jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nettnellikfly

Nettnellikfly (Heilophobus reticulata) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 35–40 mm), brunt nattfly. Forkroppen er lysbrun med en smal, hvit krage. Forvingens årer er lyse. Nyre- og ringmerkene er markerte, kantet med svart og hvitt. Under ringmerket er det en kølleformet, svart flekk med lysere kjerne som går ut fra indre mellomlinje. De to mellomlinjene et tydelige, svarte og lyse. De er jevnt krummede og avgrenser et omtrent ovalt midtfelt, men begge har brå knekker nær fram- og bakkantene. Langs ytterkanten går det en smal, hvit bølgelinje. I feltet mellom ytre mellomlinje og bølgelinjen er den en svart lengdeflekk i hvert åremellomrom. Bakvingen er lysgrå, mørkere ytterst.


== Levevis ==
Arten finnes på åpne områder ved kysten, og også på skrotemark der det vokser smelle. Larvene utvikler seg på blomstene til smelle (Silene spp.) og nellik (Dianthus spp.). De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni–juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa, unntatt lengst i nord. I Norge er den funnet langs kysten av Sørlandet og det sørligste Østlandet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Heliophobus reticulata på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) engsmellefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) engsmellefly hos Artsdatabanken 
Heliophobus reticulata – detaljert informasjon på Wikispecies
Bjertnes videregående skole

Bjertnes videregående skole er en kombinert videregående skole som ligger på Rotnes i Nittedal. Skolen sto ferdig i 1976, men har vært ombygget og utvidet flere ganger siden. Skoleåret 2009/2010 fikk skolebygget en ny fjerdeetasje. I 2011 ble mange av de eldre delene av skolen pusset opp, blant annet aulaen. Nybyggene ble offisielt åpnet den 15. juni 2011. Skoleåret 2017/2018 pågikk en omfattende rehabilitering av skolen for å oppgradere inneklimaet. Byggene fikk ny isolering og ny kledning utvendig, og nye overflater innvendig. Aulaen er utsmykket med fire store malerier («Årstidene») av Kåre Tveter, og en bronseskulptur av Skule Waksvik. 
Skolen har 730 elevplasser og 110 ansatte. Per 2022 er Kristine Gilleberg rektor.
Bjertnes har en pedagogikk forankret i konsekvenspedagogisk filosofi, inspirert av den danske filosofen og pedagogen Jens Bay.


== Opplæringstilbud ==
Skolen tilbyr utdanningsprogrammene:

studiespesialisering
bygg- og anleggsteknikk
helse- og oppvekstfag
salg, service og reiseliv
elektro og datateknologiI studiespesialiserende utdanningsprogram tilbyr skolen fag fra andre utdanningsprogrammer: musikk og toppidrett som programfag.


== Rektorer ==
1976–1977: Arne Haraldstad
1977–1997: Alf Johan Einarsen
1997–1998: Arild Sollie
1998–2009: Pål Olav Røstad
2009–2021: Runa Lie Berg
2021- 2022: Randi Michaelsen
2022-: Kristine Gilleberg


== Bilder ==

		


== Kjente tidligere elever ==
Bente Skari
Hanne Staff
Claus Wiese
Julie Bonnevie-Svendsen
Marius Nergård Pettersen
Stian Eriksen
Tommy Rustad
Jarle Bernhoft
Petter Baarli
Lena Boysen Hillestad
Lasse Olsen
John Anders Bjørkøy
Bård Sørlie
Ib Thomsen
Sahra Hausmann
Martin Eng
Hans Christer Holund


== Litteratur ==
Kopperud, Lasse (Red.). (2001). Jubileumsbok for Bjertnes videregående skole 25 år. Bjertnes videregående skole.


== Eksterne lenker ==
Skolens nettside
Quarisen

Quarisen er en isbrem ved kysten av Dronning Maud Land i Antarktis. Den ligger ved Kronprinsesse Märtha Kyst mellom Søråsen og Kapp Norvegia.Isbremmen er oppkalt etter den britiske radiomekanikeren Leslie Quar som omkom 24. februar 1951 under Maudheimekspedisjonen, da M29 Weasel beltekjøretøyet han satt i styrtet over kanten av Quarisen. Quarisen ble kartlagt første gang i løpet av denne ekspedisjonen, som hadde sin base Maudheim beliggende på isbremmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Quarisen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Jelbartisen

Jelbartisen er en isbrem ved kysten av Dronning Maud Land i Antarktis. Den ligger ved Kronprinsesse Märtha Kyst nord for Giæverryggen og er ca. 75 km bred.Isbremmen er oppkalt etter den australske observatøren John Ellis Jelbart som omkom 24. februar 1951 på Maudheimekspedisjonen, da M29 Weasel beltekjøretøyet han satt i styrtet over kanten av Quarisen. Jelbartisen ble kartlagt første gang på denne ekspedisjonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jelbartisen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Historien om Tom Jones, et hittebarn

Historien om Tom Jones, et hittebarn, ofte omtalt bare som Tom Jones, er en komisk roman av den engelske skuespill- og romanforfatteren Henry Fielding. Den ble første gang utgitt den 28. februar 1749, og regnes for å være blant de første engelske prosaverkene som tilhørte sjangeren roman. Romanen er inndelt i 18 mindre bøker.
Svart hagefly

Svart hagefly (Melanchra persicariae) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet i Norge. 


== Utseende ==

Et middelsstort (vingespenn 39 – 47 mm), silkeaktig gråsvart nattfly. Forkroppen og forvingen er gråsvarte. Forvingen har et skinnende hvitt nyremerke, ellers har den alle tegningene som er typiske for nattfly, men disse er vanskelige å se på grunn av den mørke fargen. Bakvingen er mørkgrå, lysere ved roten. Larven er naken, grønn eller brun, lysere på ryggen enn på buken. På sidene har den lyse skråstriper, på det bakerste kroppsleddet en spiss pukkel. På to av de fremste kroppsleddene har den mørke tverrflekker på ryggen.


== Levevis ==
Arten lever mest i bebodde områder: hager, veikanter og skrotemark. Larvene kan leve på en rekke ulike løvtrær, busker og urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord. I Norge forekommer den bare langs kysten av Sørlandet og Østlandet.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Melanchra persicariae på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) svart hagefly i Encyclopedia of Life 
(en) svart hagefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svart hagefly hos Artsdatabanken 
(sv) svart hagefly hos Dyntaxa 
(en) svart hagefly hos Fauna Europaea 
(en) svart hagefly hos NCBI 
(en) Kategori:Melanchra persicariae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Melanchra persicariae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Nakkehoved fyr

Nakkehoved fyr var opprinnelig betegnelsen for to fyrtårn  ved Nakkehoved, beliggende på den omtrent 30 meter høye klint Fyrbakkerne om lag 2 km øst for Gilleleje.
I de seneste år brukes betegnelsen om det vestlige av de to fyr, som nu er det eneste aktive. Det er et anduvningsfyr, som sammen med fyret på Kullen i Sverige markerer innseilingen til Øresund fra Kattegat. Det er et 21 m høyt blinkfyr, som avgir 3 blink a 0,3 sekunder varighet (umiddelbart etter hverandre, gruppeblink) for hvert 20. sekund. Lysstyrken er 229 358 cd, og fyret kan i klart vær sees 25 nautiske mil (omtrent 46 km). Fyret huser dessuten i dag Fyrhistorisk Museum.
Det østlige fyr ble slukket i 1898 og er i dag ført tilbake til sin skikkelse fra år 1800. Det inngår nå i, og var det opprinnelige Fyrhistorisk Museum.


== Eksterne lenker ==
(en) Nakkehoved Fyr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Farvandsvæsenets historie.
Data om Nakkehoved fyr
Ornitologiske observasjoner ved Nakkehoved
Optisk telegraf under Napoleonskrigene
Åpning av Fyrhistorisk Museum
Holbo Herreds Kulturhistoriske Centre om Fyrhistorisk Museum
Rødt hagefly

Rødt hagefly (Melanchra pisi) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt nord til Nordland i Norge.


== Utseende ==


=== Sommerfugl ===
Rødt hagefly er et middelsstort, mer eller mindre brokete nattfly, med et vingespenn på 36–41 mm. Sommerfuglen kjennes lettest på den hvite flekken ved forvingens bakhjørne, som på innersiden er forlenget i en svart, pileformet flekk. Forkroppen og forvingene er ganske variable i fargen, men ofte brokete i grått og rødbrunt, kan også være ganske mørke. Forvingen har nokså tydelige nyre- og ringmerker, området mellom dem er mer eller mindre svart. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er doble og tydelige. Bølgelinjen som går langs vingens ytterkant er hvit, forholdsvis bred og ujevn. Ved bakhjørnet og ofte også midt på er den utvidet til en hvit flekk som på innersiden er forlenget til en svart, pileformet flekk. Bakvingen er grå med et mørkere tverrbånd i den ytre delen.


=== Larve ===
Larven er karakteristisk, naken og slank. Den har brede, gule lengdestriper på mørkt grønn, rødbrun eller svart bunn.


== Levevis ==
Rødt hagefly kan finnes i mange forskjellige miljøer. Tross navnet er larven nærmest altetende og kan finnes på en lang rekke ulike planter, både løvtrær, busker (vanlig på bjørnebær), urter og endogtil bregner (vanlig på einstape). De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Rødt hagefly er utbredt over hele Europa. I Norge er den funnet nord til Nordland.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Om Rødt hagefly på nettstedet Svenska Fjärilar, med bildegalleri. Besøkt 20. mars 2022.
Om Melanchra pisi på nettstedet UK moths. Besøkt 20. mars 2022.


== Eksterne lenker ==
(en) ertefly i Encyclopedia of Life 
(en) ertefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ertefly hos Artsdatabanken 
(sv) ertefly hos Dyntaxa 
(en) ertefly hos Fauna Europaea 
(en) ertefly hos NCBI 
(en) Kategori:Ceramica pisi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ceramica pisi – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ceramica pisi – detaljert informasjon på Wikispecies
Kaffefilter

Kaffefilter er en husholdningsartikkel for trakting av kaffe. Normalt blir de lagd av papir, men kan også være lagd av andre materialer.


== Papirfilter ==

Kaffefilter av papir blir lagd av ca. 100 g/m² kreppet papir. Kreppingen gjør at kaffen kan flyte fritt langs innsiden av filtertrakten hvor kaffefilteret er plassert. Råvare for filtrene er grove langfibre, normalt fra hurtigvoksende trær. Både blekede og ublekede kvaliteter blir produsert.


== Historie ==

Kaffefilteret ble i sin moderne utgave oppfunnet av tyskeren Melitta Bentz i 1908. Hun borret små hull i beholderen, klippet ut en rund bit av papp og plasserte den i bunnen av beholderen og satte beholderen på kaffekannen. Dette fikk navnet Melittafilteret. En eldre versjon ble oppfunnet av den franske katolske geistlige Jean-Baptist de Belloy-Morangle.


== Referanser ==
Kålfly

Kålfly (Mamestra brassicae) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 37 – 46 mm), mørkgrått nattfly. Arten kan variere en del og ligne på flere andre arter, men kan kjennes sikkert på at leggen (tibia) på framfoten har en krum spore. Kroppen og forvingen er mørkgrå. Forvingen har et tydelig, hvitkantet nyremerke og et grått ringmerke. Bølgelinjen langs ytterkanten av vingen er hvit og smal, men tydelig. Ytre mellomlinje, som danner yttergrensen for vingens midtfelt, er mørk, enkel, smal, men tydelig og går i en vid bue. Indre mellomlinje er gjerne utydelig. Bakvingen er grå, mørkere langs ytterkanten. Larven er naken, grønnsvart på ryggen og grønn på buken, med en bred, lys sidestripe.


== Levevis ==
Arten finnes helst i hager og på åkre. Larvene går først og fremst på kål (Brassica oleracea), men også på diverse andre urter. De kan gjøre betydelig skade i kåldyrking. De voksne sommerfuglene flyr i to eller tre generasjoner mellom mai og september.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa. I Norge er den vanlig nord til Sogn og Fjordane, og er også funnet i Nordland.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Mamestra brassicae på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) kålfly i Encyclopedia of Life 
(en) kålfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kålfly hos Artsdatabanken 
(sv) kålfly hos Dyntaxa 
(en) kålfly hos Fauna Europaea 
(en) kålfly hos NCBI 
(en) Kategori:Mamestra brassicae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Mamestra brassicae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mamestra brassicae – detaljert informasjon på Wikispecies
Blåbærfly

Blåbærfly (Papestra biren) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt over hele Norge. 


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 35 – 40 mm), grått nattfly. Forvingen er grå, midtfeltet ofte noe mørkere enn resten. Nyre- og ringmerkene er svartkantede og tydelige, mellomlinjene som avgrenser midtfeltet ofte noe utydelige. Bak ringmerket er det en kort, svart lengdestrek som er gaffeldelt i begge ender (tappmerke), streken er ofte forkortet slik at det ser ut som en svart X. Bølgelinjen langs vingens ytterkant er smal og har ofte svarte pileflekker langs innerkanten. Bakvingen er lysgrå.


== Levevis ==
Arten finnes på heier og andre åpne områder. Larvene lever på ulike løvtrær og busker, blant andre bjørk, selje, viere, blåbær, tyttebær, blokkebær og pors. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juni og kommer gjerne til lys. Fargene gir god kamuflasje og de hviler gjerne ganske åpnet på trestammer, steiner o.l. om dagen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa, og over hele Norge.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Papestra biren på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) blåbærfly i Encyclopedia of Life 
(en) blåbærfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blåbærfly hos Artsdatabanken 
(sv) blåbærfly hos Dyntaxa 
(en) blåbærfly hos Fauna Europaea 
(en) blåbærfly hos ITIS 
(en) blåbærfly hos NCBI 
(en) Kategori:Papestra biren – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Papestra biren – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
MGV 176

MGV 176 er en maskinpistol i kamret for patrontypen .22 Long Rifle.
Den ble produsert i Jugoslavia av Gorenje inntil 1979, så ble produksjonen flyttet til Slovenia hvor den fremdeles blir produsert av Orbis.
MGV 176 har våpenmagasin som tar 161 patroner over løpet, og en skuddtakt på 1200-1600 patroner i minuttet. Våpenet kan utstyres med lyddemper og annet utstyr som lasersikte. Som de fleste våpen kamret for .22 Long Rifle er den kresen på ammunisjonen for å kunne å fungere optimalt.


== Eksterne lenker ==
Om MGV 176
Spesifikasjoner
Modern Firearms: Modern Firearms – MGV-176 maskinpistol
Idar Burheim

Idar Burheim (født 6. juni 1979), kjent under artistnavnet Archaon, er en norsk gitarist og låtskriver. Han er kjent fra det norske black metal-bandet 1349 og doom metal-bandet Funeral (2001–2003). Han har også gjort gjesteopptredener på blant annet den medfølgende DVD-en til El Cacos album From Dirt og på Nefariums album Ad Discipulum.


== Diskografi ==


=== 1349 ===
1349 (EP, 2001)
Liberation (studioalbum, 2003)
Beyond the Apocalypse (studioalbum, 2004)
Hellfire (studioalbum, 2005)
Revelations of the Black Flame (studioalbum, 2009)
Demonoir (studioalbum, 2010)


=== Funeral ===
In Fields of Pestilent Grief (studioalbum, 2002)


== Referanser ==
Likasi

Likasi, tidligere kjent som Jadotville eller Jadotstad, er en by i provinsen Haut-Katanga i den sørøstlige delen av Den demokratiske republikken Kongo. Byen har (pr. 2005) et innbyggertall på cirka 360 000. Byens hovednæring er gruvedrift.
Laksefjordskatten

Laksefjordskatten er navnet på et arkeologisk funn som ble gjort sommeren 1929 i Vestre Eikvik i Laksefjorden i Finnmark. Samen Erik Johnsen fant under en stein på sin eiendom én stor og fem mindre gullringer, et gullsmykke og en armring av sølv sammen med noen beinrester. Han solgte skatten i 1929 til fiskeskipper og kaptein Lars Ask fra Ålesund for 5 kroner og to kasser sild. Ask solgte skatten videre i 1931 til Aalesunds Museum for 1050 kroner etter at den av Oldsaksamlingen var taksert til en metallverdi på 950 kroner, det er 408 gram gull i skatten. Man antar at gjenstandene er fra folkevandringstiden, vikingtiden eller tidlig middelalder.


== Omstridt ==
Skatten ble utstilt i Ålesund sommeren 2008. I 1970 var den utstilt på Tromsø Museum. Gamvik museum vil gjerne ha en kopi av skatten eller aller helst ha den tilbakeført til kommunen hvor den ble funnet. I utgangspunktet var loven slik da skatten ble funnet, at dette var Statens eiendom. Men det visste ikke finneren, så han solgte den. Og etter 80 år mener noen at Staten ikke kan ekspropriere funnet, kravet om statlig eierskap er foreldet. 
Allerede i 1938 tok arkeologen Guttorm Gjessing til orde for at funnet burde deponeres i Tromsø og beklaget at Tromsø Museum ikke hadde penger til å løse ut Laksefjordskatten, så den befinner seg derfor fremdeles i Ålesund. 


== Eksterne lenker ==
Tre museer strides om Laksefjordskatten Artikkel i Sunnmørsposten 8. februar 2008 basert på en tekst fra NTB
William Boyce

Willam Boyce (1711–1779) var en engelsk førklassisistisk komponist.
Boyce var blant de svært få betydningsfulle engelskfødte komponister som virket i hans samtid.


== Biografi ==
Boyce sang i koret ved St. Pauls katedral. Etter stemmeskiftet studerte han musikk med Maurice Greene. I 1734 fikk han sin første profesjonelle stilling som organist ved Oxford Chapel, og han virket i en rekke lignende stillinger før han ble utnevnt til Master of the King's Musick i 1755 og deretter til organist ved Chapel Royal i 1758.
Boyce ble gradvis døv og sa derfor opp organistposten. 
I stedet arbeidet han på arbeidet på trebindsverket Cathedral Music som Maurice Greene hadde påbegynt. Verket gir en oversikt over komponister som William Byrd, Henry Purcell og Thomas Tallis og var i over hundre år standardverket om engelsk kirkemusikk på 1500-, 1600- og 1700-tallet.


== Musikk ==
Boyce skrev et stort antall kirkelige og verdslige vokalverk, oder, sanger, kantater  og sceneverk. Av instrumentalmusikk skrev han 8 symfonier, 15 triosonater, 12 overtyrer, 3 concerti grossi og klaververk.
Ved siden av Thomas Arne var Boyce en av svært få av tidens engelske komponister som tålte sammenligning med sine kontinentale kolleger. Til forskjell fra de fleste andre, klarte Boyce stort sett å unngå å bli påvirket av Georg Friedrich Händels musikk.
Etter William Boyces død falt musikken hans i glemsel. Først på 1900-tallet ble instrumentalmusikken, særlig symfoniene og kammermusikken, gjenstand for fornyet interesse.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Boyce, William» i Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.


== Eksterne lenker ==
(en) William Boyce – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Boyce på Internet Movie Database 
(en) William Boyce på Discogs 
(en) William Boyce på MusicBrainz 
(de) Verk av og om William Boyce i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Roger Slade: «William Boyce» på websidene Eighteenth Century English Music

(en) Fritt tilgjengelige noter av William Boyce i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
(en) Fritt tilgjengelige noter av William Boyce i International Music Score Library Project
Dekorum

Dekorum (latin decorum) er innen klassisk litterær estetikk et begrep som angir hva som er passende, og i overført betydning hva som er sosialt passende i en situasjon. Å bryte med sjangerens gitte dekorum, kalles for stilbrudd.
Aristoteles behandler dekorum gjeldende retorikk og poetikk i sin Poetikken, på lik linje som Horatius gjør i Ars Poetica. Dekorum innebærer i denne sammenhengen hva som er en egnet stil i en gitt litterær kontekst, for eksempel at en komisk figur ikke passer i en tragedie. Stiler ble senere delt inn i tre nivåer i antikken: høystil, mellomstil og lavstil. Disse nivåene besatt ulike språkstiler, og burde ikke blandes, fastslo estetikken. De tre nivåene ble eksemplifisert med tre verker av Vergilius: Aeneiden, Georgica og Bucolica, «Vergilius hjul», senere omdefinert som epikk (høystil), didaktikk (mellomstil) og pastoral (lavstil). Stilistisk sett var det et brudd å blande fra disse stilene. Lyrikken ble etter hvert den litterære formen som i størst grad avviker fra de andre, med ord og meningsinnhold som aldri forekommer i annen litteratur. I modernismen og senere har derimot denne estetikken blitt utfordret.
For dramaet har dekorum også omfattet hvilke handlinger som anses passende eller upassende for scenen, deriblant det fransk-klassiske kravet på de tre enhetene (tid, rom og handling).
Antoing

Antoing er en by og kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av de tidligere kommunene Antoing, Maubray, Péronnes-lez-Antoing, Bruyelle, Calonne og Fontenoy.


== Historie ==
Slaget ved Fontenoy, et større militært slag under den østerrikske arvefølgekrigen fant sted i nærheten av den 11. mai 1745.


== Kjente personer fra Antoing ==
Raoul Cauvin, tegneserieforfatter, blei født nær Antoing i 1938.


== Attraksjoner i Antoing ==
Antoing borg , opprinnelig fra 1100-tallet, restaurert av Eugène Viollet-le-Duc på 1800-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Antoing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oyrarbakki

Oyrarbakki (IPA: [ˈɔiɹaɹˌbaʰtʃɪ], dansk: Ørebakke) er en bygd på vestkysten av Eysturoy, den nest største av Færøyene. Det går en bro over fra Oyrarbakki til Streymoy. Oyrarbakki har ligget i Sunda kommuna siden 1944. 1. januar 2009 bodde det 113 personer på Oyrarbakki, mot 110 i 1985.120 elever fra 7 nærliggende kommuner i området sogner til Felagsskulin á Oyrarbakka, en grunnskole på Oyrarbakki.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oyrarbakki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Oyrarbakki – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Oyrarbakki på faroeislands.dk