Track and Field Statistics 
(en) Artikkel om Hamm i Encyclopedia of Arkansas