jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Droylsden FC

Droylsden Football Club er en engelsk fotballklubb lokalisert i Droylsden i Stor-Manchester. Klubben spiller i 2008-09-sesongen i Conference North, etter å ha rykket ned fra Conference National året før. 
Klubben ble etablert i 1892 og har kallenavnet The Bloods. Hjemmestadion er Butcher's Arms Ground.
Bjørn Lind

Bjørn Lind er navnet til flere personer:

Björn Lind, svensk skiløper
Bjørn Lind (professor), norsk medisiner
Hu Jia (aktivist)

Hu Jia (kinesisk: 胡佳, pinyin: Hú Jiā, født 25. juli 1973 i Beijing i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk aktivist og dissident. Han har vært aktiv i den kinesiske demokratibevegelsen, miljøbevegelsen og i arbeidet for hiv-smittedes rettigheter.
Hu Jia konverterte til den tibetanske buddhismen i forbindelse med demonstrasjonene på Den himmelske freds plass i 1989. Hans politiske engasjement startet omkring 1990 og jobbet da i en organisasjon som kjempet for å redde den tibetanske antilopen. I 1996 tok han eksamen i økonomi ved det som nå er Capital University of Economics and Business.
På begynnelsen av 2000-årene engasjerte han seg for hiv-smittedes rettigheter i Henan-provinsen sammen med forfatteren Wang Lixiong og aktivisten Wan Yanhai.
I 2007 satt Hu Jia og hans kone, Zeng Jinyan i husarrest, noe de dokumenterte i en videodokumentar Fanger i Frihetsbyen.Den 27. november 2007 ble Hu Jia arrestert av kinesisk politi etter at han forsvarte en gruppe bønder som protesterte mot landkonfiskeringer. Den 3. april 2008 ble han dømt til tre og et halvt års fengsel. Hu Jia og hans kone har fått en rekke utmerkelser. I 2007 fikk de en pris av den franske avdelingen av Journalister uten grenser for sin aktivisme. Den 21. april 2008 ble Hu Jia æresborger av Paris. I september 2008 ble det kjent at Hu Jia var nominert til Nobels fredspris, men han fikk den ikke. Derimot ble det i oktober 2008 bekjent at han fikk Sakharovprisen.
Den 26. juni 2011 hadde han sonet sin fengselsstraff.


== Referanser ==
Gao Zhisheng

Gao Zhisheng (kinesisk: 高智晟, pinyin: Gāo Zhìshèng, født 1964 eller 1966 i Jingbian i Shaanxi i Folkerepublikken Kina) er en kristen kinesisk jurist som grunnla og leder Shengzhi advokatkontor i Beijing som er ett av få kinesiske advokatfirmaer som engasjerer seg i brudd mot menneskerettighetene. De har bistått Falun Gong og kristne i Kina.
Sammen med Hu Jia ble Gao tippet som mottaker av Nobels fredspris 2008.Efter att Gao Zhisheng skrev tre åpne brev til kommunistpartiets ledelse har han blitt utsatt for overvåkning, trusler og arrangerte trafikkulykker. Staten tok også fra ham hans advokatbevilling og i august 2006 ble han arrestert og anklaget for kriminell virksomhet. Gao Zhisheng har også arrangert en sultestreik i Kina for å forbedre menneskerettighetene. Siden september 2008 har Gao vært forsvunnet etter at han skrev et åpent brev til Europaparlamentet. Tidlig i 2012 fortalte Zhishengs bror at han hadde mottatt et rettsdokument om at broren satt fengslet i fylket Shayar i Xinjiang.Kona,  en sønn og datteren Grace Gao har flyktet fra Kina og fått politisk asyl i USA.


== Referanser ==
Robin Martin Kåss

Robin Martin Kåss (født 10. januar 1977 i Dublin) er en norsk politiker (Ap) og lege. som siden 2015 er ordfører i Porsgrunn kommune. I 2016 ble han valgt til leder av Grenlandsrådet, som består av kommunene Skien, Porsgrunn, Bamble, Kragerø, Drangedal og Siljan.
Han var statssekretær i Jens Stoltenbergs andre regjering, det siste året for Jonas Gahr Støre i Helse- og omsorgsdepartementet inntil regjeringsskiftet etter Stortingsvalget i 2013. Han er bosatt på Eidanger i Porsgrunn kommune.Han ble tidlig med i Arbeidernes ungdomsfylking og Juvente. Senere ble han også med i Europeisk Ungdom. Han ble valgt inn i Porsgrunn bystyre og formannskap i 1995. Etter militærtjeneste på KNM «Stavanger» begynte å han å studere medisin ved University of Liverpool. Der møtte han Anita Kåss, som han var gift med fra 2000 til 2017. Før og i studietiden jobbet han på magnesiumfabrikken på Herøya.
I 2004 begynte han som fastlege ved Solum Legesenter i Skien og ble senere også medisinskfaglig ansvarlig ved Skien legevakt og ved voldtektsmottaket i Telemark. Han ble i 2014 bedriftslege for ulike virksomheter i Grenland gjennom Stamina bedriftshelsetjeneste.I 2007 ble han valgt til leder i Porsgrunn Arbeiderparti og ble senere samme år på nytt valgt inn i Porsgrunn bystyre. Han ble gjenvalgt til bystyret 2011.
I oktober 2008 ble han utnevnt til statssekretær i Olje- og energidepartementet. I juni 2010 ble han utnevnt til statssekretær i Helse- og omsorgsdepartementet, en stilling han hadde til regjeringen Stoltenbergs avgang i  oktober 2013.I 2015 var Kåss ordførerkandidat for Porsgrunn Arbeiderparti. Ved kommunevalget samme år gikk Arbeiderpartiet fram med 7,4 prosent og fikk 40,6% av stemmene. Robin Kåss ble deretter valgt til ordfører  i Porsgrunn. Kåss ble gjenvalgt 2019.


== Familie ==
Kåss er tremenning av søstrene Cecilie Ramona Kåss Furuseth og Else Kåss Furuseth.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robin Martin Kåss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Robin Martin Kåss hos Stortinget 
(no) Robin Martin Kåss hos Norsk senter for forskningsdata
Chelsea (New York)

Chelsea er et strøk på vestsiden av Manhattan, New York. Området ligger sør for Hell's Kitchen og Garment District, og nord for Greenwich Village.
Chelsea var senter for den amerikanske filmindustrien i årene før første verdenskrig. I dag er området også senter for New Yorks kommersielle kunstscene, etter at mesteparten av byens viktigste gallerier flyttet til Chelsea fra SoHo i løpet av 1990-årene.


== Eksterne lenker ==
Manhattan Community Board 4—The Chelsea & Clinton/Hell's Kitchen Community Board (Engelsk)
Ulsnes

Ulsnes er en nedlagt sjøforsvarsstasjon på Hundvåg i Stavanger. Stasjonen ligger på et nes i Byfjorden hvor det er ganske smalt over til andre siden hvor Tasta ligger. Heimevernets avdeling HV08 avfyrer salutter herfra med M101 blant annet på 17. mai. Selv om stasjonen ikke inngår i den nasjonale basestrukturen, er det full aktivitet. Det er NATOs fellesoperative treningssenter (Joint Warfare Centre – JWC) på Jåttå som har slått seg ned her. De benytter stasjonen som midlertidig treningsfasilitet inntil nye lokaler forhåpentligvis er på plass i 2009. Bygningene og annen infrastruktur på Ulsnes er gammel, men for JWC gir dette likevel mulighet for god kommando- og kontrolltrening.


== FORACS ==
Et av NATOs tre test- og kalibreringsanlegg for skip («Naval Forces Sensor and Weapon Accuracy Check Site») er plassert på Ulsnes. Anlegget brukes til testing og kalibrering av bl.a. posisjoneringssystemer, sonarer og systemer for elektroniske støttetiltak.


== Referanser ==
Den Nordske Dale-Viise

«Den Nordske Dale-Viise», eller «Den norske dalevise», er en vise, eller et dikt, av presten og forfatteren Petter Dass. Visen ble trykket i 1683, og var det eneste av Dass' forfatterskap som ble utgitt i hans levetid. 
Diktet har blitt tolket som et svennestykke for den unge Dass og som en inspirasjonskilde til hans senere arbeid med Nordlands Trompet. Man antar at sangen både har blitt sunget i sin helhet, og som enkeltvers.
Diktet gir en bred folkelivsskildring av nordlandsbondens dagligliv og landbruksskikk, ispedd anekdoter om krangel og tretter.
Sangen er spilt inn med Erik Bye på platen En dobbel deylighed (Kirkelig kulturverksted, 1978).
Emily Browning

Emily Jane Browning (født 7. desember 1988 i Melbourne i Victoria i Australia) er en australsk skuespiller.
Hun er kjent for sin rolle som Violet Baudelaire i Lemony Snicket: En serie uheldige hendelser (Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events, 2004).
Hun er også med Ned Kelly fra 2003, i The Uninvited (2009) som Anna Ivers, og i Ghost Ship som Katie Harwood og i filmen Sucker Punch. I 2013 spilte hun i filmene The Host. I 2015 spilte hun i Legend


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emily Browning – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Emily Browning på Internet Movie Database 
(sv) Emily Browning i Svensk Filmdatabas 
(da) Emily Browning på Filmdatabasen 
(da) Emily Browning på Scope 
(fr) Emily Browning på Allociné 
(en) Emily Browning på AllMovie 
(en) Emily Browning hos Turner Classic Movies 
(en) Emily Browning hos Rotten Tomatoes 
(en) Emily Browning hos The Movie Database
Råheim

Råheim er navnet på gårdsnummer 39 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger ved elven Gaula i Råheimsdalføret i Viksdalen. Den grenser mot Tuften i sør, Øen i øst, Hetle og Hellebust i vest. De fremste brukene har grense mot Lauvavatnet og har fiskeretter i vannet.
Gården har følgende bruk:

Bruk 1
Bruk 2 – Vollen
Bruk 3 – Leitet
Bruk 4 – Slåttehaugen, delt fra bruk 3 i 1847
Bruk 5
Bruk 6


== Historisk ==
Råheim finnes i skatteliste fra 1520, den er da en av fire gårder som er i drift i Viksdalen. Ut fra dette kan vi regne med at gården har blitt sett på som en god og sentralt plassert gård. Det var kun et av brukene som hadde bosetting, resten av gården hadde sannsynlig blitt brukt som tilleggsjord. På 1560-tallet er det registrert to bruk, det var videre en jevn økning frem til 1660-tallet da det fantes syv bruk registrert. I et skattemanntall i 1711 var det blitt sammenslåinger, 5 bruk registrert, slik ble det frem til bruk 4 ble delt fra bruk 3 i 1847.


== Annet ==
Mathias Råheim er oppvokst på, og driver av bruk 2.


== Litteratur ==
Timberlid, Jan Anders, Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.485-509), Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
Den politiske kannestøper

Den politiske kannestøper, opprinnelig Den politiske Kandstøber, er en komedie av Ludvig Holberg, først fremført i 1722, som én av fem komedier fra Holbergs penn samme høst. Den ble utgitt i bokform året etter.
Tematikken «konge for en dag» er den samme som Holberg benytter i Jeppe på Bjerget. Hovedpersonen, kannestøpermesteren Herman von Bremen, klager over myndighetenes uforstand,  utnevnes for én dag til borgermester. Handlingen er lagt til Hamburg, men dette er ikke mer konsekvent gjennomført enn at en av personene skryter av sine forfedre vikingene. 

I sin biografi om Holberg sier Carl Fredrik Engelstad at dette er «en komedie som med sitt sprakende oppbud av burlesk komikk er blitt stående som en av Holbergs betydeligste». 
Stykket har flere ganger vært framført på norske scener. Blant annet på Nationaltheatret i 1924 med Hauk Aabel i hovedrollen, og på Chat Noir i 1974 med Per Aabel i hovedrollen. 


== Eksterne lenker ==
Ludvig Holbergs Skrifter Den Politiske Kandstøber Comœdie tekstkritisk og kommentert nettutgave
Skager 660

Skager 660 er en 22-fots, selvdrenerende motorsjekte, utviklet i 2004 av Salen Service AS, senere under navnet Skager Service AS.
Båten ble produsert av Skager Service fra bunnen av i Langesund, Norge. I 2021 ble produksjonen overtatt av Nordic Boats i Øygarden kommune, og det er planlagt å utvikle en helelektrisk utgave.Skager 660 


== Teknisk info ==
Skager 660 kommer per 2008 med Yanmar dieselmotor på 13–28 HK; som gir en toppfart på 7–13 knop.  Tidligere har båten blitt levert med Vetus Mitsubishi- og Volvo Penta-motorer og gjorde med disse opptil 10–12 knop.Ytterskroget til Skager 660 er opprinnelig et skrog fra en gammel norsk tresnekke (Jørgensensnekka).  Det er senere modernisert til det som i dag er en enkel, åpen snekke.  Den er 2,40 m bred og 6,60 m lang; 5,85 m ved vannlinjen.  Skrogets unike form gjør den sjødyktig. Rett aktenfor midtskips, på hver side av kjølen, flater båten helt ut, og er plan helt ut i sidene. Det gir god bæring, og sammen med kjøl og ballast kan skroget tåle 6-7 meter bølger. Den har en dypgang på 0,70 m, vekt på 1 150 kg og er CE-godkjent for ti personer. Båten leveres med 60 liters dieseltank.


== Tilpassinger ==
Båten bygges på bestilling og kan derfor tilpasses kjøperens ønsker og behov. Per 2010 kan båten leveres med følgende tilleggsutstyr:
Vindskjerm
Vindskjerm med hardtop
Kalesje
Teakdetaljer
Puter
Farget skrog
Farget bordgang
Rekker
Kraftblokk
Hydraulisk styring
WC
Pentry
Badeplattform
Solseng/seng
Baugpropell
Targabøyle
Kartplotter/ekkolodd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skager 660 (Flash)
VG NETT - Første norskbygde hybridbåt
Utviklingen av kommunestrukturen i Minas Gerais/Vila Rica

Utviklingen av kommunestrukturen i Minas Gerais – Vila do Carmo – Vila de SabaráDette er et stamtre som viser utviklingen av kommunene i Minas Gerais som har sitt opphav i bosetningen Vila Rica. Stamtreet er bygd opp slik at hver kommune som er skilt ut av en annen havner til høyre og nedenfor «moderkommunen» og har en heltrukket linje. Dersom en kommune har skiftet navn, vil det nye navnet havne i en boks rett til høyre og med stiplet linje.


== Litteratur ==
Toponímia de Minas Gerais. Joaquim Ribeiro Costa. Editora Itatiaia, Belo Horizonte, 1993.
Slektstre for alle kommunene i Minas Gerais
J.M.G. Le Clézio

Jean-Marie Gustave Le Clézio, eller J.M.G. Le Clézio, (født 13. april 1940) er en fransk forfatter. Han debuterte i 1963 med Le Procès-verbal (Rapport om Adam) som ble nominert for Prix Goncourt, og som han mottok Prix Renaudot for. Den 9. oktober 2008 ble Le Clézio tildelt Nobels litteraturpris. Svenska Akademien sier i sin begrunnelse for tildelingen at Le Clézio er «opprørets, det poetiske eventyrets og den sanselige ekstasens forfatter, en som utforsker menneskeligheten utenfor og nedenfor den herskende sivilisasjonen».


== Liv og virke ==
Han er sønn av en fransk kvinne og en mauritisk lege, med slekt fra Bretagne, som var britisk statsborger. Da han var åtte år gammel flyttet familien til Nigeria der faren tjenestegjorde som kirurg i den britiske hæren. Le Clézio studerte i Bristol og Nice, og flyttet til USA hvor han tok arbeid som lærer. Han er i dag bosatt i Albuquerque med hyppige opphold i Bretagne.
Le Clézio har utgitt over tretti bøker: noveller, romaner, essays, to oversettelser i emnet indisk mytologi, litteraturkritikk og noen antologibidrag. Hans forfatterskap faller i to hoveddeler:

Fra 1963 til 1975, Le Clézio utforsket her temaer som sinnssykdom, språk, skriving, med uttalt vilje til formell eksperimentering i likhet med flere samtidige forfattere, som Georges Perec eller Michel Butor. Blant publikum ble Le Clézio oppfattet som en nyskaper og en opprører, og ble verdsatt av avantgardister som Michel Foucault og Gilles Deleuze.
På slutten av 1970-tallet undergikk Le Clézios stil en drastisk endring; han la de formelle eksperimentene bak seg, stemningen i hans romaner ble mindre problemorientert, og han tok fatt på temaer som barndom, oppvekst eller reise, og tiltrakk seg dermed et bredere publikum. I 1980 var Le Clézio den første vinneren av den nyopprettede Prix Paul Morand, tildelt av Académie française, for romanen Désert (Ørken). Omtrent samtidig med Nobelprisen mottar han den noe mindre kjente, svenske Stig Dagerman-prisen.I en undersøkelse fra 1994, gjennomført av det franske litterære magasinet Lire, svarte 13% av leserne at de anså ham for å være den fremste nålevende franske forfatter.


== Bibliografi på norsk ==
Rapport om Adam. Cappelen, 1964
Syndfloden. Cappelen, 1967
Den materielle ekstase. Cappelen, 1968
Noveller. 1. Lullaby ; Orlamonde ; Han som aldri hadde sett havet. Eide forlag, 1996. ISBN 82-514-0488-6
Noveller. 2. Den levende gudens fjell ; Himmelens folk ; Villa Aurora. Eide forlag, 1997. ISBN 82-514-0515-7
Gullfisken. Eide forlag, 2002. ISBN 82-514-0642-0
Diego og Frida. Cappelen Damm, 2010. ISBN 978-82-02-31305-0
Sultens refreng. Oversatt av Tom Lotherington. Cappelen Damm, 2012. ISBN 978-82-02-34895-3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean-Marie Gustave Le Clézio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stort intervju med J. M. G. Le Clezio og alle lenkede ressurser på video video encyclopedia SAM Network
(en) Verk av eller om J.M.G. Le Clézio i bibliotekene i (WorldCatkatalog)
Morten Søby

Morten Søby (født 22. september 1955) er norsk IKT-pedagogikkforsker, som særlig har publisert om IKT og læring. Søby er ansatt i Utdanningsdirektoratet og var fram til 2018 avdelingsdirektør i Senter for IKT i utdanningen. Søby har særlig arbeidet med politikkutforming for digitalisering i utdanningssektoren.
Søby er utdannet cand. polit. og var stipendiat ved Pedagogisk forskningsinstitutt, Universitetet i Oslo (1992–96). Han har vært leder av Det Norske Studentersamfund (1983, Verdiradikal Losje), redaktør av det postmoderne tidsskriftet nye Profil (1984-86). Han var medlem av Nordisk ministerråds IT-policy gruppe. Sammen med Terje Rasmussen ga han i 1993 ut boken Kulturens digitale felt (Aventura). Han har tidligere vært leder av Forsknings- og kompetansenettverk (ITU) fra 1997 til 2010 ved Universitetet i Oslo. Søby har også vært redaktør for tidsskriftet Nordic Journal of Digital Literacy (2006-2015). Han introduserte i 2003 begrepet digital kompetanse i pedagogikk og utdanningspolitikk. Søby har vært medlem i e-Norge-forum som gav råd til regjeringens IT-politikk. Han har deltatt i en rekke internasjonale prosjekter for EU, OECD, UNESCO og New Media Consortium og sitter i Board of Directors i European Schoolnet (2010 -). I tillegg er han medlem av programkomiteen for Nasjonal konferanse om bruk av IKT i utdanning og læring (NKUL 2009 - ).


== Bibliografi ==
Søby, M (2003): "Digital kompetanse: fra 4. basisferdighet til digital dannelse" (ITU, Universitet i Oslo)
Søby, M. (2007): "Digital kompetanse – fra utdanningspolitikk til pedagogikk?" i Hølleland H. (red.): På vei mot kunnskapsløftet. Oslo: Cappelen.
Søby, M. (2007): "New Millennium Learners: Digital technologies, educational outcomes and learning expectations" Paper. OECD/CERI conference, Firenze.
Søby, M. (2008): " Digital competence – from educational policy to pedagogy. The Norwegian context", i C. Lankshear & M. Knobel (eds.):  Digital literacies of E-learners. New York: Peter Lang.
Søby, M. (2014):  "Learning Analytics" i NJDL vol. 9, Nr. 2
Søby, M. (2015): "Digital competence - a password to a new interdisciplinary field" NJDL


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Morten Søby i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

(no) Publikasjoner av Morten Søby i BIBSYS
Den Stundesløse

Den Stundesløse er en komedie av Ludvig Holberg, først fremført i 1725, men skrevet allerede i 1723.
Stykket er «en typisk representant for den klassiske komedieintrige. Som i de fleste Holberg-komedier, og i tusener av andre komedier, er det hovedpersonens galskap som står i veien for de to unge elskendes lykke. ... Dermed er de unge ulykkelige, inntil den narraktige blir utmanøvrert med listige intriger», skriver Eiliv Eide i innledningen til 1967-utgaven av stykket i verket Norges nasjonallitteratur. Hovedpersonen Vielgeschrey ønsker å gifte bort sin datter Leonora til den regnskapskyndige Peder Erichsen. Leonora ønsker å gifte seg med Leander, og de unge elskende får hjelp av tjenestepiken Pernille og Leanders venn Oldfux.

Herren arbeider på intet, det er intet og det blir til intet.

I sin biografi om Holberg sier Carl Fredrik Engelstad at Vielgeschrey «ved siden av Jeppe [er] Holbergs mest komiskbetagende skikkelse».
Stykket har flere ganger vært framført på norske scener. Blant annet på Nationaltheatret i 1968 med Per Aabel i hovedrollen; og i 1999 med Per Theodor Haugen i hovedrollen og med Kim Haugen som Oldfux og på Trøndelag Teater i 2009 med Øyvind Brandtzæg i hovedrollen.


== TV-versjoner ==
NRK Fjernsynsteatret har vist stykket to ganger; første gang i 1964 med Rolf Berntzen i hovedrollen, og andre gang i 1978 med Finn Kvalem i hovedrollen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ludvig Holbergs Skrifter Den Stundesløse COMOEDIE udi Tre ACTER tekstkritisk og kommentert nettutgaveDen stundesløse, Fjernsynsteatret (1978)
Den stundesløse, Fjernsynsteatrets oppsetning fra Den Nationale Scene (1964)
Arvid Sveli

Arvid Sveli  (født 6. januar 1920, død 9. oktober 2018) var en norsk dikter, forfatter, herredskogmester og skogbruker fra Vassbygda i Velfjord.
Fra tidlig ungdom arbeidet han som tømmerhugger. Siden tok han skogbruksutdanning og ble skogbestyrer og senere herredskogmester på Sør-Helgeland. Sveli etterlot seg et mangfoldig forfatterskap som strakte seg fra tidlig på 1970-tallet til ut på 2000-tallet, hovedsakelig skrev han naturskildringer fra Helgeland. Han skrev også en artikkelserie i lokalavisen Brønnøysunds avis, der tema var lokalhistorie, natur og naturopplevelser.


== Bibliografi ==
Vi menn på Svalbard (1974)
Til Åbjøras kilder gjennom villmark i Sør-Helgeland (1975)
Ved den lange elva (1977)
Helgeland skogselskap gjennom 75 år, 1905-1980 (1980) (redaktør)
Det gjemte landet (1980)
Stien til Maajeh-tjokka (1984)
Skogbruk i Nord-Norge : streiftog gjennom historien (1987)
Banken på Berg : Brønnø sparebank, Helgeland sparebank, avd. Berg, 125 år – 1860-1985 (198?)
Møte med natur og mennesker (1991)
Lomsdalsvassdraget : kulturminner fra en øde grend (1992)
Fra vår nære fortid (1993)
Sparebanken i Brønnøysund 100 år : Brønnøsunds sparebank – Helgeland sparebank avd. Brønnøysund 1894-1994 (1994)
En milepel : folkets tjener i 75 år : As Brønnøysunds avis og bokhandel 1920-1995 (1995)
Villmark, skog og industri : historien om Bindalsbruket og Plahtes eiendommer (1998)
Plathes eiendommer : særtrykk fra boken Villmark, skog og industri (1998)
90 år : Brønnøysund sanitetsforening : 1909-1999 (1999)
Drømmen om grønne skoger (2000)
Sponplatefabrikken i Hattfjelldal : et eventyr fra utkant-Norge (2004)
Folk fra utkanter (2014)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Arvid Sveli i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider