jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kristiansand folkebibliotek

Kristiansand folkebibliotek er et folkebibliotek som ligger i Rådhusgata 11 i Kristiansand. Kristiansand folkebibliotek er Kristiansand kommunes offentlige bibliotek. Kristiansand folkebibliotek består i  dag av hovedbiblioteket, samt filialene Finsland bibliotek, Flekkerøy bibliotek, Hellemyr bibliotek, Nodeland bibliotek, Tangvall bibliotek og Vågsbygd bibliotek.


== Historie ==
Den første spire til et offentlig bibliotek kom våren 1828. Da var der et opprop i byens avis om å danne en forening som hadde som mål å grunnlegge «En Bok og Manuskriptsamling og et Museum for Antikviteter, Kunst og Naturalia». Foreningen kom i stand og i avisen framover kunne en lese om «bidrag og gaver til det offentlige Bibliothek og Museum i Christianssand». Foreningen svant med tiden hen i stillhet, men fikk allikevel gjennomført offentlig utlån av Latinskolens store bibliotek før den døde ut. Tanken om opprettelse av et bibliotek i Kristiansand kom endelig i 1890. Dette for å feire byens 250-årsjubileum året etter. Biblioteket skulle være kommunens jubileumsgave til byens borgere. Den store bybrannen i 1892 satte imidlertid en stopper for dette. Ikke før i 1909 ble Kristiansand folkebibliotek høytidelig åpnet. Det skjedde om kvelden den 27. september. Dagen etter åpningen skrev Fædrelandsvennen: 
Fra klokken 12 i dag er biblioteket åpent for publikum. I lesesalen hvor der ved to langborde er sitteplass for 16 personer vil man finne et både hyggelig og bekvemt sted for enhver som skal søke en eller annen opplysning. Man tør nære håp at der ved Folkebibliotek er tilført vår by en kulturfaktor som byen vil få varig gavn og glede av.
Biblioteket har siden åpningen vært lokalisert flere steder i kvadraturen, først i leide lokaler i Samlagets gård i Tollbodgaten 21. I juli 1914 ga Kristiansand bystyre samtykke til at det kunne bygges en to etasjes bygning i Kirkehaven, rett ved Domkirken etter tegninger av arkitekt Johan Keyser Frølich. Og i 1915 kunne Kristiansand folkebibliotek flytte inn i sin egen bygning med Christianssands kunstforening som leieboere i 2. etasje. Med årene økte bibliotekets aktiviteter og virkefelt som følge av befolkningsvekst og kommunesammenslåing, og plassmangel ble et stadig større problem.  Den store diskusjonen på 1970-tallet var de to alternativene: finne en ny tomt, eller rive den gamle bygningen og bygge et nytt bibliotek på samme tomt. Diskusjonen vakte sterke følelser, men det endte med at bibliotekbygningen fra 1915 ble revet.  Arkitekt Bjørn Hovstad fra 4B Arkitekter vant arkitektkonkurransen av 59 innkomne forslag, og etter 12 måneders byggetid, sto det nåværende biblioteket klart til innflytting 24. september 1979. Med Kunstforeningens lokaler i 4. etasje, og med to magasiner under gateoverflaten. Bygget strekker seg i lengde over et helt kvartal.
Bygningen ble tildelt Houens fonds diplom i 1983.
I bibliotekets 4. etasje ligger Christianssands Kunstforening, totalt areal er 650 m².


== Biblioteksjefene ==
Ni personer har vært biblioteksjef for Kristiansand folkebibliotek siden 1908:


== Eksterne lenker ==
Bibliotekets nettsted
Riksväg 26

Riksväg 26 i Sverige går mellom Mora og Halmstad. Veiens lengde er 560 km, hele strekningen er stamvei.


== Knutepunkter ==
 Dalarnas län

Mora kommune  Mora, E45 felles trasé til Johannisholm
 JohannisholmVansbro kommune  Vansbro Skamsberget, felles trasé over Vanån
 Vanån
     Vansbro
 VästerdalälvenLudvika kommune Tyfors, felles trasé til Lesjöbyn Värmlands län

Hagfors kommune Lesjöbyn
 Persberg, felles trasé til Filipstad
  FilipstadStorfors kommune StorforsKristinehamn kommune  Kristinehamn Solbacken, felles trasé til Kvarn
  Kristinehamn Kvarn
 Rudskogavägen Västra Götalands län

Gullspång kommune GullspångMariestad kommune Hassle, felles trasé til Haggården
 Mariestad Brodderud
 Ullervad
 Mariestad HaggårdenSkövde kommune Skövde
 Skövde Mariesjö, felles trasé til Skövde södra
 Skövde södraFalköping kommune BorgundaTidaholm kommune Tidaholm Jönköpings län

Mullsjö kommune Slättäng, felles trasé til Jönköping
 MullsjöJönköping kommune Jönköping Ransberg
 Jönköping Hedenstorp, felles trasé til Bottnaryd
 BottnarydGnosjö kommune NissaforsGislaved kommune Gislaved
 Smålandsstenar, felles trasé til Skeppshult
 Skeppshult Hallands län

Hylte kommune TorupHalmstad kommune  Halmstad
Nordøstkorridoren

Nordøstkorridoren betegner en del av hovedveisystemet nordøst for Oslo, og omfatter Europavei 6, og Rv4 Trondheimsveien mellom Sinsen og Gjelleråsen og Rv150 Store Ringvei mellom Sinsen og Ulvensplitten, i tillegg til tverrforbindelsene Bredtvetdiagonalen og Fossumdiagonalen, samt Rv163 Østre Aker vei mellom Økern og Haavard Martinsens vei. Det omfatter også jernbanene Gardermobanen, Hovedbanen og Kongsvingerbanen.
I likhet med de fleste hovedveier rundt Oslo, er det tidvis sterkt redusert fremkommelighet langs disse veiene. Statens vegvesen har utredet transportsystemet og arealbruken i Nordøstkorridoren slik at hensynet til fremkommelighet for alle trafikantgrupper, trafikksikkerhet og miljø ivaretas på en best mulig måte. I forslaget inngår ny Rv150 fra Sinsen til Ulvensplitten og delvis ny Rv4 fra Sinsen til fylkesgrensen til Akershus.


== Kilder ==
Konsekvensutredning for hovedvegsystemet i Nordøstkorridoren


== Se også ==
Sørkorridoren
Vestkorridoren
Georges Dufrénoy

Georges Dufrénoy (født 20. juni 1870 i Thiais, død 9. desember 1943 på Salles-en-Beaujolais) var en fransk post-impresjonistisk maler.


== Referanser ==
Operasjon Dipper

Operasjon Dipper var kodenavnet på ekspedisjonen som skulle operere på Nordmøre (distrikt 21.3) med tanke på å gjøre dette Milorg-avsnittet operativt til frigjøringen.


== Bakgrunn ==
Det hadde etter Special Operations Executives (SOE) vurdering vært relativt liten Milorgaktivitet i området. Det ble ansett som viktig å væpne og trene lokale mannskaper for å kunne sikre viktig infrastruktur i området. En gruppe på tre Kompani Linge-menn (to nordmenn og en brite) ble fraktet over med KNM «Hitra» til Flemsøya på Sunnmøre for å bistå med trening. Landsettingen ble imidlertid kansellert på grunn av meldinger om arrestasjoner av gruppens lokale hjemmefrontkontakter.


== Referanser ==
Jérome De Mayer

Jérome De Mayer (født 21. juli 1875, 18. august 1958) var en belgisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen, han konkurrerte i bueskyting.
De Maeyer ble olympisk mester to ganger i bueskyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant tre medaljer alle i lag, gull på 33 og 50 meter bevegelig fugl og sølv på 28 meter bevegelig fugl


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen –  Gull i bueskyting, bevegelig fugl, 33 meter, lagkonkurranse  Belgia
1920  Antwerpen –  Gull i bueskyting, bevegelig fugl, 50 meter, lagkonkurranse  Belgia
1920  Antwerpen –  Sølv i bueskyting, bevegelig fugl, 28 meter, lagkonkurranse  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) Jérome De Mayer – Olympedia 
(en) Jérome De Mayer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jérome De Mayer – databaseOlympics.com (arkivert)
Guanyin

Guanyin (forenklet kinesisk: 观音, tradisjonell kinesisk: 觀音, pinyin: Guānyīn, Wade-Giles: Kuan-yin) er en sentral bodhisattva i den buddhistiske skolen Det Rene Land. Der er den øverste buddha Amitabha eller Dharmakara er flankert av  Mahasthamaprapta på sin høyre side og på sin venstre side Avalokiteśvara, som på kinesisk har fått navnet Guanyin. Disse to hjelper Amitabha Buddha med å frelse de troende. Avalokiteśvara  ble oversatt til Guanyin eller Guanshiyin 觀世音 på kinesisk som betyr: «den som hører (verdens) lyder» – i betydningen verdens bønner – og er blitt den viktigste bodhisattvaen i kinesisk  og østasiatisk buddhisme. Disse to navnene ble senere lånt til japansk henholdsvis som Kannon og Kanzeon.


== Mann og kvinne ==
Avalokiteśvara/Guanyin opptrer i forskjellige former og er hovedsakelig av hankjønn i indisk og tibetansk buddhisme. Når denne bodhisattvaen kom til Kina ble han over århundrene transformert til en kvinne. Grunnen til dette kan være forskjellig:

Avalokitesvara antok de former som var nødvendig for å frelse verden.
Medlidenhet og nåde er tradisjonelt sett på som kvinnelige dyder
Det spiller liten rolle om Guanyin er mann eller kvinne ettersom den ytterste virkelighet er tomhet – Shunyata.
Guanyin opptok magiske evner og karakteristika fra guddommer i innfødt kinesisk religion.
Hun er også en fruktbarhetsgudinne og mange mener at buddhist-panteonet hadde bruk for en kvinnelig guddomGuanyin blir ofte kalt «Øst-Asias jomfru Maria» på grunn av hennes fremtredende rolle i buddhismen der, men delvis også fordi hun ofte er avbildet med et barn i armene.
I Tibet er Avalokiteśvara kjent som Chenrezig og regnes som inkarnert i Dalai Lama.


== Litteratur ==
Pregadio, Fabrizio (2008), The encyclopedia of Taoism, Volume 1, Princeton, NJ: Psychology Press, , http://books.google.com/books?id=MioRmEq2xHUC 
Suzanne E Cahill: Transcendence & Divine Passion. The Queen Mother of the West in Medieval China, Stanford University Press, Stanford, 1993, ISBN 0-8047-2584-5
Martin Palmer, Jay Ramsay, Man-Ho Kwok: Kuan Yin. Myths and Prophecies of the Chinese Goddess of Compassion, Thorsons, San Francisco 1995, ISBN 1-85538-417-5
William Stoddart: Outline of Buddhism, The Foundation for Traditional Studies, Oakton, Virginia, 1996.
Kuan Ming: Popular Deities of Chinese Buddhism, Buddha Dharma Education Association Inc, 1985
Chün-fang Yü: Kuan-yin, The Chinese Transformation of Avalokitesvara, Columbia University Press, New York, 2001, ISBN 0-231-12029-X
John Blofeld: Bodhisattva of Compassion. The Mystical Tradition of Kuan Yin, Shambhala, Boston 1988, ISBN 0-87773-126-8
Miao Yun: Teachings in Chinese Buddhism: Selected Translation of Miao Yun, Buddha Dharma Education Association Inc, 1995
Evolution of Avalokitesvara 
Lotussutraen: Chapter 25. The universal door of Guanshi Yin Bodhisattva (The bodhisattva who contemplates the sounds of the world) (Translated by The Buddhist Text Translation Society in USA)
Daniela Schenker: Kuan Yin - Begleiterin auf dem spirituellen Weg, Hans-Nietsch-Verlag, Freiburg 2006


== Eksterne lenker ==
YouTube: Døve kinesere fremfører en Tusen-hånds Guanyin-koreografi
En annen Tusen-hånds Guanyin-koreografi
CBBC

CBBC (Children's BBC) er den britiske TV-kanalen BBCs barnetilbud.
Dette er omtrent den britiske utgaven for NRKSuper.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gyllenbrunt metallfly

Gyllenbrunt metallfly (Autographa macrogamma) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den finnes i indre strøk av Østlandet og Trøndelag i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 36–42 mm), gulgrått nattfly med en gyllen fargetone. Arten kan kjennes på fargen, på den y-formede flekken midt i vingen, som er krum og tykk, og på at bakvingen er temmelig lys. Forkroppen (thorax) er gulgrå med en høy tverrkjøl av oppstående, hårlignende skjell. Forvingen er gulgrå med gyllen glans, bakre del av midtfeltet mørkere og litt rødlig. Midt i vingen er det en kraftig, krum, y-formet, sølvhvit flekk (tydelig kraftigere enn tilsvarende flekk hos gammafly). Denne er noen ganger delt i to. Mellomlinjene, som avgrenser midtfeltet, er lyse, kantet med brunt på begge sider. Bølgelinjen, som går langs vingens ytterkant, er mørk og uregelmessig. Det er tre til fire små, mørke flekker langs framkanten, én i vingespissen og én midt på ytterkanten. Bakvingen er lyst grågul med litt grålig bestøvning mot ytterkanten, lysere på farge enn hos de fleste andre Autographa-artene.


== Levevis ==
Denne arten finnes på blomsterenger og blomsterrike bakker i barskogs- og bjørkeskogs-sonene. Larvene er funnet på rogn (Sorbus aucuparia) og ballblom (Trollius europaeus), men kan trolig gå på en rekke ulike planter. De voksne sommerfuglene flyr om natten fra slutten av juni til august.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Nord-Europa og videre østover gjennom Russland til Mongolia og Amur. I Norge er den forholdsvis vanlig i indre og høyereliggende strøk på Østlandet og i Trøndelag. Den er også funnet i Rana i Nordland og ved Oslofjorden, i alle fall i det sistnevnte tilfellet dreier det seg trolig om streifende individer.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler, gyllenbrunt metallfly: [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) gyllenbrunt metallfly i Encyclopedia of Life 
(en) gyllenbrunt metallfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gyllenbrunt metallfly hos Artsdatabanken 
(sv) gyllenbrunt metallfly hos Dyntaxa 
(en) gyllenbrunt metallfly hos Fauna Europaea 
(en) gyllenbrunt metallfly hos NCBI 
(en) Kategori:Autographa macrogamma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Autographa macrogamma – detaljert informasjon på Wikispecies
Egil Nordsjø

Egil Nordsjø (født 31. oktober 1908 i Bodø, død 16. april 1980) var en norsk organist og operasanger (bass). Han vokste opp på Kjerringøy, og utdannet seg i orgelspill under
Arild Sandvold (1928). Nordsjø debuterte som sanger i 1932 og ga mange konserter ved Den Norske Opera, såvel som i København, Leipzig og Paris. Han var også dirigent for en rekke kor, blant annet Frimurernes Sangforening.Han var formann i Norsk Tonekunstnersamfund (1948–76) der han senere ble æresmedlem. Han satt som
formann i Landslaget Musikk i skolen og var redaktør for dets tidsskrift (1956–76). 
På 1970-tallet var han frilans programleder i NRK. Han var far til musikeren Ragnhild Nordsjø.


== Utgivelser ==
Elementær sangteknikk (1942)
Götterdämmerung (plate, 1956). Solist (som Tommaso) på utgivelse fra Den Norske Opera.


== Referanser ==
Overflatepiercing

Overflatepiercing er en piercing som der begge sidene av hullet går ut av overflaten til huden. Denne typen piercinger blir ofte tatt feil, og det er derfor viktig å bruke erfarende piercere.
Disse piercingene har vanskligheter med å gro igjen.


== Eksterne lenker ==
Overflatepiercing hos Encyclopedia BMEzine
Natan

For mannsnavnet, se Nathan

Natan (hebraisk: נָתָן – Nāṯān; ca. 1000 f.Kr.) var en profet og rådgiver ved hoffet til kong David av Israel som er beskrevet i Det gamle testamente i Bibelen.
Natan er kjent for å ha refset kong David strengt for at han begikk utroskap med den vakre Batseba, hustruen til en kriger i Davids hær ved navn Uria. For å skjule utroskapen da Batseba ble gravid sørget David for at Uria ble drept.
Natans handlinger er beskrevet i Samuelsbøkene, Kongebøkene, og Første og Andre Krønikebok Natan skrev fortellinger om regimene til både kong David og dennes arving og etterfølger, kong Salomo, og var involvert i musikkframføringen i tempelet.I Første Kongebok er det Natan som forteller den døende kongen om konspirasjonen til Adonja for å bli konge, noe som fører til at Salomo ble proklamert som konge istedenfor halvbroren.
Natan forekommer i Bibelen også som navn på flere andre mindre kjente personer. En av disse var en sønn av David og Batseba.
Festdagen for profeten Natan er den 24. oktober. I Den ortodokse kirke, og de Orientalske katolske kirker som følger de bysantinske ritualer er Natan feiret som en helgen på søndagen for de hellige kirkefedre, det vil si søndagen før den store festen for Kristi fødsel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sunday of the Holy Fathers, ortodoks synaxarion
Fiolettbrunt metallfly

Fiolettbrunt metallfly (Autographa pulchrina) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er vanlig nord til Nordland i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 36–40 mm), fiolettaktig brunt nattfly. Den kan kjennes på forvingenes fiolette fargetone med markerte tegninger, vanligvis to-delt sølvhvit flekk og på at nyre- og ringmerkene er mørke og tydelige. Forkroppen (thorax) er fiolettaktig brun med en høy tverrkjøl av oppstående, håraktige skjell foran og en dusk over scutellum. Forvingen er rødbrunlig med et markert, fiolett skjær. Midt i vingen er det to sølvhvite flekker (en sjelden gang sammenvokst), den ytterste er oval og den innerste v-formet. Bak og utenfor den ovale sølvflekken er det en diffus, brunoransje flekk. Ringmerket, som sitter i munningen av den v-formede sølvflekken, er mørk-kantet, bønneformet og tydelig. Nyremerket er mørkt og kommaformet. Mellomlinjene, som avgrenser midtfeltet, er lyse med brune kanter. Bølgelinjen langs vingens ytterkant er mørkbrun, tydelig i den fremre halvdelen der den er S-formet. Vingens ytterkant er smalt brun. Bakvingen er brunhvit med gråbrun ytterkant, markert skille mellom de to fargene.


== Levevis ==
Arten finnes i skogkanter, lysninger i skogen, hager og ruskemark. Larvene, som ovevintrer, lever på ulike lave planter, særlig brennesle (Urtica dioica). De voksne sommerfuglene flyr i juni–august.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i hele Europa og det nordlige Asia østover til Japan. I Norge er den vanlig nord til Rana i Nordland, det finnes spredte funn til Kvæfjord i Troms.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler, fiolettbrunt metallfly: [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Autographa pulchrina på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) fiolettbrunt metallfly i Encyclopedia of Life 
(en) fiolettbrunt metallfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fiolettbrunt metallfly hos Artsdatabanken 
(sv) fiolettbrunt metallfly hos Dyntaxa 
(en) fiolettbrunt metallfly hos Fauna Europaea 
(en) fiolettbrunt metallfly hos NCBI 
(en) Kategori:Autographa pulchrina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Autographa pulchrina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Ancalagon den sorte

Ancalagon den sorte er en fiktiv person fra Ringenes herre-bøkene av J.R.R. Tolkien. I boken var han en mektig vingedrage som den onde Morgoth hadde sendt Angabad i verdenskrig. 
Det er ikke mye som er skrevet om Ancalagon, men det står at da han drev alvene tilbake ble han styrtet ned fra himmelen av Eärendil så Thangorodrims tårn fulgte med ham i fallet. Mer står det ikke om ham.
Gloomy Sunday

«Gloomy Sunday» (Szomorú Vasárnap) er en sang skrevet av den ungarske pianisten Rezső Seress. På engelsk har sangen fått tilnavnet den ungarske selvmordssangen etter mange rykter og ubekreftede historier om mennesker som begikk selvmord etter å ha hørt sangen.
Seress spilte inn sangen i 1933 da han satt ved pianoet en søndag, etter at hans forlovede hadde forlatt ham. Han var også deprimert over at ingen musikkutgivere var interesserte i hans musikkverk.Seress sendte en kopi av «Gloomy Sunday» til et musikkforlag. Denne gangen hadde han større håp om at sangen skulle bli akseptert, enn det han hadde hatt til sine andre sanger, men noen dager senere ble han atter igjen avvist, med meldingen: «Gloomy Sunday has a weird but highly depressing melody and rhythm, and we are sorry to say that we cannot use it.» Han sendte sangen til en annen utgiver og denne gangen ble Gloomy Sunday akseptert.
Seress begikk selvmord i 1968.Det er blitt innspilt 79 forskjellige versjoner av sangen, og i 1999 hadde den tysk-ungarske filmen Gloomy Sunday - A Song of Love and Death (originaltittel: Ein Lied von Liebe und Tod) premiere. Filmens handling er lagt til Budapest under andre verdenskrig og forteller en oppdiktet historie om sangen Gloomy Sunday.


== Sammenheng mellom sangen og selvmord ==
Mange vandrehistorier der sangen angivelig skulle ha utløst selvmord begynte å florere i 1930-årene. En teori går ut på at utgivelsen av sangen var sammenfallende i tid med økonomisk depresjon og nedgangstider generelt med tilhørende økningen i antall selvmord. Pressen rapporterte minst 19 selvmord i Ungarn og USA som skulle være utløst av sangen, men disse historiene er svært vanskelige å bekrefte eller dokumentere. Ingen studier har kunnet finne noen klar sammenheng mellom sangen og selvmord.
BBC forbød Billie Holidays versjon av sangen spilt på radio i 1940-årene med begrunnelsen at den var skadelig for moralen i krigstid. Den instrumentale versjonen var imidlertid tillatt å spille. Først i 2002 ble BBCs forbud mot å spille sangen opphevet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Billie Holiday.com: Gloomy Sunday Besøkt 11. april 2015
Phespirit.info: Gloomy Sunday - noen av de ubekreftede ryktene og vandrehistoriene omkring sangen Arkivert 24. mai 2013 hos Wayback Machine. Besøkt 11. april 2015
Stack, Steven - Gloomy Sunday: Did the "Hungarian Suicide Song" Really Create a Suicide Epidemic? (artikkel publisert i januar 2007)  Besøkt 11. april 2015
Gråbrunt metallfly

Gråbrunt metallfly (Autographa buraetica) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge. Arten har ofte blitt forvekslet med fiolettbrunt metallfly (Autographa pulchrina) og det er derfor vanskelig å finne sikker informasjon om utbredelse og biologi.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 35–40 mm), gråbrunt nattfly. Arten ligner mye på fiolettbrunt metallfly (Autographa pulchrina), men skiller seg fra denne på at den mangler den fiolette fargetonen. Den kan også ligne på gammafly (Autographa gamma), men skilles fra denne på den markerte, gule flekken i forvingen. Forkroppen (thorax) er gråbrun med brungule områder på sidene bak. Den har en tverrkjøl av hårlignende skjell litt foran midten. Forvingen er gråbrun med lysere og mørkere tegninger. Midt i vingen er det en krum, y-formet, hvit tegning som kan være sammenhengende eller delt i en oval og en v-formet flekk. Bak og utenfor denne flekken er det en ganske stor, gulaktig flekk. Nyremerket nær vingens forkant er mørkt langs ytterkanten, ellers lite markert. Ringmerket er ikke markert. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er lyse med brune kanter. Bølgelinjen langs ytterkanten er mørkbrun, jevnt bølgete i de fremste 2/3, utydelig i den bakerste tredjedelen av vingen. I vingens ytre del er det bleke områder langs ytterkanten av ytre mellomlinje, langs vingens ytterkant og i en stor flekk ved bakhjørnet. Bakvingen er lyst gråbrun, mørkere langs ytterkanten.


== Levevis ==
På grunn av forveksling med fiolettbrunt metallfly finnes det lite spesifikk informasjon om biologien til denne arten, men det er grunn til å tro at de to artene er ganske like hverandre i så måte. Arten holder til i åpne områder opp til bjørkebeltet, og larven lever trolig på ulike lave planter. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa, videre østover gjennom Russland og Sentral-Asia til det østlige Sibir og Japan. Den finnes også i Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til Rana i Nordland, den er sannsynligvis ikke sjelden.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Norges sommerfugler, gråbrunt metallfly: [1]
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) gråbrunt metallfly i Encyclopedia of Life 
(en) gråbrunt metallfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gråbrunt metallfly hos Artsdatabanken 
(sv) gråbrunt metallfly hos Dyntaxa 
(en) gråbrunt metallfly hos Fauna Europaea 
(en) gråbrunt metallfly hos ITIS 
(en) gråbrunt metallfly hos NCBI 
(en) Kategori:Autographa buraetica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Autographa buraetica – detaljert informasjon på Wikispecies