jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Col du Tourmalet

Col du Tourmalet  er et fjellpass i de sentrale Pyreneene i departementet Hautes-Pyrénées i Frankrike.
Landsbyen Sainte-Marie-de-Campan ligger ved foten av stigningen på østsiden og skistedet La Mongie ligger to tredeler opp i stigningen. Luz-Saint-Sauveur ligger nederst på vestsiden.
Tourmalet er også navnet på en ost laget på sauemelk produsert i området.


== Detaljer om stigningen ==
Fra Luz-Saint-Sauveur på den vestlige siden er det 19 km, over 1404 høydemeter. Den gjennomsnittlige stigningen er på 7,4 % med maksimum på 10,2 % nær toppen. Fra Sainte-Marie-de-Campan er det 17,2 km over 1268 høydemeter. Den gjennomsnittlige stigningen er på 7,4 % med maksimum på 10,0 %. 


== Tour de France ==
Col du Tourmalet er en av de mest kjente og brukte fjellovergangene i Tour de France. Første rytter over var Octave Lapize i 1910. I 1913 brakk Eugène Christophe gaffelen på Tourmalet og reparerte den selv i en smie i Sainte-Marie-de-Campan for å få fortsette rittet. 
Tour de France har enten bare passert over, hatt målgang på toppen eller målgang i La Mongie. I Tour de France 2010 gikk den 16. etappen over Col du Tourmalet, mens den 17. etappen hadde målgang på toppen. 
På toppen er det et minnesmerke over Jacques Goddet, direktør for Tour de France fra 1936 til 1987, og en stor statue av Octave Lapize som gisper etter luft.


== Eksterne lenker ==
(en) Tourmalet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Profil på climbbybike.com
Klatreprofil (fransk)
Pljevlja

Pljevlja (serbisk: Пљевља, tyrkisk: Taşlıca) er en by og kommune i det nordligste Montenegro, med grense til Serbia og Bosnia-Hercegovina i nord. Byen ligger 770 moh. ved elven Ćehotina som inne i Bosnia-Hercegovina renner sammen med Drina. Ljubišnjafjellet i kommunen når opp til 2 238 moh. Kommunen har overveiende serbisk befolkning.
Pljevlja har ca. 21 000 innbyggere, mens kommunen har 36 916 innbyggere (2003). Med 1 346 km² er kommunen den tredje største i Montenegro. 60 % er serbere, 21 % montenegrinere, og 14 % bosnjaker og andre muslimer.


== Historie ==
I grotten Mališina er det funnet rester av bosetting fra Istiden, mens Medena Stijena har rike funn fra steinalderen. De illyriske stammene regnes som områdets første kulturfolk, som ble invadert av romerne i det første århundret.
Romerbyen Municipium S var en stor handelsby og religiøst senter i Dalmatia, og den nest største romerske bosettingen i dagens Montenegro nest etter Doclea som lå ved dagens Podgorica. Det er funnet uvurderlige glassarbeider fra romertiden.
På 500-tallet ankom slaverne og grunnla her byen Breznik (Breznica), som er nevnt første gang i 822. Byen ble en av de ledende i den serbiske staten Raška. En rekke handelsveier på Balkan krysset her, og i 1338 fikk byen tollkontor. I 1462 kom byen under tyrkerne. De kalte byen Taslidža ("fjellkilder"). Men det forhindret ikke at et kristent kloster – til Den hellige treenighet – ble opprettet tre år senere.
Hovedstaden for Sanjak Hercegovina ble flyttet til Pljevlja fra Foča i 1572. Tyrkerne innledet intens byggeaktivitet, blant annet med Husein Pasjas moske i 1569. Byen fikk status som kasba og ble utstyrt med kloakksystem på 1600-tallet. Det antas at byen da hadde 1 050 hus inkludert de nærmeste forstedene.
Pljevlja hadde hager, bad, moskeer og klostre, og bare Mostar var en større by innen Hercegovina-Sanjak'en. Først da Sanjak-hovedstaden ble flyttet til Mostar i 1833 startet nedturen for Pljevlja, som ble underlagt Sanjak Novibazar (Novi Pazar). Byen ble femti år senere – i 1878 – inntatt av østerrikske tropper. Under østerrikst styre blomstret byen igjen, og fikk industri og et bryggeri (v) i 1889.
Tyrkerne gjeninntok byen i 1908, og inngikk i Sanjak Taşlıca. I 1912 inntok montenegrinske og serbiske styrker byen. I 1913 inngikk byen i Kongedømmet Montenegro, og fra 1918 i Jugoslavia.

		
		
		


== Transport og økonomi ==
Pljevlja er en turistby, med Den hellige treenighets kloster og Husein Pasja-moskeen som de fremste attraksjonene. Minaretene ved Husein-pasja er de høyeste på Balkan.
Hovedinntekten kommer likevel fra det termiske kraftverket evd byen, som dekekr 45% av Montenegros energibehov. I et gruveanlegg utenfor byen produseres også 100 % av alt kull i landet. Šuplja stijena-gruven har også utvinning av sink og bly. Det er også omfattende skogshogst og landbruk i kommunen.
Pljevlja har stamvei-forbindelse til Serbia i nordøst og lokalveier sørover til Mojkovac og Bijelo Polje i Montenegro. Veiforbindelsene er generelt dårlige.
Type 7 (personvogn)

Type 7 er en type personvogner bygget av Strømmens Værksted for Norges Statsbaner mellom 1982 og 1988. Den mest vanlige undertypen kalles B7, som er ordinære 2. klasse sittevogner.
Vogner av type 7 har gjennom årene blitt ombygget ved flere anledninger, spesielt vognene for servering på toget. Samtlige vogner er etter siste modernisering i 2008-2011 utstyrt med klimaanlegg, strømuttak på setene, WiFi/WLAN og gratis tilgang til internett.
Vogntypen benyttes pr. desember 2020 bare på  Bergensbanen (Oslo-Bergen). Inntil september 2020 i fjerntog og nattog på Sørlandsbanen (Oslo-Kristiansand-Stavanger). Inntil 2013 på  Dovrebanen (Oslo-Trondheim). Noen år først på 1990-tallet ble de også brukt på Vestfoldbanen. Bruk på andre strekninger har bare skjedd rent unntaksvis. 
Et vanlig fjerntog består av 6-9 vogner:

A7 (Komfort)
BC7 (rullestolplass, lekerom)
B7-6 (standard)
FR7 (bistro)
2 x B7-4 (standard)
B7-5 (dyr tillatt)Et vanlig nattog består av 5-7 vogner:

B7-7 eller A7-7 (liggestoler)
2-3 x WLAB-2 (sovevogn)
FR7 (bistro)
1-2 x B7-4 (standard)
B7-5 (dyr tillatt)Fjerntog og nattog med vogner type 7 trekkes av lok type El 18.


== Varianter av type 7 ==
Vogntyper merket med gul farge er fortsatt i bruk pr. 2022.

Antall vogner:

Fra desember 2019 til september 2020 var følgende vogner disponert av GoAhead Nordic for bruk på Sørlandsbanen: A7 24715, 24722, B7-5 27015, 27019, B7-6 27026, 27027, BC7 27043, 27046. FR7-3 21772, 21778, 21779.
I løpet av høsten 2020 folieres og omprofileres samtlige vogner til det grønne Vy-designet.


== Eksterne lenker ==
(en) NSB B7 generation coaches – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stålvogner serie 7 – Jernbane.net
NSB.no - NSB Regiontog Type 7
Forumet "Stasjonen" - Varianter av B7
Forumet "Stasjonen" - Forskjellen på B7-1 og B7-2
Chris Hoy

Christopher Andrew «Chris» Hoy (født 23. mars 1976 i Edinburgh) er en skotsk banesyklist.
Han har to gullmedaljer fra OL i 2012, tre fra OL i 2008 og en fra OL i 2004 og sølvmedalje fra OL i 2000. Hoy bar sitt lands flagg under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.Fra verdensmesterskapet i banesykling har han totalt vunnet ti gull-, seks sølv- og syv bronsemedaljer.
Hoy er medlem av Order of the British Empire. I 2009 ble han utnevnt til Knight Bachelor og derved adlet. Han har dermed også rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chris Hoy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Chris Hoy – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Chris Hoy – Olympics.com 
(en) Chris Hoy – Olympic.org 
(en) Chris Hoy – Olympedia 
(en) Chris Hoy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Chris Hoy – Storbritannias olympiske komité 
(en) Chris Hoy – Scottish Sports Hall of Fame 
(en) Chris Hoy – Commonwealth Games Federation 
(en) Chris Hoy – Driver Database 
(en) Chris Hoy – Cycling Archives
Shahab Hosseini

Shahab Hosseini (født 1974) er en iransk skuespiller.
Hosseini startet å studere psykologi ved Universitetet i Teheran, men droppet etterhvert ut og hadde planer om å emigrere til Canada. Isteden endte han opp som radiovert i hjemlandet. Etter det ble han vert for et iransk TV-program for ungdom og hadde videre noen småroller i diverse filmer. Hans skuespillerkarriere tok av etter at han medvirket i filmer som This Woman Does Not Speak og A Candle in the Wind. Han er kanskje mest kjent fra hovedrollen den internasjonalt kjente dramaserien Madare sefr darajeh (The Zero Degree Turn), som gikk på iransk TV i 2007. Hosseini spilte også hushjelpen Raziehs hissige ektemann Hojjat i Oscar-vinneren Nader og Simin - et brudd fra 2011.


== Filmografi ==


=== Filmer ===
Rastegari dar 8:20 (Salvation at 8:20) (2005)
Gerdab (2005)
Sham'i dar baad (2004)
Vakonesh panjom (The Fifth Reaction) (2003)
Zahr-e asal (Poisonous Honey) (2003)
Rokhsareh (2002) .... Mahan Farzam(Ukjent år)

In zan harf nemizanad (This Woman Does Not Speak)
Shamyi dar bad (A Candle in the Wind)
Ghatl Online (Online Murder)
Ghesseye Eshgh (Love Story)
Bacheh-haye Abadi (The Eternal Children)
Mahya
Adamak-ha


=== TV-serier ===
Madare sefr darajeh (Zero Degree Turn) .... Habib Parsa (2007)
Pas az baran (After the Rain)
Polis-e Javan (The Young Policeman)
Tab-e Sard (Cold Fever)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shahab Hosseini på Internet Movie Database 
(sv) Shahab Hosseini i Svensk Filmdatabas 
(da) Shahab Hosseini på Filmdatabasen 
(da) Shahab Hosseini på Scope 
(fr) Shahab Hosseini på Allociné 
(en) Shahab Hosseini på AllMovie 
(en) Shahab Hosseini hos The Movie Database
A-has diskografi

a-ha er en norsk pop-gruppe som ble dannet i 1982 med medlemmene Magne Furuholmen (keyboard, gitar, vokal), Paul Waaktaar-Savoy (gitar, vokal) og Morten Harket (vokal). De har mottatt Spellemannprisen hele syv ganger, og blant annet blitt kåret til Årets spellemann i 1985 og fått juryens hederspris to ganger. a-ha har solgt et sted mellom 35 og 70 millioner eksemplarer verden over. Dette inkluderer ni album og samtlige singler.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===


=== EP-er ===


=== Konsertalbum ===


=== Samlealbum ===


=== Lydbok ===


== Singler ==


== Videografi ==


== Referanser ==
Aspidoras

Aspidoras er en slekt pansermaller. Det er bunnlevende ferskvannsfisk som finnes nordøst og sentralt i Brasil. Flere av artene ligner mye på hverandre og det kan være vanskelig å avgjøre hvilken art et eksemplar tilhører bare ut fra bilder. Alle artene er små til pansermaller å være. Aspidoras taurus er et unntak som kan bli litt over 5 cm lang.


== Arter ==

Aspidoras albater
Aspidoras belenos
Aspidoras brunneus
Aspidoras carvalhoi
Aspidoras depinnai
Aspidoras eurycephalus
Aspidoras fuscoguttatus
Aspidoras lakoi
Aspidoras maculosus
Aspidoras menezesi
Aspidoras microgalaeus
Aspidoras pauciradiatus
Aspidoras poecilus
Aspidoras psammatides
Aspidoras raimundi
Aspidoras rochai
Aspidoras spilotus
Aspidoras taurus
Aspidoras velities
Aspidoras virgulatus


== Eksterne lenker ==
(en) Aspidoras – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Aspidoras i Encyclopedia of Life 
(en) Aspidoras i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aspidoras hos ITIS 
(en) Aspidoras hos NCBI 
(en) Kategori:Aspidoras – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aspidoras – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Aspidoras - tolweb.org
(en) All about Aspidoras - fishchannel.com
Fylkesvei 2786

Fylkesvei 2786  går mellom Flesberg kirke og Lona i Flesberg kommune. Veien er 7,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 100.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Flesberg
40Fylkesvei 40 Flesberg kirke
Fv2822Fylkesvei 2822 Lona


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2786
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerVegvesenets vegkart
Kaia Kanepi

Kaia Kanepi (født 10. juni 1985 i Tallinn) er en profesjonell kvinnelig estisk tennisspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(et) Offisielt nettsted 
(en) Kaia Kanepi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kaia Kanepi – Olympedia 
(en) Kaia Kanepi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kaia Kanepi – WTA Tennis 
(en) Kaia Kanepi – ITF Tennis 
(en) Kaia Kanepi – FedCup
Afzall

Afzall eller Afzal er et pakistansk og arabisk mannsnavn som betyr «høyt oppe» eller «bedre, høyere opp». Navnet stammer fra kongene og de tidligere lederne i Pakistan. Navnet brukes også som etternavn.


== Utbredelse ==
Navnet brukes i Afghanistan, Pakistan og India,. Navnet er ikke lenger så kjent og brukt i Pakistan. Om lag 9 100 personer i Pakistan hadde i 2006 Afzall som første eller eneste fornavn, hvorav nesten alle, bortsett fra om lag to stykker, var gutter. I Norge derimot var det kun registrert 3 personer som har Afzall som fornavn.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Afzall og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Afzal Khan (d. 1658), indisk general
Afzal Abbas (f. 1964), forfatter
Afzal Khan, pakistansk skuespiller og komiker, også kjent som John Rambo
Mohammad Afzal, indisk terrorist, også kjent som Afzal Guru


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Afzall
(en) Think Baby Names: Afzall
Fylkesvei 2796

Fylkesvei 2796  går mellom Skagsoset i Nore og Uvdal og Veggli kirke i Rollag. Veien er 7,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 109.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nore og UvdalKallerudvegen 

 RollagKallerudvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2796
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Dinara Safina

Dinara Mikhajlovna Safina (russisk Динара Михайловна Сафина, født 27. april 1986 i Moskva i daværende Sovjetunionen) er en profesjonell kvinnelig russisk tennisspiller. Hun er lillesøsteren til Marat Safin.
Hun har spilt to doublefinaler i Grand Slam-turneringen US Open. I 2006 tapte hun finalen sammen med Katarina Srebotnik til Nathalie Dechy & Vera Zvonarjova med 6-7, 5-7. året etter spilt hun sammen med Nathalie Dechy og de beseiret det kinesiske doubleparet Chan Yung-jan & Chuang Chia-jung med 6-4, 6-2.


== OL-medaljer ==
 OL-2008 Beijing:
Single damer – sølv – (hun tapte finalen mot Jelena Dementjeva med 6-3, 5-7, 3-6).


== Grand Slam-titler ==
 US Open:
Double damer – 2007 (sammen med Nathalie Dechy)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dinara Safina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dinara Safina på Internet Movie Database 
(en) Dinara Safina hos The Movie Database 
(de) Dinara Safina – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Dinara Safina – Olympics.com 
(en) Dinara Safina – Olympic.org 
(en) Dinara Safina – Olympedia 
(en) Dinara Safina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dinara Safina – WTA Tennis 
(en) Dinara Safina – ITF Tennis 
(en) Dinara Safina – FedCup 
Dinara Safina på Twitter
Askerhallen

Askerhallen er en ishall og et av flere idrettsanlegg som er i Risenga idrettspark på Risenga i Asker.
I januar 1968 ønsket bonde og ishockeyentusiast Bjørn Mortensen å ta initiativet til å bygge en ishall ved Risenga i Asker. I mars samme år hadde arkitekt Aksel Froth klar en modell av ishallen. Askerhallen ble åpnet søndag 31. august 1969, men i mai 1972 ble Askerhallen sterkt skadet i en brann. Den «Nye Askerhallen» ble åpnet i 1973 og overtatt av kommunen i 1975.Hallen drives av Asker kommune, og blr brukt av blant annet ishockeyklubben Frisk Asker. A-laget spilte her fram til 5. februar 2022. Publikumsrekorden for seiekamper er 3 012, og ble satt under en festkamp arrangert av Norman Antivirus AS mot Vålerenga Ishockey 22. november 2007. Publikumsrekorden stammer fra 5. og avgjørende finale i 2002 da 3 200 benket seg i hallen og så Frisk vinne 1-0. Hallen brukes også av Asker Kunstløpklubb. I tillegg til isbanen, finnes også en liten gymsal i hallen, som blant annet brukes til turn og gymtimer for elever fra Bleiker videregående skole.
Hallen er like ved blant annet Risenga svømmehall, Risenga kunstisbane, Risenga kunstgressbane, Risenga ungdomsskole og Asker tennishall.
Hallen har vært vertsarena for flere mesterskap i kunstløp deriblant:

Nordisk mesterskap i kunstløp: 1988, 1996, 2005, 2010.
Norsk mesterskap i kunstløp: 1972, 1999, 2015.I tillegg var den også vertsarena for EM i curling i 1977.


== Referanser ==


== Kilder ==
Thue, Lars (1984). Askers og Bærums historie : Asker 1840-1980. Universitetsforl. s. 322-323. ISBN 8200063461. 
Kommunens nettside om Askerhallen
Skytter og flymekanikermerket

Skytter og flymekanikermerket (Fliegerschützenabzeichen für Bordschützen und Bordmechaniker) er en tysk militær utmerkelse.


== Historie ==
Merket ble introdusert av Riksmarskalk Hermann Göring 22. juni 1944, og var tiltenkt skyttere, flymekanikere og meteorologer i Luftwaffe i det tredje rike.


== Design ==
Merket består av en oval stående krans laget av laurbærblader på den ene siden og ekeblader på den andre. I senter er en flygende ørn, stupene ned mot venstre med klørne først. Nederst på kransen er et hakekors. Merket ble i begynnelsen laget i buntmetall, men kom senere i sink. Ørnen er festet med to nagler til kransen. Tøyversjoner ble også laget


== Kriterier ==
Merket ble utdelt etter at man:

Var ferdig med to måneder trening eller fire operative tokt
Ble såret under operativt tokt


== Se også ==
Liste over tyske militære utmerkelser 1933-1945


== Kilder ==
Wehrmacht Awards – Air Gunner Badge
Nedre Gärdsjö

Nedre Gärdsjö er et tettsted i Rättvik kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 225 innbyggere.


== Referanser ==
Gulleråsen

For stasjonen på Holmenkollbanen, se Gulleråsen stasjon’'Gulleråsen er et tettsted i Rättvik kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 333 innbyggere.


== Referanser ==
Furudal

Furudal er et tettsted i Rättvik kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 407 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Furudal.nu – Din guide i Furudal
Boda

Boda er et tettsted i Rättvik kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 541 innbyggere.


== Referanser ==
Vikarbyn

Vikarbyn er et tettsted i Rättvik kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 171 innbyggere.


== Referanser ==
Skattungbyn

Skattungbyn er et tettsted i Orsa kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 295 innbyggere.


== Referanser ==
Kolašin

Kolašin (serbisk: Колашин, tyrkisk: Kolaşin) er en by og kommune i det sentrale Montenegro, ved den øvre delen av elven Tara. Den ligger mer enn 800 moh. i Moračafjellene hvor elven Morača har sitt utspring, og omgis av fjell opp til 1900 meters høyde. 
I nordøst ligger Biogradska Gora nasjonalpark som omfatter fjellskogsområdet Biogradska Gora med Biogradsjøen. Disse rekreasjonsområdene er en del av fjellkjeden Bjelasica, som strekker seg over de fem nordøstlige kommunene i landet.

Byen har 2898 innbyggere, men kommunen har en total befolkning på 9949 – en av de minst folkerike i landet. Det er 51% montenegrinere og 45% serbere i Kolasin. Folketallet er økende.
Kolasin ble grunnlagt av tyrkerne på 1600-tallet, og etter langvarig kamp mot montenegrinerne måtte osmanene avgi byen til Montenegro på Berlin-kongressen i 1878. Under andre verdenskrig ble byen sterkt ødelagt.
Kolasin er en viktig utfartsby for skiturisme og fjellvandring, og har både vei- og togforbindelse til Serbia i nord og til Podgorica som ligger 60 km lengre sør. Bianca Resort & Spa er et luksushotell i sentrum av byen.


== Eksterne lenker ==
Visit-Montenegro.com
NSB type 32

NSB type 32 var en serie på 22 damplokomotiver levert til NSB mellom 1915 og 1921 og to til Norsk Hoved-Jernbane (NHJ) i 1917. Hamar Jernstøberi produserte sju lok av undertypen NSB type 32a, Baldwin Locomotive Works i Philadelphia, USA produserte fem NSB type 32b, to NHJ litra D og sju NSB type 32c, mens Vagn- & Maskinfabriksaktiebolaget i Falun produserte tre type 32a. NHJ sine lokomotiver ble overtatt av NSB sammen med resten av materiellet på Hovedbanen i 1926, og etter det benevnt type 32b, som de var identiske med. Typen hadde ikke tender og gikk derfor over kortere strekninger. 
Lokomotivene var tenkt brukt på Dovrebanen som assistanselok, men viste seg også godt egnet til å trekke lokaltog og i skifting, noe som gjorde at type 32 ble brukt i tog i Oslo distrikt fra Oslo Ø til Hakadal, i Stavanger distrikt mellom Stavanger og Sandnes, i Drammen distrikt mellom Drammen og Holmestrand, i Bergen distrikt mellom Bergen og Nesttun og i Trondheim distrikt mellom Trondheim og Melhus og Trondheim og Stjørdal.
Type 32 var et tanklok med akselrekkefølge 1'C1' og var spesielt utviklet for oppgaven med å gå i forspann foran tunge tog. På Dovrebanen var denne lokomotivtypen før andre verdenskrig fast stasjonert i Trondheim, Støren, Drivstua og Dombås som alle lå i tilknytning til sterke stigninger.I Narvik og på Ofotbanen ble type 32b og 32c brukt i revisjonstog og vedlikehold av linjen, samt til sporadisk skiftetjeneste. Lokomotiv 32a nr. 288 det eneste bevarte av denne typen og står utstilt i lokomotivhallen på Norsk jernbanemuseum.


== Se også ==
Liste over damplokomotiver hos Norsk Hoved-Jernbane


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor; Hansen, Trond B.; Johansson, Erik W.; Sando, Svein E. (1987). Damplokomotiver i Norge. Norsk Jernbaneklubb. s. 114, 184–186. ISBN 82-90286-09-0. 


== Eksterne lenker ==
Type 32 – NJK Materielldatabasen
Type 32 – Jernbane.net
GamleNarvik.no – Informasjon om NSB Damplokomotiv type 32b
Mariero holdeplass

Mariero holdeplass er en holdeplass på Jærbanen som ble opprettet i 1880 omkring 4 km fra Stavanger sentrum.
I forbindelse med bygging dobbeltsporet Sandnes-Stavanger ble det vedtatt omregulering av Mariero holdeplass og holdeplassen ble flyttet 100 meter sørover. De opprinnelige planene for Mariero holdeplass tilfredsstiller ikke nye sikkerhetskrav for stasjoner, som sier at plattformer ikke skal etableres i kurver med radius under 2000 meter. For å imøtekomme kravene i regelverket er det gjort endringer i sportraséene, og holdeplassen ble flyttet fra sin opprinnelige plassering. Kurven hvor holdeplassen lå, ble rettet ut og plattformene forlenget til 100 meter lengde med mulighet for å kunne forlenges til 170 meter. Konsekvensen ble utfylling i Gandsfjorden, siden jernbanetraséen ble flyttet noe østover. En liten båthavn måtte flyttes. Ny tursti ble anlagt mellom sporet og Gandsfjorden.


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Mariero holdeplass
(no) Mariero holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Jærbanen
Jernbaneverket; Ja til omregulering av Mariero
Gjuratinden

Gjuratinden (også skrevet Juratind) er et markant fjell som ligger mellom Isfjorden i Rauma kommune og Eikesdalsvatnet i Nesset kommune. Gjuratind har en høyde på 1 712 moh. og er en del av Romsdalsalpene. Navnet er i Norsk stadnamnleksikon forklart som «trollkjerring» (fra gammelnorsk gýgr). En alternativ forklaring er at toppen ser ut som en jurtapp (spene).Det er flere ruter til toppen. Noen partier er ganske luftige, men det er ikke nødvendig med fjellklatring for å nå toppen. Den vanlige ruten starter i Grøvdalen, innerst i Isfjorden. Oppstigningen starter på ca. 150 meters høyde. Men også fra Hoemsbu, et nedlagt gårdsbruk ved Eikesdalsvatnet, kan fjellet bestiges. Hoemsbreen, 700 meter under toppen, er en snødekket bre i 1 300 meters høyde. De siste 300 meterne er lett klatring, der det er vanlig å bruke tau på noen steder. 
Gjuratinden ble besteget i 1880. To gutter, Iver Kavli og Bård Moen, på bare 12 år var ved foten av fjellet på sauegjeting. De bestemte seg for å klatre til topps, alene opp på nordøstsiden.


== Referanser ==
Carla Suárez-Navarro

Carla Suárez-Navarro (født 3. september 1988 i Las Palmas) er en profesjonell kvinnelig spansk tennisspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carla Suárez-Navarro – Olympics.com 
(en) Carla Suárez-Navarro – Olympic.org 
(en) Carla Suárez-Navarro – Olympedia 
(en) Carla Suárez-Navarro – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Carla Suárez-Navarro – WTA Tennis 
(en) Carla Suárez-Navarro – ITF Tennis 
(en) Carla Suárez-Navarro – FedCup 
(es) Carla Suárez-Navarro – as.com