jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gad Kaynar

Gad Kaynar (født 26. juni 1947) er en israelsk professor i teatervitenskap, skuespiller og dikter. Han er kjent som ekspert Ibsens dramatikk, har oversatt hans skuespill til hebraisk og satt opp Ibsen-stykker ved teatre i Israel.
Kaynar er professor ved Universitetet i Tel Aviv. Han har også vært tilknyttet Det hebraiske universitetet i Jerusalem og Institut für Theaterwissenschaft i München. Kaynar har også vært aktiv innen utøvende teater, blant annet som dramaturg. Han har vært tilknyttet universitetsteateret i Tel Aviv, Israels nasjonalteater Habimah, Cameri-teateret i Tel Aviv og Khan-teateret i Jerusalem. 
Kaynar har oversatt seks av Henrik Ibsens skuespill fra norsk til hebraisk og ytterligere tre fra tysk til hebraisk.Kaynar ble i 2008 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av norsk litteratur og dramakunst i Israel.»


== Oversettelser ==
Fruen fra havet, 2004
Vildanden, 2003
Hedda Gabler, 1994
Lille Eyolf, 1991
John Gabriel Borkman, 1987


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gad Kaynar på Internet Movie Database 
(en) Gad Kaynar på Internet Movie Database 
(en) Gad Kaynar hos The Movie Database
Michael Reusch

Michael Reusch (født 3. februar 1914 i Rothrist, død 6. april 1989) var en sveitsisk turner.
Han var med i to OL og et turn-VM for Sveits. Han deltok i OL i 1936, der han fikk sølvmedalje i lagkampen og i skranke individuelt. Han fikk 6.-plass i ringer og 7.-plass i hopp som beste enkeltresultater for øvrig. Sammenlagt kom han på 5.-plass.
I neste OL, i 1948, fikk han 3 medaljer; sølv i lagkampen og gull i skranke og sølv i ringer individuelt. Denne gangen fikk han 18.-plass individuelt.
I VM-sammenheng har han fem medaljer fra VM i 1938; sølv i lagkampen, og tre gull og et sølv individuelt.


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Reusch – Olympics.com 
(en) Michael Reusch – Olympic.org 
(en) Michael Reusch – Olympedia 
(en) Michael Reusch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michael Reusch – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Michael Reusch – FIG 
Profil på DatabaseOlympics
Apathy

Chad Bromley, bedre kjent som Apathy, er en amerikansk undergrunnsrapper og produsent.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Apathy på Internet Movie Database 
(en) Apathy på Discogs 
(en) Apathy på Discogs 
(en) Apathy på MusicBrainz 
(en) Apathy på Spotify 
(en) Apathy på Songkick 
(en) Apathy på Genius — sangtekster 
(en) Apathy på AllMusic 
Apathy på Twitter 
Apathy på Facebook 
Apathy på Myspace 
Apathy på Tumblr
Andrimne Forlag

Andrimne forlag har hovedfokus på kommunikasjon innen kultur- og matkulturfeltet. De gir ut bøker og tidsskrifter og leverer andre kommunikasjonsløsninger innen denne nisjen. Selskapet ble etablert i 2001, og dets ambisjon er å bli Norges ledende innen kommunikasjon av norsk matkultur.
Forlaget har tre forretningsområder:
- Magasiner
- Bøker
- Markedskommunikasjon


== Eksterne lenker ==
Andrimne forlag
Biz Markie

Marcel Theo Hall, kjent som Biz Markie, (født 8. april 1964, død 16. juli 2021) var en amerikansk rapper, produsent og komiker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Biz Markie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Biz Markie – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Biz Markie på Internet Movie Database 
(da) Biz Markie på Filmdatabasen 
(en) Biz Markie hos The Movie Database 
(en) Biz Markie hos Behind The Voice Actors 
(en) Biz Markie på Apple Music 
(en) Biz Markie på Discogs 
(en) Biz Markie på Discogs 
(en) Biz Markie på MusicBrainz 
(en) Biz Markie på Spotify 
(en) Biz Markie på Songkick 
(en) Biz Markie på Last.fm 
(en) Biz Markie på Genius — sangtekster 
(en) Biz Markie på AllMusic
Bun B

Bernard Freeman (født	19. mars 1973), bedre kjent som «Bun B» er en amerikansk rapper. Han var mest kjent for å være den ene halvparten av rap-duoen Underground Kingz.


== Eksterne lenker ==
(en) Bun B – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bun B på Internet Movie Database 
(en) Bun B hos The Movie Database 
(en) Bun B på Apple Music 
(en) Bun B på Discogs 
(en) Bun B på Discogs 
(en) Bun B på MusicBrainz 
(en) Bun B på Spotify 
(en) Bun B på Songkick 
(en) Bun B på Last.fm 
(en) Bun B på AllMusic 
Bun B på Twitter 
Bun B på Facebook 
Bun B på Instagram 
Bun B på YouTube 
Bun B på Myspace
Brother Ali

Ali Newman (født: Jason Newman i Madison, Wisconsin) bedre kjent som Brother Ali er en albino rapper fra Minneapolis, USA.


== Diskografi ==


=== Album ===


=== Singler ===
Room With a View b/w Star Quality & Bitchslap! (Rhymesayers Entertainment, 2003)
Forest Whitiker (Rhymesayers Entertainment, 2003)
Champion (Remix) b/w Forest Whitiker (Rhymesayers Entertainment, 2004)
Truth Is b/w Freedom Ain't Free & Original King (Rhymesayers Entertainment, 2007)
Uncle Sam Goddamn (2007)
Life Sentence EP (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brother Ali – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brother Ali på Internet Movie Database 
(en) Brother Ali på Apple Music 
(en) Brother Ali på Discogs 
(en) Brother Ali på MusicBrainz 
(en) Brother Ali på Spotify 
(en) Brother Ali på Songkick 
(en) Brother Ali på Last.fm 
(en) Brother Ali på AllMusic 
Brother Ali på Twitter 
Brother Ali på Facebook 
Brother Ali på Instagram 
Brother Ali på Myspace
Den gyldne omvei

Den Gyldne Omvei er et samarbeid mellom reiselivsaktører i Inderøy. Navnet er en anbefaling til reisende langs E6 om å ta en avstikker og følge fylkesvei 761 fra Røra gjennom Straumen og videre rundt på halvøya. 

Nils Aas Kunstverksted
Sakshaug gamle kirke
Muustrøparken
Hustad kirke
Gangstad gårdsysteri
Berg Gård
Marens Bakeri
E@-Internettkafé
Inderøy Slakteri
Bunadsaum AS
Fjordturer
Ystgård gartneri
Kjerknesvågen Kai
Inderøy Brenneri
Inderøy Gårdsbryggeri
Gulburet
Gjørv gård
Skarnsundet Fjordsenter
Galleri Mitsel
SAGA, senter for fotografi
Strømnes
Rødbrygga
Husfrua Gårdshotell
Øynaparken
Jægtvolden Fjordhotel


== Eksterne lenker ==
Den Gyldne Omvei
Tarukaisen

Tarukaisen var et japansk fraktskip for frakt av drikken sake fra Osaka til Edo i Edo-perioden fra 1603 til 1868. Et typisk skip av denne typen på 1 700 koku kunne ha en last på 255 tonn eller 2 500 72-liters saketønner.


== Referanser ==
Oterviktunnelen

Oterviktunnelen, eller Sandneshamntunnelen, er en veitunnel på fylkesvei 862 mellom Sandneshamn og Otervika like ved avkjøringen til Sommarøy. Tunnelen er 607 meter lang og maksimum tillatt kjøretøyhøyde er 4,40 meter.


== Se også ==
Kvalsundtunnelen
Sørskartunnelen
Veitunneler i Norge


=== Bruer i området ===
Sommarøybrua
Hillesøybrua


== Referanser ==
Kawagozabune

Kawagozabune var et japansk elvefartøy som ble brukt til privatreiser for de velstående, som daimyoer, som var de største lensherrene underlagt den japanske shogunen som hadde sin residens i byen Edo i Edo-perioden 1603-1868.
De føydale militærguvernørene var nødt til å reise ofte rundt til sine provinser eller til residensstedet hos shogunen som holdte dem under streng kontroll, og bygde dermed elvefartøyer med åredrift uten bruk av seil til det formålet. Disse gruntgående fartøyene med flat bunn, lakkert i svart med en overbygning oppført i tre fra sypress, var et vakkert syn på sin ferd nedover de japanske elvene.


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Deal E. William, Handbook to Life in medieval and early modern Japan 2006 ISBN 978-0-19-533126-4


== Eksterne lenker ==
028 modeller guideinformasjon
Stian Ringstad

Stian Lunder Ringstad  (født 29. august 1991) er en norsk fotballspiller som spiller for Ullensaker/Kisa Idrettslag.Han kom til Lillestrøm SK før 2009-sesongen fra Eidsvold Turn, etter å ha spilt seg inn på laget som venstreving eller spiss der.
18. desember 2015 skrev han under en 3,5-årskontrakt med SC Braga.22. desember 2016 skrev han under en treårskontrakt med Strømsgodset.
9.august 2019 skrev han en halvårskontrakt i FK Haugesund og debuterte bare få dagers senere for sin nye klubb.  Han har vært utfordrer på den posisjonen og har ikke lykkes å spille seg inn og har bare to kamper fra start.


== Privat ==
I 2013 mistet Ringstad faren i en trafikkulykke. Dette satte sitt preg på ham, og han hadde en tung tid  etter ulykken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stian Ringstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stian Ringstad – Transfermarkt 
(en) Stian Ringstad – national-football-teams.com 
(en) Stian Ringstad – Soccerway 
(en) Stian Ringstad – EU-Football.info 
(no) Stian Ringstad – Norges Fotballforbund 
(en) Stian Ringstad – FBref
Yakatabune

Yakatabune 屋形船 (やかたぶね, Yakatabune)　også ukjent som Yatakabune) var en japansk båt i Kanto-regionen på Honshu med shogunens residensstedet Edo. Denne eksisterte til slutten på 1800-tallet etter Edo-perioden 1603-1868.
Byen Edo var gjennomskåret av flere elver som rente ut i havet fra Kanto-sletten, og livet i byen var kjennpreget av fritid og fornøyelser trass det strenge regimet. Fornøyelsesstrøket i byen som var meget populært i Edo-perioden som et fristed for livsnyltere og de privilegerte klassene i samfunnet, ble kalt «den flytende verden». 
Elvefartøyene tok sitt preg av dette, det var populært å ferde ute på vannet for ulike fornøyelser omgitt av luksus. Den vanligste båttypen for et slikt formål kalles yakatabune, men de største for mer alminnelige formål som frakt var kalt takasebune og hiratabune, det finnes til og med taxibåter kalt chokibune.
Det som skilte båttypen fra de andre var at elvefartøyet hadde kabin med slidedører for større selskap ombord. En mindre variant med et åpent overbygg som besto av kun tak var kalt yanebune. Prostituerte kvinner som geisha oftest holdt til på de større kabinbåtene.


== Eksterne lenker ==
28 modell guideinformasjon
Selskapet av skjønnheter på Sumidaelven
Tremodell av en yakatabunel
Svein Harald Kaasa

Svein Harald Kaasa (født 16. april 1947 i Akkerhaugen, død 29. september 1972 i Glasgow) var en norsk speedway-fører, som ble proff i Storbritannia og døde under en konkurranse på Hampden Park i 1972. Han ble bare 25 år gammel.
Han ble norsk mester i 1970 og 1971. I 1972 meldte han overgang til Oxford i den britiske ligaen, men ble fristilt etter bare 6 kamper. Han ble dermed en del av «Glasgow Tigers» i «British Speedway Championship - National League». I en kamp mellom Glasgow og Swindon skjedde uhellet da han skulle passere Swindons Martin Ashby. De to syklene kolliderte og Kaasa ble sendt inn i et sikkerhetsgjerde. Han døde av hodeskader før han kom på sykehuset. Hans yrke før han ble speedwayproff var teknisk tegner. På Skottlands nasjonalstadium står minnesteinen i foajeen, slik at enhver besøkende får sett den. Det er også hengt opp en forklarende tekst nær minnesteinen (se det andre bildet).


== Referanser ==
Kitamaebune

Kitamaebune er en regional variant av den japanske skipstypen bezaisen fra midten av 1700-tallet. Betegnelsen betyr «det nordlige skipet» ettersom kitamae mente de nordlige regioner av landet Japan.
Denne varianten hadde blitt utviklet som et fraktskip på Japanhavet langs den nordvestlige kysten og fungerte også som en ferje for mennesker som spredte kulturelle impulser fra region til region i Edo-perioden 1603-1868. I sammenligning med de andre varianter av skipstypen bezaisen hadde den større spring både for og akter på skroget.
Kitamaebune-farten fra Osaka gjennom innlandshavet til Kanmon-stredene, deretter Hokuriku mot Japanhavet helt fram til Hokkaido hadde eksistert helt fram til slutten av 1800-tallet. Normalt var ferden bare gjennomført én gang for skipet som fraktet ris fra Kaga-provinsen og Dewa-provinsen på den japanske vestkysten til Osaka eller til Hokkaido. 
Med innføringen av de vestlige skonnerter som erstattet de eldre fraktskipene, ble det mulig å gjennomføre fire reiser hvert år. I Meiji-perioden 1868-1912 ble sjøfarten nedlagt til fordel for jernbanen som overtok transporten mellom nord og sør på vestkysten.


== Se også ==
Bezaisen
Higakikaisen


== Eksterne lenker ==
31 modell guideinformasjon
Kitamaebune museum i Kaga
Portrett av akterenden på en kitamaebune på en tallerken
Gustav Hrubý

Gustav Hrubý (født 18. april 1916 i Wien) var en tsjekkoslovakisk turner. Han var med i et OL og et turn-VM. 
Hans deltok i OL i 1948. Her fikk han ingen medaljer, men han fikk bl.a. 6.-plass i Lagkonkurransen. Individuelt fikk han 17.-plass i hopp som beste resultat. 
I VM-sammenheng har han én medalje; gull fra lagkonkurransen i 1938. Individuelt kom han på sjetteplass sammenlagt. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustav Hrubý – Olympedia 
(en) Gustav Hrubý – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Gustav Hrubý – Tsjekkias olympiske komité
Higakikaisen

Higakikaisen var en regional variant av den japanske skipstypen bezaisen for frakt mellom Osaka og Edo i Edo-perioden 1603-1868.
Navnet kom av gjerdestakittet på skipssidene, som i motsetning til andre varianter hadde forskjellige form. Higakikaisen hadde diamant-form på sitt gjerde. Gjerdestakittet ble reist på de tvergående bjelkene som stakk ut av skroget, og dermed gav «den japanske djunken» et særpregent utseende i møte med de første, vestlige besøkerne.


== «Naniwa Maru» ==
En rekonstruksjon ble bygget i 1990-årene basert på et higakikaisen seilfartøy fra Edo-perioden for å teste seilegenskapene på denne varianten av bezaisenskipene før den ble satt på land som et museumskip i Osaka Maritime Museum. 
Den var på 30 meter i lengde med en mast på 27,5 meter i høyde samt en vekt på 90 tonn. Etter å ha seilt fra 20. juli til 2. august 1999, ble «Naniwa Maru» satt på land. Dette skipet har kahytt også på forskipet.


== Se også ==
Bezaisen
Kitamaebune


== Eksterne lenker ==
30 modell guideinformasjon
Osaka Maritime museum med «Naniwa Maru»
Anthony Peytons bildegalleri Arkivert 7. juni 2009 hos Wayback Machine.
Eguribune

Eguribune er en japansk stokkebåt fra halvøya Oga i Akita-prefekturet, Japan.
Stokkebåtene var brukt helt fram til nyere tid av lokalbefolkningen for fiskeri i innsjøer og lukket farvann. De japanske stokkebåtene ble senere erstattet i det siste av plastbåter, de hadde representert den siste resten av over 4000 års historie med stokkebåt i Japan.


== Eksterne lenker ==
34 modell guideinformasjon
Smurfit Kappa

Smurfit Kappa Group plc er et multinasjonalt selskap som produserer bølgepapp. Det ble etablert gjennom fusjonen mellom Jefferson Smurfit og Kappa Packaging. Fusjonen ble gjennomført før utgangen av 2005. Selskapet er eiet av Madison Dearborn Partners, Cinven Limited og CVC Capital Partners samt selskapets ledelse.
Selskapet har en omsetning på ca. 7 milliarder euro og har avdelinger på cirka 400 steder. Det har over 40 000 ansatte i over 20 europeiske land, i ni latinamerikanske land samt i Canada, Singapore, USA og Sør-Afrika. Selskapet har hovedkontor i Irland.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Smurfit Kappa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jåttå videregående skole

Jåttå videregående skole er en videregående skole i Stavanger. Denne skolen ble opprettet og åpnet høsten 2007 da det nye bygget i Jåttåvågveien 3 sto klart. 
Dette bygget på 16 000m² er uten korridorer og med varierende romstørrelser og tegnet av Henning Larsen Architects i København etter en arkitektkonkurranse. Skolen består av tre bygg, Hovedskolen, Tilrettelagt avdeling og Idrettshall. Jåttå videregående skole hadde 980 elever ved skoleåret 2007-2008 og økte elevmassen til 1100 i 2009. På skolen undervises det i Byggfag, Elektrofag, Helse og oppvekstfag, Idrettsfag, Påbygg og Restaurant og matfag. I tillegg er det en Tilrettelagt avdeling ved skolen. 


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Kentoshisen

Kentoshisen var et skip for passasjertrafikk mellom Japan og Kina helt tilbake til 600-tallet for over 1 400 år siden.
Skipene har spilt en viktig rolle for overføring av kinesisk kultur til de japanske øyene. De japanske utsendingene som dro til Kina og tilbake ble omtalt som kentoshi, derav betegnelsen på de store skipene i tiden mellom 1000-tallet og 1200-tallet ble avbildet på flere illustrasjoner som er bevart. Den tydeligste beskrivelsen av en kentoshisen kom fra manuskripten med illustrasjoner om Shotoku Taishi, allerede utarbeidet på 1000-tallet.
Flere modeller er konstruert på grunnlag av illustrasjoner inkludert stikk som viste et havgående fartøy med to master og flere overbygninger med plattgattede ender. Mellom de tverrgående bjelkene som stakk ut av skroget er det lagt et rammeverk for bruk av årer. Langs relingene var det reist et gitterverk. Som et rent passasjerskip etter datidens standard var det ment som et behagelig transportmiddel med store overbygninger, men på dette punktet finnes ulike tolkninger av det egentlige utseendet.


== Kentoshidelegasjonene ==
 De første kentoshidelegasjoner reiste etter 605 e.Kr etter den kinesiske keiser Yangdi (kensui taishi) av Sui-dynastiet sendte et brev til det landet man kjente som Wa. Den japanske prins Shōtoku som hadde overtatt makten som regent i Japan, sendte budbringeren Ono no Imuko til det keiserlige hoffet der han leverte brevet med svaret til keiser Yangdi som dog ble lettere fornærmet av budbringerens hilsen:
«Fra herskeren av Soloppgangens land (nihon/hi izuru) til herskeren av Solnedgangens land.»Dette ble begynnelsen på den kinesiske innflytelse kulturelt sett på det japanske, det ble knyttet direkte forbindelser med Kina, og hundrevis av japanske spesialister kom til Kina for å lære så mye som mulig ved kunnskapens kilder. Etter hjemkomsten skulle disse bli de faktiske byggmestrene i staten som hadde blitt opprettholdt av prins Shotoku som tok buddhismen til seg. Den eldre kulturen på de japanske øyene ble dels helt avløst av den nye kulturen som ble bygd på de kinesiske kulturelle impulser innenfor teknologi, religion, filosofi, kunst, institusjon og sosiale reformer og det vokste fram en moderne stat med et politisk system opprettholdt av en sentraladministrasjon.
Seksten ganger var offisielle delegasjoner kalt kentoshi sendt til Kina mellom 630 og 894 med opptil 600 personer på det meste. De representerte de privilegerte på toppen av samfunnsstigen. Sui-dynastiet og senere Tang-dynastiet mottok delegasjonene og gav dem opplæring i den hensikt om å sprede kinesiske kultur til fremmede områder.
Sjøferdene var ikke uten fare, tilsammen 48 skip var sendt i grupper på to til fire skip i årene mellom 630 og 894 på en lang reise hver gang om våren. 12 skip forulykket underveis, en delegasjon under en ekspedisjon hadde mellom 240 og 550 personer med seg.


== Eksterne lenker ==
35 modell guideinformasjon
Artikkel om Kentoshisen
Bergeland videregående skole

Bergeland videregående skole ligger på Bergeland i sentrum av Stavanger, i Vaisenhusgata 50.Skolen med 700 elever fordelt på 5 linjer eies og driftes av Rogaland Fylkeskommune, og rektor er Arild Enge Helgøy. 


== Utdanningsprogram ==
Bergeland tilbyr følgende utdanningsprogram:
Helse- og oppvekstfag (HO)
Medier og kommunikasjon (MK)
Kunst, design og arkitektur (KDA)
Voksenopplæring
Tilrettelagt opplæring


== Historie ==
Skolen har vært en sentral utdanningsinstitusjon i Stavanger siden 1853.
Bergeland har også holdt til i Tanke Svilands gate 73, men Rogaland Fylkeskommune solgte lokalene til Stavanger offshore tekniske skole (SOTS) og Fagskolen Rogaland i 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Bjørkheim

Bjørkheim er en tettbebyggelse i Samnanger i Vestland fylke. Bjørkheim ligger langs 7Fylkesvei 7, innerst i Samnangerfjorden, nordvest for kommunesenteret Tysse.


== Kilder ==
NAF Veibok
Bjørkheim; yr.no
Argantre

Argantre (Argania spinosa) er et treslag som har en begrenset utbredelse i det sørvestre Marokko. 
Det er et mellomstort tre med torner og eviggrønt løvverk. Høyden er som regel 8–10 m, men de kan bli opptil 21 m. Fruktene er grønne eller gule, har tykt skall og inneholder 1–3 nøtter. Nøttene er brune og omtrent 2 cm lange. Utbredelsen viser at arten er avhengig av svært milde vintre. Argantreet tåler sterk hete, trenger kun 100–200 mm regn i året og trives på steingrunn og næringsfattig jord. Det vokser opptil 1500 moh.Dette treslaget er svært nyttig for innbyggerne i denne delen av Marokko. Fruktene brukes til geitefôr, og kjernene presses for å lage arganolje. Denne matoljen brukes omtrent som olivenolje, men utenfor Marokko anvendes den mest i kosmetikk. Den harde veden brukes til brensel og snekkerarbeider. På markedet i Essaouira selges tregjenstander laget av sandaraksypress med intarsia fra argantreet.Utbredelsen strekker seg langs den marokkanske kysten fra Safi sørover til kanten av Sahara og fra Atlanterhavet i vest til Atlasfjellene i øst. Her vokser den omtrent 21 millioner argantrær. Det er også to isolerte forekomster i Riffjellene nordøst i Marokko. Små bestander finnes i den algirske provinsen Tindouf og forvillet i Alicante i Spania.Argantreet tilhører den stort sett tropiske sapodillefamilien. Argantreet blir som regel plassert i den monotypiske slekta Argania, men genetiske studier viser at den hører til i den artsrike slekta Sideroxylon. Det vitenskapelige navnet blir da Sideroxylon spinosum.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Argantre i Encyclopedia of Life 
(en) Argantre i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Argantre hos NCBI 
(en) Argantre hos The International Plant Names Index 
(en) Argantre hos Tropicos 
(en) Kategori:Argania spinosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Argania spinosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Argania spinosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Umigozabune

Umigozabune var de japanske shogunenes private reiseskip i Edo-perioden fra 1603 til 1868. Oftest var de største fartøyene i Tokugawa-shogunatets regjeringstid umigozabuner, ettersom det ikke var tillatt å bygge skip større enn 500 koku.Ett av disse umigozabune-skipene, som ble kalt «Tenchi Maru», var lakkert i sinoberrødt og dekorert med beslag av metall som en ren maktdemonstrasjon av shogunatet i Japan. Det første skipet hadde opprinnelig vært et stort krigsskip av typen o atakabune som ble sjøsatt av Kuki Yoshitaka i 1591 som Toyotomi Hideyoshis flaggskip under navnet «Nihon Maru». Dette skipet, som kom i kamp med de koreanske skilpaddeskipene under krigen med Korea i 1592, ble bevart fram til 1856 som en gozabune med et utseende som minnet om et flytende slott.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fighting Ships of the Far East (2) Japan and Korea AD 612-1639 Stephen Turnbull 2003 ISBN 1-84176-478-7
Handbook to Life in medieval and early modern Japan, William E. Deal, 2006 ISBN 978-0-19-533126-4


== Eksterne lenker ==
40 modell guideinformasjon