jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jason Marsden

Jason Christopher Marsden (født 3. januar 1975) er en amerikansk skuespiller og stemmeskuespiller. Han er best kjent for å ha spilt rollen som «Rich Halke» i TV-serien Steg for steg og for å gi stemme til Disney-figuren Max.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jason Marsden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jason Marsden på Internet Movie Database 
(fr) Jason Marsden på Allociné 
(en) Jason Marsden på AllMovie 
(en) Jason Marsden hos Rotten Tomatoes 
(en) Jason Marsden hos The Movie Database 
(en) Jason Marsden hos Behind The Voice Actors
Jim Cummings

James «Jim» Jonah Cummings (født 3. november 1952 i Youngstown i Ohio) er en amerikansk stemmeskuespiller. Han er best kjent for å gi stemme til Disney-figurene Ole Brumm og Tigergutt.
Ellers er han også kjent for stemmen til Svarte-Petter i en rekke filmer og TV-serier, Darkwing Duck i TV-serien med samme navn, palassvakten Razoul i filmen Aladdin og skurken Shocker i Spider-Man: The Animated Series fra 1990-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jim Cummings – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jim Cummings på Internet Movie Database 
(sv) Jim Cummings i Svensk Filmdatabas 
(da) Jim Cummings på Filmdatabasen 
(fr) Jim Cummings på Allociné 
(en) Jim Cummings på AllMovie 
(en) Jim Cummings hos The Movie Database 
(en) Jim Cummings hos Behind The Voice Actors
Svanemusling

Svanemusling (Anodonta cygnea) tilhører slekten Anodonta i dammuslingfamilien (Unionidae). Arten ble første gang oppdaget i Ullensaker kommune i Norge. Den er til nå bare er registrert i Risa (Eidsvoll), Transjøen  og Hersjøen. Den lever i elver og i innsjøer, oftest på slambunn. Muslingen blir som regel ca. 12-16 cm lang, man kan bli i sjeldne tilfeller over 20 cm i lang. Eksemplarer som lever i elver blir mindre i størrelse enn de som lever i dammer og innsjøer.


== Systematisk inndeling ==
Ny klassifikasjon etter revisjon i 2015.

Rekke: Bløtdyr (Mollusca) - 60 000 arter Cuvier, 1795
KLASSE Muslinger (Bivalvia) - ca. 15 000 arter Linnaeus, 1758
Underklasse Palaeoheterodonta Newell, 1965
Orden Unionoida Stoliczka, 1871
Overfamilie Unionoidea Rafinesque, 1820
Familie Dammuslingfamilien (Unionidae)  Fleming, 1828
Underfamilie Unioninae Rafinesque, 1820
Slekt Anodonta Lamarck, 1799
Svanemusling (Anodonta cygnea) Linné, 1758
Underart Anodonta cygnea piscinalis Nilsson, 1823 = Anodonta anatina Linnaeus, 1758


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svanemusling – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Svanemusling i Encyclopedia of Life 
(en) Svanemusling i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svanemusling hos Artsdatabanken 
(sv) Svanemusling hos Dyntaxa 
(en) Svanemusling hos Fauna Europaea 
(en) Svanemusling hos Fossilworks 
(en) Svanemusling hos ITIS 
(en) Svanemusling hos NCBI 
(en) Kategori:Anodonta cygnea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Anodonta cygnea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Theodosius Dobzhansky

Theodosius Grygorovych Dobzhansky (født 1900, død 1975) var en russisk-amerikansk biolog og genetiker. Hans bok Genetics and the Origin of Species (1937) regnes som viktig for den moderne evolusjonsteorien. 


== Referanser ==
Dagny Gulbrandsen

Dagny Gulbrandsen (født 7. september 1897 på Grorud i Oslo, død 4. mai 1993) var en norsk evangelist og misjonær tilknyttet pinsebevegelsen. Hun var misjonær i Kina og Japan.
Dagny Gulbrandsen vokste opp på Grorud, og ble i 1915, som attenåring frelst, og døpt i 1917. Hun var gift med kinamisjonær Henry Gulbrandsen, han døde i Kina.
Dagny Gulbrandsen virket også som evangelist i Norge.


== Misjonær ==
Dagny Gulbrandsen ble i 1921, som 24-åring, sendt ut som misjonærer i den norske pinsebevegelsen, til det nordlige Kina. De arbeidet i byen Yuchow, som hadde omtrent 40 000 innbyggere.
Like etter at Mao Tse Tung erklærte sin maktovertakelse, måtte alle misjonærer forlate Kina. Et misjonsfly hentet ut vestlige misjonærer i 1949.
Neste stopp var Japan, soloppgangens land.


== Se også ==
Kvinnelige misjonærer i Kina


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010 (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).
Nilsen, Oddvar. 1982. Lys på stien. Filadelfiaforlaget AS. side 290. ISBN 82-534-0599-5
Julius Korir

Julius Korir (født 21. april 1960 i Nandi) er en tidligere  kenyansk langdistanseløper.
Han fikk internasjonal oppmerksomhet i 1982, da han overraskende vant gullmedaljen på 3000 meter hinder under Samveldelekene.
Han kom på 7.-plass på samme distanse under VM 1983 i Helsingfors. Etter at han hadde vunnet den ene semifinalen under OL 1984 i Los Angeles, ble han regnet blant gullfavorittene. I finalen rykket han fra det øvrige feltet en halv runde før målpassering, og sikret seg gullmedaljen.
Senere spesialiserte Korir seg på lengre distanser, og ble blant annet nummer tre i VM i terrengløp 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Julius Korir – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Julius Korir – Olympedia 
(en) Julius Korir – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Julius Korir – World Athletics 
(en) Julius Korir – Track and Field Statistics 
(en) Julius Korir – Track and Field Statistics
Grand Declaration of War

Grand Declaration of War er det andre fullengde albumet til det norske black metal-bandet Mayhem. Albumet ble gitt ut i 2000.


== Sporliste ==
«A Grand Declaration of War» (4:14)
«In the Lies Where upon You Lay» (5:59)
«A Time to Die» (1:48)
«View from Nihil (Part I of II)» (3:04)
«View from Nihil (Part II of II)» (1:16)
«A Bloodsword and a Colder Sun (Part I of II)» (0:33)
«A Bloodsword and a Colder Sun (Part II of II)» (4:27)
«Crystalized Pain in Deconstruction» (4:09)
«Completion in Science of Agony (Part I of II)» (9:44)
«To Daimonion (Part I of III)» (3:25)
«To Daimonion (Part II of III)» (4:52)
«To Daimonion (Part III of III)» (0:07)
«Completion in Science of Agony (Part II of II)» (2:14)


== Artister ==
Maniac – Vokal
Blasphemer – Gitar
Necrobutcher – Bass
Hellhammer – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Grand Declaration of War på Discogs 
(en) Grand Declaration of War på MusicBrainz 
(en) Grand Declaration of War på Spotify 
(en) Grand Declaration of War på AllMusic
Søskenbarn

Søskenbarn er et slektskapsforhold der to personer har hver sin forelder som er søsken. Søskenbarnet til en person er altså barn av dennes onkel eller tante. Et søskenbarn av hankjønn kalles fetter, mens et av hunkjønn kalles kusine. Søskenbarn har minst én besteforelder til felles.
På moderne svensk er syskonbarn en betegnelse på ens bror eller søsters barn, det vi på norsk kaller nevø eller niese. I stedet bruker svenskene kusin om søskenbarn, uansett hvilket kjønn det har.


== Søskenbarn på begge sider ==
Søskenbarn på begge sider, som også kjennes under betegnelsen doble søskenbarn, er søskenbarn som er i slekt med hverandre gjennom begge sine foreldre. Doble søskenbarn oppstår når helsøsken 1 og helsøsken 2, som er av familie A, får barn med henholdsvis helsøsken 3 og helsøsken 4, som er av familie B. Doble søskenbarn deler dermed to sett besteforeldre og har identisk slektsopphav. Også genetisk står doble søskenbarn nærmere hverandre enn vanlige søskenbarn gjør. Genetisk kan de være så nær beslektet som halvsøsken.
Når eneggede tvillinger reproduserer seg med et helsøskenpar, resulteter det i barn som er mer beslektet enn halvsøsken, men mindre beslektet enn helsøsken. Genetisk er de tre firedels søsken. Når ett sett med eneggede tvillinger reproduserer seg med et annet enegget tvillingpar, resulterer det i barn som er genetisk like søsken.Høyere genetisk slektskapsgrad berører ikke to individers juridiske status som søskenbarn og faktumet at hver av foreldrene er et unikt individ.


== Søskenbarnekteskap i Norge ==
Kjønnsliv og ekteskap mellom søskenbarn – inngifte – har i skiftende grad vært forbudt i Norge. Likevel har søskenbarnekteskap til forskjellige tider forekommet, og for rundt 100 år siden var om lag 12 prosent av norske ektepar søskenbarn. Det synes å ha vært vanligst i aristokratiet, der folk ofte foretrakk å ekte hverandre for å bevare sine familiers pengemakt eller for å unngå bønder. Også i bondestanden, og særlig i mindre bygder, forekom det at søskenbarn inngikk ekteskap. I dagens Norge er ekteskap mellom søskenbarn tillatt, men svært uvanlig, kun rundt 0,1 prosent av norske ektepar er søskenbarn. Søskenbarnekteskap i Norge har fått en oppsving med immigrasjon fra Afrika og Asia, men hyppigheten av søskenbarnekteskap har vært fallende blant norsk-pakistanere og norsk-marokkanere etter år 2000.I en særstilling står kongelige. For eksempel kong Olav V var gift med sitt søskenbarn, kronprinsesse Märtha.


== Referanser ==
Kristang

Papiá kristang («kristent språk») eller bare kristang er et kreolspråk. Det snakkes av kristang-folket, et samfunn bestående av folk av portugisisk og asiatisk herkomst, hovedsakelig i Malacca (Malaysia) og Singapore. Språket snakkes av omkring 5000 i Malacca og 400 i Singapore. Grunnet innvandring finnes det også noen brukere av språket i Kuala Lumpur. 
Språket kalles også cristão eller cristan («kristen»), português de Malaca («Malacca-portugisisk») eller rett og slett papiá.


== Eksempel ==


=== Vanlige ord og fraser ===
Takk: Mutu Merseh (Port. Muitas mercês)
Hvordan har du det?, Teng Bong? (Fra port. Estás bom?)
God morgen, Bong Pamiang (Fra port. Boa Manhã)
God ettermiddag: Bong Midia (Fra port. Bom Meio-dia)
God kveld: Bong Atadi (Fra port. Boa Tarde)
God natt: Bong Anuti (Fra port. Boa Noite)
Jeg: yo (Fra port. eu)
Du: bos (Fra port. vós)
Dere: bolotudu (Fra port. vós todos')
Mor: mai (Fra port. mãe)
Far: pai (Fra port. pai)
Kone: muleh (Fra port. mulher)
Ektemann: maridu (Fra port. marido)
Gammel kvinne: bela (Fra port. velha)
Gammel mann: belu (Fra port. velho)
Fet: godru (Fra port. gordo)
Vakker: Bonitu (Fra port. bonito)
Fest: festa (Fra port. festa)
en, to, tre, fire, fem, seks, syv, åtte, ni, ti: ungua, dos, tres, kuatu, singku, sez, seti, oitu, novi, des (Fra port. um, dois, três, quatro, cinco, seis, sete, oito, nove, dez)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cristão: Ethnologues rapport på kristang. (engelsk)
Utrydningstrua språk (engelsk)
Arnulf Solvoll

Arnulf Solvoll (født 28. august 1908 i Steigen) er en norsk evangelist og misjonær tilknyttet pinsebevegelsen. Han har vært misjonær i Kina, Korea, Taiwan og Japan. For sin innsats har han fått Kongens fortjenstmedalje i sølv.
Arnulf Solvoll vokste opp i Steigen. Hun er gift med misjonær Berly Solvoll (født Aarre).Han virket som evangelist i Norge, i omtrent ti år, mellom 1928 og 1938, før han reiste ut som misjonær.


== Misjonær ==
Arnulf Solvoll ble i 1938, sendt ut som misjonærer i den norske pinsebevegelsen, til det nordlige Kina. Solvoll virket det meste av tiden i områdene ved Sinpaoan og Beijing.
Like etter at Mao Tse Tung erklærte sin maktovertakelse, måtte alle misjonærer forlate Kina. Et misjonsfly hentet ut vestlige misjonærer.
Neste stopp var Japan, soloppgangens land. Noe senere til Taiwan, hvor han virket i en årrekke og bygde opp en stor misjonsvirksomhet med radio sendinger, et hjem for polio rammede og sosialt arbeid for fengslede.
I 1988 takket Arnulf Solvoll av som misjonær, etter 47 års sammenhengende tjeneste. Dette skjedde i en festsamling i Betel Nordiland, som har vært Solvolls utsendermenighet gjennom alle årene. Året etter, i 1989, får han Kongens fortjenstmedalje i sølv og diplom, for sin lange innsats for misjonen.


== Forfatter ==
Arnulf Solvoll har skrevet flere bøker om sine opplevelser som misjonær.
1948 – China på nært hold. En misjonærs syn på China og kineserne. Filadelfiaforlaget. 134 sider.
1959 – I Hiroshimas skygge med evangeliets lys. Filadelfiaforlaget. 104 sider.
1977 – Guds plogmann blant kineserne. (i samarbeid med Jan Kristian Viumdal). Logos 143 sider.
1980 – Skattejakt. Logos 141 sider. ISBN 82-7067-024-3
1989 – En misjonær ser tilbake. Filadelfiaforlaget. 149 sider. ISBN 82-534-0743-2
? 1991 – Minner og mirakler. Rex forlag, 157 sider.
1995 – Kina på nært hold. Hermon forlag, 160 sider. ISBN 82-7341-411-6


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010 (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).
Nilsen, Oddvar. 1982. Lys på stien. Filadelfiaforlaget AS. side 150. ISBN 82-534-0599-5
Red. Pionermisjonær takker av. Årbok 1988. Pinsebevegelsen i Norge. side 16. ISBN 82-534-0735-1
Caipira

Caipira er både navnet på en dialekt og en betegnelse på folk som bor på den brasilianske landsbygda. Dialekten Caipira er en portugisisk dialekt snakket i den brasilianske staten São Paulo og naboområdene Mato Grosso do Sul, Goiás, sørlige Minas Gerais og deler av Paraná.


== Karakteristikker ==
Selv om Caipira-dialekten har sitt opphav i São Paulo, er dagens dialekt i byen en annen variant svært lik standard portugisisk. Caipira snakkes idag mest på landsbygda.


== Se også ==
Brasiliansk portugisisk
Portugisisk


== Eksterne lenker ==
(portugisisk) «O Dialeto Caipira» av Amadeu Amaral
(portugisisk) «Histórias do Zeca Tira 2 - 'As Pinga'» av Adelmario Sampaio - et eksempel på caipira-dialekt i skreven form
Halvdan Skard

Halvdan Skard (født 1. desember 1939) er en norsk politiker (Ap) og tidligere leder av Kommunenes Sentralforbund (KS).


== Familie og oppvekst ==
Skard er sønn av professor Sigmund Skard og psykologen Åse Gruda Skard, tvillingbror av arkitekten Åsmund Skard og bror av Torild Skard, Målfrid Grude Flekkøy og Anne Skard. Han er gift med Arnlaug Leira, sammen har de sønnen Halvard Leira. 
Ved den tyske invasjonen i 1940 befant moren og de to guttene seg i Stockholm. Av frykt for at de ville bli brukt som pressmiddel mot utenriksminister Halvdan Koht, som var Skards bestefar, flyktet familien via Sovjet og Japan til USA. Skard oppholdt i Washington D.C. resten av krigen sammen med sine foreldre.


== Utdannelse og karriere ==
Skard er utdannet cand.philol. med historie hovedfag fra Universitetet i Oslo. Han var statssekretær i Kirke- og undervisningsdepartementet under Kjølv Egeland i regjeringen Nordli og Einar Førde i regjeringen Brundtland fra 1976-81. Han var deretter direktør for Nordisk ministerråds sekretariat i København. Fra 1983 til 1992 var han direktør i Norsk kulturråd. I denne tid vikarierte han en kort periode som ekspedisjonssjef i Kulturdepartementet. Han var politisk valgt leder av Kommunenes Sentralforbund (KS) fra 1992 til 2012 og var dermed den lengst sittende leder i organisasjonens historie. Fra 1996 til 2012 var han også styremedlem i Congress of Local and Regional Authorities (CLRAE) under Europarådet. Han var president for CLRAEs Chamber of Local Authorities 2002-2006 og var deretter president for CLRAE i to år. Han var også valgobservatør ved de første demokratiske lokalvalg i Ungarn og Albania. Som KS-leder var han styremedlem i kommunesektorens europeiske organisasjon CEMR, og ledet CEMRs finanskomite. Han var også medlem i styret for kommunesektorens verdensorganisasjon IULA.


== Politisk virksomhet ==
Skard har vært medlem av en rekke offentlige utredningsutvalg, det første var Videreutdanningskomiteen («Ottosenkomiteen») 1965-70.
Skard var medlem av Bærum skolestyre fra 1968 og møtte i kommunestyret fra 1972. En kort periode satt han i Stavanger bystyre, men var tilbake i Bærum kommunestyre og skolestyret fra 1980. 1984-2015 var han Arbeiderpartiets gruppeleder i kommunestyret i Bærum og medlem av formannskapet, kommunestyremedlem 2015-19, og medlem av hovedutvalget for barn og unge. Fra 2019 er han medlem av kommunens klageutvalg.
Skard er æresmedlem av Arbeiderpartiet og Europarådets Congress of Local and Regional Authorities (CLRAE).


== St. Olavs Orden ==
Halvdan Skard ble i 2012 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for samfunnsnyttig virke».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Halvdan Skard hos Norsk senter for forskningsdata
Nils Trobe

Nils Trobe (født 12. januar 1902 på Sellebakk i Østfold, død 11. januar 1994) var en norsk predikant og misjonær tilknyttet den norske pinsebevegelsen.
Nils Trobe vokste opp på Sellebakk. Han virket som predikant i over 60 år i Norge, og var misjonær i daværende Zaire, nå Den demokratiske republikken Kongo. Han var utsendt av pinsemenigheten Salem Oslo.
Nils Trobe skrev flere sanger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010 (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).
Nilsen, Oddvar. 1982. Lys på stien. Filadelfiaforlaget AS. side 368. ISBN 82-534-0599-5
Gunnar Myrvang

Gunnar Myrvang (født 26. februar 1950 i Lunner) er en norsk politisk rådgiver og Statoildirektør.
På åtti og nittitallet jobbet Myrvang som politisk rådgiver for flere Arbeiderparti-regjeringer. I Brundtlands andre regjering var han utredningssekretær og personlig sekretær i Olje- og energidepartementet. Han ble statssekretær i Olje- og energidepartementet fra 31. januar 1992, noe han var frem til 29. september 1995 (i det som da het Nærings- og energidepartementet).
Myrvang er utdannet siviløkonom. Etter karrieren i Olje- og energidepartementet gikk Myrvang over i Statoil. Han er pr. 2007 leder for Statoils avdeling for samfunnskontakt ved hovedkvarteret i Stavanger. Han har også vært styreformann i Naturkraft.


== Eksterne lenker ==
(no) Gunnar Myrvang hos Norsk senter for forskningsdata
Matias Skard

Matias Skard (født 28. mai 1846 i Øyer, død 28. juli 1927) var en norsk pedagog, embetsmann, oversetter og nynorskforkjemper.
Skard var styrer ved Vonheim folkehøgskole 1884-1890, en skole som var startet av hans svoger Christopher Bruun. Deretter lærer ved Levanger lærerhøgskole 1892-1901 og skoledirektør i Agder 1901-1921. Han var den første som konsekvent brukte nynorsk i sin embetsførsel, og bidro også sterkt til målsaken på andre måter, blant annet oversettelser av bibeldeler, sagaer og drama av Sofokles.


== Salmetekster ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Matias Skard i Norsk biografisk leksikon
sprakrad.no: Evangeliet etter Markus, i Skards omsetjing
24. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007

24. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007 startet 12. oktober, og endte med Sandnes Ulf – Start 2 15. oktober 2007.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
2. divisjon avdeling 3 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Øivind Fragell

Øivind Fragell (født 23. august 1914 på Borgestad, død 4. juni 1993 i Nome) var en norsk evangelist, forfatter og predikant tilknyttet den norske pinsebevegelsen. Øivind Fragell vokste opp på Borgestad i Telemark, og ble i 1933, frelst, og døpt året etter, i 1934. Øivind Fragell virket som evangelist i Norge fra 1937, 23 år gammel. Han var også i en årrekke forstander (pastor) i flere norske pinsemenigheter.
Han er far til Levi Fragell, som har vært en av livssynshumanismens frontfigurer i Norge.


== Forfatter ==
Fragell er mest kjent som sangforfatter, flere av sangene finnes i sang og salmebøker. Mange er innspilt og kommet ut på plate.  Men han har også skrevet flere bøker og diktsamlinger.
Fem av bøkene er det en kan kalle guttebøker og kom i store opplag.


=== Noen sanger ===
Jeg løfter mine øyne
En vandringsmann synger
Er din troshimmel skyet
Jeg ser deg stille vandre
Sjelen den trenger til hvile (Mitt eneste håp)
Tenk at min frelser elsket meg
Et sted i hjertets indre
Huset på klippen
O'åpne Gud mitt blikk
Bønn
Ensom pilgrim
Ordet om korset


=== Bøker ===
1948 – Da Erik ofret sykkelen
1949 – Knut og de andre
1951 – Knut og Vigdis
1952 – Syver gullgraver
1954 – Tanker om vårt åndsmiljø
1956 – Svermeriets farer i sjelesorg og helbredelsesvirksomhet
1957 – Den sterkeste
1977 – Det hender så mangt (dikt)
1982 – Vestavær (dikt)
1989 – Et liv med sang, bibel og lyrikk (biografi og dikt)


== Kilder ==
Nilsen, Oddvar. 1982. Lys på stien. Filadelfiaforlaget AS. side 352. ISBN 82-534-0599-5
50 år som forkynner. Årbok 1988. Pinsebevegelsen i Norge. side 13. ISBN 82-534-0735-1
Søk i Sambok
George Orton

George Washington Orton (født 10. januar 1873 i Strathroy, Ontario, død 26. juni 1958 i Meredith, New Hampshire) var en kanadisk friidrettsutøver, og landets første OL-vinner.
Orton studerte først ved University of Toronto, før han i 1893 begynte ved University of Pennsylvania. Allerede på dette tidspunktet ble han regnet blant Nordamerikas fremste mellomdistanseløpere. Han vant kanadiske, amerikanske og britiske mestertitler på distansene 1 mile, 2 miles og i hinderløp.
Karrierens høydepunkt var OL 1900 i Paris. Siden han deltok som medlem på et mannskap som tilhørte et amerikansk universitet, oppdaget man først noen år senere at han egentlig var kanadier. Orton startet i tre konkurranser, hinderløpene over 2500 og 4000 meter, samt på 400 meter hekk. På det lengste hinderløpet tok han en femteplass, men ble olympisk mester på distansen 2500 meter. I hekkeløpet kom han på tredjeplass.


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Gull i friidrett, 2500 meter hinder  Canada
1900  Paris -  Bronse i friidrett, 400 meter hekk  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Orton – Olympics.com 
(en) George Orton – Olympic.org 
(en) George Orton – Olympedia 
(en) George Orton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) George Orton – Canadian Olympic Committee 
(en) George Orton – Track and Field Statistics
John Thune (ordfører)

John Thune (født  2. februar 1948) er en norsk lokalpolitiker som representerer Kristelig Folkeparti. Han var ordfører i Rakkestad kommune i Østfold i perioden 1999-2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) John Thune hos Stortinget 
(no) John Thune hos Norsk senter for forskningsdata
Rob Paulsen

Robert «Rob» Fredrick Paulsen III (født 11. mars 1956) er en amerikansk stemmeskuespiller. Han er best kjent for å ha gitt stemme til figurene Raphael fra 1987-versjonen av Teenage Mutant Ninja Turtles, Yakko Warner fra Animaniacs, Pinky fra Pinky and the Brain og Ditto fra Ben 10.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rob Paulsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rob Paulsen på Internet Movie Database 
(sv) Rob Paulsen i Svensk Filmdatabas 
(da) Rob Paulsen på Filmdatabasen 
(fr) Rob Paulsen på Allociné 
(en) Rob Paulsen på AllMovie 
(en) Rob Paulsen hos Rotten Tomatoes 
(en) Rob Paulsen hos The Movie Database 
(en) Rob Paulsen hos Behind The Voice Actors
Homofon substitusjon

Homofon substitusjon går ut på at man ser på trekkene til de mest sære bokstavene, erstatter dem med flere andre symboler, slik at frekvensen blir lik en. Som eksempel tar vi e som har en frekvens på 16%. Hvis vi da lar den bli erstattet av 16 andre tegn vil de hver for seg få en frekvens på 1%. Slik gjør vi med alle bokstavene, til vi får en serie med symboler med en frekvens på 1%. Alle særtrekkene og egenskapene til bokstavene har nå blitt utjevnet, og en standard frekvensanalyse vil ikke lenger fungere. Sikkerheten i et slikt system er betraktelig større, men ikke på linje med et polyalfabetisk substitusjonschiffer. For det vil fortsatt være et monoalfabetisk chiffer i og med at chifferalfabetet ikke forandrer seg gjennom enchifferingen, det forblir statisk. I et polyalfabetisk chiffer kan flere bokstaver enchiffres til like bokstaver, mens i et homofonetisk substitusjonschiffer er det kun en av bokstavene som kan enchiffres til de gitte bokstavene i chifferalfabetet. Man kan derfor, for å dechiffre et slik chiffer, benytte seg av en utvidet frekvensanalyse, hvor man for eksempel ser på bokstavenes forhold til hverandre, og hvordan de opptrer. På 1600-tallet var det mer en godt nok med et slikt homofonetisk substitusjonschiffer, men utover 1700-tallet ble dechiffring industrialisert og dechiffreringskontorer opprettet rundt i Europa, så behovet for sterkere chiffer økte for å kunne holde en god sikkerhet på kommunikasjonen. Og med informasjonsrevolusjonen på 1800-tallet, med telegrafen, økte behovet igjen betraktelig. Informasjonsmengden steg kraftig, og det var enkelt å avlytte signalene som ble sendt gjennom ledningene.