jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
På to hjul i ville vesten

På to hjul i ville vesten (originaltittel: Timerider: The Adventure of Lyle Swann) er en amerikansk science fiction-westernfilm fra 1982 regissert av William Dear. Hovedrollen spilles av Fred Ward, mens sentrale biroller spilles av Peter Coyote, Belinda Bauer og Ed Lauter.


== Handling ==
Et hemmelig vitenskapelig forsøk på å snu tidsstrømmen pågår ute i Californias ørkenen. Samtidig med dette er den kjente motorsykkelføreren Lyle Swann med på et ørkenløp i samme område. Han leder suverent, men alt endres da han kjører inn i en "tidsstråle" forårsaket av forsøket. Denne strålen bringer ham 105 år tilbake i tiden. Der forsøker han å få radiokontakt med teknikeren sin, men oppnår ikke svar. Swan forstår heller ikke at han har havnet i en helt annen tid. Innbyggerne i det gamle vesten har aldri sett et moderne kjøretøy og regner ham nærmest som djevelen selv. Til tross for dette får han hjelp av en vakker kvinne og sammen prøver de å stå imot banden som vil stjele «stålhesten». På slutten oppstår det en duell mellom Swann og lederen for banden. I siste minutt reddes han og blir transportert tilbake til sin egen tid.


== Om filmen ==
På to hjul i ville vesten fikk blandet mottakelse fra kritikerne. På nettstedet The SF, Horror and Fantasy Film Review får den en noe lunken omtale og de skriver blant annet at filmen hadde et lovende og interessant utgangspunkt, men at den etterhvert henfaller til en western-klisje. De gir heller ikke skuespillerprestasjonene de beste skussmål.


== I rollene ==
(utvalg)

Fred Ward ....  Lyle Swann
Belinda Bauer ....  Claire Cygne
Peter Coyote ....  Porter Reese
Richard Masur ....  Claude Dorsett
Tracey Walter ....  Carl Dorsett
Ed Lauter ....  Padre
L.Q. Jones ....  Ben Potter
Chris Mulkey ....  Daniels
Macon McCalman ....  Dr. Sam


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) På to hjul i ville vesten på Internet Movie Database 
(no) På to hjul i ville vesten hos Filmfront 
(fr) På to hjul i ville vesten på Allociné 
(nl) På to hjul i ville vesten på MovieMeter 
(en) På to hjul i ville vesten på AllMovie 
(en) På to hjul i ville vesten på Turner Classic Movies 
(en) På to hjul i ville vesten på Rotten Tomatoes
Una Canger

Una Canger (født Una Rasmussen 14. mai 1938) er en dansk lingvist med mesoamerikanske språk som spesialfelt, spesielt det aztekiske språket Nahuatl.
Hun er datter av den kjente arkitekten Steen Eiler Rasmussen. Hun var i sin tid den første kvindelige student i språkvitenskap ved Københavns Universitet. Der ble hun en del av kretsen rundt Louis Hjelmslev, og fikk undervisning av Eli Fischer-Jørgensen. Hun studerte spansk, yukatekisk Maya, Sanskrit og slaviske språk - herunder kirkeslavisk og polsk. Under et studieophold i Krakow i Polen møtte hun sin ektemann billedkunstneren Leon Canger, som flyttet med henne tilbake til Danmark i 1961. Hun skrev i 1963 masteroppgave med tittelen En sammenlignende undersøgelse af komparationskategoriens struktur og anvendelse.
Hun tok sin PhD ved Berkley, hvor hun under veiledning av den amerikanske språkspesialisten Francis Whitfield skrev sin doktorgradavhandlingen som en grammatikoversikt over Mayaspråket Mam. Hun studerte desuten adskillige andre Mayaspråk i Guatemala og Chiapas. Senere ble hun lektor ved institut for Indianske Sprog og Kulturer ved Københavns Universitet. Her spesialiserte hun seg i Nahuatl og utførte lange feltarbeidsperioder i Mexico hvor hun beskrev og dokumenterte forskellige Nahuatl-dialekter. Etterhvert ble hun regnet som en av verdens fremste spesialister innen sitt felt
I 2009 pensjonerte hun seg, og i 2012 mottok hun Den aztekiske ørns orden, Mexicos høyeste ordensutmerkelse som kan gis til utlenninger for sine bidrag til studiet av Mexicansk kultur og historie. I 2005 mottok hun Universitetets undervisningspris "Harald".

Blandt hennes viktigste verk er boken Five Studies inspired by nahuatl Verbs in -oa (1980), utgitt av den Københavnske lingvistkrets i serien Travaux du Cercle Linguistique de Copenhague, den analyser verbalmorfologi i Nahuatl og fremfører hypoteser om språkets historiske utvikling, og hennes artikel fra 1988 Nahuatl dialectology: A survey and some suggestions utgitt i tidsskriftet International Journal of American Linguistics. I denne artikellen argumenterer hun for at Nahuatls særegne språkhistorie har gjort det vanskelig å dele dialektene inn i tydelige grupper, men at man dog kan skjelne mellom østlige og vestlige dialekter som representerer to migrasjonsbølger inn i det sentrale Mexico fra Nahuaernes nordlige oprinnelsessted. Hennes andre bok In Tequil de Morrales. Working with maguey (1993) er en illustrert etnologisk beskrivelse av arbeidet med at lage vesker i agavefibre slik det tradisjonelt utføres i landsbyen Coatepec de los Costales i staten Guerrero i Mexico. Boken er delvis skrevet på engelsk og delvis på landsbyens lokale dialekt av Nahuatl. På 1990-tallet arbeidet hun på en digital ordbok over klassisk Nahuatl. Videre har hun utgitt grammatiske beskrivelser av Nahuatl dialektene fra statene Durango, Guerrero og Puebla.
Alonso de Molina

Alonso de Molina (født i 1513 eller 1514, død 1579) var en fransiskansk prest og grammatiker. Han er mest kjent for å ha publisert en av de første ordbøkene for nahuatl.
Alonso de Molina ble født i Spania, men flytta til Mexico mens han ennå var barn, og lærte nahuatl flytende siden han lekte med aztekiske barn. Hans Vocabulario på kastiljansk og meksikansk språk, som han satte sammen mellom 1555 og 1571, var den første ordboka som ble trykt i den nye verden, og blir fortsatt regna som ett av de viktigste verkene om klassisk nahuatl.


== Litteratur ==
Hernández de León-Portilla, Ascensión (2009). «El arte de la lengua mexicana y castellana de fray Alonso de Molina: morfología y composición» (PDF). Estudios de Historia Novohispana. UNAM (39): 167–206. 
Hernández de León-Portilla, Ascensión (Januar–juni 2007). «Fray Alonso de Molina y el proyecto indigenista de la orden seráfica» (PDF). Estudios de Historia Novohispana. UNAM (36): 63–81. 
Máynez, Pilar (2002). «Las doctrinas de Molina y Sahagún: similitudes y diferencias» (PDF). Estudios de Cultura Náhuatl. UNAM (33): 267–276. 
Máynez, Pilar (1999). «La incidencia de hispanismos en los "confessionarios" mayor y menor de fray Alonso de Molina: un análisis contrastivo» (PDF). Estudios de Cultura Náhuatl. UNAM (30): 275–284. 
Hernández de León-Portilla, Ascensión (1999). «Un prólogo en náhuatl suscrito por Bernardino de Sahagún y Alonso de Molina» (PDF). Estudios de Historia Novohispana. UNAM (29): 199–208.
Fernando Alvarado Tezozómoc

Fernando, eller Hernando (de) Alvarado Tezozómoc, var en nahuisk adelsmann i det koloniale Mexico. Han var sønn av Diego de Alvarado Huantzin (guvernør i Tenochtitlan) og Francisca de Moctezuma (datter av Moctezuma II). Han jobbet som tolk for Real Audiencia. Han er mest kjent for å ha skrevet krøniken Crónica Mexicayotl, en historisk tekst på nahuatl.


== Referanser ==
Palassmuseet

Palassmuseet kan være en rekke museer i verden.
I kinesisk sammenheng kan det være:

Palassmuseet i Beijing, som består av og vanligvis omtales som Den forbudte by, og av de samlinger som utstilles og oppbevares der.
Det nasjonale palassmuseum i Taipei på Taiwan, der man utstiller og oppbevarer fremragende deler av de samlinger som frem til 1930-årene var i en udelt samling i Beijing.
Buss med kluss

Buss med kluss (originaltittel: The Big Bus) er en amerikansk filmkomedie fra 1976 regissert av James Frawley. Filmen handler om en enorm atomdrevet turistbuss som skal ut på sin jomfrutur. Ferden problematiseres av enkelte vanskelige passasjerer og sabotører. Hovedrollene spilles av Joseph Bologna, Stockard Channing, John Beck og Rene Auberjonois.
Filmen er en parodi på katastrofefilmsjangeren.


== Handling ==
Verdens største buss er konstruert. Den er atomdrevet og kan krysse det amerikanske kontinent på kort tid. Det 75 tonn tunge kjøretøyet på 32 hjul, har sin jomfrureise fra New York til Denver. Flere uheldige episoder oppstår da en av sjåførene har en tendens til å få blackouts. I tillegg til det befinner det seg en hevngjerrig passasjer ombord som har noe uoppgjort med en av bussjåførene. I tillegg har en gruppering tilknyttet olje-lobbyen plantet en bombe ombord.


== Om filmen ==
Den amerikanske anmelderen Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner. Den har fått 3 av 5 stjerner i Den store film- og videoguiden.


== I rollene ==
Joseph Bologna: Dan Torrance
Stockard Channing: Kitty Baxter
John Beck: Shoulders O'Brien
José Ferrer: Ironman
Ruth Gordon: Alte Frau
Harold Gould: Prof. Baxter
Lynn Redgrave: Camille Levy
Larry Hagman: Doktor auf Parkplatz
Ned Beatty: Shorty Scotty
Richard Mulligan: Claude Crane


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Buss med kluss på Internet Movie Database 
(sv) Buss med kluss i Svensk Filmdatabas 
(fr) Buss med kluss på Allociné 
(nl) Buss med kluss på MovieMeter 
(en) Buss med kluss på AllMovie 
(en) Buss med kluss på Turner Classic Movies 
(en) Buss med kluss på Rotten Tomatoes 
(en) Buss med kluss på Box Office Mojo
Jan Hruška

Jan Hruška (født 4. februar, 1975 i Uničov) er en profesjonell landeveissyklist fra Den tsjekkiske republikk. I år 2000 avla han en positiv dopingtest.


== Lag ==
1996: Husqvarna – Z.V.V.Z. (Tsjekkia)
1997: ZVVZ – Giant (Australia)
1998: ZVVZ (Tsjekkia)
1999: Wüstenrot – ZVVZ (Tsjekkia)
2000: Vitalicio Seguros – Grupo Generali (Spania)
2001: O.N.C.E. – Eroski (Spania)
2002: O.N.C.E. – Eroski (Spania)
2003: O.N.C.E. – Eroski (Spania)
2004: Liberty Seguros (Spania)
2005: Liberty Seguros – Würth (Spania)
2006: 3 Molinos Resort (Spania)
2007: Relax – GAM (Spania)


== Referanser ==
(en) Jan Hruška – ProCyclingStats 
(en) Jan Hruška – Cycling Archives 
(en) Jan Hruška – Cycling Quotient 
(en) Jan Hruška – CycleBase 
(en) Jan Hruška – TheSports.org 
www.janhruska.cz/ Arkivert 18. mai 2008 hos Wayback Machine. (personlig hjemmeside)
Larisa Latynina

Larisa Semjonovna Latynina (russisk Лариса Семёновна Латынина, født 27. desember 1934 i Kherson, Ukrainske SSR) var en sovjetisk turner. Hun var den første kvinnelige utøveren som vant ni olympiske gullmedaljer. Hun er tidenes nest mestvinnende olympier med sine 18 OL-medaljer (ni gull, fem sølv og fire bronse) bare overgått av den amerikanske svømmeren Michael Phelps den 31. juli. i Sommer-OL 2012.  
Selv om Phelps slo hennes totale medaljerekord, står hennes rekord for individuelle medaljer i olympiske leker fortsatt.
19 år gammel fikk Latynina sin internasjonale turndebut i VM i turn 1954, der hun var med på å vinne gull i lagkonkurransen. I OL 1956 i Melbourne konkurrerte hun med Ungarns Ágnes Keleti om å bli lekenes mestvinnende turner. Latynina slo Keleti i mangekampen, og det sovjetiske laget vant også lagkonkurransen. I apparatfinalene vant Latyna gull i frittstående (delt gull med Keleti) og sprang, sølv i skranke og bronse i den nedlagte lagøvelsen med bærbare apparater. Keleti vant også seks medaljer, fire gull og to sølv.
Etter suksess i verdensmesterskapet i 1958 (hun vant fem av seks mulige gullmedaljer til tross for at hun var gravid) var Latynina den store favoritten foran OL 1960 i Roma. I mangekampen vant hun foran tre lagvenninner, og sikret dermed også gull i lagkonkurransen med ni poengs margin. Latynina forsvarte også gullmedaljen i frittstående, tok sølv på bommen og i skranke, samt en bronsemedalje i sprang.
Latynina vant mangekamptittelen i VM i turn 1962, der hun slo Tsjekkoslovakias nye stjerneskudd, Věra Čáslavská. I OL 1964 i Tokyo ble hun slått av Čáslavská i mangekampen, men hun sikret seg to nye gullmedaljer til samlingen ved å vinne lagøvelsen og frittstående, begge øvelsene for tredje gang på rad. En sølvmedalje og to bronsemedaljer i de øvrige apparatene bidro til at antallet OL-medaljer økte til 18 — ni gullmedaljer, fem sølvmedaljer og fire bronsemedaljer.
Latynina la opp etter VM i turn 1966 og ble trener for det sovjetiske landslaget, en stilling hun beholdt til 1977. Hun organiserte turnøvelsene i OL 1980 i Moskva.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Larisa Latynina – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Larisa Latynina – Olympics.com 
(en) Larisa Latynina – Olympics.com 
(en) Larisa Latynina – Olympic.org 
(en) Larisa Latynina – Olympedia 
(en) Larisa Latynina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Larisa Latynina – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Larisa Latynina – FIG 
(en) Larisa Latynina – FIG 
(en) Larisa Latynina – Gymn Forum 
IOCs profil om Latynina
Krigsskip

Krigsskip (også benevnt orlogsskip eller orlogsfartøy) er et skip som primært er bygget for væpnet konflikt og brukt i krig.
Krigsskip er normalt bygget på en helt annen måte enn en lastebåt. I tillegg til å være bevæpnet, var de i tidligere tider pansret for å motstå skader, og er normalt raskere og mer manøvrerbare. I krigstid blir ofte lastebåter bevæpnet og seiler med militær last, men forskjellen er fremdeles at disse ikke er bygget for slik bruk, og er ikke optimale for oppgaven. Normalt tilhører krigsskip marinen.

Benevelsen orlogsskipOrlogsskip stammer fra det nederlandske ordet for krig; oorlog.


== Se også ==
Liste over krigsskipstyper
Orlogsfartøy
Liv Wilse

Liv Wilse (født Liv Ingebrigtsen 27. mai 1931, død 17. august 1994) var en norsk skuespiller og sanger.  Hun var en kort stund på 1950-tallet gift med Arve Opsahl og het da Liv Opsahl; sammen fikk de en datter.
I spillefilmen Troll i ord fremførte hun sangen «Elskling» (melodi: Jocke Johanson, tekst: Egil Hagen, arrangør: Egil Monn-Iversen). Den ble spilt inn av Liv Opsahl med orkester, dirigent: Øivind Bergh, og utgitt på 78-platen Musica A 5009.


== Filmografi ==

1954 – Troll i ord

1954 – Kasserer Jensen

1955 – Arthurs forbrytelse

1957 – Peter van Heeren

1957 – Selv om de er små

1958 – Bustenskjold

1959 – Støv på hjernen


== TV-serie (svensk) ==
1990 - Den svarta cirkeln


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liv Wilse på Internet Movie Database 
(en) Liv Wilse hos The Movie Database
Dangerous World Tour

Dangerous World Tour var en konsertturné verden rundt av Michael Jackson som startet den 27. juni 1992 i München, Tyskland og endte den 11. november 1993 i Mexico by, Mexico. Under turneen ble det avholdt 69 konserter for omtrent 3,5 millioner fans på tre kontinenter. Alt nettoutbytte fra turneen ble donert til forskjellige veldedighetsorganisasjoner, blant annet Michael Jacksons egne Heal the World Foundation. Turen ble forkortet på grunn av anklager om antastelse av yngre gutter så vel som på grunn av helseproblemer, da Michael ikke hadde vært vel de siste konsertene. På grunn av at turneen ble forkortet ble det ikke avholdt konserter i Nord-Amerika og Australia.


== Datoer ==


=== 1992 ===


==== Juni ====
27. Olympiastadion (Tyskland)
30. Feijenoord Stadium (Nederland)


==== Juli ====
1. Feijenoord Stadium (Nederland)
4. Stadio Flaminio (Italia)
6. Stadio Brianteo (Italia)
7. Stadio Brianteo (Italia)
11. Müngersdorfer Stadion (Tyskland)
15. Valle Hovin (Norge)
17. Stockholm Olympic Stadium (Sverige)
18. Stockholm Olympic Stadium (Sverige)
20. Gentofte Stadion (Danmark)
22. Werchter Festival Ground (Belgia)
25. Lansdowne Road (Irland)
30. Wembley Stadium (Storbritannia)
31. Wembley Stadium (Storbritannia)


==== August ====
5. Cardiff Arms Park (Storbritannia)
8. Weserstadion (Tyskland)
10. Volksparkstadion (Tyskland)
13. Weserberglandstadion (Tyskland)
16. Roundhay Park (Storbritannia)
18. Glasgow Green (Storbritannia)
20. Wembley Stadium (Storbritannia)
22. Wembley Stadium (Storbritannia)
23. Wembley Stadium (Storbritannia)
26. Praterstadion (Østerrike)
28. Waldstadion (Tyskland)
30. Südweststadion (Tyskland)


==== September ====
2. Wild Stadion (Tyskland)
4. Jahn Stadion (Tyskland)
8. Stade olympique de la Pontaise (Sveits)
13. Hippodrome de Vincennes (Frankrike)
16. Stade de Toulouse (Frankrike)
18. Estadi Olímpic Lluís Companys (Spania)
21. Estadio Carlos Tartiere (Spania)
23. Estádio Vicente Calderón (Spania)
26. Estádio José Alvalade (Portugal)


==== Oktober ====
1. Lia Manoliu National Stadium (Romania)


==== Desember ====
12. Tokyo Dome (Japan)
14. Tokyo Dome (Japan)
17. Tokyo Dome (Japan)
19. Tokyo Dome (Japan)
22. Tokyo Dome (Japan)
24. Tokyo Dome (Japan)
30. Tokyo Dome (Japan)
31. Tokyo Dome (Japan)


=== 1993 ===


==== August ====
24. Suphachalasai Stadium (Thailand)
27. Suphachalasai Stadium (Thailand)
29. Singapore National Stadium (Malaysia)


==== September ====
1. Singapore National Stadium (Malaysia)
4. Taipei Municipal Stadium (Taiwan)
6. Taipei Municipal Stadium (Taiwan)
10. Fukuoka Dome (Japan)
11. Fukuoka Dome (Japan)
15. Luzhniki Stadium (Russland)
19. Yarkon Park (Israel)
21. Yarkon Park (Israel)
23. İnönü Stadium (Tyrkia)
26. Port of Santa Cruz de Tenerife (Spania)


==== Oktober ====
8. Estadio River Plate (Argentina)
10. Estadio River Plate (Argentina)
12. Estadio River Plate (Argentina)
15. Estádio do Morumbi (Brazil)
17. Estádio do Morumbi (Brazil)
23. Estadio Nacional (Chile)
29. Estadio Azteca (Mexico)
31. Estadio Azteca (Mexico)


==== November ====
7. Estadio Azteca (Mexico)
9. Estadio Azteca (Mexico)
11. Estadio Azteca (Mexico)
Jaime Huélamo

Jaime Huélamo Huélamo (født 17. november 1948 i Cuenca, Spania, død 31. januar 2014) var en profesjonell landeveissyklist fra Spania. I OL 1972 i München endte han opprinnelig på tredjeplass i individuelt landeveisritt, men ble diskvalifisert etter å ha testet positivt på Coramin, et sentralstimulerende middel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jaime Huélamo – Olympedia 
(en) Jaime Huélamo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jaime Huélamo – Cycling Archives
Jørgen Strickert

Jørgen Strickert (født 28. mai 1980 i Trondheim) er en norsk satiriker, radiomaker og dramaturg. Han har medvirket i en rekke radioprogrammer og podkaster i NRK.
Fra 1998 til 2002 var Strickert sentralstyremedlem i Rød Ungdom. Han var redaktør for organisasjonens magasin Rebell i samme tidsrom. Senere var han redaktør for Balder magasin for militærnektere. Strickert har også jobbet som journalist i blant annet Vårt Land, Klassekampen, Fjell-Ljom og Adresseavisen.
Strickert var grunnlegger, forfatter og skuespiller i friteatergruppa Opplysningskontoret fra 2002 til 2007, og fra 2007 fram til sommeren 2009 «sidekick» og programleder i radioprogrammet P3morgen på NRK P3. Fra 2009 til 2013 var han programleder og tekstforfatter i Hallo i uken på NRK P2. Strickert har også medvirket i P3-programmet Lørdagsrådet og Dagens avis på NRK P2, og er flere ganger nominert til radioprisen Prix Radio   . Fra 2014 var han programleder i Salongen på NRK P2.
Jørgen Strickert var en tid borte fra Salongen etter at debattanter på høyresiden i norsk politikk kritiserte hans satiriske kommentarer som «venstrevridde», kalte et av hans innslag om Asle Toje høsten 2015 sjikanøst, og truet med å boikotte deltakelse i andre NRK-programmer.Fra 2020 er Strickert tilknyttet Teater Innlandet som dramaturg. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jørgen Strickert hos Sceneweb 
(no) Salongen på NRKs radiospiller
(no) Førjulsgrøss i Radioteatret
(no) Reportasje på nrk.no
Guan

Guan kan også sikte til det kinesiske treblåseinstrumentet Guanzi.Guan (kinesisk: 冠县 ; pinyin:  Guàn Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Liaocheng.
Befolkningen var i 1999 på 730.300.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Chiping

Chiping (kinesisk: 茌平县 ; pinyin:  Chípíng Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Liaocheng.
Befolkningen var i 1999 på 565756.


== Kulturminner ==
Det neolittiske Jiaochangpu-funnstedet (Jiaochangpu yizhi, 教场铺遗址) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
New discoveries at the Longshan period Jiaochangpu site, Chiping, Shandong
Yanggu (Shandong)

Yanggu (kinesisk: 阳谷县; pinyin: Yánggǔ Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Liaocheng.
Befolkningen var i 1999 på 748818.


== Kulturminner ==
Det neolittiske Jingyanggang-funnstedet (景阳岗遗址, Jingyanggang yizhi) ble i 2001 tilføyd Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Jingyanggang yizhi
Shen

Shen (kinesisk: 莘县 ; pinyin:  Shēn Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Liaocheng.
Befolkningen var i 1999 på 949.768.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Dong’e

Dong'e (kinesisk: 东阿县; pinyin:  Dōng'ē Xiàn) er et fylke vest i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Liaocheng.
Befolkningen var i 1999 på 422.894.Fylket er kjent for sin produksjon av ejiao, en gelatin fra eselskinn som benyttes i tradisjonell kinesisk medisin, og dessuten som festemiddel for dimomembranen på den tradisjonelle kinesiske bambusfløyten dizi. 


== Kulturminner ==
Cao Zhis gravmæle (Cao Zhi mu, 曹植墓) ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jinan, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gaotang (Liaocheng)

Gaotang (kinesisk: 高唐县 ; pinyin:  Gāotáng Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Liaocheng.
Befolkningen var i 1999 på 462.308.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.
Kinas riksvei 308 løper gjennom området. Den begynner i Qingdao i Shandong og fører via Jinan til  Shijiazhuang i Hebei.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gaotang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wei (Xingtai)

Wei (kinesisk: 威县; pinyin: Wēi Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Xingtai.
Befolkningen var i 1999 på 524910.


== Fotnoter ==