jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Askim Wolves

Askim Wolves er et amerikansk fotballag med base i Askim kommune i Østfold og ledes idag av et eget styre og trener Jan Arild Kirkerud. 


== Starten ==
Laget ble stiftet sommeren 2008 av den tidligere Kolbotn Kodiaks-spiller Juan Leiva. Han hadde flere års erfaring innen denne sporten i posisjonen som right guard for Kodiaks, og lenge hatt lyst til å starte opp et lokalt lagt hjemme i Askim. I samtaler med tidligere medspillere fra Kolbotn; Tor-Erling Hestø og Uno Olsen, begynte ideen å vokse. Tidligere nabo av Leiva, Pål Øyvind Olsen, hørte om klubbens planer og hev seg på lasset og satset tid og krefter på å rekruttere spillere.
The Wolves fikk fort oppmerksomhet og antall spillere økte raskt. Smaalenene avis viste interesse for klubben og skrev en artikkel om laget rett etter klubbens stiftelse. Klubben teller pr høsten 2009 ca. 20 aktive spillere, med en total på hele 35 registrerte medlemmer.


== Lagets trener ==
Lagets trener, Jan Arild Kirkerud, har lang erfaring innen amerikansk fotball. Karrieren strekker seg gjennom årene fra starten som reciever i 1986 og spill gjennom de fleste posisjoner i sporten frem til 1999. Han deltok også i det norske landslaget mellom 1992 -1997 og har også erfaringer som hjelpetrener i diverse lag i åtte år.


== Ledelse ==
I dag ledes klubben av styreleder Patrick M. Leiva, som har lang erfaring som siviløkonom, økonomirådgiver, administrasjonsleder og arbeid innen økonomi, regnskap, budsjettering og etablering av bedrifter. Klubbens styre består av 10 medlemmer, 9 menn og 1 kvinne. 


== Klubbens farger ==
Askim Wolves har valgt en egen fargekombinasjon i valget av uniform:

Sølvgrå hjelm med svarte masker og ulvlogo på sidene.
Hvite trøyer som hovedfarge med blåsider og kanter, gråe skuldre og blåe trøyenumre.
Sølvgråe bukser.
Hvite strømper.


== Annet ==
Askim Wolves sin økonomi har hittil kun basert seg på midler anskaffet gjennom dugnader for forskjellige bedrifter, loddsalg, medlemskontingenter og støttemedlemmer. Treninger foregår på grusbanen ved Askim videregående skole.


== Bilder ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Askim Wolves på Facebook
Bhumibol-demningen

Bhumibol-demningen er en demning med vannkraftverk i provinsen Tak i det nordvestlige Thailand. Den regulerer elva Ping som renner ut i Thailands hovedvassdrag Chao Phraya. Demningen markerer sørenden av Mae Ping nasjonalpark. Installert vannkrafteffekt er 535 MW, fordelt på fem turbiner. 
Demningen er Thailands største betong buedam, og er  154 meter høy og 486 meter lang. Anleggsarbeidet ble igangsatt i 1958 og ferdigstilt i 1964, og gir også irrigasjon til store jordbruksområder via kanaler. Reservoaret er på inntil 13.462 millioner m³ og kan ha et areal på inntil 308 km². Fra demningen kan skip navigere 140 km oppover til Chiang Mai. Ovenfor reservoaret fortsetter elva via en slukt til en ny utvidet reservoardannelse, kalt Doi Tao-reservoaret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Thailands irrigasjonsmyndighet – «Bhumibol Dam».
Multiply Pictures - bilder av anlegget.
Kristian Røstvig

Kristian Røstvig , født 11. april 1896, død 28. juli 1984, var en norsk tannlege og folkeminnesamler fra Oslo. Han interesserte seg mest for folkelig magi og folketro om tenner.


== Bibliografi ==
Særmål og trollmål 1944
En døende kirke 1945
Litt folketro om tenner 1945
Svarteboka 1947
Gammel folketro om tenner. I: Norske tannlæger. Oslo: Erhvervsforlaget. 1950. s. 11. 


== Referanser ==
Jutulstraumen

Jutulstraumen er en stor isstrøm i Dronning Maud Land i Antarktis. Den er om lag 200 kilometer lang og fører med seg is fra Maudheimvidda og Fimbulheimen, som gir næring til isbremmen Fimbulisen. Den siger med en hastighet på opptil fire meter per døgn. Ytterst på Fimbulisen danner isstrømmen Trolltunga, som brytes av med noen tiårs mellomrom og danner store, flate isfjell.
Jutulstraumen ble kartlagt av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering fra Maudheimekspedisjonen 1949–1952 og Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jutulstraumen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Pergaudemningen

Pergaudemningen er en demning med det nest kraftigste vannkraftverket i Malaysia, helt nord på Malayahalvøya ved elva Kelantan i provinsen Kelantan. Installert effekt er 600 MW fordelt på fire turbiner. Utbyggingen startet i 1994 og anlegget stod ferdig i 2003. Operatør er selskapet Telaga Nasional Berhad.


== Eksterne lenker ==
TNB – operatørens hjemmeside.
New Scientist – «Britain's other dam SCANDAL », 26. februar 1994.
HTC Advantage X7500

HTC Advantage X7500, også kjent som HTC Athena er en Windows Mobile 5.0-basert mobiltelefon (smarttelefon) som ble produsert av HTC. Den ble lansert i mars 2007. 
Den er også solgt som Dopod U1000 og T-Mobile Ameo.
HTC Advantage X7501 er Windows Mobile 6.0-versjonen, som ble lansert i juli 2007, som en ikke-operatørlåst GSM-telefon, primært for det nordamerikanske markedet. Denne modellen har ikke sekundært kamera, slik X7500 hadde, til bruk for videokonferanser. 
HTC Advantage X7510 er en oppdatert versjon av X7500, med operativsystemet Windows Mobile 6.1 "Manilla" Professional og en 16 GB SSD lagringsenhet. Denne modellen vil få et sekundært VGA-kamera, slik X7500 har, og er planlagt lansert i juni 2011. 


== Spesifikasjoner ==
Skjermoppløsning: 640 x 480, LED, berøringsskjerm
Skjermstørrelse: 5 tommer
Kamera: 3 megapiksler (hovedkamera), 0,3 megapiksler (sekundærkamera)
624 MHz prosessor
Batteri: 2 200 mAh
RAM: 128 MB SDRAM
ROM: 256 MB
miniSDHC minnekort
Operativsystem: Microsoft Windows Mobile 5.0 Pocket PC Phone Edition (X7500), Windows Mobile 6 Professional (X7501)
GPRS, EDGE, UMTS
SMS, MMS, e-post
Quadband
Infrarød: Ja
Bluetooth: Ja, 2.0
Wifi: Ja
Størrelse: 133,5 mm (h), 97,7 mm (b) 16 mm (d)
Vekt: 360 g med batteri
GPS
TV-utgang


== Eksterne lenker ==
HTC.com - HTC Advantage
Gjerpen MSK

Gjerpen MSK speidergruppe (grunnlagt 8. januar 1956) er en speidergruppe under Grenland krets av Norges speiderforbund. Gruppen har tilholdssted på Misjonskirken Betel. Speidergruppas navn var tidligere Gjerpen NmU, men endret dette til Gjerpen MSK ved årsskiftet 2009-2010.
Georg Greve

Georg Jens Greve (født 28. juli 1884 i Bergen, død 4. januar 1973 i Oslo) var en norsk arkitekt kjent for utarbeidelsen av reguleringsplanen etter bybrannen i Bergen i 1916 sammen med Albert Lilienberg. Greve er også den enkeltpersonen med størst innflytelse på utformingen av det moderne Bergen sentrum, som ble oppført i perioden 1920 til 1940. 
Georg Greve var sønn av overlærer Jens Ludvig Mathias Greve (1842–1919) og Bernhardine Bratt (1853–1941). Han var bror av Bernhard Greve, og fetter av arkitekten Bredo Greve og tekstilkunstneren Ulrikke Greve.
Greve vokste opp i Bergen, og etter å ha tatt examen artium i 1904 og fullført Krigsskolens første klasse i 1905 dro han til Trondheim, hvor han ble tatt inn på Trondhjems Tekniske Læreanstalt og fullførte eksamen i 1909. Deretter arbeidet han hos Egill Reimers og Jens Zetlitz Monrad Kielland i Bergen frem til 1911. Fra 1911 til 1914 ledet han Stavanger Cementvarefabriks arkitektkontor i Stavanger. Etter dette dro han til Stockholm, hvor han arbeidet frem til 1916 hos Ragnar Östberg og blant annet deltok i utarbeidelsen av Stockholms stadshus.
Han startet egen praksis i Bergen i 1916, og vant her en andrepremie i konkurransen om byregulering etter brannen samme år. I 1923 ble han kommunearkitekt i Aker, en stilling han hadde frem til 1948. Den 1. januar 1948 ble Aker kommune innlemmet i Oslo kommune, og Greve tiltrådte da som byarkitekt i Oslo. Denne stillingen hadde han frem til 1950. Etter dette startet Greve egen praksis i hovedstaden, og i 1954 etablerte han kontoret Arkitektene Greve og Grung sammen med Geir Grung.


== Utvalgt virke ==

Høybråten kirke (1932)
Huseby folkeskole (1934)
Grorud høyere skole (1937)
Nordstrand skole (1937), utvidelse med tilbygg på tre etasjer.
Nedre Bekkelaget skole (1938)
Smestad folkeskole (1938)
(Øvre) Bekkelaget skole (1938)
Sinsen folkeskole (1938)
Røa kirke (1939), fasader av rødt tegl.
Sørkedalen kirke (1940), interiørendringer.
Grefsen kirke (1940)
Voss kirke (1953), restaurering.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gunnarsjaa, Arne (2007). Arkitekturleksikon. Oslo: Abstrakt Forlag AS. s. 304. ISBN 978-82-7935-197-9. 


== Eksterne lenker ==
SNL.no – Oppføring av Georg Greve hos Store Norske
Arkeologiåret 1885

Arkeologiåret 1885 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1885.


== Utforskninger ==
Utforskninger fortsetter mange plasser, fra Latin-Amerika til Italia og til Japan.


== Utgravninger ==
I Ostia Antica (nær Roma), blir Quattro Tempietti (De fire små templene) gravd ut i 1885–1886 av R. Lanciani (plassen foran blir gravd ut seinere, i årene 1911–1915 av D. Vaglieri og R. Paribeni).
I utkanten av Roma, Italia, ble ruinene av Dianatempelet i Nemi gravd ut av den britiske ambassadøren John Savile fra Rufford Abbey.
I Wales, i Ffynnon Beunohulen, Tremeirchion, Denbighshire, blir et hulekompleks utgravd: med enkelte spor av aurignacker og proto-Solutreenflintarbeide pluss fauna fra pleistocen (paleolitikum, eldre steinalder).
I Japan blir Katsutachi Pit gravd ut i 1885 (Meiji 18) under ledelse av Takuma Dan, en amerikansktrent ingeniør.
I Susa begynner Marcel-Auguste Dieulafoy og Jane Dieulafoy franske utgravninger.


== Funn ==


== Publiseringer ==
Désiré Charnays beretning om sin utforskning av Mesoamerika, Les Anciennes Villes du Nouveau Monde, Paris.
William Collings Lukis –
Prehistoric Stone Monuments of the British Isles: Cornwall med 40 fargede litografiske plater, med nøyaktige skalategninger utført av W.C. Lukis og W.C. Borlase, utgis av Society of Antiquaries.
«Report of survey of certain megalithic monuments in Scotland, Cumberland and Westmoreland, executed in summer 1884». Proceedings of the Society of Antiquaries s. 302–11.
Oluf Rygh – Norske Oldsaker
Utgivelsen av American Journal of Archaeology starter.


== Priser ==
Oscar Montelius tildeles Kungliga priset


== Fødsler ==
8. februar – Aarne Michaël Tallgren, finsk arkeolog (død 1945)
10. februar - Salvatore Aurigemma, italiensk arkeolog og epigrafiker  (død 1964)
21. februar – Georg Lippold, tysk klassisk arkeolog (død 1954)
18. juni – Mogens Clemmensen, dansk arkitekt og arkeolog (død 1943)
27. juni – Pierre Montet, fransk egyptolog (død 1966)
30. juni – Fernand Bisson de La Roque, fransk egyptolog og arkeolog (død 1958)
9. juli - Reginald Engelbach, britisk egyptolog og arkeolog (død 1946)
1. september – Hermann Grapow, tysk egyptolog (død 1967)
13. september – John D. Beazley, britisk klassisk arkeolog, historiker og forfatter (død 1970)
14. oktober - Fernand De Visscher, belgisk jurist og arkeolog (død 1964)
29. oktober – Alfred V. Kidder, amerikansk arkeolog (Mesoamerika) (død 1963)


== Dødsfall ==
10. januar - Aleksej Uvarov, russisk arkeolog (født 1825)
5. mai – Raffaele Garrucci, italiensk jesuitt, numismatiker og arkeolog (født 1812)
15. august – J.J.A. Worsaae, dansk museumsmann, arkeolog og historiker (født 1821)
18. august - Ludwig Lange, tysk filolog og arkeolog (død 1825)
17. november – Gustav Seyffarth, tyskamerikansk egyptolog (født 1796)
27. desember - Samuel Birch, engelsk språkforsker og arkeolog (født 1813)
		
		


== Referanser ==
Ludovica Levy

Ludovica Magdalena Marie Levy (født 7. september 1856 i Nakskov på Lolland i Danmark, død 20. oktober 1922 i København) var en dansk og så norsk teaterleder, i Norge kjent for sine turnerende trupper.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ludovica Levy var datter av skomakermester Lars Henrik Dysten (1826–74) og Maria Magdalene Specht.


=== Fra Danmark til Norge ===
Etter å ha startet ved Frederiksbergs Teater i København kom hun til Norge med ektemannen Bernhard Levy (1844–92 - sønn av tøymakermester Jacob Simon Levy (1804–53) og Clarine Gabriel (1808–73) - som hun hadde giftet seg med 28. september 1873. De  var tilknyttet Olaus Olsens trupp 1880-83 med base i Stavanger.  Etter et kortvarig engasjement på Dagmarteatret i København begynte ekteparet igjen å reise i Norge, nå med eget selskap, Det Levyske Theaterpersonale, frem til 1890.
Ludovica Levy var knyttet til Casino i København sesongen 1890/91, men da Bernhard Levy døde 1892, måtte hun på ny ta engasjement ved forskjellige danske provinsselskaper som også reiste i Norge. 1889 hadde hun hatt et gjestespill på Den Nationale Scene (DNS) i Bergen, og 1895 kom hun igjen til Bergen for å tiltre et engasjement ved DNS, først og fremst som instruktør og veileder for skuespillerelever. Det oppstod debatt i pressen om ansettelsen, fordi noen så med skepsis på en dansk skuespiller ved et norsk, nasjonalt teater, nå som man endelig hadde frigjort seg fra dominansen av dansk språk og spillestil. Men teaterledelsen fremholdt hennes teaterfaglige dyktighet og profesjonalitet.
I Bergen møtte hun og ble gift med skuespilleren Dore Lavik (1863–1908).


=== Secondteatret ===
Ekteparet etablerte Secondteatret i 1899, beliggende i lokalene til Tivoli Teater.  Dette var aktivt ett år. Ludovicas egen datter, Clary Levy (1874–1908), var med som skuespiller og holdt også teaterets regnskaper. Etter finansielle problemer la de ned Secondteatret etter bare en enkelt sesong.  Vestlendingene Agnes Mowinckel (1875–1963), Ingolf Schanche (1877–1954), Lauritz Stub Wiberg (1875–1929) og Hauk Aabel (1869–1961) var ved Secondteatret i sine unge scenatiske år.
Hun var senere teaterkritiker for kvinnebladet Urd. 
Ekteskapet med Dore Lavik ble oppløst 1906. Ludovica drev senere Nationalturneen fra 1907 til 1911 og var teaterjournalist i Ørebladet fra 1914 til 1919. Hun reiste tilbake til København for å bosette seg der kort tid før sin død høsten 1922.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Næss, Trine (1944-) (1999). Ludovica Levy: teaterdronningen på Norges lange kyst. Oslo: Teatermuseets venner. ISBN 8291856028. 


== Eksterne lenker ==
(no) Ludovica Levy hos Sceneweb
Arkeologiåret 1884

Arkeologiåret 1884 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1884.


== Utforskninger ==
William Collings Lukis og Henry Dryden, Bart undersøker megalittiske monumenter i Skottland, Cumberland og Westmoreland.


== Utgravninger ==
Oktober – Augustus Pitt Rivers begynner utgravninger av Romersk-britannisk boplasser på Woodcutts Common, på sin eiendom Cranborne Chase i Dorset.
Tanis, Egypt – de første utgravningene utføres av Flinders Petrie.


== Funn ==
Vinter – Første gravplassene til Remedello-kultur.


== Publiseringer ==
La Genèse traduite d'après l'hébreu, avec distinction des éléments constitutifs du texte, suivi d‘un essai de restitution des textes dont s'est servi le dernier rédacteur (Paris), av François Lenormant.


== Andre hendelser ==
Pitt Rivers Museum etableres av en donasjon fra Augustus Pitt Rivers' antropologiske og arkeologiske samlinger til University of Oxford.


== Fødsler ==
26. januar – Roy Chapman Andrews, amerikansk oppdager, konservator og paleontolog (død 1960)
6. juli – Karl Esaias Sahlström, svensk geolog og arkeolog (død 1964)
25. juli – Davidson Black, canadisk paleoantropolog (dør i 1934 på kontoret sitt i Cenozoic Forskningslaboratorium med en skalletopp fra en pekingmann på arbeidsbordet)
11. august – Anton Wilhelm Brøgger, norsk professor i arkeologi og politiker (død 1951)
31. oktober – Gudmund Hatt, dansk arkeolog og kulturgeograf (død 1960)
30. november – Armin von Gerkan, tysk klassisk arkeolog og bygningsforsker (død 1969)


== Dødsfall ==
10. juli – Karl Richard Lepsius, tysk egyptolog, afrikaforsker, språkforsker og bibliotekar (født 1810)
25. juli - Julius Friedländer, tysk numismatiker (født 1813)
30. august – Bror Emil Hildebrand, svensk arkeolog, numismatiker og kurator (født 1806)
11. november – Pellegrino Tonini, italiensk arkeolog og numismatiker (født 1824)


== Referanser ==
Critters 2

Critters 2: The Main Course er en sci-fi-komedie og skrekkfilm fra 1988 med Terrence Mann, Don Keith Opper og Scott Grimes. Den ble regissert av Mick Garris og skrevet av David Twohy og Mick Garris.
Dette er den andre av i alt fire i denne filmserien. Den første kom i 1986 og den siste i 1992.


== Sammendrag ==
Ute i verdensrommet på en øde planet søker dusørjegerne Ug og Lee, sammen med deres menneskelige kamerat Charlie McFadden, etter en ondskapsfull, orm-liknende skapning. Etter å ha drept skapningen, forlater de planeten. Like etterpå får de et nytt oppdrag av Zanti, leder for Det Høyeste Rådet. Han forteller dem at en gruppe Critters befinner seg på jordkloden og må ødelegges. De setter deretter kurs for Jorden. Ug legger merke til at Charlie grubler over noe, og spør hva som er galt. Charlie forteller om sin motvilje mot å reise tilbake dit etter to år i verdensrommet, og spør bekymret om de planlegger å forlate ham der. Ug forsikrer ham om at de ikke har noen slike intensjoner.
Tilbake på jorden besøker Brad Brown, nå 15 år gammel, bestemoren sin i Grovers Bend. Sladder om dette går raskt rundt i byen, noe som antyder at Brad ble anerkjent etter alle hendelsene fra den første filmen. Rett etter at dusørjegerne ankommer jorden, angriper Critters en mann kledd som en påskehare. Mannen blir drept. Ingen er klar over at det var Critters som angrep ham, og hans død blir stemplet som en ulykke. Etter hvert gjør Critters seg kjent når de begynner å terrorisere byen, og de vokser hele tiden i antall. 
Lee blir drept og spist opp av en gjeng Critters. Dette fører til at Ug havner i en dyp depresjon. De gjenværende menneskene i byen utarbeider en slagplan. Ug tar form som en Critter, og fører en gjeng Critters til en butikk i et forsøk på å sprenge dem. Men dette mislykkes, og Critters dukker opp igjen. Charlie flyr deretter direkte inn i flokken med Ug sitt romskip.


== Roller ==
Scott Grimes som Brad Brown
Don Keith Opper som Charlie McFadden
Terrence Mann som Johnny Steele/Ug
Roxanne Kernohan som Lee
Liane Alexandra Curtis som Megan Morgan
Barry Corbin som Sherriff Harv
Tom Hodges som Wesley
Douglas Rowe som  Quigley
Lindsay Parker som  Cindy
Herta Ware som Nana
Lin Shaye som Sal
Sam Anderson som  Mr. Morgan
Eddie Deezen som Hungry Heifer manager
Tony Smith som Tall Joe Small


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Critters 2 på Internet Movie Database 
(no) Critters 2 hos Filmfront 
(sv) Critters 2 i Svensk Filmdatabas 
(fr) Critters 2 på Allociné 
(en) Critters 2 på AllMovie 
(en) Critters 2 på Turner Classic Movies 
(en) Critters 2 på Rotten Tomatoes 
(en) Critters 2 på Metacritic 
(en) Critters 2 på Box Office Mojo
Guitar Art Festival

Guitar Arts Festival er en musikkfestival som årlig arrangeres på ulike arenaer i Beograd, første gang i 2000.  Musikken og artistene er internasjonale.
Gjennom hele festivalen arrangeres konkurranser, masterklasser, forelesninger og andre arrangementer på Guitar Art Cafe Club.
The Guitar Art Festival i 2009 ble gjestet av bl.a. Sting (UK), the Vicente Amigo Group (Spania), Roberto Fabbri (Italia), Kazuhito Yamashita (Japan), Zoran KrajiÂšnik (Serbia), Xuefei Yang (Kina), Hubert Kappel (Tyskland) og RTS Symfoniorkester (Serbia).


== Eksterne lenker ==
Guitar Art Festival
Aleksandr Poskrjobysjev

Aleksandr Nikolajevitsj Poskrjobysjev (født 1891, død 1965) var en sovjetisk partifunksjonær. Poskrjobysjev var Stalins mest fremtredende sekretær og sjef for hans personlige sekretariat. Han ledet Sentralkomitéens «Hemmelige avdeling» og «Særlige sektor»", dvs. Kommunistpartiets hemmelige kanselli, som betjente de øverste beslutningstagerne. I kraft av disse nøkkelpostene var Poskrjobysjev en ytterst mektig person i det stalinistiske systemet.Poskrjobysjev var utdannet sykepleier og ledet bolsjevikmøter på sykestuen. Han ble lagt merke til og «oppdaget» av Stalin på grunn av sin glimrende hukommelse og sin meget samvittighetsfulle arbeidsinnsats.Poskrjobysjev var aldri langt unna sin sjef og han ordnet med det meste, både for og på vegne av Stalin. Når det var snakk om å ordne privilegier for de andre magnatene og deres familie, slike som å skaffe en leilighet, var det som oftest Poskrjobysjev som gjorde jobben. Veien til Stalins gunst gikk ofte gjennom Poskrjobysjev.Poskrjobysjev sviktet aldri sin leder og stod fast ved hans side frem til Stalins død i 1953. Poskrjobysjev ønsket å utdanne seg til lege, men ble overtalt av Stalin til å studere økonomi. Likevel var det denne halvt utlærte sykepleieren som på slutten gav Stalin den eneste legebehandling han fikk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Simon S. Montefiore: Stalin. Den røde tsarens hoff, Oslo: Cappelens forlag, 2003
Enhetskule

Enhetskule (noen ganger også kalt enhetssfære) er i matematikk en mengde av punkter som befinner seg i en avstand på 1 fra et bestemt midtpunkt (ofte origo). På innsiden av enhetskulen finnes mengden av punkter som har en avstand til origo mindre enn 1. Enhetskulen kan ses på som en generalisering av enhetssirkelen til flere dimensjoner. 
Alle kuler kan transformeres til enhetskulen gjennom translasjon og skalering (eng: scaling). 


== Euklidske rom ==
I f.eks. 
  
    
      
        
          
            R
          
          
            n
          
        
      
    
    {\displaystyle \mathbb {R} ^{n}}
   (for 
  
    
      
        n
        =
        3
      
    
    {\displaystyle n=3}
   fåes en vanlig tredimensjonal kule) kan enhetskulen beskrives med ligningen (enhetskulen består av alle punkter som oppfyller ligningen):

  
    
      
        
          x
          
            1
          
          
            2
          
        
        +
        
          x
          
            2
          
          
            2
          
        
        +
        .
        .
        .
        +
        
          x
          
            n
          
          
            2
          
        
        =
        1
      
    
    {\displaystyle x_{1}^{2}+x_{2}^{2}+...+x_{n}^{2}=1}
  Og den åpne mengden av punkter med en avstand til origo mindre enn 1 kan skrives slik:

  
    
      
        
          x
          
            1
          
          
            2
          
        
        +
        
          x
          
            2
          
          
            2
          
        
        +
        .
        .
        .
        +
        
          x
          
            n
          
          
            2
          
        
        ≤
        1
      
    
    {\displaystyle x_{1}^{2}+x_{2}^{2}+...+x_{n}^{2}\leq 1}
  Den åpne mengden av punkter med en avstand til origo mindre enn 1 kan skrives slik:

  
    
      
        
          x
          
            1
          
          
            2
          
        
        +
        
          x
          
            2
          
          
            2
          
        
        +
        .
        .
        .
        +
        
          x
          
            n
          
          
            2
          
        
        <
        1
      
    
    {\displaystyle x_{1}^{2}+x_{2}^{2}+...+x_{n}^{2}<1}
  


== Normerte vektorrom ==
Mer vanlig, om man befinner seg i et vektorrom 
  
    
      
        V
      
    
    {\displaystyle V}
   med en norm kalt 
  
    
      
        ‖
        ⋅
        ‖
      
    
    {\displaystyle \|\cdot \|}
  , beskrives enhetskulen:

  
    
      
        {
        x
        ∈
        V
        :
        ‖
        x
        ‖
        =
        1
        }
      
    
    {\displaystyle \{x\in V:\|x\|=1\}}
  Selve formen av enhetskulen beror på normen (den vanlige euklidske normen gir den kulen som beskrives i avsnittet overfor). 


== Se også ==
Enhetssirkel
Kule