jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sven Låftman

Sven Låftman (født 16. desember 1887, død 5. juli 1977) var en svensk friidrettsutøver og idrettsleder. I Det internasjonale skøyteforbundet var han æresvisepresident fra 1971 til 1977. Han jobbet også en del som journalist.


== Idrettskarriere ==
Sven Låftman satte i 1907 svensk rekord i lengdehopp med 6,59 meter og i 1908 ble han svensk mester på 400 meter med tiden 52,7. Samme år deltok han i OL i London. Her vant han et forsøksheat på 200 meter, men fortsatte ikke konkurransen. Han startet også på 400 meter, men ble slått ut og han var også med på det svenske laget i olympisk stafettHan var også i tikamp og femkamp, fotball og tennis, i tillegg til at han deltok i kunstløp og hurtigløp på skøyter. I skøytesammenheng er han nok likevel mest kjent som idrettsleder.


== Idrettsleder ==
Allerede mens han var aktiv i friidrett, engasjerte Låftman seg som idrettsleder, han var først sekretær og siden leder i IFK Karlstad før han flyttet til Stockholm.  Fra 1906 til 1909 var han sekretær i Värmlands idrottsförbund.  I  1909 flyttet han til Stockholm. Fra 1910–1913 var han i styret i Svenska Skridskoförbundet (sekretær 1910–1912). Han var i 1909 samt 1915–1919 medlem i Svenska Idrottsförbundet (sekretær 1915–1916 og leder 1917–1919).
Låftman var sekretær i Olympiska Sällskapet og 1917–1919 medlem av Riksidrottsförbundets Överstyrelse. 
Under Sommer-OL 1912 tilhørte han juryen for friidrett, bryting og drakamp og skrev sammen med J.S. Edström de første internasjonale konkurransereglene i friidrett.
Etter hvert fikk han også internasjonale oppgaver som idrettsleder. Hans utgangspunkt i dette var vervet som leder i Svenska Skridskoförbundet fra 1949 til 1971. Dette førte til at han ble valgt til visepresident i Det internasjonale skøyteforbund, en oppgave han hadde fra 1951 til han ble valgt til president i 1971 og beholdt til han døde i 1977.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sven Låftman – Olympedia 
(en) Sven Låftman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Sven Låftman – Sveriges olympiske komité 
(en) Sven Låftman – Track and Field Statistics 
Jan Lindroth: (sv) Sven Låftman i Svenskt biografiskt lexikon (2014-12-08)
(no) Sven Låftman i Store norske leksikon
Valbysteinene

Valbysteinene er en rektangulær steinsetting ved Valby i Tjølling, Larvik kommune, Vestfold og Telemark. Steinsettingen er inndelt i to «rom», der det ene er markert med store opprette steiner i tre av hjørnene. Arkeologene har ingen sikker forklaring på om det er en hedensk seremonisted eller gravmonument. Den største av de gjenstående bautasteinene måler ca. 230 cm over bakken. Selve steinsettingen er ikke datert, men i nærliggende gravhauger er det gjort funn fra romertiden.


== Eksterne lenker ==
(en) Valbysteinene – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
«Valbysteinene». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Søren Laache

Søren Bloch Laache (født 31. januar 1854 i Fet, død 11. mai 1941) var en norsk lege og professor i medisin, kjent for sin blodforskning.  


== Liv og virke ==
Etter examen artium 1871 og cand.med. 1877 ble han kandidat ved Rikshospitalet og forsket under professor Jacob Worm-Müller ved Fysiologisk institutt. Fra 1881 forsket han ved patologisk institutt under professor Hjalmar Heiberg.
Han var reservelege ved Rikshospitalet 1883–86 og fra 1887 overlege for avdeling B og ansvar for undervisning.  Sin dr.med. fra 1890 omhandlet
tuberkulosen, og i 1891 ble han dosent i patologi ved  Det Kongelige Frederiks Universitet. I 1896 overtok han professoratet i indremedisin samme sted etter avdøde Emanuel Winge.  Han var dekan 1905–06 og satt i professoratet frem til 1924. I 1898 hadde han endog blitt  overlege også ved medisinsk avdeling A på Rikshospitalet.
Laache skrev flere bøker om emnene og disse bøkene er oversatt til flere språk.
Han var redaktør av Norsk magasin for lægevidenskaben 1884–92, formann i Det norske medicinske Selskab 1897–99 og 1916–18, president i Den norske lægeforening 1904–05,   medlem av den permanente farmakopékommisjon  1898–1924. Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden ble han i 1900.
Hans foreldre var bonde Petter Olaves Laache (1814–70) og Pauline Mathea Selboe (1822–1905). I 1878 giftet han seg med  Hilda Emilie Laache (1851–1935). Blant deres barn var  historikeren Rolv Laache (1886–1964).


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Søren Laache i BIBSYS
Hukommelsen i sund og syk tilstand 1928
Nevrologi – Forelæsninger og klinikker i den interne    medicin 1923
Beobachtungen über Endocarditis –    Klinisch-kasuistische Mitteilungen aus der medizinischen Abteilung A des Rikshospitals zu Kristiania 1921
Om Varmeregulering og Feber – fra Forelæsningerne    over intern Medicin 1915
Über Schlaf und Schlafstörungen – ihre Ursachen und    ihre Behandlung 1913
Norsk medicin i hundrede aar 1911
Om den indre medicins historiske udvikling og dens nuværende opgave Tiltrædelsesforelæsning.  Kristiania , 1897
Klinisk Urin-Analyse 1892
Urin-Analyse for Læger  1883 (oversatt til tysk og fransk)
Om Blodets, navnlig de røde Blodlegemers Forhold ved anæmiske Tilstande. Ga Den Skjelderupske Gullmedaille 1881.


== Referanser ==
Lega Sud Ausonia

Lega Sud Ausonia (Sørligaen Ausonia) er et lite, autonomiorientert italiensk politisk parti. Partiet ble grunnlagt i 1991 og ledes av Gianfranco Vestuto. Partiet er en slags parallell til Lega Nord i Nord-Italia, men har altså en langt mindre oppslutning. Mens Lega Nord ønsker et uavhengig «Padania», ønsker Lega Sud Ausonia et uavhengig «Ausonia». I 2001 stilte Vestuto som kandidat for Lega Nord, men etter den tid har de to partiene distansert seg fra hverandre. 
Partiet definerer territoriet Ausonia til å korrespondere med Abruzzo, Basilicata, Calabria, Campania, Molise, Puglia og Sicilia. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Nuovo Partito d’Azione

Nuovo Partito d'Azione (Nye Aksjonsparti, NPA) er et mindre, italiensk
sosialliberalt politisk parti, grunnlagt i 2005. Partiet ledes av Giuseppe Antonio Quartana. Partiet ble grunnlagt som en gjenopprettelse av det historiske Partito d'Azione.
Tsjkalovsk

Tsjkalovsk (russisk: Чка́ловск) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger ved Volgas høyre bredd, 70 km nordvest for Nizjnij Novgorod (veiavstand 95 km).  Innbyggertall: 13 400 (2005 est), 13 856 (folketelling 2002), 15 059 (folketelling 1989).


== Historie ==
Bosetningen har vært kjent siden 1100-tallet som Vasiljovo sloboda, oppkalt etter grunnleggeren, fyrst Vasilij Jurijevitsj, sønn av Jurij Dolgorukij. Territoriet tilhørte lenge fyrst Sjujskij, som etter hvert ble Tsar Vasilij IV av Russland.
Den berømte russiske piloten Valerij Tsjkalov ble født i Vasiljovo i 1904. I 1937 ble Vasiljovo oppkalt Tsjkalovsk etter han, og i 1955 fikk bosetningen bystatus. Størsteparten av landsbyen ble oversvømt av Gorkij-reservoaret etter byggingen av Gorkij vannkraftverk i 1955.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chkalovsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hans J. Wegner

Hans J. Wegner (født 2. april 1914 i Tønder i Danmark, død 26. januar 2007) var en dansk møbeldesigner.
Han tok fagbrev som møbelsnekker i 1931, fortsatte utdanningen sin ved Det Teknologiske institutt i København og ved Kunst- og Håndverksskolen der han utdannet seg til arkitekt og tok eksamen i 1938.
I 1943 åpnet han sitt eget tegnekontor og der tegnet han møbler for flere danske møbelverksteder.


== Noen av Wegner-stolene ==
1944 Kina-stolen
1947 Påfuglestolen
1949 Den runde stol
1950 Y-stolen
1950 Teddybjørnstolen
1953 Jakkens hvile
1960 Pøllestolen (The Ox-chair)
1965 Armstol
1963 Skjellstolen
1978 Avisstolen
1986 Sirkelstolen


== Priser, utmerkelser og legatutdelinger (utvalg) ==
1951 Lunningprisen
1956 Eckersbergmedaljen
1957 The International Design award. New York, USA
1959 Royal Society of Arts, London, Storbritannia
1959 Citations of Merit ved Pratt Institute, New York, USA
1982 C.F. Hansen-medaljen
1984 Ridder av Dannebrogordenen, Danmark
1989 Ole Haslunds Kunstnerfond
1995 Æresmedlem af Akademiet for de Skønne Kunster, Danmark
1997 Æresdoktorat ved The Royal College of Art i London, Storbritannia
1997 The 8th International Design Award, Osaka, Japan


== Referanser ==
Forza Nuova

Forza Nuova, (Ny Kraft, FN) er et italiensk nyfascistisk politisk parti. Partiet ble grunnlagt av Roberto Fiore og Massimo Morsello, og baserer seg på ideene til Julius Evola.
Partiet er medlem av European National Front og deltok mellom 2003 og 2006 i alliansen Alternativa Sociale (ledet av Benito Mussolinis barnebarn, Alessandra Mussolini). Partiet publiserer fascistisk propaganda og bruker keltiske kors som politisk symbol. 


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Forza Nuova – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
MyTravel Airways

MyTravel Airways A/S var Skandinavias største charterselskap som opererte for reisebyråene Tjæreborg, Saga Solreiser, Gullivers Reiser, Spies, Globetrotter og Ving.
Selskapets hovedbase lå på København lufthavn, Kastrup. Selskapet var et heleiet datterselskap av MyTravel Group som også eide britiske MyTravel Airways UK. 
Som en følge av fusjonen mellom MyTravel Group og Thomas Cook AG endret selskapet 8. mai 2008 navn til Thomas Cook Airlines Scandinavia.
Flåte:

2-Airbus A320 (OY-VKR, OY-VKM, OY-VKS)
6-Airbus A321 (OY-VKA, OY-VKB, OY-VKC, G-CTLA)
1-Airbus A330-200 (OY-VKF)
3-Airbus A330-300 (OY-VKH, OY-VKI, OY-VKG)
Sergatsj

Sergatsj (russisk: Серга́ч) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger ved elva Pjana (ei sideelv til Sura), rundt 130 km sørøst for Nizjnij Novgorod. Innbyggertall: 22 887 (folketelling 2002), 25 231 (folketelling 1989).
Landsbyen Sergatsj ble første gang nevnt i historiske dokumenter i 1649. Den fikk innvilget byrettigheter i 1779.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sergach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sergatsj på MojGorod (russisk)
Movimento Idea Sociale

Movimento Idea Sociale (Sosial Idé Bevegelsen, MIS) er et italiensk nyfascistisk politisk parti. Partiet ble grunnlagt i 2004 som et resultat av en spilttelse i Fiamma Tricolore. Den første lederen av sistnevnte parti, Pino Rauti, leder nå det nye partiet. MIS var ved parlamentsvalget i 2006 en del av Silvio Berlusconis Casa delle Libertà. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Movimento Idea Sociale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sjakhunja

Sjakhunja (russisk: Шахунья) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger ved jernbanen Nizjnij Novgorod–Kirov, rundt 220 km nordøst for Nizjnij Novgorod. Innbyggertall: 21 724 (folketelling 2002), 22 337 (folketelling 1989).
Den ble grunnlagt som en bosetning ved jernbanestasjonen Sjakhunja, som ble åpnet i 1927. Den fikk status som arbeidsbosetning i 1938 og bystatus ble innvilget i 1943.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Shakhunya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nettsted om Sjakhunja
Kart
Partito Comunista dei Lavoratori

Partito Comunista dei Lavoratori er et italiensk kommunistisk politisk parti som oppsto som en splittelse fra Rifondazione Comunista da sistnevnte parti gikk inn i Romano Prodi andre regjering. 


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Partito Comunista dei Lavoratori – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sinistra Critica

Sinistra Critica (Kritiske Venstre) er et italiensk trotskistisk politisk parti. Opprinnelig var gruppen en fraksjon innen Rifondazione Comunista, men brøt ut den 8. desember 2007 og ble et uavhengig parti. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sinistra Critica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
NM i ishockey 1935

NM i ishockey 1935 var den første norgesmesterskapet i ishockey og ble vunnet av Trygg fra Oslo. Vinneren av Hovedserien 1934/35 ble kåret som norgesmester. 


== Hovedserien 1934/35 ==


== Resultater ==


== Referanser ==
Movimento Politico dei Cittadini

'Movimento Politico dei Cittadini (Borgernes politiske bevegelse, MPC) er et venstreorientert populistisk italiensk politisk parti, grunnlagt den 27. september 2007 av senator Fernando Rossi, tidligere medlem av Partito dei Comunisti Italiani og Consumatori Uniti. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
NM i ishockey 1936

NM i ishockey 1936 var det andre norgesmesterskapet i ishockey og ble vunnet av Grane fra Sandvika. Det ble ikke avholdt noe sluttspill, så vinneren av Hovedserien 1935/36 ble kåret som norgesmester.


== Hovedserien 1935/36 ==
1 Resultatet Holmen – Strong er ikke kjent, men Holmen vantog er derfor gitt resultatet 2–0.


== Kvalifisering til Hovedserien 1936/37 ==


== Referanser ==
Politiråd

Et politiråd er et offentlig samarbeidsorgan mellom en kommune og et politidistrikt. Hensikten med innføringen av politiråd er å styre det kriminalitetsforebyggende arbeidet, og gjennom dette styrke velferden. "Et hovedpoeng for politiets fellesarbeid er at det gjennom arbeidet i et politiråd bør være en gjensidig mulighet til å påvirke virksomhetsplaner og prioriteringer".

Arbeidet i et Politiråd vil gi kommunale myndigheter mulighet til å komme med nyttige innspill til politiets prioriteringer og planlegging.
På samme måte vil også politiet ha mulighet til å påvirke kommunens planer og prioriteringer, hele tiden med målet å forebygge kriminalitet.


== Kilder ==
Politiets Fellesforbund
Consumatori Uniti

Consumatori Uniti (Forente konsumenter) var et italiensk politisk parti, tilknyttet Romano Prodi l'Unione. Den 11. september 2007 ble partiet en del av Unione Democratica per i Consumatori. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
NM i ishockey 1937

NM i ishockey 1937 var det tredje norgesmesterskapet i ishockey og ble vunnet av Grane fra Sandvika. I finalen slo Grane vinneren av den andre avdelingen i Hovedserien, Trygg. Første kamp endte 1–1 etter én ekstraomgang før dommer Johan Narvestad blåste av kampen. I omkampen vant Grane 2–1 og ble kåret til Norgesmestere.Grane gikk som første klubb gjennom hele serien uten poengtap.


== Hovedserien ==


== Sluttspill ==


=== Finale ===


== Referanser ==
Hagtornslekta

Hagtornslekta (Crataegus) er en slekt av tornete busker og trær i rosefamilien. Dette er små eller middelsstore løvtrær som bærer lappete eller håndflikete blader med tenner. Trærne har greintorner og bærer små eller mellomstore, røde bærliknende frukter om høsten. Bladene er ofte mørkere grønne på oversiden enn på undersiden, men ikke særlig framtredende hos begerhagtorn.
Hagtornartene har hvite blomster i kvaster eller flate halvskjermer på korte sideskudd. Støvbærerne er røde eller rødlige, og blomstene har ubehagelig lukt. Barken er glatt og som regel askegrå. Fruktens frø har fuglespredning. Det finnes mange hybrider og varianter, så det er krevende å artsbestemme hagtorn. Det er sikrest å artsbestemme hagtorn ved hjelp av de øre- eller hovedbladene som sitter nær fruktklasen.
Hagtorn dyrkes i hager og på kulturmark i hele det nordlige Eurasia. og har også vært ganske populær i Norge. Den kan forvilles, og bærene kan brukes som ingrediens i vin. 
I Norge blomstrer hagtorn i mai-juni. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hagtornslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Hagtornslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hagtornslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Hagtornslekta hos Dyntaxa 
(en) Hagtornslekta hos Fossilworks 
(en) Hagtornslekta hos ITIS 
(en) Hagtornslekta hos NCBI 
(en) Hagtornslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Hagtornslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Crataegus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Crataegus – detaljert informasjon på Wikispecies
NM i ishockey 1951

NM i ishockey 1951 var det tolvte norgesmesterskapet i ishockey. 
Furuset vant sitt andre norgesmesterskap.


== Tabellen ==
NM i ishockey 1950

NM i ishockey 1950 var det ellevte norgesmesterskapet i ishockey. 
Gamlebyen vant sitt andre norgesmesterskap.


== Tabellen ==
NM i ishockey 1949

NM i ishockey 1949 var det tiende norgesmesterskapet i ishockey. 
Furuset vant sitt første norgesmesterskap.


== Tabellen ==
Breguet Atlantic

Breguet Atlantic er et fransk antiubåtfly og maritimt rekognoseringsfly.
Flyet ble opprinnelig utviklet av Breguet Aviation som Breguet Br.1150 Atlantic (Breguet Aviation ble kjøpt opp av Dassault Aviation i 1971). De første flyene ble levert til de tyske og franske mariner i 1965. Ni Atlantic 1 ble også levert til Nederland mellom 1969 og 1972, 18 til Italia mellom 1972 og 1974, og tre tidligere brukt av den franske marinen til Pakistan mellom 1975 og 1976.
Dassasult Atlantique 2 var en omfattende oppgradering av den opprinnelige Atlantic som etter introduksjonen av Atlatique 2 fikk betegnelsen Atlantic 1. Atlantique 2 fløy første gang mai 1981 og de første flyene ble levert til den franske marinen  i 1989.
Atlantique 3 er en oppgradert variant av Atlantique 2 med moderne glasscockpit.
I 1967 havarerte et fly fra den franske marinen i Methuenfjellet på Prins Karls Forland på Svalbard. 11 mann omkom. Dette var den andre større ulykken med flytypen, den første inntraff i 1962, med tap av tre menneskeliv.


== Spesifikasjoner ==


== Referanser ==
NM i ishockey 1948

NM i ishockey 1948 var den 9. sesongen av norgesmesterskapet i ishockey for herrer. Strong vant seriespillet og ble norgesmester.


== Tabellen ==
NM i ishockey 1947

NM i ishockey 1947 var den 8. sesongen av norgesmesterskapet i ishockey for herrer. Mode vant seriespillet, mens Stabæk ble norgesmester.


== 1. divisjon 1946/47 ==


== Norgesmesterskapet ==
Hvert oppgjør ble spilt i én kamp.


=== Finale ===


== Referanser ==
Volodarsk

Volodarsk (russisk: Волода́рск) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger ved elva Sejma (ei sideelv til Oka), rundt 50 km vest for Nizjnij Novgorod. Innbyggertall: 10 989 (folketelling 2002), 11 034 (folketelling 1989).
Landsbyen Sejma ved elva Sejma ble første gang nevnt på 1400-tallet. Ved Sejma oppsto etterhvert også bosetningen Olgino, som i 1920 fikk endret navn til Volodarsk, etter den russiske revolusjonære V. Volodarskij. I 1932 fikk Volodarsk status som bymessig bosetning, og tok samtidig opp i seg den opprinnelige landsbyen Sejma. Bystatus ble innvilget i 1956.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Volodarsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prøveløslatelse

Prøveløslatelse går ut på at en person som er havnet i fengsel kan slippe ut fra fengsel før straffen er sonet ferdig.


== Prøveløslatelse i Norge ==
Løslatelse på prøve ble utprøvd i Norge for første gang i 1900.
Kriminalomsorgen skal ikke beslutte prøveløslatelse hvis omstendighetene etter en totalvurdering gjør en løslatelse utilrådelig. Det skal særlig legges vekt på domfeltes atferd under gjennomføring av straffen, og om det er grunn til å anta at domfelte vil begå nye straffbare handlinger i prøvetiden.
Kriminalomsorgen kan løslate en domfelt på prøve når vedkommende, medregnet mulig varetektsfengsling, har gjennomført to tredjedeler av straffen og minst 60 dager. Domfelte som er dømt i utlandet til fengsel i mer enn 21 år, og som er overført til gjennomføring av straffen i Norge, kan løslates på prøve etter å ha vært fengslet i minst 14 år.
Løslatelse kan skje før to tredjedeler av straffen er gjennomført dersom vedkommende har særlig gode grunner for det (praktiseres meget strengt i Norge).
Fornærmede i straffesaken kan etter nærmere regler, varsles hvis det besluttes prøveløslatelse.
Brudd på vilkårene for prøveløslatelse vil få konsekvenser for den domfelte, nye vilkår eller bringes for retten. Retten kan beslutte at resten av straffen skal sones i fengsel.
Prøvetiden utløper på det tidspunkt den idømte fengselsstraff ville vært gjennomført i sin helhet.
Lovbestemmelsene som gjelder i dag for løslatelse på prøve står i Straffegjennomføringsloven av 2001 §§42, 43 og 44.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kriminalomsorgen om prøveløslatelse
Erik Hesselberg

Erik Bryn Hesselberg (født 4. juni 1914 i Brevik, død september 1972 i Larvik) var en norsk sjøfarer.Han var oppvokst i Larvik (Sveins gate 14). Han var fem år til sjøs etter avsluttet skolegang (realskolen), og tok så styrmannseksamen i Sandefjord. Dernest ble det kunstutdannelse i Hamburg. Hesselberg kunne ikke vende hjem til Norge da krigen brøt ut og ble dekoratør i Braunschweig. Han var barndomskamerat av Thor Heyerdahl og medvirket på flere «poseturer» til den norske fjellheimen i 1930-årene. Hesselberg fikk forespørsel om å bli med på Kon-Tiki-ferden og takket ja. Som den eneste om bord som hadde styrmannseksamen ble han Kon-Tikis navigatør. Om bord tegnet, skrev og laget Hesselberg treskulpturer, og underholdt mannskapet med sang, gitarspill og eventyrlige historier.
Etter flåteferden bygget han sin egen havseiler, «Tiki», og reiste til Middelhavet. Han levde i elleve år om bord i båten ved Côte d'Azur, Korsika og Italia. Hesselberg solgte båten og bodde en stund i USA, Tyskland og Sverige innen han vendte tilbake til Norge og barndomshjemmet (1969/1970).
Han døde av hjerteinfarkt i Larvik i 1972, 58 år gammel, og ligger gravlagt i barndomsbyen. Erik Hesselberg ble far til barna Caelou (født 1958), Susanna (født 1967) og Anne Karin Hesselberg (født 1946) med tre forskjellige kvinner. Sistnevnte er i dag bosatt i Drøbak og har blant annet avholdt en utstilling med farens malerier og besørget forordet til nyutgivelsen av Kon-Tiki og jeg.


== Bok ==
Kon-Tiki og jeg (Dreyers forlag, 1949)


== Referanser ==
Jörgen Düberg

Jörgen Düberg,(9. juli 1956 i Limhamn, Malmö), er en  svensk skuespiller.
Düberg studerte ved Statens scenskola i Stockholm. Han har engasjement ved Helsingborgs Stadsteaters faste ensemble siden 1992. 


== Filmografi (Utvalg) ==


=== Spillefilm ===
2004 – Fjorton suger – far
1990 – Den lilla sjöjungfrun – Eric
1988 – Verdens sterkeste Pippi – (svensk stemme dubbing) – skurk


=== Tegnfilm ===
1967 – Mesterdetektiven Basil Mus (stemme)
1967 – Jungelboken (stemme) babyelefanten, Hathis og Winifreds lille baby


=== TV ===
2002 – Den 5:e kvinnan – Holger Eriksson (TV-serie)
1998 – Beck - Moneyman – Gavling (TV-film)
1986 – Sammansvärjningen – Järta (mini-TV-serie)
1985 – Lösa förbindelser – Hasse (TV-serie)
1972 – Stora skälvan – Johan (TV-serie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jörgen Düberg på Internet Movie Database 
(sv) Jörgen Düberg i Svensk Filmdatabas
Mr. Mister

Mr. Mister var et amerikansk popband som ble stiftet i 1982 og oppløst i 1990. 
Bandet nådde toppen midt på 1980-tallet med sporene «Kyrie» og «Broken Wings» fra bandets andre musikkalbum, Welcome to the Real World, fra 1985. Begge sporene gikk til #1 på singellisten i USA, «Broken Wings» i 1985, «Kyrie» i 1986. Selve albumet gikk til topps på albumlisten i USA i 1986. 
De hadde sitt utspring fra Richard Pages og Steve Georges tidligere band, Pages, som ga ut tre - kommersielt sett - mindre suksessfulle album fra 1978 til 1981, men som etablerte Page og George som høyt respekterte musikere. John Lang, Richard Pages fetter, var i Mr. Mister - som i Pages - fast tekstforfatter.


== Medlemmer ==
Richard Page – Vokal, bass
Steve George – Keyboard
Pat Mastelotto – Trommer
Trevor Rabin – Gitar (1989)
Buzz Feiten – Gitar (1988–1989)
Steve Farris – Gitar (–1988)


== Diskografi ==
I Wear the Face (1984)
Welcome to the Real World (1985)
Go On... (1987)
Pull (1989, utgitt først i 2010)


== Eksterne lenker ==
(en) Mr. Mister på Internet Movie Database 
(en) Mr. Mister på Apple Music 
(en) Mr. Mister på Discogs 
(en) Mr. Mister på MusicBrainz 
(en) Mr. Mister på Spotify 
(en) Mr. Mister på Songkick 
(en) Mr. Mister på Last.fm 
(en) Mr. Mister på Genius — sangtekster 
(en) Mr. Mister på AllMusic