jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Neocallitropsisslekten

Neocallitropsis-slekten (latin:  Neocallitropsis) er en slekt av nåletrær i sypressfamilien. Den har bare én art – Neocallitropsis pancheri – som vokser på Ny-Caledonia i Stillehavet’’. Arten er sårbar for utryddelse.
 Neocallitropsis pancheri  blir 2-10 meter høy, og er eviggrønn. Nålene sitter i åtte rader, med har åtte skjell gruppert i to grupper.
Synonyme artsnavn er Eutacta  pancheri, Callitropsis araucarioides, og Neocallitropsis araucarioides.


== Eksterne lenker ==
(en) Neocallitropsisslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Neocallitropsisslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neocallitropsisslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Neocallitropsisslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Neocallitropsis pancheri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Neocallitropsis pancheri – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Callitris pancheri – detaljert informasjon på Wikispecies 
Neocallitropsis pancheri Listet som sårbar (VU A1c, B1+2b v2.3)
Anna van der Vegt

Anna «Annie» Maria van der Vegt (født 4. desember 1903 i Haag, død 13. april 1983 i Rijswijk)  var en nederlandsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Van der Vegt ble olympisk mester i turn under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Hun var med på det nederlandske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 316,75 poeng foran Italia med 289.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Gull i turn, mangekamp damer lagkonkurranse   Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna van der Vegt – Olympedia 
(en) Anna van der Vegt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anna van der Vegt – databaseOlympics.com (arkivert)
Sars’ gate (Oslo)

Sars' gate er ei gate på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Jens Bjelkes gate ved Hersleb skole til Finnmarkgata like ved Carl Berners plass. Gata avgrenser Tøyen i øst, og var en del av riksvei 4 frem til 2010.
Gata er oppkalt etter zoologen Michael Sars. Første halvdel av gata utgjør vestgrensa av Botanisk hage, og Geologisk museum og Zoologisk museum i hagen har adresse Sars' gate 1.
På motsatt side av gata ligger to større kvartaler (blant annet Sars' gate 2), som er en del av Gråbeingårdene. Kvartalene er fra 1894, er tegna av arkitekt Rudolf Haeselich. De hadde opprinnelig rundt 450 små leiligheter, og  blei renovert i 1980–83 av Oslo Byfornyelse (arkitekt Truls Thorenfeldt).
Ovafor dette ligger «baksida» av Lakkegata skole med forsamlingslokalet «Slurpen» (Lakkegata 79).
Resten av gata har leiegårder og boligblokker, i hovedsak fra ca. 1940 og noen tiår utover; på vestsida som karrébebyggelse (blant annet borettslaga Tøyenhus og Engelsborg), på østsida som lamellblokker.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Sars' gate». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 380. ISBN 82-573-0815-3. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Fade to Black

«Fade to Black» er en sang og single av Metallica fra deres andre musikkalbum Ride the Lightning fra 1984. 
Sangen er bandets første ballade og blir sett på som en foregangssang for bandets andre ballader: «The Unforgiven», «Nothing Else Matters», «The Unforgiven II» og «The Unforgiven III». Sangen ble utnevnt av magasinet Guitar World for å ha den 24. beste gitarsoloen noensinne.


== Sangtekst ==
Teksten i sangen handler hovedsakelig om døden, selvmord og det å miste viljen til å fortsette å leve. Sangen ble skrevet rett etter at Metallica hadde fått alt bandutstyret sitt frastjålet etter å ha hadde spilt på en klubb i Boston, Massachusetts.  Under et intervju ved MTV Icon-gallaen i 2005, hvor Metallica ble hedret, fortalte Lars Ulrich i et intervju om hvordan han selv og bandkamerat James Hetfield var besatt av tanken på døden mens de jobbet på «Ride the Lightning», og spesielt i perioden da de skrev «Fade to Black».
Bandet har også fortalt senere at sangen i seg selv var et stort steg for Metallica. I et intervju med vokalisten James Hetfield forteller han at de visste at fans av bandet kom til å reagere når de hørte sangen, men at de likevel bestemte seg for å ha den med fordi de ville stikke seg ut blant resten av metalbandene på den tiden.Sangens tittel blir heller aldri nevnt i sangen.


== Live ==
Når den ble gitt ut ble sangen kritisert for å være for myk og upassende for Metallica og metal-sjangeren, men har etter hvert utviklet seg til et fast innslag under Metallica sine konserter. Sangen var også den siste som ble spilt med tidligere bassist Jason Newsted i bandet. Newsted sitt siste show med Metallica var under VH1 Music Awards i 2000. Metallica spilte denne sangen på Montreals Olympic Stadium i 1992, da vokalist Hetfield hadde sin kjente ulykke med pyroteknikken på scenen.


== Coverversjoner ==
Disturbed på konsertalbumet Music as a Weapon II, kun den første delen av sangen
Apoptygma Berzerk på studioalbumet Welcome to Earth
Apocalyptica på albumet Inquisition Symphony
Boy Sets Fire på Crush 'Em All Vol. 1
Sonata Arctica på Victoria's Secret og Takatalvi
Steel Prophet spilte inn en versjon av sangen på deres 2006 album, Genesis, men med en annen intro og outro gitarsolo.
The Lemonheads spilte inn en akustisk versjon av sangen i 1997. Versjonen ble brukt som B side på deres 1997 single It's all true.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fade to Black på MusicBrainz
Fløtehenter

En fløtehenter er en spesiell øse som brukes til å ta ut fløte fra toppen av en melkeflaske. Tidligere ble ikke melken homogenisert. Når den stod en stund, fløt den lettere fløten opp. En fløtehenter er en øse med rett skaft og tynn slik at en kunne tre den ned i en melkeflaske og hente opp fløten øverst i flaska.
Baltsfjorden

Baltsfjorden er en fjord på nordsiden av øya Senja i Lenvik kommune i Troms, med innløp fra Norskehavet. Fjorden er 7,5 km lang, og går sørover fra innløpet mellom Nøringen og Hekkingen fyr til garden Baltsfjord innerst i fjorden. Sør for Hekkingen går Hekkingsundet østover til Malangen.Det er spredt bebyggelse på begge sider av fjorden, men det eneste bebodde stedet ligger rundt Gamvika på østsiden, oftest kalt Baltsfjord. Stedet er det eneste langs fjorden som har veiforbindelse, en 6 kilometer lang kommunal vei gjennom Astridalen, sørøstover mot Botnhamn.


== Referanser ==
Danishmend Gazi

Danishmend Gazi, fullt navn Gümüştekin Danishmend Ahmed Gazi eller Danishmend Taylu (død 1104), var grunnlegger av beyliken danishmendene. Etter den tyrkiske fremrykningen inn i Anatolia som fulgte slaget ved Manzikert, kontrollerte hans dynasti de nordlige-sentrale regionene i Anatolia. 
Nederlaget til den bysantinske hæren ved Manzikert gjorde det mulig for tyrkerne, inkludert styrkene som var lojale ovenfor Danishmend Gazi, å okkupere nesten hele Anatolia. Danishmend Gazi  og hans styrker tok det sentrale Anatolia som sitt land og erobret byene Neocaesarea, Tokat, Sivas og Eukaita. 
Under det første korstoget var han direkte i veien for de fremrykkende korsfarerne. Han tapte i slaget ved Dorylaion i 1097, men fikk seg en seier ved å ta Bohemond I av Antiokia til fange i 1100. Han fortsatte å føre felttog og utvidet sitt område sørover og erobret Malatya (Melitene) i 1103 i slaget ved Melitene.
Han ble etterfulgt av sin sønn emir Gazi Gümüştekin
.En grav som blir tillagt ham finnes i Niksar.Danishmend Gazi er den sentrale figuren i Danishmendnâme, et tyrkisk epos. I dette verket blandes hendelser fra Danishmend Gazis liv med legendariske bedrifter fra den arabiske krigeren Sidi Battal Gazi (8. århundre) og den persiske helten Abu Muslim.  
Legendene som utgjør Danishmendnâme ble samlet fra tyrkisk muntlig tradisjon for første gang på ordre fra den seldsjukkiske sultanen Kayqubad I, et århundre etter Danishmends død. Den endelige formen som har nådd vår tid er et kompendium som ble satt sammen på instruksjon fra den osmanske sultanen Murad II tidlig i det 15. århundre.
Noen ganger henvises Danishmend Gazi til med tittelen melik som betyr «konge». Denne ble satt på hans barnebarn i 1134 av den abbasidiske kalifen i Bagdad og ble noen ganger brukt retrospektivt av samtidige og historiografer. Den andre tittelen, gazi, betegner en kriger.
Der er også noe forvirring på navnet hans og forskjeller i bruk av navnet blant forskere. Han hadde det samme navnet som sin sønn, Gümüştekin. Faren henvises vanligvis i korthet til som Danishmend Gazi, mens hans sønn blir kalt emir Gazi, uten å nevne fellesnavnet Gümüştekin på noen av dem. Videre er også danishmend-dynastiet sitert å ha familiebånd til seldsjukkenes dynasti, men her varierer forklaringene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(begrenset utdrag) Clifford Edmund Bosworth (2004). The New Islamic Dynasties: A Chronological and Genealogical Manual ISBN 0748621377 (engelsk). Edinburgh University Press. 
Irene Melikoff, Danishmendname La Geste de Melik Danishmend, 1960, oversettelse til engelsk og introduksjon til et tyrkisk epos fra det 13. århundre.
Kaurislekten

Kaurislekten (latin: Agathis) er en slekt innen apeskrekkfamilien, en gruppe bartrær. Nålene hos kauriene er brede og flate og minner mest v alt om litt tjukke blader med parallelle nerver. De har oftest hann- og hunnkongler på separate trær. Artene vokser kun på New Zealand, i Australia, i det vestlige Stillehavet, på Filippinene (én art), i Indonesia og på Borneo. Kauriene skiller seg fra andre bartrær ved at nålene er brede og flate, slik at treet ser ut som et løvtre.
Artene kjennes på meget store stammer og lite greiner før et godt stykke opp på treet. Unge skudd har lengre blader enn eldre skudd. Hannkongler vokser nesten utelukkende på svært store trær. I jura var de vidt utbredt, men nå vokser de bare i sør. 
Trærne er kilden til dammargummi.


== Arter ==
Slekten består av blant annet følgende arter:

Agathis atropurpurea – «Black Kauri», «Blue Kauri» (Queensland)
Agathis australis – «Kauri», «New Zealand Kauri» (North Island)
Agathis borneensis – (vestre Malesia, Borneo)
Agathis corbassonii – «Red Kauri» (Ny-Caledonia)
Agathis dammara = syn. A. celebica - «Bindang» (østre Malesia)
Agathis endertii – (Borneo)
Agathis flavescens – (Borneo)
Agathis kinabaluensis – (Borneo)
Agathis labilliardieri – (Ny-Guinea)
Agathis lanceolata – (Ny-Caledonia)
Agathis lenticula – (Borneo)
Agathis macrophylla = syn. A. vitiensis - «Pacific Kauri», «Dakua» (Fiji, Vanuatu, Salomonøyene)
Agathis microstachya – «Bull Kauri» (Queensland)
Agathis montana – (Ny-Caledonia)
Agathis moorei – «White Kauri» (Ny-Caledonia)
Agathis orbicula – (Borneo)
Agathis ovata – (Ny-Caledonia)
Agathis philippinensis – (Filippinene, Sulawesi)
Agathis robusta – «Queensland Kauri» (Queensland, Ny-Guinea)
Agathis silbae – (Vanuatu)
Agathis spathulata – «New Guinea Kauri» (Ny-Guinea)Treslaget brukes i gitarer og til spillbrett for brettspillet Go.


== Eksterne lenker ==
(en) Kaurislekten i Encyclopedia of Life 
(en) Kaurislekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kaurislekten hos ITIS 
(en) Kaurislekten hos NCBI 
(en) Kaurislekten hos The International Plant Names Index 
(en) Kaurislekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Agathis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agathis (ICBN) – detaljert informasjon på Wikispecies 
Systematikk for Agathis
Gymnosperm Database: Agathis
Kauri forest Arkivert 3. august 2008 hos Wayback Machine. i «Te Ara» – the Encyclopedia of New Zealand
Georges Miez

Georges Miez (født 2. oktober 1904 død 21. april 1999) var en sveitsisk turner som deltok i flere olympiske leker, 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Miez ble olympisk mester i turn tre ganger under OL 1928 i Amsterdam. Han vant den individuelle konkurransen i mangekamp og svingstang og han var med på det sveitsiske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp, i tillegg tok han sølv i bøylehest. Åtte år senere, under OL 1936 i Berlin vant han sin fjerde olympiske tittel i turn, han vant frittstående.
I VM-sammenheng har han to gull og et sølv fra VM i Budapest i 1934. 


== VM- og OL-medaljer ==
OL 1928  Amsterdam -  Gull i turn, svingstang
OL 1928  Amsterdam -  Gull i turn, mangekamp
OL 1928  Amsterdam -  Gull i turn, mangekamp lag (Sveits)
OL 1936  Berlin -  Gull i turn, frittstående
OL 1928  Amsterdam -  Sølv i turn, bøylehest
OL 1932  Los Angeles -  Sølv i turn, frittstående
OL 1936  Berlin -  Sølv i turn, mangekamp lag (Sveits)
OL 1924  Paris -  Bronse i turn, mangekamp lag (Sveits)
VM 1934  Budapest -  Gull i lagkonkurranse
VM 1934  Budapest -  Gull i frittstående
VM 1934  Budapest -  Sølv i svingstang


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georges Miez – Olympics.com 
(en) Georges Miez – Olympic.org 
(en) Georges Miez – Olympedia 
(en) Georges Miez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georges Miez – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Georges Miez – FIG
Wollemiaslekten

Wollemiaslekten (latin: Wollemia) er en slekt innen apeskrekkfamilien, en gruppe bartrær. Den har bare én nålevende art – Wollemia nobilis – som vokser i det sørøstlige Australia, selv om slekten allerede var kjent som fossiler. Slekten er nærstående med Kaurislekten, og skillet mellom de to ligger trolig et sted i tidlig kritt.På engelsk heter den «Wollemiafuru», og de eldste fossilene som er funnet er om lag 200 millioner år gamle. Arten ble først oppdaget i 1994.
Trærne kan bli 40 meter høye, og er særegne ved å ha en mørkebrun, klumpete bark. Nålebladene er lange og mellomgrønne. Plantene er svært populære som stue- og hageplanter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wollemiaslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Wollemiaslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Wollemiaslekten hos NCBI 
(en) Wollemiaslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Wollemiaslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Wollemia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Wollemia nobilis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Wollemia nobilis – detaljert informasjon på Wikispecies 
WollemiPine.com
Wollemia nobilis hos Gymnosperm Database
Tatarstredet

Tatarstredet, eller Tatarsundet, (russisk: Татарский пролив – Tatarskij proliv, kinesisk: 韃靼海峽, japansk: 間宮海峡 – Mamiyastredet) er et strede i Stillehavet som skiller den russiske øya Sakhalin fra det asiatiske fastlandet, og knytter Okhotskhavet i nord med Japanhavet i sør. Det er 900 km langt, 4-20 m dypt, og 7,3 km bredt på det smaleste.
På russiske kart kalles den smaleste delen av Tatarstredet Nevelskojstredet (russisk: Пролив Невельского), til minne om kaptein Gennadij Nevelskoj som oppdaget at Tatarstredet var et strede og ikke ei bukt, som det tidligere var antatt.
Navnet Tatar er etter tatarene, et gammelt navn for forskjellige folkeslag i de indre og nordlige delene av Asia. I dette tilfellet henviser det til folkslagene i Mandsjuria, som historisk ble kalt East Tartary i engelske kilder.
En jernbaneferge går over stredet, mellom havna Vanino på fastlandet og Kholmsk på Sakhalin.
Orienttuja

Orienttuja (Platycladus orientalis, tidligere Thuja orientalis) er et bartre i sypressfamilien. Den er den eneste arten i slekten Platycladus og vokser i Asia fra Japan, Korea og Kina vestover til Iran. 
Den er også kjent som «kinesisk arborvitae» eller «biota».
Platycladus orientalis blir 15 til 20 meter høy, og er konisk buskformet og eviggrønn. Sjelden kan de bli inntil 30 meter høye og ha en diameter over 1 meter.
Den kan likne på tuja eller konisk einer, og har smale, flate skjellaktige nålegrener slik tuja'en har. Konglene har 4-16 skjell som sitter parvis mot hverandre. Konglenes skjell kan være grønnbrune utenpå, og gulaktige på sinnsiden.
I Kina har den vært plantet rundt buddhistiske templer, og blir svært gammel – kanskje over 1000 år. Trevirket brukes også til ulike gjenstander og til røkelsesbrenning. Det har en sentral plass i buddhismen. Treet er en av de femti grunnleggende medisinske urtene i Kina med navnet cè bǎi (侧柏).


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 79–80. ISBN 82-10-01282-7. 
«Platycladus orientalis». Flora of China. Besøkt 3. februar 2017. 
«Platycladus orientalis». The Gymnosperm Database. Besøkt 3. februar 2017. 


== Eksterne lenker ==
(en) orientalsk tuja i Encyclopedia of Life 
(en) orientalsk tuja i Global Biodiversity Information Facility 
(no) orientalsk tuja hos Artsdatabanken 
(en) orientalsk tuja hos ITIS 
(en) orientalsk tuja hos NCBI 
(en) orientalsk tuja hos The International Plant Names Index 
(en) orientalsk tuja hos Tropicos 
(en) Kategori:Platycladus orientalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Platycladus orientalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Platycladus orientalis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Platycladus orientalis hos Gymnosperm Database
Franz Andrysek

Franz Josef Andrysek (født 8. februar 1906 i Wien død 9. februar 1981 i Wien) var en østerriksk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Andrysek ble olympisk mester i vektløfting under OL 1928 i Amsterdam. Han vant den letteste klassen, fjærvekt opp til 60 kg som ble avviklet 28. juli 1928. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Andrysek løftet sammenlagt 287,5 kilo, 5,0 kilo mer enn sølvvinneren Pierino Gabetti fra Italia. Det var 21 utøvere fra 13 nasjoner i fjærvektklassen. 


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i vektløfting, fjærvekt


== Eksterne lenker ==
(en) Franz Andrysek – Olympedia 
(en) Franz Andrysek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Dominic Scott

Dominic Scott (født 15. mai 1979) er en irsk gitarist. Han var tidligere medlem i det engelske bandet Keane, men sluttet for å fullføre sine studier. Han spiller nå gitar i det mindre kjente bandet men like engelske Roundstone.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dominic Scott på Discogs 
(en) Dominic Scott på MusicBrainz
Guitar World

Guitar World er et amerikansk musikktidsskrift med musikerintervjuer, omtale av album og musikkinstrumenter, og transkripsjoner på tabulaturform for gitar og bass.
Magasinet gis ut månedlig med et ferienummer i tillegg, totalt 13 utgivelser i året.


== Historikk ==
Det første nummeret kom ut i 1980, med Johnny Winter på forsida. Guitar World hatt intervjuer med mange innflytelsesrike rockegitarister, som Ritchie Blackmore, Jeff Beck, Arthur Rhames, Jimmy Page, Eric Clapton, Joe Satriani, Steve Vai, og ikke minst Eddie Van Halen, som har vært avbildet på forsida hele 16 ganger.
Fra oppstarten av ble magasinet gitt ut av Harris Publications. I 2003 ble det kjøpt av Future US, og i 2012 ble Future US' musikkavdeling med blant annet Guitar World og heavy metal-magasinet Revolver kjøpt opp av NewBay Media.Per januar 2009 inneholder Guitar World stoff fra mange spaltister som opprinnelig skrev for de nedlagte Guitar One og Guitar World Acoustic. Eksempler er:

«Symphony of Instruction» av Dave Mustaine fra Megadeth
«The Alchemical Guitarist» av Richard Lloyd fra Television
«Time to Burn» av Michael Angelo Batio fra Nitro
«Practice What You Preach» av Eric Peterson fra Testament
«Left-Hand Path» av Ihsahn fra Emperor
«All That Jazz» av Vic Juris
«Talkin' Blues» av Keith Wyatt
«Gypsy Soul» av John Jorgenson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Guitar World webside
100 Greatest Guitar Solos (som rankert av Guitar World)
Guitar World Interviews Past and Present
Taiwaniaslekten

Taiwania-slekten (latin:  Taiwania) er en slekt av nåletrær i sypressfamilien. Den har bare én art – Taiwania cryptomerioides – som vokser i Taiwan, og dessuten spredt i sørlige Kina, nordlige Myanmar, og Vietnam.  Den er sårbar for utrydding. 
Enkelte forskere vil kalle det utrydningstruede fastlandsarten for Taiwania flousiana, men dette virker ikke allment akseptert.
Den er også kjent som «Kinesisk arborvitae» eller «biota».
 Taiwania cryptomerioides  blir inntil 80 meter høy, og er det største treet i Asia. Bladene er nåleaktige som unge (< 100 år), og på eldre trær er de mer skjellaktige. Konglene er små og hvert skjell har to frø.
Tidligere ble trevirket mye brukt i templer, møbler og skap. Det er bestandig og har krydderaktig duft.


== Eksterne lenker ==
(en) Taiwaniaslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Taiwaniaslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Taiwaniaslekten hos NCBI 
(en) Taiwaniaslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Taiwaniaslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Taiwania cryptomerioides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Taiwania cryptomerioides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Taiwania cryptomerioides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Taiwania cryptomerioides hos Conifer Specialist Group (1998)
Hans Haas

Hans Haas (født 17. oktober 1906 i Wien, død 14. mai 1973) var en østerriksk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles. 
Haas ble olympisk mester i vektløfting under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han vant den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg som ble avviklet 28. juli 1928. Haas og Kurt Helbig fra Tyskland delte førsteplassen. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Haas og Kurt Helbig løftet sammenlagt 322,5 kilo, 20,0 kilo mer enn bronsevinneren. Det var 16 utøvere fra 11 nasjoner i lettvektklassen. 


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i vektløfting, lettvekt  Østerrike
1932  Los Angeles -  Sølv i vektløfting, lettvekt  Østerrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Haas – Olympedia 
(en) Hans Haas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Koderma (distrikt)

Koderma (hindi: कोडरमा जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Jharkhand. Distriktets hovedstad er Koderma. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 717 169 innbyggere i distriktet, mot 499 403 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 19,71 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 17,92 % i 2011 mot 20,41 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 944 i 2011 mot 975 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kurt Helbig

Kurt Helbig (født 28. juni 1901, død 30. januar 1975 i Berlin)  var en tysk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam. 
Helbig ble olympisk mester i vektløfting under OL 1924 i Paris. Han vant den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg som ble avviklet 28. juli 1928. Helbig og Hans Haas fra Østerrike delte førsteplassen. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Helbig og Hans Haas løftet sammenlagt 322,5 kilo, 20,0 kilo mer enn bronsevinneren. Det var 16 utøvere fra 11 nasjoner i lettvektklassen. 


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i vektløfting, lettvekt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kurt Helbig – Olympedia 
(en) Kurt Helbig – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Giridih (distrikt)

Giridih (hindi: गिरिडीह जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Jharkhand. Distriktets hovedstad er Giridih. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 2 445 203 innbyggere i distriktet, mot 1 904 430 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 8,50 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 18,42 % i 2011 mot 21,26 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 934 i 2011 mot 978 i 2001. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted