jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Reven og jenta

Reven og jenta (fransk: Le Renard et l'Enfant) er en fransk drama- og barnefilm fra 2007 regissert av Luc Jacquet, som blant annet er kjent for Pingvinenes marsj. Filmen har fortellerstemme. På den norske versjonen tilhører den Ane Dahl Torp.


== Handling ==
Filmen handler om 10 år gamle Lila, som bor i en fransk landsby. En dag hun sykler ved skogen får hun øye på en rødrev. Som rever flest er den menneskesky, men Lila blir besatt av å bli venn med dyret. Prosessen blir lang og farlig, men etter hvert får reven tillit til jenta.


== Om filmen ==
Filmen fikk blandet mottakelse av anmelderne og har fått 48 % på Rotten Tomatoes. VG gav den terningkast fem, Bergens Tidende, Dagsavisen og Side2 fire, Dagbladet tre og Aftenposten to.Filmen ble sett av 24 000 på norske kinoer og på 81.-plass over de mest besøkte filmene som gikk på norske kinoer i 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reven og jenta på Internet Movie Database 
(no) Reven og jenta hos Filmfront 
(sv) Reven og jenta i Svensk Filmdatabas 
(da) Reven og jenta i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Reven og jenta på Allociné 
(nl) Reven og jenta på MovieMeter 
(en) Reven og jenta på AllMovie 
(en) Reven og jenta på Rotten Tomatoes 
(en) Reven og jenta på Box Office Mojo 
(no)  Reven og jenta hos Filmweb
Night of the Living Dead (1990)

Night of the Living Dead er en remake fra George A. Romero sin klassiker fra 1968 Night of the Living Dead.


== Handlingsreferat ==
Søsknene Barbara og Johnny besøker graven til moren deres ved en avsidesliggende kirkegård i Pennsylvania. Johnny skremmer Barbara kontinuerlig med skumle historier om zombier, og håner det faktum at moren deres kan være en av dem. Ved kirkegården legger de merke til en gammel mann med et bitt i pannen som beveger rundt dem. Senere blir Johnny og Barbara angrepet av en zombie som broren hennes forsøker å bekjempe. Men Johnny blir drept når han faller og slår hodet mot en gravstein. Barbara flykter fra kirkegården, og oppdager noe som ser ut til å være et forlatt våningshus. Hun søker ly der inne, men oppdager flere andre zombier. Rett etter ankommer en mann som kaller seg Ben, og de begynner å sperre dører og vinduer mot inntrengere.
De oppdager andre overlevende som gjemmer seg i kjelleren av bygningen: Harry Cooper, en egoistisk og kranglete mann, og hans kone Helen. Deres datter Sarah, som ble bitt av en zombie og som har blitt alvorlig syk. Samt to tenåringer. Tom Bitner og Judy Rose Larson. Gruppen krangler om hva de burde gjøre videre. Harry mener at alle burde trekke seg tilbake til kjelleren, sperre døren, og så vente på at myndighetene kommer og tar kontroll over alle zombiene. Ben argumenterer for at kjelleren er en "dødsfelle" og at de burde befeste hele huset, som i det minste har alternative rømningsveier. Barbara foreslår at de burde forlate huset til fots, etter at hun har lagt merke til zombienes begrensede mobilitet.
Men flere og flere zombier begynner å bevege seg mot eiendommen. Men uten at de andre overlevende vet om det, har Sarah også bukket under for bittet på armen, og forvandlet seg til en zombie. Hun angriper og biter sin opprørte mor, som ikke forsvarer seg. Når Sarah kommer ovenpå utløser hun en skuddveksling mellom faren sin, som forsøker å beskytte henne, og Ben og Barbara, som forsøker å beskytte seg selv. I tillegg befinner det seg flere andre innbyggere i området, ledet av sheriff McClelland som også forsøker å beskytte seg mot angrep fra zombier.


== Skuespillere ==
Tony Todd som Ben.
Patricia Tallman som Barbara.
Tom Towles som Harry Cooper.
McKee Anderson som Helen Cooper.
William Butler som Tom Bitner.
Katie Finneran som Judy Rose Larson.
Bill Moseley som Johnny.
Heather Mazur som Sarah Cooper.
Russell Streiner som Sheriff McClelland.


== Eksterne lenker ==
(en) Night of the Living Dead på Internet Movie Database 
(sv) Night of the Living Dead i Svensk Filmdatabas 
(fr) Night of the Living Dead på Allociné 
(nl) Night of the Living Dead på MovieMeter 
(en) Night of the Living Dead på AllMovie 
(en) Night of the Living Dead på Turner Classic Movies 
(en) Night of the Living Dead på Rotten Tomatoes 
(en) Night of the Living Dead på Box Office Mojo
IJ (bokstav)

Denne artikkelen omhandler bokstaven Ĳ. For innsjøen i Noord-Holland, Nederland ved samme navn, se ĲĲ og ĳ er en digraf sammensatt av bokstavene i og j og er mye brukt i nederlandsk. Den blir noen ganger ansett som en ligatur, eller til og med en egen bokstav – selv om den i de fleste fonter vises som i og j med knepen avstand. En grunn til at den oppfattes som en ligatur er at i situasjoner der et ord skal skrives med stor bokstav, vil både i og j være en stor bokstav, for eksempel skal begge bokstavene i navnet til elven IJ være store.
En ĳ i skrevet nederlandsk uttales som regel som diftongen [ɛi]. I Standard nederlandsk, og de fleste nederlandske dialekter, kan diftongen [ɛi] staves som både ĳ og ei. Dette kan skape forvirring hos skoleelever og de må gjerne studere lister av ord med ei og ij. For å skille mellom disse, kalles ĳ ofte for lang ĳ («lange ĳ») og ei for korte ei («kort ei») eller bare E - I. Navnet Lange ĳ kommer nok av at den strekker seg ned under linjen når den skrives, ikke av uttalen ettersom begge lydene uttales likt.
Nederlandske etternavn ble registrert til regjeringen noen ganger med ij, og noen ganger med y.  Fordi, nederlandske navn har ofte forskjellige stavemåter mellom familier. Sammenlign for exempel: «De Rooij» og «De Rooy». Internasjonalt, navn skrives ofte med y i stedet for ij. Noen eksempler er fotballspillerne Johan Cruyff og Ruud van Nistelrooy. Da klubben var blitt en gjenganger i europacupene på 70-tallet, skiftet Fotballklubben Feijenoord fra Rotterdam offisielt navn til Feyenoord, mens bydelen som har gitt navn til klubben, fortsatt heter Feijenoord.


== Referanser ==
Aviskatalogen

Aviskatalogen er en katalog med oversikt over opplagstall for alle norske aviser som tilsluttet Mediebedriftenes Landsforening. Katalogen kom ut første gang i 1943, og har siden 2001 også eksistert på Internett.
Katalogen inneholder avisenes annonsepriser, adresser, kontaktpersoner, teknisk spesifikasjon og opplagstall for ulike geografiske områder.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Wanda Wasilewska

Wanda Wasilewska (født 21. januar 1905 i Kraków, død 29. juli 1964 i Kyiv) var en polsk forfatter. Hun jobbet som forfatter i Polen, men i 1939 flyttet hun til Sovjetunionen, der bodde hun helt fram til sin død. 
Hun ble internasjonalt anerkjent med romanen Regnbuen, som kom ut i 1943. Den norske oversettelsen kom ut i 1945. Boken skildrer Tysklands okkupasjon av Ukraina. 
Hun utga også en bok som heter Bare kjærlighet. Den kom ut i 1944 og handler om en mann som ble invalid av krigen, og om hvordan han ble tatt imot da han kom hjem igjen. Den norske oversettelsen av boken kom ut i 1947.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wanda Wasilewska – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wanda Wasilewska på Internet Movie Database
Rio-gruppen

Rio-gruppen er en internasjonal organisasjon av latinamerikanske stater. Den ble etablert i 1986 under den kalde krigen som et alternativ til Organisasjonen av amerikanske stater, som var dominert av USA. Rio-gruppen har verken sekretariat eller annet permanent organisasjonsapparat, og driver sin virksomhet i form av årlige toppmøter mellom statslederne i medlemslandene.
Nåværende medlemssland i alfabetisk rekkefølge:


== Se også ==
Søramerikanske nasjonenes forbund


== Eksterne lenker ==
Explanation of the Rio Group from the Brazilian government.
Pro-tempore secretariat hosted by Chile from 2001
Nordkapp (avis)

Nordkapp var en avis som ble utgitt i Hammerfest i Finnmark. Avisen hadde partitilhørighet til Venstre og kom ut første gang i 1884. Den gikk inn i 1954.


== Se også ==
Aviser i Finnmark
Rafael Correa

Rafael Vicente Correa Delgado (født 6. april 1963 i Guayaquil) er en politiker som tidligere var president i Ecuador fra 2007 til 2017. I 2006 stiftet han venstresidepartiet Alianza PAIS. Han har kalt seg selv «en sosialist av det 21. århundre».


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Correa studerte først økonomi ved det katolske universitet i Guayaquil og tok slutteksamen i 1987. Under studiet var han aktiv i studentpolitikken, og arbeidet i ett år som frivillig ved en misjons- og sosialstasjon drevet av salesianerne i provinsen Cotopaxi, der han også tilegnet seg grunnleggende språkkunnskap innen kichwa. Han tok deretter masterstudier ved Université catholique de Louvain i Louvain-la-Neuve (avsluttet 1991) og ved University of Illinois at Urbana-Champaign (avsluttet 1999). I oktober 2001 ble han promovert til doktorgraden ved University of Illinois. Samtidig og innimellom var han også dosent ved Universitetet i Guayaquil, Universitetet San Francisco i Quito og University of Illinois. Etter å ha tatt phd-graden (PhD) underviste han ved en rekke universiteter i Ecuador og var frem til 2005 professor og direktør for det økonomifakultetet ved Universidad San Francisco. Han var også rådgiver for forskjellige økonomiske prosjekter for blant annet visepresident Alfredo Palacio.Correa giftet seg med en belgisk kvinne, de har tre barn (2016).


=== President ===
I første runde av presidentvalget 15. oktober 2006 kom han på andreplass med 22,84% av stemmene, bak Álvaro Noboa som fikk 26,83%. I andre runde, 26. november 2006, fikk han 56,67% av stemmene, og ble valgt til landets president. Han tok over 15. januar 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rafael Correa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karamell (film)

Karamell (arabisk:سكر بنات Sukkar banat) er en libanesisk film om livet til fire kvinner i Beirut.


== Handling ==
Karamell handler om fire libanesiske kvinner som driver en skjønnhetssalong i Beirut. Alle har de sine ulike drømmer og små hemmeligheter. Fjernt fra krigen presenteres vi for et multikulturelt mikrokosmos der folk lever sammen, ikke nødvendigvis i et fredelig, men i hvert fall i et fargerikt og levende fellesskap.


== Skuespillere ==
Nadine Labaki, som Layale
Yasmine Al Masri, som Nisrine
Joanna Moukarzel, som Rima
Gisele Aouad, som Jamale Tarabay
Adel Karam, som Youssef


== Produksjon ==
Filmingen av Karamell sluttet bare 9 dager før den israelske krigen mot Libanon i juli 2006, og ble sluttet nøyaktig et år etter at kampene begynte på filmfestivalen i Cannes. En gammel klesbutikk i Gemmayze-distriktet i Beirut ble gjort om til en hårsalong der filmingen skjedde. Caroline Labaki, Nadines søster, var en av de som var ansvarlig for kostymene i filmen. Musikken i filmen ble lagd av Khaled Mouzanar. Like etter filmen ble sluppet, giftet Labaki med han.


== Priser og nominasjoner ==
Filmen var Libanons offisielle innslag til Oscar for beste utenlandske film for 2007.


=== Priser ===
Directors' Fortnight selection 2007
San Sebastian Film Festival Ungdomsprisen  2007.
San Sebastian Film FestivalTCM Audience Award 2007.
San Sebastian Film FestivalSebastiane Award 2007.
Abu Dhabi Black Pearl for Best Actress for Nadine Labaki, Yasmine Al Masri, Joanna Moukarzel, Gisele Aouad, Siham Haddad and Asiza Semaan  during the Middle east International film festival 2007.
Variety Middle East Filmmaker of the Year for Nadine Labaki during the Middle East International film festival 2007.
Sølvspeilet ved Film fra sør 2007.


=== Nominasjoner ===
Best Feature film i Asia Pacific Screen Awards 2007.
Achievement in Directing for Nadine Labaki in Asia Pacific Screen Awards 2007.
Performance by an actress for Nadine Labaki, Yasmine Al Masri, Joanna Moukarzel, Gisele Aouad, Siham Haddad & Asiza Semaan in Asia Pacific Screen Awards 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Karamell på Internet Movie Database 
(sv) Karamell i Svensk Filmdatabas 
(da) Karamell i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Karamell på Allociné 
(nl) Karamell på MovieMeter 
(en) Karamell på AllMovie 
(en) Karamell på Turner Classic Movies 
(en) Karamell på Rotten Tomatoes 
(en) Karamell på Metacritic 
(en) Karamell på Box Office Mojo
Aviser i Finnmark

Aviser i Finnmark er en oversikt over tidligere og nåværende aviser i Finnmark fylke.


== Nåværende ==
Aviser som gis ut i dag, samt disses forgjengere. Nåværende titler er uthevet.

Altaposten (1969 – )
Áššu (1993 – 2008) →Ávvir (2008 – )
Finnmarken (1889 – 1944) →Finnmark Folkeblad (1942 – 1944) →Finnmarken (1946 – )
Finnmarksposten (1886 – )
Folkets Frihet (1818–1942) →Kirkenes (1943–1944) →Finnmark Folkeblad (1942 – 1944) →Finnmarken (1946 – )
Kronstadposten (2010-)
Min Áigi (1993 – 2008) →Ávvir (2008 – )
Ságat (1956 -)
Sør-Varanger Avis (1949 – )
Vadsø Arbeiderblad (1934 -) →Finnmarken (1946 – )
Varangeren (2007 – )
Vestfinmarken (1914 – 1942, 1949 – 1958) →Finnmarksposten (1886 – )
Vest-Finmarkens social-demokrat (1913 – 1923) →Vest-Finnmarks arbeiderblad (1923 – 1940) →Vestfinnmark Folkeblad (1940 – 1941)  →Finnmark Folkeblad (1942 – 1944) →Vestfinnmark Arbeiderblad (1945 – 1960) →Finnmark Dagblad (1960 – )
Østhavet (1997 – )


== Nedlagte aviser ==
Finmarks amtstidende (1871 – 1944)
Finnmarkingen (1875)
Finnmark Fremtid (1924 – 1940)
Finnmark Tidende (1947 – 1966)
Folkerøsten (1929)
Nordkapp (1884 – 1953)
Vardø Framtid (1949 – 1951)
Vardøposten (1883 – 1921)
Østfinmarkens folkeblad (1912 – 1921)
Øst-Finnmark (1947 – 1951)


== Se også ==
Aviser i Norge
Varese

For komponisten, se Edgard VarèseVarese er hovedstaden i Provinsen Varese i regionen Lombardia i Italia. Byen ligger 55 km nord for Milano, som er regionhovedstad. Milanos flyplass,  Malpensa lufthavn, ligger i Varese. 
Den er kjent for Villa Recalcati, Villa Toeplitz, Ville Ponti, Masnago Castle og Sacro Monte di Varese, et sted for pilegrimsreiser. Sacro Monte di Varese er på UNESCO sin verdensarvliste. 
Under Den andre italienske frigjøringskrig ble det utkjempet et større slag om byen 26. mai 1859. 
Varese har flere ganger vært mål for en etappe i løpet Giro d'Italia. Varese avholdt VM i sykling i 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Varese – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Varese – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Google Maps
JRC Ispra Arkivert 15. juni 2006 hos Wayback Machine.
Vinterhagen

Vinterhagen var et new wave/indie-band fra Tromsø. Bandet var knyttet til Brygga/Ungdommens hus. Bandet ble startet av Bror Olsen, Gisle Mathisen, Johnny Hansen og Geir Strand. Karrieren kulminerte med spilling på lørdagskveld i beste sendetid på NRK programmet Lørdan. Geir Strand hadde tidligere spilt i punkbandene Søt Hævn og Karlsøy Prestegaard og spilte en kort periode trommer i blitzbandet Kafka Prosess.


== Medlemmer ==
Bror Olsen – gitar/vokalist
Geir Strand – trommer
Gisle Mathisen – bass/vokalist
Johnny Hansen – (gitar)
Gunnar Hageberg – (Trekkspill)
Estor Jensen -(gitar)
Lars Myklebust – (trommer)


== Diskografi ==
Isdans/Navn 7"-vinyl (Vinterhagen Productions, 1982)
En avtale/Vår uvirkelighet 12"-vinyl (Vinterhagen produksjoner, 1988)
Nærmere kommer du ikke/Delt CDS (1994)


== Eksterne lenker ==
(en) Vinterhagen på Discogs
Cakewalk

Cakewalk er en dans som oppsto i sydstatene i USA rundt 1850, opprinnelig med betegnelsen Chalkline-walk. Den regnes som forløperen for ragtime. Cakewalken ble brukt i minstrelshowene, og er det første eksemplet på synkopert musikk som ble godtatt og likt av hvite mennesker.
En cakewalk er av form en marsj med musikk i 2/4 takt som ligner en habanera. Cakewalken spilles av et janitsjarkorps med slagverk, treblåsere og messinginstrumenter. 
Lederen for det mest kjente cakewalkkorpset var John Philip Sousa (1854–1932) Sousa turnerte med sitt berømte krops i både USA og Europa, og musikken hans nådde ut til alle med noter som bli laget for selvspillende pianoer og på fonograf. Den mest kjente cakewalken er kanskje Stars and Stripes Forever (1896).
Cakewalk ble populært, og siden pianoet var et instrument mange hadde tilgjengelig på dette tidspunktet spiltes Cakewalken med et stødig marjs-komp. I venstre hånd, og med en synkopert melodi i høyre hånd, denne teknikken ble hentet fra måten å spille banjo på.
Den impresjonistiske komponisten Claude Debussy ble inspirert av denne spillemåten, og har selv skrevet Golliwog's cakewalk.


== Eksempler (utvalg) ==
«Stars and Stripes Forever» (1896) av John Philip Sousa
«At A Georgia Camp Meeting» (1897) av Kerry Mills
«Smokey Mokes» (1899) av Abe Holzmann
«Swipesy Cakewalk» (1900) av Scott Joplin
«The Entertainer» (1902) av Scott Joplin
«Something Doing» (1903) av Scott Joplin og Scott Hayden
«Le Piccadilly» (1904) av Erik Satie


== Eksterne lenker ==
(en) Cake walk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkel om cakewalk hos basinstreet.com (en)
Łańcut

Łańcut (tysk Landshut) er en by og gmina i det subkarpatiske voivodskap i Polen, 16 km øst for Rzeszów. Den hadde i 2004 om lag 18 000 innbyggere. Byen er kjent for en av Polens vakreste magnatresidenser, Łańcut-slottet.


== Historie ==
Łańcut skal ha fått sine byrettigheter tildelt av Kasimir III den store i 1349, skjønt ingen dokumentasjon som kunne støtte dette er bevart. Byen tilhørte henholdsvis de polske aristokratifamiliene Pilecki, Stadnicki, Lubomirski og Potocki. I 1772, etter Polens første deling, ble den del av Habsburgmonarkiet frem til 1918, da den ble innlemmet i det selvstendige Polen.


== Vennskapsby ==
 Tavira, Portugal
Saksofonkvartett

En saksofonkvartett er enten et kammermusikkensemble som består av fire saksofoner, som regel en sopransaksofon, en altsaksofon, en tenorsaksofon og en barytonsaksofon; eller ett musikkstykke som er skrevet for et slikt ensemble.
Saksofonkvartetten er bygd opp på nesten samme måte som et firstemt kor. Altså en sopranstemme, en altstemme, en tenorstemme og en barytonstemme (i kor er det ofte en basstemme i stedet). Kvartetten kan også minne litt om en strykekvartett. En del av saksofonkvartett-musikken er traskriberte strykekvartetter, i alle fall på lavere nivå.
Kjente kvartetter er Rashèr-kvartetten, Mule-kvartetten og i Norge, Concentus. I Norge har man egentlig flere unge saksofonkvartetter enn profesjonelle. De mest kjente stykkene som er skrevet for saksofonkvartett er Premier Quatour, op. 57 av Jean-Baptiste Singelèe, Quatour av Alexander Glazunov og kanskje Quatour/Concertino av Pierre-Max Dubois. 


== Instrumentene i kvartetten ==


=== Sopransaksofon ===
Sopranen er en av de minste instrumentene i saksofonfamilien. Den er stemt i B(samme som trompeter og klarinetter) og ligger en oktav lysere enn en tenorsaksofon, spiller i G-nøkkel. Det finnes både bøyde og rette modeller, men i kvartett er de rette mest vanlig. Dette er pga. at disse ofte har en annerledes klang og er lettere å intonere/stemme. Sopranen spiller den lyseste stemmen i kvartetten og har ofte mest melodi. Toneomfanget (i B) er fra lille B (under notesystemet) til trestrøken F#, men kan også spille ennå lysere. Sopranen er ikke det minste instrumentet i saksofonfamilien, det lages også Sopraninosaksofoner.


=== Altsaksofon ===
Alten sammen med tenoren den mest kjente og brukte saksofonen. Nesten alle solokonserter o.l. er skrevet for altsaksofon. Alten er stemt i Eb/Ess og ligger altså en kvart dypere enn sopranen og en oktav lysere enn barytonen, spiller også i G-nøkkel. Alten spiller den nest lyseste stemmen i en kvartett. Har samme toneomfang som sopranen.


=== Tenorsaksofon ===
Tenoren er en av de mest kjente saksofonene, spesielt fra jazz og blues. Stemt i B, men en oktav dypere enn sopranen. Spiller også i G-nøkkel. Tenoren spiller den nest dypeste stemmen i kvartetten. Toneomfanget er det samme som alten og sopranen.


=== Barytonsaksofon ===
Barytonen er selve bassen i saksofonkvartetten. Den er også den største av de fire. Stemt i Eb/Ess og klinger en oktav dypere enn alten, spiller også i G-nøkkel. Toneomfanget er fra lille A til trestrøken F#, men man pleier ikke gå spille lenger enn trestrøken C, selv om det er mulig å komme noen oktaver lysere med litt trening. 
Barytonsaksofonen er ikke det største og dypeste instrumentet i saksofonfamilien. Det finnes også bass- og kontrabass-saksofoner.


== Eksterne lenker ==
Noen saksofonkvartetter

Rashèr saxofonkvartett Arkivert 14. juni 2006 hos Wayback Machine.
Concentus saxofonkvartett (norsk)
Oslo saxofonkvartett (norsk)
Rollin' Phones saxofonkvartett (svensk)
Jutlandia saxofonkvartett (dansk)
Łańcut-slottet

Łańcut-slottet (polsk Zamek w Łańcucie) er en tidligere magnatresidens i Łańcut. Den ble i sin tid regnet som en av de betydeligste aristokratresidenser i hele Europa.  


== Historie ==

Slottet fikk sin moderne form i første halvdel av det 17. århundre, da det ble kjøpt opp av Lubomirski-familien, og kalles av den grunn ofte for Lubomirski-slottet i Łańcut. Slottet ble gjennom senere generasjoner ombygd, enkelte ganger betydelig. Også nye bygninger ble bygd, mens fortifikasjonene rundt slottet ble omgjort til hager. 
I 1774 kom slottet under Storkronemarskalk Stanisław Lubomirski, hvis kone var Izabela Lubomirska av Czartoryski. Etter Stanisławs død overtok hans kone slottet, og etter hennes død gikk slottet over til barnebarna Alfred og Artur Potocki.  I 1830 ble Łańcut omgjort til en ordinasjon med Alfred Potocki som førsteordinat. 
Under andre verdenskrig ble ikke Potockifamilien forfulgt av tyskerne, og slottet huset en Wehrmacht-stab. Før Den røde armés inntreden i 1944, greide Alfred Potocki å flykte vestover med en stor del av slottsinteriøret. Selve slottsbygningen ble ikke skadd under krigen.
Etter krigen ble slottet overtatt av den polske staten og omgjort til et museum. Siden 1961 holdes en velkjent klassisk musikkfestival der.
Bastard (låt)

Bastard er en låt laget av bandet Gnom utgitt på deres første og eneste album Mys, i 1998. Gnom bestod av blant annet Janove Ottesen og Geir Zahl fra Kaizers Orchestra, og denne låten regnes som den første Kaizers Orchestra-låten, fordi det er her Mr. Kaizer dukker opp for første gang. Låta ble også gitt ut på Kaizers Orchestra EP.
Synkronsvømming under Sommer-OL 1988

Synkronsvømming under Sommer-OL 1988. Synkronsvømming var med som olympisk sport for andre gang OL 1988 i Seoul. Det ble konkurrert om to olympiske titler, solo og duett begge kun for damer. Canada ble beste nasjon med to gullmedaljer.


== Medaljer ==


== Resultat ==


=== Solo ===


=== Duett ===
Synkronsvømming under Sommer-OL 1992

Synkronsvømming under Sommer-OL 1992. Synkronsvømming var med som olympisk sport for tredje gang OL 1992 i Barcelona. Det ble konkurrert om to olympiske titler, solo og duett begge kun for damer. USA ble beste nasjon med to gullmedaljer. 
I solo-øvelsen for damer hadde en av dommerne gitt 8,7 poeng til Sylvie Fréchette. Feilen ble oppdaget, og Canada la inn flere protester. Dommeren bekreftet at meningen var å gi 9,7 poeng, og dermed rykket Fréchette opp til førsteplass. Det ble bestemt at Kristen Babb-Sprague ikke skulle flyttes ned til andreplass, og det ble delt ut to gullmedaljer i øvelsen. 


== Medaljer ==


== Resultat ==


=== Solo ===


=== Duett ===
Janne Fardal Kristoffersen

Janne Fardal Kristoffersen (født 8. november 1970 i Lindesnes) er en norsk politiker (H) som fra 2011 til 2019  var ordfører i Lindesnes kommune.
Hun har vært medlem av Lindesnes kommunestyre siden 2003, og var gruppeleder og varaordfører 2003–2011. Hun har også vært kvinnepolitisk leder i Vest-Agder Høyre siden 2006 og 1. vararepresentant til Stortinget fra Vest-Agder siden 2009. Hun var ellers leder i Lindesnes Høyre 2005–2006.
Hun har grunnfag i norsk, engelsk og markedskommunikasjon, og tok senere utdannelse til helsefagarbeider i hjemmesykepleien og videreutdannelse i psykiatri og geriatri. Fardal Kristoffersen har jobbet hjemmesykepleien i hjemkommunen Lindesnes.


== Priser ==
2008 – Agderrådets likestillingspris på vegne av Lindesnes kommune


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janne Fardal Kristoffersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Janne Fardal Kristoffersen hos Stortinget 
(no) Janne Fardal Kristoffersen hos Norsk senter for forskningsdata 
«Janne Fardal Kristoffersen». Høyre. Arkivert fra originalen 4. april 2013.