jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ingrid Eberle

Ingrid Eberle (født 3. juni 1957 i Dornbirn, Vorarlberg) er en østerriksk tidligere alpinist.
Allroundalpinisten Eberle debuterte allerede i verdenscupen i sesongen 1972/73, bare 16 år gammel. Hennes beste verdenscupresultat kom i 1977 i storslalåmrennet i Sierra Nevada, der hun ble nummer to. Hun fikk ytterligere en pallplassering med tredjeplassen i kombinasjonen i Arosa i 1980. Under OL 1980 i Lake Placid kom Eberle på sjetteplass i utfor, og i kombinasjonen overrasket hun ved å kjøre inn til bronsemedaljen.
Eberle la opp etter sesongen 1981/82.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingrid Eberle – Olympedia 
(en) Ingrid Eberle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ingrid Eberle – FIS (alpint) 
(en) Ingrid Eberle – ski-db.com
Valerij Tsyganov

Valerij Ivanovitsj Tsyganov (russisk Валерий Иванович Цыганов, født 14. oktober 1956 i Montsjegorsk) er en tidligere russisk  alpinist fra det tidligere Sovjetunionen.
Han vant utforrennet i Aspen 5. mars 1981 foran Harti Weirather og Gerhard Pfaffenbichler, og sørget dermed for den første verdenscupseieren til en russisk alpinist. Allerede i samme måned fulgte landsmannen Aleksandr Zjirov opp med ytterligere fire verdenscupseire (tre i storslalåm og en i slalåm). Under OL 1980 i Lake Placid kom Tsyganov på åttendeplass i utfor. Han deltok også under VM 1978 i Aspen, der han kom på 5.-plass i kombinasjonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valerij Tsyganov – Olympedia 
(en) Valerij Tsyganov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Valerij Tsyganov – FIS (alpint) 
(en) Valerij Tsyganov – ski-db.com
Aleksandr Zjirov

Aleksandr Vasiljevitsj Zjirov (russisk: Александр Васильевич Жиров; født 12. september 1958 i Dedenovo ved Moskva, død 21. mai 1983) var en russisk alpinist. Zjirov er, sammen med Valerij Tsyganov og Aleksandr Khoroshilov, en av tre mannlige russiske alpinister som har vunnet et renn i verdenscupen.
Fra 1980 til 1982 var Zjirov blant verdens beste slalåm- og storslalåmkjørere. I løpet av sin korte karriere oppnådde han 23 plasseringer blant de 10 beste. De sterkeste plasseringene oppnådde han i mars 1981, da han vant fire renn i løpet av to uker.
I sammendraget i verdenscupen kom han sesongen 1980/81 på tredjeplass bak Phil Mahre og Ingemar Stenmark, den beste plasseringen noensinne av en russisk alpinist.
Zjirov deltok bare i ett OL, under 1980 i Lake Placid ble han nummrer ni i storslalåm. Under VM 1982 i Schladming ble han nummer 13 i slalåm.
Zjirov omkom i en bilulykke i mai 1983, bare 24 år gammel.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Aleksandr Zjirov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Aleksandr Zjirov – Olympedia 
(en) Aleksandr Zjirov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksandr Zjirov – FIS (alpint) 
(en) Aleksandr Zjirov – ski-db.com
Auchterarder

Auchterarder (skotsk-gælisk: Uachdar Ardair i betydningen «Øvre Høylandet») er en liten by (town) i regionen Perth and Kinross i Skottland. Den er lokalisert nord for Ochil Hills, og er kjent for det berømte luksushotellet Gleneagles Hotel med dens mange førsteklasses golfbaner. Det fem stjernes hotellet var arrangørsted for G8-møtet i 2005. Byens nær 2,5 km lange hovedgate har gitt Auchterarder dens populære tilnavn «The Lang Toun» (Den lange by). I henhold til folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 4 444 innbyggere, beregnet til 4 630 i 2014.I middelalderen var Auchterarder den viktigste bosetningen i Strathearn. Festningen Auchterarder Castle, som nå er i ruiner, ligger nord for byen og det hevdes at den ble benyttet av Malcolm III av Skottland som et sete for jakt på siste halvdel av 1000-tallet. Deler av de tidligere 5,5 meter høye murene i vest og sør, og av borgtårnet er hva som gjenstår. Festningsgravene har blitt ødelagt av moderne landskapsbehandling.Tidligere verdensmester i snooker, Stephen Hendry, kommer fra Auchterarder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Auchterarders samfunnsnettsted
Auchterarder and The Ochils, Visit Scotland
Auchterarder Golf Club
Ernest Lespinasse

Ernest Lespinasse (født 20. oktober 1897, død 22. november 1927) var en fransk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Lespinasse vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp med bak Italia og Belgia. Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ernest Lespinasse – Olympedia 
(en) Ernest Lespinasse – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ernest Lespinasse – databaseOlympics.com (arkivert)
Émile Martel

Émile Martel (født 7. januar 1898, død 1951) var en fransk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Martel vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp med bak Italia og Belgia. Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Émile Martel – Olympics.com 
(en) Émile Martel – Olympic.org 
(en) Émile Martel – Olympedia 
(en) Émile Martel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Émile Martel – databaseOlympics.com (arkivert)
Jules Pirard

Jules Pirard (født 28. mai 1885 i Hautmont i Frankrike, død 22. desember 1972 samme sted) var en fransk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Pirard vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp med bak Italia og Belgia. Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jules Pirard – Olympedia 
(en) Jules Pirard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jules Pirard – databaseOlympics.com (arkivert)
Eugène Pollet

Eugène Pollet (født 22. mai 1886, død 16. desember 1967) var en fransk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Pollet vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp med bak Italia og Belgia. Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eugène Pollet – Olympedia 
(en) Eugène Pollet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eugène Pollet – databaseOlympics.com (arkivert)
Julien Wartelle

Julien Wartelle (født 26. februar 1889, død 12. august 1943) var en fransk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Wartelle vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp med bak Italia og Belgia. Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julien Wartelle – Olympedia 
(en) Julien Wartelle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Julien Wartelle – databaseOlympics.com (arkivert)
Paul Wartelle

Paul Wartelle (født 9. januar 1892 i Lille, død 7. desember 1974) var en fransk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Wartelle vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp med bak Italia og Belgia. Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920


== Referanser ==


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse  Frankrike


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Wartelle – Olympedia 
(en) Paul Wartelle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Paul Wartelle – databaseOlympics.com (arkivert)
Regnbuen Kristne Fellesskap

Regnbuen Kristne Fellesskap var en kristen frikirkelig menighet på Lørenskog, i Akershus. Regnbuen Kristne Fellesskap ble stiftet i 1998, nedlagt (konkurs) 2013.
Menigheten hadde 112 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. Finn Henrik Friis Larsen var pastor. Regnbuen Kristne Fellesskaps visjon var å nå ut til mennesker lokalt, nasjonalt og internasjonalt med evangeliet. Derfor var menigheten engasjert i misjon og startet både barnehage, grunnskole og bibelskole.  For ungdom i konfirmasjonsalder tilbydde menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.
Regnbuen Kristne Fellesskap ble dømt i Nedre Romerike tingrett til å betale en tidligere medarbeider, 258.162 kroner med tillegg av lovens rente . Regnbuen Kristne Fellesskap ble nedlagt 27. desember 2012. Konkursen ble behandlet i Tingretten i Lillestrøm 2. april 2013. Menigheten hadde da en gjeld på 1,5 - 2 millioner kroner .


== Barnehage og skoler ==
Regnbuen barnehage er en barnehage for alle barn opptil seks år. Barnehagen legger vekt på å arbeide med drama. Den drives etter et kristent verdigrunnlag.
Lørenskog Friskole ble startet i 1999 under navnet Regnbuen skole. I 2008 hadde skolen omtrent hundre elever fra første til tiende klasse. Skolen er bygd på det kristent verdigrunnlag og følger læreplanen til den offentlige norske skolen. Jeremy Pyke er rektor.
Regnbuen Bibelskole har et internasjonalt, flerkulturelt miljø med studenter fra mange land. Undervisningen er på engelsk. Den er godkjent av Kunnskapsdepartementet og Statens lånekasse for utdanning.


== Misjon ==
Regnbuen Kristne Fellesskap er engasjert i misjonsarbeid i India og Romania. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 28 044,- kr..


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Regnbuen Kristne Fellesskap – hjemmeside
Lørenskog Friskole – hjemmeside
Regnbuen barnehage – hjemmeside
Regnbuen bibelskole – hjemmeside
Georges Thurnherr

Georges Thurnherr (født 16. april 1886, død 6. april 1958 i Belfort)  var en fransk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1920 i Antwerpen.
Thurnherr vant en olympisk bronsemedalje i turn under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Belgia. Det var 120 turnere fra fem nasjoner på fem lag som deltok i konkurransen som ble gjennomført 23. og 24. august 1920


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse  Frankrike


== Eksterne lenker ==
(en) Georges Thurnherr – Olympedia 
(en) Georges Thurnherr – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georges Thurnherr – databaseOlympics.com (arkivert)
Pinsekirken Nesodden

Pinsekirken Nesodden er en kristen frikirkelig menighet på Fjellstrand, på Nesodden, i Akershus. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Pinsekirken Nesodden ble stiftet i 24. april 1929.
Menigheten hadde 161 tilskuddstellende medlemmer i 2019. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.


== Historikk ==
tidlig på 1920-tallet startet baker Hjalmar Aschim med møtevirksomhet i annen etasje, i sitt bakeriutsalget på Fjellstrand.
24. april 1929 ble menighet stiftet, med tjue medlemmer og hadde de første årene navnet «Salen».
I 1932 ble «Salen» slått sammen med baptistmenigheten Betania på Fjellstrand. Navnet ble nå «Betania».  Møtene ble holdt i baptistmenighetens lokaler, men tilhørighet ble til pinsebevegelsen.
I 1957 ble en tomt i Fjellveien 31 kjøpt. Byggingen startet i 1965, og i 1969 ble de nye lokalene innviet. I 1980 ble det bygget et påbygg med kontorplass og en barnepark i kjelleren. I 1989 kjøpte menigheten ett mål av naboeiendommen. I 1994 startet bygging av en ny møtesal, som ble innviet 1. april 1995.
Menighetslokalet har 482 m² grunnflate, og et brutto areal på 1 034 m², fordelt over tre etasjer.
I 1987 skiftet menigheten navn fra «Betania» til «Nesodden pinsemenighet». I april 2002 ble navnet igjen endret til «Pinsekirken Nesodden».


== Misjon ==
Pinsekirken Nesodden er engasjert i misjonsarbeid i Paraguay, og er støttemenighet for misjonærene Brit-Lajla og Rudolf Leif Larsen. 
Menigheten støtter  barnehjemmet Hogar Norma i Paraguay og arbeidet til PYMs barnehjelp, IBRA media, Europa i Fokus og K.A.B.A. og dekker utgiftene til en nasjonal pastor i Hviterussland. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 108 106,- kr..


== Referanser ==


== Kilder ==
Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge. Korsets Seier Publikasjoner AS


== Eksterne lenker ==
Pinsekirken Nesodden – hjemmeside
Paul Xiao Zejiang

Paul Xiao Zejiang (født i oktober 1967 i Guiyang i Guizhou i Kina) er katolsk koadjutor erkebiskop i erkebispedømmet Guiyang i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. Av kinesiske myndigheter anses han som koadjutorbiskop av Guizhou (hele provinsen). 


== Virke ==
Paul Xiang begynte ved presteseminaret i Sheshan i 1989. Biskop Aloysius Jin Luxian presteviet ham i 1994, ettersom hans hjembispedømme Shiqian (egentlig et apostolisk prefektur) ikke hadde noen «åpen» biskop.  
Han ble bispeviet med pavelig mandat i 8. september 2007. Hovedkonsekrator var biskop Anicetus Wang Chongyi av Guizhou. Embedet som koadjutorbiskop innebar at han automatisk ville overta ved biskop Wangs død eller avgang. Den da 87 år gamle «undergrunns»biskopen Augustine Hu Daguo av Shiqian tok ikke del i innsettelsen, fordi han rett før ble innlagt på sykehus.Den 2014 etterfulgte Paul Xiang biskop Wang som biskop i bispedømmet som da hadde endret navn til Guijang bispedømme.


== Om bispedømmet Guijang (tidligere Guizhou) ==
Den «åpne kirke»s administrasjon dannet bispedømmet Guizhou i 1999 ved å slå sammen de kirkelige jurisdiksjonene Anlong, Guiyang og Shiqian, alle i provinsen Guizhou. Det har (2007) ca. 100 000 katolikker, 25 prester og om lag 30 nonner. 
Katolikkene i bispedømmet er for det meste fattige bønder, og bispedømmet overlever ved utleie av kirkelig eiendom. Imidlertid er en god del av de eiendommer som ble konfiskert i de politiske aksjonene som tok til i 1950-årene, ennå ikke tilbakeført. 


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop  Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Andreas Anicetus Wang Zhongyi  (1919-2017) *1988
Biskop Paul Xiao Zejiang (1967- ) *2007


== Referanser ==
Shiqian

Shiqian (kinesisk: 石阡县; pinyin: Shíqiān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Tongren i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 354 539 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Informasjonsside
Anlong

Anlong (kinesisk: 安龙县; pinyin: Ānlóng Xiàn) er et fylke i det autonome prefekturet Qianxinan for buyei- og miaofolkene i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 399 567 innbyggere i 1999.Fylket ligger rundt elva Hongshui He, en sideelv til Perlefloden. Her er Hongshui-elva demmet opp med to store demninger i fylket – Tiansheng Qiao vannkraftverk og Tiansheng Qiao 2 vannkraftverk, med hnhv drøye 1.200 og 1.300 MW effekt.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Papuagulfen

Papuagulfen er ei 400 kilometer bred bukt på sørkysten av Papua Ny-Guinea. Den ligger nordvest for Korallhavet, som er et randhav til Stillehavet. Noen av Ny-Guineas største elver munner ut i gulfen, så som Fly, Turama, Kikori og Purari. Sammenhengende sumpområder, elvedeltaer og mangroveskoger utgjør store deler av kystlinjen mot vest og nord, mens kysten lenger øst veksler mellom sandområder og fastere partier. Gulfen ligger i provinsene Western, Gulf og Central. Hovedstaden Port Moresby ligger i den østlige enden av Papuagulfen.


== Eksterne lenker ==
Kart over Papuagulfen (engelsk)
Bjørn Stallare

Bjørn Stallare (Bjørn Digre) (død 29. juli 1030) var en norsk embetsmann under Olav den hellige.
Ordet stallare betyr egentlig stallmester, og i middelalderen var funksjonen opprinnelig å ha overoppsyn med kongens stall og organisere skysstjenesten for kongen. Etter hvert ble stallaren en av de høyeste embetsmennene, idet han ble leder for kongens hird og gjerne førte ordet for kongen på tinget. Embetet ble rundt 1300 erstatta av kansleren.
Bjørn Stallare var lenge Olavs nærmeste rådgiver. Han hadde blant annet en viktig rolle i forhandlingene med den svenske kong Olof Skötkonung om fred mellom landene. Forhandlingene endte i forlik og giftermålet mellom Olav den hellige og den svenske kongsdatteren Astrid Olofsdatter. Da kong Olav måtte rømme landet i 1028, ble han imidlertid igjen. Han inngikk forbund med danskekongen Knut den mektige, men dro seinere til Olav i Gardarike. Her ble han tilgitt, reiste sammen med Olav tilbake til Norge og døde samtidig med ham i slaget på Stiklestad i 1030.
I Oslo er Bjørn Stallares vei på Sinsen oppkalt etter ham. I Trondheim er Bjørn Stallares gate på Lademoen oppkalt etter ham.
Forfatteren og journalisten Arne Skouen brukte under andre verdenskrig Bjørn Stallare som psevdonym.


== Referanser ==
Danwei

Danwei (kinesisk: 单位, pinyin: Dān Wèi, betyr «tjenestested») er et begrep som i Folkerepublikken Kina betegner en arbeidsenhet. Slike arbeidsenheter dominerte kinesisk økonomi og arbeidsliv i den periode av Folkerepublikken Kinas historie da samfunnet var langt mer sosialistisk av type enn det utviklet seg til under reform og åpningspolitikken, særlig fra annen del av 1990-årene. Det eksisterer fortsatt (2008) danweier i Kina, og de er stedvis fremdeles viktige, men de hadde en langt viktigere stilling i samfunnet tidligere.


== Beskrivelse ==
Selv om danweisystemet er en frukt av maoismen, er den ikke uten forhistorie i for eksempel Republikken Kina før annen verdenskrig. Det har også sterke og interessante paralleller til japansk næringsliv.
Forut for den kinesiske topplederen Deng Xiaopings økonomiske reformer fungerte disse arbeidsenhetene også som det første skritt i det mangeleddede hierarki som knyttet hver person til det kinesiske kommunistpartis infrastruktur. Arbeidsenhetene spilte også en nøkkelrolle når det gjaldt å implementere Partiets politikk.
Arbeidere ble ikke bare knyttet sammen i enheter på en måte som kan minne om den eldre kinesiske slektssolidariteten som uttrykt i den konfucianske grunnverdien barnlig hengivenhet, men var videre innbundet i et nettverk med boliger, barnepass og barns helsepleie, skoler, klinikker, butikker, postkontotrer og andre tjenester. 
Deanweitilhørighet skapte identitet. Det ble vanlig å presentere/identifisere seg i arbeidslivet og i kontakt med øvrighetspersoner eller det offentlige byråkrati med navn og danwei. 
Tilhørighet til en danwei innebar også jobbsikkerhet, aldersomsorg og forsikringsordninger (uttrykt ved slagordet jernrisbollen 铁饭碗). 
Danweisystemet spilte for eksempel en avgjørende rolle for å få implementert i folkemassene for den kinesiske befolkningsbegrensningspolitikken. På danweinivå ble familiene nøye overvåket; ulydighet ved å få for mange barn ble meldt fra danweien til myndighetene og utløste bøter eller andre sanksjoner, og kunne straffes også på danweinivå med for eksempel nedgradering av boligforhold, nedsatt lønn og lignende. 
Etter årtusenskiftet var de viktigste sidene ved danweisystemet utvannet eller bortfalt. Nedtrappingen av systemet var i stor grad en følge av overgangen til kapitalisme i økonomien, et system som krevde mer individualisering og en større sosial mobilitet. Det å forlate sin danwei hadde under det maoistiske system kunnet medføre alvorlige sanksjoner.
For eksempel var det fra og med 2003 ikke lenger nødvendig å få tillatelse fra sin danwei i forbindelse med ekteskapsinngåelse. Danwei-boliger var langt på vei blitt solgt til enkeltmedlemmene, forsikringssystemet var individualisert, og det var innført fritt skolevalg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Corinne Eyraud: L'entreprise d'État chinoise : de l'institution sociale totale vers l'entité économique ?, L'Harmattan, Paris, 1999.
Xiaobo Lü og Elizabeth J. Perry (red.): Danwei: The Changing Chinese Workplace in Historical and Comparative Perspective, M.E. Sharpe, 1997, ISBN 0765600765
Lakkegata skole

Lakkegata skole er en barneskole (1.–7. trinn) i bydel Grünerløkka i Oslo. Den hadde 452 elever i 2019.
Skolen er anlagt på den tidligere Tøien kolerakirkegård i Lakkegata 79. Bygningene, som er tegnet av arkitekt Henrik Nissen, ble tatt i bruk i 1902. Skolens første overlærer ble imidlertid tilsatt fra 1. april 1900, og skolen hadde en del provisorisk undervisning i området fra da av. Den offisielle innvielsen skjedde 27. august 1903. Høyeste elevtall hadde skolen i 1913 med hele 1851 elever.
På tomta lå også en skole for «ånds- og kroppssvake barn». Den fikk etter hvert navnet Tøyenhagen skole. Fra 1976 til 1991 holdt Forsøksgymnaset i Oslo til i disse lokalene.
Lakkegata skole har hatt skolekorps fra 1920. I dag er det musikkskoletilbud, trommegruppe og aktivitetsskole på skolen. På området ligger også Slurpen kulturhus. Her holder Dragen juniorklubb til. I tillegg brukes lokalet til teater- og musikkøvinger, idrett og bruktmarked.
Utenfor skolen, mellom Lakkegata og Trondheimsveien, ligger parken Mosse Jørgensens plass med inngjerdet lekeplass.


== Eksterne lenker ==
Skolens nettsted
Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
«Lakkegata skole». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Carlo Alberto Sperati

Carlo Alberto Sperati
(født 29. desember 1860 i Kristiania,
død 12. september 1945 i Decorah, Iowa)
var en norsk-amerikansk komponist og professor i musikk.Han var sønn til kapellmester Paolo Sperati og tok hyre til sjøs (1877), noe som brakte ham til teologistudier ved Luther College i byen Decorah, Iowa (1884).
Han giftet seg med Emma Hoffoss (1891) og ble prest i den lutherske kirke, etterhvert også lærer  i byen Tacoma (1894).  Han virket også ved Pacific Lutheran University der han blant annet ledet et band som spilte på toppen av Mount Rainier.Han er mest kjent for sitt virke ved Luther College (1901–43) som professor i musikk.  Han ledet Luther College Concert Band som  turnerte Europa og USA.  I dag deler universitetet ut Carlo A. Sperati Award innen musikk.


== Litteratur ==
Carlo A. Sperati, Norgesfærden: Luther College Concert Band og Chorus.  Koncertturneen 1914 (Decorah Iowa, 1914)
C. S. Strom og J. R. Christianson, Carlo A. Sperati, the grand old maestro (1988)


== Referanser ==