jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Artisjokk

Artisjokk eller artiskokk (Cynara cardunculus) er en flerårig tistel og grønnsaksplante av artisjokkslekten (Cynara) i kurvplantefamilien (Asteraceae). Planten blir opp til 1,5 m høy, og har 50–80 cm lange, sølv-grønne blader.

Blomstene er purpurrøde eller lilla-røde. Den spiselige knoppen høstes fra sitt feste innerst ved roten av støttebladene og er 8-12 cm i diameter.
Artisjokk er opprinnelig i Maghreb-området, kanskje også i sørlige Europa, Middelhavet og i Midtøsten, hvor den ble plantet i jordbruk for 5–10 000 år siden. Grekerne dyrket dem under navnet kaktos. De ble også dyrket i Italia og senere Frankrike i middelalderen.
Artisjokk har i folkemedisinen vært brukt som fordøyelsesfremmende og urindrivende middel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) artisjokk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) artisjokk i Encyclopedia of Life 
(en) artisjokk i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) artisjokk hos Dyntaxa 
(en) artisjokk hos ITIS 
(en) artisjokk hos NCBI 
(en) artisjokk hos The International Plant Names Index 
(en) artisjokk hos Tropicos 
(en) Kategori:Cynara cardunculus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cynara cardunculus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cynara cardunculus – detaljert informasjon på Wikispecies
Telemarksfe

Telemarksfe eller telemarksku er en gammel norsk kurase.


== Kjennetegn ==
Telemarkskua er rødfarget, med sammenhengede hvitfarge fra rygg til kryss. I tillegg skal kua være hvit på undersida. Ansiktet skal være droplete (blanda). De fleste Telemarskyr har horn. Telemarskua er primært en melkerase, og er liten av vekst. Levende dyr bør ikke veie mer enn 500 kg.


== Historie ==
Telemarksfeet ble definert som egen  rase i 1856 og fikk høy anseelse som melkekyr på slutten av 1800-tallet og langt utover på 1900-tallet. Dyrskun på Seljord var et viktig omsetningssted for telemarksfe som ble den vanligste type kuer over store deler av landet. 
Drivkraften bak avlsarbeidet på telemarksfe var den norske statsagronomen Johan Lindeqvist, opprinnelig fra Sverige. 
Etter andre verdenskrig ble Norsk rødt fe introdusert i Norge. Tradisjonelle norske kuraser gikk derfor sterkt tilbake på 1950- og 60-tallet. På 1980-tallet ble det imidlertid satt i gang et arbeid for å bevare rasen. I 2006 var det registrert 400 dyr av rasen i Norge.


== Se også ==
Dølafe
Målselvfe
Sidet trønder- og nordlandsfe
Østlandsk rødkolle
Vestlandsk fjordfe
Vestlandsk raudkolle
Norsk rødt fe


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jan Erik Kjær: Bondens lykke, kongens gull.
Eivind Blikstad:Telemarkfeet gjennom 150 år – 1856-2006 2006 ISBN 82-303-0689-3


== Eksterne lenker ==
Om rasen på NordGen
(it) télémark med bilde
(en)  N-EURO-CAD oversikt over nordiske raser
Akasieslekten

Akasieslekten (latin: Acacia) er en ikke-monofyletisk slekt av busker og trær innenfor blant annet mimosafamilien (Mimosoideae), som antakelig er en underfamilie under erteblomstfamilien (Fabaceae). Alternativt kan mimosafamilien plasseres under gruppen Leguminosae sammen med erteblomstfamilien.
Akasieslekten lar seg vanskelig klassifisere. Den har vært foreslått oppdelt i fem slekter: 

Acacia (967 arter)
Vachellia (163 arter)
Senegalia (203 arter)
Acaciella (15 arter)
Mariosousa (13 arter)Dette ble ratifisert 30. juli 2005 ved den internasjonale botaniske kongress i Wien. Typearten er nå Acacia penninervis.
Slekten ble beskrevet fra funn i Afrika av Carl von Linné i 1773. Slekten har arter i hele den tempererte og subtropiske verden, både Nord-Amerika, Sør-Amerika, Afrika, Asia og Australia.
Tre slekter vokser vilt i Jordan og Sinai, hvor de trolig ble domestisert for jordbruk en gang for 5-10 000 år siden.
Akasie dyrkes stort sett på plantasjer i Asia og Australia. Tresorten brukes i  papirindustrien, samt til hagemøbler og parkett. Regnskogfondet anbefaler forbrukere å unngå produkter laget av akasie, av hensyn til miljø og menneskerettigheter. Akasie er dessuten en viktig næringskilde for dyr, for eksempel den afrikanske sjiraffen.
Akasiehonning er ikke laget av nektar fra egentlige akasier, men kommer fra et annet treslag, robinia (Robinia pseudoacacia), også kalt falsk akasie.


== Se også ==
Akasieallé


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Akasieslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Akasieslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Akasieslekten hos Dyntaxa 
(en) Akasieslekten hos Fossilworks 
(en) Akasieslekten hos ITIS 
(en) Akasieslekten hos NCBI 
(en) Akasieslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Akasieslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Acacia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Acacia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acacia – detaljert informasjon på Wikispecies
Tønsbergs Hvalfangeri

A/S Tønsbergs Hvalfangeri var et norsk hvalfangstselskap som drev fangst i Sydishavet og ble stiftet 1. oktober 1907.
Selskapet etablerte seg med det flytende hvalkokeriet «Bucentaur» («Busen») i Husvik Harbour i Strømnesfjorden på Sør-Georgia 24. desember 1907. I sesongen 1910/1911 ble aksjekapitalen utvidet og en landstasjon etablert i Husvik. Tønsbergs Hvalfangeri drev fangst først med to fangstbåter, deretter tre og etter hvert fire fangstbåter fram til nedleggelsen av virksomheten i Husvik i 1931. I de 24 årene det var drift i Husvik ble 16 200 hval fanget og 900 000 fat hvalolje og 380 000 sekker guano produsert. Husvik ble reåpnet i 1945 og solgt i 1960.
Fra 1920 til 1931 drev Tønsbergs Hvalfangeri også hvalfangst rundt Sør-Orknøyene med kokeriene «Orwell» (I) og «Orwell» (II), og i perioden 1925-27 langs kysten av Peru med kokeriet FLK «Strombus».


== Disponenter ==
1907–18  Oscar Hytten
1918–38  Hans Borge
1938–45  Fadum & Wang
1945–55  A. C. Olsen
1955–    Bror von der Lippe


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gunnar Christie Wasberg (1958). Femti år i konkurranse og fremgang. Aktieselskapet Tønsbergs Hvalfangeri 1907-1957. Tønsberg. 


== Eksterne lenker ==
Ragnar Iversen. «A/S Tønsbergs Hvalfangeri – Historien». Lardex.net. Besøkt 23. mars 2009.
Brødrene Repstads Karosserifabrikk

Brødrene Repstads Karosserifabrikk var en norsk produsent av busskarosserier. Fabrikken lå på Lunde i Søgne og produserte ca. 5000 busser fra 1925 til den gikk konkurs i 1990. På det meste hadde fabrikken opptil 100 ansatte.


== Eksempler ==

		
		
		
		


== Kilder ==
Rutebilhistorisk Forening: Karosserifabrikker
Søgneguiden: Lunde
Gaute Losnegård: Norsk rutebilhistorie. Skald 2008. ISBN 978-82-7959-125-2 (s. 226)


== Eksterne lenker ==
Katalog til arkiv etter Brødrene Repstads Karosserifabrikk AS hos Statsarkivet i Kristiansand
Boostedt

Boostedt  er en kommune i kretsen Segeberg i Schleswig-Holstein, Tyskland. Boostedt ligger i Boostedt-Ricklings amt. Det er kort vei sørover til Hamburg, og 50 km nord for Boostedt ligger Kiel.
Boostedt blir for første gang nevnt skriftlig i et dokument datert til 1201. Funn vitner derimot om bosetning i området som skriver seg mye lengre tilbake.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Boostedt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Boostedt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Besart Berisha

Besart Berisha (født 29. juli 1985 i Priština, det daværende Jugoslavia) er en albansk landslagsspiller i fotball som nå spiller for Melbourne Victory. Han er angrepsspiller og han har spilt 14 landskamper, og scoret to mål, for Albania.


== Klubbfotball ==


=== Tidlig karriere ===
Berisha begynte sin karriere hos det tyske laget Tennis Borussia Berlin i 2003 der han var i bare et år, før han ble oppdaget av Hamburg SV. Etter å ha signert for de, ble han umiddelbart lånt ut til det danske Superliga-laget Aalborg Boldspilklub der han tilbrakte en periode uten spesielt stort hell, med bare 3 kamper og ingen mål. Sesongen etter ble han lånt ut til et annet dansk lag, der han skårte 11 mål på 31 kamper og ble lagets toppskårer den sesongen.
For 2006/2007-sesongen fikk han sjansen i Hamburg. Den 6. desember 2006 ble Berisha den første albaner som skårte i gruppespillet av Mesterligaen ved å skåre et mål mot CSKA Moskva på hjemmebane. Han spilte 12 andre kamper for laget denne sesongen, der han kom inn som innbytter 9 ganger.


=== Burnley ===
Den 3. juli 2007 kjøpte Burnley Berisha fra Hamburg SV for £340,000, dette etter hans imponerende forestilling for Albania mot det engelske England B-landslaget på Burnleys hjemmebane ground Turf Moor. Etter denne kampen ble flere europeiske klubber interessert i han men Berisha ble tilslutt signert på en treårs kontrakt, avhengig av arbeidstillatelse. Den ble gitt 3. juli 2007 og avtalen ble gjennomført.Berisha ble satt utenfor 2007–2008 sesongen da han ble skadet i en landskamp mot Malta. 10 måneder etter sin alvorlige kneskade, returnerte Berisha til fotballspilling i en vennskapskamp i USA mot Carolina Railhawks, der han ble byttet inn etter 71 minutter.


==== Rosenborg ====
8. august 2008 ble det bekrefet at Berisha gikk på utlån til trønderklubben ut året. Berisha debuterte 10. august 2008 i en seriekamp hjemme mot Molde, og skårte to mål på tre minutter i andre omgang, før han etter 73 minutter ble byttet ut med Konan Ya. Rosenborg vant kampen 3–1.


==== Arminia Bielefeld ====
5. august skrev han under for den tyske klubben Arminia Bielefeld


== Landslagsspill ==
Besart Berisha fikk albansk statsborgerskap i september 2006. Han spilte sin første kamp for Albania den 11. oktober 2006, mot Nederland. Han skårte sitt første landslagsmål for Albania den 25. mai 2007, i en vennskapskamp mot England B.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Besart Berisha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Besart Berisha – FIFA 
(en) Besart Berisha – UEFA 
(jp) Besart Berisha – J.League Data 
(en) Besart Berisha – Transfermarkt 
(en) Besart Berisha – national-football-teams.com 
(en) Besart Berisha – WorldFootball.net 
(en) Besart Berisha – Soccerbase.com 
(en) Besart Berisha – FootballDatabase.eu 
(de) Besart Berisha – fussballdaten.de 
(en) Besart Berisha – Soccerway 
(en) Burnley Football Club profile
William Dampier

William Dampier (1651–1715) var en engelsk vitenskapsmann og pirat. Han dro ut som buccaneer fordi han anså det som den letteste måten å få reist verden rundt på. Dette var noe han gjorde i alt tre ganger, som første person i verden. 
Han var den første engelskmannen som utforsket og kartla deler av Ny Holland (Australia) og Ny-Guinea. Han foretok grundige observasjoner på reisene sine og fikk trykket dem i boken A New Voyage Round the World i 1697.


== Referanser ==
Valnøtt

Valnøtt eller ekte valnøtt (Juglans regia) er et løvfellende tre i valnøttfamilien. Det er særlig kjent for de velsmakende nøttene.
Det blir opptil 30 m høyt og har en vid krone. Barken er lysegrå og glatt og blir furete på eldre trær. Margen i kvistene er kamret, altså oppdelt av tverrgående, parallelle skillevegger. Bladene er spredte og ulikefinnete med 7–9 elliptiske, helrandede småblad som dufter når de knuses. Alle andre valnøttarter har tannete blad. Hannraklene er hengende og 5–15 cm lange, mens hunnraklene er sitter i korte, opprette aks. Frukten er rund og 4–5 cm bred; den minner om en steinfrukt der «steinen» er selve nøtten.Valnøtt har vært dyrket svært lenge, og det opprinnelige utbredelsesområdet er usikkert. En antar at den opprinnelig vokste på Balkan og i Tyrkia, nordlige Iran, Sentral-Asia, Himalaya og Kina. Arten er naturalisert i Sør- og Vest-Europa inkludert middelhavsøyene nordover til Storbritannia. Pollenfunn viser at valnøtt vokste i sørlige Spania under siste istid, men det er usikkert om denne bestanden har bidratt genetisk til valnøttrærne som vokser der i dag.Valnøtt var et viktig tre for redskapsproduksjon i tidligere landsbyer i den fruktbare halvmåne allerede for 5–10 000 år siden. Valnøtt er nevnt i Salomos høysang i Bibelen, og valnøtter ble funnet i Osebergskipet.
Valnøtter dyrkes i land med temperert klima over hele verden. Produksjonen av nøtter er størst i Kina, Iran, USA, Tyrkia og Ukraina. Veden blir brukt til møbler og parkett, som regel i form av tynn finér som limes på billigere treslag. 
Valnøtt blir også plantet som prydtre. I Norge finnes det enkelte trær nordover til Nord-Trøndelag. I Sogn finnes det et tre som er over 25 m høyt.I en artikkel publisert i 2010 påviser en gruppe forskere at bladene på valnøttreet inneholder kjønnshormonet progesteron. Tidligere trodde man at bare mennesker og dyr kunne danne dette hormonet.Ordet valnøtt kommer fra norrønt valhnot, «velsk nøtt». Det vitenskapelige navnet Juglans kommer fra latin juglans, «valnøtt», en sammentrekning av Jovis glans, Jupiters nøtt.


== Referanser ==


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) valnøtt i Encyclopedia of Life 
(en) valnøtt i Global Biodiversity Information Facility 
(no) valnøtt hos Artsdatabanken 
(sv) valnøtt hos Dyntaxa 
(en) valnøtt hos ITIS 
(en) valnøtt hos NCBI 
(en) valnøtt hos The International Plant Names Index 
(en) valnøtt hos Tropicos 
(en) Kategori:Juglans regia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Juglans regia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Juglans regia – detaljert informasjon på Wikispecies
Krapp

Krapp (latin: Rubia tinctorum) er en fargeplante av krappslekten (Rubia) i maurefamilien (Rubiaceae). Krapp ble benyttet som fargeplante allerede i oldtidens Midtøsten omkring 1500 f.Kr. og vokser naturlig i vestlige Asia og deler av Europa.
Planten er giftig, og røttene gir mulighet for å produsere rød farge. Virkestoffet er alizarin 8C14H8O4). Den har gule blomster og smale, lansettformede spisse blader.
Fragmenter av klær farget med denne planten er funnet i oldtidens Egypt samt i Pompeii og Korint.


== Eksterne lenker ==
(en) Krapp i Encyclopedia of Life 
(en) Krapp i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Krapp hos Dyntaxa 
(en) Krapp hos ITIS 
(en) Krapp hos NCBI 
(en) Krapp hos The International Plant Names Index 
(en) Krapp hos Tropicos 
(en) Kategori:Rubia tinctorum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rubia tinctorum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rubia tinctorum – detaljert informasjon på Wikispecies
Thore Eithun Helland

Thore Eithun Helland (født 12. mars 1965 i Sogndal) er en norsk forfatter og jurist. Han har vokst opp blant annet i Norheimsund.
Helland har gitt ut to romaner og en kriminalroman.
Helland er utdannet jurist ved Universitetet i Bergen.


== Bibliografi ==
2003: Bitterhonning blues, roman, Samlaget, ISBN 82-521-6200-2. Romanen handler om den nyutdannede juristen Anders, som har vanskelig for å slå rot etter at han selv har hatt en svært omflakkende barndom, med foreldre som stadig flytter fra sted til sted. Han bryter med kjæresten i Oslo, og drar til Norheimsund; et av stedene han bodde da hen var barn, og som han har en følelse av at «noe skjedde som gjorde at familien måtte flytte». Han begynner å jobbe som resepsjonist på et hotell. Nok en gang kommer det kvinner inn i hans liv, men livet føles fremdeles komplisert.
2008: Natta blir til regn, roman, Samlaget, ISBN 9788252173635
2013: Farleg kreditt, kriminalroman, Samlaget, ISBN 9788252183313


== Kilder ==
kulturnett.no
Presentasjon av Thore Eithun Helland i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider Arkivert 22. desember 2015 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Intervju med Thore Eithun Helland for prosjektet «Vestlandsforfattere» Arkivert 21. november 2008 hos Wayback Machine.
Digitaliserte bøker av Thore Eithun Helland hos Nasjonalbiblioteket
Platte River

Platte er en elv i Nebraska i USA. Den starter der elvene North Platte og South Platte, som begge har sitt utspring i Rocky Mountains i Colorado, møtes. Platte renner gjennom Nebraska før den munner ut i Missouri på grensen mellom Nebraska og Missouri, 25 km fra Omaha. Platte er 499 km lang, men de to tilførselselvene dens er opptil 1 094 km lange, slik at hele vassdraget da er 1 593 km langt. Det samlede nedbørfeltet er på om lag 233 100 km².

Elven er ikke dyp nok til at skip kan seile i den, og brukes mest til kraftproduksjon. Elva er stri og dyp oppe i fjellene, men svært grunn i lavlandet. På 1700-tallet var elva kjent blant franske pelsjegere som Nebrasier eller Nebraska River. Området var lenge omstridt mellom Frankrike og Spania. Gjennom Louisiana-kjøpet i 1803 tilfalt elva USA. Elvefaret var svært viktig for den tidligere koloniseringen av disse vestlige delene av prærien. 
North Platte er den største tilførselselva til Platte. Den er 1 094 km lang og starter i Colorado, renner nordover via Wyoming og renner sammen med South Platte og danner elva Platte i Nebraska. Nedbørfeltet er på 80 755 km². Utspringet er helt nord i Colorado, i Jackson County. Elva renner ut på prærien ved byen Casper i Natrona County, Wyoming og renner deretter sørøstover og får følge av Laramie River før den renner inn i Nebraska. Inne i denne delstaten møter den elva South Platte ved byen North Platte i Lincoln County.
South Platte er den minste av de to store tilførselsevnene til Platte. Den er 711 km lang med et nedbørfelt på 62 738 km². Historisk er den kjent som Rio Jesus Maria. Dette er den viktigste elva i det østlige Colorado, og renner blant annet gjennom storbyen Denver. Takket være denne elva blir viktige, østlige deler av Colorado fruktbart. Den starter nøyaktig midt i delstaten, i Park County sørvest for Denver, men har her sitt utspring i tilførselselvene South Fork (40 km) og Middle Fork (56 km). Før den når Denver får den også tilsig av North Fork (80 km). Nordover forbi Denver danner elva grunnlag for et tett befolket industriområde, i en fruktbar dal med mye skifergrunn. I Colorado er elva også utbygd med demninger for irrigasjon, flomkontroll og kraftproduksjon. I Sedgwick County forlater den Colorado og renner inn i Nebraska.


== Eksterne lenker ==
Bureau of Land Management – «North Platte».
Univ of Colorado / Denver Post – «Wonder waters: The South Platte».
USGS – «South Platte River Basin».
Maxïmo Park

Maxïmo Park (ofte stavet Maximo Park), er et engelsk post-punk revival band som ble stiftet i Newcastle i 2003. Maxïmo Park har platekontrakt med Warp Records. De opptrådte i Norge 1. september 2006, da de varmet opp for The Rolling Stones på Koengen i Bergen.


== Bandmedlemmer ==
Paul «Scooby» Smith (vokal)
Duncan Lljoyd (gitar)
Archis Tiku (bassgitar)
Lukas Wooller (keyboard)
Tom English (slagverk)


== Eksterne lenker ==
(en) Maxïmo Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maxïmo Park på Internet Movie Database 
(en) Maxïmo Park på Apple Music 
(en) Maxïmo Park på Discogs 
(en) Maxïmo Park på MusicBrainz 
(en) Maxïmo Park på SoundCloud 
(en) Maxïmo Park på Spotify 
(en) Maxïmo Park på Songkick 
(en) Maxïmo Park på Last.fm 
(en) Maxïmo Park på AllMusic
Tshotlego Morama

Tshotlego Morama (født 1987 i Lethakane) er en botswansk paralympisk sprinter. Hun representerte Botswana i de paralympiske sommerlekene i Athen i 2004, hvor hun vant gull på 400 m sprint i kategorien T46, og satt med det ny verdensrekord.Morama vant også gull i de panafrikanske leker i 2007, og fikk ny afrikansk rekord for 200 m kvinner.Morama stilte ikke opp under de paralympiske sommerleker 2008 i Beijing på grunn av skade.


== Referanser ==
Philip Miller

Philip Miller (født 1691, død 18. desember 1771) var en botaniker av skotsk herkomst.
Han ble valgt til Fellow of the Royal Society på grunn av sin kunnskap om levende planter.
Han lærte opp William Aiton som senere ble hovedgartner ved Kew og William Forsyth som slekten Forsythia ble oppkalt etter.
Den fjerde hertugen av Bedford satte ham til oppsyn med bl.a. beskjæringen av frukttrær ved Woburn Abbey.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Miller, Philip». Complete Dictionary of Scientific Biography. 2008. Besøkt 21. februar 2016.
Barlindslekten

Barlindslekten (latin: Taxus) er den eneste slekten av bartrær i barlindfamilien.
Barlindslekten består blant annet av artene:

Barlind eller Europeisk barlind (Taxus baccata) 
Stillehavsbarlind Taxus brevifolia
Canadisk barlind Taxus canadensis
Kinesisk barlind Taxus chinensis
Japansk barlind Taxus cuspidata
Floridabarlind Taxus floridana
Meksikansk barlind Taxus globosa
Sumatrabarlind Taxus sumatrana
Himalayabarlind Taxus wallichiana


== Eksterne lenker ==
(en) Barlindslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Barlindslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Barlindslekten hos Artsdatabanken 
(sv) Barlindslekten hos Dyntaxa 
(en) Barlindslekten hos ITIS 
(en) Barlindslekten hos NCBI 
(en) Barlindslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Barlindslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Taxus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Taxus – detaljert informasjon på Wikispecies
Kanadabarlind

Kanadabarlind (Taxus canadensis) er et tre i barlindslekten, som inngår i barlindfamilien. Treet vokser i det østlige Nord-Amerika nord for elven Ohio, og med sørligste lokalitet i Kentucky.
Hybridbarlind (Taxus × hunnewelliana = syn. Taxus cuspidata × canadensis) er en hybrid mellom japanbarlind (Taxus cuspidata) og kanadabarlind (Taxus canadensis).
Kanadabarlind er mer en busk enn et tre, det blir sjelden mer enn 2,5 meter høyt. Kanadabarlind er giftig, men ikke så giftig som europeisk barlind (Taxus baccata).


== Litteratur ==
«Taxus canadensis». The Gymnosperm Database. Besøkt 2. juli 2019. 
«Taxus canadensis». Flora of North America. Besøkt 2. juli 2019. 
Kanadabarlind i Artsdatabanken. Besøkt 2. juli 2019.


== Eksterne lenker ==

(en) Canadisk barlind i Encyclopedia of Life 
(en) Canadisk barlind i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Canadisk barlind hos Artsdatabanken 
(en) Canadisk barlind hos ITIS 
(en) Canadisk barlind hos NCBI 
(en) Canadisk barlind hos The International Plant Names Index 
(en) Canadisk barlind hos Tropicos 
(en) Kategori:Taxus canadensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Taxus canadensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Taxus canadensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Japanbarlind

Japanbarlind (Taxus cuspidata) er et tre i barlindslekten, som inngår i barlindfamilien. Treet vokser i Japan, Korea, Kina og de russiske områdene Sakhalin, Primorje og Kurilene. Treet blir 10-18 meter høyt og opptil 60 cm i stammediameter. Bærene er røde eller oransje-røde.
Hybridbarlind (Taxus × hunnewelliana = syn. Taxus cuspidata × canadensis) er en hybrid mellom japanbarlind (Taxus cuspidata og kanadabarlind (Taxus canadensis). Wards barlind (Taxus × media = syn. Taxus baccata × cuspidata) er en krysning av vanlig barlind og japanbarlind (Taxus cuspidata). Hicks barlind (Taxus baccata × cuspidata 'Hicksii') er en kloning av samme hybrid.
Treet kan bli mer enn 1 000 år gammelt, og brukes som prydbusk/-tre. Hele planten er svært giftig, både blader, skudd og bær.


== Litteratur ==
«Taxus cuspidata». The Gymnosperm Database. Besøkt 2. juli 2019. 
«Taxus cuspidata». Flora of China. Besøkt 2. juli 2019. 
Japanbarlind i Artsdatabanken. Besøkt 2. juli 2019.
K. Langeland (1993). Hagens vakreste busker og trær: eviggrønne. Oslo: Schibsted. s. 88–89. ISBN 82-516-1505-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) japanbarlind i Encyclopedia of Life 
(en) japanbarlind i Global Biodiversity Information Facility 
(no) japanbarlind hos Artsdatabanken 
(sv) japanbarlind hos Dyntaxa 
(en) japanbarlind hos ITIS 
(en) japanbarlind hos NCBI 
(en) japanbarlind hos The International Plant Names Index 
(en) japanbarlind hos Tropicos 
(en) Kategori:Taxus cuspidata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Taxus cuspidata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Taxus cuspidata – detaljert informasjon på Wikispecies