jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Naka (elv)

Naka (那珂川, Naka-gawa) er en elv på østre Honshū i Japan, og ei av de mektigste i denne delen av landet. Den renner gjennom prefekturene Tochigi og Ibaraki og munner ut i Stillehavet ved storbyen Mito. Det er mer enn 50 arter fisk i elva, inkludert stillehavslaks, ayu og sild. Elva har en lengde på 150 km og et nedslagsfelt på 3 270 km² som drenerer nordre Tochigi prefektur. Den har sitt utspring ved Nasu-dake i Nikkō nasjonalpark.
Sabi eller Sabigawa er ei sideelv til Naka, som renner sammen med Hoki og er betydelig utbygd. Her ligger Sabigawa-demningen som er en 104 m høy gravitasjonsdam, og gir kraft til Shiobara vannkraftverk med 1 050 MW effekt. Vannkraftverket baserer seg på et øvre reservoar på 11 mill. m³ ved Shiobara i Hoki-elva, og på Sabigawa-reservoaret lengre øst som nedre reservoar, med volum inntil 10,5 mill. m³.


== Eksterne lenker ==
(en) Naka River (Tochigi and Ibaraki) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Noumena

Noumena er et melodisk death metal-band fra Etseri i Finland som ble opprettet i 1998. Betydningen av navnet Noumena kommer fra det filosofiske begrepet Immanuel Kant brukte.


== Historie ==
Sommeren 1999 fikk Noumena platekontrakt med et singaporsk selskap etter en god del konserter og to demoer. Debutalbumet ble spilt inn høsten like etter i Astia-studio. Albumet kom aldri ut ettersom selskapet gikk konkurs. Jakten på et nytt selskap fortsatte samtidig som Noumena fortsatte med musikken sin og lagde en ny demo våren 2001. 
Demoen fikk gode tilbakemeldinger og høsten samme året fikk de kontrakt med Australian label Catharsis Records som gav ut albumet Noumena spilte inn 2 år før i Astia-studio og noen andre sanger fra 1999 og 2001. Demoen fikk navnet «Pride/fall» og kom ut i august 2002. Etter noen år med stillhet gav Noumena ut en 4-spors demo som hadde stor suksess.


== Medlemmer ==
Vokal: Antti Haapanen
Gitar: Tukka Tuomela og Ville Lamminaho
Bass: Hannu Savolainen
Trommer: Ilkka Unnbom


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Noumena på Discogs 
(en) Noumena på MusicBrainz 
(en) Noumena på Encyclopaedia Metallum 
(en) Noumena på SoundCloud 
(en) Noumena på Spotify 
(en) Noumena på Songkick 
(en) Noumena på Last.fm 
(en) Noumena på AllMusic
Jean de Reszke

Jean de Reszke, egentlig Jan Mieczysław Reske (født 14. januar 1850 i Warszawa, død 3. april 1925 i Nice) var en polsk tenor og pianist som for det meste virket i Frankrike. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Begge hans foreldre var velsituerte polakker; faren var statsembedsmann og moren en kapabel amatørsagerinne. Deres hjem var anerkjent som yndet tilhold for musikkelskere. 
Han sang som gutt i katedralen i Warszawa og studerte senere jus ved byens universitet, men etter få år sluttet han med jusen og begynte ved konsrebatoriet i Warszawa under den italienske tenoren Francesco Ciaffei, som øvdre ham opp som baryton. 
Da han var 19 besøkte Jean og faren Italia. I Venezia ovevar han en forestilling hvori den italienske baryton Antonio Cotogni sang. Cotognis sang gjorde dypt inntrykk på den unge de Reszke, og begynte å følge etter hvorhen han sang, —London, St. Petersburg, etc. Han lærte også under Cotogni.


=== Operasanger ===
Reszke utdannet seg til sanger i Italia og debuterte i 1874 i Venezia som Alfonso i Leonora. Han kalte seg da Jan de Reschi (senere forandret han navnet til Jean de Reszke).  Etter det opptrådte han i flere år i Paris og London. Under fortsatte sangstudier endret han sin barytonrøst til en glansfull tenor. Reszke var 1885-89 ansatt ved operan i Paris. Siden optrådte han i mange år som gjest der og i London, og også i  St. Petersburg. I årene 1893-99 var han hvert år i New York og sang på Metropolitan-operaen. Han ble hyllet som sin tids fremste operatenor, en virkelig sangkunstner.
I 1904 tok han avskjed fra scenen og virket siden som sanglærer i Paris.
En av hans studenter var alten og mezzosopranen Sara Jane Layton Walker, som senere ble kjent som Mme. Charles Cahier.
Hans bror Édouard de Reszke (1853–1917) hadde suksess som bass, og søsteren Joséphine de Reszke (1855–1891) som sopran.


== Fremste rolletolkninger ==
Blant hans roller merkes Raoul i Hugenottene, Profeten, Vasco da Gama i "Afrikanerinnen", Romeo, Faust, Cid, Radamés i "Aida", Otello, Pajazzo samt Wagnerrollene Tannhäuser, Lohengrin, Walther von Stolzing, Siegfried og Tristan


== Referanser ==


== Kilder ==
Artikkel om Jean de Reszke i Ugglan
Artikkel om Jean De Reszke i Encyclopaedia Britannica (1911)
Deltakere i 4-stjerners middag

Deltakere i det norske TV-programmet 4-stjerners middag. Dette er et norsk matrelatert underholdningsprogram som har gått på TVNorge siden 2009. Deltagerne er kjendiser som fordeles på lag der hvert lag består av fire deltakere. Disse fire skal invitere hverandre hjem på middag etter tur og deretter gi poeng etter hvor fornøyde de er med mat og oppvartning. I de syv første sesongene skulle vinnerne fra hvert lag med høyest poengsum konkurrere i en finale på slutten av hver sesong. Finalen ble droppet fra og med sesong åtte. Det sendes fire program per uke. 
I alle programmene og sesongene opptrer Ole Martin Alfsen som fag-kommentator og kjendiskokk i bakgrunnen. I sesong 7 deltok også Erling Sundal som kokk. Anders Hatlo har en voiceoverrolle som kommer med humoristiske kommentarer.


== Sesong 1 (2009) ==


=== Finale ===
Håvard Lilleheie (vinner)
Eli Engum Hagen
Lars Eikanger
Nikis Theophilakis
Terje Schrøder
Terje Sporsem
Mari Maurstad
Einar Gelius


== Sesong 2 (2010) ==


=== Finale ===
Simen Staalnacke (vinner)
Tommy Steine (2.-plass)
Håvard Bakke (3.-plass)
Tine Skolmen
Thomas Leikvoll
Liv Marit Wedvik
Camilla Wold Knudsen
Stine Buer


== Sesong 3 (2011) ==


=== Finale ===
Erik Mortvedt (vinner)
Inger Lise Hansen
Rein Alexander
Torgrim Eggen
Marianne Krogness
Einar Gelius
Tommy Fredvang
Gunhild Dahlberg


== Sesong 4 (2012) ==


=== Finale ===
Mia Gundersen (vinner)
Christine Guldbrandsen
Vebjørn Sand
Alexandra Irena «Alex» Joner
Liv Grete Skjelbreid Poirée
Alexx Alexxander
Per Heimly
Finn Schjøll


== Sesong 5 (2013) ==


=== Finale ===
Siv Jensen (vinner)
Lisa Stokke
Fedon Lindberg
William Kristoffersen
Samantha Fox
Hans-Erik Dyvik Husby
Øystein «Pølsa» Pettersen
Carina Olset


== Sesong 6 (2014) ==


=== Finale ===
Lilli Bendriss (vinner)
Vidar Riseth
Siri Nordby
Frank Brunner
Cathrine Larsåsen
Unni Askeland
Sandra Borch
Stephen Ackles


== Sesong 7 (2015) ==


=== Finale ===
Rune Andersen (vinner)
Christian Borch
Kim Kolstad
Carl-Erik Torp
Finn Bjelke
Ørjan Burøe
Alexander Nyhagen
Bård Vegar Solhjell


== Sesong 8 (2016) ==
Første sesong uten finalerunde.


== Sesong 9 (2017) ==


== Sesong 10 (2018) ==


== Sesong 11 (2019) ==


== Sesong 12 (2020) ==


== Sesong 13 (2021) ==


== Deltagere med flere deltagelser ==


== Referanser ==
Aaktjalk

Aaktjalk er en eiendommelig skipstype for den innlandske sjøtrafikken i den nedre Rhinen fra begynnelsen på 1800-tallet fram til 1960-årene. Denne skipstypen var et blandingsresultat mellom forskjellige skipstyper, den seilførende lekteren aak på elvene og det kystfarende fraktfartøyet tjalk med lite dypgang. Den nye skipstypen har den butte og flate baugen fra aaken og den vertikale akterstavnen fra tjalken.
Tjalk som et seilskip som også kunne dra oppover elvene som Rhinen, betegnes som «kromsteven» ved å ha kurvede ripebord på akterstavnen med stevnror. Som på tjalken har aaktjalken innesvingende ripebord, dekk som et 22 meter langt fartøy med bredde på 4,3 meter og senkekjøl montert på lessiden som et sidesverd. Dette senkes ned i vannet for å hindre avdrift under seilet ettersom skipet er flatbunnet.
De siste aaktjalkene som ble brukt som fraktfartøyer fram til 1960-årene, var bygd i jern eller stål med motordrift som erstattet riggingen på en mast med gaffelseil.


== Litteratur ==
Aak to Zumbra, A dictionary of the World`s Watercraft, Basil Greenhill, 2000 ISBN 0-917376-46-3
Øistein Aagesen

Øistein Aagesen (født 12. juni 1953) er en norsk næringslivsmann. Han var administrerende direktør i Statskog fra 2005 til 2016. 
Aagesen er utdannet sivilingeniør fra NTNU. Han arbeidet siden som plassjef i Nexans og organisasjonsdirektør i Fjord Seafood. I 2002 ble han assisterende direktør i Statskog, før han ble toppleder samme sted i 2005.


== Referanser ==
Aalsmeerse punter

Aalsmeerse punter er en mindre flatbunnet og spissgattet bruksbåt på 5,5 til 7 meters lengde og 1,5 meters bredde. Den har en 0,45 meters dypgang utstyrt med en eller to sidesverd som senkes ned i vannet og en mast for luggerseil eller spriseil. Masten som står forut mot baugen har et lite dekk liksom akterstavnen, midtskips er båten åpent. Ripebordet langs båtskroget er innesvingende med unntak av for- og akterstevnene. Stevnroren på denne båten blir bred under vannlinjen, fra stevnroren går rorkulten gjennom en spalte i det øverste bordet.
Denne varianten av punteren var brukt av den lokale befolkningen i Aalsmeer sørvest for Amsterdam på de grunne innsjøene i det store området Randstad. Meget få har blitt bevart som en påminnelse om tiden disse spissgattede punterbåtene var brukt i Nederland. Punteren i Nederland var mindre bruksbåter med seil, åre og stake for å ta seg over grunne farvann for fiskeri, men også for mindre ærender og transport.


== Se også ==
Punter


== Litteratur ==
Aak to Zumbra, A dictionary of the World`s Watercraft, Basil Greenhill, 2000 ISBN 0-917376-46-3
Kompaktbil

Kompaktbil er en betegnelse som brukes i EU-området for å klassifisere biler i C-segmentet, dvs. modeller som er større enn småbiler og mindre enn mellomstore biler. Klassen kalles også små familiebiler eller kompaktklassen. I Europa er også betegnelsen Golfklassen svært utbredt, selv om Fiat 128 og ikke Golf var modellen som opprinnelig definerte klassen. Disse bilene måler gjerne mellom 4,15 og 4,5 meter.
I denne klassen har bilene gjennomgående motorer med gode ytelser, noe som gjør dem interessante for førere som vil kjøre litt mer sportslig. Samtidig har de fleste på grunn av størrelse/vekt/motorisering et relativt gunstig forhold mellom pris og ytelser. De siste årene er det først og fremst kombikupéer som har vært mest populære i klassen.
Mens prisene i segmentet starter på vel 200 000 kroner, regnes BMW 135i Cabriolet som segmentets dyreste med en pris i Norge på over 900 000 kroner. (sept 2009).
Segmentet inkluderer typiske modeller som 

Audi A3
BMW 1-serie
Ford Focus
Honda Civic
Hyundai i30
Mazda 3
Mercedes-Benz A-Klasse
Opel Astra
Peugeot 307
Toyota Auris
Volkswagen Golf
CLIMAF

C.L.I.M.A.F.C. (fransk: Centre de Liaison International de la Maçonnerie Féminine) er en europeisk sammenslutning eller liaison innenfor frimureriet, bestående av storlosjer hvor bare kvinner har adgang.
C.L.I.M.A.F.C. ble dannet i 1982 som en allianse mellom den franske storlosje for kvinner og den belgiske storlosje for kvinner. Alliansen består idag av åtte storlosjer med omkring 15,000 medlemmer til sammen:

Den franske storlosje for kvinner
Den belgiske storlosje for kvinner
Den tyske storlosje for kvinner – tilsluttet i 1985
Den sveitsiske storlosje for kvinner – tilsluttet i 1985
Den italienske storlosje for kvinner – tilsluttet i 1985
Den portugisiske storlosje for kvinner – tilsluttet i 1985
Den spanske storlosje for kvinner – tilsluttet i 2006
Den tyrkiske storlosje for kvinner – tilsluttet i 2007


== Eksterne lenker ==
Storlosjeforbundets hjemmeside
The Itals

The Itals er en jamaicansk reggaegruppe. Rastafarianerne bruker uttrykket i-tal når noe er rent og naturlig, uten i-tal vil man simpelthen ikke overleve. Dette er både gruppens navn og budskap. The i-tals regnes som en av de mest suksessrike roots reggaebandene. Gruppen besto opprinnelig av Keith Porter, Ronnie Davis og Lloyd Ricketts, som senere ble skiftet ut med Davis Isaac. Medlemmene av the Itals holder til på landsbygda, Westmoreland, Jamaica og er selvforsynt med alt de trenger.
Gruppen the Itals ble dannet av Ronnie Davis. Ronnie Davis og Keith Porter hadde sunget som en duo på et par singler på starten av 1970-tallet, og Keith ble fort gruppas andre medlem. Når en venn av dem begge, Lloyd Ricketts, ble et fullverdig medlem ble de en trio. Det var det Davis hadde håpet på fra starten av. I 1976 kom the Itals med sin første utgivelse sammen, «In A Dis A Time». Singelen gikk rett til topps på Jamaica og er fortsatt en av the Itals mest kjente sanger. The Itals ble inspirert av suksessen i 1976 og leverte flere sterke roots reggae singler opp gjennom 1970-tallet. Blamt andre «Don't Wake the Lion», «Brutal» og «Temptation» endte alle svært høyt på jamaicanske hitlister. 
The Itals produserte mange reggaelåter som gikk rett inn på hitlistene på 1970-tallet, og signerte med det amerikanske Nighthawk Records i 1981. Året etter kom de Itals med sitt debutalbum. Albumet «Brutal Out Deh» inneholder flere av 1970-tallets storslagere. I 1983 dro the Itals på sin første turne i USA, og allerede året etter kom deres andre album «Give Me Power», som gikk helt til topps på CMJ's reggae ranking. I året 1985 var the Itals blant de hundre beste artistene i verden ifølge «Pollstar Magazine».
I 1985 ble the Itals nominert til Grammypris for beste reggaealbum med albumet «Rasta Philosophy» som ble utgitt tidligere samme år. Dette var the Itals tredje album. Tre år senere, 1988, utga the Itals gjennom Nighthawk Records sitt fjerde album, «Cool and Dread». Nok en gang beviste the Itals at de abselutt er en av Jamaicas mest suksessrike roots reggaeband. 
I 1995 ble the Itals omgjort til en duo da grunnlegeren, Ronnie Davies, forlot gruppa for å starte et nytt band. Men allerede i 1997 ble Keith Porters datter, Suan Porter, the Itals tredje medlem. De var nok en gang en trio. Gruppa regnes som en av Jamaicas ypperste roots reggaeband og har i de senere dager gitt ut albumene «Modern Age»" i 1998, «Mi Livity» i 2003 og «Let Dem Talk» i 2009.
The Itals er i høyeste grad aktive som reggaeband. Gruppa har spilt i over 15 nasjoner og har turnert spesielt mye i Nord-Amerika.


== Diskografi ==
Brutal Out Deh      (1982)
Give Me Power       (1984)
Rasta Philosophy    (1985)
Early Recordings    (1987)
Cool and Dread      (1988)
Modern Age          (1998)
Mi Livity           (2003)
Let Dem Talk        (2009)


== Eksterne lenker ==
(en) The Itals på Discogs 
(en) The Itals på MusicBrainz 
(en) The Itals på Songkick
Punter

Punter er en spissgattet bruksbåt i Nederland omkring den store innsjøen Zuiderzee og storbyen Amsterdam fra 1600-tallet til begynnelsen på 1900-tallet på de mange innsjøer, elver og kanaler for transport, fiskeri og mindre ærender.


== Punterbåten ==
Punterbåten som en spissgattet båt har stor spring på begge ender av skroget som i tillegg er flatbunnet som kunne ha innesvingende ripebord øverst opp og deler av en kjøl i baugen og akterstavnen. Stevnroren på denne båten kunne være triangulært i form med størst bredde under vannet som var mulig å reise for å manøvrere i trange omgivelser. En lang og nedgående rorpinne eller rorkult kom til akterstevnen som har et dekk for den som styre båten. De mindre varianter hadde bare dekk mot endene med åpent midtskip, men på de større varianter var det halvdekk.
Som en seilbåt har de mindre varianter spriseil, senere forseil og de større varianter har gaffelseil på deres enslige masten. De større varianter kunne ha en stor stagseil i tillegg til gaffelseil. For å seile var man nødt til å senke et sidesverd som det er to av på en punterbåt, på lesiden for å hindre avdrift. Seilbåten ble også rodde om det er nødvendig, og når det ikke var mulig å ro, ble det brukt spesielle staker for å fortsette reisen med båten fra akterstavnen. I senere tid ble riggingen tatt ned til fordel for påhengsmotor på akterstavnen.
Den nederlandske punterbåten som var i forskjellige varianter, er ansett for å være en grasiøs og slank båt med en besetning på en til to mann ombord. De mindre kunne være 3,4 meter langt, de største opptil 12 meter langt med et lengde-bredde forhold på 4,2:1 og lite dypgang. Disse for frakt av gods og last betegnes som vrachtpunter mens fiskebåter for å fiske etter ål og flatfisk betegnes som vispunter. Brønnbåter for frakt av levende fisk betegnes som kaarpunter.
Punteren er nå ansett som en tradisjonell seilbåt i Nederland for fritidsaktivitet og som en veteranbåt i ulike miljøer.


== Historie ==
Fra det sekstende århundre hadde nederlandske kunstnerne avbildet flere båter på malerier fra Avercamp (1574) og Vroom (1615) samt tegninger som kunne identifiseres som punterbåter. Den første kjente omtale av båttypen er i et skjøte fra 1618. Som en innlandsfarkost som kunne relativt enkelt bygges for ulike formål, spredte denne typen seg utover hele landet fra Overijssel under ulike vage betegnelser som «weyschuit», «marktschuit», «veenschuit», «veldschuit» eller «boerenschuit», betegnelsen schuit betyr mindre innlandsfarkost for fiskeri og frakt i Nederland og Belgia.


== Bildegalleri ==

		
		


== Se også ==


=== Varianter av punterbåten ===
Aalsmeerse punter
Giethoornse punter
Hoornse punter
Kaarpunter
Kaarboot
Vlot
Zeepunter


=== Beslektede båttyper ===
Grundel
Schokker
Snik
Gieterse bok


== Litteratur ==
Basil Greenhill; Aak to Zumbra A Dictionary of the World`s Watercraft 2000 ISBN 0-917376-46-3


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri av punterbåten
Pentre Ifan

Pentre Ifan er navnet på et oldtidsgods i det verdslig sognet Nevern i nordlige Pembrokeshire i vestlige Wales. Der finnes det største og beste bevarte neolittiske dysse i Wales.


== Historie ==
Dyssen er datert til rundt 3 500 år f.Kr. og ble benyttet som en felles gravplass. De eksisterende steinene danner portalen og hovedkammeret av graven som opprinnelig var blitt dekket av en stor stein- og jordhaug som var rundt 36 meter lang. En del av steinene har blitt spredt, men minst syv av dem sto fortsatt på deres opprinnelige posisjon. Den øverste dekksteinen er 5,1 meter lang og er beregnet til å veie rundt 16 tonn. Den er delikat støttet av smale ender av tre rette steiner. Fasaden som har omgitt portalen ble bygget med forsiktig konstruksjon av en vegg med steinfylling.
Dyssen er eid og ble tatt vare på av Cadw, det walisiske byrå for historiske monumenter. Stedet er godt vedlikeholdt og det er gratis å besøke det. Det er lokalisert rundt 6 km med veg fra Newport og 17 km fra Cardigan.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pentre Ifan – Some Place Different, et annerledes sted
(en) www.geograph.co.uk : foto av Pentre Ifan og området rundt
(en) The best preserved megalithic site in Wales – Extrageographic, det best bevarte megalittiske sted i Wales
Den sveitsiske storlosje for kvinner

Den sveitsiske storlosje for kvinner (tysk: Schweizerische Frauen-Grossloge, fransk: Grande Loge Féminine de Suisse, italiensk: Gran Loggia Femminile di Svizzera, engelsk: Women's Grand Lodge of Switzerland) er en frimurerorden med hovedsete i Genève som ble grunnlagt i 1976. Storlosjen består idag av 20 frimurerlosjer for kvinner, har omkring 350 medlemmer, og er tilsluttet C.L.I.M.A.F.C.
Storlosjens ulike losjer benytter fire ulike språk, og praktiserer forskjellige ritualer. Fire av losjene er tysk-språklige, 13 er fransk-språklige, to er italiensk-språklige og én losje benytter engelsk som arbeidsspråk.


== Eksterne lenker ==
Storlosjens hjemmeside
Giethoornse punter

Giethoornse punter er en lokal variant, også kjent som gieterse punter av den nederlandske seilbåttypen punter bygd i den kjente landsbyen Giethoorn i provinsen Overijssel øst i Nederland. Den var bygd som en rommerlig båt for transport i de mange kanaler som gjennomskåret landsbyen som er ansett som det nederlandske svaret på Venezia og fiskeri i de trange elvene og innsjøene i området. I «Nordens Venezia» var all transport gjort over vannet i den gamle delen av landsbyen som dertil er omringet av kunstige innsjøer.
Punteren hadde derfor en meget viktig rolle i landsbyen med omegn som nå ligger i kommunen Steenwijkerland som er kjent for sine våtmarker. Lokalbefolkningen tok vare på deres nære kulturelle bånder med båttransporten som i fortiden var deres tilværelse helt fra begynnelsen av. Det var med båter de lokale hadde grunnlagt landsbyen Giethoorn i middelalderen. Det er ikke tillatt å kjøre bil i Giethoorn med sterk avhengighet av sykkelstier, bruer og båter for å ta seg rundt i området.


== Giethoornse punter ==

Den typiske punteren er spissgattet med innesvingende ripebord mellom den skarpe forstevnen og den rette akterstevnen med størst bredde midtskips som også er åpent uten dekk. Tredelte spanter i bunnen nådde ikke fram til ripebordet med bred bunnseksjon for å ha størst mulig rom for å frakte last om bord. Det er dekk forut- og akterover i båten selv om det kunne blir lagt bord ovenpå den indre bunnen. På ripebordet har man et sidesverd på hver side som blir senket ned på lesiden under seiling. Den har flat bunn med utfallende sider oppover til midtveis på bordkledningen før ripebordet.
Punteren har en enslig mast med spriseil eller luggerseil, men kan også ha to par årer og påhengsmotor i tillegg. I akterstevnen er stevnroren med størst bredde under vannet og nedgående rorpinne. Det var en variant av den lokale punteren betegnet som gieterse kaarpunter med en brønn fylt med vann midtskips for frakt av levende fisk som en brønnbåt. Lokalt har punteren blitt betegnet som boerenpunter i landsbyen Giethoorn.
Giethoornse punteren er mellom 6 og 8 meter langt og opptil 1,45 meter bredt med dypgang på minst 0,5 meter. Bunnen på den flatbunnede punterbåten er mindre enn den totale lengden på opptil fem meter av en båt på 6,3 meter mellom endene.


== Litteratur ==
Aak to Zumbra, a dictionary of the World`s Watercraft, Basil Greenhill, 2000 ISBN 0-917376-46-3
Hoornse punter

Hoornse punter er en klinkbygd variant av den nederlandske båttypen punter for å fiske etter sild utenfor byene Hoorn og Edam i provinsen Noord-Holland på den store innsjøen Zuiderzee.
Denne spissgattede båten som også har blitt betegnet som friese punter, er en klinkbygd slektning med minst tre overlappende og utfallende bordganger på hver side samt skarp forstevn med spring i baugen. Som den typiske punteren i Nederland som stort sett er kravellbygd, har denne varianten også flat bunn, men ikke rigging ettersom den er en robåt med ett par årer. Midtskips har punteren en brønn fylt med vann for å ta med levende fisk til markedet på land.
Den åpne robåten som har et kort dekk akterut, er vanligvis på cirka fem meter. Den har gått ut av bruk som fiskefartøy i løpet av det tjuende århundre.


== Litteratur ==
Aak to Zumbra, A dictionary of the World`s Watercraft, Basil Greenhill, 2000 ISBN 0-917376-46-3
Kaarpunter

Kaarpunter er en nederlandsk betegnelse på en punter med en brønn fylt med vann midtskips for å kunne frakte levende fisk etter fangsten.
Mellom spantene ble det reist tverrgående skott som det deretter ble lagt et dekk over. På noen av punterbåtene hendte det at masten hvilte mot brønne, som også ble benyttet som sitteplass for en ekstra roer. Den nederlandske brønnen, betegnet som kaar, er boret med hull gjennom bunnen og sidene med den eneste åpningen i toppen i en firkantet boks.


== Se også ==
Brønnbåt


== Litteratur ==
Aak to Zumbra, A dictionary of the World`s Watercraft, Basil Greenhill, 2000 ISBN 0-917376-46-3