jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
TV6 Norge (Kinnevik)

TV6 Norge var en norsk riksdekkende reklamefinasiert TV-kanal som eksisterte fra 1995 til 1996. TV6 var en nisjekanal med kvinner som sin målgruppe. Dette var noe som gjenspeilte i programprofilen: blant annet: Ricki Lake Show, moteprogrammet Moteplaneten og diverse kunstløp-programmer. På grunn av lave seertall ble den i juli 1996 slått sammen med ZTV Norge og Sportskanalen til 3+. Norske medieeksperter og reklameformidlere hadde lenge spådd TV6 en kort levetid, fordi seerne hadde «sviktet så katastrofalt».Kanalsjef var Nina Grann. TV6 var en søsterkanal til svenske TV6, som på den tiden var ledet av Brita Sohlberg.


== Seertall og markedsandeler ==
Kanalen var kun tilgjengelig via kabel-TV den første tiden, noe som gjorde at den bare hadde et seerpotensiale på 500 000.. Det førte til mange telefoner både til VG og kabelselskapene. Etter et halvt års tid kunne rundt en million nordmenn ta inn kanalen.Kanalen hadde meget lave seertall. En undersøkelse foretatt av MMI høsten 1995 viste at kanalen kun hadde en markedsandel på 0,3% av den totale TV-tittingen. Målingen var hentet fra i alt åtte TV-uker fra uke 36 til uke 43. (til sammenligning hadde NRK en andel på 41,9%, TV2: 33,3%, TVNorge: 7,7%, TV3: 6,1%, og TV+: 0,9%).På grunn lave seertall ble den i juli 1996 slått sammen med ZTV Norge og Sportskanalen til kanalen 3+. 3+ levetid ble imidlertid en kortlivet affære da den ble nedlagt allerede i oktober samme år. Kanalen hadde da et underskudd på 30 millioner kroner.


== Sentrale personer i kanalen ==
Nina Grann, kanalsjef
Solveig Otnes, programleder for Moteplaneten
Nanna Bjone, programleder for Mye Mere Menn (1995)


== Referanser ==
Øivind Østang

Øivind Østang, født 27. september 1949 i Borge i Østfold, er en norsk journalist og forfatter. Han er cand.philol. fra Universitetet i Oslo 1977 med engelsk hovedfag, fransk mellomfag og statsvitenskap mellomfag. 


== Biografi ==
Fra 1970 til 1975 var han inspisient i NRK Fjernsynets nyhets- og reportasjeavdeling. Han var journalist i avisen Vårt Land sommeren 1975, deltids journalist i ukeavisen Vår Kirke 1976-1978 og heltids journalist samme sted 1978-1980. Fra 1980 til 1986 og fra 1988 til 1991 var han redaktør i Den norske kirkes informasjonstjeneste.Fra 1986 til 1988 var han informasjonssekretær ved Statsministerens kontor, og fra 1991 til 2007 informasjonssjef samme sted. Fra 2007 til 2017 var han seniorrådgiver ved Statsministerens kontor. 


== Bibliografi ==
Hjem til Nidaros – Norges nølende vandring siden 1814  Oslo 1997 ISBN 82-476-0015-3
Maktens høyborg – Statsministerens kontors historie og politiske hovedsaker siden 1945 Sammen med Dag Berggrav Oslo 1997 ISBN 82-504-2475-1
Hellige steder i nord - Hvordan folkekirkene i England, Sverige, Finland og Norge forvaltet gamle valfartssteder i det hellige år 2000 Rapport til Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet, om et prosjekt støttet av Sunnivastipendiet Oslo 2001.
Pilegrim gjennom Europa - min vandring dag for dag fra Grefsen til Roma i 2015 Oslo 2016 ISBN 978-82-300-1439-4


== Kilder ==
Øivind Østang 60 år. Fødselsdagsomtale i Aftenposten Kultur 27. september 2009 side 19.


== Eksterne lenker ==
 Litteratur - Olavsarven har flere lenker til tekster av Østang Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Den norske kirke på hjemvei – Fra Oslo til Nidaros, fra konge til erkebiskop. Foredrag av Øivind Østang
Hello Operator

"Hello Operator" er en sang av The White Stripes, utgitt på deres album De Stijl. Det var den første sangen fra albumet som ble utgitt som en 7" single, den ble utgitt i 2000. B-siden er The White Stripes' cover-versjon av Dolly Parton's «Jolene». Live-innspillinger av begge sanger er tilgjengelig på Under Blackpool Lights; The White Stripes' eneste offisielle DVD-utgivelse, til dags dato (2009). Sangen inneholder en musikalsk illustrering —trommesoloene kan høres som en klokke som tikker, mens man venter på at en operatør skal si at overføringen gikk vellykket. 
En versjon med bilde på disken eksisterer. 
John Peel utnevnte singelsen som ukas singel på sitt radioprogram, selv om singelen ikke ble utgitt i Storbritannia. 


== Sporliste ==
«Hello Operator» – 2:37
«Jolene» – 3:13
En cover av Dolly Partons versjon


== Eksterne lenker ==
Live-opptreden av "Hello Operator", Ontario, 2007
Live-opptreden (av The White Stripes) av "Jolene", Coney Island, 2005
White Stripes.net Arkivert 6. januar 2010 hos Wayback Machine. Retrieved January 1, 2006.
White Stripes.net FAQ Arkivert 30. august 2009 hos Wayback Machine.. Retrieved January 1, 2006.
AT&T Stadium

AT&T Stadium, tidligere Cowboys Stadium, er en innendørs stadion som ligger i Arlington, Texas, og er hjemmebanen til Dallas Cowboys. Med en kapasitet på 80 000 sitteplasser, som kan utvides til 112 000 hvis man tar med ståplasser, er det en av verdens største innendørs arenaer. Publikumsrekorden på 105 121 ble satt 20. september 2009 i møtet mellom Cowboys og New York Giants.
AT&T Stadium ble tegnet av det Dallas-baserte arkitektselskapet HKS, Inc..
I taket henger en videokube med to 1 078m² store HD-skjermer (1080p). Skjermene er 49 meter lange, og de største i sitt slag.


== Super Bowl ==
Super Bowl XLV ble spilt på Cowboys Stadium 6. februar 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) AT&T Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over supermarkedkjeder

Liste over supermarked- og hypermarkedkjeder inneholder supermarkedkjeder i utvalgte land.


== Belgia ==
ALDI
Carrefour
Carrefour Market
Colruyt
Cora
Delhaize
Intermarché
Lidl
Metro AG
Match
Prima


== Danmark ==
ALDI
Rema 1000
Bilka
DagligBrugsen
Fakta
Føtex
Irma
Kvickly
Netto
Lidl
LokalBrugsen
SuperBrugsen
Metro
Superbest


== Finland ==
Kesko
Lidl
Tradeka


== Frankrike ==
Auchan
Carrefour
Champion
Franprix
Monoprix
Lidl


== Italia ==
Diperdi
Esselunga
Conad


== Norge ==
ICA
Rimi
Ultra
Centra
Meny
Kiwi
Spar
Rema 1000
Coop
Lidl
Easy24
EuroSpar
ICA Maxi
Smart Club
7-Days


== Storbritannia ==
ALDI
Asda
Boots
Co-op,
the Co-operative Group
United Co-operatives
Midcounties Co-operative
Scotmid
Costco
Farmfoods
Iceland
Lidl
Londis
Marks & Spencer
Morrisons
Netto
Sainsbury's
Somerfield
SPAR
Tesco
Waitrose


== Sverige ==
Hemköp
Tempo
Willys Hemma
Matex
Coop Konsum
Coop Extra
Coop Forum 
ICA Express
ICA Kvantum
ICA Maxi
ICA Nära
ICA Supermarket
Netto
AGs
City Gross
Konsum
Coop Prix
Lidl


== Tyskland ==
Extra
Edeka
Aldi-essen
ALDI SÜD
HL-Markt
Kaiser's
Lidl
Minimal
Penny
Rewe
Spar
Sky
Avant de mourir

«Avant de mourir» er en fransk sang med melodi av den berømte salongfiolinisten Georges Boulanger.
Teksten til den engelskspråklige versjonen «My Prayer» ble skrevet av Jimmy Kennedy i 1939.
Glenn Miller og Ink Spots spilte inn sangen på plate samme år. Den har blitt innspilt mange ganger siden, men den største slagerversjonen var med The Platters i 1956. The Platters' versjon var også med i spillefilmen Den fantastiske historien om Benjamin Button.


== Innspilte versjoner (i utvalg) ==
Ambrose
Chet Atkins
Åsmund Bakken, fiolin, John Kongshaug, gitar, Knut Johnsen, bass. Instrumental. Innspilt i Oslo 30. november 1957. Utgitt på EP-platen Fontana 421 623.
Pat Boone
P.J. Proby (1964)
Glen Campbell
Vikki Carr
Frank Chacksfield
Harry Connick Jr. (2004)
Ray Conniff
Jimmy Desmond
Jimmy Dorsey
Ella Fitzgerald
Roy Hamilton
Lionel Hampton
Chick Henderson
Engelbert Humperdinck
Leslie (Hutch) Hutchinson
Jack Hylton
Jay and the Americans (1969)
Tom Jones (1967)
Bert Kaempfert
Gene Krupa
Brenda Lee
Joe Longthorne
Jose Loss
Vera Lynn
Johnny Maestro and the Brooklyn Bridge
Mantovani (1971)
Dean Martin
Gerry Monroe
Wayne Newton
Patti Page
Gene Pitney
The Righteous Brothers
Edna Savage (1956)
Rosita Serrano. Tysk tekst av Curth Flatow med tittelen «Eine Seite zersprang». Rosita Serrano med Kurt Weges orkester Fiolinsolo: Barnabas Bakos spilte inn sangen i Berlin 22. november 1951. Den ble utgitt av Electrola med katalognummer EG 7702. I NOrge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3221. Hun sang den også i den vesttyske filmen Svarte øyne (Schwarze Augen)
Bobby Vee


== Norske versjoner ==
Bente Aaseth, Arne Riis og Arve Sigvaldsen har skrevet norske tekster. Alle de norske versjonene har tittelen «Min bønn».


=== Innspillinger ===
Produsenter for Hansens versjon var Arne Bendiksen og Jan Høiland.
Arrangør for Jan Werners versjon var Nick Borgen.
Produsenter var Nick Borgen og Arve Sigvaldsen.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Sigurd Førsund

Sigurd Olsen Vamråk Førsund (født 20. september 1884 i Kyrkjebø, i Høyanger, død 26. november 1970 i Arna) var en norsklærer, dikter, lokalhistoriker, slektsgransker, bygdebokforfatter, klokker, organist og komponist. Han komponerte blant annet melodien til sangen Å Vestland, Vestland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sigurd Førsund
Barysjevo

Barysjevo (russ.: Барышево, finsk: Pölläkkälä) er et tettsted i Vyborg rajon i Leningrad oblast, Russland. Tettstedet ligger på Det karelske nes. Navnet Barysjevo ble tildelt i 1949.

Før 1944 var Pölläkkälä sentrum i den finske kommunen Äyräpää i Viborgs län. Kommunen hadde 6 113 innbyggere i 1939.


== Eksterne lenker ==
Kart over Äyräpää
Wake Me Up When September Ends

Wake Me Up When September Ends er den fjerde singlen fra Green Days syvende studioalbum American Idiot. Sangen ble en stor hit i USA og Canada, men er til tross for det mest kjent for sin kraftige politisk inspirerte musikkvideo.


== Meningen bak sangen ==
Det har vært mange og heftige debatter rundt meningen bak sangen («det skjulte budskapet»), og mange mener det er en protestsang mot Terrorangrepet 11. september 2001. Likevel står sangen datert «sept. 10» i heftet med tekstene som følger med albumet American Idiot samtidig som sangen er spor 11 på albumet. Billie Joe Armstrong har bekreftet ovenfor publikum at sangen er ment som en sang til minne om faren som døde av spiserørskreft da Armstrong var 10 år (1982).
I denne balladen besøker Armstrong sin smertefulle barndom, og tenker på den dagen han mistet sin uskyldighet da faren døde. Som mange andre som har opplevd en slik traumatisk opplevelse, kom han seg nok aldri helt, og han nekter å tro at det er tyve år siden den septemberdagen, derfra linjene «Like my father's come to pass, / twenty years has gone so fast». Armstrong assosierer september med smerte, og vil derfor heller ikke binde seg opp til noe relatert til måneden, får han til å synge «As my memory rests / But never forgets what I lost / Wake me up when September ends»


== Musikkvideo ==
I likhet med de andre musikkvideoene til albumet var det Samuel Bayer som regisserte musikkvideoen. Jason White spilte også i musikkvideoen. Dette var andre gang han medvirket i en musikkvideo til Green Day (When I Come Around var den første), og var også første gang at noen andre enn Green Day selv spilte i musikkvideoen.
Historien i musikkvideoen spinner rundt et veldig ungt kjærestepar (spilt av Jamie Bell og Evan Rachel Wood) – gutten lover jenta at han aldri vil forlate henne. Senere, i en diskusjon, kommer det fram at han har vervet seg til United States Marine Corps. Han gjør dette for å vise sin kjærlighet til henne og for å sikre at hun er trygg. Hun på sin side er i dyp sorg og mener han bryter løftet han ga om å aldri forlate henne, og hun er redd for at han vil bli drept i Irak. Videoen viser deretter sekvenser der han i Irak blir tatt i et bakholdsangrep av opprørsstyrker. Scenen blandes med scener hvor hun med tårer i øynene befinner seg i et fredelig område. Videoen avsluttes på det samme området, og understreker hvor smertefullt det er å miste sin kjære på grunn av krig.
Videoen fortsetter «American Idiot's» anti-krigs holdning og motstanden mot invasjonen av Irak. Senere ble sangen en hyllest til ofrene etter Orkanen Katrina. Den 3. september 2005 ble en liveversjon spilt inn på Gillette Stadium i Foxborough (Massachusetts), og utgitt kort tid etter som hyllest til ofrene.
ISO 10487

Standarden ISO 10487 definerer to åttepinners kontakter som typisk brukes i bilstereo-enheter. Kontaktene har tilkoblinger for strømforsyning, av/på (typisk styrt av tenningen), høyttalere og motorisert antenne.
Pinner sett fra kabelsiden av hunkjønnskontakten:

*Merknad: På enkelte bilmodeller er +12V tenning og batteri byttet om.


== Eksterne lenker ==
Kerbside Motors ISO 10487 informasjonsside (engelsk)
1992 (album)

1992 er et samlealbum utgitt i 1992 på Rec 90.


== Sporliste ==
Ignite – «Garden» (3:59)
Submarine Sunflowers – «Who's that» (2:44)
Doddo – «Rocken roll stjerne» (3:17)
Jim Was A Junkie – «Slam» (4:42)
Alzheimer/Silverspurs – «Vrolok/Camilla» (3:58)
Sub Club – «Waiting for nothing» (2:50)
Locomotive Gangbang – «Revolution rhyme» (5:27)
Fuzzsuckers – «Another time» (4:34)
Lost At Last – «Woodstock» (2:56)
Cliffstones – «Turning stones» (2:32)
Loophead – «Crawling on» (5:21)
Styrt – «Viktig» (3:26)
Rag Doll Jam – «In the city» (4:29)
Stratosgutane – «F.M.I. Woodstock machine» (5:34)
Wasteland – «Sexless» (3:37)
Kafkatrakterne – «Ho honden ho» (2:35)
Nacht Und Nebel – «Mode of incicion» (7:04)
David Brown – «Cycloid» (4:40)


== Eksterne lenker ==
(en) 1992 på Discogs
Jasjino

Jasjino (russ.: Яшино, finsk: Vahviala) er et tettsted i Vyborg rajon i Leningrad oblast, Russland. Tettstedet ligger på Det karelske nes. Navnet Jasjino ble tildelt i 1948.

Før 1944 var Vahviala en finsk kommune i Viborgs län. Kommunen hadde 5 851 innbyggere i 1939. Nesten hele kommunen ble avstått til Russland i 1944. De gjenværende områdene ble delt mellom kommunene Ylämaa og Lappee i 1946. 


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Vahviala i Nordisk familjebok, bind 38, spalte 1147, 1926
Kart over Vahviala
Zhao Bingjun

Zhao Binjun (赵秉钧, født 3. februar 1859 i Ruzhou i provinsen Henan i Kina, død 27. februar 1914 i Tianjin) var Republikken Kinas tredje statsminister, og styrte fra 25. september 1912 til 1. mai 1913.  


== Liv og virke ==
Zhao var sikkerhetsoffiser under Qing-dynastiet og ble innenriksminister for republikken før han ble statsminister. Han var direkte innblandet i mordet på Song Jiaoren, den mann som lå best an til å bli hans egen etterfølger. Mordet ble sannsynligvis utført på ordre fra den provisoriske president Yuan Shikai, som kom i opposisjon til Song fordi Song ville fylle opp regjeringen med nasjonalister som kunne ha forpurret Yuans egne politiske planer. Zhao insisterte på at både han selv og Yuan var uskyldige, men fratrådte for å beskytte Yuans regjering.  
Han ble deretter utnevnt til guvernør av Zhili. 
Zhao ble forgiftet på mysteriøst vis i 1914, sannsynligvis av Yuan Shikai, for å hindre ham i å lekke ut flere detaljer om Songs død til pressen.
Billy Sharp

William Louis «Billy» Sharp (født 5. februar 1986) er en engelsk fotballspiller som spiller for Sheffield United FC.
Leeds United betalte en sum anslått til £600 000 for å frigi ham fra kontrakten i Southampton. Sharp spiller i angrep og har tidligere spilt for klubbene Rushden & Diamonds FC, Scunthorpe United FC og Leeds United AFC. Sharp gikk fra Scunthorpe United FC til Sheffield United sommeren 2007 for en sum på rundt 2 millioner pund. I desember 2009 vant Sharp PFA Championship Player of the Month award for Doncaster Rovers.
Den 13. august 2014 meldte han overgang fra Southampton til Leeds United AFC, hvor han skrev under på en treårskontrakt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Billy Sharp – Transfermarkt 
(en) Billy Sharp – WorldFootball.net 
(en) Billy Sharp – Soccerbase.com 
(en) Billy Sharp – Soccerway 
(en) Billy Sharp – FBref 
(es) Billy Sharp – as.com
Bjorbekk

Bjorbekk er en tettbebyggelse i Arendal kommune og tidligere kommunesenter i daværende Øyestad kommune.
På Bjorbekk ligger Bjorbekk gård, hvor Bjorbekk kirke ble bygget i 1884. Kommunehuset i Øyestad lå på Bjorbekk, og i samme tilknytning var det posthus og bibliotek. Etter kommunesammenslåingen med Arendal i 1992 ble kommunehuset benyttet til diverse kommunale avdelinger, men dette har frafalt etter byggingen av det nye Arendal kulturhus i sentrum av Arendal. Bygningene brukes nå av Arendal ungdoms- og familiesenter Bufetat region sør, samt diverse private selskaper.
Sørlandet sykehus Arendal har avdeling på Bjorbekk, Menigheten Betel har menighetshus, og det er også en barnehage rett over veien for det gamle kommunesenteret.
Bjorbekk er omkranset av Asdal i sør, Klodeborg i øst, Stoa i Arendal og Stampefoss i nord, og Lunderød i vest. Rykeneveien (fylkesvei 407) går igjennom Bjorbekk.
Sylvia’s Mother

«Sylvia's Mother» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Shel Silverstein og var også en single fra 1972 med Dr. Hook & The Medicine Show. Den ble gruppens første singlehit i USA. Produsent var Ron Haffkine.
«Sylvia's Mother» fantes på gruppens første album, Dr. Hook & the Medicine Show.
Sangen forteller historien om en mann som forsøker å si et siste adjø til sin eks-venninne på telefonen, men som ikke er istand til å komme forbi hennes mor, som forsøker å blande seg inn.
En oppfølger med tittelen «Mrs. Avery» ble skrevet og fremført av den britiske folkrock-gruppen The Men They Couldn't Hang. Sangen fortsetter hvor «Sylvia's Mother» slutter og handler om det som skjer etterpå.


== Norsk versjon ==
Arne Bendiksen og Manne har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Sylvias mor». 


=== Innspilling ===
Hans Petter Hansen. Utgitt på singlen Triola TN 672 og LP-platen Jeg kommer snart igjen (Flower ABM 419) i 1974.


== Listeplasseringer ==
Den var den femtende rangerte singlen i Australia i 1972.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sylvia's Mother på MusicBrainz
Styloperlidae

Styloperlidae er en av familiegruppene av steinfluer. De er tilknyttet et liv i vann som nymfer (larve), de voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge. Steinfluer finnes bare i nærheten av ferskvann. Selv om de voksne har fire vinger er de ikke særlige dyktige flygere og finnes sjelden langt fra stedet de levde som nymfe. Denne familien er bare kjent fra Kina (inkludert Taiwan) og Vietnam.


== Utseende ==
Middelsstore steinfluer (vingespenn 25-35 mm), vanligvis lysbrune med mørkere tegninger. Pronotum er tverrbredt og avrundet. Vingene er klare, årene brune. Bakkroppen har to ganske lange haletråder, ved roten av disse har hannen gjerne en krum tagg.
Nymfene (bare kjent for Cerconychia) er avlange og mangler gjeller. De har to punktøyne (ocelli), antennene er omtrent så lange som to tredjedeler av kroppslengden, haletrådene tilsvarer omtrent halvparten av kroppslengden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen steinfluer, Plecoptera
Underordenen Arctoperlaria
Gruppen Systellognatha
Overfamilie Pteronarcyoidea
Familien Styloperlidae
Slekten Cerconychia Klapálek, 1913 – Taiwan, Hainan og Vietnam
Cerconychia brunnea Klapálek, 1913
Cerconychia livida Klapálek, 1913
Cerconychia sapa Stark & Sivec, 2007
Cerconychia sinensis Yang & Yang, 1995
Slekten Styloperla Wu, 1935 – sørlige Kina
Styloperla flectospina (Wu, 1962)
Styloperla inae Chao, 1947
Styloperla jiangxiensis Yang & Yang, 1990
Styloperla obtusispina (Wu, 1973)
Styloperla spinicercia Wu, 1935
Styloperla wui Chao, 1947


== Kilder ==
Stark, B.P. og Sivec, I. (2007) A synopsis of Styloperlidae (Insecta, Plecoptera) with description of Cerconychia sapa, a new stonefly from Vietnam. Illiesia 3: 10-16. [1]
Sømme, Laurits 2001. Insekter. (Original: McGavin, George C. 2000. Insects, spiders and other terrestical arthropods.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4


== Eksterne lenker ==
(en) Styloperlidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Styloperlidae hos NCBI 
Styloperlidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
The Tree of Life – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
CSIRO – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening
MS «Åmøyfjord» (1956)


== MS «Åmøyfjord» ==
1956: Levert fra Westermoen Båtbyggeri AS, Mandal som lokalrutebåt «Åmøyfjord» til AL Åmøyfjord / v. Johs. G. Meling, Stavanger. Kjenningsmål: 57’ x 17’ x 8’.  Brt: 51. Bygget som båtbyggeriets første stålfartøy. Levert uten motor og slept til Stavanger. Motor montert ved Buøens Slip, Motor- & Dykkerforretning, Buøy i Stavanger: 3 syl Union 100 bhk. Satt inn i melkerute Åmøy-Langøy-Roaldsøy-Steinsøy-Bjørnøy-Stavanger. Avgang fra Åmøy var kl. 07.30. Retur fra Stavanger var kl. 12. Neste avgang fra Åmøy var kl. 15.30 med retur kl. 17. Anløpssted i Stavanger var først Bakarbryggå, siden Slakthuskaien. Skipper var Adolf Furuholm.
19xx: AL Åmøyfjord / v. Henrik P. Meling, Stavanger. Fortsatte i samme rute.
November 1973: Overført til Stavanger kommune,  ferjedriften, Stavanger. Fortsatte i samme rute. Anløpssted i Stavanger flyttet til Jorenholmskaien.


== Etterhistorie ==
oktober 1978: Solgt til Oluf Bergsagel, Buøy i Stavanger.
januar 1980: Solgt til Maritime GMC AS, Stavanger.
1981: Solgt til Jan G. Helgesen, Stavanger.
desember 1982: Solgt til Tønnes Wilhelmsen, Sævelandsvik på Karmøy / Kopervik (fiskerinr. R-266-K). Passasjerinnredning demontert. Ombygd til fiskefartøy/reketråler.  Brt:47
1985: Eieren døde. «Åmøyfjord» ble kondemnert, nedrigget ved verksted i Vedavågen og siden senket på dumpingsfeltet i Nedstrandsfjorden.
12. september 1986: Slettet fra norsk register som kondemnert


== Kilder ==
«Fjordabåtene»,  Jone Laugaland, 2005
Thor B. Melhus / tidsskriftet «Skipet»
Terje Nilsen
Stigerør

Stigerør (engelsk: riser) er et rør som fører olje eller gass mellom et brønnhode og en produksjonsenhet (plattform eller produksjonsskip). 
En flytende produksjonsenhet har fleksible stigerør som forbinder brønner og rørledninger på bunnen med plattformen.


== Se også ==
Strekkmaskin
Sirikit av Thailand

Sirikit Kitiyakara (med full tittel: Somdet Phra Nangchao Sirikit Phra Borommarachininat; «Hennes Majestet Dronning Sirikit», thai: สมเด็จพระนางเจ้าสิริกิติ์ พระบรมราชินีนาถ; født 12. august 1932 i Bangkok) er Thailands tidligere dronning. Hun var gift med kong Bhumibol Adulyadej inntil han døde i 2016.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hun er datter av prins Nakkhatra Mangala Kitiyakara, sønn av prins Kitiyakara Voralaksana, sønn av kong Chulalongkorn, og av hans hustru Bua Sanitvongse. Hun er en fjern kusine av kong Bhumibol Adulyadej.Sirikit fikk sin tidlige oppdragelse av sine morforeldre for ett år etter fødselen, ettersom faren dro til USA som sekretær ved den kongelige siamesiske ambassade i Washington DC. Da hun var ett år gammel flyttet foreldrene tilbake til Thailand. Sirikit bodde med familien i Devespalasset, nær elven Chao Phraya i Bangkok.
Hun gikk på skole i Thailand, og tilbrakte andre verdenskrig der; først på Rajiniskolen («dronningskolen») og senere på Saint Francis Xavier, en katolsk klosterskole ikke langt fra palasset - der var hun i internatet.
Etter 1946 bodde hun med foreldrene i blant annet England, Frankrike og Danmark - faren var etterhvert blitt ambassadør. Hun studerte musikk i Paris, der hun møtte Bhumibol, som studerte i Sveits; de møttes igjen i Sveits i 1948, etter at Bhumipol allerede var blitt konge.


=== Dronning ===
De ble forlovet i 1949 og giftet seg 28. april 1950, en uke før han ble kronet. De sluttførte så sine studier i Sveits innen de vendte tilbake til Thailand i 1952.
De har fire barn: prinsesse Ubolratana Rajakanya, kong Maha Vajiralongkorn, prinsesse Maha Chakri Sirindhorn og prinsesse Chulabhorn Walailak.
Da Bhumibol, i pakt med tradisjonen for thailandske menn, levde som buddhistmunk et par uker i 1956, agerte hun som regent, og fikk siden den formelle tittel «regjerende dronning» (Phra Borommarachininat), og var etter dette seremonielt sett ektemakens medregent.
Hun har publisert en bok og skrevet sanger, og støtter filmindustrien. I 1956 ble hun ærespresident for det thailandske Røde Kors og æresadmiral for flåten. Hun går inn for toleranse for den muslimske minoritet og hennes årlige besøk i det muslimske sør anses som en stille diplomatisk gest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sirikit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Sirikit av Thailand i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Dronning Sirikit Arkivert 13. oktober 2016 hos Wayback Machine. (Thaipage.ch)