jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dixiekratene

Dixiekratene (engelsk: Dixiecrats), offisielt The States’ Rights Democratic Party, var et politisk parti i USA som støttet raseadskillelse. Kallenavnet er avledet av «dixie» og «demokrat». Ved presidentvalget i 1948 stilte dixiekratene med Sør-Carolinas guvernør Strom Thurmond som presidentkandidat.


== Demokratene splittes ==
Partiet ble til i juli 1948 ved en splittelse i Det demokratiske parti i sørstatene. Sørstatsdemokratene reagerte på president Harry S. Trumans forsøk på oppheve raseadskillelse. Et vedtak på demokratenes landsmøte om borgerrettigheter førte til at 35 landsmøtedelegater fra sørstatene, anført av Strom Thurmond, marsjerte ut.Noen dager senere holdt de sitt eget landsmøte i Birmingham i Alabama. Mange viktige sørstatsdemokrater uteble, blant dem senator Richard Russell jr. fra Georgia, som hadde blitt foreslått som presidentkandidat av de sørstatsfolkene som ble værende på demokratenes landsmøte. Dixiekratenes foretrukne presidentkandidat var Arkansas-guvernøren Benjamin Travis Laney. Laney drog til Birmingham, men bestemte seg for ikke å bryte med demokratene. I stedet ble Strom Thurmond nominert som presidentkandidat og Mississippis guvernør Fielding L. Wright som visepresidentkandidat.Dixiekratene holdt et større landsmøte i Oklahoma City i august 1948. Der ble det vedtatt et partiprogram, som blant annet stod for «rasenes adskillelse og hver enkelt rases integritet». Programmet hadde ellers et antiføderalistisk budskap.I presidentvalget vant Thurmond alle valgmannsstemmene fra Louisiana, Mississippi, Alabama og Sør-Carolina, hvor de også hadde overtatt demokratenes plass på stemmeseddelen, og én avhopper fra Tennessee. Til tross for partisplittelsen ble Truman gjenvalgt som president.


== Ettervirkninger ==
Dixiekratene oppnådde ikke sitt mål om å vinne alle sørstatene og tvinge demokratene eller republikanerne til innrømmelser. Valgmanøveren bidrog likevel til å svekke Det demokratiske partis hittil enerådende stilling i sørstatene.De fleste lederne gikk tilbake til Det demokratiske parti etter valget. Strom Thurmond ble senere republikaner.
Sørstatsdemokratene gikk til et lignende skritt ved presidentvalget i 1968, da Alabamas guvernør George Wallace stilte som presidentkandidat for sitt eget parti. Heller ikke den gangen klarte sørstatsdemokratene å diktere utfallet av presidentvalget.


== Referanser ==
Magnhild Mathisen

Magnhild Ingeborg Mathisen (født 13. desember 1953 i Nesseby) er en norsk samisk politiker og lærer fra Varangerbotn. Hun representerer Arbeiderpartiet, og har sittet fem perioder på Sametinget, fra 1989 til 2009. Hun var innvalgt for området Varanger. 
Mathisen har også vært kommunestyremedlem i Nesseby kommune. Hun har vært lærer i 20 år, men er i dag organisasjonssekretær og daglig leder i Sámiid Duodji. I tillegg er hun bl.a. medlem i Statens naturforvaltningsråd og leder i helse- og sosialstyret i Nesseby kommune. 
Hun er mor til Anders Mathisen.


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1989 - høsten 1993
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1993 - høsten 1997
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 2001 - høsten 2005


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av Magnhild Mathisen på nettsidene til Sametinget
Gunn-Britt Retter

Gunn-Britt Retter (født 31. mai 1971) er en norsk samisk politiker fra Nesseby i Finnmark. Hun var sametingsrepresentant for Norske Samers Riksforbund i to perioder (2005-2013). Hun arbeider som leder av arktisk miljøavdeling i Samerådet. Hun er leder for Unjárgga Sámiid Searvi (Nesseby Sameforening) og var organisatorisk nestleder i Norske Samers Riksforbund 2012–2014.
Gunn-Britt Retter er født og oppvokst i den sjøsamiske bygden Unjárga (Nesseby) i Varangerfjorden i Øst-Finnmark. Hun er utdannet lærer ved Samisk høgskole i Kautokeino og har mastergrad i tospråklige studier fra University of Wales. Hun har siden 2001 jobbet med arktiske miljøsaker, først som ansatt hos Indigenous Peoples' Secretariat (IPS) i København, og siden som leder av Arktis- og miljøavdelingen hos Samerådet. Retter er styremedlem ved Samisk høyskole.
I sin posisjon som leder av Arktisk- og miljøavdelingen i Samerådet, har Retter engasjert seg i saker vedrørende urfolk og urfolkskunnskap i relasjon til klimaendringene, biomangfold, språk, forurensning og forvaltning av naturressurser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på Sametinget
Østre valgkrets Arkivert 8. august 2020 hos Wayback Machine.
Gunn-Britt Retter tildeles Vuokko-prisen for 2008 – artikkel på Nesseby kommunes nettsider
Firozpur (distrikt)

Firozpur (punjabi: ਫਿਰੋਜ਼ਪੁਰ ਜ਼ਿਲਾ) er et distrikt i den indiske delstaten Punjab. Distriktets hovedstad er Firozpur. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 2 026 831 innbyggere i distriktet, mot 1 746 107 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 27,25 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,91 % i 2011. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 846 i 2011 mot 822 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ferozepur district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bathinda (distrikt)

Bathinda (punjabi: ਬਠਿੰਡਾ ਜ਼ਿਲ੍ਹਾ) er et distrikt i den indiske delstaten Punjab. Distriktets hovedstad er Bathinda. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 1 388 859 innbyggere i distriktet, mot 1 183 295 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 35,99 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,47 % i 2011. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 854 i 2011 mot 785 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Mansa (distrikt)

Mansa (punjabi: ਮਾਨਸਾ ਜ਼ਿਲਾ) er et distrikt i den indiske delstaten Punjab. Distriktets hovedstad er Mansa. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 768 808 innbyggere i distriktet, mot 688 758 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 21,26 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,60 % i 2011. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 831 i 2011 mot 782 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Sangrur (distrikt)

Sangrur (punjabi: ਸੰਗਰੂਰ) er et distrikt i den indiske delstaten Punjab. Distriktets hovedstad er Sangrur. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 1 654 408 innbyggere i distriktet, mot 2 000 173 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 31,24 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,58 % i 2011. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 835 i 2011 mot 784 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sangrur district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Patiala (distrikt)

Patiala (punjabi: ਪਟਿਆਲਾ ਜ਼ਿਲਾ) er et distrikt i den indiske delstaten Punjab. Distriktets hovedstad er Patiala. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 1 892 282 innbyggere i distriktet, mot 1 844 934 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 40,27 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,83 % i 2011. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 835 i 2011 mot 776 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Patiala district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Château-Salins

Château-Salins (tysk: Salzburgen) er en kommune i departementet Moselle i regionen Grand Est øst i Frankrike. Den er sous-préfecture (underprefektur) i departementet.
Château-Salins er senter i området Saulnois, som produserer salt. Både byen og området har tatt navn etter saltproduksjonen.


== Historie ==
Château-Salins ble først navngitt i 1346 som Chastelsalins. Etter den franske revolusjon ble byen en kort periode kalt Salines Libres. Fra 1800 til 1871 hørte Château-Salins til departementet Meurthe-et-Moselle, og fra 1871 til slutten av første verdenskrig var byen en del av Tyskland. Da byen igjen ble fransk i 1919 ble byen en del av departementet Moselle.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Château-Salins


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Château-Salins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Marianne Balto Henriksen

Marianne Balto Henriksen (født 23. desember 1955) er en norsk sametingspolitiker, som representerer Arbeiderpartiet. Hun er én av fem medlemmer i Sametingsrådet, som er Sametingets styrende råd. 
Ved Sametingsvalget 2009 ble hun stemt inn på Sametinget for perioden 2009-13, men 25. februar 2010 besluttet Sametingets plenumsmøte at sametingsrådets medlemmer skal tre ut av Sametingets plenum, og bli erstattet av sine varamedlemmer. Mariann Wollmann Magga overtok da Balto Henriksens plass som sametingsrepresentant. Hun var sametingsrepresentant i perioden 2005-2009, og satt da som leder i Sametingets Nærings- og kulturkomite. Hun var visepresident i Sametinget fra 2007 til 2009. 
Før hun ble valgt inn på Sametinget har hun bl.a. vært banksjef for Sparebanken Nord-Norges filial i Tana, og hun har drevet eget regnskapsfirma i 13 år. 
Hun er ugift og har tre barn. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1993 - høsten 1997


== Eksterne lenker ==
Profil på Sametinget
Presidentvalget i USA 1948

Presidentvalget i USA 1948 var det 41. presidentvalget i USAs historie. Valget fant sted den 2. november 1948, og valgte Harry S. Truman og Alben W. Barkley fra Det demokratiske parti som henholdsvis president og visepresident for perioden 1949–1953.
Truman hadde vært president siden Franklin D. Roosevelts død i 1945, og møtte den samme som han og Roosevelt møtte i presidentvalget i 1944, Det republikanske partis guvernør Thomas E. Dewey fra New York. På tross av at Dixiekratene og Det progressive parti brøt ut av Det demokratiske parti i Sørstatene, klarte Truman å vinne valget med god margin, selv om hans nederlag var spådd i forveien. Ellers vant Dixiekratenes Strom Thurmond fire av Sørstatene. Det progressive partis kandidat var tidligere visepresident Henry A. Wallace, som ikke vant noen stater.
Valgseieren bekreftet Det demokratiske partis rolle som majoritetsparti i USA, et bilde som ikke ble endret før de konservatives samling i 1968. De antiføderalistiske Dixiekratene skulle på lengre sikt svekke Det demokratiske partis enerådende posisjon i Sørstatene, og fant sin etterfølger i George Wallace' lignende bevegelse.


== Eksterne lenker ==
Stemmer fordelt på stater
Stemmer fordelt på stater (med grafer)
Stemmer fordelt på fylker (counties)
Europas Sosiale Forum

Europas Sosiale Forum (ESF) er en årlig konferanse arrangert av anti--globaliseringsbevegelsen. Målet er å gi sosiale bevegelser, fagforeninger, NGOer, flyktninger, fredsbevegelsen, den anti-imperialistiske bevegelsen og miljøbevegelsen i Europa et sted å samles for å diskutere større europeiske og globale temaer. 
ESF er en avlegger av Verdens Sosiale Forum.
17 – 21 September 2008 ble ESF arrangert i Malmö i Sverige, et arrangement som hadde 13 000 deltagere. ESF i Malmö var det femte i rekken.
1.-4. juli 2010 ble ESF arrangert i Istanbul i Tyrkia. Dette var det sjette ESF.


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Europas Sosiale Forum Arkivert 29. juli 2017 hos Wayback Machine.
Darres gate (Oslo)

Darres gate (1a–3, 2–40) er ei gate ved Alexander Kiellands plass på Ila i Oslo. Den går fra Maridalsveien og ned til Akerselva. Gata har navn etter major Niels Stockfleth Darre.
Det første kvartalet har leiegårder fra slutten av 1800-tallet på begge sider. Deretter følger et industribygg (Jordan børstefabrikk fra ca. 1900) på nordsida. Det har nå nr. 20–24, men var opprinnelig nr. 4. 
For øvrig er eldre bebyggelse revet og erstatta av boligskomplekset Waldemars hage (som også er adressen til blokkene på sørsida). Byggetrinn 1 var ferdig i 2005 og byggetrinn 2 (mellom Darres gate og Waldemar Thranes gate i 2010. 
Det var en periode på 2000-tallet bru over elva i enden av Darres gate.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon: Darres gate


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (D)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Rabod Wilhelm von Kröcher

Rabod Wilhelm von Kröcher (født 30. juni 1880, død 25. desember 1945) var en tysk rytter som deltok i De olympiske leker 1912 i Stockholm.
Kröcher vant en olympisk sølvmedalje i Sommer-OL i 1912 i Stockholm. Han kom på andreplass i sprangridningskonkurransen med hesten «Dohna», bak gullvinneren Jean Cariou fra Frankrike på «Mignon».


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i hestesport, sprangridning  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Rabod Wilhelm von Kröcher – Olympedia 
(en) Rabod Wilhelm von Kröcher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Hauchs gate (Oslo)

Hauchs gate (1–9v, 2a–6b) er ei gate ved Alexander Kiellands plass på Ila i Oslo. Den går fra Maridalsveien og ned mot Akerselva. Etter et kort stykke dreier den nitti grader og går så nordover parallelt med Maridalsveien. Den ender i ei trapp som går opp til Waldemar Thranes gate, som ligger på et høyere nivå. En fortsettelse av den første gatebiten ender i en gangsti langs Akerselva like ved Åmodt bru.
Gata har navn etter dikteren Johannes Carsten Hauch.
Deler av gata består av leiegårder fra slutten av 1800-tallet. For øvrig er den prega av det nye boligkomplekset Schultzehaugen (adresse 9a–9v) og boligprosjektet Waldemars hage. 


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hauchs gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 234. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Galtefjorden

Galtefjorden (nordsamisk: Gálltavuotna) er en fjord på nordsida av Sørøya i Hasvik kommune i Finnmark. Fjorden er 14 kilometer lang, og går fra innløpet mellom Skarvnæringen i vest og Presten i øst, sørover til bygda Børstrand innerst i fjorden. Det dypeste punktet i fjorden, mellom Innervoksen og Skarvskjer, er 202 meter. 
På østsida av fjorden ligger Flatøya, og herfra går Jektefjorden mot nordøst. Galtefjorden har mange bukter og viker. Lengst sør deler fjorden seg i tre mindre fjordarmer. Lengst vest ligger Dønnesfjorden, deretter Børrfjorden som fortsetter rett sørover, og Nordfjorden som går mot sørøst. 
Det er bosetning i Dønnesfjorden, som har veiforbindelse til kommunesenteret Hasvik lenger sør på øya, og i den veiløse Børrfjorden. Resten av fjorden er ubebodd.


== Referanser ==
Waldemars hage (Oslo)

Waldemars hage (engelsk: Waldemar's Garden) er et boligprosjekt (og en adresse) ett kvartal øst for Alexander Kiellands plass på Ila i Oslo, Bydel Grünerløkka. Waldemars hage ble nominert til Statens byggeskikkpris for 2007 og har vært nevnt som eksempel på vellykket tilpasning til offentlig regelverk innen boligproduksjon i Indre by i Oslo. Boligprosjektet er tegnet av DARK Arkitekter. 
Byggetrinn 1 ligger mellom Hauchs gate i vest og Akerselva i øst. Oppgangene her hadde opprinnelig adresse til gatene de ligger til, men ble senere endret til Waldemars hage 1–6 (løpende, ikke alternerende sider). Byggetrinnet består av en stor seks etasjers «lavblokk» i vinkel med seks tårn med ytterligere fem etasjer. Det var om lag 230 leiligheter ved ferdigstillelsen, men tallet har økt en del på grunn av seksjonering.
Byggetrinn 2, ble ferdigstilt i 2009 med om lag 260 leiligheter. Oppgangene har adresse Darres gate 10-16. Blokkene ligger mellom Darres gate i sør, Waldemar Thranes gate i nord, og Akerselva i øst.
Navnet «Waldemars hage» henspiller til nærheten til Waldemar Thranes gate. Boligprosjektet er kjent for sine høye kvadratmeterpriser og har satt rekord i kvadratmeterpris i Bydel Grünerløkka.


== Kontroverser ==
Ved boligprosjektet Waldemars hage er det etter ferdigstillelsen gjennomført en inngjerding av utearealer rundt blokkene, slik at beboerne utenfor ikke får tilgang til boligprosjektets fellesområder mot Akerselva. Boligprosjektet har blitt omtalt som en gated community. Plan- og bygningsetaten i Oslo kommune har uttalt at inngjerdingen av fellesarealer for boligkomplekset ikke strider mot reguleringsbestemmelsene for området.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Waldemars hage». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 630. ISBN 978-82-573-1760-7.
Emmanuel de Blommaert

Emmanuel de Blommaert de Soye (født 15. oktober 1875, død 12. april 1944 i Gembloux) var en belgisk rytter som deltok under i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Blommaert vant en olympisk bronsemedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han kom på tredjeplass i sprangridningskonkurransen med hesten «Clomore», bak gullvinneren Jean Cariou på «Mignon» fra Frankrike og tyske Rabod Wilhelm von Kröcher på «Dohna». Blommaert var også med på det belgiske laget som kom på sjetteplass i lagkonkurransen. Åtte år senere, under OL 1920 i Antwerpen kom han på 11.-plass i dressur med hesten «Grizzly».


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i hestesport, sprangridning  Belgia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emmanuel de Blommaert – Olympedia 
(en) Emmanuel de Blommaert – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Emmanuel de Blommaert – databaseOlympics.com (arkivert)
GP2

GP2 (GP2 Series) ble etablert av Bernie Ecclestone og Flavio Briatore i 2005 etter at Formel 3000 ble lagt ned, og blir av mange betraktet som den viktigste rekrutteringsklassen for Formel 1. Selv om det ikke er noen automatikk i det, endte vinnerne av serien de 3 første sesongene alle i Formel 1 påfølgende sesong. For å holde kostnadene nede må alle lag benytte chassis, motor og dekk fra samme leverandører. I tillegg arrangeres løpene stort sett sammen med de europeiske Formel 1-løpene, og drar da nytte av infrastruktur og fasiliteter som allerede er på plass, samtidig som det er enkelt for Formel 1-teamene å holde seg oppdatert på førere som utmerker seg.


== GP2-bilene ==
GP2-bilene som benyttes av alle teamene er bygd opp med chassis fra Dallara, motorer fra Renault/Mecachrome og dekk fra Pirelli.

Chassis
2008-versjonen av GP2-chassiset er designet av Dallara Automobili. Forskjellene fra 2007-bilen består blant annet i ny frontvinge-konstruksjon, nye sidepods, større barge-boards, nytt eksosanlegg og ny bakvinge.Chassiset har bestått Formel 1 krasj-testen for 2007.Motor
4 liters Renault/Mecachrome V8-motor som yter ca. 580 HK, noe som gir en potensiell topphastighet på 320 km/t.Girkasse
6-trinns sekvensiell girkasse, elektro-hydraulisk operert med hendler fra rattet.Dekk
Pirelli er eneleverandør av dekk til GP2. Pirelli og GP2-ledelsen velger ut en av tre varianter slicks (myk, medium, hard) i forkant av hvert løp. Regnværsdekk er også tilgjengelige.Bremser
6 stemplers Brembo kalipere med Hitco karbon-karbonskiver og klosser.


== Løpshelg ==
Fredag
30 minutter trening og 30 minutter kvalifisering. Kvalifiseringen bestemmer startrekkefølgen i lørdagens løp.Lørdag
Seriens hovedløp som avvikles over 180 kilometer. Det er obligatorisk pit stop under løpet, hvor minimum 2 dekk må skiftes.Søndag
Sprintløp på 120 kilometer. Startrekkefølgen bestemmes av lørdagens resultat der de 8 best plasserte reverseres, slik lørdagens vinner starter fra 8. startspor og lørdagens 8.-plass starter fra pole position.


== Poengsystem ==
Pole position: 2 poeng for pole position før lørdagsløpet.10-8-6-5-4-3-2-1 poeng for de 8 første i lørdagsløpet.6-5-4-3-2-1 poeng for de 6 første i søndagsløpet.Raskeste runde: 1 poeng i hvert av løpene. For å få poeng for raskeste runde må en fører fullføre 90% av løpet, kan ikke starte fra depotet, og må komme i mål blant de ti første.
Maksimalt oppnåelige poeng i løpet av en løpshelg er 20 (pole position, seier i begge løp og raskeste runde i begge løp). Følgende førere har greid dette:

Nelson Piquet jr. i den 9. løpshelgen på Hungaroring i 2006.
Nico Hülkenberg i den 5. løpshelgen på Nürburgring i 2009.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
GP2 Series
Lappvik

Lappvik, Lappohja på finsk er et tettsted i det sørlige Finland, øst for Hangö og en del av Hangö kommune. Lappvik har om lag 700 innbyggere. Stedet er mye besøkt om sommeren grunnet idyllisk beliggenhet mot Finskebukten.
De eldste skriftlige beretninger om Lappvik er fra 1549. Da Finland kom under Russland som Storfyrstedømmet Finland fikk Lappvik etterhvert økt betydning, passasjerskip på vei til kontinentet anløp stedet og den russiske tsarfamilien var ofte der om sommeren. Under første verdenskrig anla den russiske marinen en base i Lappvik.
Under forhandlingene før vinterkrigen krevde Sovjetunionen Lappvik som ankerplass. I begynnelsen av fortsettelseskrigen i 1941 ble Lappvik nesten totalt ødelagt og gjenoppbyggingen tok mange år.


== Eksterne lenker ==
Lappviks nettsider (svensk)
Eduard von Lütcken

Eduard von Lütcken (født 26. oktober 1882, død 15. september 1914) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Lütcken vant en olympisk sølvmedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det tyske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige. Det tyske laget i feltritt var Friedrich von Rochow på hesten «Idealist», Richard von Schaesberg på «Grundsee», von Lütcken på «Blue Boy» og Carl von Moers på hesten «May-Queen».


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i hestesport, feltritt lag  Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eduard von Lütcken – Olympedia 
(en) Eduard von Lütcken – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eduard von Lütcken – databaseOlympics.com (arkivert)
Carl von Moers

Carl von Moers (født 9. desember 1871, død 26. mai 1957) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Moers vant en olympisk sølvmedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det tyske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige. Det tyske laget i feltritt var Friedrich von Rochow på hesten «Idealist», Richard von Schaesberg på «Grundsee», Eduard von Lütcken på «Blue Boy» og von Moers på hesten «May-Queen». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han på femtendeplass og i dressur ble han nummer tolv med hesten «New Bank».


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i hestesport, feltritt lag  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Carl von Moers – Olympedia 
(en) Carl von Moers – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Richard von Schaesberg

Richard Ferdinand Maximilian Ignatius Joseph Valentin Hubertus Maria Graf von Schaesberg-Tannheim (født 7. januar 1884, død 20. september 1953) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Schaesberg vant en olympisk sølvmedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det tyske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige. Det tyske laget i feltritt var Friedrich von Rochow på hesten «Idealist», von Schaesberg på «Grundsee», Eduard von Lütcken på «Blue Boy» og Carl von Moers på hesten «May-Queen».


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i hestesport, feltritt lag  Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard von Schaesberg – Olympedia 
(en) Richard von Schaesberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Richard von Schaesberg – databaseOlympics.com (arkivert)
Friedrich von Rochow

Friedrich Leopold Harry von Rochow (født 12. august 1881, død 7. august 1945) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Rochow vant to olympiske sølvmedaljer under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han kom på andreplass i feltritt både individuelt, bak svenske Axel Nordlander på «Lady Artist» og i lag. Det tyske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige, var von Rochow på hesten «Idealist», Richard von Schaesberg på «Grundsee», Eduard von Lütcken på «Blue Boy» og Carl von Moers på hesten «May-Queen». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han på femtendeplass og i dressur ble han nummer tolv med hesten «New Bank».


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i hestesport, feltritt  Tyskland
1912  Stockholm -  Sølv i hestesport, feltritt lag  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Friedrich von Rochow – Olympedia 
(en) Friedrich von Rochow – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Friedrich von Rochow – databaseOlympics.com (arkivert)