jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hvitveismåler

Hvitveismåler (Coenocalpe lapidata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den er meget sjelden i Norge og er bare registrert tre ganger i landet.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 24 – 34 mm), slank, brunhvit til lysbrun måler. Forvingen er tilspisset hos hunnen, mer avrundet hos hannen. Den er brunhvit, lysbrun eller grå med 7-8 smale, mørke (brune til svarte) tverrstriper. Vingespissen har en nmørk skråstrek. Bakvingen er litt blekere enn forvingen, med tre mørke tverrstriper. Larven er lang og slank, lysgrønn med hvite lengdestriper.


== Levevis ==
Arten lever på fuktige heier, i myrlendt terreng, men også i skog. Larvens næringsplante synes være litt usikker, men den skal være funnet på engsoleie (Ranunculus acris), hvitveis (Anemone nemorosa), maurer (Galium spp.) og skogranke (Clematis alpina ssp. sibirica). De voksne målerne flyr om ettermiddagen og utover kvelden og natten, i september.


== Utbredelse ==
Arten finnes over det meste av Europa, bortsett fra Balkan, og videre østover til Mongolia, Altajfjellene og Kamtsjatka. Den er sjelden de fleste steder og er rødlistet i flere land. I Norge er den bare registrert tre ganger, i Oppland og Nord-Trøndelag, senest i Lierne i 1996.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) hvitveismåler i Encyclopedia of Life 
(en) hvitveismåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitveismåler hos Artsdatabanken 
(sv) hvitveismåler hos Dyntaxa 
(en) hvitveismåler hos Fauna Europaea 
(en) hvitveismåler hos NCBI 
(en) Kategori:Coenocalpe lapidata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Coenocalpe lapidata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Joggebukser

Joggebukser er bukser som opprinnelig ble designet som et treningsplagg. Den er løs og ledig og ofte i fargene marineblå, grå eller svart.Joggebuksen har for mange gitt assosiasjoner til arbeidsløse TV-tittere eller late menn. Store joggebukser er også utbredt blant hiphopere, denne trenden stammer fra USA og kom til Norge på nittitallet.
Nå for tiden er joggebuksen blitt en kjent trend blant ungdom og ikke bare som en del av den såkalte sosseuniformen (grå joggebukse, hvit V-hals, T-skjorte, hårbånd og solbriller). Ungdom bruker joggebuksen daglig fordi de mener den er behagelig og avslappende.På mange videregående skoler er joggebuksen et voksende fenomen, til stor avsky for den eldre generasjonen.De mest populære merkene er Champion og Umbro, men mange bruker også bukser som skolen har "trykket" opp som en del av skolekolleksjonen (hettegenser/jakke og joggebukse). Mange ungdommer liker å bruke disse buksene fordi det gir dem tilhørighet til sin skole og det viser andre hvor de kommer fra. Mange revyer har også «trykket» slike kolleksjoner, og det er mange som bruker disse klærne flere år etter at revyen ble satt opp. På denne måten blir hver bukse et slags suvenir. 
Noen klesbutikkjeder har også laget sine joggeklær-kolleksjoner, mest kjent i dag er kanskje Bik Bok med sin UCLA-kolleksjon som ble solgt over hele landet. Bik Bok hadde også suksess på åttitallet med denne serien. 
Joggebukser kommer i mange former, store (baggy), små (stramme), brede i leggen, smale i leggen. Det er bare å velge å vrake for ungdommene. Joggebuksen er blitt et unisex trendplagg.


== Se også ==
Joggedress
Hachikō

Hachikō (10. november 1923 – 8. mars 1935) kjent i Japan som chūken Hachikō (忠犬ハチ公, chūken Hachikō? «den trofaste hunden Hachikō») var en japansk hund av rasen Akita kjent for sin lojalitet mot sin herre.Hunden Hachikōs herre var en universitetsprofessor. Da han uventet fikk hjerneslag og døde på arbeid fortsatte hunden å vente på ham i nesten 10 år. Historien om den trofaste hunden ble etterhvert kjent av et større publikum i Japan og har blitt et symbol på lojalitet mot ens nærmeste. Hunden Hachikō har fått en statue ved jernbanestasjonen der han pleide å vente, og filmen Hachiko: A Dog's Tale (2009) er en av flere filmer om hunden. 


== Referanser ==
Zlatko Sudac

Zlatko Sudac (født 24. januar 1971 i Vrbnik på Krk) er en romersk-katolsk prest i bispedømmet Krk i Kroatia som er kjent for sine stigmata.Etter avtjent verneplikt i Den jugoslaviske folkehæren, begynte han prestestudiene i 1993 og ble ordinert til prest 29. juni 1998. For tiden arbeider han på et retrettsenter på øya Mali Losinj, rett sør for Rijeka.
Sudac er kjent, særlig i Kroatia for sine stigmata, som han har som et kors på pannen, samt merker på håndleddene, føtter og i siden. Merket i pannen fikk han i mai 1999, på fredagen etter at Pio av Pietrelcina ble saligkåret. Han ble da sendt til Gemelli-klinikken i Roma for medisinske undersøkelser, og etter grundige undersøkelser ble det slått fast at merket ikke var påført, eller av «menneskelig opphav». De andre sårmerkene fikk han 4. oktober 2000, på Frans av Assisis festdag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju med Zlatko Sudac Arkivert 13. september 2008 hos Wayback Machine.
Bulambo Lembelembe Josué

Bulambo Lembelembe Josué (født 11. februar 1960 i Kihonvu-Mwenga/Sør-Kivu, Den demokratiske republikken Kongo) er pastor og menneskerettighetsforkjemper i Den demokratiske republikken Kongo.
Bulambo Lembelembe Josué er visepresident for det protestantiske kirkerådet Eglise du Christ au Congo i den østlige Kivu-regionen.  
Han har også vært visepresident for en menneskerettighetsstiftelse, som han var med å stifte, siden 1991. Organisasjonen driver opplysning om menneskerettigheter og hjelper ofre etter brudd på rettighetene. Han arbeider også for at det ikke skal gis amnesti til overgripere i Kongo.
Josué ble tildelt Raftoprisen for 2008 for sin innsats for befolkningen i Den demokratiske republikken Kongo.


== Eksterne lenker ==
Pressemelding: Regjeringen gratulerer Josué med Raftoprisen 2008
Elisabeth Rodum: – Skaper håp i Øst-Kongo Artikkel i Aftenposten 26. september 2008 om tildelingen av Raftoprisen 2008.
Herman Meinich

Jørgen Herman Meinich (født 2. februar 1868 i Bergen, død 11. november 1948 i Oslo) var en norsk jurist, embetsmann og politiker (H).
Meinich ble innvalgt på Stortinget fra Tromsø valgkrets i 1910 og fra bykretsene i Vestfold i 1922. Han skal ha takket nei til statsrådsposter med begrunnelse i at han kunne gjøre større nytte for seg på lokalplanet.
Han avla juridisk embetseksamen i 1890. I 1893 ble han ansatt i Finansdepartementet, og i 1895 var han konstituert sorenskriver i Ringerike. Deretter ble han konstituert amtmann i Nordre Bergenhus amt 1896–1897. Fra 1901 var han byråsjef i Finansdepartementet, før han flyttet til Tromsø der han var byfogd fra 1905, varaordfører 1907–1908, ordfører 1909 og krigsdommer fra 1909.
I årene 1918–1923 var han sorenskriver i Mellom Jarlsberg, før han ble utnevnt til fylkesmann i Vestfold, et embete han holdt frem til 1938. Som fylkesmann var han med på gjennomføringen av mange større oppgaver, som byggingen av Vrengenbrua, ombyggingen av Vestfoldbanen, moderniseringen av fylkets veivesen og utvidelsen av fylkessykehuset.Han ble i 1934 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.
Han var sønn av amtmann Hans Thomas Meinich og hustru Eveline Stenersen. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jørgen Herman Meinich (d.y.): Meinich-familien i Danmark og Norge, Oslo 1969


== Eksterne lenker ==
(no) Herman Meinich hos Norsk senter for forskningsdata
Alain Bernard

Alain Bernard (født 1. mai 1983 i Aubagne) er en fransk svømmer som siden 2006 har tilhørt verdenseliten i frisvømming.
Bernard fikk sitt gjennombrudd i kortbane-EM 2007 da han vant gull på 100 m fri. Samme år deltok han på det franske laget som tok bronse på stafett 4 × 100 m fri i langbane-VM.
Under langbane-EM 2008 i Eindhoven tok han gull på såvel 50 meter fri som 10 m fri og noterte samtidig verdensrekord på begge distansene. På 100 m fri slo han Pieter van den Hoogenbands åtte år gamle verdensrekord da han først svømte på 47,60 i semifinalen og senere dagen etter forbedret verdensrekorden ytterligere til 47,50. På 50 m fri slo han i semifinalen australieren Eamon Sullivans én måned gamle verdensrekord da han svømte på 21,50. Imidlertid tok Sullivan tilbake verdensrekorden fire dager senere da han svømte på 21,41.
Bernard deltok i Sommer-OL 2008 hvor han vant gull på 100 m fri. Allerede i semifinalen svømte han på tiden 47,20, som var ny verdensrekord. I den andre semifinalen slo imidlertid Eamon Sullivan hans verdensrekord da han svømte på 47,05. I finalen vant Bernard på tiden 47,21, elleve hundredeler før Sullivan. Bernard svømte også den siste strekningen i stafettkonkurransen på 4 × 100 m fri der Frankrike endte på andreplass, bak USA. Han siste gren i OL var 50 m fri der han gikk til finalen og endte på tredjeplass bak brasilianske César Cielo Filho og franske Amaury Leveaux.


== Eksterne lenker ==
(de) Alain Bernard – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alain Bernard – Olympics.com 
(en) Alain Bernard – Olympic.org 
(en) Alain Bernard – Olympedia 
(en) Alain Bernard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Alain Bernard – Frankrikes olympiske komité 
(en) Alain Bernard – Swimming Hall of Fame 
(en) Alain Bernard – swimrankings.net
Rowdy Gaines

Ambrose «Rowdy» Gaines IV (født 17. februar 1959 i Winter Haven i Florida) er en amerikansk tidligere svømmer. Gaines har tatt tre OL-gull og er medlem av både U.S. Olympic Hall of Fame og International Swimming Hall of Fame. Han er svømmekommentator for ESPN og NBC, og var bl.a. OL-kommentator for fjerde gang for svømmekonkurransene under Sommer-OL 2008 i Beijing.


== Biografi ==
Gaines ble født i Winter Haven i Florida. Som ungdom prøvde han flere forskjellige sporter, men ga opp disse til fordel for svømming da han begynte som elev ved Winter Haven High School. Han forbedret seg da kraftig og ble tilbudt et svømmestipend ved Auburn University. Ved Auburn ble han trent av tidligere trener ved Stanford University, Richard Quick, og ble femdobbel NCAA-mester.
I løpet av én fireårsperiode holdt Gaines fire verdensrekorder. Om ikke USA hadde boikottet Sommer-OL 1980 i Moskva, hadde trolig Gaines vært favoritt til å vinne flere medaljer. Etter å ha gått ut fra Auburn i 1981 var han overbevist om at han hadde mistet sin sjanse til å ta OL-medalje. Han sluttet med svømming og begynte ikke igjen før etter flere måneder da hans far oppmuntret ham til å fortsette. Gaines kvalifiserte seg til den amerikanske OL-uttakningen til Sommer-OL 1984, men tidene han svømte på var ikke spesielt imponerende og han var ikke forventet å ta medalje under mesterskapet som skulle holdes i Los Angeles. Det gjorde han likevel – han tok gull på 100 m fri og deltok på stafettlaget som tok gull på 4 x 100 m fri og 4 x 100 m medley.
I august 1991 ble Gaines midlertidig lammet av Guillain-Barrés syndrom. Etter to måneder ved sykehus opplevde han på overraskende vis å bli helt frisk igjen, mye takket være sin gode fysiske form som konkurransesvømmer. Han kom seg opp på verdenselitenivå igjen og i en alder av 35 år kvalifiserte han seg som eldste svømmer til OL-uttakningen til Sommer-OL 1996. Han bestemte seg dog for ikke å prøve å kvalifisere seg til lekene, men heller fortsette karrieren som svømmekommentator for NBC.
Gaines er bosatt i Lake Mary i Florida hvor han er direktør for Rodwy's Kidz, et veldedighetsprogram sponset av The Limu Company. Han har en kone, Judy, og fire døtre: Emily, Madison, Savanna og Isabelle.


== Priser ==
International Swimming Hall of Fame
U.S. Olympic Hall of Fame
Alabama Sports Hall of Fame
Florida Sports Hall of Fame
McDonalds Spirit Award 1982
NCAA Silver Anniversary Award 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Rowdy Gaines – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Rowdy Gaines – Olympics.com 
(en) Rowdy Gaines – Olympic.org 
(en) Rowdy Gaines – Olympedia 
(en) Rowdy Gaines – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rowdy Gaines – Florida Sports Hall of Fame 
(en) Rowdy Gaines – Swimming Hall of Fame 
Rowdy Gaines hos The Limu Company
FINA: Rekorder fra langbanemesterskap for menn
Gaines' Sports Illustrated 50th Anniversary-essay
Knut Arnljot Braa

Knut Arnljot Braa (født 19. august 1962) er en norsk forfatter og reklamemann. Som forfatter bruker han navneformen Knut A. Braa. 
Braa er utdannet ingeniør og økonom. Han har var i 1996 medstifter av reklamebyrået Painthouse (senere oppkjøpt), og har siden arbeidet i reklamebransjen. 
Braa tjenestegjorde i to perioder i UNIFIL, FNs fredsbevarende styrke i Libanon, første periode fra juni 1982. Bare dager etter at Braas kontingent var på plass mellom frontene startet Israels invasjon av Libanon. I 2001 utga han den selvbiografiske dokumentarboken Den lange veien hjem, hvor han søkte å gi et realistisk bilde av norske FN-soldaters opplevelser i tjeneste, i tiden etterpå og senskader. I 2006 vant Braa en prinsipielt viktig rettssak mot Forsvarsdepartementet om erstatning til veteraner etter skader i tjeneste. 
I 2003 debuterte Braa som krimforfatter med Delete, den første i en serie med den tidligere etterretningsoffiseren Tom Falck i hovedrollen. Boken har handling knyttet til Midtøsten-konflikten. Braa mottok etter utgivelsen dødstrusler som ifølge ham selv ble sporet av Politiets sikkerhetstjeneste til en forbudt israelsk terrororganisasjon. I 2004 ga han ut Dreamland.com, en thriller om pedofili og internettkriminalitet. I Endgame (2008), Braas tredje thriller med hovedpersonen Tom Falck, var handlingen hentet fra Forsvarets spesialkommando. I Fastball (2009) stilte han spørsmålet: Hjalp vi morderne til makten på Balkan?
I boken Aftermath (oktober 2010), tok Braa for seg Orderud-saken og ga en alternativ løsning på drapene på Orderud gård og motivene for dem. 


== Bibliografi ==


=== Romaner ===
Den lange veien hjem – sakprosa (2001)
Delete – kriminalroman (2003)
Dreamland.com – kriminalroman (2004)
Endgame – politisk thriller/kriminalroman (2008)
Fastball – politisk thriller/kriminalroman (2009)
Aftermath – politisk thriller/kriminalroman (2010)
Den fjerde tjeneste – politisk thriller/kriminalroman (2012)
Solefall – thriller (2015)


=== Andre publikasjoner ===
FN veteran advarer mot krigen i Afghanistan. (TV2-innslag 31. mars 2008)
Hjalp vi forbryterne til makten (Kronikk i Dagbladet 5.11. 2008)
Veteranene (Dagbladet 12.7. 2009)
«De usynlige soldatene», kronikk i VG, papirutgaven, 16.09.2009
«Forsvarets verveplakater, kronikk i VG, papirutgaven, 1.07.2010
TV og radiointervju i NRK
Minnenes terror – NRK faktor
En meget sterk rus (Verdens Gang, papirutgave 12.10.10)
E 14: En stat i staten (Kronikk i Dagbladet 10.02.11)


== Eksterne lenker ==
Knut A. Braas hjemmeside
Scandinavian Library

Scandinavian Library er navnet på en serie vitenskapelige bøker som ble utgitt av Scandinavian University Press  og Oxford University Press på 1990-tallet. Blant forfatterne av bøker i Scandinavian Library er Robert A. Dahl, Tove Stang Dahl,  Stephen R. Graubard, Marianne Gullestad, Helga Hernes, Charles E. Lindblom, Odd Nordhaug, Dag Østerberg og Øyvind Østerud.
Forlag1

forlag 1 ble etablert i Oslo i 2006, og gir ut bøker om retorikk, ledelse, juss og samfunnsfag, samt skjønnlitteratur. Flere av forlagets utgivelser er blitt støttet av Norsk kulturråd og Stiftelsen Fritt Ord, og forlaget har gjenutgitt skjønnlitterære verker av Knut Hamsun og Arnulf Øverland, samt bøker forfattet av Jacob Rosted og Johan Bernhard Hjort. Siden 2011 har en rekke av forlagets tidligere og nye utgivelser blitt publisert som E-bok.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside Arkivert 4. juni 2008 hos Wayback Machine.
Konvallveien

Konvallveien (Konvallvegen) er et populært gatenavn og finnes flere steder i Norge.
Konvallveien har sitt navn etter planteslekten konvall, som er en fellesbetegnelse på to planteslekter i liljefamilien. Mest kjent er vel liljekonvall, som finnes mange steder i Norge. Den har hvite, godluktende blomster, men får gulrøde, giftige bær om høsten. Planten er brukt i folkemedisinen til hjelp for flere plager.


== Alfabetisk etter sted ==
Konvallveien i Arendal [1]
Konvallveien i Bergen [2]
Konvallveien i Brønnøy [3]
Konvallveien i Bærum [4]
Konvallveien i Drøbak i Frogn [5]
Konvallvegen i Elverum [6]
Konvallveien i Flateby [7]
Konvallveien i Fredrikstad [8]
Konvallvegen i Haugesund [9]
Konvallveien i Halden [10]
Konvallveien i Hønefoss i Ringerike
Konvallvegen i Hå [11]
Konvallveien i Kongsberg [12] Fikk sitt navn i 1978
Konvallveien på Konnerud i Drammen [13]
Konvallveien i Kristiansund [14]
Konvallvegen i Lunner [15]
Konvallvegen i Namsos [16]
Konvallveien på Nesodden [17]
Konvallvegen i Nittedal [18]
Konvallvegen i Notodden [19]
Konvallveien på Nøtterøy i Vestfold [20]
Konvallvegen i Oppdal [21]
Konvallveien (Oslo) er den eldste og ligger i Sogn Hageby i Nordre Aker bydel i Oslo. [22] Veien fikk sitt navn i slutten av 1920.
Konvallvegen i Porsgrunn [23]
Konvallveien i Røyken [24]
Konvallveien i Skiptvet [25]
Konvallvegen i Sogndal [26]
Konvallvegen i Strand [27]
Konvallvegen i Trondheim[28]
Konvallvegen i Trofors [29]
Konvallvegen i Ullensaker [30]
Marie-Adélaïde av Luxembourg

Marie-Adélaïde av Luxembourg (Marie Adélaïde Theresia Hilda Antonia Wilhelmina vu Lëtzebuerg; født 14. juni 1894, død 24. januar 1924) var regjerende storhertuginne av Luxembourg fra 1912 til 1919.
Hun var den eldste av seks søstre, og etterfulgte i 1912 sin far, Vilhelm IV, på tronen. Hun ble utnevnt til tronarving i 1907. Hun ble det første statsoverhode i landet siden 1296 som faktisk var født i landet. På grunn av sin tyskvennlighet under første verdenskrig  ble hun i 1919 tvunget til å abdisere. og overlate tronen til sin yngre søster, Charlotte.
Hun trakk seg tilbake til klostertilværelsen i Modena, siden i Rom. I 1924 døde hun av influensa på Schloss Hohenberg i Bayern.  I 1947 ble hennes jordiske levninger ført tilbake til hjemlandet, hvor hun ble begravet i den hertugelige krypt i Vår Frues katedral. Hun var søskenbarn av den svenske kongen Gustaf VI Adolf.


== Referanser ==


== Stamtavle ==
Konvallveien (Oslo)

Konvallveien (1-51, 2-52) er en vei på Sogn og Nordberg i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Sognsveien, krysser Damefallet (og dermed strøksgrensa) og ender til slutt i Lersolveien. 
Veien fikk sitt navn i 1929. I området finnes også en rekke andre veier med plantenavn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Konvallveien». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 244. ISBN 82-573-0815-3.
Melchor Mauri

Melchor Mauri Prat (født 8. april 1966) er en tidligere landeveissyklist fra den spanske regionen Catalonia. Hans største meritt er sammenlagtseieren i Vuelta a España i 1991. Han vant i tillegg også flere mindre etapperitt, mye grunnet hans egenskaper på tempo. Han vant også VM-sølv i denne disiplinen i 1998.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Melchor Mauri – Olympedia 
(en) Melchor Mauri – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Melchor Mauri – ProCyclingStats 
(en) Melchor Mauri – Cycling Archives 
(en) Melchor Mauri – CycleBase 
(en) Melchor Mauri – TheSports.org
Johan Kjeldahl

Johan Gustav Christoffer Thorsager Kjeldahl (født 16. august 1849 i Jægerspris på Sjælland i Danmark, død 18. juli 1900 i Thisvilde på Sjælland) var en dansk kjemiker som utviklet en metode for bestemmelse av mengden av nitrogen i bestemte organiske forbindelser ved hjelp av en teknikk som kalles Kjeldahl-metoden.
Kjeldahls arbeidsplass var på Carlsberglaboratoriet der han var leder av den kjemiske avdeling fra dets begynnelse i 1876 og til sin død i 1900. Det var her han i 1883 gjorde sin oppdagelse av Kjeldahl-metoden.


== Referanser ==
Somaly Mam

Somaly Mam (født 1970) er en kambodsjansk kvinne som har markert seg i kampen mot utnyttelse av barn og kvinner, både i Kambodsja og i andre land i Asia. Etter å ha blitt tvunget til prostitusjon startet hun Afesip (Agir pour les femmes en situation précaire – Kjemp for kvinner i en kritisk situasjon).


== Eksterne lenker ==
(en) Somaly Mam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkel om boken De uskyldiges taushet (svensk)
Artikkel fra Sveriges radio «Barn belönar arbete mot prostitution» (svensk)
Kleppmelk

Kleppmelk (også kjent som kleppsuppe og bollemelk) er en middagsrett brukt i Trøndelag og Nord-Norge. Kleppmelk lages som tykk pannekakerøre, som slippes opp i kokende melk. I kleppsuppe brukes det lyse raspeballer kokt i melk. Sukker blir brukt som strø ved servering av kleppsuppe.


== Referanser ==
Jacob Rosted

Jacob Rosted (født 1750, død 1833) var rektor ved Oslo katedralskole fra 1803 til 1832. Rosted ble ansatt ved katedralskolen som hører i 1777, og fra 1782 var han konrektor. Rosted var bibliotekar for Deichmanske bibliotek  da det åpnet for publikum i 1785.  
En katalog over bibliotekets bøker ble utgitt av Rosted i 1790. Da Deichmanske seinere ble flyttet til katedralskolen, ble han ansvarlig for både dette og skolens eget bibliotek.  Fra 1792 var Rosted redaktør for Topografisk Jiournal, og senere for Hermoder, som var et av landets første litterære magasin. I tillegg er han kjent som Niels Henrik Abels og Henrik Wergelands rektor.
I 1810 utga han boken Forsøg til en Rhetorik, som kom i ny og revidert utgave i 1824. Boken regnes som et hovedverk i norsk retorisk historie, og ble gjenutgitt i 2007 (ved Amund Børdahl). Rosted regnes som en av de første nordmenn som befattet seg systematisk med retorikk som fagområde, og han hadde lært faget blant annet hos engelskmannen Hugo Blair.
Rosteds gate i Oslo er for øvrig oppkalt etter Jacob Rosted.


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Rosted hos Nasjonalbiblioteket.
Hundreårsbølge

En hundreårsbølge er en statistisk beregnet bølgestørrelse. Den defineres som høyden på den største bølgen som i gjennomsnitt vil inntreffe en gang per hundre år for en gitt beliggenhet.
Sannsynligheten for at denne bølgehøyden oppnås minst en gang i løpet av hundre år er 63 %.Hundreårsbølgene på norsk kontinentalsokkel er typisk 25m sør på sokkelen (ved Ekofisk), økende til om lag 29m ved Gullfaksfeltet og 31m på Haltenbanken. I Barentshavet er hundreårsbølgen i størrelsesorden 29m.
Størrelsen på hundreårsbølgen beregnes ut fra statistiske analyser av observasjoner av bølgehøyde eller data fra bølgemodeller (engelsk hindcast). Størrelsen vil variere etter geografisk beliggenhet, klima, årstid med mer. De vanligste statistiske metodene er 

å bruke den største obserasjonen hvert år. Med år menes en sesong fra 1. juli til 1. juli. Ved å ikke å bruke kalenderår unngår en å få avhengige data. Dataene tilpasses med en Gumbel-fordeling.
å bruke alle dataene i en tidsserie. Dataene tilpasses med en Weibull-fordeling.
alle stormdataene over en gitt terskelverdi for bølgehøyden analyseres. Terskelverdien må velges så lav at resultatene blir stabile. Dataene tilpasses med en eksponensialfordeling.
den høyeste verdien i hver av stormene over en gitt terskelverdi for bølgehøyden analyseres (engelsk peak over treshold). Stormtoppene antas å være uavhengige, og dataene tilpasses med en eksponensialfordeling eller en trunkert gumbelfordeling.Når en skal tilpasse dataene til en gitt fordeling er det også flere anerkjente metoder. De mest vanlige kalles minste kvadraters metode (engelsk minimum least square), mest sannsynlige tilpasning (engelsk maximum likelihood estimate) og momentmetoden (engelsk method of moment).
Hundreårsbølgen brukes i ingeniørmiljøer i forbindelse med dimensjonering av skip, kaier, dammer og oljeplattformer.
Det kan også bli beregnet bølgehøyder for andre tidsperioder enn hundre år, for eksempel en tyveårsbølge, en  femtiårsbølge eller endog titusenårsbølge.I overført betydning blir uttrykket «hundreårsbølge» også benyttet om andre sjeldne og dramatiske begivenheter, som for eksempel uroen i finansmarkedene høsten 2008.


== Se også ==
HavbølgerBølgekam


== Noter ==