jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rennae Stubbs

Rennae Stubbs (født 26. mars 1971 i Sydney i New South Wales) er en australsk tennisspiller.
Stubbs har vunnet seks Grand Slam-turneringer, fire i double og to i mixeddouble. Sammen med Lisa Raymond har hun vunnet Australian Open, US Open og Wimbledon. Paret ble i 2001 kåret som ITF World Champion i damedouble. Stubbs har også en doubleseier i Wimbledon sammen med Cara Black fra Zimbabwe.
Stubbs deltok på det australske Fed Cup-laget i årene 1992–96, 1998–2000, 2002 og 2004. Hun har totalt spilt 31 Fed Cup-kamper hvorav hun har vunnet 19.


== Grand Slam-titler ==
 Australian Open:
Double damer – 2000 (sammen med Lisa Raymond)
  Wimbledon:
Double damer – 2001 (sammen med Lisa Raymond)
Double damer – 2004 (sammen med Cara Black)
 US Open:
Mixeddouble – 2000 (sammen med Jared Palmer)
Double damer – 2001 (sammen med Lisa Raymond)
Mixeddouble – 2001 (sammen med Todd Woodbridge)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rennae Stubbs – Olympedia 
(en) Rennae Stubbs – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rennae Stubbs – Australian Olympic Committee 
(en) Rennae Stubbs – WTA Tennis 
(en) Rennae Stubbs – ITF Tennis 
(en) Rennae Stubbs – FedCup 
(en) Rennae Stubbs – Tennis Australia
Erling Sagedal

Erling Sagedal (født 6. august 1929 i Vennesla, død 11. april 1987 i Kristiansand) var en norsk psykiater og abortmotstander. 
Han tok medisinsk embetseksamen i Bergen i 1956 og spesialisering i psykiatri i 1963.
Sagedal var ansatt to år ved Lier sykehus inntil han i 1959 ble ansatt ved Kristiansand Sanitetsforenings Klinikk for nervøse, hvor han (med noen opphold) arbeidet til 1972. Han ble overlege ved Mannsavdelingen på Eg sykehus i mai 1972, og administrerende overlege samme sted fra 1973 til 1987. 
I 1974 startet han Folkeaksjonen mot fri abort, som var i virksomhet frem til tidlig på 1980-tallet. 
Sagedal hadde også folkevalgte verv i Kristiansand bystyre, Vest-Agder fylkesting og i KS.


== Kilder ==
Michelsen, Paul Güttner og Ernst Pettersen. 1981. Eg sykehus 100 år, 1881-1981. Kristiansand, 1981.
Vic Morrow

Victor Morozoff, best kjent som Vic Morrow (1929–1982) var en amerikansk skuespiller kjent fra en rekke filmroller. 


== Karriere ==
Morrow ble født i bydelen The Bronx i New York. Han droppet ut av High school i en alder av 17 for å verve seg til US Navy.
Morrow hadde sin første filmrolle i ungdomsfilmen Vend dem ikke ryggen (1955). I denne spilte han rollen som den kriminelle eleven Artie West. Året etter hadde han en birolle i westernfilmen Hyllest til en ond mann. Etter det fulgte fremtredende roller i filmer som King Creole (1958), Target: Harry (1969), Dirty Mary Crazy Larry (1974), Bjørnegjengen (1976), The Evictors (1979), Great White (1981) og Twilight Zone: The Movie (1983). Ham omkom under innspillingen av sistnevnte.  
Morrow tv-debuterte i 1956 i en episode av The Millionaire (1956). Fra 1962 til 1967 hadde han en fast rolle i serien Combat! og i den kortlivede serien B.A.D. Cats (1980). Han hadde ut over dette gjesteopptredener i kjente serier som blant annet Alfred Hitchcock Presents (1957), The Rifleman (to episoder, 1958–1959), Bonanza (to episoder, 1960–1961), Hawaii Five-O (1971), Mannix (1971), The F.B.I. (to episoder, 1971–1973), McCloud (1972), Ironside (1972), Mission: Impossible (1972), The Streets of San Francisco (1973), Police Story (1973–1974), Charlie's Angels (to episoder, 1978–1980), Magnum, P.I. (1981) og Fantasy Island (1982). Han medvirket også i miniserier som Captains and the Kings (1976), Røtter (1977) og The Seekers (1979), samt i en rekke tv-filmer, deriblant Travis Logan, D.A. (1971), Den sterkes rett (1972), The Weekend Nun (1972), The California Kid (1974), Nightmare (1974), og The Night That Panicked America (1975). 
Han hadde både regi, manus og var produsent på den mindre kjente filmen Deathwatch (1965). I tillegg hadde han regi på noen episoder av Combat! hvor han selv spilte en rolle. 


== Familie ==
Morrow hadde to barn med skuespillerinnen Barbara Turner, deriblant skuespilleren Jennifer Jason Leigh.


== Dødsfall ==
Morrow døde i en ulykke i 1982, som skjedde under innspillingen av grøsseren Twilight Zone: The Movie. Han og to mindre barn, som han holdt i armene, ble truffet av rotorbladene på et styrtende helikopter. Regissør John Landis ble tiltalt for uaktsomt drap, men frikjent i 1987.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vic Morrow på Internet Movie Database 
(sv) Vic Morrow i Svensk Filmdatabas 
(da) Vic Morrow på Filmdatabasen 
(da) Vic Morrow på Scope 
(fr) Vic Morrow på Allociné 
(en) Vic Morrow på AllMovie 
(en) Vic Morrow hos Turner Classic Movies 
(en) Vic Morrow hos Rotten Tomatoes 
(en) Vic Morrow hos The Movie Database
Veresjtsjagino

Veresjtsjagino (russisk: Вереща́гино) er en by i Perm kraj i Russland. Den ligger rundt 120 km vest for Perm. Innbyggertall: 22 832 (folketelling 2002), 24 129 (folketelling 1989).
Den ble grunnlagt i 1898 som en bosetning for arbeidere under byggingen av jernbanestasjonen Otsjorskaja (russisk: Очёрская) på Perm – Vjatka-jernbanen. I 1904 ble navnet endret til Voznesenskaja (russisk: Вознесенская), og i 1916 til Veresjtsjagino (etter maleren Vasilij Veresjtsjagin som var her i 1904). Bosetningen fikk innvilget bystatus i 1942.


== Referanser ==
Sopor

Sopor er en svensk filmkomedie fra 1981, regissert av Tage Danielsson. Filmen er en satire over den svenske politikken, særskilt som den så ut på denne tiden. En del av humoren kan derfor være lite aktuell og savner komiske poenger for et publikum i dag.


== Handlingen ==
En mandagsmorgen okkuperer en gjeng barn fra Farsta kongehuset og holder kongen i husarrest på slottet. Dette gjør de for å få oppmerksomhet for sitt syn på samfunnet. Den bare treårige prinsessen Victoria står bak de samme synspunktene som barna og framstår som et av de klokeste menneskene i hela filmen.
Karikaturer av samtidige politiker og andra samfunnsdebattanter, spilt av ulike skuespillere, opptrer i filmen og kommenterer de politiske implikasjonene av barnas oppførsel på et komisk overdrevet måte av partienes egentlige meninger. Massemedia parodieres også: til tross for at barnenes okkupasjon av slottet fortsetter, er hovednyheten på TV att man ved kontrollmåling har kommet fram til at avstanden mellom Björn Borgs og Ingemar Stenmarks leiligheter i Monaco er et annet enn man tidigere hadde trodd.
Også samtidens politiske foreteelser kommenteres, for eksempel driver man med folkeavstemningsinstituttet med tanke på att folkeavstemning om kjernekraft i Sverige hadde hatt tre ulike linjer (valgalternativ) og derfor ikke resultert i noe klart beskjed om folkets mening; i filmen holder man folkeavstemning om monarkiets være eller ikke være, og en av de tre linjene angir en «arvelig republikk» med prinsesse Victoria som president.


== Rolleliste ==


== Filmmusikk ==
Sov du lille svensk, komponist Gunnar Svensson, tekst Tage Danielsson, framføres instrumentalt av Jan Allan, sang Annica Risberg, Bo Andersson, Gunnar Svensson, Margit Svensson, Solveig Faringer og Grynet Molvig
Sjungom studentens lyckliga dag (Studentsang), komponist Prins Gustaf, tekst Herman Sätherberg, sang Tommy Körberg
Kungssången (Ur svenska hjärtans djup), komponist Otto Lindblad, tekst Talis Qualis
Marcia Carolus Rex, komponist Wilhelm Harteveld, instrumental.
Rapportvinjett, kompositör Monica Dominique, instrumental.
La Marseillaise (Marseljäsen), komponist og fransk tekst fra 1792 Claude Joseph Rouget de Lisle, svensk tekst fra 1889 Edvard Fredin, instrumental.
Eleonoras kuplett, komponist Gunnar Svensson, tekst Tage Danielsson, sang Hjördis Petterson, Grynet Molvig og Lena Nyman
Symfoni, nr 88, Hob. I:88, G-dur, komponist Joseph Haydn, avsnitt av symfonien fremføres instrumentalt
 Ingen behöver SOPOR, men SOPOR behöver dig, komponist Gunnar Svensson, tekst Tage Danielsson
Kungliga Södermanlands regementes marsch, komponist Carl Axel Lundvall, instrumental.
Systembolagets festmarsch, komponist Charles Redland, instrumental.
Kungliga Signalregementets marsch, komponist Axel Bergström, instrumental.


== Eksterne lenker ==
(en) SOPOR på Internet Movie Database 
(no) SOPOR hos Filmfront 
(sv) SOPOR i Svensk Filmdatabas 
(da) SOPOR i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) SOPOR på MovieMeter 
(en) SOPOR på AllMovie 
(en) SOPOR på Rotten Tomatoes
Belogorsk (Amur oblast)

Belogorsk (russisk: Белого́рск) er en by i Amur oblast i Russland. Den ligger ved elva Tom (ei sideelv til Zeja), rundt 100 km nordøst for Blagovesjtsjensk.
Belogorsk ble grunnlagt i 1860 som Aleksandrovskoje, og i  1926 ble den gitt bystatus og nytt navn: Aleksandrovka. I 1931 ble navnet igjen endret, til Krasnopartizansk, og i 1936 igjen til Kujbysjevka-Vostotsjnaja. Den fikk til slutt sitt nåværende navn, Belogorsk, i 1957.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Belogorsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nabil Amr

Nabil Amr (født 1947 i Dura, Hebron) er en palestinsk diplomat og politiker. Han var i 2003 informasjonsminister i Mahmoud Abbas' regjering og før det minister for parlamentariske saker i Arafats regjering. Han har gjort seg kjent som en pragmatiker og har stått i spissen for krav om reformer av selvstyremyndighetene i Palestina. Han har flere ganger uttrykte seg kritisk til Arafats lederstil, og senere også til Abbas.Amr var på begynnelsen av 1990-tallet palestinsk ambassadør i Russland. Han ble innvalgt i Palestinas lovgivende forsamling i 1996. Utover 1990-tallet og 2000-tallet var han politisk rådgiver, minister, forhandler og parlamentsmedlem. I perioden 2006-07 var han rådgiver for president Abbas og fra 2008 til 2009 palestinernes ambassadør i Kairo.I 2004 ble Amr banket og skutt i ene beinet av en ukjent bande, men ble ikke livstruende skadet.


== Bakgrunn ==
Amr er utdannet innen juss og media ved Universitetet i Damaskus i Syria. Han er forfatter av tre bøker: Testimonies from the Battlefield, (om krigen i Beirut), 1000 Days in Moscow, (om Sovjetunionens fall) og The Days of Siege and Love. Han er grunnleggeren av avisa al-Hayat al-Jadida og var i 10 år leder for radiokanalen Voice of Palestine.


== Referanser ==
Bill Evans (saksofonist)

Bill Evans (født 9. februar 1958 i Illinois i USA) er en saksofonist og jazzmusiker


== Prosjekter ==
Siden han på 80-tallet spilte med Miles Davis og John McLaughlin har Bill Evans både satset sterkt på eget band og prosjekter samt turnert med en haug av profilerte jazzstjerner som Herbie Hancock, Lee Ritenour, Dave Grusin og John Scofield. Mick Jagger og Willie Nelson har han også spilt med. Men først og fremst har han utviklet sitt eget band og sin egen særegne sound og musikalske landskap gjennom bandprosjektene Soulgrass og Soulbop. Han har gitt ut 14 soloplater, hvorav flere har mottatt priser og utmerkelser og hatt svært gode salgstall til jazz å være.


== Stil ==
Bill Evans er en utrolig spennende sjangerblander. Med utgangspunkt i bop og elektronisk grenseoverskridende jazz dyrker han nye landskap. En akustisk groove og americanainspirert jazz har blitt noe av hans og bandet Soulgrass’ varemerke på de siste års album og konserter. Albumet Soulgrass (2005) og The Other Side of Something (2007) med fantastiske musikere som Bruce Hornsby (piano), Béla Fleck (banjo), Sam Bush (mandolin) og Jerry Douglas (dobro) gjorde oppsikt i vide musikalske kretser, og hans konserter er også utrolig groovy og publikumsvennlige.


== Referanser ==


== Kilder ==
Canal Street
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bill Evans (saxophonist) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bill Evans (saxophonist) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bevegelsesfrihet

Bevegelsesfrihet for en statsborger innebærer at man generelt sett har rett til å forlate den staten man befinner seg i, reise til et sted hvor man er velkommen, og kunne komme tilbake til den samme staten hvis man har all nødvendig dokumentasjon tilgjengelig. Ikke minst skal det gi statsborgeren muligheten til å reise til, bosette seg i, og/eller jobbe hvor man vil i staten uten at myndigheter griper inn. Flere land behandler dette konseptet som en menneskerett, og har implementert det i grunnloven.
Hadera

Hadera (hebraisk: חֲדֵרָה Ḥadera; arabisk: الخضيرة Al-Ḫuḍayraḧ, El-Khdera) er en by i Haifa-distriktet i Israel, omtrent midt imellom de større byene Tel Aviv-Jaffa og Haifa. Siden byen ble dannet i 1890, har befolkningen økt betraktelig grunnet tilflyttende østeuropeiske sionister fra organisasjoner av typen Hovevei Zion. Innbyggertallet er 79 400 (2008). I byens sentrum ligger det en synagoge, samt rester av et arabisk vertshus, som fulgte med på kjøpet av landområdet og fungerte som pionerenes første tilholdssted.
Navnet Hadera kan stamme fra det arabiske ordet khadra, som betyr «grønn».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hadera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tynda

Tynda (russisk: Ты́нда) er en by i Amur oblast i Russland. Den ligger ved elva Tynda (i Amurs nedbørsfelt), rundt 600 km nordvest for Blagovesjtsjensk. Innbyggertall: 40 094 (folketelling 2002).
Tynda ble første gang nevnt som et migreringssenter i 1907-1908. Stedet som ble opprettet i 1917, er et viktig knutepunkt på Bajkal-Amur-jernbanen. Jakutsk-banen, som er under bygging, starter i Tynda. Tynda lufthavn ligger 16 km nord for byen.  
Byen har en betydelig befolkning av nordkoreanere. Tynda fikk bystatus i 1975.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tynda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«In pictures: Siberian showcase's decline». BBC News. 27. juli 2007.
Zavitinsk

Zavitinsk (russisk: Завити́нск) er en by i Amur oblast i Russland. Den ligger 140 km øst for Blagovesjtsjensk. Innbyggertall: 14 248 (folketelling 2002).
Zavitinsk flybase ligger 9 km nordøst for byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Svobodnyj

Svobodnyj (russisk: Свобо́дный) er en by i Amur oblast i Russland. Den ligger ved elva Zeja, rundt 130 km nord for Blagovesjtsjensk. Innbyggertall: 63 889 (folketelling 2002).
Bosetningen ble grunnlagt i 1910 som Aleksejevsk og fikk bystatus i 1912. Navnet ble endret til Svobodnyj i 1917. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Svobodny, Amur Oblast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Swobodny auf mojgorod.ru (russisk)
Sin egen fiende

Sin egen fiende (originaltittel: The Great Santini) er en amerikansk dramafilm fra 1979 regissert av Lewis John Carlino. Filmen handler om en amerikansk familie som sliter under farens autoritære stil. Han er yrkesmilitær og overfører den autoritære stilen til familien. Hovedrollene spilles av Robert Duvall, Blythe Danner og Michael O'Keefe. Filmen er basert på Pat Conroy roman The Great Santini (1976).
Filmen ble godt mottatt av anmelderne, men ble ingen publikumsuksess.


== Handling ==
Bull Meechum er en suksessfull yrkesmilitær og familiefar som har problemer med å skille mellom det militære og familien. Han opptrer veldig autoritært og er til tider bøllete overfor familien Han behandler sine barn som en militærtropp. Konflikten mellom ham og hans eldste sønn blir særlig markant.


== Om filmen ==


=== Popularitet og økonomi ===
Sin egen fiende ble ingen publikumssuksess i USA hvor den kun innbrakte $4,7 millioner.


=== Anmelderne ===
Den fikk gode kritikker, noe som gjenspeiles i at den har oppnådd såpass som 94% på Rotten Tomatoes. Duvalls rolleprestasjon ble særlig berømmet.


=== Priser ===
Den vant en pris både ved Kansas City Film Critics Circle og en ved Montreal World Film Festival (begge til Robert Duvall). Den ble nominert til to Oscar-priser og en Golden Globe.


== I rollene ==
(utvalg)

Robert Duvall .... Oberst Bull Meechum
Blythe Danner ..... Lillian Meechum
Michael O'Keefe .... Ben Meechum
Lisa Jane Persky .... Mary Anne Meechum
Julie Anne Haddock ....  Karen Meechum
Brian Andrews ....  Matthew Meechum
Stan Shaw ....  Toomer Smalls


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sin egen fiende på Internet Movie Database 
(sv) Sin egen fiende i Svensk Filmdatabas 
(da) Sin egen fiende i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sin egen fiende på Allociné 
(nl) Sin egen fiende på MovieMeter 
(en) Sin egen fiende på AllMovie 
(en) Sin egen fiende på Turner Classic Movies 
(en) Sin egen fiende på Rotten Tomatoes 
(en) Sin egen fiende på Box Office Mojo
Bazhong

Bazhong (kinesisk: 巴中; pinyin: Bāzhōng; Wade-Giles: Pā-chūng) er et byprefektur i den kinesiske provins  Sichuan. 
Det er på 2.301 km², og har 3 561 000 innbyggere, hvorav 455.000 i dets urbane senter.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Bazhong har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū) og 3 fylker (县 xiàn).


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettside
Infoside
Kart over Bazhong
Panoramabilder fra Bazhong
Cliffside Statues of Nankan
Nankan moya zaoxiang
Dazhou

Dazhou (Forenklet kinesisk: 达州; tradisjonell kinesisk: 達州; pinyin: Dázhōu; Wade-Giles: Tá-chōu) er et byprefektur i den kinesiske provins Sichuan.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Dazhou har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), ett byfylke (市 shì) og 5 fylker (县 xiàn).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 210 løper gjennom området. Riksveien begynner i Baotou i Indre Mongolia, fører gjennom Yan'an, Xi'an, Chongqing og Guiyang og ender opp i Nanning i Guangxi. 


== Eksterne lenker ==
Offisielle sider
Dazhou
Kart over Dazhou
Deyang

Deyang (forenklet kinesisk: 德阳; tradisjonell kinesisk: 德陽; pinyin: Déyáng) er et byprefektur i den kinesiske provinsen Sichuan.


== Kulturminner ==
Konfuciustempelet i Deyang (Deyang wenmiao, 德阳文庙) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Byprefekturet er dessuten kjent for et vinbryggeri kalt Jiannanchun i byfylket Mianzhu og for museet og det arkeologiske utgravningsfeltet Sanxingdui i byfylket Guanghan om den gamle shu-kulturen. Det ble avdekket og utviklet fra 1986. Det har også en vakker innsjø ved navn Jinghu-sjøen.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Deyang har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), 3 byfylker (市 shì) og 2 fylker (县 xiàn).


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Baoji-Chengdu-jernbanen løper gjennom området. Den knytter Baoji i naboprovinsen Shaanxi til Chengdu i Sichuan.


=== Vei ===
Kinas riksvei 108 løper gjennom området. Riksveien begynner i Beijing og fører via Taiyuan, Xi'an og Chengdu sør til Kunming i den sørvestlige provinsen Yunnan. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Deyang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Infoside
Kart over Deyang
Foto fra Deyang hos Panoramio
Deyang wenmiao
Guang’an

Guang'an (Forenklet kinesisk: 广安; tradisjonell kinesisk: 廣安; pinyin: Guǎng'ān) er et byprefektur i den kinesiske provinsen Sichuan. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Guang'an har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), ett byfylke (市 shì) og 3 fylker (县 xiàn).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 212 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører sørover via Nanchong i Sichuan og ender i Chongqing.


== Annet ==
Byprefekturet var fødestedet til Deng Xiaoping.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Guang'an – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Infoside
Fotos fra Guang'an hos Panoramio
Linshui

Linshui kan peke til:

Linshui, en by i provinsen Hebei i Kina
Linshui, et fylke i byprefekturet Guang'an i provinsen Sichuan i Kina.
Linshui, en gudinne i kinesisk folketro.
Meishan

Meishan (kinesisk: 眉山; pinyin: Méishān) er et byprefektur i den kinesiske provinsen Sichuan.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Meishan har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū) og 5 fylker (县 xiàn).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Meishan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Infoside
The 'San Su Ci' rock sculptures at the Meishan Hall, Sichuan 1980
.22 Short

.22 Short er en randtent patron for pistol. Den opprinnelige .22 randtente patronen ble omdøpt til .22 Short ved introduksjonen av .22 Long i 1871.


== Historie ==
Patronen stammer ifra den amerikanske borgerkrigen, og ble først brukt i en Smith & Wesson pistol som ble introdusert i 1857, og den ble patentert i 1860. Patronen er en av de eldste som fremdeles blir produsert idag.


== Bruk ==
.22 Short blir ofte brukt som billig lite støyende patron for trening og rekreasjon, selv om .22 Long Rifle er en mer populær patron til samme bruk. Den brukes i den Olympiske øvelsen 25 m pistol, 50 m pistol og tidligere også til 25 m silhuettpistol


== Se også ==
.22 Long Rifle
.22 Long
Liste over patrontyper


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) .22 CB short – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Diva (film)

Diva er en fransk romantisk dramathriller fra 1981 regissert av Jean-Jacques Beineix. Hovedrollene spilles av Frédéric Andréi og Wilhelmenia Wiggins Fernandez. Manus er basert på en bok med samme tittel utgitt av Daniel Odier i 1979.
Diva ble meget godt mottatt av kritikerne.


== Handling ==
Jules er en ung mann som er voldsomt opptatt av opera, spesielt en svart, kvinnelig stjerne ved navn Cynthia. Da hun besøker Paris for å opptre, tar han det eneste kjente høykvalitets piratopptaket av hennes konsertopptreden. Senere kommer han tilfeldig i besittelse av et annet opptak som inneholder vitnemålet til en prostituert, som eksponerer en høytrankende politioffiser. Den prostituerte kvinnen rekker å kaste opptaket opp i bagen til Jules før hun blir myrdet. Jules må rømme for livet. Samtidig med dette får han stadig mere kontakt med operasangerinnen Cynthia.


== Om filmen ==
Diva ble på 1980-tallet ansett som en kultfilm og har blitt beskrevet som en "hypertrendy, halvsurrealistisk billedbok". Den var med å innlede en ny bølge av estetiserende franske filmer på 1980-tallet.Den ble meget godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått så mye som 98 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den toppkarakter og inkluderte den i sin eksklusive liste «Great Movies». De norske anmelderne var også positive. Blant annet gav VG og Aftenposten terningkast fem og Dagsavisen fire.Den ble ingen suksess i Frankrike til å begynne med, men ting endret seg i 1982, da den ble satt opp i USA med rosende omtale fra anerkjente filmkritikere.
Den ble tildelt flere filmpriser, inkludert fire César Awards.


== I rollene ==
Frédéric Andréi: Jules
Wilhelmenia Fernandez: Cynthia Hawkins
Roland Bertin: Weinstadt
Richard Bohringer: Gorodish
Gérard Darmon: L' Antillais, leiemorder
Dominique Pinon: Le Curé, leiemorder
Chantal Deruaz: Nadia
Jacques Fabbri: Jean Saporta, politileder
Patrick Floersheim: Zatopek
Thuy An Luu: Alba


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diva på Internet Movie Database 
(no) Diva hos Filmfront 
(sv) Diva i Svensk Filmdatabas 
(da) Diva i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Diva på Allociné 
(nl) Diva på MovieMeter 
(en) Diva på AllMovie 
(en) Diva på Turner Classic Movies 
(en) Diva på Rotten Tomatoes
Dramafilm

Dramafilm er en filmsjanger som for det meste omhandler mellommenneskelige og følelsesmessige forhold. Tema som rusmiddelavhengighet (inkludert alkoholisme), rasemessige fordommer, religiøs intoleranse, fattigdom, kriminalitet og korrupsjon kan være tema i dramafilmer, hvor rollefiguren gjennom én eller flere av disse kommer i konflikt med seg selv, andre eller samfunnet generelt.
Eksempler er filmer som Christiane F. – Å være ung er for jævlig (heroinavhengighet og prostitusjon), Pianisten (jødeforfølgelse), Romper Stomper (rasisme), Tala! Det er så mørkt (rasisme), Gandhi (samfunn), Fornuft og følelser, A History of Violence, Apokalypse nå!, Country: Angstens høst og Citizen Kane.
Drama er trolig den meste brukte filmsjangeren. Den har som de fleste andre en rekke subkategorier som krigsdrama, romantisk drama, actiondrama osv. Et typisk krigsdrama er Hjortejegeren, et typisk romantisk drama Den store Gatsby og et typisk actiondrama First Blood. Dramaserier fra Sør-Korea kalles K-dramaer og har blitt svært populært siden 1990-årene.


== Eksterne lenker ==
 (en) Drama films – kategori av bilder, video eller lyd på Commons