jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Clas André Guttulsrød

Clas André Guttulsrød (født 4. september 1971) er en norsk tidligere fotballspiller som var målvakt for de norske klubbene Hamarkameratene, Bodø/Glimt, Lillestrøm og Moss. Han har også én kamp for G18–landslaget mot Polen i mai 1989.
Guttulsrød jobber idag som keeperansvarlig i Moss FK, i tillegg til at han er snekker. Som barn og ungdom deltok han blant annet i hurtigløp på skøyter for Moss Skøyteklubb.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clas André Guttulsrød – Transfermarkt 
(en) Clas André Guttulsrød – FBref 
(no) HamKam.no – Clas André Guttulsrøds spillerprofil hos Hamarkameratene
(no) Fotball.no – Clas André Guttulsrøds landslagsprofil hos Norges Fotballforbund
Savio Nsereko

Savio Nsereko (født 27. juli 1989 i Kampala i Uganda) er en tysk fotballspiller. Han spiller per 2012 i SpVgg Unterhaching. Han har tidligere spilt for Fiorentina i Serie A.
Nsereko startet fotballkarrieren i 1860 München. Sommeren 2005, da han var 16 år gammel, undertegnet han kontrakt med Brescia. Der debutyerte han for førstelaget i sesongen 2005/06 mot FC Crotone. Han spilte totalt 23 kamper for Brescia, og scoret 3 mål før han gikk til den engelske klubben West Ham United.


== West Ham United ==
Nsereko skrev under for West Ham 26. januar 2009. Overgangssummen var på omkring GBP 9 millioner.


== Landslagskarriere ==
På internasjonalt nivå var Nsereko med på å vinne europamesterskapet for U19-landslag i 2008 for Tyskland. Han har også spilt på andre aldersbestemte landslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Savio Nsereko – Transfermarkt 
(en) Savio Nsereko – WorldFootball.net 
(en) Savio Nsereko – Soccerbase.com 
(en) Savio Nsereko – FootballDatabase.eu 
(de) Savio Nsereko – fussballdaten.de 
(en) Savio Nsereko – Soccerway 
(en) Savio Nsereko – FBref
Amfi Moa

Amfi Moa er et kjøpesenter i Spjelkavik, en mil øst for Ålesund sentrum.
Det er eid av Olav Thon Gruppen. Med en omsetning på 2,8 milliarder kroner i 2018 er Amfi Moa landets fjerde største målt i omsetning.Kjøpesenteret huser om lag 200 butikker fra desember 2018. Senteret er fordelt på tre sammenhengende bygningsmasser kalt Nord, Syd og Øst. I 2018 ble Amfi Moa utvidet fra ca 107.000 kvadratmeter til ca 140.000 kvadrameter. Det ble investert ca 600 millioner kroner for å få det ferdigstilt.Kjøpesenteret ligger på et tidligere landbruksområde, hvor mellom annet Moa gård lå. Området ble i 1970 omregulert til næringsformål, og det første varehuset i området åpnet i 1972. Dagens Amfi Moa har sitt utspring fra Moa Butikksenter (åpnet 1983), Moa Syd (åpnet 1991) og Moagård (åpnet 1995, kjøpt opp av Amfi Eiendom i 1999). Første sammenslåing skjedde i 2000 da Moa Butikksenter og Moa Syd ble bygd sammen med gangbro, og tok navnet Stormoa. Amfi Eiendom kjøpte det meste av Stormoa i 2003 som dermed banet vei til sammenslåing med Amfi Moagård. Kjøpesentrene fikk etter dette navnet Amfi Moa.


== Referanser ==
Yu Zhengsheng

Yu Zhengsheng (kinesisk: 俞正声, pinyin: Yú Zhèngshēng; født april 1945 i Shaoxing i Zhenjiang i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han er det kinesiske kommunistpartis partisjef i Shanghai, Kinas folkerikeste by. Tidligere var han partisjef i provinsen Hubei. Han har vært medlem av det kinesiske kommunistpartis politbyrå siden 2002, og siden 2012 medlem av Det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komite. Han betraktes som medlem av «Shanghaiklikken».
Yu Zhengsheng har eksamen fra Harbins militæringeniørinstitutt med spesialisering innen automatiserte missiler. Han er sønn av den kinesiske politiker Yu Qiwei, bedre kjent som Huang Jing, og frontjournalisten Fan Jin. I så måte er han fra det såkalte Kronprinspartiet. I desember 1968 ble han sendt til arbeid i Zhangjiakou, og til midten av 1980-årene virket han som elektroingeniør.
Yu ble så etterhvert borgermester Qingdao og i Yantai. Etter 1992 ble han partisjef i Qingdao. Yu ble stedfortredende konstruksjonsminister da han ble kalt til Beijing i 1997; året etter overtiok han ministerposten. Han forble minister i Zhu Rongjis kabinett fra 1998 til 2001.
Han ble medlem av politbyrået i november 2002. Etter den 17. partikongress ble han partisjef i Shanghai, etter Xi Jinping. Blant de vanskelige saker han har hatt å gjøre med, er spørsmålet om forlengelse av byens maglevlinje. Det var meningen å forlenge linjen til Shanghai Hongqiao internasjonale lufthavn og til og med videre til Hangzhou, men dette er (per 2012) ikke blitt mer enn planer.
Yu er svigersønn til generalmajor Zhang Zhenhuan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yu Zhengsheng – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yu Zhengsheng hos China Vitae 
Yu Zhengsheng på xinhuanet.com
Jennifer Rowe

Jennifer June Rowe (født 2. april 1948) er en australsk forfatter. Hun gir ut krimbøker for voksne under eget navn og barnebøker under pseudonymet Emily Rodda. 
Hun har gitt ut åtte bokserier for barn: Rando, Deltora Quest, Rowan of Rin, The Fairy Realm, Raven Hill Mysteries og Squek Street.
Mange av bøkene har vært oversatt til norsk:
Deltoras belte: Stillhetens skoger, Tåresjøen, Rottenes by, Den flygende sanden, Fryktens fjell, 
Udyrets labyrint, De fortaptes dal, Tilbake til Del.
Deltoras rike: Fryktens hule, Drømmeøya, og Skyggelandene.
Deltoras rike 2: De dødes øy, Dragens rede, Skyggeporten, og Sørsøsteren.
I 2019 ble hun utnevnt til companion av Order of Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jennifer Rowe på Internet Movie Database 
(en) Jennifer Rowe på Twitter
Rannveig

Rannveig eller Ranveig er et norsk kvinnenavn med norrøn opprinnelse. Rann betyr hus, mens veig kan bety styrke eller stridende.


== Utbredelse ==
Rannveig var i bruk i Norge i middelalderen. Over 10 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica.Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Rannveig og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer ved navn Rannveig eller Ranveig ==
Ranveig Eckhoff (f. 1950), norsk operasanger og kulturjournalist
Ranveig Frøiland (f. 1945), norsk politiker fra Ap
Rannveig Getz (f. 1938), norsk interiørarkitekt
Rannveig Guðmundsdóttir (f. 1940), islandsk politiker
Rannveig Ryeng (f. 1988), fiolinist i det norsk bandet Tangueros del norte


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Rannveig
(en) Think Baby Names: Rannveig
Tom Therkildsen

Tom Sudmann Therkildsen (født 13. juli 1960 - død september 2015) var en norsk informasjonsviter og politiker (Ap).
Therkildsen var utdannet cand.polit. med hovedfag i informasjonsvitenskap fra Universitetet i Bergen. I studietiden var han også leder av Norsk Studentunion. Fra 1987 til 1989 var han amanuensis ved UiB, før han var stipendiat samme sted fra 1989 til 1991. Fra 1991 til 1992 var han førstekonsulent ved høgskolestyret for Sogn og Fjordane, før han var kontorsjef ved UiB fra 1992 til 1994. Han var en periode leder av Arbeiderpartiets lokalforening ved Universitetet i Bergen.I 1994 ble han politisk rådgiver i Nærings- og energidepartementet, før han i 1996 ble rådgiver for daværende finansminister Jens Stoltenberg etter en kort periode som IT-sjef ved Universitetet i Bergen. Fra mai til oktober 1997 var Therkildsen statssekretær i Finans- og tolldepartementet, før han gikk tilbake til stillingen som IT-sjef ved UiB.Therkildsen gikk deretter til en stilling som strategisk rådgiver for Statoil-sjef Harald Norvik. I Statoil hadde han ansvaret for ansvaret for utredningene om delprivatiseringen av Statoil og selskapets forhold til Statens direkte økonomiske engasjement i oljesektoren. I mai 2000 ble Therkildsen utnevnt til statssekretær ved Statsministerens kontor. Etter at Stoltenberg I-regjeringen gikk av i 2001 gikk Therkildsen tilbake til Statoil. Etter sammenslåingen til StatoilHydro arbeidet Therkildsen i strategi- og analyseavdelingen innenfor naturgass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Tom Therkildsen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Therkildsens blogg
Norsk Parapsykologisk Selskap

Norsk Parapsykologisk Selskap, forkortet NPS, er en norsk forening som formidler informasjon og kunnskap om parapsykologi og samler mennesker som er interessert i dette temaet.


== Fagområde ==
Fagområdet omfatter paranormale fenomener som tankeoverføring (telepati), klarsyn (clairvoyance), framsyn (prekognisjon), gjengangere (apparisjoner), ut-av-kroppen-opplevelser, reinkarnasjon og andre utenomsanselige fenomener som ikke kan forklares utfra den kunnskapen dagens vitenskap har om menneskets sjeleliv.


== Historie ==
Selskapet ble dannet i 1917 for å øke interessen for parapsykologi og het  opprinnelig Norsk Selskap for Psykisk Forskning. Selskapet opplevde et oppsving i tiden etter første verdenskrig og hadde bred appell i samtidens kultur og samfunnsliv. I mellomkrigstiden var det ca. 300 medlemmer i selskapet, men på grunn av noen kontroversielle hendelser, som fant sted i denne perioden, mistet selskapet omtrent halvparten av sine medlemmer.Høsten 1977 feiret Selskapet 70-årsjubileum.I 1987 hadde selskapet ca. 350 medlemmer. Samme år ga Georg Hygen ut boken Vardøger: Når tanken går foran, som blant annet var basert på innsamlet skriftlig materiale fra arkivene til Norsk Parapsykologisk Selskap.Mot slutten av 1980-tallet var selskapet vertskap for flere internasjonale foredragsholdere. I 1988 besøkte den amerikanske professor William George Roll selskapet for å holde foredrag. Roll var, den gang, regnet som en ledende ekspert på fenomenet poltergeist ("bankeånder"). I 1989 hadde selskapet besøk av foredragsholder David Lorimer, som den gang var direktør for the Scientific and Medical Network, med hovedsete i England. I denne perioden hadde selskapet også en aktiv forskningsagenda, deriblant en egen forskningskomite. Blant annet ble det gjennomført enkle parapsykologiske tester, blant selskapets medlemmer, med hensikt å avdekke telepati.Trenden med internasjonale foredragsholdere fortsatte inn i 1990-årene. I 1991 hadde selskapet besøk av briten Colin Wilson, forfatter av bøker om det paranormale.I 1992 feiret selskapet 75-årsjubileum. I forbindelse med jubileet ble det også avholdt en rekke foredrag og kritiske debatter. I 1992 hadde lå medlemstallet på 350 medlemmer. Noen år senere, i 2002, hadde selskapet 250 medlemmer.


== Publikasjonsvirksomhet ==
NPS utgir tidsskriftet Parapsykologiske Notiser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Georg Hygen

Georg Hygen (født 6. august 1908 i Oslo, død 13. desember 1994) var en norsk botaniker. Han var professor ved Norges landbrukshøgskole fra 1951 til 1976 og skrev flere avhandlinger om planter. Han var også sekretær i Norsk parapsykologisk selskap og forfattet populærvitenskapelige bøker om parapsykologi.
Georg Hygen var leder av Norsk botanisk forening i to perioder på 1940- og 1950-tallet. Han var også redaktør for foreningens tidsskrift Blyttia i 1947.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Georg Hygen i Norsk biografisk leksikon
Georg Hygen i Store norske leksikon
Norsk parapsykologisk selskap om selskapets historie
Georg Hygen på Bokhylla
Tøymykner

Tøymykner eller skyllemiddel til klær er et middel som tilsettes skyllevann ved maskinklesvask. Hensikten er å gjøre tøyet mer mykt, å gi det en god duft og å redusere den statiske elektrisiteten i tøyet. Tøymykner kan også bidra til å bevare fasongen i klærne.Tøymyknere kan gi håndklær dårligere sugeevne og gjøre at mikrofiberkluter fungerer dårligere.


== Miljøpåvirkning ==
Tøymyknere inneholder kationiske tensider. Flere typer tensider er brytes sakte ned i miljøet, og stoffene er giftige for organismer som lever i og ved vann. I 1991 ble ca. 770 tonn tensider brukt i tøymyknere i Norge. Et vedtak i OSPAR førte til at de mest miljøskadelige tensidene ble faset ut av norsk tøymyknerproduksjon før 1996. EU har innført en vaskemiddelforordning som forbyr bruk av tensider som ikke oppfyller kravene til nedbrytbarhet i miljøet.


== Allergi ==
Tøymyknere kan inneholde parfymer. Siden mange parfymestoffer er allergifremkallende, og tøyet bæres rett mot huden, anbefaler miljønettverket Grønn Hverdag å unngå å bruke tøymykner. Det finnes allikevel noen få tøymyknere som er anbefalt av Norges astma- og allergiforbund.


== Giftighet ==
Tøymyknere inneholder kationiske tensider som er lite giftige. Tøymyknere er derfor lite giftige å smake på, men kan gi kvalme og oppkast ved inntak i større mengder. Kontakt med øynene kan gi irritasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fabric softener – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Orlando Gibbons

Orlando Gibbons (1583–1625) var en engelsk renessansekomponist, virginalist og organist.


== Liv ==
Gibbons kom fra en musikerfamilie, også faren William og sønnen Christopher var kjente komponister. Familien flyttet fra Oxford til Cambridge i 1588, og i 1596 gikk Orlando Gibbons inn i koret ved King's College i University of Cambridge som hans tjue år eldre bror Edward ledet. Orlando ble i 1598 immatrikulert som a sizar from King's, dvs som student ved Cambridge med spesielle rettigheter og plikter. King's Colleges Mundum Books viser at han i 1602 og 1603 ble betalt for å ha skrevet bestillingsverk.
Året 1614 fikk han organistposten i Jacob I.'s kongelige kapell og ble der til sin død. I 1624 fikk han også organistposten i Westminster Abbey.
Gibbons døde brått av apoplexy, sannsynligvis et hjerneslag, i en alder av 41 år. Hans enke døde et drøyt år etter og Orlandos eldste bror Edward tok seg av de foreldreløse barna. Av disse ble bare den eldste sønnen, Christopher, musiker. 


== Musikk ==
Orlando Gibbons var en av de mest allsidige av de engelske 1600-tallskomponistene, med et stort antall stykker for klaviaturinstrumenter, rundt tretti fantasias for viols, en del madrigaler, hvorav den mest kjente er The silver swan. Dessuten mange populære verse anthems, en musikkform der seksjoner for solostemme (kalt «verse») alternerer med fullt kor. I kormusikken utmerker Gibbons seg ved en mesterlig kontrapunktikk kombinert med en distinkt melodisk begavelse. 


== Media ==
The Silver Swan 


== Referanser og noter ==


== Litteratur ==
Frederick Bridge: «V. ORLANDO GIBBONS» i Twelve Good Musicians from John Bull to Henry Purcell (1920)], Project Gutenberg
Barker, Frank Granville (1986): The Dictionary of Composers, red. Charles Osborne. London: PAPERMAC, ISBN 0 333 325370


== Eksterne lenker ==
(en) Fritt tilgjengelige noter av Orlando Gibbons i International Music Score Library Project
(en) Fritt tilgjengelige noter av Orlando Gibbons i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
(en) Fritt tilgjengelige noter av Orlando Gibbons på Mutopia-prosjektet
Sønnico

Sønnico er et norsk elektrokonsern etablert i 1910. I 2020 ble konsernet kjøpt opp av OneCo.
Selskapet ble etablert i 1910 av industrigründeren Francis Sønnichsen, som kalte bedriften «Francis Sønnichsen Elektroteknisk Entreprenørforretning». På 1930-tallet tok Sønnichsens kompanjong Karl Fredrik Oppegaard over firmaet, og endret navnet til «Elektrisitetsfirmaet Sønnichsen & Co». I 1941 ble navnet forenklet til «Elektrisitetsfirmaet Sønnico».
Sommeren 2004 ble enheten «Sønnico Installasjon» solgt til Umoe, noe som medførte at man for første gang på 85 år skulle fokusere på også andre ting enn kun elektroinstallasjon, nemlig installasjon av telekommunikasjon. I 2011 ble imidlertid forretningsområdene tele og elektro organisert som to selvstendige selskap, med foretaksnavnene «Sønnico Tele AS» og «Sønnico AS». I første halvår 2014 ble «Sønnico Tele» fusjonert med Eltel Networks til Eltel Sønnico. I august 2015 kjøpte Eltel ut resten av Eltel Sønnico for 265 millioner kroner fra Umoe-konsernet.  Sønnico fortsatte som foretak eid av Umoe, men drev nå kun med elektroinstallasjon.
21. februar 2020 ble Sønnico kjøpt opp av OneCo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sønnico AS
Walter Rothschild

Lionel Walter Rothschild, 2. baron Rothschild, (født 8. februar 1868, død 27. august 1937) var en britisk bankier, politiker og zoolog. Han er mest kjent for å ha vært mottaker av brevet fra den britiske regjeringen der de erklærer deres intensjon om å skape et nasjonalt hjem for jødene i Palestina. Denne erklæringen kalles Balfourerklæringen. Rothschild var da en ledende skikkelse for sionistene i Storbritannia. 
Walter Rothschild var eldste sønn og arving av baron Nathan Rothschild, en meget velstående finansmannen, av det internasjonale Rothschild-dynastiet. Walter var den eldste av tre barn, og ble utdannet hjemme i barndommen. Som barn var Rothschild meget interessert i zoologi, og han samlet insekter, sommerfugler og dyr. Blant hans kjæledyr i familiens hjem var kenguruer og eksotiske fugler. Som ung mann reiste Rothschild mye i Europa, gikk på universitetet i Bonn i ett år før han begynte ved Cambridge University. 
I 1889 forlot Rothschild universitetet i Cambridge etter to års studier, da han ble pålagt å gå inn i familiens bankvirksomhet og studere finans. 21 år gammel gikk Rothsschild motvillig med på å jobbe i familiens bank, NM Rothschild & Sons, som har hovedbase i London. Rothchild jobbet i familiens bank mellom 1889 og 1908, men han manglet interesse eller evne i økonomi og finans, men det var ikke før i 1908 at han endelig fikk lov til å gi det opp dette yrket. 
Selv om han aldri giftet seg hadde Rothschild to elskerinner, og med en av dem fikk han en datter, men han fikk aldri noen legitime barn. I 1929 kjøpte Rothchild et stort herskapshus ved Upper East Side på Manhattan, New York som var over 11 000 kvadratmeter stort. Han hadde stor interesse for taksonomi av fugler og sommerfugler.


== The Rothschild collection ==
Walter Rothschild bygget sitt eget private museum i 1889, The Walter Rothschild Zoological Museum i Tring, i Hertfordshire, England. Dette kom til å inneholde en av de største naturhistoriske samlingene i verden, og museet åpent for publikum i 1892. I 1932 måtte han selge de fleste av sine fugler til American Museum of Natural History. I 1936 donerte han resten av samlingen til British Museum. The Rothschild collection er i dag en del av Natural History Museum i Tring. Rothschilde døde i august 1937 i Hertfordshire, 69 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Rothschild, 2nd Baron Rothschild – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lionel Walter Rothschild – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Walter Rothschild hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Walter Rothschild hos The Peerage 
(en) The Rothschild collection, Natural History Museum
Jukka Lehtovaara

Jukka Lehtovaara (født 15. mars 1988 i Åbo) er en finsk fotballkeeper
Han spiller for det finske eliteserielaget Turun Palloseura.
Han har også noen U21-landskamper for Finland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jukka Lehtovaara – FIFA 
(en) Jukka Lehtovaara – Transfermarkt 
(en) Jukka Lehtovaara – national-football-teams.com 
(en) Jukka Lehtovaara – WorldFootball.net 
(en) Jukka Lehtovaara – FootballDatabase.eu 
(en) Jukka Lehtovaara – Soccerway 
(en) Jukka Lehtovaara – EU-Football.info 
(en) Jukka Lehtovaara – FBref
Edna Parker

Edna Scott Parker (født 20. april 1893 i Morgan County, Indiana, USA, død 26. november 2008 i Shelby County, Indiana, USA) var med sine 115 år og 220 dager verdens eldste person ved sin død.
Edna arbeidet som lærerinne frem til hun i 1913 ble gift med Earl Parker, som døde av hjerteinfarkt i 1939, 54 år gammel. Hun ble mor til to sønner, henholdsvis i 1913 og 1919. Som enke fortsatte hun i mange år driften av gården, som hun og ektemannen hadde bygget opp. 
En av hennes sønnesønner fortalte pressen i anledning 115-årsdagen at hun en gang var nær døden da hun var omkring 100 år gammel. Hun hadde da flyttet inn hos eldstesønnen og dennes hustru, men da de to kom hjem fra en basketballkamp en kveld, kunne de ikke finne Edna noe sted i huset og slo alarm til sønnesønnen, som kom for å delta i letingen etter farmoren. Etter kort tid fant han Edna sterkt nedkjølt i en snøhaug i nærheten av huset og fikk båret henne inn og lagt henne foran ovnen, mens de ventet på legen. Da hun kom seg igjen etter denne episoden var hun frisk og rask i mange år, men familien mente likevel det var best å få ordnet med plass til henne på et gamlehjem i nærheten, hvor hun ble boende resten av sitt liv. 
Hennes høye alder gjorde at hun opplevde begge sønnenes bortgang, og så sent som i juni 2008 mistet hun sin 90 år gamle svigerdatter. En av hennes søstre ble 99 år gammel. Selv om hun opplevde en usedvanlig høy alder led hun aldri av demens eller hjerteproblemer, men hun satt for det meste i rullestol fra hun var 109 år gammel, etter et stygt fall. De 2-3 siste årene opplevde både Edna selv og hennes nære familie stor pågang fra diverse presse, som ville ha en bit av hennes lange livshistorie. Både 114-årsdagen og 115-årsdagen var begivenheter, som ble dekket av fjernsynskanaler og diverse aviser verden over. 


== Referanser ==


== Kilder ==
http://www.vg.no/nyheter/utenriks/artikkel.php?artid=554867
«Living history: Edna Parker shares memories as she approaches 113». The Shelbyville News. 19. april 2006. 
«Edna ready for No. 115». The Shelbyville News. 16. april 2008. Arkivert fra originalen 8. desember 2012. 
AP Obituary in the Chicago Sun-Times
http://www.shelbynews.com/main.asp?Search=1&ArticleID=58513&SectionID=34&SubSectionID=&S=1
Johan Havaas

Johan Johnsen Havaas (Havås) (født 19. oktober 1864, død 27. april 1956) var bonde og botaniker fra Granvin i Hordaland.


== Oppvekst og vitenskapelig gjerning ==
Johan Havaas vokste opp på gården Havås i Granvin og fikk tidlig interesse for naturhistorie og botanikk. Han var spesielt interessert i den kryptogame floraen. Havaas hadde bare omgangsskole og var for en stor del selvlært, og lærte seg også fremmedspråk (bla. latin, engelsk, tysk, fransk, portugisisk og spansk) på egen hånd, slik han både kunne brevveksle med vitenskapsmenn i utlandet og gi ut avhandlingene sine. Med støtte fra blant annet Bergen Museum reiste han over hele landet og samlet inn og registrerte store mengder moser, lav og parasittsopper. Særlig interesse hadde han for lav, og han beskrev selv omkring 6 nye arter. Han fant for eksempel det første eksemplaret av lavarten kystkorallav (Bunodophoron melanocarpum (Sw.) Wedin) i Norge, ved Mosterhavn i Sunnhordaland i 1912. I 1911 registrerte han et funn av mosesildre (Saxifraga hypnoides) på Stadtlandet, en plante som ble funnet for første gang i Norge tidlig på 1800-tallet. To lavarter har fått artsepitet oppkalt etter han. Den ene er Sauehellarlav (Flavoplaca havaasii (H.Magn.) Arup et al.), den andre er sotlav (Umbilicaria havaasii Llano). Arbeidene hans vakte internasjonal interesse, mens han har vært mindre kjent i Norge. Granvin Bygdatun har en samling etter Johan Havaas, ellers finnes det samlinger etter han ved Universitetet i Bergen og ved Duke University i Nord-Carolina i USA. I 1934 ble han hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull. Han fortsatte å drive farsgården i Granvin selv i høy alder. Han hadde sannsynligvis den siste kvanngarden i Granvin.


== Publikasjoner ==
Floristiske undersøgelser i Søndre Bergenhus Amt (1897) (I Bergens museums aarbok 1897)
Nye findsteder for nogle sjeldnere lichener (1899) (I Bergens museums aarbok 1899)
Om vegetationen paa Hardangervidden (1902) (I Bergens museums aarbok 1902)
Beiträge zur Kenntnis der west-norwegischen Flechtflora 1 (1909) (I Bergens museums aarbok 1909)
Lichenvegetationen ved Mosterhavn (1916) (I Bergens museums aarbok 1917—1918)
Om vegetasjonen på toppen av Hårteigen (1927) (I Bergens museums aarbok 1927)
Om lichenvegetasjonen på Stadtlandet (1935) (I Bergens museums aarbok 1935)
Notes to the lichen flora of the mountains Steinsæterhorgi and Smøreggfjellet in Granvin, Hordaland fylke (1954) (Årbok for Universitetet i Bergen 1954)
Granvins løvmosflora (1961) (Årbok for Universitetet i Bergen 1961)Johan Havaas har også gitt ut to verdifulle avhandlinger:

Lichenes exsiccati Norvegiae og
Lichenes Norvegiae occidentalis exsiccati


== Referanser ==


== Litteratur om Johan Havaas ==
Johan Havaas, fjellbonde og vitskapsmann. Mangfaldig botanikar med internasjonalt ry. Redigert av Severin Kjerland og Hans S. Haugse. Mars 2005. Utgjeven av Havaas-samlinga i Granvin. ISBN 82-303-0396-7.