jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jegerkorpset-Akershus regiment

Jegerkorpset - Akershus regiment var en nyere utgave av Det Norske Jegerkorps og ble opprettet i 1788. Det Norske Jegerkorps har en historie som går helt tilbake til 1628.
Fra og med 1902 var Akershus regiment et vanlig infanterikorps. Jegerkorpset ble nedlagt den 1. oktober 2003. Da var korpset mindre enn 100 dager unna å fylle 375 år. Regimentet er nå en del av Heimevernet. 
Jegerkorpset - Akershus infanteriregient nr. 4 ble dannet  i juni 1961 ved at Jegerkorpset infanteriregiment nr. 2 ble sammenslått med Akershus infanteriregiment nr. 4.


== Litteratur ==
Magnar Saltnes:  Akershus infanteriregiment nr 4 : 1628-1995 Oslo : Elanders forl., 1998
Maleinsyreanhydrid

Maleinsyreanhydrid (cis-butendianhydrid, toksilanhydrid, dihydro-2,5-dioksofuran) er en organisk forbindelse med formel C4H2O3. I denne rene tilstanden er den et fargeløst eller hvitt fast stoff med stikkende lukt.
Maleinsyreanhydrid ble tidligere fremstilt ved oksidasjon av benzen eller en annen aromatisk forbindelse. Fra 2006 er det bare noen få små anlegg som bruker benzen på grunn av økende benzenpriser, og de fleste har gått over til n-butan som råvare:

2 CH3CH2CH2CH3  + 7 O2  →  2 C2H2(CO)2O  +  8 H2O
Juan Gracia

Juan Gracia Zazueta (født 18. april 1901 i Quiriego i Sonora, død 13. oktober 1981) var en mexicansk polospiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Gracia vant en olympisk bronsemedalje i polo under OL 1936 i Berlin. Det var femte og siste gang polo var med som olympisk sport. Fem nasjoner stilte med lag. Gracia var med på det mexicanske laget som kom på tredjeplass i poloturneringen bak Argentina og Storbritannia. De tapte mot Storbritannia med 11-13 og mot Argentina med 5-15 i den innledende runden. I bronsefinalen møtte de Ungarn som de beseiret med 16-2. De andre spillerne på laget var; Julio Mueller, Antonio Nava og Alberto Ramos. Gracia spilte i alle Mexicos tre kampene i poloturneringen.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Bronse i polo  Mexico


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Gracia – Olympedia 
(en) Juan Gracia – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Juan Gracia – databaseOlympics.com (arkivert)
Histon FC

Histon Football Club er en engelsk fotballklubb fra de to byene Histon og Impington, Cambridgeshire. Laget spiller i Conference National. Histon spiller sine hjemmekamper på Bridge Road (kapasitet 3 800). Lagets manager er Steve Fallon.
I november 2008 vant Histon 1–0 i FA-cupens andre runde over Leeds United, som spiller to nivåer over dem, i Football League One. Dette er første gang Histon har kommet til tredje runde i FA-cupen. I tredje runde skal dem møte Championship-laget Swansea City.
Histon ble stifta i 1904 som Histon Institute. 


== Ligaer ==
1960 – Delphian League
1963 – Athenian League Division Two
1965 – Eastern Counties League Premier Division
1995 – Eastern Counties League Division One
1997 – Eastern Counties League Premier Division
2000 – Southern League Eastern Division
2004 – Southern League Premier Division
2005 – Conference South
2007 – Conference National


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Histon FC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gordon Aitchison

Gordon «Gord» Aitchison (født 14. juni 1909 i North Bay i Ontario, død 6. januar 1990) var en canadisk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Aitchison vant en olympisk sølvmedalje i basketball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det canadisk laget som kom på andreplass i  basketturneringen. Det var første gang som basketball var olympisk sport. Tjuetre lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 7. og 14. august. Canada vant over Polen med 42-15 i semifinalen, men tapte finalen mot USA med 8-19. Aitchison spilte alle seks kampene inklusive finalekampen.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin –  Sølv i basketball (Canada)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gordon Aitchison – Olympedia 
(en) Gordon Aitchison – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gordon Aitchison – databaseOlympics.com (arkivert)
Ole Wehus

Ole Wehus (født 25. juni 1909 i Kristiansand, død 10. mars 1947 i Oslo) var en norsk statspolitimann som ble dømt for å ha utført tortur og for landssvik under andre verdenskrig. Han ble etter krigen dømt til døden og deretter henrettet.


== Bakgrunn ==
Wehus ble født i Kristiansand. Foreldrene var Ole O. og Maren Wehus, født Eriksen. Etter Folkeskolen gikk han to år på middelskolen, men fullførte ikke. Han gikk så et halvt år på handelsgymnasiet i Kristiansand i 1926. Han arbeidet i foreldrenes skinnforretning frem til 1939.


== Nasjonal Samling ==
Wehus meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1934. I 1937 var han med på å danne Kristiansands lag av frivillig norsk Arbeidstjeneste. Han meldte seg frivillig sent i 1939 til fronten i vinterkrigen. Han ble utnevnt til undersersjant i Finland i 1940, men endte opp med lungebetennelse og ble sendt hjem samme år uten å ha vært i kamp.


== Tysk tjeneste ==
Wehus ble ansatt i det norske statspolitiet/STAPO 7. april 1942. Han forsøkte å melde seg inn i Germanske-SS Norge og senere Den norske legion, men ble nektet av Statspolitiet. Han begynte å arbeide for SIPO og var tolk for Gestapo i Kristiansand i 1942. Ikke lenge etter fant Gestapo ut at han hadde andre egenskaper, og han ble satt i gang med forhør og systematisk tortur av nordmenn på Arkivet i Kristiansand. Det er funnet bevis for at Wehus gikk lenger i torturen under forhør enn han ble bedt om.Etter krigen ble han dømt under det norske landssvikoppgjøret. Saken mot ham startet i lagmannsretten i Kristiansand 20. november 1946, og tiltalebeslutningen lød i tillegg til alle torturtilfellene også på overlagt drap på Leif Tofte og deltagelse i henrettelse av Ragnvald Andersen etter en ulovlig dom. Statsadvokaten la ned påstand om dødsstraff. Lagmannsretten fastsatte under dissens straffen til livsvarig tvangsarbeid, tre av lagdommerne stemte for dødsstraff. Dommen ble anket til Høyesterett av statsadvokaten som var enig med mindretallet i lagmannsretten og enstemmig fastsatte dommen til dødsstraff. Wehus ble henrettet 10. mars 1947 på Akershus festning i Oslo. Han er beskrevet som den verste torturisten under andre verdenskrig i Norge, etter Henry Rinnan.


== Personer som Wehus torturerte ==
Listen er ikke utfyllende


== Referanser ==
Green Yard Kleven

Green Yard Kleven, tidligere Kleven Verft, er et skipsverft som ligger i Ulstein kommune på Søre Sunnmøre. Verftet ble i juli 2020 kjøpt av foretaket Green Yard og fikk da navnet Green Yard Kleven. Verftet har cirka 50 ansatte per desember 2020.


== Eierskap ==
Verftet ble etablert i 1939 av Marius Kleven, og fikk da navnet M. Kleven Mekaniske Verksted. Etter hans død tok de fire sønnene hans over. Kleven Verft var en periode del av Kværner-konsernet. Etter en nedgangstid i skipsindustrien kjøpte Kleven-brødrene verftet tilbake fra Kværner, og pr. 2018 var Kleven verft et datterselskap av Kleven Maritime AS.I januar 2020 ble det kroatiske industrikonsernet DIV Group enig med Hurtigruten om å kjøpe Kleven verft. I juli 2020 ble det klart at verftet var konkurs. Deretter ble verftet kjøpt av Green Yard.


== Fartøyer ==
Kleven Verft har bygd en rekke hurtigbåter, fiskefartøy og forsyningsskip. I 2017 inngikk verftet en intensjonsavtale med et namibisk selskap om å bygge et spesialfartøy til bruk i diamantutvinning. I desember 2020 kunngjorde verftet at det norske selskapet Rem Offshore hadde bestilt et spesialfartøy til bruk i konstruksjon av offshore vindinstallasjoner.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Se også ==
Skip bygget ved Green Yard Kleven


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kleven Verft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Håkøya

Håkøya er ei øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger i Sandnessundet mellom Kvaløya og Tromsøya, sørøst for Eidkjosen på Kvaløya.
Toppen av Håkøya er skogkledd, mens det langs kysten er bolighus, hytter og gårdsbruk. Øya er knyttet til Eidjordneset på Kvaløya med kommunal vei over den 330 meter lange Håkøybrua. Den opprinnelige brua var bygget i tre, men overdelen ble erstattet med stål og betong i 2004.
Det tyske slagskipet «Tirpitz» lå ved Håkøya fra 15. oktober 1944, og ble senket der av engelske bombefly den 12. november samme år. Et minnesmerke over de ca. 1200 falne på «Tirpitz» står på Håkøya. Vraket av «Tirpitz» ble for øvrig hogd opp, men en del vrakrester ligger fremdeles der skipet sank.
Margrethe Henden Aaraas

Margrethe Henden Aaraas (født 26. mai 1962 på Sandane i Gloppen kommune) er en norsk journalist og forfatter. 
Aaraas var programsekretær i NRK, en periode i Oslo og senere en periode i Førde. I 2001 ble hun tilsatt ved fylkeskulturkontoret i Sogn og Fjordane. 
I 2000 debuterte hun som forfatter med «På kyrkjeferd i Sogn og Fjordane», et verk i to bind, med tekst og bildedokumentasjon om kirkene i fylket. Boka ble utgitt på Selja Forlag. 


== Bibliografi ==
2006: Geiranger Norway – ei god historie, Selja Forlag, Førde. ISBN 82-91722-71-4
2000: På kyrkjeferd i Sogn og Fjordane – 1. Nordfjord og Sunnfjord, Selja Forlag, Førde. ISBN 82-91722-13-7
2000: På kyrkjeferd i Sogn og Fjordane – 2. Sogn, Selja Forlag, Førde. ISBN 82-91722-14-5


== Se også ==
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune
Liste over kjente elever ved Firda videregående skole


== Eksterne lenker ==
NRKs fylkesleksikon: om Margrethe Henden Aaraas
Aluminiumsulfat

Aluminiumsulfat, Al2(SO4)3 er en vanlig industrikjemikalie som kjemisk sett ligner alun. Det anvendes for å desinfisere vann, men er giftig i for høy konsentrasjon.


== Anvendelse ==
Aluminiumsulfat anvendes i desinfeksjon av vann og ved blekning av tøy. Aluminiumsulfat anvendes også for å senke pH-verdien i jord ettersom aluminiumsulfat i vannløsning til viss del kan spaltes til aluminiumhydroksid. Som mattilsetning har aluminiumsulfat E-nummer 520.


== Produksjon ==
Aluminiumsulfat produseres gjennom reaksjon mellom aluminiumhydroksid og svovelsyre.
2Al(OH)3 + 3H2SO4 + 10H2O –> Al2(SO4)3·16H2O


== Litteratur ==
Rayner-Canham, Geoff; Overton, Tina (2010). Descriptive inorganic chemistry (5 utg.). New York. Freeman. ISBN 1429218142. 
Rayner-Canham, Geoff; Overton, Tina (2014). Descriptive inorganic chemistry (6 utg.). New York, N.Y. Freeman. ISBN 9781464125577. 
Chang, Raymond (2008). General chemistry : the essential concepts (5 utg.). Boston. McGraw-Hill. ISBN 9780071102261. 
Chang, Raymond; Goldsby, Kenneth A. (2014). General chemistry : the essential concepts (7 utg.). New York. McGraw-Hill. ISBN 9781259060427.
UTC−03.30

UTC−03.30 er en tidssone som ligger tre timer og tretti minutter etter standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC−03.30 følgende områder:


== Nordlige halvkule – som standard tid (vinter) ==
 Canada  (NST – Newfoundland standardtid)
Labrador (sørøstre del)
Newfoundland


== Eksterne lenker ==
Finn byer i UTC−3:30
Braefeltet

Brae-feltet er et skotsk oljefelt. Navnet kommer fra et skotsk ord for åsside. Feltet ligger i blokk 16/7a på britisk sektor, helt inntil grensen mot norsk sektor. Feltet opereres av TAQA Bratani, etter at de i 2020 tok over som operatør etter Marathon oil. Feltet ble oppdaget og bygget ut av BP på 1970- og 1980-tallet. De utvinnbare reservene er foreløpig anslått til omtrent 70 MSm³ olje og 22 GSm³ gass. Feltet består av tre deler som ikke er forbundet, henholdsvis Brae North, Brae South og Brae Central. Hver del har sine installasjoner. Hovedplattformene produserer for tiden fra hovedfeltene, men mindre felter fra områdene rundt vil etterhvert bygges ut som satelittfelter og kobles på Brae-installasjonene. Dette vil forlenge feltets levetid og øke totalproduksjonen. Gass eksporteres til St Fergus, Skottland via SAGE-rørledningssystemet, og olje eksporteres via Forties-systemet.


== Instalasjoner ==


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over olje- og gassfelt på britisk kontinentalsokkel
UTC−04.30

UTC−04.30 er en tidssone som ligger fire timer og tretti minutter etter standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC−04.30 følgende områder:


== Som standard tid (hele året) ==
Venezuela (VST — Venezuelansk standardtid)


== Se også ==
Tid i Venezuela


== Eksterne lenker ==
Finn byer i UTC−4:30
Belle Isle Park (Michigan)

Belle Isle er en 3.9 km² bypark i på øya Belle Isle i Detroitelven i Detroit, Michigan. Den er forbundet med resten av byen via MacArthur Bridge. Den er den største øyparken i USA. Anna Scripps Whitcomb Conservatory, Detroit Yacht Club, Detroit Boat Club, Dossin Great Lakes Museum, en kystvaktstasjon samt en golfbane finnes her. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Belle Isle Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
UTC+05.30

UTC+05.30 er et belte av tidssoner som ligger fem timer og tretti minutter før standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC+05.30 følgende områder:


== Som standard tid (hele året) ==
 India
 Sri Lanka


== Se også ==
Indisk standardtid
Sri Lankatid
Académie internationale d’héraldique

L'Académie internationale d'héraldique (det internasjonale heraldiske akademi), er en sammenslutning av heraldisk kyndige personer fra hele verden. Dets hovedsete er i Sveits. Akademiet som ble grunnlagt i Paris i 1949, utgjør et internasjonalt forum for heraldiske studier. Annethvert år avholdes et internasjonalt kollokvium.
Medlemstallet er begrenset til 75, men det er ingen begrensninger på antallet assosierte medlemmer. Det innbys til generalforsamling en gang i året.
Blant fremtredende heraldikere som var eller er medlemmer, kan nevnes: Bruno Heim, Sven Tito Achen, Gunnar Scheffer, Jan Raneke, Arvid Berghman, Nils G. Bartholdy, Ottfried Neubecker, Carl-Alexander von Volborth og Michel Pastoureau.


== Norske medlemmer ==
Hans Krag, forfatter
Hallvard Trætteberg, førstearkivar i Riksarkivet
Jørgen Mathiesen, godseier
Hans Cappelen, advokat
Lars Tangeraas, ambassadør
Kaare Seeberg Sidselrud, seniorrådgiver
Tom Sverre Vadholm, advokat
Torgeir Melsæter, historiker dr.


== Se også ==
Heraldisk Selskap


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
AIH Information (på fransk) Arkivert 22. desember 2008 hos Wayback Machine.
Ski-VM 2013

Ski-VM 2013 var det 50. ski-VM (offisielt verdensmesterskapet på ski, nordiske grener) og ble arrangert i Val di Fiemme i Italia fra 20. februar til 3. mars 2013. Det ble konkurrert i 21 øvelser. Val di Fiemme var også arrangørsted for ski-VM i 1991 og 2003. 
Avgjørelsen på Val de Fiemme ble tatt 29. mai 2008 under den internasjonale skikongressen i Cape Town i Sør-Afrika, i konkurranse med Falun i Sverige, Lahtis i Finland, Oberstdorf i Tyskland og Zakopane i Polen. Alle disse har arrangert ski-VM tidligere.


== Program ==


== Medaljevinnere ==


=== Langrenn ===


==== Menn ====


==== Kvinner ====


=== Skihopp ===


==== Menn ====


==== Kvinner ====


==== Mixed lag ====


=== Kombinert ===


== Medaljestatistikk ==
  


== Norges tropp ==


=== Langrenn ===


==== Kvinner ====


==== Menn ====


=== Hopp ===


==== Kvinner ====


==== Menn ====


=== Kombinert ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) FIS Nordic World Ski Championships 2013 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
FIS Resultatside langrenn hos FIS-Ski.com
FIS Resultatside hopp hos FIS-Ski.com
FIS Resultatside kombinert hos FIS-Ski.com


== Kilder ==
2013 World Championships hos skisport365.com
Egil Husby

Egil Husby (født 1913 i Kristiansund, død 2007 samme sted) er en norsk forfatter, tidligere lektor ved Atlanten videregående skole i Kristiansund og på Raufoss.  I 1943 tok han språklig-historisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo med historie som hovedfag. 
Har som pensjonist forfattet bøker om Nordmøre Sparebanks historie gjennom 150 år (1984), historien til Grand Hotel i Kristiansund, samt bind 6 av Kristiansunds historie. Dessuten har Husby forfattet en rekke artikler publisert i lokale årbøker.
Husby er tildelt en rekke utmerkelser for sitt arbeid. I 1983 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull, overrakt av fylkesmannen. I 1994 fikk han igjen Kongens fortjenstmedalje, denne gang i sølv. Han fikk Kristiansund kommunes kulturpris i 1982, han ble æresmedlem i Nordmøre historielag i 1980, og ble i 1989 tildelt Kuliprisen. 
Han var i mange år leder for Nordmøre historielag, og styremedlem i Nordmøre museum.  


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jan H.Leithe og Einar Lystad: Egil Husby. I Årbok for Nordmøre 1994.

(no) Publikasjoner av Egil Husby i BIBSYS
UTC+05.40

UTC+05.40 ble fra tid til annen benyttet som en avrunding for nepaltid, som fram til 1986 var basert på Katmandu middeltid, som ut fra Katmandus beliggenhet på 85°19'Ø var lik UTC+05.41:16.
Fra 1986 av er Nepaltid UTC+05.45.
Torgeir Flekk Suul

Torgeir Flekk Suul (født 13. september 1921 i Verdal, død 21. april 2006 i Trondheim) var en norsk arkitekt. Han fikk sin utdanning ved Norges tekniske høyskole, som han fullførte i 1950. De første årene etter at han var ferdig, arbeidet han i Finnmark med gjenreisningen etter andre verdenskrig. Siden var han hos distriktsarkitekten i Bodø før han kom tilbake til Trondheim og ble arkitekt ved Bøndenes Bygningskontor. I 1958 ble han vit.ass. ved Avdeling for Byggekunst 5 ved NTH og fra 1962 instituttarkitekt hos professor Erling Gjone der.
Fra 1964 var han arkitekt og byggeleder for Nidaros domkirkes restaureringsarbeider og i 1972 ble han ansvarshavende arkitekt etter Helge Thiis. For å synliggjøre utbyggingen av Nidarosdomen, brukte han foto og var selv en dyktig fotograf og fotomontør. Sammen med Riksantikvaren utviklet han Nidaros domkirkes restaureringsarbeider til å bli nasjonalt kompetansesenter for bevaring og restaurering av verneverdige bygninger i stein. Han var videre en drivkraft sammen med biskop Tord Godal i arbeidet for å få riksregaliene flyttet til Nidarosdomen, noe som ble en realitet 29. juli 1988. 
Suul skrev også flere bøker om Nidarosdomen. Da han gikk av i 1988, ble han hedret som ridder av St. Olavs Orden for sitt arbeid med restaureringen av kirken. Han hadde også Deltagermedaljen med rosett, og to russiske deltagermedaljer for innsatsen i «den store fedrelandskrigen».


== Bibliografi ==

(no) Publikasjoner av Torgeir Flekk Suul i BIBSYS
Nidarosdomen – vestfrontens skulpturer 1980
Nidarosdomen i farger 1982 ISBN 82-990773-1-1
Nidarosdomen – glassmaleriene 1983 ISBN 82-90536-00-3
Kroninger og regalier – Nidaros domkirke 1988 ISBN 82-991445-2-3
Tanker omkring en biskopring, et par strømper – og litt til 1993 ISBN 82-7693-006-9
De gamle panelmalerier i Stiklestad kirke  1996 ISBN 82-993882-0-1
Arkitektur i 1000 år – en arkitekturguide for Trondheim 1999 ISBN 82-995433-0-4


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1990 side 151 ISBN 82-516-1267-5


== Eksterne lenker ==
Minneord i Arkitektnytt
Varde film og media

Varde Film & Media er et firma som driver med produksjon av film, video og medietjenester til privatpersoner og bedrifter. Varde Film & Media har også en av Vestlandets største utstyrsparker innen film- og tv-produksjon. Selskapet ble startet i 2005, da under navnet Varde Media, og skiftet senere (2007) navn til Varde Film & Media DA. Varde Film & Media har kontor i Os i Hordaland og leverer produkter til hele Vestlandet.


== Virksomhet ==
Varde Film & Media er en av de største på Vestlandet innen utleie av utstyr til filmproduksjoner. Selskapet produserer også egne filmer til bedrifter og privatpersoner. Siden starten i 2005 har Varde Film & Media også levert fotograftjenester.


== Eiere ==
Selskapet er 100 % privateid av Anders Fløysand og Vegard Strønen, som har 50 % eierandel hver.


== Eksterne lenker ==
Selskapets nettside
UTC+05.45

UTC+05.45 er et belte av tidssoner som ligger fem timer og førtifem minutter før standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC+05.45 følgende områder:


== Som standard tid (hele året) ==
 Nepal - fra 1986.


== Se også ==
Nepaltid
Ian Allison

Ian Alistar Allison (født 26. juli 1909 i Greenock i Skottland, død 4. august 1990) var en canadisk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Allison vant en olympisk sølvmedalje i basketball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det canadisk laget som kom på andreplass i  basketturneringen. Det var første gang som basketball var olympisk sport. Tjuetre lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 7. og 14. august. Canada vant over Polen med 42-15 i semifinalen, men tapte finalen mot USA med 8-19. Allison spilte alle seks kampene inklusive finalekampen.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin –  Sølv i basketball (Canada)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ian Allison – Olympedia 
(en) Ian Allison – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ian Allison – databaseOlympics.com (arkivert)
Art Chapman

Arthur «Art» St. Clair Chapman (født 28. oktober 1912 i Victoria i Britisk Columbia, død 3. februar 1986 i Nanaimo i Britisk Columbia) var en canadisk basketballspiller som deltok i de olympiske leker i 1936 i Berlin.
Chapman vant en olympisk sølvmedalje i basketball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass i  basketturneringen. Det var første gang som basketball var olympisk sport. Tjuetre lag deltok i turneringen, som ble avviklet i perioden 7. og 14. august. Canada vant over Polen med 42–15 i semifinalen, men tapte finalen mot USA med 8–19. Chapman spilte alle seks kampene inklusive finalekampen. Han eldre bror Chuck Chapman spilte også på laget.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin –  Sølv i basketball   Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Art Chapman – Olympedia 
(en) Art Chapman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Art Chapman – databaseOlympics.com (arkivert)
Chuck Chapman

Charles Winston «Chuck» Chapman (født 21. april 1911 i Vancouver, død 6. mars 2002) var en canadisk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Chapman vant en olympisk sølvmedalje i basketball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det canadisk laget som kom på andreplass i  basketturneringen. Det var første gang som basketball var olympisk sport. Tjuetre lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 7. og 14. august. Canada vant over Polen med 42-15 i semifinalen men tapte finalen mot USA med 8-19. Chapman spilte fire kamper inklusive finalekampen. Han yngre bror Art Chapman spilte også på laget.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin –  Sølv i basketball   Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chuck Chapman – Olympedia 
(en) Chuck Chapman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Chuck Chapman – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Chuck Chapman – Britisk Columbia Sports Hall of Fame
Uwe Seeler

Uwe Seeler (født 5. november 1936 i Hamburg, død 21. juli 2022 i Norderstedt) var en tysk fotballspiller. Han spilte for Hamburger SV hele sin karriere, og var en viktig spiller for Vest-Tyskland i årene 1954 til 1970. 
Han var den første spilleren som spilte over 20 VM-kamper, og deltok i 1958, 1962, 1966 og 1970, og er fremdeles den eneste spilleren som har scoret minst to mål i fire forskjellige VM-sluttspill. Han spilte totalt 21 VM-kamper for Vest-Tyskland, og spilte også i VM-finalen i 1966 mot England.
I 1963-64 ble han toppscorer i den første Bundesligasesongen, og han ble kåret til Årets spiller i Vest-Tyskland tre ganger, i 1960, 1964 og i 1970.
Etter sin aktive karriere var han blant annet president i Hamburger SV mellom 1995 og 1998, men etter en finansskandale fratrådte han dette vervet. Seeler var ikke en av de involverte i skandalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Uwe Seeler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Uwe Seeler på Internet Movie Database 
(sv) Uwe Seeler i Svensk Filmdatabas 
(fr) Uwe Seeler på Allociné 
(en) Uwe Seeler hos The Movie Database 
(en) Uwe Seeler på Discogs 
(de) Uwe Seeler – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Uwe Seeler – FIFA 
(en) Uwe Seeler – UEFA 
(en) Uwe Seeler – Transfermarkt 
(en) Uwe Seeler – national-football-teams.com 
(en) Uwe Seeler – WorldFootball.net 
(en) Uwe Seeler – Soccerbase.com 
(en) Uwe Seeler – FootballDatabase.eu 
(en) Uwe Seeler – Soccerway 
(en) Uwe Seeler – EU-Football.info