jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Våre falne

Våre falne 1939–45 er et firebinds bokverk som ble utgitt av Den norske stat i perioden 1949–1951. I tillegg til korte biografier med bilder over de ca. 11 500 nordmenn som falt for Norge under andre verdenskrig, inneholder verket artikler om den norske krigsinnsatsen.


== Bakgrunn ==
Verket ble gitt i gave til den nærmeste etterlatte etter hver av de falne, på vilkår at de hadde «vist en god nasjonal holdning» under krigen. Dette ble stort sett finansiert ved at deres hjemkommuner gav et bidrag på 50 kroner per gave.
Som falne er definert «alle som døde under krigen (...) for så vidt som krigshandlinger var årsaken eller en medvirkende årsak til deres død» (fra verkets innledning). Nordmenn som falt i tysk tjeneste er ikke inkludert i verket. Opplysningene er samla inn først ved henvendelser til alle landets kommuner, deretter ved spørreskjema til de pårørende. Informasjon er også henta inn fra blant annet forsvaret, offentlige registre, Norges Røde Kors, lokale myndigheter, Nortraship, rederiene og Nasjonalhjelpen. Det mosaiske trossamfunn gav det vesentlige av opplysninger om deporterte og omkomne jøder.
Bokverket har blitt digitalisert og oppdatert av Nasjonalbiblioteket og slektforskningsorganisasjonen DIS-Norge. Persondataene ble brukt i en datajournalistikksak på VG-nett publisert  9. april 2015.


== Redaksjonskomiteen ==
Statsråd Aaslaug Aasland, Sosialdepartementet
Stortingspresident Natvig Pedersen
Rektor Otto Lous Mohr, Universitetet i Oslo
Major Einar Diesen, Forsvarsdepartementet
Skipsfartsdirektør Erling Bryn
Byråsjef Markus Endresen, Industri-, håndverks- og skipsfartsdepartementet


== Forfattere ==
Professor Arne Ording var verkets hovedredaktør. Slektshistorikerne Gudrun Johnson (Høiby) og Johan Garder fikk oppdraget med å redigere biografiene. Hvert bind inneholder en artikkel om den norske krigsinnsatsen:

Bind 1: «Sjøfolkenes innsats», av skipsfartsdirektør Øivind Lorentzen
Bind 2: «De væpnede styrker», av major Einar Diesen
Bind 3: «Hjemmefronten», av redaktør Christian A. R. Christensen
Bind 4: «Heimestyrkane», av statssekretær Helge SivertsenThorbjørn Egner hadde ansvar for typografi og trykking, mens Gunnar Dørum var redaksjonssekretær. Maleren Alf Rolfsen lagde fire akvareller til illustrasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bind 1 (A–G) Digitalarkivet
Bind 2 (H–K) Digitalarkivet
Bind 3 (L–R) Digitalarkivet
Bind 4 (S–Å) Digitalarkivet
Chemainus

Chemainus er en by på østkysten av øyen Vancouver Island i Britisk Columbia, Canada. Byen har omtrent 5 000 innbyggere. Chemainus ble grunnlag i 1858 som en base for tømmerhogst, og i 1888 ble Southern Railway of Vancouver Island bygd. Etter industrinedleggelser, ble 39 veggmalerier lagt på vegger i byen, og siden har en omfattende turistindustri vokst opp. BC Ferries har en ferge fra Chemainus til øyene Thetis og Penelakut. I 2007 ble en Boeing 737 senket i sjøen utenfor byen for å lage et kunstig rev.


== Eksterne lenker ==
(en) Chemainus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Chemainus & District Chamber of Commerce - Chemainus: More than just Murals Arkivert 19. oktober 2013 hos Wayback Machine. Besøkt 18. oktober 2013
Catherine Carr

Catherine Carr (født 27. mai 1954 i Albuquerque, New Mexico) er en amerikansk tidligere svømmer. Hun deltok under sommer-OL i 1972 i München, hvor hun tok gull på 100 m brystsvømming og 4x100 m medley stafett. Hun tok også gull på 200 m brystsvømming under sommer-universiaden i Moskva i 1973.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Catherine Carr – Olympedia 
(en) Catherine Carr – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Catherine Carr – New Mexico Sports Hall of Fame 
(en) Catherine Carr – FINA 
(en) Catherine Carr – Swimming Hall of Fame
Megan Jendrick

Megan Jendrick (født Megan Quann 15. januar 1984 i Tacoma, Washington) er en amerikansk svømmer, som under sommer-OL i 2000 i Sydney, vant to gullmedaljer på 100 m brystsvømming og 4x100 m medley stafett. Jendrick har i tillegg et OL-sølv fra Beijing og to VM-sølv fra Melbourne og Fukoka. Hun vant også tre gullmedaljer under sommer-universiaden i Izmir i 2005.


== Eksterne lenker ==
(en) Megan Jendrick – Olympics.com 
(en) Megan Jendrick – Olympic.org 
(en) Megan Jendrick – Olympedia 
(en) Megan Jendrick – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Megan Jendrick – USAs olympiske komité 
(en) Megan Jendrick – FINA 
(en) Megan Jendrick – swimrankings.net
Therese Marie Myrtveit Hussein

Therese Marie Myrtveit Hussein (født 31. januar 1973 ) er en norsk kvinne, bosatt i Loddefjord, Bergen. Hun vant andre sesong av Jakten på den 6. sans på TVNorge våren 2009. I programmene hevdet hun å kunne avsløre tidligere mord samt hendelser. Hun påstår å være et medium. 


== Barndommen ==
Hussein ble for første gang kjent i 1991 gjennom sin sak mot Fjell kommune etter å ha blitt mobbet gjennom barndommen. Hun fikk 100.000 kr i erstatning for tap av skolegang som følger av saken.Hun var på Brennpunkt (NRK) i 1998 og debatterte om mobbing, det var etter at Kjell Magne Bondevik starte en kampanje mot mobbing at hun ble invitert til NRK. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Therese Marie Myrtveit Husseins nettsider
100 Photographs that Changed the World

LIFE: 100 Photographs That Changed The World er en bildebok fra 2003 satt sammen av redaktørene i Life.


== Bakgrunn ==
Prosjektet begynte med et spørsmål som ble publisert på hjemmesiden til Life i 2003 og The Digital Journalist: Kan bilder skape den samme historiske effekten som litteratur? Basert på responsen fra leserne, plukket redaktørene ut 100 fotografier som de følte portretterte teknologiskfotografiske dåder, dokumenterte historiske hendelser og prestasjoner eller har oppnådd ikonstatus, både kulturelt og symbolsk. Boken ble redigert av Robert Sullivan og utgitt av Time Inc. Home Entertainment.


== Avsnitt ==
Boken er delt inn i fire store kapitler og tre underseksjoner. De fire kapitlene er:

Kunstart (fokuserer på fotografiets evolusjon gjennom 1900-tallet og dets senere bruk i kulturell utnyttelse);
Samfunn (dokumenterer bilder som endret folks oppfatning av politiske, sosiale, kulturelle og miljømessige tema);
Krig (avgjørende øyeblikk innen konflikt og tilhørende vold);
Vitenskap og natur (viser teknologiske triumfer, nederlag og skrekkhistorier).De tre underseksjonene er:

Fotografisk kunst (tidlige bilder fra kunstnere som primært benyttet seg av fotografi),
Triksfotografi (beryktede svindler hvor fotografier ble brukt);
Stilbilder (fotografier som er stilbilder tatt fra film).


== Eksterne lenker ==
The Digital Journalist presenterer et utdrag fra 100 Photographs That Changed The World
Johan Grundt Tanum

Johan Grundt Tanum (født 1891, død 1978) var en norsk forlegger og bokhandel, som eide Tanum bokhandel og Johan Grundt Tanums forlag, som han senere omdannet til Tanum-Norli, etter oppkjøpet av Olaf Norlis forlag i 1959.
Tanum var ansatt i Aschehoug forlag fra 1923 og overtok i 1928 forlagets bokhandel som han gav sitt eget navn. Han kjøpte i 1931 Marius Lund forlag og drev det fra 1933 under eget navn.
I 1942 hjalp han Max Tau over grensen til Sverige. Tanum eide et hus i Rømskog nær grensen og der hadde allerede mange flyktninger overnattet på veien over. På veien fra Oslo måtte de krysse Glomma ved Fetsund noe som var risikabelt fordi broen som regel var bevoktet av tyske styrker. Akkurat den dagen var broen ikke bevoktet.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Johan Grundt Tanum» i Norsk biografisk leksikon
Johan Grundt Tanum forlag

Johan Grundt Tanums forlag var et norsk forlag etablert i 1933 av Johan Grundt Tanum. Forlaget fusjonerte i løpet av perioden 1959 til 1976 med Olaf Norlis forlag, som var stiftet i 1890 av Olaf Norli.
I denne perioden var navnet på firmaet «De samarbeidende forlag Johan Grundt Tanum Forlag og Olaf Norlis Forlag». Senere, etter at sammenslutningen var et faktum, var Tanum-Norli i første omgang et naturlig navn. Det nye forlaget Tanum-Norli ble overtatt av Aschehoug i 1982; Aschehoug ga forlaget navnet Tano Aschehoug inntil det i 2000 ble fusjonert med den rest av Universitetsforlaget som Aschehoug hadde overtatt. 


== Referanser ==

Tano Aschehoug, Store norske leksikon
snl.no/.nbl_biografi/Johan_Grundt_Tanum
Tanum bokhandel

Tanum var en norsk bokhandel, etterhvert en bokhandelkjede i Oslo og omegn. Kjeden ble nedlagt i 2020, da butikkene ble solgt til Ark og Norli-kjedene.  Etter nedleggelsen av butikkene ble navnet bevart i nettbokhandelen tanum.no. Nettbokhandelen tanum.no ble lagt ned i 2021.


== Historie ==
Tanum Bokhandel ble etablert av Johan Grundt Tanum i 1928, da han overtok Aschehougs bokhandel i Karl Johans gate 43. Aschehougs bokhandel var opprettet i 1832 av Johan F. Dahl, overtatt av Aschehoug i 1872 og flyttet til Karl Johans gate i 1880. Tanum etablerte i 1933 også Johan Grundt Tanum forlag. Forlaget fusjonerte til Tanum-Norli i 1976, og ble overtatt av Aschehoug i 1982. 
I 1964 ble Cammermeyers boghandel, der Johan Grundt Tanums far Sigurd Pedersen hadde vært medeier, fusjonert inn i Tanum bokhandel. Ingar Tanum gikk inn i firmaet i 1956. Han tok initiativ til etableringen av Sentral Bokhandel A/S, senere omdøpt til Libris, og til bokbransjestudiet i Bø. Anne Carine Tanum tok over som 4. generasjon bokhandler i 1991. I 1994 gikk Tanum ut av Libris-kjeden. Anne Carine Tanum var en av initiativtakerne til bokhandlerkjeden Nexus Bokforum AS, en sammenslutning Tanum var tilsluttet frem til 1999. Anne Carine Tanum var formann i Den norske Bokhandlerforening fra våren 1994 til våren 1996.
I 2006 ble Tanum solgt til forlaget Damm – et selskap i den danske mediastiftelsen Egmont. I 2007 fusjonerte Damm og det Bonnier-eide Cappelen. Tanum ble da 100% eid av Cappelen Damm Holding AS. Holdingselskapet eies 50/50 av Bonnier og Egmont. I 2021 overtok Egmont 100% av eierandelen.
Merkenavnet Tanum eies av forlagskonsernet Cappelen Damm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
tanum.no
WestJet

WestJet Airlines Ltd (TSX:WJA) er et Canadisk flyselskap basert i Calgary som flyr innenriks i Canada og til USA, Mexico og Karibien. Selskapet er landets nest største flyselskap etter Air Canada. WestJet har 81 fly, pluss ytterligere 40 i bestilling; alle disse er Boeing 737 Next Generation, hvor 13 er av 600-serien med 119 seter, 58 er av 700-serien med 136 seter og 10 er av 800-serien med 166 seter.
Selskapet ble etablert i 1996 og planla opprinnelig å basere seg kun i Vest-Canada. Det ble landets nest største i 2001 etter at Air Canada kjøpte Calgary-baserte Canadian Airlines. Frem til 2006 bruke flyselskapet også Boeing 737-200-fly. WestJet har fem hubber: Calgary internasjonale lufthavn, Edmonton internasjonale lufthavn, Toronto Pearson internasjonale lufthavn, Vancouver internasjonale lufthavn og Winnipeg James Armstrong Richardson internasjonale lufthavn.


== Flåte ==
WestJet Airlines flåte i april 2016:


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(en) WestJet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gulli skole

Gulli skole er en gammel skolebygning i Andebu i Sandefjord kommune, Vestfold. Skolen ble bygd i 1892 og fungerte som skole fram til 1958, da den nye sentralskolen ved herredshuset i Andebu sentrum, den nyoppførte Andebu skole, ble tatt i bruk. Gulli skole er nå skolemuseum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gulli skolemuseum - Andebu kommune
Uglitsjdemningen

Uglitsj-demningen  (russisk: У́гличская ГЭС, eller Uglitsjskaja GES) er en demning med vannkraftverk 150 km nord for Moskva i øvre deler av elva Volga, øst for Tver. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1939 ved byen Uglitsj, og reservoaret strekker seg gjennom Tver oblast og Jaroslavl oblast. 
Demningen er 314 m lang og 27 m høy, med en sluse for skip som er 30 m bred og 5,5 m dyp. Kraftverket gir blant annet kraft til industrien rundt Moskva. Kraftverket har installert effekt på 454 MW, og produksjonen er på 1,0 TWh årlig i gjennomsnitt. 
Anleggets reservoar er den 143 km lange, 5 km brede og 249 km² store Uglitsj-sjøen. Vannmengde er anslagsvis 1,2 km³, det er relativt lite fordi vannet er svært grunt, normalt 5 meter og maksimalt bare 27 meter. Langs sjøen ligger byene Uglitsj, Kaljazin og Kimry.


== Eksterne lenker ==
Rushydro - operatørselskapets websider.
Rybinskdemningen

Rybinsk-demningen  (russisk: Ры́бинская ГЭС, eller Rybínskaja GES) er en demning med vannkraftverk 300 km nord for Moskva i øvre deler av elva Volga, der elvene Sjeksna og Mologa renner ut ved byen Rybinsk. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1948–1950 og reservoaret strekker seg gjennom Jaroslavl oblast, Tver oblast og Vologda oblast. 
Demningen på Volga er 524 m lang og 27 m høy, med en sluse for skip. Demningen på Sjeksna-elva er 470 m lang og 35 m høy, mens oppbyggingene langs elvebreddene av Sjeksna er hele 6 035 meter lange. Kraftverket har installert effekt på 356,4 MW fordelt på 6 generatorer, og produksjonen er på 0,93 TWh årlig i gjennomsnitt. 
Anleggets reservoar er den 143 km lange, 5 km brede og 4 580 km² store Rybinsksjøen. Vannmengde er anslagsvis 25,4 km³, vannet er maksimalt 28 meter dypt. 150 000 mennesker ble flyttet ved fyllingen av reservoaret, og mange hundre landsbyer ble oversvømt. Ved bygging var det verdens største kunstige innsjø.


== Eksterne lenker ==
Rushydro – operatørselskapets websider.
Mascot

Mascot AS og Mascot Electronics AS er selskaper i Mascot gruppen med hovedkontor i Fredrikstad, som produserer strømforsyninger og batteriladere. Mascot het tidligere Østfold Radio A/S, og ble grunnlagt i 1938 av Kolbjørn Kristiansen og Helge Halvorsen. Kristiansen var telegrafist, med praksis fra reparasjoner fra et firma i Fredrikstad, og hadde konstruert et krystallapparat allerede i 1925. Halvorsen var britisk utdannet innen svakstrøm.  I 1939 kom fabrikkens første radiomottager, som fikk betegnelsen ”Trollsuper Type 139”.
Østfold Radio produserte etter krigen en rekke populære radioapparater, inkludert en modell, SR523, konstruert for de norske hemmelige tjenester. I 1953 lanserte bedriften den første norske bilradioen. Sist på 1960-tallet kom Østfold Radios siste apparat på markedet. Det var en reiseradio, ”Type 671”, som ble produsert i Tyrkia.
I 1972 ble bedriften reorganisert, og fikk navnet Mascot. Etter hvert sluttet man med egen radioproduksjon, men markedsførte asiatiskproduserte apparater under merkenavnene Mascot og Silver. På 1960-tallet hadde bedriften også begynte å produsere telefonsvareren "Ekkofon", et produkt som i ulike varianter var på markedet i over 35 år.
Produksjonen av strømforsyninger startet opp i 1964, opprinnelig til bruk for egne radioapparater. I dag foregår Mascots produksjon både i selskapets lokaler i Fredrikstad, og i Tallinn (Estland) og Ningbo (Kina).
Mascots administrerende direktør er Andre Nilsen.
Nizjnij Novgorod vannkraftverk

Nizjnij Novgorod vannkraftverk  (russisk: Нижегоро́дская ГЭС, eller Nizjegorodskaja GES) er en demning med vannkraftverk lokalisert til Zavolzje ikke langt ovenfor (nordvest for) storbyen Nizjnij Novgorod (det tidligere Gorkij) i midtre deler av elva Volga. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1948–1959 og reservoaret strekker seg gjennom Nizjnij Novgorod oblast.
Demningen på Volga er 18,6 km lang og 40 m høy, med en sluse for skip. Dette var den lengste demningen i Sovjetunionen. Kraftverket har installert effekt på 530,5 MW fordelt på 8 generatorer, og produksjonen er på 1,51 TWh årlig i gjennomsnitt.
Anleggets reservoar er det 460 km lange, 16 km brede og 1 591 km² store Gorkijreservoaret. Vannmengde er anslagsvis 12,9 km³, vannet er maksimalt 22 meter dypt. 150 000 mennesker ble flyttet ved fyllingen av reservoaret, og mange hundre landsbyer ble oversvømt. Ved sjøen ligger byene Jaroslavl og Kostroma.


== Eksterne lenker ==
Rushydro – operatørselskapets websider.
Zanamivir

Zanamivir (INN) er et legemiddel til behandling av og forebyggende mot Influensavirus A samt Influensavirus B. Zanamivir var det første kommersielt utviklede middelet med neuraminidase inhibitor. Det blir produsert av firmaet GlaxoSmithKline og solgt under navnet Relenza.


== Indikasjoner ==
Behandling av infeksjoner forårsaket av influensavirus A og influensavirus B.


== Se også ==
Oseltamivir


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zanamivir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Relenza i Felleskatalogen
Gystadmarka skole

Gystadmarka skole er en barneskole på Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen sto ferdig høsten 2008 og har per skoleåret 2019/2020 ca 430 elever og 46 ansatte.Skolen ble utvidet med en ekstra fløy til høsten 2014, for å takle en stadig økning i elevantall. Videre er skolen per august 2019 delt mellom Gystadmarka skole og Pedagogisk senter.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gystadmarka skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 


== Referanser ==
Hovin skole (Ullensaker)

Hovin skole er en barneskole i Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen ble åpnet i 1932, og har blitt utbedret flere ganger siden. Høsten 2009 gikk startskuddet for nok en utbygging og oppussing av skolen. Denne skolen er også med i en kampanje mot mobbing og vant førsteplass- samt på grunn av TL, (trivselsledere), som går rundt i friminuttene og passer på at alle har det bra. En smal detalj er også "Vennebenken", der hvor noen sitter hver gang de har blitt såret, eller har ingen å leke med. Hovin skole er en såkalt "PALS"-skole, hvilket innebærer at lærere og elever forholder seg til et klart definert sett av regler og rutiner for å forebygge problematisk adferd.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hovin skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mogreina skole

Mogreina skole er en barneskole i bygda Mogreina i Ullensaker kommune i Akershus.
Mogreina skole var opprinnelig et lite hus ved Elstad gård. Senere ble skolen flyttet ned til Risebru. I 1956 ble Sessvollmoen leir opparbeidet for å huse Infanteriets øvingsavdeling nr 1. Dette nødvendiggjorde bygging av Østli boligfelt. Her ble gjennomsnittsalderen lav og behovet for barneskole åpenbar. I kampen om å få denne etableringen i Ullensaker kommune, måtte kommunen sørge for at det ble bygget en ny barneskole. Det var prosjektert en ny barneskole på Gardermoen. Dette prosjektet ble delt i to, med en halvdel på Gardermoen og i Mogreina. Senere er det blitt påbygget en ny fløy på denne skolen samt en treningshall og skolekretsen har pr. 2011 en skole som dekker de fleste behov. Men det mangler fortsatt en svømmehall for å komme på nivå med de øvrige barneskolene i Ullensaker kommune.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Nordkisa skole

Nordkisa skole er en barneskole i tettstedet Nordkisa i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen besto av tre bygninger, hvorav det eldste ble bygget i 1906 (hvitskolen). I 1958 kom bygning nummer to (gulskolen), og det tredje bygget sto klart i 1974 (blåskolen). I 2008 ble det tilføyd moduler. Ny skole ble bygget og sto ferdig i desember 2013, skolen flyttet da fra Jarenvegen 1 til Anna Willersruds veg 12 .
Nordkisa barnehage ble bygget i 1999 og hadde base på skolens område i Jarenvegen. Barnehagen ble lagt ned sommeren 2011, og byggene ble overtatt av skolen og brukt til skolefritidsordning før skolen flyttet i 2013. Nordkisa skole er en PALS skole.
Skolen har ca. 150 elever og 25 ansatte. Rektor ved skolen er Linda Sundseth.

		
		


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Nordkisa skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Skogmo skole

Skogmo skole og senter for to-språklig opplæring er en barneskole på Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen ble grunnlagt i 2001. Som senter for to-språklig opplæring, har skolen en rekke ansatte lærere som til daglig jobber med to-språklige elever ute på de forskjellige skolene i kommunen.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Skogmo skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Åreppen skole

Åreppen skole er en barneskole i Kløfta i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen består av fem skolebygninger, og har en festsal som brukes til felles samlinger og avslutninger.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Åreppen skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Allergot ungdomsskole

Allergot ungdomsskole er en ungdomsskole i Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Allergot ungdomsskole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nordby ungdomsskole

Nordby ungdomsskole er en ungdomsskole på Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen ble bygget i 1962, og gjennomgikk i 2006 en omfattende oppussing.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Nordby ungdomsskole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vesong ungdomsskole

Vesong ungdomsskole er en ungdomsskole på Kløfta i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen ble bygget i 1970, og ble totalrenovert og nyåpnet i 2007. Navnet «Vesong» er en lokaluttale-variant av «vest i sognet». I renoveringsperioden ble all elevaktivitet flyttet til brakker ved Åreppen skole.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Vesong ungdomsskole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gengidae

Gengidae er en familie av sikader, og en del av gruppen Fulgoromorpha. I denne familien er det bare kjent seks arter fordelt på to slekter fra Afrika.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Nebbmunner (Hemiptera)
underorden Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
gruppe Sikader (Auchenorrhyncha)
delgruppe Fulgoromorpha
familien Gengidae Fennah, 1949
slekten Acrometopum Stål, 1853
Acrometopum constatipenne Stål, 1853
Acrometopum fornax (Fennah, 1957)
Acrometopum panoblites (Fennahg, 1949)
Acrometopum theroni Emeljanov, 2007
slekten Microeurybrachys Muir, 1931
Microeurybrachys vitriformis Muir, 1931
Microeurybrachys vitrifrons Muir, 1931


== Eksterne lenker ==
(en) Gengidae i Encyclopedia of Life 
(en) Gengidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gengidae hos ITIS 
Gengidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
FLOW – Fulgoromorpha Lists On the Web
Fauna europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Waldemar Johnsen

Waldemar Johnsen
(født 25. november 1911, død 5. januar 1969) var en prisbelønt norsk operasanger (baryton) fra Salhus.
Han var offiser i forsvaret og figurerte en tid i London, hvorefter han
i hjemlandet ble kjent som Greven  i Figaros Bryllup ved Nationaltheatret (1937).
Under den andre verdenskrig, etter å ha flyktet i båt til Shetland i november 1941,
var han stasjonert ved informasjonskontoret i London og ga i samarbeid
med Soffi Schønning 652 konserter med norsk musikk.  Deler av tiden
var ved det engelske Entertainments National Service Association (ENSA).
I tiden etter fortsatte han med turnering.  Johnsen
var blant solistene ved Götterdämmerung-innspillingen i 1956 hvor Kirsten Flagstad toppet solistlaget. Han fikk fast ansettelse som operasolist da 
Den Norske Opera ble etablert i 1958 med Flagstad som den første operasjefen .  I perioden 1957-58 var han formann i 
Norsk Operasangerforbund.
Sine studier gjorde han i Bergen, Oslo, London, Salzburg, Roma, Milano (1950) og New York.


== Premier ==
St. Olavs Orden, ridder 1945 for arbeidet med å formidle norsk kunst i utlandet
Oslo bys kulturstipend 1957 på kroner 6 000
Musikkritikerprisen 1954/55


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Waldemar Johnsen hos Sceneweb 
(en) Waldemar Johnsen på Discogs 
(en) Waldemar Johnsen på MusicBrainz