jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Valdepeñas DO

Valdepeñas Denominación de Origen (DO) er et vinområde sentrert om byen Valdepeñas i Spania, 200 km sør for Madrid. Det omkranses av et annet DO – La Mancha – men regnes som et eget område på grunn av sine lange tradisjoner for framstilling av en egen vin av røde og hvite druer med betegnelsen aloque eller clarete.
De beste vinmarkene for Valdepeñas er i Los Llanos i den vestre og Las Aberturas i den nordlige delen av området. Totalt produseres det vin på ca. 30 000 ha.


== Historie ==
Vinproduksjonen i Valdepeñas går tilbake til romerne og før dem ibererne. I den mauriske perioden hadde Valdepeñas en egen konsesjon for vinframstilling fra kalifatet i Toledo, og ble dermed et viktig senter for vinproduksjon. Etter at maurerne forsvant, kom et veldig oppsving i etterspørsel og produksjon, og vin fra Valdepeñas fant vegen bl.a. til markedet i Madrid.
Gjæringa skjedde i enorme keramikk-krukker på opptil 1 600 l, som gjerne var halvt nedgravd i bakken for å holde temperaturen nede. I vintermånedene inntraff en naturlig bunnfelling som gjorde filtrering og ytterligere klaring unødvendig.
I 1861 kom jernbanen som bandt Valdepeñas til kysten og muliggjorde en kraftig økning i produksjonen, med oversjøisk eksport bl.a. til Filippinene og Sør-Amerika. I 1895 begynte vintoget («Tren del vino») å frakte Valdepeñas-vin til Madrid.
I 1911 ble området hardt angrepet av phylloxera, men produsentene klarte å redde næringa ved å begynne å pode nye druesorter (særlig Airén) på phylloxeraresistente stokker fra Amerika. Krisa tvang de ulike produsentene til å samarbeide; et regionalt reguleringsråd ble danna, og i 1932 fikk Valdepeñas status som offisielt Denominación de Origen.


== Klima ==
Klimaet er ytterst kontinentalt med svært varme somre og kjølige vintre, og kan klassifiseres som halvtørt. Temperaturene når 40 °C og sommeren og kan falle til -10 °C om vinteren. Tørke om sommeren og frost om vinteren er vanlig. Nedbøren er sparsom og kommer gjerne som kraftige byger vår og høst. Særlig om våren forekommer haglbyger og sterk vind.


== Jordsmonn ==
Jorda har lavt innhold av organisk materiale, høgt kalkinnhold og er tørketålende. I overflata har jordsmonnet en dyprød farge og mye småstein. Det dannes ofte en hard skorpe som må brytes opp for å hjelpe rotutviklinga.


== Druesorter ==
Autoriserte hvite sorter er: Airén, Macabeo, Chardonnay, Verdejo, Sauvignon Blanc og Muskatell. Autoriserte røde sorter er: Tempranillo, Garnacha, Cabernet Sauvignon, Merlot, Syrah og Petit Verdot
Den tørketålende sorten Airén fikk stor utbredelse etter Phylloxera-angrepene i 1911. I seinere år ser en en overgang til andre sorter, men fortsatt dyrkes det Airén på nær 2/3 av arealet. Tempranillo (eller Cencibel som den kalles lokalt) er den tradisjonelle sorten for rødviner. Innslaget av Cabernet Sauvignon  og Garnacha er økende.
Vinstokkene plantes på rekke av hensyn til en høyt mekanisert produksjon.


== Viner ==
Hovedproduksjonen er unge røde, hvite og roséviner som er ment å drikkes innen ett år, men det produseres også noen Crianzas, Reservas og Gran reserves.
Adrian Ivanițchi

Adrian Ivanițchi (født 15. september 1947 i Sighișoara) er en rumensk musiker som har spilt i mange kjente rumenske rockegrupper, så som Sfinx, Coral og Sideral. Han er dog mest kjent som visesanger. Ved siden av opptredener som musiker er han også aktiv som moderator og dommer i visesangkonkurranser.Ivanițchi studerte arkitektur og byplanlegging i București, og deretter rumensk og italiensk litteratur ved Universitetet i Cluj.I 1998 fikk han Om bun-premien for hele sin musikalske aktivitet.I 2009 hadde han et oppholdsstipend ved Künstlerhaus Villa Waldberta, München.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Adrian Ivanițchi på MusicBrainz
Distriktet Bremgarten

Bremgarten er et forvaltningsdistrikt (Bezirk) i den sveitsiske kantonen Aargau som omfatter byregionen Bremgarten der distriktets administrative sentrum ligger. Distriktets nabodistrikter er Baden i nord, Lenzburg i vest, Muri i sør. Den grenser i øst mot kantonen Zürich.
Bremgarten dekker et areal på 117,46 km² fordelt over 24 kommuner og hadde 65 729 innbyggere i 2006.
Distriktet Brugg

Brugg er et forvaltningsdistrikt (Bezirk) i den sveitsiske kantonen Aargau som omfatter byregionen Brugg der distriktets administrative sentrum ligger. Distriktets nabodistrikter er Laufenburg i nord og i vest, Brugg og Zurzach i nord, Baden i øst, Bremgarten og Lenzburg i sør, Aarau i vest.
Brugg dekker et areal på 149.31 km² fordelt over 31 kommuner og hadde 45 406 innbyggere i 2006.
Bai Bang Paper Company

Bai Bang Paper Company er en stor papirfabrikk i Bai Bang, ca. 100 km nordvest for Hanoi i Vietnam. Papirfabrikken var et utviklingsprosjekt fra det svenske Sida og var i mange år svært kontroversielt, både grunnet kostnadsoverskridelser og på grunn av påstander om tvangsarbeid.
Prosjektet ble initiert i 1969 og byggingen startet i 1974, beregnet kostnad var 770 millioner svenske kroner. Papirfabrikken var ikke ferdig før i 1982 og først i 1996 nådde fabrikken full kapasitet, prisen hadde da økt til 2,8 milliarder svenske kroner.
I dag er imidlertid fabrikken i full drift og leverer 40 % av alt skrivepapir i Vietnam og er en av de større produsentene av toalettpapir i landet. I 2006 ble det produsert om lag 100 000 tonn papir, nesten dobbelt så mye som planlagt (55 000 tonn). Rundt 2 000 arbeider på papirfabrikken og rundt den har det vokst opp et samfunn med 20 000 innbyggere. Bai Bang ligger 10 mil sørøst for Ham Yen som er distriktssenter for området fabrikken ligger i.
I 2005 ble det annonsert planer for store utvidelser av fabrikken, totale investeringer er anslått til 407 millioner US dollar. Etter utvidelsen er ferdig vil fabrikken produsere 250 000 tonn papirmasse i året og 150 000 tonn papir.


== Eksterne lenker ==
Artikkel på Sidas nettside om papirfabrikken i Bai Bang (svensk)
Rapport fra Chr. Michelsens Institutt i Bergen om Bai Bang
Bai Bang paper mill to undergo expansion, artikkel fra Vietnams nyhetsbyrå (engelsk)
Bai Bang Information (svensk)
Fon (andre betydninger)

Fon (Vestfold), grend og kirkested i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark.
Fon, fonetikk.
Fon (språk), et språk som snakkes i Vest-Afrika
Fon (folk), et folk i Vest-Afrika
phon eller fon, måleenhet.
Sida (myndighet)

Sida (Swedish International Development Cooperation Agency), Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete, er en statlig svensk myndighet med hovedkontor i Stockholm og underordnet Utrikesdepartementet. Sidas mål er å bidra til å skape forutsetninger for fattige mennesker å forbedre sine levevilkår.
På linje med andre svenske myndigheter arbeider Sida selvstendig innenfor de rammer gitt av Riksdagen og regjeringen. De bestemmer de økonomiske rammene, hvilke land Sverige, og dermed Sida skal samarbeide med og hvilken innretning arbeidet skal ha. Sida har gjennom svenske ambassader lokal representasjon i et 50-tall land.
I 2005 hadde Sida 900 medarbeidere hvorav 190 var stasjonert i utlandet ved ambassader og konsulat i samarbeidsland. Personalet i Sverige finnes i Stockholm, Härnösand og Visby.
Sida styrer om lag 54 % – eller i 2006 cirka 15,9 milliarder kr – av Sveriges totale bidrag til det internasjonale utviklingssamarbeidet. Totalt var det svenske bidraget til bistand 29,3 milliarder svenske kroner i 2006.


== Se også ==
Bai Bang Paper Company


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted
Presence

Presence er det syvende studioalbumet til den engelske hard rockgruppen Led Zeppelin, utgitt 31. mars 1976.
Det kom ut etter at Robert Plant og hans kone Maureen var involvert i en alvorlig bilulykke under en ferie i Rhodos i Hellas, og dette gjorde at gruppens planlagte verdensturné ble avlyst.
Alle sangene er skrevet av Robert Plant og Jimmy Page utenom «Nobody's Fault But Mine» som var en gospel/blues-sang skrevet av Blind Willie Johnson.
Etter et opphold på øya Jersey i Den engelske kanal, hadde Plant og Page skrevet nok materiale til å spille inn albumet. De startet innspillingen i Hollywoods SIR Studio og etter ulykken i Musicland Studios i München i Tyskland med Plant sittende i rullestol. 
Albumet nådde helt til topps i Billboards Pop Albums (Billboard 200) og solgte 3 000 000, noe som tilsvarer 3 x platina


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Robert Plant og Jimmy Page unntatt hvor annet er notert.

«Achilles Last Stand» – 10:25
«For Your Life» – 6:20
«Royal Orleans» (John Bonham, John Paul Jones, Page, Plant) – 2:58
«Nobody's Fault But Mine» – 6:27
«Candy Store Rock» – 4:07
«Hots on for Nowhere» – 4:43
«Tea for One» – 9:27


== Personell ==
Robert Plant – vokal, munnspill
Jimmy Page – akustisk gitar, elektrisk gitar
John Paul Jones – bass, keyboard, bakgrunnsvokal
John Bonham – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal


== Eksterne lenker ==
(en) Presence på Discogs 
(en) Presence på MusicBrainz 
(en) Presence på AllMusic
Annika Bryn

Annika Bryn (født 18. november 1945 i Stockholm, Sverige) er en svensk journalist og forfatter.
Hun har studert litteraturvitenskap, teater, film, fotografi og sosiologi. Hun har arbeidet med film og som frilansjournalist for blant annet  Aftonbladet.
Bryns far var norsk. Han var under andre verdenskrig aktiv i den norske motstandsbevegelsen, og måtte tidlig våren 1945 flykte til Sverige. Her møtte han Annikas mor, som var involvert i hjelpearbeidet for norske og danske flyktninger. Familien på farssiden kom fra Sandefjord. Bryns farfar var kaptein på M/S Sangstad, og omkom da skipet ble torpedert 18. februar 1940 underveis fra Buenos Aires til Stavanger.
Hun debuterte i 2003 med kriminalromanen Den sjätte natten, en mysteriekrim og politisk thriller om nynazister og de som jakter på dem – delvis inspirert av forfatterens familiebakgrunn. Hun har senere skrevet flere kriminalromaner med samme hovedperson, kriminalinspektör Margareta Davidsson. Flere av bøkene er oversatt til tysk og norsk.


== Bibliografi ==
Den sjätte natten (2003)
Brottsplats Rosenbad – befriarna (2005)
Morden i Buttle – ett fall för Margareta Davidsson (2006)


=== Oversettelser til norsk ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Annika Bryns blogg
Schwedenkrimi.de:Annika Bryn
Wahlström og Widstrand: Annika Bryn om bakgrunnen til Den sjätte natten
Vrångö

Vrångö er et tettsted og en øy i Göteborg kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 364 innbyggere.Det er den sørligste bebodde øyen i Göteborgs søndre skjærgård. Den inngår i bynemndsområdet Styrsö i Göteborg kommune. Øyen har et areal på 10 mål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vrångö bygdegårdsforening
Tingstadstunnelen

Tingstadstunnelen er en motorveitunnel i Sverige under Göta älv, som via E6 forbinder øya Hisingen med det øvrige Göteborg. Tunnelen består av to rør med tre filer i hver retning.
Arbeidet med tunnelen startet 17. januar 1961 ved det daværende Olskrokstorget. Tunnelen ble innviet klokken 11:30 den 29. mars 1968 og erstattet den tidligere gjennomfarten for trafikk på E6 gjennom de sentrale delene av Göteborg.
Tunnelen har mye køer, og derfor bygges en ny tunnel under elva litt lenger mot nord, Marieholmstunnelen, klar 2020.


== Se også ==
Veitunneler i Sverige
Hisingsbron

Hisingsbron, eller Kvillebron, var en svingbro mellom øya Hisingen og Göteborgs sentrum. Broen var 187 meter lang og den første bruforbindelsen mellom Hisingen och fastlandet.
Hisingsbron var en jernkonstruksjon, og tilvirket ved Eriksbergs Mekaniska Verkstad, på oppdrag av Qvillebäckens Broaktiebolag. Hisingsbron ble innviet den 1. desember 1874, ble brukt frem til 1968 og ble revet i 1969.
I 1939 ble Göta älvbron innviet. En ny bro, planlagt åpnet i 2020, vil også få navnet Hisingsbron.


== Referanser ==
Lundbytunnelen

Lundbytunnelen, er en tunnel i Göteborg i Sverige. Tunnelen ble innviet i 1998 og har to rør med to filer i hver retning langs Norra Älvstranden. Tunnelen er 2 060 meter lang og dermed en av Sveriges lengste veitunneler. Den ble konstruert for å redusere støy for naboene og for å øke framkommeligheten på lensvei 155.


== Se også ==
Veitunneler i Sverige
Matrilokal bosetting

Matrilokal bosetting, matrilokalitet eller uxorilokalitet er begreper som gjelder ulike sosiale systemer hvor et ektepar forventes å bo sammen med kvinnens slektskapsgruppe eller i nærhet av kvinnens mor og hennes familie. Differensiert brukes matrilokalitet for å beskrive tilfeller hvor par bosetter seg med kvinnens avstamningsgruppe, mens uxorilokalitet brukes for å beskrive tilfeller hvor ekteparet bor sammen med konens familiegruppe i samfunn som ikke  har dominerende avstamningsprinsipper.  
I samfunn med matrilokalitet er det vanlig å finne at en datter bor i samme hushold eller samme sted som sin mor og sin mors mor. Slike hushold kan utgjøre grunnlaget for utbredelsen av omfattende matrilineære klaner og ættelinjer. I samfunn med sterke matrilineære tendenser kan koner og barn i samme klan bo sammen i storhushold adskilt fra genitor som har lite ansvar i sosialiseringen av egne barn, men opprettholder ekteskapet gjennom besøk og har økonomiske forpliktelser overfor sine barn. Dette omtales ofte også som matrifokalitet.Sanfolket (!Kung/!Xun) i sørlige Afrika er et matrilokalt jeger- og samlersamfunn hvor mannen bor sammen med kvinnens familiegruppe under brudeprisperioden og ektemannen forventes å utelukkende bidra til konens familie i en lengre periode. Når ekteparet har fått flere barn og brudeprisperioden er over kan ekteparet velge å bosette seg hos enten mannens eller kvinnens familiegruppe. Sanfolket praktiserer slik uxorilokalitet. 


== Se også ==
Patrilokalitet
Lenapeindianere (som praktiserte matrilokal bosetting)


== Referanser ==
Drittel (vektenhet)

Drittel (tysk: Tredjedel) er en gammel dansk og norsk vektenhet for smør. En drittel er tilsvarende lik 1/3 smørtønne.
Men fra 1683 satt lik 43,8 l som er omtrent 42 kg. I Danmark på 1800-tallet ble en drittel gjort om til 50 kg.
Per Eivind Hem

Per Eivind Hem (født 9. august 1963) er en norsk historiker, forfatter, litteraturkritiker og statsviter.
Hem er oppvokst på gården Undersvold i Lardal i Vestfold, og ble cand. polit. med statsvitenskap hovedfag fra Universitetet i Oslo i 1991. Han har skrevet biografier om Norges første utenriksminister, Jørgen Løvland, og om Paal Berg, som var høyesterettsjustitiarus og ble en viktig motstandsmann under andre verdenskrig. Hem har også skrevet en biografi om "Gulosten", som egentlig heter Johannes Sigfrid Andersen, han levde fra 1898 til 1970. Gulosten var yrkeskriminell før krigen, og ble motstandsmann under 2. verdenskrig. Boken tar for seg Gulostens liv fra han vokset opp i Oslo, og etter hvert havnet på forbedringsanstalt for barn/ungdom i Hamarområdet. Boken tar også for seg at Gulosten prøvde å leve et normalt liv uten kriminalitet etter krigen. Det er flere tegneserier om Gulosten som er blitt til på bakgrunn at at Per Hem gjorde historien om Gulosten kjent.
Per Hem er kjent for å bruke arkivene mye for å få alle detaljer i biografiene mest mulig korrekt.
Hem fikk Historielagets fagbokstipend for 2004.Hem er også fast sakprosaanmelder i Morgenbladet.


== Bibliografi ==
Jørgen Løvland. Vår første utanriksminister. Oslo: Samlaget, 2005
Megleren. Paal Berg 1873–1968. Oslo: Aschehoug, 2012
Mannen fra underverdenen: Gulosten - et forbryterliv, Oslo, Aschehoug, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Per Eivind Hem i BIBSYS
Ris (mål)

Ris (av arabisk rizma = pakke papir) er en gammel mengdeenhet for papir som har blitt brukt i Skandinavia, herunder også i Norge. Et ris papir tilsvarte 500 ark eller 20 bøker. Et ris utgjorde dessuten 1/10 balle.
Bok (mål)

Bok (av norrønt bók) er en gammel mengdeenhet for papir som har blitt brukt i Skandinavia, herunder også i Norge. En bok tilsvarer 25 ark med papir og utgjorde dessuten 1/20 ris. Senere ble betyningen av en bok satt til 24 ark med skrivepapir eller 25 ark med trykkpapir.
Lyngstad (Gaular)

Lyngstad er navnet på gårdsnummer 19 i Gaular kommune. Gården ligger i dalføret Eldalsdalen og grenser med gårdene Gjermundstad i øst, Oppedal i sør og Indre Eldal i vest. Jordsmonnet i innmark er preget av myr og elvemasser (stein, grus, sand), og ligger i flatt terreng på nordsiden av elven Gaula. Gården ligger 240-250 moh..
Gården er delt opp i flere bruk, og det blir fortsatt drevet med jordbruk på de fleste. Noen av brukene på Lyngstad er:

Bnr. 1, Indre Lyngstad
Bnr. 2, Gjerdet – delt fra bnr.1 i 1849
Bnr. 3, Ytre Lyngstad
Bnr. 7, Lyngstadbotnen – tidligere husmannsplass under bruk 3, fradelt i 1921. Bruket ligger ved Lyngstadfossen.
Bnr.11, Groa – fradelt 1948
Bnr.12, Storemyra – fradelt 1966På bnr.10 ble det drevet landhandel (Grytås) fra 1942 til 1982.


== Litteratur ==
Bygdebok for Gaular, band IV
Egil Birkeland

Egil Birkeland (født 27. oktober 1964) er en norsk skuespiller, forfatter, programleder mm.
Som skuespiller deltok Birkeland i NRKs TV-serie Åpen post i rollen som Jarle, en sliten eksnarkoman. Han spilte også slitsom nordlending i badstu i 15-20 tv-reklamer for VG. Av filmroller kan nevnes karakteren «Eddie Vedder» i Arild Østin Ommundsens Eventyrland (2013)[1].
I flere sesonger var han, sammen med Bjørnar Pedersen, programleder for Herreavdelingen på NRK P1.  Han medvirket også med gjestefigurer, blant annet Jimmy Henriksen fra Korttidsminneforeningen, i Irma 1000. Fra 2009 til 2013 medvirket han jevnlig i Hallo i uken.
I 2000 ga han ut kriminalromanen Hillman Hunter sammen med Bjørnar Pedersen. Samme år gikk TV-serien To trøtte typer, der Birkeland ga stemme til figuren Geir. I 2006 var han igjen Geirs stemme i den norske versjonen av animasjonsfilmen Slipp Jimmy fri.


== Bibliografi ==
Digitalnomade og andre uunnværlige ord for det moderne menneske – medforfatter, humor, Cappelen (1995)
Hillman Hunter – kriminalroman (2000), sammen med Bjørnar Pedersen
Døde ting – kriminalroman (2008)
Du trenger ikke mer enn 6  – medforfatter, noveller, Ganesa (2008)
Lysten til det onde – medforfatter, krim, Aschehoug (2015)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Egil Birkeland i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(en) Egil Birkeland på Internet Movie Database 
(en) Egil Birkeland hos The Movie Database
Bartholdsen

Bartholdsen er et lite utbredt norsk etternavn. Ifølge Statistisk sentralbyrå var det i Juni 2020 81 nordmenn med Bartholdsen som etternavn, en nedgang med 3 siden 2013.Den største Bartholdsen-slekten kommer fra Kviby i Alta kommune. Her fikk Barthold Johansen (1841–1928) fem barn, som alle fikk farens fornavn som etternavn, i tråd med datidens lovgiving. Hans to sønner, Johan Bartholdsen (1874–1954) og Thomas Bartholsen (merk skrivemåten) (1876–1962) førte navnet videre. Bartholdsen har fortsatt stor utbredelse i Alta og Hammerfest, selv om man også finner Bartholdsen i Oslo, Bergen, Møre og Romsdal, Fredrikstad, California, Hedmark, Østfold, Vestfold, Troms, Sverige og Tyskland.


== Kjente personer med etternavnet Bartholdsen ==

Tormod Bartholdsen (1946) – næringslivsmann, ble i 1995 den første Høyre-ordfører i Hammerfest på 92 år, medlem i Sametinget 2001–2005, den første represtant i Sametinget innvangt på en Høyreliste, medlem i styret for Finnmarkseiendommen fra 2005 til 2013.
Julius Bartholdsen (1905–2007) – ishavsmann 1924–1938 og krigsveteran. Blant kandidatene for å bli halehelt på et av Norwegians fly.
Halvor Bartholdsen (1914–1983) – krigsveteran, motstandsmann, ishavsmann, sjømann, ishavsreder, forretningsmann ved Storsvingen camping med bensinstasjon. Reder for skutene «Istinn», «Ungsel» og «Årøysund»
Ada Bartholdsen Grønnum som i 2005 ble den eldste kvinne til å gjennomføre Norges brannskole og bli brannmann
Frode Bartholdsen (1984) – skøyteløper
Kjell Bartholsen (1938–2009) – musiker, saksofon
Thomas Bartholdsen (1962) - daglig leder for Sjømatklyngen Senja fra 2020, Tidl. kommunikasjonssjef i Omsorgsbygg Oslo KF 2006-2011, informasjonssjef i Naturviterne 2000-2006, fagdirektør i Forbrukerrådet 2011-2019, informasjonsleder TV-aksjonen, ansatt NORAD 1994-2000, møtte på Stortinget noen uker i 1990, leder i Oslo UH 1984-1985, leder for strukturkomiteen for videregående skoler i Oslo 1989-91, Oslo bystyre 1987-1991, diverse oppdrag som politisk rådgiver og byrådsekretær for Høyre i Oslo Rådhus og på Stortinget.


== Eksterne lenker ==
https://www.ssb.no/sok?sok=bartholdsen
Sognefjord Akvarium

Sognefjord Akvarium er et akvarium etablert i 1982 i Balestrand. Her vises 100 forskjellige arter av fisk og sjødyr som finnes i Sognefjorden i akvarier av ulik størrelse både inne og ute. Vannet i akvariene er ufiltrert sjøvann. 
I tilknytning til akvariet er en filmsal som viser livet i Sognefjorden. Det er også en utstilling av treskjæringsarbeider her. Akvariet brukes i vinterhalvåret som et viktig element i leirskoleaktiviteter ved Kringsjå leirskule i Balestrand. Inkludert i billetten er også lån av robåt om man vil prøve fiskelykken i fjorden.


== Eksterne lenker ==
Sognefjord Akvariums hjemmeside
Spekkhoggerbesøk ved Sognefjord Akvarium i januar 2007
Bilder fra Sognefjord Akvarium
Johan Norlund

Johan Petter Norlund (født 15. juli 1894 i Ørland, død 16. februar 1969 i Oslo) var en norsk skuespiller. 
Han debuterte ved Det norske teatret i 1919 (den unge jegeren i komedien Bjørgedal av Olav Hoprekstad), fikk etter hvert betydelige roller i norsk dramatikk og var en av de bærende krefter ved teatret. Han spilte blant annet Lavrans i Kristin Lavransdatter, både på Riksteatret og på Det Norske, Haakon i Medmenneske av Olav Duun (uroppførelsen), Johan Tander i Bleikeplassen av Tarjei Vesaas (uroppførelsen), Paulus Hove i Arne Garborgs Læraren og tittelrollen i Tore Ørjasæters Jo Gjende.
Norlund hadde korte engasjementer ved Nationaltheatret og ved Folketeatret, men var ellers det meste av karrieren tilknytta Det norske teatret.
Han hadde en mindre rolle i Olav Dalgards film Det drønner gjennom dalen fra 1938. 
Johan Nordlunds vei i Ørland er – tross skrivemåten – oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Ove Arntzen. Trond Olav Svendsen og Morten Moi (red.): Kunnskapsforlagets teater- og filmleksikon, Kunnskapsforlaget 1991


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Norlund på Internet Movie Database 
(no) Johan Norlund hos Sceneweb