Maria Malibran

María de la Felicidad Malibran (1808–1836) var en fransk mezzosopran.
Under kunstnernavnet La Malibran ble hun en av operahistoriens store divaer. Samtidige kilder beretter at omfanget, kraften og fleksibiliteten i stemmen hennes var ekstraordinær. Hun briljerte særlig i Vincenzo Bellini, Gaetano Donizetti og Gioacchino Rossinis operaer.
Malibran var kjent for sin stormfulle personlighet og dramatiske intensitet, og ble en legende etter sin død bare 28 år gammel.


== Biografi ==
María Malibran var datter av den spanske tenoren Manuel del Pópulo Vicente García. Søsteren var den kjente mezzosopranen og sangpedagogen Pauline Viardot, også broren Manuel Patricio Rodríguez García var sanger (baryton) og sangpedagog .
Marías første sanglærer var faren Manuel, som ble beskrevet som stivbent og tyrannisk. Undervisningstimene artet seg ofte som rene krangler mellom de to selvbevisste personlighetene.
I en alder av fem år sang María García en barnerolle i Ferdinando Paërs Agnese i Napoli. Hun debuterte i 1825 som Rosina i Rossinis Barbereren i Sevilla ved King’s Theatre i London, der hun på kort varsel steppet inn for Giuditta Pasta. På slutten av sesongen reiste hun sammen med faren og søsknene til New York for å oppføre operaer av Rossini og Mozart, og ble de første som satte opp Don Giovanni i Amerika – María sang Zerlina.
I New York ble María kjent med den 23 år eldre bankieren François Eugène Malibran, og hun giftet seg straks med ham – sannsynligvis for å slippe unna sin far. Bare få måneder etter bryllupet gikk ektemannen konkurs, og hun måtte forsørge ham med sine honorarer. Etter et år skilte de seg, og hun forlot USA.
Tilbake i Europa ble hun snart en omsvermet stjerne. I 1832 reiste hun til Italia hvor hun erobret de store operascenene i Roma, Napoli, Milano, Venezia og Bologna, men hun sang også i en rekke mindre byer.
María Malibran forelsket seg i den belgiske fiolinisten Charles-Auguste de Bériot og de levde i ugift samliv før de giftet seg i 1836. En måned etter bryllupet falt María Malibran av en hest og skadet seg alvorlig. Hun nektet å motta behandling for bruddene og fortsatte å opptre. Noen måneder senere døde hun.
María Malibran var ikke bare en usedvanlig sangerinne. Hun komponerte, var en utmerket pianist og harpist, malte, tegnet, broderte, og sydde enkelte av sine kostymer. Videre var hun en dyktig skribent; hennes brev er litterære perler preget av en uvanlig original uttrykksmåte og et skarpt intellekt.


== Roller og vokal stil ==
Malibran sang mye Rossini — Tancredi, Otello, Il Turco in Italia, La Cenerentola, og Semiramide, men også Meyerbeers Il crociato in Egitto, og hadde stor suksess i Vincenzo Bellinis operas La Sonnambula og I Capuleti e i Montecchi. Bellini skrev en ny versjon av I Puritani til hennes mezzosopran-stemme, og lovet å skrive en ny opera for henne, men døde før han kom i gang.
Samtidige vitner forteller at Malibran hadde et usedvanlig stort stemmeregister; bedømt ut fra rollene hun sang klarte hun i det minste tre oktaver, fra D under énstrøken C (C4) til D over høye C (C6).  Hennes samtidige beundret Malibrans emosjonelle intensitet på scenen. Rossini, Donizetti, Chopin, Mendelssohn og Liszt var blant hennes fans. Maleren Eugène Delacroix anklaget henne derimot for å mangle raffinement og klasse, og for å forsøke å «appellere til massene som mangler kunstnerisk smak.»


== Ettermæle ==
Den franske forfatteren Alfred de Musset skrev diktet «Stances» til hennes ære.
I 1935 komponerte den amerikanske komponisten Robert Russell Bennett operaen Maria Malibran med en handling basert på hennes liv.
Den tyske filmskaperen Werner Schroeter laget den bisarre filmen Der Tod der María Malibran (1971) inspirert av Malibrans liv og død, med Magdalena Montezuma som Malibran, og med blant andre Christine Kaufmann og Candy Darling på rollelisten.
Mezzosopranen Cecilia Bartoli har Malibran som forbilde, og tilegnet henne CD-en Maria (Decca 2007).


== Komposisjoner ==
Spread Thy Light Wings (sang)
Rataplan (sang)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Howard Bushnell: Maria Malibran. A Biography of the Singer. 1980
april Fitzeyon: Maria Malibran. Diva of the Romantic Age. Indiana University Press 1989, ISBN 0-253-32408-4
Isaac Nathan: Madame Malibran. Biographische Skizze. Basse, Quedlinburg 1837 (Digitalisat)
Arthur Pougin: Marie Malibran. Histoire d'une cantatrice.


== Eksterne lenker ==
(en) Maria Malibran – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maria Malibran – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maria Malibran på Internet Movie Database 
(en) Maria Malibran på Discogs 
(en) Maria Malibran på MusicBrainz 
(en) Maria Malibran på Genius — sangtekster 
(en) Vandreutstilling om María Malibran av Cecilia Bartolis musikkstiftelse
(de) Intervju med Cecilia Bartoli i Der Tagesspiegel, 15. september 2007
(de) Swantje Koch-Kanz: Maria Malibran, fembio.org, Frauen-Biographieforschung (med litteraturangivelser og sitater).
Cecilia Bartoli synger María Malibrans «Rataplan» (YouTube)