jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Doula

En doula er en fødselspartner som gir emosjonell, fysisk, informativ og praktisk støtte til en kvinne og hennes partner under hele fødselsprosessen, og også i tiden før og etter fødselen. Doula er ikke en beskyttet tittel, selv om det finnes egne skoler som gir doula-utdanning, også i Norge. Doula-rollen regnes som en del av alternativ behandling.


== Doulaens rolle ==
En doula utfører ingen medisinske oppgaver og har ikke medisinsk ansvar, men har sitt fokus på å være en trygg, beroligende og alltid tilstedeværende støtteperson som kjenner paret og deres ønsker, tanker og følelser rundt fødselen. Hun er ikke et alternativ, men et komplement til jordmor/fødselslege og det medisinske teamet. 
Den ekstra følelsesmessige tryggheten fødekvinnen og hennes partner oppnår ved å ha en doula, ligger til dels i at relasjonen er bygget opp før fødselen, samt i at doulaen kan ha sitt fulle og hele fokus på det fødende paret, konstant, fra fødselens start til slutt. Doulaen treffer paret før fødselen for å bli kjent med dem og deres ønsker og behov, og kan også gi emosjonell og praktisk hjelp og støtte i tiden etter fødselen, blant annet med amming. Ved en hjemmefødsel kan doulaen også være en støttende person og hjelpe jordmoren med praktiske oppgaver, avløsning etc. 
Det finnes en betydelig mengde forskning på bruk av doula, også i Cochrane databasen. Forskningen har funnet en positiv effekt, den såkalte «doulaeffekten». Kvinnene føder raskere, med mindre smertelindring, færre operative inngrep og parene opplever fødselen som mer positiv. Effekten kan blant annet skyldes at doulaen gjør kvinnen mer trygg og avslappet og forhindrer frykt og angst. Frykt og angst er følelser som fører til produksjon av blant annet adrenalin, og som hemmer de naturlige fødselshormonene oksytocin og endorfin. 


== Historie ==
Ordet doula kommer fra gresk og betyr løst oversatt en «kvinne som tjener». I det gamle Hellas var doulaen de greske kvinnenes viktigste tjener/slave og hun hjalp blant annet til under fødsler. 
I USA og flere andre land har bruken av doulaer blitt anerkjent og er stadig voksende. I USA ble også den første foreningen for doulaer, DONA, opprettet i 1992. I 2007 hadde DONA 6302 medlemmer i USA og andre land. I Danmark finnes foreningen Dansk Doula og i Sverige foreningen ODIS. I Norge ble Norsk Doulaforening opprettet høsten 2008. Bruk og etterspørsel etter doulaer er stadig økende i de land hvor doulaer finnes.
End of Life Doula eller Death Doula er en ny utvikling hvor noen bistår den døende uten å utføre noen medisinske oppgaver etter samme model som fødsels-doula.


== Referanser ==
Josef Jennewein

Josef «Pepi» Jennewein (født 21. november 1919 i St. Anton am Arlberg i Østerrike, død 27. juli 1943 i Orjol) var en østerriksk og tysk alpinist.
Under VM 1939 i Zakopane vant han gull i kombinasjonen, og tok i tillegg sølv i slalåm og utfor.
I 1941 vant han igjen VM-gull i utfor og i kombinasjonsøvelsen. Verdensmesterskapene som ble arrangert under krigen, blir imidlertid ikke regnet som offisielle.
Under andre verdenskrig var han kamppilot. Han og flyet forsvant i 1943 under et oppdrag bak den russiske linjen. Han ble tildelt Jernkorsets ridderkors (posthumant).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josef Jennewein – FIS (alpint) 
(en) Josef Jennewein – ski-db.com 
Artikkel om Jennewein (på engelsk)
Lise Volst-prisen

Lise Volst Prisen tildeles en forfatterinne på over 50 år til oppmuntring og glede og ikke i noen annen spesiell anledning. Kalles også forfatterinnen Lise Louise Laura Volsts Legat.
Tildelt følgende personer:

2003 – Janina Katz, 40 000 kr.
2002 – Kirsten Rask, 35 000 kr.
2000 – Hjørdis Varmer, 7 000 kr.
1999 – Birthe Arnbak, 5 000 kr.
1998 – Lotte Thomsen, 7 000 kr.
1997 – Iben Melbye, 10 000 kr.


== Eksterne lenker ==
Lise Volst Prisen på Litteraturpriser.dk
John J. Davis

John James Davis (født 5. mai 1835 i Clarksburg, død 19. mars 1916 i Clarksburg) var en amerikansk advokat og demokratisk politiker. Han var medlem av Representantenes hus i Kongressen for Vest-Virginias 1. distrikt 1871–1875, og var en av personene bak Vest-Virginias løsrivelse fra Virginia i 1861.
Han var gift med Anna Kennedy, og hadde sønnen John W. Davis med henne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John J. Davis (congressman) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John J. Davis hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek
Skift- og turnusarbeid

Skift- og turnusarbeid er planmessig arbeid på ulike tider av døgnet.
Et tredelt system er vanlig for skiftarbeid. «Første skift» er på morgenen, «andre skift» er på ettermiddagen og kvelden og «tredje skift» er på natten.
«Andre skift», kalles også svingskiftet, går på ettermiddag og kveld – fra kl. 16 til midnatt, eller fra kl. 15 til 22. «Tredje skift», nattskiftet, går vanligvis fra midnatt til kl. 7 eller 8 på morgenen.
I industrien vil en ofte dele døgnet i tre like deler på åtte timer, med en dagvakt som starter kl. seks eller sju om morgenen. I helsevesenet og transportnæringa vil en ofte finne mer uregelmessige system fordi arbeidsbelastningen er ulik gjennom døgnet.


== Helseskader ==
Skift- og turnusarbeid gir risiko for helseskade. Verdens helseorganisasjon (WHO) har i desember 2007 erklært skiftarbeid, spesielt nattarbeid, som sannsynlig årsak til kreft hos mennesker.


== Norske arbeidsforhold ==
I Norge er arbeidstida for skift- og turnusarbeidere er regulert av arbeidsmiljøloven. Der blir begrepene «døgnkontinuerlig skiftarbeid» og «helkontinuerlig skiftarbeid» brukt, begge med tillegget «sammenlignbart turnusarbeid». Arbeidstida for disse gruppene skal ikke overstige 38 timer i uka for døgnkontinuerlig og 36 timer i uka for helkontinuerlig skiftarbeid, mot normalt 40 timer i uka. I de fleste tariffavtaler er dette satt ned til 37,5; 35,5 og 33,6 timer/uke.
Begrepene skiftarbeid  og turnusarbeid, og hel- og døgnkontinuerlig skiftarbeid er ikke definert i loven. En avtale mellom LO og Næringslivets Hovedorganisasjon fra 1974 definerer arbeid med minst 539 timer nattarbeid og minst 231 timer arbeid på søndager hvert år (dagens tall) som helkontinuerlig skiftarbeid. Arbeidstilsynet har overtatt denne definisjonen. Nattarbeid er definert som arbeid mellom kl. 21 og kl. 6.
Industriarbeidere blir ofte definert som helkontinuerlige skiftarbeidere, mens helsevesentilsatte blir likestilt med døgnkontinuerlige skiftarbeidere. Dette blir karakterisert som kjønnsdiskriminering og urettferdig håndtering av fagforeninger i helsevesenet, noe Likestillingsombudet har støttet.


== Referanser ==
Kåre Hunstad

Kåre Hunstad jr. (født 1959 i Narvik) er en norsk tidligere journalist i Akershus Arbeiderblad/Romerikes Blad i perioden 1978–1986. Fra 1986 til 1997 var han reporter i Dagbladets nyhetsavdeling. Hunstad hadde også ansvaret for å etablere nyhetsavdelingen i TVNorge. Hunstad har vært PR og kommunikasjonsrådgiver for norsk og utenlandsk næringsliv.Han eier og driver ProffMedia Partner AS med kontorer i Drammen.
Han har skrevet boken Drapene i Tistedal (Gyldendal, 2012) og boken om Eva Mai Larsen – Jeg, dømt og frikjent (Forlaget Forum, 1995).
Bodil Aakre

Bodil Aakre (født 7. september 1922 i Oslo, død 8. november 2008 i Benidorm, Spania) var en norsk jurist og politiker. Hun har fått æren for at Brønnøysundregistrene ble lagt til Brønnøysund, og ble gjerne kalt «Brønnøysundregistrenes mor».
Aakre var stortingsrepresentant fra Nordland for Høyre i perioden 1969–1973. I hennes yrkesaktive karriere var hun blant annet dommerfullmektig i Alta, advokat og har vært sorenskriver i Brønnøy tingrett og ordfører i Brønnøy kommune (1975–1979). Fra 1980 til 1988 var hun sjef for Løsøreregisteret. I 2002 ble hun hedret med en byste, laget av Ola Stavseng, utenfor hovedinngangen til Brønnøysundregistrene.
Aakre hadde en cand.jur.-grad fra 1948.


== Eksterne lenker ==
(no) Bodil Aakre hos Stortinget 
(no) Bodil Aakre hos Norsk senter for forskningsdata
Abduction of Limbs

Abduction of Limbs (utgitt 1990) er demoen til det norske death metal-bandet Old Funeral. 
Demoen ble innspilt i Grieghallen Studios.


== Sporliste ==
«Abduction of Limbs» (5:50)
«Annoying Individual» (3:52)
«Skin and Bone» (5:12)


== Artister ==
Olve «Abbath» Eikemo – vokalist/bass
Tore Bratseth – gitar
Padden – trommer


== Kilder ==
Abduction of Limbs hos Encyclopaedia Metallum
Aasmund Halvorsen Vinje

Aasmund Halvorsen Vinje (født 25. juli 1851 i Etne, død 4. desember 1917 i Stavanger) var en norsk lærer, lensmann, tollkasserer og politiker.
Vinje var innvalgt på Stortinget fra Stavanger amt i seks perioder fra 1886 til 1906, først for Venstre, fra 1889 for Moderate Venstre. Han satt hele tiden i Næringskomiteen, og var lagtingspresident 1903–1905. Han var landbruksminister i Christian Michelsens regjering under unionsoppløsningen 1905, men gikk ut av regjeringen 6. november 1906.
Vinjes viktigste politiske arbeid var hans innsats var i konsulatsaken, der han som et kompromiss foreslo straks å vedta en egen lov om norske konsuler. Forslaget fikk stort flertall i Stortinget og dannet grunnlag for en fredelig overgang til unionsoppløsing.Han ble uteksaminert fra Stord seminar i 1871 og virket som lærer i over 20 år, fra 1884 som bestyrer ved Kopervik folkeskole. Fra 1892 til 1905 var han lensmann i Skudenes og magistrat i Skudeneshavn. Fra han trådte ut av Michelsens regjering i 1906, virket han som tollkasserer i Drammen til 1911, deretter i Stavanger.
Vinje var ordfører i Kopervik 1884–1892.
Han ble i 1896 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden, forfremmet til kommandør av 2. klasse i 1904 og til kommandør av 1. klasse i 1906 «for statsborgerlig og embedsfortjeneste». Vinje ble også tildelt 7. juni-medaljen.
Han var gift med Borghild Sophia Fostvedt (1853–1908) og var far til Torkell Vinje (1879–1955), stortingsrepresentant for Høyre 1931–1949.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Aasmund Halvorsen Vinje hos Norsk senter for forskningsdata
Odd-Arne Jacobsen

Odd-Arne Jacobsen (født 29. desember 1947 i Tromsø) er en norsk jazz- og samtidsmusiker som har fremført sine verker i store deler av verden. Han har blant annet holdt solokonsert med egne komposisjoner i Carnegie Hall i New York. Han har turnert i USA, Mexico, Russland, Frankrike, Kina, Kuwait, Skottland, Japan og på Færøyene. I Russland hadde han et eget tv-program: Vinternattens hemmeligheter. I Russland holdt han også en solokonsert på Moscow International Jazz Festival. Her spilte han sammen med den russiske gitarlegenden Aleksej Kuznetsov.
I Norge har Jacobsen blant annet holdt åpningskonserten under Nordlysfestivalen i Tromsø Kulturhus den 22. januar 2007. Sammen med MIN Ensemblet og den færøyske bassisten Edvard Debess førstegangsfremførte Jacobsen sitt verk For Strings Only for strykekvintett og gitar. Han gjorde også en minnekonsert for Robert Normann i Sarpsborg, sammen med sin svenske venn og kollega Rune Gustafsson. I 2004 fremførte Odd-Arne sitt verk Music For The Silence Minority for gitar, strykekvartett og fagott i forbindelse med åpningen av en utstilling med Edvard Munch og Gustav Vigeland på Munchmuseet.    


== Musikalsk karriere ==
Tidlig på 1970-tallet turnerte Jacobsen med saksofonisten Jan Garbarek, bassist Arild Andersen og den finske trommeslageren Edward Vesala. Jacobsen fant tidlig ut at han ikke ville bli noen ECM-artist og gikk etterhvert sine egne veier. Dette førte ham til prosjekter og turneer i Japan og Kina, prosjekter som skulle få mye å bety for hans fremtidige musikalske uttrykk. Jacobsen har arbeidet med mange av Japans ledende musikere innen improvisasjon og jazz. Et eksempel på dette er prosjektet han hadde med pianist og komponist Haruna Miyake og Yoshiaki og Yoshihisa Ochi. Her stod improvisasjon sentralt i det musikalske uttrykket. 
Jacobsen har også gjort seg bemerket som gitarlærer. Han har blant annet undervist Jørn Hoel og Steinar Albrigtsen. Han er også veileder ved Universitetet i Tromsø, Det Kunstfaglige fakultet Musikkonservatoriet og Høgskolen i Telemark.
Jacobsen jobber for tiden med komposisjonen Sempre Dowland («Alltid Dowland») i anledning lutenisten/komponisten John Dowlands 450-årsjubileum i 2013. Instrumenteringen vil være gitar, strykekvintett (2 fioliner, 2 bratsj, en cello og en kontrabass) og en sangoktett ( 2 sopran, 2 alto, 2 tenorer og 2 basso). Prosjektet er blitt mulig takket være støtte fra Komponistenes Vederlagsfond. 
Odd-Arne Jacobsen har et samarbeid med den verdenskjente rockemusikeren Jan Akkerman fra det legendariske progrock bandet Focus. De hadde sin første konsert i Amsterdam 8. september 2016. De spilte også på Bodø Jazz open i februar 2017.


== Utgivelser ==


=== Album ===


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(no) Odd-Arne Jacobsen hos Sceneweb 
(en) Odd-Arne Jacobsen på MusicBrainz
Devoured Carcass

Devoured Carcass (utgitt 1991) er den første EPen til det norske death metal-bandet Old Funeral.
Carcass i tittelen er fra navnet på det engelske bandet Carcass.


== Sporliste ==
«Haunted» (4:55)
«Devoured Carcass» (6:34)
«Incantation» (4:45)


== Artister ==
Tore Bratseth – gitar
Padden – trommer/vokalist
Varg Vikernes – gitar
Thorlak – bass


== Kilder ==
Devoured Carcass hos Encyclopaedia Metallum
Join the Funeral Procession

Join the Funeral Procession (utgitt 1999) er den første samlealbumet til det norske death metal-bandet Old Funeral. 
Spor 1-3 er fra demoen Abduction of Limbs. Mens spor 4-6 er fra EP-en Devoured Carcass.


== Sporliste ==
«Abduction of Limbs» (5:50)
«Annoying Individual» (3:52)
«Skin and Bone» (5:12)
«Haunted» (4:55)
«Incantation» (6:34)
«Devoured Carcass» (4:45)


== Artister ==
Olve «Abbath» Eikemo – vokalist/bass
Tore Bratseth – gitar
Padden – trommer/vokalist
Varg Vikernes – gitar
Thorlak – bass


== Kilder ==
Join the Funeral Procession hos Encyclopaedia Metallum
Herøyfjorden (Søgne)

Herøyfjorden er en fjord i Søgne i Kristiansand kommune i Agder. Den er fire kilometer lang, og går vestover fra Sandvigdalsfjorden ved Tjamsøya. Fjorden ender i vest ved Hellersøyane og Herøya, som den har navn etter. På sørsida av fjorden ligger en rekke mindre øyer, holmer og skjær, som skjermer fjorden mot det åpne havet i Skagerrak.


== Referanser ==
Den norske Strykekvartett

Den Norske Strykekvartett er en norsk strykekvartett, kjent for å bestå av landets beste utøvere
og fra flere plateutgivelser, deriblant det første opptaket av norsk kammermusikk.
Den  bestod først av fiolinistene Gudbrand Bøhn (1839–1906) og Ernst Solberg (1855–1929), samt Hans Marcus Zapffe (1837–1929) på bratsj og Johan Edvard Hennum (1836–1894) på cello. De debuterte den 12. desember 1878 under navnet «Kunstnerkvartetten», en videreføring fra kvartetten med samme navn som ble etablert i 1865 av Bøhn og Hennum som hadde med seg Fredrik Ursin (1825–1890) som 2. fiolinist og den tsjekkiske Moritz Blodeck (1847–) på cello.Den gjenoppstod i 1924 på initativ av fiolinistene Leif Halvorsen (1887–1959) og Bjarne Brustad (1895–1970). De fikk med seg Willy Johansen (1903–1976) på 2. fiolin og Karl Andersen (1903–1970) på violincello. Etter Brustad forlot i 1928, tilkom  Eilif Gunstrøm (1897–1976) på bratsj.
Etter et opphold gjenoppstod den i 1941 med Alf Sjøen (1914–1999) og Aage Georg Wallin (1914–1996) fiolin, Arne Sletsjøe (1916–1999) bratsj og Arne Novang (1920–2010) cello. Av andre nevnes Herbert Bergene som var med i 1964 og Kåre Fuglesang. Disse drev det  frem til starten av 1970-tallet.
Med ny besetning spilte kvartetten med Sheila Jordan på Vossajazz 1983. Besetning på denne tiden var Marie Strøm cello, Oddbjørn Bauer bratsj, Mette Steen og Ørnulf Boye Hansen fiolin. De hadde USA-turne i 1990 og spilte inn det som i en periode var vignetten til NRK-programmet Norge Rundt.


== Premier ==
1.-plass i Brussel International Mozart Competition 1991, der de vant kr 70 000 i kamp med tre andre finalister.  Besetning: Mette Steen og Harald Aadland fiolin, Merete Olsen Carr cello og Oddbjørn Bauer bratsj.


== Utgivelser ==
Erling Kjellsbys 4de strykekvartett og Knut Nystedts 3. strykekvartett (Triola, 1961).
String quartet no. 2 op. 13 av Fartein Valen/String quartet no. 1 av Gunnar Sønsteby, Simax PN 2005, 1984.
Strykekvartett G-moll, op. 27/Strykekvartett F-dur (ufullendt) av Edvard Grieg, Norsk kulturråds klassikerserie NKF 30057, Polygram, 1984.
Griegs strykekvartetter og Griegfugen (Victoria, 1991).
Lindeman L.I.G.H.T. (Tylden & Co., 1992).  Med diverse artister.
Kullboksrytter (Curling Legs, 1995).  Med jazzmusikerne Sidsel Endresen og Out to Lunch.  Besetningen var da Aadland, Steen, Bauer og  Natasha Brofsky
Karin Krog, Huskonsert (Meantime, 1995).
Harald Sæverud Tredje strykekvartett (Vestnorsk plateselskap, 1997).  Opptak fra 1986.


== Referanser ==
The Older Ones

The Older Ones (utgitt 1999) er det andre samlealbumet til det norske death metal-bandet Old Funeral. 


== Sporliste ==
«Abduction of Limbs» (4:18)
«Annoying Individual» (2:55)
«Skin and Bone» (3:51)
«Haunted» (3:36)
«Incantation» (4:53)
«Devoured Carcass» (3:31)
«Forced to be Lost» (4:15)
«Alone Walking» (6:49)
«Lyktemenn» (3:08)
«Into Hades» (2:26)
«My Tyrant Grace» (5:12)
«Devoured Carcass» (live) (3:27)


== Artister ==


=== Spor 1, 2 og 3 ===
Olve «Abbath» Eikemo – vokalist/bass
Tore Bratseth – gitar
Padden – trommer


=== Spor 4, 5, 6, 7 og 12 ===
Padden – trommer/vokalist
Varg Vikernes – gitar
Tore Bratseth – gitar
Thorlak – bass


=== Spor 8, 9, 10 og 11 ===
Padden – trommer og vokalist
Jørn Inge Tunsberg – gitar
Tore Bratseth – gitar
Thorlak – bass


== Kilder ==
The Older Ones hos Encyclopaedia Metallum


== Eksterne lenker ==
(en) The Older Ones på Discogs 
(en) The Older Ones på MusicBrainz
Berefjord

Berefjord (også skrevet Berrefjord) er en liten fjord i Flekkefjord kommune i Agder. Den er 1,5 kilometer lang og ligger like sørøst for Åna-Sira. Fjorden har innløp fra Nordsjøen mellom Skarpodden og Lakseholmen. Litt innenfor innløpet ligger den lille øya Holmen. Fjorden går først mot nord, men rundt halvveis snur den brått østover. Innerst i fjorden ligger Foreholmen. Helt nordvest i fjorden ligger bygda Strandebakken.


== Referanser ==
Geografi og Kærlighed

Geografi og Kærlighed er et skuespill av Bjørnstjerne Bjørnson, utgitt i 1885 og første gang oppført på Christiania Theater 21. oktober 1885. Stykket ble senere omarbeidet og kom i ny utgave i 1893.
Hovedpersonene i stykket er professor Tygesen og hans frue Karen.
Stykket har vært oppført en rekke ganger på landets hovedscener og filmatisert av Fjernsynsteatret i 1973.


== Eksterne lenker ==
Utgaven fra 1885 | 1893 | 1932 hos Nasjonalbiblioteket.
Grim Reaping Norway

Grim Reaping Norway (utgitt 2002) er det eneste konsertalbumet til det norske death metal-bandet Old Funeral. 
Spor 1-7 ble innspilt live i Hulen i Bergen 30. august 1991. Mens spor 8-11 ble innspilt live i Slaktehuset i Haugesund 11. mai 1991.
Albumet ble først laget på sort vinyl, begrenset til 200 håndnummererte kopier. Senere ble det presset 200 håndnummererte vinyler bare i lilla. Det ble også utgitt bilde-LPer begrenset til 100 kopier, og hvite vinyler begrenset til 200 kopier.


== Sporliste ==
«Abduction Of Limbs» (4:18)
«Haunted» (4:05)
«Devoured Carcass» (3:27)
«Forced To Be Lost» (4:37)
«Incantation» (4:51)
«Skin and Bone» (4:09)
«Judged By Appearance» (2:31)
«Abduction Of Limbs» (4:22)
«Judged By Appearance» (1:56)
«Devoured Carcass» (3:22)
«Skin and Bone» (3:54)*
«Nocturnal Hell» (3:18)
«Incantation» (4:56)*Låtene merket med (*) var ikke med på originalutgivelsen i 2002, men på gjenutgivelsen i 2005


== Artister ==
Tore Bratseth – gitar
Thorlak – bass
Jørn Inge Tunsberg – gitar
Padden – trommer, vokalist


== Kilder ==
Grim Reaping Norway hos Encyclopaedia Metallum


== Eksterne lenker ==
(en) Grim Reaping Norway på Discogs
Søren Gyldendal-prisen

Søren Gyldendal-prisen er en dansk litteraturpris, som har vært delt ut årlig siden 1958. Prisen er oppkalt etter grunnleggeren av Gyldendal forlag, Søren Gyldendal og deles ut på hans fødselsdag 12. april.  Opprinnelig var prisen på  10 000 danske kroner, men er per 2014 på 200 000.


== Mottakere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Litteraturpriser.dk om Søren Gyldendal-prisen
Pedro José Escalón

Pedro José Escalón (født 25. mars 1847 i Santa Ana, El Salvador, død 6. september 1923 i Santa Ana, El Salvador) var en salvadoransk politiker og militær.
Escalón overtok som president i El Salvador etter Tomás Regalado den 1. mars 1903 og satt som president til og med 28. februar 1907.


== Referanser ==
Ludwig Leitner

Ludwig «Luggi» Leitner (født 24. februar 1940 i Mittelberg, død 21. mars 2013 samme sted) var en østerriksk/tysk alpinist.
17 år gammel deltok han i VM 1958 i Bad Gastein, der han representerte Østerrike. Han tok senere tysk statsborgerskap, og representerte Tyskland under OL 1960 i Squaw Valley.
Luggi Leitner driver sammen med sin kone et hotell i Mittelberg i Kleinwalsertal. Broren Adalbert Leitner var også alpinist, kjørte for Østerrike og bor i dag i Canada.


== Meritter ==
OL 1960 i Squaw Valley: 4.-plass i slalåm, 5.-plass i kombinasjonen
VM 1962 i Chamonix: Bronse i kombinasjonen
OL 1964 i Innsbruck: Gull i kombinasjonen (talte kun som VM-tittel)
VM 1966 i Portillo: Bronse i kombinasjonen
OL 1968 i Grenoble: 5.-plass i  kombinasjonen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ludwig Leitner – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ludwig Leitner – Olympics.com 
(en) Ludwig Leitner – Olympic.org 
(en) Ludwig Leitner – Olympedia 
(en) Ludwig Leitner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ludwig Leitner – FIS (alpint) 
(en) Ludwig Leitner – ski-db.com
Tomás Regalado

Tomás Regalado (født 7. november 1861 i Santa Ana, El Salvador, død 11. juli 1906 i Guatemala), var en salvadoransk politiker og militær.
Fra 14. november 1898 til 1. mars 1903 var han president i El Salvador.
Rory Cochrane

Rory Cochrane (født 28. februar 1972) er en amerikansk skuespiller. Han er mest kjent for å spille Ron Slater i Dazed and Confused, Lucas i Empire Records og Tim Speedle i CSI: Miami.
Cochrane ble født i Syracuse, New York og er tredjemann i søskenflokken. Han har skotsk-irsk-amerikansk far og indiansk mor. Han oppvokste i Grantchester, England. Cochrane returnerte sener tilbake til USA. Hans første roller inkluderte en del i dokumentdramaet om narkotika på Saturday Night med Connie Chung i 1989 og en rolle i en episode med H.E.L.P. i 1990. Etter dette debuterte han på film i filmen A Kiss Before Dying (Han var på skjermen i ca. 15 sekunder.), fulgt med sin første virkelige rolle som Jeff Goldblum's sønn i Fathers and Sons. Cochrane spilte viktige roller i filmene Empire Records og Dazed and Confused, og kom med i Hart's War sammen med Bruce Willis & Colin Farrell. Han kom også med i Richard Linklater sin film A Scanner Darkly (2006).
Han kommer til å spille karakteren Greg Seaton i 24 sammen med Jon Voight.


== Filmografi ==
24 sesong 7 (2009)
Public Enemies (2009)
The Company (2007)
A Scanner Darkly (2006)
Right at Your Door (2006)
CSI: Miami (50 episoder, 2002-2004, 1 episode, 2007)
CSI: NY (1 episode, 2004)
CSI: Crime Scene Investigation (1 episode, 2002)
Hart's War (2002)
Southlander (2001)
The Prime Gig (2000)
Sunset Strip (2000)
Black and White (1998)
Flawless (1999)
The Adventures of Sebastian Cole (1998)
The Last Don (1997) (mini) TV Series
Dogtown (1997)
The Low Life (1995)
Empire Records (1995)
Love and a .45 (1994)
Dazed and Confused (1993)
Fathers & Sons (1992)
A Kiss Before Dying (1991)
H.E.L.P. (1 episode)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rory Cochrane på Internet Movie Database 
(sv) Rory Cochrane i Svensk Filmdatabas 
(da) Rory Cochrane på Scope 
(fr) Rory Cochrane på Allociné 
(en) Rory Cochrane på AllMovie 
(en) Rory Cochrane hos Rotten Tomatoes 
(en) Rory Cochrane hos The Movie Database