Olav Hilmar Iversen

Olav Hilmar Iversen (født 24. mars 1923 i Horten, død 25. desember 1997 i Alta) var en norsk patolog, kjent for et omfattende faglig forfatterskap innen kreftforskning, men også for et stort engasjement i forskningsformidling til publikum. 


== Utdanning ==
Iversen tok examen artium i 1942 og begynte å studere teologi ved Universitetet i Oslo. Men han kom inn i motstandsarbeidet under andre verdenskrig og la teologien på hylla. Fra 1945 til 1948 studerte han medisin ved Københavns Universitet, deretter fortsatte han studiene ved Universitetet i Bergen, hvor han tok eksamen i 1951. Han var deretter turnuskandidat i Halden, Ballangen og Horten. I 1957 ble han forskningsstipendiat i patologi ved Rikshospitalet. Han forsvarte doktorgraden i 1962 på et arbeid om hudkreft hos mus og ble godkjent spesialist i patologi samme år. 


== Virke ==
Olav Hilmar Iversen arbeidet ved patologisk avdeling på Rikshospitalet i 33 år og var professor i patologi ved Universitetet i Oslo i over 25 år. Han var seniorstipendiat fra 1990 til 1993 etter at han hadde gått av med pensjon i 1990. Da han begynte der, ble han engasjert av eksperimentell kreftforskning, hvor man forsker på levende organismer. Hans sjef, professor Leiv Kreyberg, hadde arbeidet under den internasjonalt anerkjente norske forskeren Knud Magnus Haaland og førte tradisjonen videre til Iversen, som bevarte interessen for dette hele livet. I 1991 tok han en ny doktorgrad, denne gangen filosofisk, og også den handlet om hudkreft. 
I 1964 overtok han som professor etter Leiv Kreyberg. Han ble da også overlege ved biopsiavdelingen og medvirket aktivt i planleggingen av patologibygget som Rikshospitalet fikk i 1971. Da ble de to avdelingene for biopsi og autopsi slått sammen til et sterkt  fagmiljø for forskning, undervisning og medisinsk rutinearbeid. Da bruk av biopsier ble mer vanlig i medisinsk diagnostikk, medvirket Iversen til at Laboratorium for patologi ble etablert for å øke kapasiteten, og han arbeidet selv med diagnostikk der i mange år.  
Iversen var en dyktig formidler og foreleser. I 1978 lanserte han det selvutviklede systemet  Integrated Pathology Audiovisual Learning System (IPALS) som kombinerte lysbilder med forelesninger innlest på lydbånd. Sammen med den tilhørende læreboken ble IPALS tatt i bruk over hele verden og kom særlig til nytte i utviklingsland med liten lærerkapasitet. 
Hans sterke kristne grunnsyn førte ham til aktivt engasjement i nasjonale og internasjonale organisasjoner for kristne leger, blant annet stod han for verdenskongressen for kristne leger i Oslo i 1969. I 1985 var han med på å gi ut en bok om obduksjon, han mente at det var nødvendig og var bekymret over motstanden som ble uttrykt i mange kristne kretser.


== Verv og heder ==
Redaktør av tidsskriftet Inter Medicos.
Han var styremedlem i Kirkens Familierådgivningskontor og formann i sju år.
Gjesteprofessor i Kampala, Uganda 1969
Gjesteprofessor i Brisbane, Australia i 1976
Gjesteprofessor i Wisconsin, USA 1979
Konsulent for et patologilaboratorium i Tanzania 1984–90.
Formann i Statens sykehusråd fra 1969 til 1974
Formann i Landsforeningen mot Kreft 1984 til 1987.
Medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1974. Minnetale over ham av Per Brandtzæg er trykket i Det norske videnskaps-akademis årbok 1998.
Medlem av det tyske vitenskapsakademiet Leopoldina
Æresmedlem i Den norske patologforening.
Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden 1987
NAVFs pris for populærvitenskapelig virksomhet.


== Bibliografi ==
New frontiers in cancer causation : proceedings of the Second Internat ional Conference on Theories of Carcinogenesis 1993 ISBN 1-56032-251-9
Patologibygningen ved Rikshospitalet: Virksomheten i 20 år: Desember 1971-1991 ISBN 82-7633-028-2
Experimental carcinogenesis research : some basic carcinogenesis studies, with a supplement containing a brief discussion of their bearing on the public domain 1991 Doktorgradsavhandling. ISBN 82-90252-35-8
Theories of carcinogenesis 1988 ISBN 0-89116-579-7
Patologi og sykdomslære 1986 Sammen med Per Sigurd Hoel ISBN 82-05-17112-2
Obduksjon : den medisinske undersøkelse etter døden : medisinske, historiske, religiøse, etiske og juridiske synspunkt 1985 Sammen med Magne Stendal. ISBN 82-531-4190-4
The Pathology Building, the National Hospital, University of Oslo, Norway, December 1971-1981 : the activity during the first 10 years 1981 ISBN 82-90252-10-2
Sykdomslære : somatiske sykdommer : en innføring 1981 ISBN 82-05-12692-5
Kompendium i allmenn sykdomslære og patologi 1979  82-05-10098-5
Basic text in pathology 1974 Sammen med K.J. Donald, M.J. de Vries og W.N. Eastham ISBN 82-00-01386-3
Den norske patologforening : 50 års jubileum : 1923-1973 / Sammen med Per F. Marton 
Patologisk-anatomiske prøver. En veiledning for leger og sykehus 1972 Sammen med Kjell Elgjo, Peter Lexow, Sigvald B.Refsum d.y., Brynjulv Øystese
Konsept : et møte mellom tro og tanke 1968
Den Siste fiende : fem betraktninger om døden' Sammen med Hallvard Rieber-Mohn 1968
Streiftog i medisinsk forskning 1966
Familien : dens problemer og muligheter 1963
Kinetics of epidermal reaction to carcinogens : A cybernetic model analysis Doktorgradsavhandling sammen med Rolf Bjerknes 1963
Experimental skin carcinogenesis in mice, 1., Effects of carcinogens on mitochondrial function / Olav Hilmar Iversen. – 2., Effects of carcinogens on cellproliferation / Arne Evensen 1962
Familierådgivning Sammen med Finn Jor  1961
Livet er hellig: Et innlegg i debatten om fosterfordrivelse 1953


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olav Hilmar Iversen på Internet Movie Database 
(no) Olav Hilmar Iversen i Norsk biografisk leksikon