jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Tiffin Patterson

John Tiffin Patterson (1940–2005) var en amerikansk regissør som arbeidet mest med TV. Han hadde regi på flere episoder av TV-serier som Hill Street Blues og Sopranos.
Patterson vervet seg til den amerikanske flyvåpenet etter noen semester ved Williams College. Etter tiden i forsvaret returnerte han til universitetet mens han fremdeles var reservist. I 1970 tok han en mastergrad ved Stanford University, hvor han blant annet var studiekollega med David Chase (skaperen av Sopranos).
Patterson debuterte som assistent-regissør i 1974 i TV-filmen The Night That Panicked America. Han var assistent-regissør på ytterligere noen tv-produksjoner før han i 1978 fikk regioppdrag på noen episoder av Project U.F.O. Deretter fulgte korte regioppdrag på tv-serier som Par i hjerter, The Rockford Files, Knots Landing, Buck Rogers in the 25th Century, CHiPs, Magnum, P.I., Dynastiet, MacGyver, Lov og rett i L.A., Law & Order, Profiler, Providence, Six Feet Under, CSI og Carnivàle. Han hadde halvlange regioppdrag for serier som Hill Street Blues (9 episoder, 1985-1987), Cagney & Lacey (5 episoder, 1983-1984), Seven Brides for Seven Brothers (4 episoder, 1982-1983), Hooperman (4 episoder, 1987-1988) og Profiler (4 episoder, 1996-1998). I 1999 ble han en av regissørene for TV-serien The Sopranos og han hadde frem til sin død regi på 13 episoder. Han har også regissert flere TV-filmer.
Patterson var gift med Casey Kelley, men senere skilt. Sammen har de to barn. 
Patterson døde av prostatakreft 64 år gammel. Sopranos-episoden "Kaisha" var dedikert ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Tiffin Patterson på Internet Movie Database 
(sv) John Tiffin Patterson i Svensk Filmdatabas 
(fr) John Tiffin Patterson på Allociné 
(en) John Tiffin Patterson på AllMovie 
(en) John Tiffin Patterson hos The Movie Database
Max Kaase

Max Kaase (født 14. mai 1935 i Krefeld) er en tysk statsviter.
Kaase er utdannet fra Universitetet i Köln der han studerte folkerett, sosiologi og statsvitenskap og tok doktorgraden i 1964. Han habiliterte ved Universitetet i Mannheim i 1972. Deretter var Kaase fra 1974 til 1979 leder for Zentrums für Umfragen, Methoden und Analysen (ZUMA) i Mannheim. Fra 1983 til 1993 var Kaase professor i statsvitenskap ved Universitetet i Mannheim. Han var deretter tilknyttet WZB i Berlin fram til 2000, da han ble dekanus for fakultetet for humanistiske og samfunnsvitenskapelige fag ved International University Bremen, nå Jacobs University Bremen. 
Kaase har særlig arbeidet innen sammenlignende politikk, politisk sosiologi og massekommunikasjon. Han har deltatt i og hatt en ledende rolle i store internasjonale prosjekter, som eksempelvis Beliefs in government. 
Kaase har innehatt en rekke sentrale verv i tysk og internasjonal statsvitenskapelig forskning. Fra 2000 til 2003 var han visepresident i European Science Foundation (ESF) og fra 2003 til 2006 var han president i International Political Science Association.
Universitetet i Bremen utnevnte i 2007 Kaase til æresdoktor.
I 1989 holdt Kaase Stein Rokkan-forelesningen ved Universitetet i Bergen. 


== Bibliografi ==
Wechsel von Parteipräferenzen. Eine Analyse am Beispiel der Bundestagswahl, 1961
med Samuel H. Barnes, Klaus R. Allerbeck m.fl.: Political Action. Mass Participation in Five Western Democracies, 1979
med Kenneth Newton: Beliefs in Government, bind 5, 1995
med Andrew Kohut: Estranged Friends: The Transatlantic Consequences of Societal Change, 1996
med Andreas Eisen, Oscar W. Gabriel, Oskar Niedermayer, Hellmut Wollmann: Politisches System, 1996


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Max Kaases CV
Bibliografi
Allen Coulter

Allen Coulter er en amerikansk TV-produsent og regissør som har regissert flere episoder av tv-serier som Sopranos, Sex og singelliv og Boardwalk Empire. 
Coulter hadde regien på 12 episoder av TV-serien The Sopranos i perioden 1999–2004 og var også involvert som produsent. Han har også hatt regi på ni episoder av Sex og singelliv og åtte episoder av Boardwalk Empire. Han har i tillegg hatt mindre regioppdrag på TV-serier som Rome, Millenium, The X-Files, Six Feet Under, House of Cards, Law & Order: LA og Vinyl. 
Han debuterte som filmregissør med Hollywoodland (2006).


== Eksterne lenker ==
(en) Allen Coulter på Internet Movie Database 
(sv) Allen Coulter i Svensk Filmdatabas 
(da) Allen Coulter på Filmdatabasen 
(da) Allen Coulter på Scope 
(fr) Allen Coulter på Allociné 
(en) Allen Coulter på AllMovie 
(en) Allen Coulter hos The Movie Database
Premio Feltrinelli

Premio Feltrinelli (Feltrinelli-prisen) er en forskningspris i Italia. 
Entreprenøren og kunstneren Antonio Feltrinelli etterlot seg ved sin død i 1942 et fond som han ønsket skulle tilfalle «en utmerkelse for arbeid, studier, og intelligens» («premiare il lavoro, lo studio, l'intelligenza»).
Måna (Rauma)

Måna (i øvre løp kalt Månvasselva) er ei elv som renner gjennom Måndalen i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Den har utspring fra Månvatnet og munner ut i Romsdalsfjorden ved Voll. Elva har en rekke sideelver, hvorav Vemora er den største. Måna er 11,4 kilometer lang, men sideelva Øspevasselva er noe lengre enn hovedelva, og regnet fra Øspevasselvas utspring på Øspefonna er vassdraget 13,8 kilometer langt.Elva ble vernet mot kraftutbygging i Supplering av verneplan for vassdrag i 2005.Måna har tidligere vært ei god lakseelv, men har som mange andre elver i distriktet vært plaget med gyrodactylus salaris. Fisket har derfor i de senere åra gått tilbake. Samtidig har innslaget av oppdrettsfisk økt.


== Referanser ==
Aukštojasbakken

Aukštojasbakken (litauisk Aukštojas eller Aukštasis kalnas) er med sine 293,84 moh. Litauens høyeste punkt. Bakketoppen som ligger 24 km sørøst for Vilnius i Medininkai i Vilnius landkommune befinner seg kun to km vest for grensen mot Hviterussland.
Aukštojasbakken ligger noen hundre meter fra en annen bakketopp, Juozapinėbakken (292,7 moh.), som inntil 1994 ble regnet å være landets høyeste punkt. Aukštojasbakken, som viste seg å være 19 cm høyere enn den nest høyeste bakketoppen, Kruopinėbakken (293,65 moh.), var på dette tidspunktet navnløs, og det ble derfor utlyst en navnekonkurranse. Forslaget som den 18. november 2005 vant betyr rett og slett «Den høyeste» eller «Høybakken».
Juozapinėbakken viste seg til slutt å bare være den tredje høyeste bakken i Litauen.
Parc de la Creueta del Coll

Parc de la Creueta del Coll er en park som ligger i distriktene Gràcia og Horta-Guinardó i den katalanske byen Barcelona. Den ble bygd ved et forlatt steinbrudd som en del av nou urbanisme-utviklinga under sommer-OL 1992 av arkitektene Martorell og Mackay. I dag er parken nedslitt og lurvete.
I parken finner man skulpturen «Elogio del Agua» av den baskiske skulptøren Eduardo Chillida, en massiv klo som henger i stålkabler. En annen stålskulptur, «Escultura» av Ellsworth Kelly, befinner seg like ved inngangen til parken.


== Referanser ==
Mitchell Burgess

Mitchell Burgess er en amerikansk tv-produsent og manusforfatter som er mest kjent for å har produsert og hatt manus på flere episoder av TV-serier som Sopranos og Det gode liv i Alaska.
Burgess debuterte som manusforfatter i 1992 i tv-serien Det gode liv i Alaska (20 episoder i perioden 1992–1995). Han har siden hatt manus på 22 episoder av Sopranos, i tillegg til at han også produsert 51 episoder av serien. Han er medskaper av tv-serien Blue Bloods (2010–).
Burgess har fått tre Emmy-priser for sitt arbeid med Sopranos.


== Eksterne lenker ==
(en) Mitchell Burgess på Internet Movie Database 
(fr) Mitchell Burgess på Allociné 
(en) Mitchell Burgess hos The Movie Database
Portishead

Portishead er et trip hop-band fra Bristol, England (oppkalt etter byen Portishead, 2 mil vest for Bristol) som ble startet i 1991 av keyboardisten Geoff Barrow og sangeren Beth Gibbons.


== Diskografi ==
Dummy (1994)
Portishead (1997)
Roseland NYC Live (1998)
Third (2008)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Portishead (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Portishead på Internet Movie Database 
(en) Portishead på Apple Music 
(en) Portishead på Discogs 
(en) Portishead på MusicBrainz 
(en) Portishead på SoundCloud 
(en) Portishead på Spotify 
(en) Portishead på Songkick 
(en) Portishead på Last.fm 
(en) Portishead på Genius — sangtekster 
(en) Portishead på AllMusic 
Portishead på Twitter 
Portishead på Facebook 
Portishead på YouTube 
Portishead på YouTube 
Portishead på Myspace
Einar Lie

Einar Lie (født 26. januar 1965 i Oslo) er en norsk samfunnsøkonom og historiker, og er professor i historie ved Universitetet i Oslo. Lie var prodekan for forskning ved Humanistisk fakultet, Universitetet i Oslo, fra 2011 til 2014, og har- og har hatt en rekke styreverv i tilknyting til høyere forskning og utdanning.
Lie er en ledende forsker innen nyere norsk økonomisk historie, og har utgitt en rekke bøker og vitenskapelige publikasjoner. Han er utdannet cand.polit i sosialøkonomi ved UiO i 1991, og dr.philos i historie samme sted 1996. Lie har hatt forskeropphold ved INSEL i Paris, ved Lancaster University, Oxford University og UC Berkeley. En stor del av forskningen er knyttet til utformingen av økonomisk politikk i et historisk perspektiv, særlig forholdet mellom vitenskap, administrasjon og politikk. 
Lie var i 1995 hovedforfatter bak første bind av Finansdepartementets historie 1945-65, og skrev bind 2 sammen med forskeren Christian Venneslan. Sammen med Hege Roll-Hansen har han skrevet boken Faktisk talt. Statistikkens historie i Norge (2001). Lie har også bidratt til en rekke forskningsarbeider i tilknytning til norsk nærlingslivshistorie og statlig eierskap, og han var medforfatter på boken Staten som kapitalist. Rikdom og eierskap for det 21. århundre sammen med Egil Myklebust og Harald Norvik, og Norges Bank 1816-2016, sammen med Jan Thomas Kobberrød, Eivind Thomassen og Gjermund F. Rongved. Lie har også gitt originale bidrag til utforskningen av mellomkrigstiden og forståelsen av Norges vei ut av krisen i 1930-årene.
Einar Lie er en aktiv spaltist og mye benyttet foredragsholder og deltar ofte i den offentlige debatt omkring bedriftshistorie, økonomisk historie og økonomisk politikk.


== Bibliografi ==
Norges Bank 1816-2016. Fagbokforlaget 2016, med J.T. Kobberrød, E. Thomassen og G.F. Rongved.
Staten som kapitalist, Pax 2014. med Egil Myklebust og Harald Norvik ISBN 9788253037264
Norsk økonomisk politikk etter 1905, 2012. ISBN 9788215018102
Norsk Hydros historie 1977-2005, Pax 2005
Faktisk talt – Statistikkens historie i Norge, Oslo 2001 (med Hege Roll-Hansen)
Den norske Creditbank 1982-1990: en storbank i vekst og krise Universitetsforlaget 1998. ISBN 82-00-12754-0
I teknologienes tegn. Universitetsforlaget, Oslo 1996, red. m. Sissel Myklebust og Torben Hviid Nielsen
Ambisjon og tradisjon: Finansdepartementet 1945-1965 Universitetsforlaget 1995. ISBN 82-00-22622-0
Institusjon, profesjon og politikk: Finansdepartementet 1945-1965


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Einar Lie, Universitetet i Oslo
(no) Publikasjoner av Einar Lie i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Einar Lie i BIBSYS
Le Bourg-d’Oisans

Le Bourg-d'Oisans er en by og kommune i departementet Isère i de franske Alpene sørøst i Frankrike.
Byen ligger i dalen som Romanche-elven går gjennom, på veien mellom Grenoble og Briançon, på sørsiden av Col de la Croix de Fer. Den er ofte på ruten til Tour de France, da veien opp til L'Alpe d'Huez starter her.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Le Bourg-d’Oisans


== Referanser ==
Kommunedata fra INSEE


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Le Bourg-d'Oisans – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Le Bourg-d'Oisans – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Bøn stasjon

Bøn stasjon ligger ved Hovedbanen i Eidsvoll kommune og ble åpnet som Finstad Bro holdeplass i 1855, året etter at Hovedbanen ble åpnet. I 1882 fikk den navnet Bøhn, siden 1893 skrives det Bøn. Stasjonen ligger 62,24 kilometer fra Oslo S og 134,0 meter over havet.
Stasjonsbygningen antas reist i 1884, og sør for den står et uthus/privet som muligens er av opprinnelig type for banen. På den andre siden av sporet stod et godshus oppført ca. 1890. Dette brant ned i januar 2009. En garasje som har tilhørt baneavdelingen, står på nordsiden av Bønsbakken.Man kan legge merke til at stasjonsbygningen ikke ligger helt parallelt med dagens spor. Dette skyldes at da stasjonen ble bygget gikk Hovedbanen i en litt østligere trase sørover fra stasjonen, uten noen tunnel.
Tidligere gikk det ut et sidespor i sørvestlig retning fra Bøn til Bønsdalen industriområde.


== Historiske data ==
1884 Stasjonen ble opprettet
1965 Fjernstyrt
1989 Ubetjent
2004 Anbefalt fredet i Nasjonal verneplan for kulturminner i jernbanen del II
2004 Fra 13. juni 2004 stopper ingen passasjertog ved Bøn stasjon, persontrafikken sørfra ender ved Dal stasjon.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 58–59. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Hovedbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 172–179. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bøn stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hovedbanen
NanoTex

NanoTex er både navnet på en teknologi og navnet på firmaet som oppfant teknologien. Selskapet ble stiftet i 1998. Teknologien  brukes til å lage et stoff som motstår søling ved at stoffet hverken trekker til seg skitt eller fuktighet. Teknologien blir blant annet benyttet av astronauter hos NASA. Stoffet er manipulert på molekylnivå ved hjelp av nanoteknologi. Stoffet brukes først og fremst i treningsklær og andre klesplagg.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside for NanoTex
Hyde Park Corner undergrunnsstasjon

Hyde Park Corner undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger ved det sørøstre hjørnet av Hyde Park, hvor gatene Park Lane, Knightsbridge, Piccadilly, Grosvenor Place og Consitution Hill møtes.
Som en av få undergrunnsstasjoner i London har ikke Hyde Park Corner noen tilhørende bygning. Nedgangen til billetthall og plattform finnes under gateplan i sammenheng med nettverket av gangtuneller.


== Eksterne lenker ==
Hyde Park Corner Underground Station Transport for London (Engelsk)
Varud holdeplass

Varud holdeplass ble åpnet i 1953. Holdeplassen ligger 59,54 kilometer fra Oslo S. Eneste tilkomst til holdeplassen er via Varudgutua, en nokså smal og svingete vei.Fra 13.juni 2004 er det ingen tog som stopper ved Varud. Plattformen og leskuret stod i 2009.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 58. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Knightsbridge undergrunnsstasjon

Knightsbridge undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger mellom gatene Knightsbridge, Brompton Road og Sloane Square, og er nærmeste stasjon til varehuset Harrods og flere anerkjente butikker. 


== Eksterne lenker ==
Knightsbridge Underground Station Transport for London (Engelsk)
Dal stasjon

Dal stasjon ble åpnet i 1854 da Hovedbanen sto ferdig. Stasjonen ligger 57,20 kilometer fra Oslo S og 152,4 meter over havet. Stasjonen ble opprustet 2011 med ny utforming. Denne ble offisielt åpnet 16. november 2011 og har blant annet bussterminal og er utstyrt med 59 parkeringsplasser for reisende. Stasjonsbygningen er fredet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 58. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Hovedbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 163–170. 


== Eksterne lenker ==
«Dal stasjon». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. (no) Bane NORs informasjonsside om Dal stasjon
(no) Dal stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hovedbanen
Mike Powell

Mike Powell (født Michael Anthony Powell 10. november 1963) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver og verdensrekordholder i lengdehopp. Powell er født i Philadelphia, Pennsylvania.
Powell studerte ved University of California, Irvine, men flyttet til University of California, Los Angeles.


== Meritter ==
I Friidretts-VM 1991 i Tokyo slo han Bob Beamons 23 år gamle rekord med 5 cm da han hoppet 8,95 meter. Powells verdensrekord er fortsatt gjeldende rekord. Powell vant foran Carl Lewis, som også passerte den gamle verdensrekorden med 8,91 meter.
Powell vant sølv i lengdekonkurransen i OL i Seoul 1988, og repeterte denne bragden i 1992-OL i Barcelona. Begge ganger vant Carl Lewis. I tillegg til VM-gullet og revansjen over Lewis i 1991, vant han også Friidretts-VM 1993, og ble nummer tre i Friidretts-VM 1995. Etter OL på hjemmebane i Atlanta i 1996 la Powell opp. Han gjorde comeback i 2001 og trente mot Sommer-OL 2004, men klarte ikke å kvalifisere seg.


=== Priser ===
Etter verdensrekorden i 1991 mottok Powell to større priser:

James E. Sullivan-prisen (James E. Sullivan Award) for årets prestasjon i friidrett
BBCs Årets sportspersonlighet Sports Personality (BBC Sports Personality of the Year Overseas Personality Award)


== OL-medaljer ==
 1988  Seoul -  Sølv i friidrett, lengdehopp menn  USA
 1992  Barcelona -  Sølv i friidrett, lengdehopp menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Powell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Mike Powell – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mike Powell – Olympics.com 
(en) Mike Powell – Olympic.org 
(en) Mike Powell – Olympedia 
(en) Mike Powell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mike Powell – California Sports Hall of Fame 
(en) Mike Powell – World Athletics 
(en) Mike Powell – National Track & Field Hall of Fame
Karl Hein

Karl Hein (født 11. juni 1908 i Hamburg, død 10. juli 1982) var en tysk friidrettsutøver. Han vant gull i sleggekast i OL 1936 i Berlin. Han tok også gull i EM 1938 i Paris.
Karl Hein var tidlig i karrieren diskoskaster, kulestøter og mangekjemper. Etter at han giftet seg på begynnelsen av 1930-tallet, sluttet han med friidrett. I 1934 så han en film om OL 1932 og var særlig imponert over den irske sleggekasteren Patrick O’Callaghan. Han begynte å trene igjen, og spesialiserte seg som sleggekaster.
Etter andre verdenskrig var han aktiv innen veteranidrett. 65 år gammel oppnådde han 53 meter i sleggekast. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Karl Hein – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Karl Hein – Olympics.com 
(en) Karl Hein – Olympic.org 
(en) Karl Hein – Olympedia 
(en) Karl Hein – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Karl Hein – Track and Field Statistics
Vasilij Rudenkov

Vasilij Vasiljevitsj Rudenkov (russisk Василий Васильевич Руденков, født 7. mai 1931, død 2. november 1982) er en tidligere belarusisk sleggekaster, som representerte Sovjetunionen. Hans største bedrift var gullmedaljen under OL 1960 i Roma.


== OL-medaljer ==
1960  Roma  -  Gull i friidrett, slegge  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vasilij Rudenkov – Olympics.com 
(en) Vasilij Rudenkov – Olympic.org 
(en) Vasilij Rudenkov – Olympedia 
(en) Vasilij Rudenkov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vasilij Rudenkov – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Vasilij Rudenkov – World Athletics 
(en) Vasilij Rudenkov – Track and Field Statistics
George Bonhag

George V. Bonhag (født 31. januar 1882, død 30. oktober 1960) var en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerte i både løp og kappgang.
Han representerte USA under jubileumslekene 1906 i Athen, der han vant gull på 1500 m kappgang. To år senere var han med i USAs tropp under OL 1908 i London han deltok på 3200 meter hinder og var med på USAs lag på 3 miles, som tok sølvmedalje. Han løp sammen med John Eisele og Herbert Trube.
I sitt tredje OL, 1912 i Stockholm, vant han sin andre gullmedalje ved å gå til topps i 3000 meter for lag, sammen med Norman Taber og Tell Berna. Han var USAs flaggbærer under åpningsseremonien under OL 1912 i Stockholm.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Gull i friidrett, lagkonkurranse 3000 meter  USA
1908  London -  Sølv i friidrett, lagløp 3 miles  USA
(1906  Athen -  Gull i friidrett, 1 500 meter kappgang)


== Eksterne lenker ==
(en) George Bonhag – Olympics.com 
(en) George Bonhag – Olympic.org 
(en) George Bonhag – Olympedia 
(en) George Bonhag – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) George Bonhag – Track and Field Statistics
Seljordsormen

Seljordsormen er ifølge folketroen en sjø- eller linnorm, det vil si et stort, slangeliknende sjødyr, som holder til i det 13 km lange Seljordsvannet (Seljordsvatn) i Seljord kommune i Telemark. 
Dyret har vært omtalt i lang tid og det foreligger en mengde vitnebeskrivelser om møter med Seljordsormen, særlig fra varme, stille sommerdager. Den eldste skriftlige beretningen om skapningen er fra 1750, da den skal ha velvet en robåt med et flyttelass som tilhørte en mann fra Bø, men også i vår tid påstår enkelte at de har observert ormen i eller ved innsjøen i Skiensvassdraget. Forskjellige ekspedisjoner har gjentatte ganger forgjeves besøkt Seljordsvannet i forsøk på å bevise at Seljordsormen eksisterer.
Seljordsormen, som i nyere tid har fått kjælenavnet «Selma», brukes i dag aktiv i markedesføringa av kommunen overfor turister og besøkende. Ormen har siden 1989 også prydet Seljords kommunevåpen. Det er utformet av Trygve Magnus Barstad.Enkelte mener at Seljordsormen er av samme art som den skotske Nessie, sjøormen i Loch Ness. Også den enorme kraken kan tolkes som en vannlevende linnorm av denne typen. Andre har tolket Seljordsormen som en sjøhest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Seljord kommune om sjøromen
Sjøormer i Norge, deriblant Seljordsormen
De eldste beskrivelser av sjøormen i Norge
Sjøormen i Seljord er farlig (NRK-notis)
Detlef Michel

Detlef Michel (født 13. oktober 1955 i Berlin) er en tidligere tysk friidrettsutøver og verdensmester i spydkast. Han representerte Øst-Tyskland på 1980-tallet med flere gode resultater i spyd. Høydepunktet i karrieren kom under Friidretts-VM i Helsingfors 1983 da han ble verdensmester med ny verdensrekord på 90,40 meter. Michel vant foran amerikaneren Tom Petranoff.
Michel klarte ikke å kvalifisere seg til OL i 1980 eller 1988, og under Sommer-OL 1984 i Los Angeles ble hans deltagelse stoppet av Øst-Tysklands boikott av lekene. Han la opp som friidrettsutøver i 1990.


== EM-resultater ==
1978: nummer 4, med 85,46 meter
1982: bronse, med 89,32 meter
1986: sølv, med 81,90 meterDetlef Michel representerte Berlin sport club. Som aktiv var han 1,84 meter høy og veide 93 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Detlef Michel – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Detlef Michel – Olympics.com 
(en) Detlef Michel – Olympic.org 
(en) Detlef Michel – Olympedia 
(en) Detlef Michel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Detlef Michel – World Athletics 
(en) Detlef Michel – World Athletics
Abborrberg

Abborrberg er et sted i Storumans kommun i Västerbottens län i Sverige, med en beliggenhet mellom Storuman og Tärnaby. 


== Eksterne lenker ==
Svensk nettsted om Abborrberg
Barsele

Barsele (umesamisk: Bárjiege) er et lite tettsted i Storumans kommun i Västerbottens län i Sverige. Stedet har ca. 100 innbyggere (2003). Barsele ligger ca. 20 km øst for Storuman, langs Umeälven. Barsele hadde tidligere egen pinsemenighet, men tilhører for tiden Filadelfia Storuman.