jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Standplass

Standplass er et begrep innen klatresporten som betegner et forankringspunkt som klatrer etablerer i veggen, og som danner utgangspunktet for sikringskjeden mellom sikrer og klatrer i et taulag. En standplass skal bestå av minimum to innbyrdes uavhengige, 100% sikre forankringspunkter i fjellet, enten via bolter i fjellet eller andre egnede sikringsmidler som plasseres i riss eller rundt formasjoner i steinen. Ofte bytter man på hvem som leder på standplassen; den klatreren som ledet opp til standplassen sikrer andremann mens han klatrer opp til standplassen og blir deretter igjen på standplassen og sikrer mens den andre klatreren leder videre til neste standplass.
En standplass er også i praksis det samme som et rappellfeste, eller et topptaufeste.
Standplass benyttes også i konkurranseskyting og betegner det stedet hvor skytteren står eller ligger når det skytes på blink
Järvsöfaks

Järvsöfaks (født 23. juni 1994, død 19. oktober 2020) var en svensk travhest etter Trollfaks og Järvsö Anna. Den ble omtalt som den beste kaldblods travhesten gjennom tidene. Hesten hadde verdensrekord på kort- og mellomdistanse, samt verdensrekord med sine 42 seire på rad og i inntjente penger med 21,2 millioner kr. Järvsöfaks ble trent og kusket av Jan-Olov Persson, som også var deleier i hesten.
Järvsöfaks er den eneste kaldblodshesten i Sverige som har vunnet over 10 millioner svenske kroner. Den ble også nominert til Årets hest i Sverige tre ganger (2003–2005) og tolv ganger til årets kaldblodshest (1998–2009). Den vant alle priser som en kaldblodhest kunne vinne, både i Sverige, Norge og Finland. Blant annet vant den Elitkampen, Svensk derby, Mjölkloppet, Svensk mesterskap (10 ganger), Norsk derby, Nordisk mesterskap, Tgn-sprinten og Trøndelagspokalen.
Järvsöfaks var den første travhesten som medvirket i Stockholms högvakt på Stockholms slott. Dette skjedde den 20. august 2007. Hesten var også master foran kaldblodsløpene på Vincennes i Frankrike, den konkurrerte mot friidrettsfolk i Järvsö og ble vist frem sammen med Victory Tilly under Stockholm International Horseshow.
Järvsöfaks hadde også over 500 avkom, som per 2020 hadde vunnet over 1 000 løp og tjent inn mer en 50 millioner. Hesten hadde dermed en dominerende posisjon både på løpsbanen og innen hesteavl. 


== Løpskarriere ==
Starter:  234
1.-plasser:  201
2.-plasser:  16
3.-plasser:  4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Järvsöfaks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Molok

Molok (også skrevet Moloch, Molech, Molekh, Moloc) representerer semittiske מולך m-l-k, et rotord som opptrer i ulike hebraiske og arabiske ord knyttet til konger, og er enten navnet på en konge eller på navnet av en særskilt form for offer assosiert med ild. 
Molok var historisk tilsluttet kulturer over hele Midtøsten, inkludert ammonitter, hebreere og jøder, kanaanitter, fønikere og beslektede kulturer i Nord-Afrika og Levanten. 
Molok forbindes med ofring av barn. Ifølge overleveringen var gudebildet av bronse og formet som en sittende figur med oksehode og utstrakte armer. Figuren hadde et brennende bål i fanget hvor barnet ble ofret. 
I moderne dagligtale kan Molok referere nedsettende til en person eller gjenstand som krever kostbare ofringer. Begrepet Molok blir også nevnt i Bibelen, eksempelvis i Tredje Mosebok 18:21: «Du skal ikke gi noen av dine barn til Molok; du skal ikke vanhellige din Guds navn. Jeg er Herren.»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Day, John (1989): Molech. A god of human sacrifice in the Old Testament, Cambridge University Press, ISBN 0-521-36474-4
Grena, G.M. (2004): LMLK – A Mystery Belonging to the King, bind 1. Redondo Beach, California: 4000 Years of Writing History. ISBN 0-9748786-0-X.
Heider, George C. (1985): The Cult of Molek. A Reassessment, Department of Biblical Studies, The University of Sheffield, ISBN 1-85075-018-1
Seeden, Helga (1991): «A tophet in Tyre?», opprinnelig fra Bertyus 39, American University of Beirut. Arkivert fra originalen den 16.november 2022


== Eksterne lenker ==
(en) Moloch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Moloch, Wiktionary
John Xantus de Vesey

John Xantus de Vesey (født 5. oktober 1825 i Csokonya i keiserdømmet Østerrike, død 13. desember 1894 i Budapest i Østerrike-Ungarn) var en ungarsk zoolog, som levde et omskiftende liv på flere kontinenter. Han het egentlig Xántos János, men tok navnet de Vesey for å virke mer aristokratisk.
Etter å ha deltatt i det ungarske opprøret i 1848-49 måtte han flykte, og endte opp i USA. Her tjenestegjorde han i den amerikanske hæren, og ble interessert i zoologi.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Constantin von Wurzbach: «Xantus, Johann.» I Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 59. Del. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, Wien 1890, s. 50–52 (Innscanning).
Xántus, in: Meyers Großes Konversations-Lexikon, Band 20. Leipzig 1909, S. 808.
Manfred Hecker: Janos Xantus und Karl May oder Auf der Spur einer Zeitungsente. In: Mitteilungen der Karl-May-Gesellschaft Nr. 41/1979, S. 38–44 und Mitteilungen der Karl-May-Gesellschaft Nr. 42/1979, S. 42–46. (Onlinefassung von Teil I und Teil II)
Madden, Henry M. (1949). Xántus: Hungarian naturalist in the pioneer West. Linz. , S. 312.
VM i bandy 2006

Bandy-VM 2006 ble arrangert i Sverige mellom 28. januar og 5. februar. Det var det 26. verdensmesterskapet i bandy. Totalt deltok 12 lag, seks lag i A-gruppen der det først ble det spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang og de fire første lagene gikk til semifinale. Kampene ble spilt i Eskilstuna, Stockholm, Katrineholm Oxelösund, Gustavsberg, Västerås og Linköping. Russland ble verdensmestere ved å beseire Sverige med 3-2 i finalen.


== Resultat ==


== Tabell ==


=== Semifinaler ===


=== Finaler ===


== Medaljer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kampoppsett og resultater (bandysidan.nu)
Doktor Faustus

For romanen av Thomas Mann, se Doktor Faustus (Thomas Mann)
Doktor Faustus (engelsk: The Tragical History of Doctor Faustus) er et drama av Christopher Marlowe (1564–1593). Stykket ble trolig første gang oppført i 1589, og ble utgitt i bokform i 1604.
Stykket bygger på Faustmyten, om mannen som selger sin sjel til djevelen i bytte for makt og kunnskap. På et annet plan handler stykket om sammenbruddet til en mann som har valgt materiell gevinst framfor åndelig utvikling, og ved det taper sin sjel. 
Stykket er utgitt i to ulike versjoner, i 1604 og 1616. Den siste utgaven utelater 36 linjer fra den første, men tilføyer 676 nye linjer, slik at teksten blir omtrent en tredjedel lenger. Begge versjonene er på blankvers, i henholdsvis 13 eller 20 scener. Lærde strides om hvilken versjon som ligger nærmest forfatterens opprinnelige manus og intensjon.
Verket ble første gang oversatt til norsk i 1844, etter en tysk bearbeidelse. Den ble nyoversatt av Roy T. Eriksen og utgitt på Solum forlag i 1987.


== Eksterne lenker ==
1616 quarto online
(en) The Tragical History of Doctor Faustus From the Quarto of 1604 by Christopher Marlowe, gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg
(en) The Tragical History of Doctor Faustus From the Quarto of 1616 by Christopher Marlowe, gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg
Fylkesvei 1264

Fylkesvei 1264 går mellom Gurud og Hauger i Indre Østfold kommune. Veien er 5,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 734.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Indre Østfold
SuluRevaugveien 

Vammaveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1264
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Torhild Moen

Torhild Moen (født 26. mai 1938 i Stavanger) er en norsk lærer, barneteaterarbeider og forfatter av barnebøker og andaktsbøker for barn. Hun er bosatt på Notodden. 
Hun vokste opp i Oslo, og har arbeidet som lærer og øvingslærer i Oslo, Bodø og Notodden. Hun har vært frivillig leder og instruktør i barne- og ungdomsteatre de samme stedene. 
Hun debuterte med barnedikt-samlingen Tenke seg til i 1980. Samme år utga hun også fagbøkene Drama i skolen og Drama og dokketeater i kristendomsfaget. I alt har hun skrevet og utgitt 37 bøker. Dertil har hun skrevet dramastykker til bruk i menighet og skole. 


== Priser og utmerkelser ==
Ordknappen 2012 for boka Vilja og bokstavene som krøller seg
Kongens fortjenstmedalje 2018


== Bibliografi ==
Morgensamlingsbøker i skolen 1980 – 1996, barnebok
Dramabøker 1980-1993, sakprosa
Tenke seg til, lyrikk for barn og ungdom, Fabritius (1980)
Bagateller, barnebok, Gyldendal (1981)
Gutten som så lyset påskedag, barnebok, Luther (1982)
Espens jul (rev.utg. 1996), barnebok, Luther (1983)
Takk for lånet, Gud, barnebok, Luther (1983)
Pelikanen, barnebok, Luther (1985)
Kjære Gud, du er et under, barnebok, Aschehoug (1987)
Gamlemor og Tullemor, barnebok, Eide (1987)
God natt da, mormor, barnebok, Ansgar (1991)
Skrytepave pipelort, barnebok, Damm (1992)
Gladdager og pytondager, barnebok, IKO-forlaget (1993)
I startgropa, barnebok, Verbum (1994)
Pensjonistens bønnebok, Luther (1996)
Gamlenissen, barnebok, Luther (1997)
Stjerneknapper i vinterlys, barnebok, Luther (2000)
Med sprett i beina, barnebok, Avenir (2001)
Himmelbroen, religiøs litteratur, Lunde Forlag (2002)
Det er lov å gråte, antologi, barnebok, IKO-forlaget (2002)
Gullkulen, billedbok, IKO-forlaget (2007)
Fengselsfuglen. Om å ha en far i fengsel, billedbok, IKO-forlaget (2008)
Noen dager er fulle av farger, Luther (2008)
Vilja, mormor og tryllesteinen, barnebok, IKO-forlaget (2009)
Stine Pernille og bestemødrene, barnebok, IKO-forlaget (2009)
Husker du meg, mormor? : nye opplevelser med Vilja, barnebok, Lunde Forlag (2010)
Vilja og bokstavene som krøller seg, barnebok, Lunde Forlag (2011)
Stine Pernille og bestefar, billedbok, IKO-forlaget (2011)
Vilja og det magiske øyeblikket, billedbok, Lunde Forlag (2012)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Torhild Moen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
kulturnett.no, med forfatterens egenpresentasjon.
Arendalsgata (Oslo)

Arendalsgata (3A-45, 4-22) er en gate i bydel Sagene i  Oslo som går fra Uelands gate til Bentsebrugata. Den er hovedgate gjennom strøket Sagene. 
Fra Uelands gate går den østover og passerer Kristiansands gate, Grimstadgata og Maridalsveien. Arendalsgata går forbi Sagene kirke som har gateadresse Dannevigsveien nummer 17 og Sagene kirkepark.
Ruters bussruter 20, 37 og 54 går gjennom gata og har to stopp på strekningen. 
Arendalsgata er oppkalt etter byen Arendal i Aust-Agder fylke, og ligger i et strøk av Oslo med mange gater oppkalt etter norske byer. 
Sagene Arbeidersamfunn ligger i nummer 3. Bygningen ble reist som forsamlingslokale for Sagene Arbeidersamfunn med forretninger og boliger i 1900 ved arkitekt Johan Storm Munch.I nummer 4, som ligger ved Gråbeinsletta, er Dronning Louises barnehage. Anlegget består av to bygninger, den ene kalt Sukkertoppen, den andre Veslestua. Sistnevnte har opprinnelig vært skysstasjon. Begge bygningene er fra 1860-årene.
I nummer 5-45 ligger en lang rekke arbeiderboliger som ble reist for Myrens Verksted i 1914 ved arkitektene Morgenstierne & Eide.

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt (red): Oslo byleksikon, Kunnskapsforlaget 2010, ISBN 978-82-573-1760-7
Kamesjkovo

Kamesjkovo (russisk: Камешково) er en by i Vladimir oblast i Russland. Den ligger 41 km nordøst for Vladimir. 
Byen ble grunnlagt på begynnelsen av 1900-tallet som en bosetning ved et spinneri og veveri. Den fikk innvilget bystatus i 1951.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kameshkovo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Overkrysning

Overkrysning må ikke forveksles med translokasjon, som er overføring av kromosomsegmenter mellom to ikke-homologe kromosomer.Overkrysning i genetikken refererer til overføring av kromosomsegmenter mellom to homologe kromosomer. Under meiosen i den første fasen kalt profase I, vil kromosomene pakkes sammen og rulles opp rundt proteiner for å bli synlige. Når det skjer vil kromosomene orientere seg slik at de ligger rett ved siden av sin homolog. Homologene vil festes til hverandre og det er i disse kontaktpunktene (Chiasma) at overkrysning kan skje. Overkrysning er en viktig kilde til genetisk variasjon siden nye kombinasjoner av det genetiske materialet dannes under denne prosessen.


== Litteratur ==
Essentials of Genetics, sixth edition (2007) ISBN 0-13-241065-6
NEP

Novaja ekonomitsjeskaja politika, NEP (russisk: новая экономическая политика, НЭП; norsk: «Ny økonomisk politikk») betegner den økonomiske politikken i Sovjetunionen fra 1921 til 1928 som i stor grad var basert på kapitalisme. 
NEP erstattet krigskommunismen, og ble innført av Vladimir Lenin, som uttalte at «Vi er ikke siviliserte nok for sosialismen». Det ble fremmet av Lenin i 1921 som et midlertidig virkemiddel, og i 1922 karakteriserte han NEP som et økonomisk system som kunne inkludere «et fritt marked og kapitalisme, begge underlagt statlig kontroll.»NEP delvis tilbakekalt og opphevet den fullstendige nasjonaliseringen av industrien og innførte et system med blandingsøkonomi, som tillot privat næringsvirksomhet og handel i en viss skala, selv om staten fortsatt eide og kontrollerte utenlandshandelen, tungindustrien og finansbransjen, inkludert bankene. Det ble også tillatt for private å leie inn arbeidskraft, og bønder kunne selge varene sine til hvem de ville. I denne perioden blomstret også ytringsfriheten og kultur.
NEP var ment å være en midlertidig ordning, men ble raskt upopulær blant mer ortodokse marxister. I 1928 ble ordningen opphevet av Josef Stalin, og ble etterfulgt av femårsplanen som innebar planøkonomi og hard industrialisering.


== Referanser ==
Heinrich Hoerle

Heinrich Hoerle (født 1. september 1895 i Köln, død 7. juli 1936 samme sted) var en tysk kunstner i Neue Sachlichkeit-bevegelsen.


== Liv og virke ==
Han var født i Köln, og gikk på kunsthåndverkskole der, men var stort sett selvlært som maler og grafiker. Etter militæret (første verdenskrig), tok han del i Dada-scenen i Köln. Han utga blant annet en «Krüppelmappe» (Krøplingmappen) i 1920. Han tok etterhvert etter de russiske kunstnerne Vladimir Tatlin og El Lissitzky og den nederlandske De Stijl-bevegelsen. Maleriene viser figurer enten i profil eller frontalt presentert. 
Sammen med maleren Franz Wilhelm Seiwert og fotograf August Sander, grunnlagt Hoerle kunstnergruppen Kölner Progressive på begynnelsen av 1920-tallet. En felles tilnærming for dem var å dokumentere folk og sosiale strukturer i sin samtid i bilder. 
Han startet i 1929 med å gi ut tidsskriftet «a-z» om progressive kunstnere. Dette stoppet raskt da nazistene kom til makten. Han døde i Köln i 1936, mens verkene ble erklært entartet i 1937. Det er registrert fire beslaglagte bilder.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Heinrich Hoerle. Leben und Werk 1895-1936 (Utstillingskatalog Kölnischer Kunstverein), Köln 1981
Michalski, Sergiusz (1994). New Objectivity. Cologne: Benedikt Taschen. ISBN 3-8228-9650-0
Schmied, Wieland (1978). Neue Sachlichkeit and German Realism of the Twenties. London: Arts Council of Great Britain. ISBN 0-7287-0184-7
Tommy Thayer

Tommy Thayer (født 7. november 1960 i Portland, Oregon) er gitarist i hardrock-bandet KISS. I 2002 erstattet han Ace Frehley. Han har tidligere også vært bandets tourmanager. Tommy Thayer var i årene 1981–1989 gitarist i heavy metal-bandet Black 'N Blue. 


== Karriere ==


=== Black 'N Blue ===
Tommy Thayer begynte å spille gitar da han var 13 år gammel og hørte mye på Kiss, Alice Cooper, Rory Gallagher og Deep Purple. Han startet bandet Movie Star sammen med noen klassekamerater, et band som i 1981 skiftet navn til Black 'N Blue. 
Bandet fikk platekontrakt med Geffen Records og ga ut fire album mellom 1984 og 1988. Thayer sluttet i Black 'N Blue da Geffen besluttet å ikke forlenge kontrakten med bandet. Etter at Thayer forlot bandet, spilte han i Kiss-coverbandet Cold Gin. 


=== Kiss ===
Paul Stanley la merke til gitaristen og inviterte Thayer med for å spille på en bursdagsfest. Senere ble Thayer ansatt av Gene Simmons som hans personlige assistent, en jobb der han måtte gjøre alt mulig fra kaffekoking til arrangementsbookinger. Han bidro også med låtskriving for Kiss på albumet Carnival of Souls: The Final Sessions, innspilt i 1996–1997. Senere gjorde han det meste av gitarspillet på albumet Psycho Circus fra 1998 som studiomusiker.
Da Ace Frehley sluttet i Kiss i 2002, ble Tommy Thayer «forfremmet» til å overta som The Spaceman. Han spilte sin første konsert med Kiss i mars 2002 og spilte på konsertalbumet Kiss Symphony: Alive IV i 2003. I 2009 spilte han på Sonic Boom, hans første studioalbum som offisielt medlem av Kiss.


== Diskografi ==


=== Med Black 'N Blue ===
1984: Black 'n Blue
1985: Without Love
1986: Nasty Nasty
1988: In Heat
1998: One Night Only: Live (konsertalbum)
2001: The Demos Remastered: Anthology 1 (samlealbum)
2001: Ultimate Collection (samlealbum)
2002: Live In Detroit – 1984 (konsertalbum)
2005: Collected (samleboks)
2007: Rarities (samlealbum)


=== Med Kiss ===
1998: Psycho Circus (som studiomusiker)
2003: Kiss Symphony: Alive IV
2009: Sonic Boom
2012: Monster


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tommy Thayer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tommy Thayer på Internet Movie Database 
(en) Tommy Thayer hos The Movie Database 
(en) Tommy Thayer hos Behind The Voice Actors 
(en) Tommy Thayer på Apple Music 
(en) Tommy Thayer på Discogs 
(en) Tommy Thayer på MusicBrainz 
(en) Tommy Thayer på Encyclopaedia Metallum 
(en) Tommy Thayer på Spotify 
(en) Tommy Thayer på Songkick 
(en) Tommy Thayer på Last.fm 
(en) Tommy Thayer på Genius — sangtekster 
(en) Tommy Thayer på AllMusic 
Tommy Thayer på Twitter 
Tommy Thayer på Instagram
Liste over Færøyenes lagtingsformenn

Liste over Færøyenes lagtingsformenn viser lederne av arbeidet i Lagtinget på Færøyene siden 1924. Lagtingsformannen velges blant Lagtingets medlemmer for inntil fire år av gangen.
Frem til Lagtinget ble oppløst i 1816 ble møtene ledet av lagmannen. Etter at Lagtinget ble gjenopprettet i 1852, var det amtmannen på Færøyene, kongens embedsmann, som fikk denne oppgaven. Amtmannen mistet sitt sete i Lagtinget ved en lovendring i 1923, og Lagtinget fikk tilbake retten til å velge sin egen formann.
Siden 1924 har det vært i alt 22 lagtingsformenn, og mange av dem har sittet i flere perioder. Jákup Øregaard, som satt i tre perioder, er også den lengst sittende lagtingsformannen med sine 17 år i vervet.
Den yngste var Edward Mitens, som var 38 år gammel da han ble valgt første gang i 1928, mens den eldste var Jógvan á Lakjuni, som var 66 år gammel i 2019. Marita Petersen ble den første kvinnen i vervet i 1994.
Den yrkesvise fordelingen har vært åtte lærere, tre skipsredere eller fiskeindustrialister, tre regnskapsførere eller revisorer, to sysselmenn, to journalister, én kjøpmann, én banksjef, én sakfører, én forsikringsagent, én fysioterapeut og én arbeidsformann på et skipsverft.
Flest lagtingsformenn har kommet fra landsdelene Eysturoy, Suðuroy og Suðurstreymoy, og ingen fra Vágar.


== Referanser ==
Inger Skote

Inger Skote (født	4. desember 1933, død 22. januar 2015) var en svensk barnebokforfatter, bosatt i Lidingö.Skote var utdannet dramapedagog med studier i litteratur, teaterhistorie og italiensk. Hun debuterte med Mikaels äventyr i höghuset (1965), og skrev i alt 20 bøker. 12 bøker er oversatt til norsk.


== Referanser ==
Otto Lange

Otto Lange (født 29. oktober 1879 i Dresden, død 19. desember 1944 sammesteds) var en tysk ekspresjonistisk maler og grafiker.
Han gikk i lære som dekorasjonsmaler og kom inn på kunsthåndverkskolen og deretter kunstakademiet i Dresden. Professor da var Otto Gussmann. Fra 1915 til 1919 var han lærer ved kunsthåndverkskolen i Bromberg. Han flyttet så tilbake til Dresden, og var med i Dresdner Sezession Gruppe 1919. Fra 1921 ble han medlem av Sachsens akademiske råd.
Karl Hanusch utnevnte ham til professor ved den statlige kunstskolen for tekstilindustri i Plauen i 1925. Han fikk også utsmykningsoppdrag for Lutherkirken i Ellefeldt/Vogtland og utførte arbeidene i 1926.
Nazistene sørget for at han ble avsatt i 1933, men ga ham ikke yrkesforbud. Han levde derfor som fri kunstner i Dresden til han døde 1944. Entartet-erklæringen fulgte i 1937. I alt 10 arbeider ble inndradd.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Staatliche Kunstsammlungen Dresden (egenutgivelse), Kunst im Aufbruch – Dresden 1918-1933, Dresden 1980
Grasholmen

Grasholmen er ei øy som ligger mellom Sølyst og Strømsteinen i Stavanger kommune. Hovedpilaren til Stavanger bybru som knytter sammen Stavanger og bydelen Hundvåg, står på Grasholmen. Øya er knyttet til Sølyst via bro. Øya er bebygd med leiligheter, tre hus og én båtbutikk.
Grasholmen ble en del av Stavanger kommune etter byutvidelsen i 1866. AS Norske Esso drev et oljetankanlegg på vestsiden av øya, synlig fra Stavangers østre havn. Tankanlegget ble avviklet for å gi plass til boliger og båthavn.


== Referanser ==
Stuping under Sommer-OL 1936

Stuping under Sommer-OL 1936. Stuping var med på OL-programmet for åttende gang i 1936 i Berlin. Det ble konkurrert i fire øvelser, to for herrer og to for damer. 


== Medaljer ==


== Herrer ==


=== Sviktstup ===


=== Tårnstup ===


== Damer ==


=== Sviktstup ===


=== Tårnstup ===
Lepidophyma

Lepidophyma er en slekt av nattøgler som er utbredt fra de meksikanske delstatene Tamaulipas og Michoacán sørover  til Panamakanalen. De finnes ikke på nordlige Yucatán, eller langs stillehavskysten i Guatemala og El Salvador.


== Arter ==
Mange av artene er bare kjent fra noen få eksemplarer. Bezy & Camarillo publiserte i 2002 et arbeid der antall arter reduseres fra 19 til 17. I tillegg ble det i 2008 beskrevet en ny art fra Oaxaca i Mexico.

Lepidophyma chicoasensis
Lepidophyma cuicateca
Lepidophyma dontomasi
gulflekket nattøgle (L. flavimaculatum)
Lepidophyma gaigeae
Lepidophyma lineri
Lepidophyma lipetzi
Lepidophyma lowei
Lepidophyma mayae
Lepidophyma micropholis
Lepidophyma occulor
Lepidophyma pajapanensis
Lepidophyma radula
Lepidophyma reticulatum
Lepidophyma smithii
Lepidophyma sylvaticum
Lepidophyma tarascae
Lepidophyma tuxtlae (inkludert L. alvarezi og L. sawini)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lepidophyma i Encyclopedia of Life 
(en) Lepidophyma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lepidophyma hos Fossilworks 
(en) Lepidophyma hos ITIS 
(en) Lepidophyma hos NCBI 
(en) Kategori:Lepidophyma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lepidophyma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Mexico Herpetology: Lepidophyma
Hans Jákupsson Debes

Hans Jákupsson Debes (født 1723, død 1769) var lagmann på Færøyene fra 1752 til 1769.
Hans Jákupsson kom fra Oyri og var gift med datteren til Lagmann Sámal Pætursson Lamhauge, som han etterfulgte i lagmannsembetet.


== Litteratur ==
Løgtingið 150 – Hátíðarrit. Tórshavn 2002, Bind 2, s. 366. (Avsnitt Føroya løgmenn fram til 1816) (Nedlasting som PDF Arkivert 17. juli 2012 hos Wayback Machine.)