jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Christian Benneches vei (Oslo)

Christian Benneches vei (1–15, 2A–18) er en vei på Bygdøy i bydel Frogner i Oslo. Den går nordøstover fra Fredriksborgveien før den dreier mot nord og munner ut i Huk aveny.
Veien fikk i 1905 navnet Benneches vei etter kjøpmann Christian Schultz Benneche (1790–1878), som hadde sommerboligen Christiansro (Huk aveny 18). Nåværende navneform er fra 1952.
Veien er kjent for sine storslåtte eiendommer og rike eiere. De dyreste eiendommene består gjerne av store villaer bygget tidlig på 1900-tallet eller tidligere, og har stor tomt og privat strandlinje og en verdi på flere titalls millioner.
I 2006 ble en av Norges dyreste boliger solgt for 50 millioner kr. fra Bergesen-familien til isopor-arving og nevø av Olav Nils Sunde, Karl Kristian Sunde. Boligen var tidligere eid av Cappelen-direktør Henrik Groth.


== Kjente beboere ==
Nr. 2F: Alf Ulven
Nr. 4B: Harald Grieg, Morten Sigval Bergesen
Nr. 4D: Peter Warren
Nr. 6 (Pausvillaen): Ole Paus, Josef Terboven, Petter Stordalen
Nr. 8B: Stig Herbern
Nr. 9: Eigil Stray Spetalen
Nr. 16: Henrik Groth, Ingerid Bergesen og Karl Kristian Sunde


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Fylkesvei 1186

Fylkesvei 1186 går mellom Hjelmungen i Halden og Grimsøy i Sarpsborg. Veien er 4,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 594.


== Kommuner og knutepunkter ==

 HaldenGrimsøyveien 

 SarpsborgGrimsøyveien 

Endepunkt Østre Grimsøy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1186
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 594 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 594 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 594 (Østfold)
Ravello

Ravello er en by ved den italienske Amalfikysten. Byen ligger høyt oppe på klippene over kysten, og er et populært turistmål. Det bor 2487 innbyggere her per 2013.


== Historie ==
Ravello var en viktig by for republikken Amalfi fra 800-tallet til 1200-tallet som produsent av ullvarer fra det omliggende landbruksdistriktet som farget i byen.


== Severdigheter ==
Domkirken
Villa Rufolo, bygd i 1270 av rikmannen Nicola Rufolo, er på grunn av sin spektakulære beliggenhet og storslåtte utsikt et mål for tusenvis av turister hver sommer. Villaen nevnes av Giovanni Boccaccio i Dekameronen. Det var her Richard Wagner lot seg inspirere til scenografien for operaen Parsifal.
 Villa Cimbrone
Kirken San Giovanni del Toro fra før år 1000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ravello – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ravello – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Karusellen

Karusellen, også kjent som Jomfru, jomfru Skjær (fra svensk), er en sanglek hvor man leier hverandre (holder hender) og danser, hopper eller løper i en ring. Dansen skal gå fortere og fortere etter som sangen går.


== Tekst ==
Karru, karru, karru karusellen – Variant: Jomfru, jomfru, jomfru, jomfru Skjær!
som skal gå til kvelden, som skal gå til kvelden! – Variant: Her er karusellen, som skal gå til kvelden!
Ti for de voksne og fem for de små!
Skynd deg på, skynd deg på!
(For) nå skal karusellen gå!Ha-ha-ha! Det går jo bra
for Åsemor og Olemann og Titten og meg! Variant: For Peremann og Olemann og Bitten og jeg
Ha-ha-ha! Det går jo bra
for Åsemor og Olemann og Titten og meg!


== Eksterne lenker ==
norsknettskole.no presenterer ulike sangleker
Tusjpenn

Tusjpenn, også kalt filtpenn, fiberpenn eller bare tusj på norsk, er forskjellige typer skrive- og tegnepenner. Slike penner har ulikt fargestoff (tusj, blekk og annet) i en porøs beholder i penneskaftet, en fiberspiss av filt eller nylon og en tett plasthette slik at ikke fargestoffet tørker fast i den fuktige spissen. Noen tusjpenner med fiberspiss kan etterfylles med fargestoff, men de fleste kastes når de er oppbrukt eller gått tørre. En annen type tusjpenner er tekniske rørpenner med blekkpatroner og hule stålspisser.


== Historikk ==
Moderne tusjpenner med fiberspiss ble oppfunnet i USA på 1950-tallet. Sidney Rosenthal, fra Richmond Hill i New York, regnes ofte som oppfinner da han i 1952 satte en filtspiss på en liten flaske blekk og oppdaget at det gav en dekkende, bestandig strek i klar farge. Spritpenner som gir en permanent strek, ble oppfunnet i 1956. Andre oppgir at de moderne filtpennene ble oppfunnet i Japan i 1962.


== Typer tusjpenner ==
Tusjpenner kan ordnes etter bruksområde eller egenskaper, for eksempel fargens festeegenskaper, profil på spissen og strektykkelse. Det finnes en mengde slike penner med ulike navn. På norsk brukes blant annet disse betegnelsene:

Sprittusjer er merkepenner med filttupp der fargestoffet er blandet med giftige løsemidler som xylen eller toluen. Slike penner gir permanent, det vil si vannfast, delvis vaskeekte strek som fester på alt fra papir til glatte, ikke-porøse materialer som plast, glass, metall og stein. Tagging med spritpenner er ofte svært vanskelig å vaske vekk. Innholdet i de tradisjonelle spritpennene er i dag erstattet av mindre helseskadelige løsemidler.
Markere eller markerpenner er tusjpenner som finnes i et stort fargeutvalg og ofte har forskjellige spisstykkelser i hver ende. Disse brukes av reklamebyråer og designere når en skal skissere trykksaker, produkter, kostymer og annet i farger. Pantones markere har farger som følger Pantone Matching System (PMS), produsentens eget fargesystem som blant annet brukes av trykkerier i mange land som industristandard for trykkfarger.
Markerings-, merke- eller overstrykningspenner, på engelsk ofte kalt high-lighters eller textmarkers, inneholder lyse og lysende (fluorescerende) neonfarger. De brukes til å markere noe, for eksempel tekst på en svart-hvit papirkopi eller i en lærebok.
Overheadpenner har fargestoff som sitter fast på gjennomsiktige plastfolier som brukes til overhead-prosjektører
Whiteboardpenner brukes på whiteboardtavler og andre glatte flater. De kan tørkes vekk fra ikkesugende materialer.
Tekniske tusjpenner har ikke fiberspiss, men er rørpenner av metall der flytende tusj oppbevares i en plastpatron i skaftet. Slike penner finnes i forskjellige strektykkelser og brukes i ulike typer teknisk tegning der streken skal være tydelig, skarp og jevn.I tillegg fins det tusjpenner for mer spesiell bruk, for eksempel merkepenner med fargestoff som kun synes i ultrafiolett belysning og er beregnet til sikkerhetsmerking og navning av verdisaker.


== Se også ==
Tusj
Penn


== Eksterne lenker ==
(en) Marker pens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 1178

Fylkesvei 1178 går mellom Gunnarstorp og Karlsøy i Sarpsborg kommune. Veien er 6,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 590.


== Kommuner og knutepunkter ==

 SarpsborgUllerøyveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1178
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
The Colors Turned Red

The Colors Turned Red er et popband fra Haugesund. Bandet ble startet under navnet Im Nebel i 1982, men endret navn i 1986. I 1988 ga bandet ut albumet The Colors Turned Red før det ble oppløst i desember samme år. I 2004 ble bandet gjenforent med samme besetning som i 1988. Året etter ga bandet ut EP-en Summer EP før det i 2006 kom ut med sitt andre album, All the Way Up. Begge utgivelsene på plateselskapet CCAP.


== Medlemmer ==
Johnny Hazard: vokal (medvirket også som bassist i Månen (band))
Haakon Larsen: gitar, vokal, låtskriver
Bengt Hansen: keyboard, vokal
Morten Jackman: trommer, sag
Ketil Torgersen: bassgitar (1986-)Tidligere medlem

Ove Fiskaaen: bassgitar (-1986)


== Diskografi ==
The Colors Turned Red (Mega, 1988)
Summer EP – EP (CCAP, 2005)
All the Way Up (CCAP, 2006)


== Eksterne lenker ==
(en) The Colors Turned Red på Discogs 
(en) The Colors Turned Red på MusicBrainz 
(no) «Arkeologisk oppstandelse». aftenbladet.no. 9. april 2013. Besøkt 5. august 2017. 
(no) «The Colors Turned Red fyller 25». groove.no. 18. februar 2013. Arkivert fra originalen 5. august 2017. Besøkt 5. august 2017.
Padling under Sommer-OL 1992

Padling under Sommer-OL 1992. Padling var med som olympisk øvelse for tolvte gang under OL-1992 i Barcelona. Det ble konkurrert om 16 olympiske titler. Det var fem klasser for kajakk og fire i kano for herrer og tre i kajakk for kvinner på flatvann. I slalåm var det tre for menn og en klasse for kvinner. Tyskland ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Bulgaria med to.


== Medaljer ==


== Slalåm ==


=== Menn ===


==== K1 ====


==== C1 ====


==== C2 ====


=== Kvinner ===


==== K1 ====


== Flatvann ==


=== Menn ===


==== K1 500 m ====


==== K1 1000 m ====


==== K2 500 m ====


==== K2 1000 m ====


==== K4 1000 m ====


==== C1 500 m ====


==== C1 1000 m ====


==== C2 500 m ====


==== C2 1000 m ====


=== Kvinner ===


==== K1 500 m ====


==== K2 500 m ====


==== K4 500 m ====


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 26. april 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Tank (film)

Tank er en amerikansk actionkomedie fra 1984 regissert av Marvin J. Chomsky. Filmen handler om en militæroffiser i en amerikansk småby som ryker uklar med stedets lokale sheriff. Sheriffen fengsler sønnen hans som hevn. Når ingenting annet nytter benytter han sin egen private Sherman-Tank og befrir sønnen fra fengselet. Hovedrollene spilles av James Garner, Shirley Jones, C. Thomas Howell, mens sentrale biroller spilles av G.D. Spradlin og Jenilee Harrison.


== Handling ==
Sersjantmajor Zack Carey er en tankkommandør som har stridsvogner som sin store lidenskap og hobby. På slutten av karrieren flytter han og familien til en militærpost ved en småby i Georgia. Med seg har han en eldre, men godt vedlikeholdt Sherman-Tank fra andre verdenskrig. 
Ute på en bar kommer han i prat med en ung prostituert kvinne på 17 år. Den lokale visesheriffen (som i virkeligheten er hennes hallik) liker ikke hva han ser og behandler henne brutalt. Zack reagerer på oppførselen og slår ham ned. Dagen etter bestemmer stedets korrupte sheriff seg for å hevne opptrinnet. Det gjør han ved å fengsle hans sønn Michael på en falsk anklage om narkotika. Zack prøver å få ham løslatt, men etterhvert skjønner han at den brutale sheriffen har til hensikt å la sønnen hans omkomme i fangeleiren. I desperasjon drar han til straffeleiren med sin egen privateide stridsvogn og setter ham fri. Den voldsomme og høyst uvanlige befrielsesaksjonen blir starten på en jakt der far og sønn sammen må rømme fra lovens lange arm. Til tross for sheriffens knallharde linje får duoen stor sympati blant lokalbefolkningen. På sin vei tar de også med seg den unge prostituerte kvinnen som ble mishandlet av politiet. Målet er å ta seg over delstatsgrensa slik at de kan eksponere den korrupte sheriffen.


== Om filmen ==
Tank fikk beskjeden oppmerksomhet i sin samtid. Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den 2 av 4 stjerner.VG gav den terningkast to. Den har fått 2 av 5 stjerner i Den store film- og videoguiden.Den innbrakte $11 millioner på kino i USA og havnet derav på 73-plass over de mest innbringende filmene på amerikansk kino i 1984.


== I rollene ==
(utvalg)

James Garner ....  Cmd. Sgt. Maj. Zack Carey
Shirley Jones ....  LaDonna Carey
C. Thomas Howell ....  William 'Billy' Carey
G.D. Spradlin ....  Sheriff Cyrus Buelton
Jenilee Harrison ....  Sarah, prostituert
James Cromwell ....  Visesheriff Euclid Baker
Mark Herrier ....  SSgt. Jerry Elliott, 'Soldier' Magazine Reporter
Sandy Ward ....  Maj. Gen. V.E. Hubik
Dorian Harewood ....  Sfc. Ed Tippet, Provost Marshal's Office


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tank på Internet Movie Database 
(sv) Tank i Svensk Filmdatabas 
(da) Tank i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Tank på Allociné 
(nl) Tank på MovieMeter 
(en) Tank på AllMovie 
(en) Tank på Turner Classic Movies 
(en) Tank på Rotten Tomatoes 
(en) Tank på Box Office Mojo
Mary Bente Bringslid

Mary Bente Bringslid (født i Molde 1955) er en norsk sosialantropolog og forfatter av barnebøker.
Hun ble cand.polit. i 1986, tok doktorgrad i 1996 og har siden 1996 vært førsteamanuensis ved Institutt for sosialantropologi ved Universitetet i Bergen. Hennes forskning har dreid seg om norske bygdesamfunn.
Hun debuterte som skjønnlitterær forfatter i 2003 med barnediktsamlinga Dei blå revane, illustrert av Inger Lise Belsvik. Bringslid fikk Kultur- og kirkedepartementets debutantpris for boka. I oppfølgeren Hunden Parabol tenkjer på månen (2006) er det familiens hund som er tema for diktene. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Mary Bente Bringslid i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Mary Bente Bringslid i BIBSYS
cv, fra uib.no
om barnebøkene hennes, fra nynorskbok.no
Helge S. Kvanvig

Helge Steinar Kvanvig (født 20. februar 1948) er professor i teologi ved Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo. 


== Utdanning og engasjement ==
Kvanvig tok sin teologiske embedseksamen ved Menighetsfakultetet. Han disputerte for teologisk doktorgrad 21. september 1984 på en avhandling om Enok i Det gamle testamente: The Mesopotamian background of the Enoch figure. 
Etter tjeneste som feltprest satset Kvanvig på forskning og arbeidet i flere år ved Menighetsfakultet. Siden var han rektor ved Diakonhjemmets høyskole før han fra 1995 begynte som førsteamanuensis ved Universitetet i Oslo. I 1999 ble han beskikket til professor samme sted, hvor han også har vært studiedekan og dekan. 


== Bibliografi ==
Roots of apocalyptic : the Mesopotamian background of the Enoch figure and the Son of Man 1988


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Helge S. Kvanvig i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Helge S. Kvanvig i BIBSYS
Wilhelm Stuckart

Wilhelm Stuckart (født 16. november  1902 i Wiesbaden, død 15. november  1953) var en tysk jurist, embetsmann, nazist og SS-general. Han var minister i Flensburg-regjeringen, og før det statssekretær.


== Liv og virke ==
Stuckart ble med i det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAP i 1922. Han deltok sannsynligvis i det mislykkede ølkjellerkuppet i 1923. Han studerte deretter juss og ble dr. jur. i 1928, dommer i underretten i 1930, og advokat i 1932. Han inntrådte i SS i 1936 og oppnådde tjenestegraden Obergruppenführer i 1944.
Fra juni 1933 var Stuckart statssekretær i det prøyssiske vitenskapsministeriet, i 1934 statssekretær i ministeriet for vitenskap, ut- og folkedannelse, i 1935 statssekretær i riksinnriksministeriet og ansvarlig for den juridiske utformingen av Nürnberglovene. Stuckart representerte innenriksminister Wilhelm Frick ved Wannseekonferansen i januar 1942, der den tyske ledelsen diskuterte «den endelige løsningen på jødespørsmålet». 
Han ble utnevnt til innenriksminister i regjeringen Dönitz i mai 1945.
Han ble dømt til fire års fengsel i ministerieprosessen. Etter løslatelsen ble han fra 1951 leder i Gesamtdeutscher Block/Bund der Heimatvertriebenen und Entrechteten i Niedersachsen og medlem av Sozialistische Reichspartei.
Han døde i en bilulykke i 1953.


== Referanser ==
Padling under Sommer-OL 2000

Padling under Sommer-OL 2000. Padling var med som olympisk øvelse for fjortende gang under OL-2000 i Sydney. Det ble konkurrert om 16 olympiske titler. Det var fem klasser for kajakk og fire i kano for herrer og tre i kajakk for kvinner på flatvann. I slalåm var det tre for menn og en klasse for kvinner. Ungarn ble beste nasjon foran Tyskland begge med fire gullmedaljer.


== Medaljer ==


== Slalåm ==


=== Menn ===


==== K1 ====


==== C1 ====


==== C2 ====


=== Kvinner ===


==== K1 ====


== Flatvann ==


=== Menn ===


==== K1 500 m ====


==== K1 1000 m ====


==== K2 500 m ====


==== K2 1000 m ====


==== K4 1000 m ====


==== C1 500 m ====


==== C1 1000 m ====


==== C2 500 m ====


==== C2 1000 m ====


=== Kvinner ===


==== K1 500 m ====


==== K2 500 m ====


==== K4 500 m ====


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 27. mars 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Padling under Sommer-OL 2004

Padling under Sommer-OL 2004. Padling var med som olympisk øvelse for femtende gang under OL-2004 i Athen. Det ble konkurrert om 16 olympiske titler. Det var fem klasser for kajakk og fire i kano for herrer og tre i kajakk for kvinner på flatvann. I slalåm var det tre for menn og en klasse for kvinner. Tyskland ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Ungarn med tre.


== Medaljer ==


== Slalåm ==


=== Menn ===


==== K1 ====


==== C1 ====


==== C2 ====


=== Kvinner ===


==== K1 ====


== Flatvann ==


=== Menn ===


==== K1 500 m ====


==== K1 1000 m ====


==== K2 500 m ====


==== K2 1000 m ====


==== K4 1000 m ====


==== C1 500 m ====


==== C1 1000 m ====


==== C2 500 m ====


==== C2 1000 m ====


=== Kvinner ===


==== K1 500 m ====


==== K2 500 m ====


==== K4 500 m ====


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 2. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Kystfestivalen 61° Nord

Kystfestivalen 61° Nord var en festival i forbindelse med 100-årsmarkeringen «Norge 2005» i Gulen kommune i 2005.
«Republikken Gulating», med referanse til det historiske Gulatinget, ble som et stunt «utropt» som en selvstendig stat 4. juni 2005, på Kystfestivalen 61° Nord i Eivindvik, Gulen kommune. Da ble også Øyvind Heitmann utnevnt til stasminister («pride minister») av Magnor Midtun, lokalhistoriker og lagmann i  Håkonarspelet. Heitmann er drivkrafta bak Republikken Gulating, som ønsker å gjøre kulturen i regionen mer kjent og øke selvstyret ved å påvirke politiske organ.
Den fiktive republikken skulle omfatte et område vest og sør i Norge: fylkene Hordaland, Sogn og Fjordane, Rogaland, Vest-Agder, Aust-Agder, og regionene Sunnmøre, Valdres og Hallingdal


== Eksterne lenker ==
Republikken Gulating
Zbigniew Boniek

Zbigniew Kazimierz «Zibi» Boniek (født 3. mars 1956 i Bydgoszcz) er en tidligere polsk fotballspiller og -trener. Han spilte for Zawisza Bydgoszcz og senere Widzew Lods før han dro til Italia, der han spilte for toppklubbene Juventus og AS Roma. Boniek ble av Pelé kåret til en av verdens 125 beste levende fotballspillere og av FIFA som en av de hundre beste spillere i verden. 
Etter karrieren som aktiv spiller satset han på en trenerkarriere. Han trente flere italienske klubber før han ble polsk landslagstrener i 2002. Han sluttet etter fem landskamper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Zbigniew Boniek – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Zbigniew Boniek – FIFA 
(en) Zbigniew Boniek – UEFA 
(fr) Zbigniew Boniek – LÉquipe 
(en) Zbigniew Boniek – Transfermarkt 
(en) Zbigniew Boniek – Transfermarkt (manager) 
(en) Zbigniew Boniek – national-football-teams.com 
(en) Zbigniew Boniek – WorldFootball.net 
(en) Zbigniew Boniek – FootballDatabase.eu 
(en) Zbigniew Boniek – EU-Football.info 
Zbigniew Boniek (90minut.pl)
Glass (maritimt)

Glass er en eldre tidsangivelse til sjøs. Ett glass tilsvarer en halv time.


== Bakgrunn ==
Døgnet om bord på skip og fartøy har tradisjonelt blitt delt i seks vakter, hver på fire timer. De seks vaktene er:
Hver vakt deles videre inn i åtte glass, dermed blir ett glass 1/2 time. Med skipsklokka gis klemt ved glass for å angi hvor lang tid som er gått av vakten. Hver hele time angis med dobbeltslag, og hver halvtime med enkeltslag. For hundevakten får en:

På denne måten holdes mannskapet orientert om døgnet og vaktens gang. En må anta at ordet «glass» her har sin opprinnelse i at tiden tidligere ble målt med timeglass. De tidligste urverk var utelukkende pendelurverk. Et pendelurverk er ubrukelig om bord, siden sjøgangen vil forstyrre pendelens gang og gjøre uret upresist. Timeglass er upåvirket av sjøgang.


== Se også ==
Skipsklokke


== Referanser ==
Sveitsisk standardtysk

Sveitsisk standardtysk er et standardspråk, og må ikke forveksles med de alemanniske dialektene sveitsertysk. 
Sveitsisk standardtysk (Schweizer Hochdeutsch) er ett av de fire offisielle språkene i Sveits, sammen med retoromansk, fransk og italiensk. Det er en variant av standardtysk, og er hovedsakelig et skriftspråk. I muntlig form forekommer det kun i formelle sammenhenger som på skoler og universiteter, i media og i politikken. I uformelle situasjoner snakkes sveitsisk standardtysk bare med folk som ikke forstår de sveitsiske dialektene.
Det muntlige språket i den tysktalende delen av Sveits er ulike varianter av alemannisk. Man bruker ofte samlebegrepet sveitsertysk om disse dialektene. Sveitsertysk forekommer skriftlig bare i uformelle sammenhenger, som i brev, tekstmeldinger og e-poster.


== Litteratur ==
Kurt Meyer: Schweizer Wörterbuch. So sagen wir in der Schweiz. Mit einem Beitrag von Hans Bickel. Huber, Frauenfeld 2006, ISBN 3-7193-1382-4.
Hans Bickel, Christoph Landolt: Duden. Schweizerhochdeutsch. Wörterbuch der Standardsprache in der deutschen Schweiz. Utgitt av Schweizerischer Verein für die deutsche Sprache. Duden, Mannheim/Zürich 2012, ISBN 978-3-411-70417-0, E-book: ISBN 978-3-411-90268-2..
Tidlig nyhøytysk

Tidlig nyhøytysk (ty. Frühneuhochdeutsch, Frhd.) betegner det høytyske språket mellom 1350 og 1650. Dets forgjengere kalles middelhøytysk (ca. 1050-1350), og gammelhøytysk. Den nyhøytyske perioden starter rundt 1650 og går fram til i dag. Den mest kjente teksten fra tidlig nyhøytysk tid er bibeloversettelsen til Martin Luther fra 1545. Luthers bibeloversettelse blir ofte sett på som opprinnelsen til det tyske skriftspråket slik vi kjenner i dag.


== Eksterne lenker ==
Tidlig nyhøytysk ordbok
Sant’Agnello

Sant'Agnello er en by og kommune i Storbyområdet Napoli i Italia, ca. 55 km sør for Napoli. Byen ligger ved Napolibukta, et par km innenfor Sorrento. Det bodde 9095 mennesker her i 2013.Sant'Agnello har forbindelse til Napoli ved den smalspora jernbanelinja Circumvesuviana.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sant'Agnello – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nyhøytysk

Nyhøytysk (ty. Neuhochdeutsch, Frhd.) betegner den språkhistoriske perioden fra 1650 og fram til i dag. Dets forgjenger kalles tidlig nyhøytysk (ca. 1350-1650).


== Se også ==
Høytysk
Tysk språk
Padling under sommer-OL

Padling under Sommer-OL har vært på det olympiske programmet siden OL-1936 i Berlin. Kvinner deltok første gang i OL-1948 i London. 


== Medaljer ==


=== Flatvann ===


=== Slalåm ===


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 29. desember 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Gus-Khrustalnyj

Gus-Khrustalnij (russisk: Гусь-Хруста́льный) er en by i Vladimir oblast i Russland. Den ligger ved elva Gus (ei sideelv til Oka), rundt 63 km sør for Vladimir.
Bynavnet kan oversettes som «krystallgås», ettersom byen er kjent som et av de eldste sentrene for glassindustri i Russland, og den ligger ved elva Gus (oversatt: Gås). Det er imidlertid gode grunner for å anta at navnet ikke er avledet direkte fra gås, men snarere fra det felles slaviske uttrykket «gås» (på de respektive språkene) for en stor (opp til ti liter eller mer) flaske.
Gus-Khrustalnij ble grunnlagt midt på 1700-tallet i forbindelse med byggingen av en krystallfabrikk. Den fikk innvilget bystatus i 1931.
Byen inngår i turistruten Den gyldne ring i Russland.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gus-Khrustalny – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 1168

Fylkesvei 1168 går mellom Greåker og Sandesund i Sarpsborg kommune. Veien er 4,8 km lang. Veien var i mange år hovedferdselsåre mellom Fredrikstad og Sarpsborg, helt til fylkesvei 109 ble åpnet på slutten av 1970-tallet. I dag benyttes veien hovedsakelig til lokaltrafikk.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 557.Fra vest heter veien Greåkerveien størstedelen av sin lengde. Ved Brattbakken, som før 1992 markerte kommunegrensen mellom Sarpsborg og Tune kommuner, skifter veien navn til Alvimveien. De siste drøyt hundre meterne av sin lengde er veien en del av St Halvards vei.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sarpsborg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1168
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger