jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ruslan Khasbulatov

Ruslan Imranovitsj Khasbulatov (russisk: Руслан Имранович Хасбулатов) (født 22. november 1942 i Tolstoj-Jurt i Tajetsjenia i Den russiske føderasjon, død 3. januar 2023) var en russisk økonom og politiker som spilte en sentral rolle i hendelsene som ledet opp til den konstitusjonelle krisen i Russland i 1993.


== Tidlig liv ==
Khasbulatov ble født i landsbyen Tolstoj-Jurt nær Groznyj i den russiske delrepublikken Tsjetsjenia. Da han var 1 år gammel, ble han sammen med sin mor og søsken deportert til Nord-Kasakhstan, hvor hele det tsjetsjenske og ingusjetiske folket ble deportert etter Stalins ordre. Hans far, som lå alvorlig syk på et sykehus, ble igjen og døde like etter.
Etter studier i Almaty flyttet Khasbulatov i 1962 til Moskva, hvor han studerte jus ved det prestisjefylte Statsuniversitetet i Moskva. Han ble uteksaminert i 1966, og meldte seg deretter inn i Sovjetunionens kommunistiske parti. Han fortsatte sine studier, og fokuserte på den politiske, sosiale og økonomiske utviklingen i kapitalistiske land, og fikk flere høyere grader mellom 1970 og 1980. I løpet av 1970- og 1980-årene publiserte han flere bøker om internasjonal økonomi og handel.


== Politisk liv og krisen i 1993 ==
På slutten av 1980-årene begynte Khasbulatov å arbeide nært sammen med den fremadstormende og uortodokse kommunisten Boris Jeltsin. Han ble valgt til den sovjetiske Kongressen av folkets deputerte i 1990. Han fulgte Jeltsin i den suksessfulle motstanden mot kuppforsøket i 1991. Han meldte seg ut av kommunistpartiet i august 1991, og ble 29. oktober 1991 valgt til formann RSFSRs øverste sovjet.
Khasbulatov hadde vært en alliert til Jeltsin i hele denne perioden, men de to skilte lag etter Sovjetunionens kollaps i 1991. Under Den russiske konstitusjonelle krisen i 1993 ledet Khasbulatov (sammen med tidligere visepresident Aleksandr Rutskoj) det russiske øverste sovjet i dets maktkamp mot presidenten, som endte med Jeltsins voldelige angrep på og påfølgende oppløsning av parlamentet i oktober 1993.
Khasbulatov ble arrestert sammen med de andre parlamentslederne. I 1994 ble han benådet av den nyvalgte Dumaen, sammen med andre fremtredende ledere av anti-Jeltsin-fløyen.


== Tilbakevending til privat liv ==
Etter at hans politiske karriere tok slutt vendte Khasbulatov tilbake til sitt yrke innen undervisning og økonomi, som grunnlegger og leder for Avdelingen for Internasjonal Økonomi ved Plekhanov-akademiet for økonomi. Han fortsatte imidlertid å kommentere den politiske utviklingen i Russland.
I 1995 vurderte Khasbulatov en kort periode å stille til valg som president i Tsjetsjenia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ruslan Khasbulatov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joseph Hou Joshan

Joseph Hou Joshan (胡若山, født 22. februar 1881 i Zhoushan i Kina, død 28. august 1962 i fengsel i Hangzhou) var katolsk biskop av Taizhou (Linhai) i provinsen Zhejiang i Kina.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han ble foreldreløs som femåring og ble så oppdratt av katolske misjonærer. Han studerte på skoler i Dinghai, Ningbo og Jiaxing. Den 6. november 1906 trådte han inn i lasaristenes orden.


=== Prest ===
Han ble presteviet 5. juni 1909.
Han gjorde pastoralt arbeide i seks år. Deretter underviste han i filosofi og dogmatisk teologi ved presteseminaret i Ningbo. Han var teologisk rådgiver ved den kinesiske plenarsynoden i 1924 i Shanghai.


=== Biskop ===
Den 30. juli 1926 ble han utnevnt til apostolisk vikar av Taizhou, og bispeviet av pave Pius XI i Peterskirken i Roma 28. oktober samme høst.
Da Taizhou ble elevert til bispedømme i 1946, ble biskop Hou dets første ordinarie biskop.
Da kommunistene overtok makten i Kina i 1949, forble han i Taizhou. Men han ble arrestert og holdt fengslet av myndighetene i Hangzhou. Han døde i fengselet i 1962.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Biskop Claudio Rangoni (1559-1621) *1593
Erkebiskop Wawrzyniec Gembicki (1559-1624) *1601
Erkebiskop Jan Wężyk (1575-1638) *1620
Biskop Piotr Gembicki (1585-1657) *1637
Biskop Jan Gembicki (1602-1675) *1653
Biskop Bonawentura Dobrogost Madaliński (1623-1691) *1672
Biskop Jan Małachowski (1623-1699) *1677
Erkebiskop Stanisław Szembek (1651-1721) *1690
Biskop Felicjan Konstanty Szaniawski (1668-1732) *1707
Biskop Andrzej Stanisław Załuski (1695-1758) *1724
Erkebiskop Adam Ignacy Komorowski (1699-1759) *1749
Erkebiskop Władysław Aleksander Łubieński (1703-1767) *1758
Biskop Andrzej Mikołaj Stanisław Kostka Młodziejewski (1717-1780) *1767
Biskop Kasper Kazimierz Kolumna Cieciszowski (1745-1831) *1775
Biskop Franciszek Borgiasz Mackiewicz (1756-1842) *1817
Biskop Michał Piwnicki (1771-1855) *1827
Erkebiskop Ignacy Ludwik Pawłowski (1776-1842) *1829
Erkebiskop Kazimierz Roch Dmochowski (1780-1851) *1841
Erkebiskop Wacław Żyliński (1803-1863) *1848
Biskop Aleksander Kazimierz Bereśniewicz (1823-1907) *1859
Biskop Szymon Marcin Kozłowski (1829-1899) *1883
Biskop Mieczyslaw Leonard Pallulon (1834-1908) *1883
Erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski (1848-1903) *1897
Biskop Jerzy Józef Elizeusz Szembek (1851-1905) *1901
Biskop Stanisław Kazimierz Zdzitowiecki (1854-1927) *1902
Kardinal Aleksander Kakowski (1862-1938) *1913
Pave Pius XI (1857-1939) *1919
Biskop Joseph Hou Joshan


== Referanser ==
Franciscus Liu Jinwen

Franciscus Liu Jiuwen (født 15. august 1872 i Sintchwang i Kina) var katolsk biskop av Fenyang i provinsen Shanxi i Kina.
Han ble prsteviet 18. juni 1903. Den 23. juli 1930 ble han utnevnt til titulærbiskop og til apostolisk vikar for Fenyang, og bispeviet den 12. oktober samme år. Da Fenyang ble bispedømme i 1946, ble biskop Liu dets første ordinarius.
Han gikk i pensjon 15. januar 1948.


== Referanser ==
Pacificus Li Xuande

Pacificus Li Xuande (født 1. mars 1904 i Tung-yüangfang i Sanyuan i Shaanxi i Kina, død 16. februar 1972) var katolsk biskop av Yan'an i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. 
Han ble presteviet 17. mai 1930 for fransiskanerordenen. Den 13. desember 1951 ble han utnevnt av pave Pius XII til biskop av Yan'an i Shaanxi, og ble bispeviet i Xi'an av sin medbror i fransiskanerordenen, biskop Anthony Zhou Weidao av Fengxiang i Shaanxi. 
Den politiske situasjon gjorde det imidlertid vanskelig for ham å dra til sitt bispedømme, så han forble i Xian. Året etter, i 1952, ble han i tillegg utnevnt av paven til apostolisk administrator av erkebispedømmet Xi'an.
Biskop Li ble så fengslet i 1952, og holdt i fangenskap et tiår. Etter at han ble løslatt dro han til sin hjemby i bispedømmet Sanyuan i Shaanxi.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1852-1918) *1900
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Biskop Anthony Zhou Weidao (Chow Wei-tao), O.F.M. (1905-1983) *1950
Biskop Pacificus Li Xuande


== Referanser ==
Ronald Lindsay

Ronald Charles Lindsay (født 3. mai 1877, død 21. august 1945) var en britisk embedsmann og diplomat.
Lindsay var undersekretær for finans for Egypt fra 1913 til 1919, og var deretter ambassaderåd ved den britiske ambassaden i Washington, D.C.. Han var deretter Minister Plenipotentiary i Frankrike, og deretter undersekretær i utenriksdepartementet frem til 1924. I 1925 ble han ambassadør i Tyrkia, og fra 1926 ambassadør i Tyskland. I 1928 ble han Permanent Under-Secretary of State i utenriksdepartementet.
I november 1929 ble Lindsay ambassadør i USA. I juni 1939 trakk han seg tilbake og ble  erstattet av Philip Kerr, 11. marki av Lothian.
Lindsay var femte sønn av James Lindsay, 26. jarl av Crawford. Lindsay var gift to ganger, og fikk ingen barn.


== Referanser ==
Putumayo (elv)

Putumayo (i Brasil: Içá) er ei sideelv til Amazonas. Den ligger vest for og parallelt med Japura, og danner deler av Colombias grense mot Ecuador og mesteparten av grensa mot Peru. Den kalles Putumayo i de tre nevnte statene, men skifter navn til Içá idet den krysser grensa til Brasil.
På slutten av 1800-tallet ble Içá utforsket av den franske oppdageren Jules Crevaux (1847–1882). Han dro oppover elva i en dampbåt som stakk 6 meter dypt, og seilte både natt og dag. Han nådde Cuemby, 1300 kilometer overfor munningen, uten å finne et eneste stryk.  Cuemby er bare 320 km i rett linje fra Stillehavet.
Elva er i dag en viktig transportvei. Praktisk talt hele elva er seilbar.
Oppdrett av kveg er sammen med gummiproduksjon de viktigste næringsveiene langs Putumayo, og produktene skipes langs elva og videre over Amazonas til Manaus i Brasil.


== Se også ==
Territorial-Environmental Information System of Colombian Amazon SIAT-AC  (spansk)
Matthew Li Rongzhao

Matthew Li Rongzhao eller Matthieu Ly-iun-ho (født 14. september 1877 i Hinwenshien i Sichuan i Kina, død 4. august 1935) var apostolisk vikar av Yazhou (senere bispedømmet Leshan) i provinsen Sichuan i Kina.
Han ble presteviet 22. januar 1910. Den 22. oktober 1929 ble han utnevnt av pave Pius XI til apostolisk prefekt for det apostoliske prefektur Yazhou. Da det ble oppgradert til apostolisk vikariat den 16. mars 1933, ble fader Li utnevnt til titulærbiskop og bispeviet 16. mars samme år.


== Referanser ==
Iriri

Iriri er ei elv i delstaten Pará i Brasil. Den er ei sideelv til elva Xingu, og er 1 300 km lang. Den har kildeområdet i det tradisjonelle hjemlandet til Panará-folket.
Kang (seng)

Kang (kinesisk: 炕, pinyin: Kàng; mandsju: nahan; tibetansk: cachi ཚ་ཁྲི་) er en tradisjonell ovnseng eller soveplattform for flere personer, murt opp med murstein eller lignende. Den er kjent og vanlig fremfor alt i  Mandsjuria i det nordøstre Kina, men er også kjent i områder derfra og vestover helt inn i Tibet. 


== Byggemåte ==
Et system av rør (kàngdòng 炕洞) fører røyk og varmluft fra ildstedet inn i kangens indre, slik at den blir oppvarmet nedenfra. Murtstein holder meget godt på varme. Anretninger mellom kaminen som betjener kangen og selve rørsystemet fungerer slik at ikke rørene etterhvert skal bli tilstoppet av aske. Overflatetemperaturen på en oppvarmet Kang er gjerne på 40 °C.I dag blir kanger vanligvis bygget av betong.


== Bruk ==
Om vinteren benyttes kangen ikke bare for nattesøvnen, men også som alment oppholdssted. Til måltider og eventuelt andre gjøremål som trenger en anretning benyttes et tilpasset småbord (kàngjī 炕几 eller kàngzhuōzi 炕桌子) som settes på kangen.
Tradisjonelt soves det i en hierarkisk orden. Øverst i hierarkiet er det sted som er nærmest varmekilden (kàngtóu 炕头). Der sov husholdets eldste mann, så fulgte hustruen, deretter de forskjellige familiemedlemmene etter generasjon, alder og kjønn.Kangen benyttes også til tørking av tøyvask (kàngbù 炕布) og innhøstet frukt, og til og med som rugekasse for egg.


== Historie ==
Arkeologiske funn viser at en oppvarmet sengeflate er som konsept kjent i Kina helt tilbake i neolittisk tid; funn som viser dette er gjort i Banpo ved Xi'an i Shaanxi. Sengen i Banpo Xian var av ti centimeter stampet leire på gulvet. Historisk var sengen kalt huoqiang og ble oppvarmet av zhidi, det vil si ved å tenne et åpent bål på sengen. Før man la seg kostet man bort restene. Tangdikteren Meng Jiao skrev i diktet Handi Baixing Yin: Intet brensel å varme opp gulvet med for søvnen; står og gråter med forkjølelse ved midnatt isteden. Gjentatt bålbrenning gjør sengeoverflaten hard og motstandsdyktig mot fukt.
Den første formen for oppvarmet sengeplattform oppstod i Kina ved bruk av et enkelt piperør. Denne typen plattform er funnet ved utgraving av et hus fra det første århundre etter Kristus i Heilongjiang. Rørpipen hadde L-form, var bygd av adobe og brostein, og tildekket av steinheller.
Oppvarmede vegger med et dobbelt rørpipesystem ble funnet i et gammelt palass fra 300-tallet i provinsen Jilin. Den har en L-formet adobebenk med et dobbelt rørpipesystem. Strukturen er mer kompleks enn det med et enkelt rørsystem, og er strukturelt nærmere en kang.
Ordet kang betyr «å tørke», og er belagt i en kinesisk ordbok fra 121 e.Kr. Den eldste ferdig utviklede kang har man funnet restene av i Ninghai i Heilongjiang, i Longquanfupalasset (699-926).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mareile Flitsch: «Der Kang. Eine Studie zur materiellen Alltagskultur bäuerlicher Gehöfte in der Manjurei», i Opera Sinologica 14, Harrassowitz, 2004 ISBN 3-447-05000-4.


== Eksterne lenker ==
Mud bed influences Chinese ancient culture (Xinhua/peopledaily.com.cn, 30. juli 2005)
Ofenbett – Artikel aus der Oeconomischen Encyclopädie (1773 – 1858) von J. G. Krünitz]
Lær av Dazhai i jordbruket

Lær av Dazhai i jordbruket (农业学大寨, pinyin: Nóngyè xué Dàzhài) var en kampanje organisert av Mao Zedong i Folkerepublikken Kina tidlig i 1960-årene. Kampanjen oppfordret bøndene til å dra lærdom av bøndene i folkekommunen Dazhai i det nåværende fylke Xiyang i provinsen Shanxi ved å utøve selvoppofrelse og politisk aktivitet. Folkekommunens leder, Chen Yonggui, fikk en lynkarriere og endte opp i Politbyrået for sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti.
Det ble skrevet svært meget om Dazhais eksempel i bøker, tidsskrifter, ukeblader og aviser, og landsbybøndenes innsats var også tema for en rekke filmer. Ifølge propagandaen var de enestående dyktige ikke bare ved sine store avlinger, men de gjennomførte storstilte irrigasjonsprosjekter med kanaler, reservoarer og viadukter. Dette klarte de, het det, ved bare å stole på egne krefter, uten finansiell eller teknisk bistand fra regjeringen. 
En rekke sanger om Dazhai var populære en tid. Den mest kjente var  Dazhai Yakexi, der en uighursk bonde forteller om hvor oppløftet han er etter å ha besøkt Dazhai. 
Det ble arrangert gruppereiser fra hele Kina til Dazhai, særlig for bønder. Disse reisearrangementene vedvarte til Firerbandens fall og kulturrevolusjonens avslutning i 1976.
Numazu

Numazu (japansk: 沼津市 – Numazu-shi) er en by i Shizuoka prefektur i Japan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Numazu, Shizuoka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Shizuoka

Shizuoka (静岡市; Shizuoka-shi) er en japansk by og hovedstad i Shizuoka prefekturet. Den har status som «by oppnevnt av myndighetene» (政令指定都市; seirei shitei toshi).
Navnet på midterste del av byen Shizuoka var mellom 680 og 1869 Sumpu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Shizuoka, Shizuoka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 静岡市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Francis Xavier Guo Zhengji

Francis Xavier Guo Zhengji (født 15. april 1914 i fylket Dengkou i Kina, død 3. mai 2004 i Yinchuan) var katolsk biskop av bispedømmet Bameng i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. 


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Guo Zhenji ble født i en katolsk familie. Han begynte på det lokale juniorseminaret i 1929 og ble ordinert prest for bispedømmet Ningxia i 1942. Etter videre studier ved kinesiskfakultetet ved Fu Jen katolske universitet i Beijing underviste han i seks år ved to presteseminarer før han ble bispedømmeprokurator.
Under årene med reform ved arbeid (1958–1978) var han ved to landbruksfangeleirer og et saltutvinningsanlegg.Etter løslatelsen i 1979 gjenopptok han sitt prestelige arbeid.


=== Biskop ===
I oktober 1990 ble han ordinert til første biskop av Bameng, et bispedømme opprettet i Kina (uten pavelig approbasjon) for en del av det gamle bispedømmet Ningxia. Det omfatter Bayan Nur, Wuhai og Alxa.
Han talte flytende latin, fransk og engelsk, og ble akseptert også av områdets «undergrunnskatolikker».


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834–1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852–1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872–1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897–1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897–1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917–1997) *1958
Biskop Francis Xavier Guo Zhengji (1914–2004) *1990


== Referanser ==
Francis Zhou Shanfu

Francis Zhou Shenfu (født 1915, død 5. januar 1989) var katolsk «undergrunns»biskop av Yixian i Hebei i Folkerepublikken Kina.
Han ble hemmelig bispeviet av undergrunnsbiskopen Peter Joseph Fan Xueyan av Baoding i 1981.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Erkebiskop Mario Zanin (1890-1958) *1934
Kardinal Paul Yü Pin (Yu Bin) (1901-1978) *1936
Biskop Giuseppe Ferruccio Maurizio Rosà (1888-1961) *1946
Biskop Peter Joseph Fan Xueyan (1907-1992) *1951
Biskop Paul Liu Shuhe (1919-1993) *1982
Biskop Vincent Huang Shoucheng (1923-2016) *1985
Biskop Francis Zhou Shanfu (1915-1989) *1981


== Referanser ==
Zhang Hualiang

Zhang Hualiang (født 1913, død april 1989) var kinesisk katolsk biskop av Shenyang/Liaoning.


== Biografi ==
Han ble valgt til biskop av Liaoning i juli 1987 etter avdøde biskop Zhao Youmin, og ordinert 16. oktober 1988. Han ble også rektor ved presteseminaret i Shenyang. 
Han hadde vært biskop av Liaoning i bare et halvt år før han døde av kreft i april 1988.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Zhang Hualiang (1913-1989) *1988


== Referanser ==
Mammutkrysset

Mammutkrysset er et veikryss i Tønsberg kommune, og er Vestfolds tettest trafikkerte veikryss med omtrent 50 000 biler pr. døgn. Krysset er eneste ferdselsåre for trafikk til og fra Nøtterøy og Tjøme. Fylkesveiene 325Fylkesvei 325 Stoltenbergs gate og 308Fylkesvei 308 Nøtterøyveien krysser 311Fylkesvei 311 Ringveien og 308Fylkesvei 308 Nedre Langgate. Krysset er lysregulert og det er 14 kjørefelt inn i krysset. Trafikken stanser ofte opp når Kanalbrua åpnes for skipstrafikk. En automatisk bomstasjon var plassert mellom brua og krysset i perioden 2003–2016.


== Historikk og planer ==


=== Tiltak ===
Det er flere ganger foreslått tiltak i Mammutkrysset, blant annet å bygge det om til rundkjøring. I rekkefølgebestemmelsene til utbyggingen av bydelen Kaldnes er det bestemt at før det kan bygges ut mer enn 50 prosent, må Mammutkrysset utbedres. Utbedringer var også planlagt i den bomfinansierte Tønsbergpakkens fase 2, som ble skrinlagt på grunn av motstand mot bomringen.
Arkitektene Ivar Lunde og Morten Løvseth laget i 1995 et forslag til gangbru over Mammutkrysset, men denne har ikke blitt bygget.


=== Uten lysregulering ===
Krysset var uten lysregulering i januar 2009 etter at en bilist krasjet i styringsenheten og ødela denne 29. desember 2008. Det tok fire uker å erstatte styringen.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart