jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ole Bjørn Røste

Ole Bjørn Røste (født 1963) er en norsk siviløkonom, sosialøkonom, statsviter og jurist, som er førsteamanuensis ved Institutt for sosiologi og statsvitenskap, NTNU.Røste er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole og tok hovedfag i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1995. I 2006 tok han doktorgrad i sosialøkonomi ved Universitetet i Oslo, og i 2018 mastergrad i rettsvitenskap. Han har arbeidet ved NTNU i Trondheim siden 2003, etter arbeid for Norges Bank med pengepolitikk og investeringer (1986 - 2002) og Finansdepartementet (2002-2003) med rammene for investeringer i 'Oljefondet'. Han har særlig forsket på politisk økonomi, herunder vekst og utvikling med vekt på institusjoner, og har undervist bl.a. i offentlig politikk og administrasjon og evaluering av politikk, samt vekst og utvikling.


== Bibliografi ==
2021 - Ole Bjørn Røste: Norway's Sovereign Wealth Fund. Sustainable Investment of Natural Resource Revenues, Springer Nature International Publishers, ISBN 978-3-030-74106-8, Series ISSN 0929-127X (exp. July)
2013 - Ole Bjørn Røste: Økonomi og politikk for samfunnsvitere, Oslo: Gyldendal Akademisk, ISBN/EAN: 9788205458475
2013 - Ole Bjørn Røste: Politikk og økonomi for statsvitere, Oslo: Gyldendal Akademisk, ISBN/EAN: 9788205458406
2008 – Ole Bjørn Røste: Monetary policy and macroeconomic stabilization: the roles of optimum currency areas, sacrifice ratios, and labor market adjustment, New Brunswick, N.J.: Transaction Publishers, ISBN 978-1-4128-0748-7,  ISBN 1-4128-0748-4
2008 – Ole Bjørn Røste: Politikk og økonomi: for statsvitere, Oslo: Gyldendal Akademisk, ISBN 978-82-05-38154-4
1999 – Arne Jon Isachsen og Ole Bjørn Røste (red.): Euroen og den norske kronens skjebne, Bergen: Fagbokforlaget, ISBN 82-7674-485-0


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ole Bjørn Røste Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. - NTNU
Kuldebølgen i Europa 2009–2010

Kuldebølgen i Europa 2010 var kaldt vær med mye snø over hele Europa.
Nord-Europa hadde det kaldeste været siden 1981–1982. Kuldeperioden startet den 16. desember 2009 med lett snøfall og vedvarte hele januar og ut i februar 2010. Stabilt, kaldt vær gav kald, fuktig luft fra nord. Mange døde, transportsystemer brøt sammen, og mange sportsstevner måtte utsettes.


== Meteorologiske forhold ==
Størst snøfall med 89 centimeter falt den 23. desember i Hundseid, Vindafjord, Norge. Lavest temperatur med −45,6 °C ble målt i Folldal, Norge.
Metereologer antar at kuldebølgen skyldes et El Nino-fenomen, som reverserer luft- og havstrømmer fra sørlige del av Stillehavet. Denne effekten forstyrret den normale jetstrøm i Nord-Atlanteren, slik at mindre varm luft nådde Europa.I media er hendelsene spekulert til å være relatert til klimaendring, argumenter mot dette eller helt urelatert til klimaendring.


== Kuldebølgen i Norge ==
Vinteren 2009-2010 var den nest tørreste i Norges historie. Nedbøren i Norge var kun 52 prosent av normalen og bare vinteren 1899/1900 var tørrere. For Vestlandet var vinteren den aller tørreste. Den forrige rekorden var fra 1947. Nedbør på Vestlandet var bare 28 prosent av det normale. På Østlandet var vinteren den 10. tørreste. Middeltemperatur vinteren 2009/2010 var 2,5 °C under normalen. Det er den 11. kaldeste vinteren som er registrert for landet som helhet siden år 1900. Kaldest var vinteren 1965/1966 da middeltemperaturen for Norge var 4,7 °C under normalen. Nest kaldeste vinter var den vi hadde i 1978/1979 med et avvik på 3,6 °C.
Gjennomsnittstemperaturen i Norge for januar 2010 var minus 8,1 grad, og det var 3,8 grader kaldere enn normalen og den 8. kaldeste for Norge som helhet. For Østlandet har temperaturen vært 4,7 grader under normalen i januar, og det er det sjuende kaldeste siden 1900. Svalbard har opplevd en ny rekord for månedsnedbør med 68,7 mm, noe som er ca 460 % av januarnormalen. Middeltemperaturen for januar 2010 var -7,2 °C, noe som er 8,1 °C varmere enn normalen og den nest varmeste som noensinne er målt. Bare 2006 var varmere med -2,7 °C i gjennomsnitt.


== Referanser ==
Liste over borettslag etablert av Bergen og Omegn Boligbyggelag

Borettslag etablert / bygget av Bergen og Omegn Boligbyggelag (BOB) fra 1948–2009.


== 1940-tallet ==


== 1950-tallet ==


== 1960-tallet ==


== 1970-tallet ==


== 1980-tallet ==


== 1990-tallet ==


== 2000-tallet ==
Fra og med 2010 har BOB i hovedsak oppført boliger organisert som sameie, ikke borettslag.


== De 10 største BOB-lagene ==


== Referanser ==
Bas-Rhin

Bas-Rhin er et av Frankrikes departementer i Alsace i regionen Grand Est. Hovedbyen er Strasbourg.
Det er seks arrondissementer, 44 kantoner og 527 kommuner i Bas-Rhin.


== Se også ==
Kommuner i departementet Bas-Rhin


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bas-Rhin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bas-Rhin – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)
Geil

Geil er en vei eller «fegate» med gjerder (ofte steingjerder) på begge sider. Den gikk fra gårdstunet og til utmarka, og ble brukt til å lede dyrene til og fra beite. Mange stedsnavn har geil i seg og vitner om hvor geilene gikk, som for eksempel Geilo. Vi finner betegnelsen brukt også i middelalderens Oslo og i middelalderens Trondheim, sistnevnte under formen Geilan.


== Eksterne lenker ==
Definisjon i Bokmålsordboka
Bibelprisen

Bibelprisen utdeles årlig av Det Norske Bibelselskap til en person som har bidratt til å utvide og fornye bibelbruken.
Prisen blir tildelt bidragsytere og aktører i kulturlivet, i det politiske liv og i den videre samfunnssektor, men også innen bibelformidling i skole og menighet, blant barn og unge. Det har vært en hovedoppgave for Bibelselskapet å legge til rette for en fornyet bibelbruk på bred basis i kirke og menighet, i skole og lokalsamfunn, i kulturliv og samfunnsliv. Det er i dette perspektivet Bibelselskapet har etablert en årlig bibelpris.


== Bibelprisvinnere ==
1995: Edvard Hoem
1996: Kjetil Bang-Hansen, Jannicke Tindberg og Svein Tindberg
1997: Anna Jacobsen og Bierna Bientie
1998: Ola B. Johannessen
1999: Roar Haldorsen Strat og Evangeliesenteret ved Lise og Ludvig Karlsen
2000: Carl Henrik Grøndahl
2001: Ivar Skippervold
2002: Egil Hovland
2003: Anne Flugstad og Birgitte Bjørnstad Sæbø
2004: Sylfest Lomheim
2005: Kjell Markset
2006: Anne Ludvigsen Kaldestad
2007: Svein Harry Schöttker Hauge
2008: Alf Kristian Tellefsen
2009: Erik Poppe
2010: Inger Lise Rypdal
2011: Henrik Syse
2012: Ingen utdeling
2013: Ingen utdeling
2014: Ingen utdeling
2015: Ingen utdeling
2016: Monica og Per de Lange


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
A Touch of Evil: Live

A Touch of Evil: Live er det femte konsertalbumet fra det britiske heavy-metal-bandet Judas Priest.
Albumet ble utgitt 14. juli 2009, og sporet «Dissident Aggressor» fikk en Grammy Award i 2010 for «Best Metal Performance».


== Sporliste ==
«Judas Rising» (Rob Halford, K. K. Downing, Glenn Tipton)
«Hellrider» (Halford, Downing, Tipton)
«Between the Hammer and the Anvil» (Halford, Downing, Tipton)
«Riding on the Wind» (Halford, Downing, Tipton)
«Death» (Halford, Downing, Tipton)
«Beyond the Realms of Death» (Halford, Les Binks)
«Dissident Aggressor» (Halford, Downing, Tipton)
«A Touch of Evil» (Halford, Downing, Tipton, Chris Tsangarides)
«Eat Me Alive» (Halford, Downing, Tipton)
«Prophecy» (Halford, Downing, Tipton)
«Painkiller» (Halford, Downing, Tipton)


== Personell ==
Rob Halford: Vokal
K.K. Downing: Gitar
Glenn Tipton: Gitar
Ian Hill: Bassgitar
Scott Travis: Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) A Touch of Evil: Live på Discogs 
(en) A Touch of Evil: Live på MusicBrainz 
(en) A Touch of Evil: Live på Spotify 
(en) A Touch of Evil: Live på AllMusic
Vilma

Vilma og Wilma er kvinnenavn dannet som kortformer av Wilhelmina, Wilhelmine, Vilhelmina og Vilhelmine som er feminine former av mannsnavnet Wilhelm/Vilhelm (med kortformene Willy/Villy). Dette navnet er dannet av gammelhøytyske willo, «vilje, ønske», og helm, «hjelm, beskyttelse».
Vilma har tsjekkisk navnedag 7. januar, estlandsk, svensk og finsk navnedag 26. mai, slovakisk navnedag 29. mai, latvisk navnedag 31. august og ungarsk navnedag 5. desember.
«Wilma Flintstone» i Familien Flint er en internasjonalt kjent (fiktiv) figur med navnet, og bidro til å gjøre det mer kjent i USA i 1960-årene.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Vilma og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Vilma Bánky (1901–1991), ungarsk-amerikansk stumfilmskuespiller
Wilma Rudolph (1940–1994), amerikansk friidrettsutøver
Velma Jean Terrell (f. 1944), amerikansk sanger
Wilma Mankiller (f. 1945), amerikansk indianerhøvding
Vilma Santos (f. 1953), filippinsk skuespiller


== Annen bruk av navnet ==
«Wilma Flintstone», rollefigur i TV-serien Familien Flint
Orkanen Wilma fra 2005
Wilma Lind, etterforsker i Hanne Kristin Rohdes krimbøker
Wilma Lund, etterforsker i Maxitaxi Driver, 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Vilma
(en) Think Baby Names: Vilma
Terje Scott

Terje Scott (født 16. juni 1951) er en norsk musiker og trommeslager. Han er best kjent som tidligere trommeslager i det norske dansebandet Ole Ivars fra 1971 og 1972 til 1982. Han deltok på 10 av dansebandets plater. Scott forlot dansebandet i 1982 og ble erstattet av Arild Engh. Senere har han vært medlem i en rekke norske band.


== Diskografi ==
SinglerAkersgata swimmingpool/Gjøre noe av ingenting (1972), med Ole Ivars


=== Ole Ivars ===
Flydur og andre tonearter (1972)
Ole Ivars på farten (1974)
Ole Ivars på farten igjen (1975)
Ole Ivars farter videre (1975)
Bli vår gjest (1976)
Sangen vi fant (1977)
Ole Ivars (1978)
Kvelden venter på oss (1979)
Kavalkade 40 låter gjennom 30 år (1994)
Line (2007)


=== Andre plateutgivelser ===
Epos: Barbaren i Oslo/Opprop (1972)
EMI: Stjerne 73 (1973)
EMI: Stjerne 76 (1976)
Jeg vil se deg smile

Jeg vil se deg smile er et musikkalbum utgitt av Ole Ivars i 1969.


== Sporliste ==
«Jeg vil se deg smile» (Ralph Dokin/Günter Loose/Lasse Hovd)
«En liten blåveis» (Herman Hermani)
«Natten er lang» (Rolf Petersen/Fred Gertz/Lasse Hovd)
«Ann-Marie» (Bengt Sahlberg/Tord Sjöman/Kjell Sweder/Lasse Hovd)
«Skjenk litt mer i glasset» (Smith/Lasse Hovd)
«Vandre livet hånd i hånd» (Lonnie Dunlop/Lasse Hovd)
«Fra Frisco til Kapp» - Från Frisco till cap (Ernst Rolf/Martin Nilsson/Lasse Hovd)
«Vær ærlig» (Harvey Fuqua/Alan Freed/Lasse Hovd)
«Kjære, søte Marie» (Rune Wallebom/Lasse Hovd)
«Vekstsentervalsen» (Rolf Lennart Legrem/Brita Hanssen)
«Sommercalypso» - Sommarcalypso (Lars Berghagen/Ivar Grønsveen)
«Farvel» (Dick Glasser/Stig Andersson/Lasse Hovd)


== Medvirkende ==


=== Ole Ivars ===
Ivar Grønsveen – gitar, sang, låtskriver
Arne Willy Foss – diverse blåseinstrumenter
Ole Ødegård – tangenter
Henning Westeng – trommer
Knut Pedersen – bass


=== Andre medvirkende ===
Lasse Hovd - produsent, tekstforfatter
Tor Hauges Orkester - orkester
Rolf Lennart Legrem - trekkspill
Herman Hermani - tekstforfatter
Brita Hanssen - tekstforfatter


== Kilder ==
Jeg vil se deg smile
Kwame Nkrumah-Acheampong

Denne artikkelen omhandler den ghanesiske alpinisten Kwame Nkrumah-Acheampong, for artikkelen om den ghanesiske presidenten, se Kwame NkrumahKwame Nkrumah-Acheampong (født 19. desember 1974), kalt «The Snow Leopard» («Snøleoparden»), er en ghanesisk skiløper, og er den første personen fra Ghana som deltok i et vinter-OL. Kwame var med i OL i Vancouver i 2010.


== Tidlig liv ==
Nkrumah-Acheampong ble født i Glasgow i Skottland, der hans far var doktorgradsstudent. Som barn flyttet han fra Glasgow til Ghana, til en landsby en time fra Accra, hovedstaden i Ghana. Han ble safariguide, og i 2000 flyttet han til England I 2002 tok han seg jobb som resepsjonist i Xscape skiing center i Milton Keynes, der han begynte å stå på ski.


== Karrière ==
I 2005 forsøkte Nkrumah-Acheampong å kvalifisere seg til Vinter-OL i Torino i Italia i 2006. Han greide det imidlertid ikke da han ble forhindret fra å møte opp til kvalifiseringsrennet i Iran da flyet hans ble holdt tilbake i Amsterdam på grunn av is på vingene. I 2009 kvalifiserte han seg derimot til OL i 2010, da han fikk 137,5 FIS-poeng i Iran.Nkrumah-Acheampong støtter prosjekter som skal promotere vinteridrett i Ghana. Han har startet et eget ghanesisk vinter-OL-forbund, og han har sørget for at den ghanesiske regjeringen støtter byggingen av den første kunstige alpinbakken i Ghana, som er planlagt bygget i Mamfe, og som skal stå klar til vinter-OL 2014. Nkrumah-Acheampong støtter også en rekke veldedige formål, og donerer blant annet penger til å redde snøleoparden fra utrydning.


== Personlig liv ==
Nkrumah-Acheampong er gift med Sena som er sekretær ved Open University i Milton Keynes. De har to barn, Ellice og Jason.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kwame Nkrumah-Acheampong – Olympedia 
(en) Kwame Nkrumah-Acheampong – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kwame Nkrumah-Acheampong – FIS (alpint) 
(en) Kwame Nkrumah-Acheampong – ski-db.com
På cruise og tvers

På cruise og tvers er et musikkalbum av Ole Ivars, utgitt i 1998.


== Sporliste ==
«Samefolkets land» (Halvorsen/Kristoffersen), med Mattis Hætta
«Full fart i Orlando» (William Kristoffersen)
«Du gjør livet verdt å leva» (William Kristoffersen)
«Je har bodd i by'n» (William Kristoffersen)
«Ingenting vil vækse ut fra ingenting» (William Kristoffersen)
«Hen har du vøri hele livet mitt» (William Kristoffersen)
«Gamleskolen» (William Kristoffersen)
«Hu sa bære kanskje» (William Kristoffersen)
«Sussebassen» (William Kristoffersen)
«Rimehans» (William Kristoffersen)
«Vi dro på cruise» (William Kristoffersen)
«Dra tel Blokksberg» (William Kristoffersen)
«Amàbile» (William Kristoffersen)
«Fri kost og losji for tørste herrer» (William Kristoffersen)
«Je veit du er borte» (William Kristoffersen)
«En engel i Kvæfjord» (William Kristoffersen)
«Mr. Evergreen» (William Kristoffersen)


== Medvirkende ==


=== Ole Ivars ===
Tore Halvorsen – vokalist, gitar, låtskriver
William Kristoffersen – bassist, kor, låtskriver, vokal
Arne Willy Foss – saxofon, klarinett, fløyte, kor
Ole Ødegård – orgel, synth, kor
Bjørn Elvestad - gitarer, steelgitar, trekkspill, fiolin
Arild Engh – trommer


=== Andre medvirkende ===
Morten Nyhus - tekniker, produsent, miksing, mastering
Mattis Hætta - joiking på Samefolkets land
Espen Berg - mastering


== Kilder ==
På cruise og tvers
Langrenn under Vinter-OL 2022

Langrenn under Vinter-OL 2022 ble arrangert på Kuyangshu langrenn- og skiskytterarena mellom 5. og 20. februar 2022. Det ble konkurrert i tolv øvelser. 291 utøvere deltok.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Medaljetabell ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
beijing2022.cn
By the Time I Get to Phoenix

«By the Time I Get to Phoenix» er en amerikansk popsang med melodi og tekst av Jimmy Webb. Den ble opprinnelig spilt inn på plate av Johnny Rivers i 1965, men ble gjort berømt av Glen Campbell. Sangen ble utgitt på singlen Capitol 2015. Produsent, arrangør og dirigent var Al De Lory. «By the Time I Get to Phoenix» fantes også på albumet med samme tittel fra 1967.
Den vant to Grammy Awards: for Best Vocal Performance, Male og Best Contemporary Male Vocal Performance.


== Coverversjoner ==
Sangen har blitt en popstandard og er angivelig én av de som har blitt gjort flest coverversjoner av.
Coverversjoner har blant annet blitt spilt inn på plate  av følgende artister: Solomon Burke, Nick Cave and the Bad Seeds, Georgie Fame, Isaac Hayes, Burl Ives, Jack Jones, William Bell, Reba McIntire, Denny Mclain samt Marty Wilde.
Isaac Hayes' versjon av sangen har en lengde på forbløffende atten minutter og førti sekunder og består for en stor del av en detaljert bakgrunnshistorie om hendelsene som inntraff før den faktiske road tripen fant sted.
Brídín Brennan, sangeren Enyas søster, samplet sangen for hennes andre single fra albumet The Eyes of Innocence.
Rapgruppen Public Enemy skrev on sang om Evan Mecham/Martin Luther King Day-kontroversen til dens CD-album Apocalypse 91... The Enemy Strikes Back. Den hadde tittelen «By the Time I Get to Arizona».


== Norsk versjon ==
Terje Mosnes har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Alene». Sangen ble utgitt av Tove Kristine på singlen Polydor NH 66 823 i 1969.


== Innhold ==
Sangen handler om en mann som beskriver sin avgjørelse om å forlate sin kvinne ved å skrive en lapp hvor han forteller henne om dette og som beskriver hva han føler at hun vil oppleve idet han ankommer forskjellige steder (Når en kvinne synger sangen, er det hun som forlater mannen og han blir igjen, ellers er teksten uendret).
«By the time I get to Phoenix she'll be ringing...
By the time I make Albuquerque she'll be working...»Og:

«By the time I make Oklahoma she'll be sleeping...»


== Komponisten ==
Jimmy Webb, som bodde i Los Angeles da han skrev sangen, var oppfostret i Oklahoma.


== Listeplasseringer ==
Campbells versjon nådde en tredjeplass på Billboard Country Singles-listen i 1968.


== Referanser ==
Architecture Firm Award

Architecture Firm Award er den høyeste utmerkelsen som The American Institute of Architects kan gi et arkitekt firma for vedvarende å utvikle fremragende arkitektur.


== Liste over mottakere ==
Centerbrook Architects and Planners


== Referanser ==
Adam Rippon

Adam Rippon (født 11. november 1989) er en amerikansk kunstløper. Han vant mesterskapet for fire kontinenter i 2010, og det amerikanske mesterskapet i 2016. Han har deltatt i VM fire ganger, med 6.-plass i 2010 og 2016 som beste plassering. På juniornivå vant han junior-VM i 2008 og 2009, samt Junior Grand Prix -finalen 2007–08.
Han tok bronse i lagkonkurransen i Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.


== OL-medaljer ==
2018  Pyeongchang -  Bronse i kunstløp, lagkonkurranse  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Adam Rippon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adam Rippon på Internet Movie Database 
(en) Adam Rippon hos The Movie Database 
(en) Adam Rippon – Olympics.com 
(en) Adam Rippon – Olympic.org 
(en) Adam Rippon – Olympedia 
(en) Adam Rippon – USAs olympiske komité 
(en) Adam Rippon – ISU 
Adam Rippon på Twitter 
Adam Rippon på Twitter 
(en) Adam Rippon på Facebook 
(en) Adam Rippon på Instagram 
(en) Adam Rippon hos United States Figure Skating Association
(en) Rippon talks Kim, Olympics and Four C's win Artikkel/intervju om/med Adam Rippon på web.IceNetwork.com
Kvinnepanelet 2010

Kvinnepanelet 2010 var et panel av 30 kvinner nedsatt av Barne-, likestillings- og inkluderingsminister Audun Lysbakken i Jens Stoltenbergs andre regjering. Panelet ble presentert 1. februar 2010, og har som målsetting å skape ny vitaliserende debatt om likestilling.. Panelet publiserte rapport med sine konklusjoner i september 2010


== Kvinnepanelet 2010s sammensetning ==
Kvinnepanelet ble sammensatt av framtredende samfunnsaktører fra et bredt spekter av bakgrunn og erfaringer. Panelets leder er Loveleen Rihel Brenna, integreringsrådgiver fra Jessheim. Nestleder: Kirsti Bergstø, barnevernspedagog fra Nesseby.
Øvrige medlemmer:

Amal Aden, rådgiver/forfatter, Hønefoss
Anette Sagen, skihopper, Mosjøen
Anne-Berit Kolås, Frekhaug
Benedichte Limmesand, student og fylkespolitiker (H), Lyngdal
Bushra Ishaq, student, leder i Muslimsk studentsamfunn, Oslo
Christine Koht, programleder, humorist og skribent
Gerd Malme, leder i Panserdivisjonen i Hæren, Bardufoss
Hannah Helseth, sosiolog og skribent, Tønsberg
Hannah Wozene Kvam, programleder, dokumentarist, reporter, Oslo
Ingrid Liland, leder Elevorganisasjonen, Rørvik.
Iram Haq, skuespiller, Oslo
Karen Pinholt, leder i Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile (LLH), Oslo
Karianne Karlsrud, jobber i hjemmesykepleien, Jaren
Lindis Sloan, rådgiver KUN Senter for kunnskap og likestilling, Steigen
Lisbeth Normann, leder Norsk Sykepleierforbund, Oslo
Malin Stensønes, direktør Norges rederiforbund, Nesodden
Margreth Olin, filmskaper og regissør, Oslo
Mariann Fossum, dagarbeider på Krisesenter for kvinner, Bergen
Pia Tjelta, skuespiller, Oslo
Ragnhild Dalheim Eriksen, festivalleder for Riddu, Riddu, Samuelsberg
Renathe Arevoll, leder Landsforeningen for barnevernsbarn, Skoppum
Shabana Rehman Gaarder, komiker og programleder, Oslo
Sol Valland Schind, Bergen
Solfrid Marthiniussen, skogbruksleder, styreleder Jenter i Skogbruket, Drammen
Synnøve Hinnaland Stendal, teolog, Kirkerådet, Oslo
Therese Anita Holmen, elektriker, Hauge
Trine Lise Sundsnes, LO-sekretær, Oslo
Unni Steinsmo, Direktør SINTEF, Trondheim
Åse Amble, lærer, Oslo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kvinnepanelet i gang!
Vincent Scully-prisen

Vincent Scully-prisen (engelsk: Vincent Scully Prize) ble innstiftet i 1999 for å gi anerkjennelse til eksemplarisk praksis, vitenskapelig lærdom eller kritikk innen arkitektur, historisk bevaring eller byplanlegging. Prisen ble opprettet av National Building Museum i Washington, D.C., og ble først tildelt den fremragende professoren fra Yale, pedagogen og forfatteren Vincent Scully som har gitt navn til prisen.


== Liste over mottakere ==


== Eksterne lenker ==
National Building Museum: Vincent Scully prisen
Yale Bulletin and Calendar: Vincent Scully  Vol. 28, #14  November 22 1999