jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
MS «Vestgar» (1957)

MS «Vestgar» er en tidligere langrutebåt for Øygarden utenfor Bergen som er fredet av Riksantikvaren. Den var en periode omdøpt til «Fredsbudet» og seilte som misjonsbåt. Den fikk tilbake sitt opprinnelige navn i 2007, og er for tiden under restaurering.
MS «Vestgar» ble levert i februar 1957 fra P. Høivolds Mek. Verksted i Kristiansand. Båten var sertifisert for 252 passasjerer, og hadde 2 salonger med i alt 171 sitteplasser. Den gikk som langrutebåt mellom Øygarden og Bergen. Etter at veiutbygginga i Øygarden tok til ble passasjergrunnlaget mindre, og ruta ble lagt ned 30. mai 1979.


== «Fredsbudet» ==
I 1979 ble båten solgt til pinsebevegelsen i Norge og omdøpt til Misjonsbåten «Fredsbudet».
Som misjonsbåt var den et av fellestiltakene til pinsebevegelsen, og den seilte langs norskekysten på evangeliseringsoppdrag. Den la gjerne til ved små og ofte veiløse lokalsamfunn, der oppmøtet i begynnelsen var stort. Men etter hvert som mange steder ble avfolket og fiskere bare hadde korte opphold i land, ble besøkstallet redusert.
Vinteren 2005–2006 gjennomgikk båten en større ombygning og modernisering av lugarer og toaletter.  Det ble også laget en plass på dekk, slik at det kunne holdes  friluftsmøter ved kaikanten.
«Fredsbudet» hadde de siste årene sertifikat som opplæringsfartøy og kunne ha praksisplasser for sjøfolk både i maskinrommet og på dekk.
I juni 2007 solgte pinsebevegelsen båten, delvis på grunn av høye driftskostnader, men mest fordi den stod overfor en omfattende og kostbar, nødvendig  ombygging.


== Restaurering ==
Båten ble kjøpt tilbake til Øygarden og fikk igjen navnet «Vestgar». Planen er at den skal bli et levende kulturminne og tilbakestilles til sin opprinnelig utgave som rutebåt. Oppussingsarbeidet er stort sett basert på dugnadsinnsats og gaver. I januar 2014 ble sjøbussen fredet av Riksantikvaren.


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 7739997 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Vestgar» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) Bilder - Fredsbudet
(no) Om båten og restaureringsarbeidet
(no) Fredning
«MS «Vestgar» (1957)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Anita Tomulevski Bjerregård

Anita Tomulevski Bjerregård (født 15. mars 1977 i Oslo) er en tidligere norsk turner og friidrettsutøver (stavsprang). Hun gikk fra å være Norges beste turner over til friidrett og satte den nye kvinneøvelsen stav på kartet med en rekke norske rekorder. Hun representerte Oslo Turn og friidrettsklubben SK Vidar.
Tomulevski Bjerregård gikk idrettslinja ved Linderud videregående skole (nå Bjerke videregående skole) i årene 1993 til 1996. Hun dominerte norsk turn på 1990-tallet, og vant NM i mangekamp for seniorer fem ganger, i 1991, 1992, 1993, 1994 og 1995. Hun deltok under sommer-OL i turn for Norge i 1992 i Barcelona. I 1995 avsluttet hun sin turnkarriere, og startet med stavhopp som endelig ble en offisiell øvelse for kvinner.
Etter en kort vinter med trening hoppet hun 3,40 i et stevne i januar 1996, og flyttet innendørsrekorden ytterligere tre ganger, med 3,85 under innendørs-EM i Stockholm den 8. mars som ny gjeldende norsk rekord innendørs. Resultatet holdt til 8.-plass.14 år gamle Charlotte Granlund hadde hoppet 2,85 meter og satt den første offisielle rekorden i øvelsen utendørs i august 1995. Tomulevski Bjerregård hoppet 3,40 meter på Bislet, den 5. juni 1996, og økte til 3,80 meter uken etter, den 11. juni, på Gjøvik. I sitt første år som friidrettsutøver hadde hun dermed hevet hun den norske rekorden med en meter. Rekorden stod i ti år, til Cathrine Larsåsen slo den. Tomulevski er per august 2019 på en 9.plass på statistikken over tidenes beste stavhoppere i Norge.Hun ble norsk mester i 1996 og forsvarte tittelen i 1997.I 1997 var hun med i Innendørs-VM i Paris. Der hoppet hun 3,70 meter, men gikk ikke videre fra kvalifiseringen og ble nummer 22.Tomulevski la opp som friidrettsutøver etter sesongen 1997.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anita Tomulevski Bjerregård – Olympedia 
(en) Anita Tomulevski Bjerregård – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anita Tomulevski Bjerregård – World Athletics 
(en) Anita Tomulevski Bjerregård – FIG
Demir Demirev

Demir Demirev (født 31. august 1984) er en bulgarsk vektløfter. Han er av  tyrkisk etnisitet. Demirev sine fremste meritter er to bronsemedaljer fra VM i 2006 og 2007. I 2006 klarte han 143 kg i rykk) og 175 kg i støt, totalt 318 kg, slått med 14 kg av gullvinner Vencelas Dabaya. Shi Zhiyong tok sølvmedalje. Under VM i 2007 fikk han opp 334 kg. Demirev fikk ikke delta i  OL i 2008 i Beijing, etter en positiv dopingtest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Demir Demirev – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Caravaca de la Cruz

Caravaca de la Cruz er en by og kommune i den spanske regionen Murcia. Kommunen har et areal på 859 km² og 25 600 innbyggere. Området ligger om lag 650 moh.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Caravaca de la Cruz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
www.vivecaravaca.com
Cervélo Cycles

Cervélo Cycles er en canadisk produsent av rammesett for racersykler og temposykler, som ble grunnlagt i 1995 av ingeniørene Phil White og Gérard Vroomen. Firmaet har hovedsete i Toronto.


== Historie ==
De første årene konsentrerte White og Vroomen om å konstruere aerodynamiske rammer for temposykler, og den første sykkelen som så dagens lys var en spesialbestilling fra en italiensk toppsyklist som var misfornøyd med sin egentlige leverandør og sponsor. Sykkelen, med navn Cervélo Baracchi, hadde et utradisjonelt design, men uovertufne aerodynamiske egenskaper.I 1997 begynte Cervélo også å produsere rammer for racersykler, men beholdt mye av det aerodynamiske designet fra sine temposykler, og disse fikk dermed et noe uvanlig utseende i forhold til andre sykler produsert på den tiden.I 2002 ble Cervélo delsponsor og sykkelleverandør for det danske sykkellaget Team CSC, og har gjennom dette sponsoratet blitt en verdenskjent produsent av profesjonelle konkurransesykler. 27. juli 2008 vant den spanske syklisten Carlos Sastre Tour de France 2008 på en Cervélo R3-SL. Dette var første gang noen hadde vunnet rittet på en Cervélo-sykkel.
28. august 2008 ble det klart at Cervélo gikk ut av sin avtale med CSC etter 2008-sesongen, og sammen med resten av CSC's tidligere materialsponsorer etablerte de et eget profesjonelt kontinentallag, Cervélo TestTeam.


== Gjeldende rammesett ==

Cervélo-sykler kjennetegnes i dag ved sine kompakte rammer og smale dråpeformede rør som man finner på fabrikantens Soloist- og P-serie.


=== R3 landeveisserie ===
RS
R3
R3-SL
R5


=== Soloist landeveisserie ===
Soloist Team (aluminium)
Soloist Carbon (SLC)
Soloist Carbon Superlight (SLC-SL)
S1
S2
S3 (en kombinasjon av SLC og R3)
S5


=== P-serie (tempo- triathlon-  og banesykler) ===
P2-SL
P2-C
P3-C
P3-C Track
P4-C


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cervélo offisiell hjemmeside
Tillitsmannen (film)

Tillitsmannen er en norsk dokumentarfilm om Einar Gerhardsen fra 1976. Den ble av Oddvar Bull Tuhus. Tittelen henspiller på Gerhardsens bok Tillitsmannen, som kom første gang i 1931. Den var først og fremst beregnet på å være et verktøy for tillitsvalgte i arbeiderbevegelsens mange organisasjonsledd. En revidert utgave er ajourført og omarbeidet for å tjene dagens behov.
Kommentator er Terje Helweg.


== Handling ==
Filmen handler i grove trekk om norsk politisk historie i perioden 1907–1963. Gerhardsen forteller om hvordan Det norske Arbeiderparti i denne perioden vokste fram og fikk en politisk lederposisjon innen arbeiderbevegelsen og i det norske parlamentariske system. Han snakker i all hovedsak om arbeiderbevegelsen og dens utvikling, men gir likevel noe plass til mer personlige refleksjoner. Han forteller om sitt forhold til organisasjonsarbeid, om sine følelser overfor de nasjonale symboler, og om Lenin. Dessuten kommenterer han kort enkelte sentrale begivenheter fra den perioden han ledet landet som statsminister. Her får vi blant annet høre om gjenreisingspolitikken, innmeldingen i NATO og Kings Bay-saken.
Dokumentaren er bildelagt med utdrag fra valg- og opplysningsfilmer.


== Om filmen ==


=== Filmanmelderne ===
Aftenpostens filmanmelder var noe blandet mens Arbeiderbladets Bjørn Hansen var udelt positiv. Førstnevnte skrev blant annet følgende: «Gerhardsens egen opptreden, hans fortellerkunst og evne til å formidle følelser er filmens styrke, og også dens svakhet. Her er én hovedrolle, én helt – arbeiderbevegelsen personifisert, først og fremst av Gerhardsen, mens alle andre er statister i mer eller mindre uttalte skurkeroller». Arbeiderbladets anmelder var meget begeistret og skrev som følger: «Filmen er mer enn et stykke nyere norsk historie enn filmatiske nedtegnelser av Gerhardsen. Regissøren har valgt å se Gerhardsen gjennom de historiske begivenheter han var samtidig med.» Han skriver videre at «Beretningen om arbeiderklassens rolle i denne stille og våpenløse revolusjonen preges av hans fenomenale fortellervene og muntlige, ledige form. Som skolefilm og opplysningsfilm er den en fulltreffer». Braaten, Lars Thomas (1995). Filmen i Norge. Norge. s. 336. ISBN 82-417-0195-0. 


== Produksjonsstab ==
Produksjonsleder: Hans Otto Nicolayssen og Hans Lindgren
Produksjonssjef: Terje Helweg
Foto: Halvor Næss
Lyd: Gunnar Svensrud og Svein Hovde
Arkivarbeid: Hans Otto Nicolayssen og Hans Lindgren
Klipp: Hans Otto Nicolayssen
Konsulent: Edvard Bull d.y.


== Eksterne lenker ==
(en) Tillitsmannen på Internet Movie Database 
(no) Tillitsmannen i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Tillitsmannen hos Filmfront
Spellbinder

Spellbinder er en australsk-polsk science fiction-serie for barn og ungdommer, produsert av Film Australia for Australian Film Finance Corporation i samarbeid med Telewizja Polska i 1995. Den består av 26 episoder, hver på 24 minutter. De første tretten episodene foregår hovedsakelig i en parallell verden (Riana's World), mens de neste tretten episodene hovedsakelig foregår i vår egen verden (Paul's World), nærmere bestemt i Sydney.Det ble laget en oppfølger i 1997, Spellbinder 2: Land of the Dragon Lord, hvor Heather Mitchell returnerer som «Ashka».


== Handling ==
Mens han er på leirskole sammen med klassen sin i Blue Mountains, blir Paul Reynolds ved en ulykke sendt til en parallell verden, styrt av en gruppe som kalles spellbindere. Denne verdenen er mer hierarkisk og teknologisk annerledes enn vår egen verden. Der møter han jenta Riana, som hjelper ham.
Spellbinderne har oppdaget hvordan de kan bruke statisk elektrisitet, og har drakter som kan kaste lyn. De flyr i kobberfarvede fartøyer som bruker store roterende krystaller og antagelig skaper en slags magnetisk effekt. Spellbinderne bruker sin begrensede kjennskap til teknologi til å herske over verdenen, men har mistet mye av sin kunnskap i en tidligere katastrofe, og er ikke istand til å forstå teknologien de bruker eller lage eller reparere drakter og fly. En av spellbinderne, «Ashka», prøver å få Paul til å lære henne å lage krutt, så hun kan ta makten fra de andre spellbinderne og herske alene. De andre spellbinderne oppdager til slutt Ashkas planer, men hun rømmer før hun kan bli straffet.
Mye av serien handler om Pauls forsøk på å komme seg hjem. Dette klarer han etterhvert, med hjelp fra vennene Alex og Katrina, men Riana blir sendt med ham, og må klare seg i storbyen Sydney. Etterhvert får han sendt Riana tilbake, men da klarer Ashka å komme seg til Pauls verden. Der narrer hun Pauls far, en vitenskapsmann, til å lage en elektrisk drakt av samme slaget som spellbinderne bruker, bare langt kraftigere.
Til slutt klarer Paul å avsløre Ashkas planer, og ta henne til fange. Ashka blir sendt tilbake til sin egen verden. Spellbinderne innser at de må dele sin kunnskap med resten av samfunnet. Døren mellom de to verdenene blir stengt permanent for å beskytte den parallelle verdenen mot vår egen langt mer avanserte verden.


== Bakgrunn ==
Opptakene fra Rianas verden er hovedsakelig gjort i Polen (Kraków og Pieskowa Skała), og med mange polske skuespillere. De snakker engelsk med markert østeuropeisk aksent. Opptakene fra Pauls verden er gjort i Sydney og Blue Mountains.


== Medvirkende ==
Zbych Trofimiuk som «Paul Reynolds»
Gosia Piotrowska som «Riana»
Brian Rooney som «Alex Katsonis»
Michela Noonan som «Katrina Muggleton»
Andrew McFarlane som «Brian Reynolds»
Heather Mitchell som «Ashka»
Krzysztof Kumor som «Correon»
Rafał Zwierz som «Gryvon»
Georgina Fisher som «Christine Reynolds»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spellbinder på Internet Movie Database
Film Finance Corporation Australia

Film Finance Corporation Australia eller Australian Film Finance Corporation (FFC) var den australske regjeringens viktigste byrå for finansiering av film- og fjernsynsproduksjoner. Selskapet ble i 2008 sammen med Australian Film Commission og Film Australia slått sammen til Screen Australia.
Screen Australia

Screen Australia er et statlig australsk film- og fjernsyns­produksjons­selskap, som ble etablert i juli 2008 gjennom sammenslåing av Australian Film Commission, Film Australia og Film Finance Corporation Australia.
Selskapet blir finansiert av den føderale regjeringen, og skal fremme produksjoner som viser forskjellige sider ved Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Screen Australia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tennstål

Tennstål, også auermetall eller ferrocerium, er en type ildstål der metallet ikke er stål, men en legering bestående av jern og opptil 65 % tilsetningsmetaller, særlig cerium, og som brukes til å gjøre opp ild. Slike legeringer kalles også auermetall, etter oppdageren Carl Auer von Welsbeach som først utviklet en legering av jern og opptil 20 % av metallet cerium. Andre tilsettningsstoffer som brukes i moderne ildstål for å regulere sprøhet, og derved mengden gnister som produseres, er jernoksider, lantan, neodymium, praseodymium og magnesium.
Det kan enkelt forklares som flint og stål, der en spesielt hardt herdet stålplate brukes som flinten, og en stang med tennstål-legeringen brukes som stål. Tennstål er mye mer effektivt enn det gamle ildstålet da den gir gnister med temperatur på 1650 ℃. 
I motsetning til fyrstikker og lightere, påvirkes ikke tennstål av vann, vind eller minustemperatur.Tennstål er kjent som det beste fyrtøy til utendørs bruk under vanskelige forhold, og brukes av overlevelses-instruktører og villmarksfolk over hele verden. Den såkalte «flinten», eller «lighterbronsen» som produserer gnisten i moderne lightere er et ildstål, gjerne en legering av jern og 20 % jernoksid og 2 % magnesiumoksid. Den produserer gnister med temperaturer helt opp til 1650 ℃, mye varmere enn det som er mulig med tradisjonelle ildstål.


== Referanser ==
Ran Lykke Himberg

Ran Lykke Himberg (født 29. september 1921 i Lillesand, død 26. juni 1944 i Karelen) var en norsk frontkjemper som falt i slaget om Kaprolat-høyden.
Himberg vokste opp i Lillesand og var sjømann før andre verdenskrig. Han kom fra en tyskvennlig familie, hvor faren var et fremtredende medlem og NS-ordfører i Lillesand. Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1941 og vervet seg senere i Waffen-SS. Himberg falt i kamp i SS-skijegerbataljon Norge mot sovjetiske styrker i Karelen i 1944 med grad som SS-Junker (offiseraspirant).
Han var den første av de 144 norske falne frontkjempere fra Karelen som i 2008 ble hentet ut og begravd i norsk jord, 64 år etter. Levningene ble identifisert ved DNA-test mot søsteren, som var 9 år da han døde. Han ble begravd 28. august 2008 ved Vestre Moland kirke i Lillesand.Før Himberg vervet seg til fronttjeneste i Waffen-SS og tjenestegjorde han som vaktsoldat i Hirdvaktbataljonen ved fangeleirer i Beisfjord og Karasjok. I Veums bok fra 2013 blir flere historier om Himbergs brutale behandling og drap på jugoslaviske fanger, trukket frem (se s 545 og 549).


== Referanser ==
Hvit flaggmåler

Hvit flaggmåler (Catarhoe cuculata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den forekommer på Østlandet og Sørlandet i Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 22 – 27 mm), slank, kontrastrikt farget måler. Denne vakre arten kan særlig kjennes på at vingenes brede tverrbånd er snøhvitt. Antennene er trådformede hos begge kjønn. Brystet (thorax) er kledt med mørkegrå hår, bakkroppen er lyshåret. Forvingen er grå ved roten, utenfor dette med et brunsvart, et brunt og ett til, brunsvart, tverrbånd. Så kommer vingens brede tverrbånd, som hos denne arten er helt skinnende hvitt. Utenfor det brede tverrbåndet kommer et brunsvart bånd som bare er synlig i vingens fremre halvdel. Dette har en markert knekk i midten. I vingens ytre del er det et smalt, bølgete, gråbrunt tverrbånd og flere pilformede, mørke flekker. Bakvingen er hvit med utydelige, grå tverrbånd. Larven er nesten naken, bare med noen få, korte børster, slank, gul langs ryggen, langs sidene øverst med en bred, svart lengdestripe, under denne en smal, hvit stripe. Buken er lysgrønn.


== Levevis ==
Hvit flaggmåler lever på gressmarker og i åpen skog. Lenger sør i Europa går arten også et stykke opp i fjellet, men neppe i Norge. De voksne målerne flyr om natten i juni – juli. Larvene lever på ulike arter av maure (Galium spp.).


== Utbredelse ==
Den er en art som finnes i den palearktiske sone - det meste av Europa, i Midtøsten og i Nord-Asia. I Norge er den funnet langs kysten vestover til Vest-Agder.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) hvit flaggmåler i Encyclopedia of Life 
(en) hvit flaggmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvit flaggmåler hos Artsdatabanken 
(sv) hvit flaggmåler hos Dyntaxa 
(en) hvit flaggmåler hos Fauna Europaea 
(en) hvit flaggmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Catarhoe cuculata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Catarhoe cuculata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Designdagen

Designdagen var et norsk arrangement som skulle skape oppmerksomhet om betydningen av god design, også kalt formgivning, innen norsk næringsliv. I 2016 ble Designdagen erstattet av arrangementet Transform 2016.


== Historikk ==
Designdagen ble arrangert av Norsk Designråd, og senere av etterfølgeren DOGA, og var Norges største designfaglige arrangement med fokus på design som innovasjonsdriver. Designdagen bød på foredrag, utdeling av Merket for god design og Norsk Designråds øvrige priser, og ble avsluttet med en feiringsmiddag. På Designdagen ble det utdelt heder til norske bedrifters og designeres evne til å utvikle innovative produkter og tjenester med høy designfaglig kvalitet. Dagen var åpen for næringslivet, designbransjen og alle andre med interesse for design og innovasjon. Norsk Designråd ønsket at både foredragene og designprosjektene som ble hedret på Designdagen, skulle være med å inspirere flere bedrifter til å investere i design og dermed oppnå langsiktige konkurransefordeler og lønnsomhet.


== Annen bruk av begrepet ==
Etter at DOGA sluttet å bruke «Designdagen» som betegnelse på sitt årvisse arrangement, har en studentorganisasjon ved NTNUs avdeling på Gjøvik tatt begrepet i bruk om sitt lokale arrangement.


== Referanser ==
Sébastien Denis

Sébastien Denis (født 4. mai 1971 i Paris) er en fransk hekkeløper.
Han deltok under VM innendørs 2004, og EM innendørs 2005 uten å kvalifisere seg for finalen. Den personlige rekorden hans på 13,57, er fra juli 2003 i Narbonne. I 2005 fikk han en offentlig advarsel etter å ha testet positivt på efedrin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sébastien Denis – World Athletics 
(fr) Sébastien Denis – Fédération française d athlétisme
Ljubov Denisova

Ljubov Denisova (født 6. oktober 1971) er en russisk maratonløper. Under Honolulu Maraton i 2006, satte hun ny løyperekord med tiden 2.27.19. 15. mai 2007 ble hun utestengt i to år etter en positiv dopingtest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ljubov Denisova – World Athletics 
(en) Ljubov Denisova – Track and Field Statistics 
(en) Ljubov Denisova – ARRS
Gro Flaten

Gro Bente Flaten (født Corneliussen, 28. januar 1947 i Drammen) er en norsk tidligere sakprosaforfatter og skoleleder.
Flaten er utdannet med hovedfag i norsk fra Universitetet i Oslo, og har arbeidet som lektor i flere år. Hun har forfattet en rekke lærebøker innen norskfaget. Som fagperson og lærebokforfatter ble hun i 1993 intervjuet av NRKs skolefjernsyn vedrørende sensurering av norskeksamen.Hun ble senere skoleleder i Oslo. Hun var rektor ved Berg videregående skole til 1999, og tok deretter over Linderud videregående skole, som under hennes ledelse endret navn til dagens Bjerke videregående skole. I 2012 sa hun opp jobben etter uenighet med arbeidsgiver, og gikk av med pensjon.


== Bibliografi ==
1994: Lærebok i norsk for den videregående skolen Gyldendal, medforfatter: Aage Rognsaa ISBN 8205208840
1992: Grunnbok i norsk – språk- og sjangerkunnskap, Gyldendal, medforfatter: Aage Rognsaa ISBN 8205200726
1989: Skriving som prosess , Universitetsforlaget, medforfatter: Anne-Karin Korsvold


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over kjente pedagoger ved Bjerke videregående skole