jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Georg von Küchler

Georg Karl Friedrich Wilhelm von Küchler  (født 30. mai 1881 ved Hanau, død 25. mai 1968 i Garmisch-Partenkirchen) var en tysk generalfeltmarskalk under andre verdenskrig. Han ledet blant annet beleiringen av Leningrad. Han deltok som batterisjef i første verdenskrig.
Küchler ble etter krigen dømt til 20 års fengsel for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten, men som mange andre tyske krigsforbrytere ble han løslatt etter noen få år i fengsel.


== Første verdenskrig ==
Under første verdenskrig var Küchler batterisjef på vestfronten i feltartilleriet, og mottok jernkorset av første klasse og ble til slutt forfremmet til hauptmann. Han deltok blant annet i slaget om Verdun og slaget ved Somme. Senere ble han beordret til tjeneste i generalstaben før han ble sendt til 206. infanteridivisjon, og deretter til 9. reserveinfanteridivisjon hvor han tjenestegjorde fram til kampene på vestfronten ble avsluttet.


== Mellomkrigstiden ==
I mellomkrigstiden forble Küchler i de militære styrkene og gikk inn i det nyopprettede Reichswehr i det nyopprettede første armékorps. Han fikk mer militær utdanning utover i 1920- og 1930-årene, og ble i denne perioden forfremmet fra major i 1923, oberstløytnant i 1929 og tilslutt oberst i 1931. Fra 1. oktober 1932 ledet Küchler artilleriet i Øst-Preussen, og ble 1. april 1934 utnevnt til generalmajor og beordret til stillingen som inspektør for krigsskolen. I desember 1935 ble han utnevnt til generalløytnant  og fra 1. april var han general i artilleriet og sjef for første armékorps i Øst-Preussen.
23. mars 1939 ledet han innmarsjen i Memelland.


== Andre verdenskrig ==
Under felttoget i Polen i 1939, ledet  Küchler Tredje armés da denne rykket inn fra Øst-Preussen. Etter at dette felttoget var over, ble Tredje armé lagt ned, og Küchler sjef for den nyopprettede Attende armé. Under denne kommandoen deltok han i invasjonen av Nederland (1940), og deretter  invasjonen av Belgia hvor han ble kjent for erobringen av Antwerpen. Under invasjonen av Frankrike ledet han framrykkingen til Pas-de-Calais. Etter dette felttoget ble han utnevnt til generaloberst.
Han ble deretter leder av armégruppe nord som han ledet i perioden desember 1941 til januar 1944. Her erstattet han Wilhelm Ritter von Leeb etter at Leeb hadde bedt om å bli fritatt for sin kommando da han ikke kunne samarbeide med Adolf Hitler. Slik overtok Küchler beleiringen av Leningrad og ble forfremmet til generalfeltmarskalk.
Mot slutten av krigen ble Küchler arrestert av amerikanske styrker, og ble i Nürnbergprosessene i 1948 dømt til 20 år i fengsel for forbrytelser mot menneskeheten i forbindelse med behandlingen av partisaner ved østfronten. Det amerikansk ekspertpanelet Peck Panel, reduserte straffen til 12 år i 1951 og han ble løslatt allerede i 1953.


== Se også ==
Myten om det rene Wehrmacht


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ekstern biografi med bilde
Fylkesvei 3914

Fylkesvei 3914 går mellom Storevoll og Verås i Vennesla. Veien er 5,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 67 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Vennesla
Endepunkt Verås


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3914
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Melhuskrysset

Melhuskrysset er et toplankryss mellom E6 og fylkesvei 708 (tidligere riksvei 708) ved Melhus sentrum. Krysset består av to rundkjøringer på hver sin side av Kuhaugbrua (40 meter) som E6 går under. Krysset er en del av prosjektet Nye E6 Melhus, men åpnet allerede våren 2003 for å avlaste den gamle Gimse bru. Da var det imidlertid kun Kuhaugbrua og Melhusbrua som ble åpnet da, slik at av- og påkjøringsrampene ved Melhuskrysset ikke ble tatt i bruk da. Hele prosjektet Nye E6 Melhus ble åpnet parsellvis, først søndre parsell 23. september 2004 og så nordre parsell 1. september 2005. Det var først da Melhuskrysset ble tatt fullt i bruk.


== Se også ==
Melhusbrua
Mont Nimba naturreservat

Mont Nimba naturreservat er et naturreservat og verdensarvområde som ligger i både Guinea og Elfenbenskysten. En utvidelse av reservatet til Liberia er foreslått.
Reservatet omfatter 180 km² (130 km² i Guinea og 50 km² i Elfenbenskysten) rundt fjellet Mont Nimba, og består av fjellet (1 752 moh), savanner ved fjellets fot opp til 550 moh, tett urskog mellom 600 og 1000 moh, og de unike høytliggende savanneaktige gresslettene i fjellskråningene over 1000 moh. Alle vegetasjonstypene har en svært variert flora.
Reservatet omfatter mer enn 200 endemiske dyrearter, blant annet sivetter (Civettictis ) og snikekatter, duikere/dykkere (Cephalophinae), padder og sjimpanser.
Den første fredningen i området skjedde i Elfenbenskysten i 1943 og Guinea i 1944. Guineas del av reservatet ble verdensarvområde i 1981, og Elfenbenskystens del ble innlemmet i verdensarvområdet i 1982. Etter at en jernåre ble oppdaget og forsøkt utvunnet ble reservatet i 1992 oppført på listen over truede verdensarvsteder.


== Eksterne lenker ==
UNEP World Conservation Monitoring Centre: faktaark
Hugo Sperrle

Hugo Sperrle (født 7. februar 1885 i Ludwigsburg i Tyskland, død 2. april 1953 i München) var generalfeltmarskalk i Luftwaffe under andre verdenskrig. Under den spanske borgerkrig var han sjef for det tyske bidraget i Legion Condor og var direkte ansvarlig for styrkene som bombet Guernica. Han startet sin militære karriere i hæren, men gikk over til Lufwaffe i 1935.


== Biografi ==


=== Bakgrunn ===
I 1903 vervet han seg til den tyske armeen, og ble sendt til Luftstreitkräfte. Han tjenestegjorde under hele første verdenskrig som observatør.
I 1935 ble det tyske luftvåpenet Luftwaffe gjenetablert under ledelse av Hermann Göring. Göring utnevnte Sperrle til generalmajor.


=== Den spanske borgerkrig ===
Göring ga ham oppdraget med å lede Legion Condor under borgerkrigen i Spania, både land- og luftstyrkene. Han var direkte ansvarlig for styrkene som bombet Guernica Hans flystyrker under Wolfram Freiherr von Richthofen deltok også blant annet ved Brunete, Teruel, i Aragon og ved Ebro. Mot slutten av 1937 vendte Sperrle tilbake til Tyskland.
Den 1. april 1938 overtok han kommandoen over Luftwaffen-Gruppenkommando III i München, som hadde betydelige flykrefter.


=== Annen verdenskrig ===
I 1940 ble han utnevnt til generalfeltmarskalk etter arbeidet sitt med Luftflotte 3 under slaget om Storbritannia fra juni 1940 til april 1941. Han forble med sine enheter i Frankrike de neste tre årene, og levde i luksus i Luxembourgpalasset i Paris. Hans hovedrolle i luftkrigen var imidlertid over.
Han ydet støtte til general Erwin Rommel i Nord-Afrika.
Hugo Sperrle fikk ut i 1944 overkommandoen over det tyske flyvåpen i Vest-Europa. Hans flystyrker var alvorlig hemmet av en mangel på fly, erfarne flyvere og brennstoff. I juni hadde han til disposisjon bare 319 operative fly; mens på alliert side nord for Den engelske kanal var det trukket sammen en alliert flystyrke på over 9000 fly.
Han mislyktes kort etter med å forhindre de alliertes landstigning i Normandie i juni 1944, på grunn av de nevnte styrkeforhold, noe som førte til at han ble avsatt i august.
Etter krigen ble han tiltalt under Overkommandoprosessen i Nürnbergprosessene, men ble frifunnet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gerhard Hümmelchen: Generalfeldmarschall Hugo Sperrle. In: Gerd R. Ueberschär (Hrsg.): Hitlers militärische Elite. Von den Anfängen des Regimes bis Kriegsbeginn. Band 1. Primus, Darmstadt 1998, ISBN 3-89678-083-2, S. 234–239.
(de) Hendrik Thoß: «Sperrle, Wilhelm Hugo.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 24, Duncker & Humblot, Berlin 2010, ISBN 978-3-428-11205-0, s. 671 f. (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(en) Hugo Sperrle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Die Legion Condor auf den Seiten des Deutschen Historischen Museums
Quincy Watts

Quincy D. Watts (født 19. juni 1970 i Detroit, Michigan) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver.
Watts studerte ved University of Southern California, der han var aktiv innen både friidrett og amerikansk fotball. Da han startet med sprint, spesialiserte han seg først på 100 og 200 meter, men treneren overtalte ham til å satse på 400 meter, der han også feiret sine største triumfer. Under VM 1991 i Tokyo var han med på ta sølvmedalje på 4 x 400 m stafett. To år senere, under VM 1993 i Stuttgart, ble det gull på stafetten.
Under OL 1992 i Barcelona vant han på tiden 43,50. Dette var en forbedring av den olympiske rekorden til Lee Evans fra 1968. Sølvmedalen gikk til tittelforsvareren Steve Lewis og bronsemedaljen til kenyaneren Samson Kitur. Watts tok også gull på 4 x 400 m stafett sammen med lagkameratene Andrew Valmon, Michael Johnson og Steve Lewis, foran lagene fra Cuba og Storbritannia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Quincy Watts – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Quincy Watts – Olympics.com 
(en) Quincy Watts – Olympic.org 
(en) Quincy Watts – Olympedia 
(en) Quincy Watts – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Quincy Watts – World Athletics 
(en) Quincy Watts – Track and Field Statistics
Eduard von Böhm-Ermolli

Eduard friherre von Böhm-Ermolli (født 9. desember 1856 i Ancona, dengang Kirkestaten, død 9. desember 1941 i Troppau) var en østerriksk general som tjenestegjorde under første verdenskrig og var tysk generalfeltmarskalk uten egen kommando i den første delen av andre verdenskrig.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Eduard Böhm ble født i den italienske byen Ancona hvor faren Georg Böhm (1813–1893) tjenestegjorde i en liten østerriksk-ungarsk militærrepresentasjon. Faren, dengang en sersjant, hadde utmerket seg i slaget ved Novara i 1849 og gikk av med pensjon som major i 1877. I 1885 ble faren tatt opp i den arvelige adelen som friherre og søkte da om å få inkludere sin italienske ektefelles Maria Josepha Ermolli navn. Slik ble familienavnet Böhm-Ermolli.


=== Offiser ===
Böhm-Ermolli gikk på kadettakademiet i St. Pölten og Theresianische Militärakademie i Wiener Neustadt og gikk inn i aktiv tjeneste 1. september 1875 som løytnant i dragonkorpset. Han tjenestegjorde i ulike feltposisjoner og stabsposisjoner og steg stadig i gradene til han 1. mai 1912 ble utnevnt kommanderende general i 1. armékorps i Kraków.
Da første verdenskrig brøt ut, Eduard von Böhm-Ermolli beordret som sjef for Østerrike-Ungarns 2. armé som skulle settes inn mot Serbia.  Men da den russiske hæren ble mobilisert, ble han og 2. armé flyttet til østfronten.Böhm-Ermolli ble utnevnt til generaloberst i mai 1916 og til feltmarskalk 31. januar 1918. Han ble forfremmet til generaloberst med kommando over to armeer etter at han inntok Lemberg. I mars samme år okkuperte styrkene under hans kommando Ukraina. Armégruppen ble oppløst i Odessa ved krigens slutt.
Han slo seg da ned i sin hjemby Troppau i Østerriksk Schlesien. Dette området ble en del av den nye staten Tsjekkoslovakia i 1919. Regjeringen i det nye landet betalte hans pensjon og ga ham æresgraden som general av første klasse i reservestyrkene. I 1928 ble han utnevnt til Hærgeneral av Tsjekkoslovakia, selv om han aldri tjenestegjorde i den tsjekkoslovakiske hæren.
Da Sudetenland ble annektert av Tyskland i 1938, ble han tysk borger og fikk en honorær utnevnelse til generalfeltmarskalk  i Wehrmacht Heer. I tillegg ble han utnevnt til honorær sjef for infanteriregimentet i hjembyen.
Han fikk statsbegravelse i Wien.


== Referanser ==
Skoleutvikling

Skoleutvikling omfatter arbeidet innenfor departement, samfunn og skole som omhandler utdannelse ved private og offentlige institusjoner i et land eller region.

 Reformer: Endring i lov, reglement, struktur, organisasjon og pensum.
 Læreplanutvikling: Vurdere skolens totale undervisning og fagplaner.
 Pedagogisk utviklingsarbeid: Forsøksarbeid som drives av enkeltlærere eller ved enkeltskoler.
 Organisasjonsutvikling: Gjøre den enkelte skole i stand til å utvikle sin egen praksis, enten dette gjelder utvikling av skolens miljø, ledelse eller klasserompraksis.


== Skoleutvikling i Norge ==
Kunnskapsløftet – «fra ord til handling» – er verktøyet til den norske skole for å utvikle skolen mot de mål som er nedfelt i læreplanene. Demonstrasjonsskoler brukes som modell for utviklingsarbeidet.
Jarle Bergo

Jarle Bergo (født 18. mars 1945 på Voss) er en norsk sosialøkonom og tidligere visesentralbanksjef.
Han er utdannet cand. oecon. fra Universitetet i Oslo (1969). Han arbeidet som økonom i EFTA-sekretariatet i Genève 1975-1977 og har vært eksekutivdirektør  ved Det internasjonale pengefondet (IMF) i Washington D.C.  i to perioder.  Han har også vært forretningsfører i Statens Banksikringsfond, nestleder i Petroleumsprisrådet  og styremedlem ved Oslo Børs. Han var visesentralbanksjef fra 1996 til 2008. I perioden 2011-2017 var han styremedlem i DNB ASA og DNB Bank ASA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jarle Bergo - En profesjonell pengepolitiker går fra borde - norges.bank.no 27. mars 2008
Mathias Svensson

Mathias Svensson, (født 24. september 1974 i Borås, Västra Götaland, Sverige) er en svensk fotballspiller som har spilt for fem engelske, en svensk og en østerriksk klubb. Han spiller nå for Elfsborg i Allsvenskan.


== Kilder ==
Rollin, Glenda & Rollin, Jack (2006): SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2004-05 (side 511).  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1311-9
Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY (side 181).  Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mathias Svensson – Transfermarkt 
(en) Mathias Svensson – national-football-teams.com 
(en) Mathias Svensson – WorldFootball.net 
(en) Mathias Svensson – Soccerbase.com 
(en) Mathias Svensson – FBref
Nils Tore Føreland

Nils Tore Føreland (født 1957) var ordfører i Drangedal kommune. Han representerer Arbeiderpartiet og ble valgt til ordfører i 2003 i et valgteknisk samarbeid med SV, som fikk varaordføreren. Ved valget i 2007 ble han gjenvalgt med støtte fra Fremskrittspartiet. 
Kommunen har valgt å gi alle elever i grunnskolen hver sin bærbare datamaskin, og ved skolestart i 2007 overrakte Nils Tore Føreland personlig maskin til hver elev. Drangedal kommune er en av de første i Norge som er fullt utbygget for bredbånd.


== Eksterne lenker ==
(no) Nils Tore Føreland hos Stortinget 
(no) Nils Tore Føreland hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Valget i Drangedal hos NRK
Organisasjonsfrihet

Organisasjonsfriheten er en av individets grunnleggende fire friheter. Det er retten til fritt å danne sammenslutning eller søke opptak i allerede eksisterende samfunn. Den minste sammenslutningen som fins er en forening av to personer, et parforhold.
Organisasjonsfrihet er relevant i arbeidslivssammenheng. Den positive organisasjonsfriheten er retten til fritt å danne sammenslutning eller søke opptak i allerede eksisterende samfunn. Retten til å danne fagforeninger er vernet og for mange er dette synonymt med organisasjonsfrihet. Den negative organisasjonsfriheten er tilsvarende retten til å stå utenfor en slik sammenslutning.
Både den positive og negative organisasjonsfriheten er vernet i arbeidslivskonvensjoner (ILO-konvensjon


== Eksterne lenker ==
Organisasjonsfrihet, FN-sambandet
Tom Berntzen

Tom Berntzen (født 22. mai 1950 på Konnerud) er en norsk journalist og statsviter. Han var i en årrekke tilknyttet Dagsrevy-redaksjonen i NRK. 
Berntzen var nyhetsdirektør i Distrikts- og nyhetsdivisjonen (NYDI) i NRK fra 1992 til 2001. 
Etter det har han vært ansatt som konserndirektør i Sponsor Service, leder av forbrukeravdelingen i Norges Automobil-Forbund og informasjonsdirektør i Norsk Rikstoto, før han i 2006 ble administrerende direktør i fotballklubben Strømsgodset. Siden 2011 leder for Corporate Communications.
Berntzen har siden 1975 vært gift med bibliotekar Kari Jagland Berntzen og har ett barn.


== Eksterne lenker ==
dagbladet.no: «Tom Berntzen går» (5. januar 2001)
aftenposten.no: «Tom Berntzen ansatt som leder i NAF Forbruker» (7. oktober 2002)
Strømsgodset.no: «Tom Berntzen ny adm. direktør» (24. mai 2006)
Øko-skole

Øko-skole er et internasjonalt utdanningsprogram om miljø og bærekraftig utvikling. Det er et ledelse- og sertifiseringsprogram hvor elevene er involvert beslutningsprosesser og aktiviteter. Øko-skolens målsetning er å øke elevenes bevissthet om bærekraftig utvikling gjennom klasseromsundervisning og samfunnsaktiviteter.


== Historikk ==
Programmet ble utviklet i 1994 for å imøtese behovet for å involvere unge mennesker i miljøprosjekter lokalt i tråd med FN-konferansen om miljø og utvikling (UNCSD) i 1992. Øko-Skoleprogrammet skal rette studentenes oppmerksomhet mot miljømessige og relaterte bærekraftige utviklingsspørsmål, og utgjør et integrert system for miljøledelse av skoler basert på en ISO 14001/EMAS tilnærming.


== Deltagelse og premier ==
Alle skoler kan delta i opplegget ved å registrere seg gjennom administrasjonen i sin region. I tråd med sin deltagelse og utvikling kan skolen søke for en premie. I Storbritannia er det 3 nivåer for premie: «Bronse», «Sølv», og «Grønt flagg». Øko-skolens grønne flagg blir tildelt skoler med høy innsats i sine program.


== Prosess ==
For å kvalifisere seg til en utmerkelse må skolen følge følgende program

Registrere – vanligvis gjort av en voksen (lærer eller forelder).
Aksjonsgruppe – en gruppe av elever og voksne – noen blir valgt av sine jevnbyrdige til å lede prosessen.
Miljøbedømmelse – aksjonsgruppen må organisere skolen for å utarbeide en bedømmelse av skolens energi- og vannbruk, avfallsproduksjon og skolens regler med hensyn til søppel.
Handlingsplan – formes fra saker og emner som er identifisert fra miljøbedømmelsen.
Øko-kode – aksjonsgruppen med deltagelse fra hele skolen må utarbeide en formell sammendrag av mål og verdier som må bli framtredende vist fram både på og utenfor skolen.
Til handling! – påviselig framskitt må være innenfor 3 områder av programmet.
Overvåking og bedømmelse – aksjonsgruppen må nedtegne og analysere framgangen.Etter disse prosessene kan skolen søke på en av utmerkelsene nevnt over avhengig av den miljøframgang som er gjort.


== Internasjonal utbredelse ==
Øko-skole er et program fra Foundation for Environmental Education (FEE) som er best kjent for «Blått strandflagg»-programmet. FEE er en internasjonal paraplyorganisasjon med medlemmer i 38 land over hele Europa, Nord- og Sør-Amerika, Afrika og Oseania.
I England og Nord-Irland er programmet administrert av ENCAMS som driver andre miljøkampanjer som «Keep Britain Tidy» («Hold Storbritannia rent»). I Skottland er programmet drevet av «Keep Scotland Beautiful» og i Wales av «Keep Wales Tidy».


== Eksterne lenker ==
Hovednettsted for internasjonale øko-skoler
Britisk nettsted for øko-skolene
Nettsted for skotske øko-skoler
Freapasset

Frea-, Frara-, Gardena- eller Grödenpasset er et fjellpass i Syd-Tirol som ligger mellom Sela- og Puezfjellene i Dolomittene. Det forbinder de to ladinsktalende dalene Gherdëina i vest med Val Badia i øst.
Freapasset er det nordlige av de fire fjellpassene som omgir Sellamassivet og som er en del av «Sellarunden» (Sellaronda). De andre tre passene er Sella-, Pordoi- og Campolongopasset.


== Eksterne lenker ==
(en) Passo Gardena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Grödnerjoch – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Piggfinnede fisker

Piggfinnede fisker er en gruppe egentlige beinfisker. Den omfatter over 40 % av alle fiskearter, i fire undergrupper. Systematikken er ikke fullt ut forstått. Arter og grupper kan bli flyttet etter hvert som de blir bedre undersøkt ved hjelp av DNA-analyser.
Gruppen må ikke forveksles med piggfinnefisker (Perciformes), som er en den største undergruppen av piggfinnede fisker.


== Eksterne lenker ==
(sv) piggfinnede fisker hos Dyntaxa 
(en) piggfinnede fisker hos Fossilworks 
(en) piggfinnede fisker hos ITIS 
(en) Kategori:Acanthopterygii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acanthopterygii – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tree of Life: Acanthopterygii Besøkt 13. september 2007
Sellapasset

Sellapasset er et fjellpass i Trentino-Syd-Tirol som ligger mellom Sella- og Saslonchfjellene i Dolomittene. Det forbinder de to ladinsktalende dalene Gherdëina i nord med Fascia i syd.
Sellapasset er det vestlige av de fire fjellpassene som omgir Sellamassivet og som er en del av «Sellarunden» (Sellaronda). De andre tre passene er Pordoi-, Campolongo- og Freapasset.


== Eksterne lenker ==
(en) Passo Sella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sellajoch – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Pordoipasset

Pordoipasset er et fjellpass i Nord-Italia som ligger mellom Sella- og Marmoladafjellene i Dolomittene. Det forbinder de to ladinsktalende dalene Fascia (Trentino) i vest med Fodom (provinsen Belluno) i øst.
Pordoipasset er det sydlige av de fire fjellpassene som omgir Sellamassivet og som er en del av «Sellarunden» (Sellaronda). De andre tre passene er Campolongo-, Frea- og Sellapasset.


== Eksterne lenker ==
(en) Passo Pordoi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pordoi Pass – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Campolongopasset

Campolongopasset er et norditaliensk fjellpass som ligger i Sellagruppen (Dolomittene). Det forbinder de to ladinsktalende dalene Val Badia (Syd-Tirol) i nord med Fodom (provinsen Belluno) i syd.
Campolongopasset er det østlige av de fire fjellpassene som omgir Sellamassivet og som er en del av «Sellarunden» (Sellaronda). De andre tre passene er Frea-, Sella- og Pordoipasset.


== Eksterne lenker ==
(en) Passo Campolongo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Falzaregopasset

Falzaregopasset er et fjellpass som ligger i Dolomittene i provinsen Belluno. Passet forbinder Livinallongo del Col di Lana med Cortina d'Ampezzo og ligger dermed i det ladinskspråklige området. Få kilometer nordøst for passet møter man veien over Valparolapasset.
Passet (falza rego = «falsk konge») er oppkalt etter et ladinsk folkesagn, som forteller om kongen av Fanesfolket, som ble forsteinet som straff for å ha forrådt folket sitt.


== Eksterne lenker ==
(en) Passo di Falzarego – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Valparolapasset

Valparolapasset er et norditaliensk fjellpass som ligger i Fanesfjellene (Dolomittene). Passet forbindet Val Badia (Syd-Tirol) i nordvest med Cortina d'Ampezzo (provinsen Belluno) i øst, og ligger dermed i det ladinskspråklige området. Få kilometer sydøst for passet møter man veien over Falzaregopasset.
Rett ved passet ligger ruinene etter det østerrikske grensefortet Tre Sassi, som var en del av den første verdenskrigens alpefront.


== Eksterne lenker ==
(en) Valparola Pass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Erling Laland

Erling Laland (født 5. oktober 1955) var ordfører i Kragerø kommune fra 2003 til 2007. Han representerte Arbeiderpartiet og ble valgt til ordfører i 2003.  
Før han ble ordfører var Laland både lærer og rektor, noe som gjorde at han engasjerte seg i spørsmålet om arbeidstidsordninger for lærere. 
Fra 2014 er Laland kommunalsjef for oppvekst og undervisning i Drangedal 


== Referanser ==
Jordbruk i klasserommet

Jordbruk i klasserommet er et utdanningsprogram i regi av det amerikanske Landbruksdepartementet. Målet er å hjelpe elevene til å få en bedre innsikt i hvilken rolle som jordbruk har for økonomi og samfunn.
Skolen får offentlig støtte til prosjektet på følgende måter:

hjelp til å utvikle jordbruk i klasseromsprogrammet
sentral clearinghouse for materiale og informasjon
oppmuntre jordbruks-organisasjoner til å assistere i programmet
koordinere arbeidet mellom ulike jordbruksorganisasjoner for å promotere målet om økt oppmerksomhet på jordbruk blant elever


== Eksterne lenker ==
Agriculture in the Classroom Homepage