jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Syd Fields modell

Syd Fields modell er en modell som beskriver hvordan en figur i en film, bok eller skuespill er bygd opp.
Syd Field foreslår at man beskriver en figur med en indre del og en ytre del. Den indre delen er figurens personlighet, slik den har blitt til fra han/henne ble født til øyeblikket historien starter. Den ytre del er den delen av personligheten som publikum møter fra filmens/bokens/skuespillets start til slutt.
Indre

Fra fødsel til nåtid (foreldre, skole etc.)
Skaper personens personlighet
Skriv en biografiYtre:

Fra filmens/bokens/skuespillets start til slutt
Viser figuren gjennom handlingDet ytre er du viser igjennom handling, klesstil, dialog etc.. Under det ytre deler Syd Field igjen opp i tre deler:
Yrke:
Hvor arbeider figuren hvis han arbeider? Bank? Murer? Vagabond? Hvis han arbeider med andre, hvordan er hans forhold til disse? Hva er hans forhold til sjefen? Er han sammen med kollegaer etter arbeidstid?
Sosiale liv:
Single, gift eller skilt? Gift med hvem? Hvordan er deres forhold? Mange venner eller få? Hvis han er singel, hvordan lever han?
Privatliv:
Hva gjør figuren når han er alene? Hvilke hobbyer har han? Har han kjæledyr?
Teorien er ofte nevnt i forbindelse med filmmanuskriptskrivning.
Både denne og Egris modell sikter til den såkalte psykologisk realistiske tradisjon, og avbilder komplette mennesker. Ønsker man å skrive et manuskript om et eventyr e.l. i en annen tradisjon, er ikke nødvendigvis de ovenstående teoriene velegnede.
Karoten

Karoten  (fra latin carota, gulrot) er et provitamin til vitamin A. Karoten er et rødt, gult eller oransjefarget pigment i stoffgruppen karotenoider, som finnes naturlig i planter, særlig i frukt, grønnsaker og bladverk. De ulike kildene til karotenet omtales ofte som karotenoider og brukes ofte som fargestoff i matvarer. Karoten gir beskyttelse mot mye lys og radikaler, og kan også fungere som aksesorisk pigment.β-karoten (betakaroten) kan omdannes til (Vitamin A) og blir ofte, noe forenklet, kalt for A-vitamin. Ved inntak av betakaroten lagres fargestoffet i hudcellene hvor underhudsfettet farges gyllent.Gulrot er en viktig kilde til karoten og vitamin A. Den typiske gulrotfargen skyldes en balanse mellom gule fargestoffer (a- og b-karoten) og rødlige fargestoffer (lykopen og andre). b-karoten er en byggestein for A-vitaminet, og gulrøtter er derfor viktige i kostholdet.
Det er en nær sammenheng mellom god fargeutvikling og innholdet av karoten. Høy jordtemperatur og tilstrekkelig med plantenæringsstoff er en forutsetning for at disse fargestoffene skal dannes. Derfor gir våt og kald jord eller kjølig sesong en lysere gulrot.


== Referanser ==
Le Canard enchaîné

Le Canard enchaîné er en fransk satirisk avis, stiftet i 1915. Avisen driver kritisk journalistikk og publiserer ofte kritiske artikler om politikk og økonomi. Lekkasjer fra den franske regjeringen blir ofte omtalt. Avisen har en sterk satirisk vinkling på de fleste artiklene, og budskapet blir i stor grad formidlet gjennom karikaturtegninger. 
Avisen kommer ut en gang i uken, på onsdager, og har et opplag på om lag 450 000 (2006). På grunn av den satiriske fremstillingen, er det nødvendig med god kjennskap til både fransk språk, samfunn og politikk for å få særlig utbytte av le Canard enchaîné. 


== Historie ==
Avisen ble grunnlagt 10. september 1915 av Maurice Maréchal, Jeanne Maréchal og Henri-Paul Deyvaux-Gassier. Navnet hin spilte på Georges Clemenceaus avis. 
Clemenceau omdøpte sin avis L'Homme libre («det fri menneske») etter problemer med den statlige sensur til L'Homme enchaîné («det fastlenkede menneske»). Så kom man på Le Canard enchaîné, «den fastlenkede and». «Canard» (and) er i franske sjargong et uttrykk for avis. 
Både tidlig i sin historie – men også under krigen i Algerie – benyttet bladet seg av subtile parodier for å omgå sensuren, som for eksempel dementier. Noe dementeres - men leseren skjønner at det motsatte er ment. Avisen var pasifistisk, og for å unngå å komme ut med hvite felter ble synspunktet dementert som kraftige dementier.
Blant tidlige bidragsytere var kjente kunstnere som  Anatole France, Jean Galtier-Boissière, Paul Vaillant-Couturier, Raymond Radiguet, Tristan Bernard, Jean Cocteau, Pierre Mac Orlan, Lucien Descaves og Roland Dorgelès.
Bladet utkom ikke under Vichy-regimets Frankrike under annen verdenskrig. Pierre Brossolette sa: «Når man neste gang kan lese Le Canard enchainé, er krigen over for franskmennenes del». Avisen kom da ut på nytt den 6. september 1944, kort etter  frigjøringen av Paris. Da hadde grunnleggeren, Maurice Maréchal, vært død i to år. Hans enke, Jeanne Maréchal, overtok ledelsen.Under Algeriekrigen forsvarte avisen Aljeries uavhengighetsbestrebelser. Flere utgaver ble stanset av sensuren i 1958. 
Canard har mange kilder fra anonyme informanter (og whistleblowers) i ministeriene, forvaltningen, hæren eller i forretningslivets sjefsetasjer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Le Canard enchaîné – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Duncan Mackay

Duncan Mackay (født 2. juli 1950 i Leeds i Yorkshire) er en engelskfødt keyboardist som for øyeblikket er bosatt i Cape Town i Sør-Afrika. Han er blant annet kjent for sin deltakelse med Steve Harley & Cockney Rebel og som studiomusiker med Kate Bush, Alan Parsons Project og Camel.


== Biografi ==
Mackay ble født i Leeds og startet sin musikalske karriere på fiolin og fullførte senere akademiske studier på samme instrument før han flyttet til Port Elizabeth i Sør-Afrika på midten av 1960-tallet. I 1970 ble han invitert til å turnere både i Brasil og Sør-Afrika med medlemmer av Sergio Mendes Band. I denne tiden komponerte og spilte han også inn sitt første  soloutgivelse «Chimera» hjemme i Sør-Afrika. Tidlig på 1970-tallet etablerte Mackay et progressivt spillested i Johannesburg under navnet Branch Office og utviklet en særegen keyboardteknikk.
I 1973 ble han hørt av en representant for Phonogram Records, som inviterte Mackay tilbake til England for å bli med i trommeslager Ginger Bakers nye band. Derfra gikk han videre til bandet Colosseum II, med blant andre gitarist Gary Moore og Jon Hiseman. I 1975 ble han medlem av Steve Harley & Cockney Rebel hvor høydepunktet var singelen «Make Me Smile (Come Up and See Me)», som endte som nummer én på listene i Storbritannia og Europa for øvrig. Videre bidro han på omfattende turnévirksomhet med bandet og ytterligere fire bestselgende utgivelser. I samme periode ga Mackay ut sitt andre soloalbum «Score», som ble utgitt av EMI Records.
På resten av 1970-tallet fungerte Duncan Mackay som studiomusiker ved Abbey Road Studios, hvor han også spilte på de tre første albumene til Kate Bush og hvor det ene var hennes debutalbum The Kick Inside produsert av Pink Floyds David Gilmour med hitsingelen «Wuthering Heights». Videre var han med på innspillingene av albumene I Robot, Pyramid og Eve fra Alan Parsons Project samt Nude og The Single Factor av Camel. 
Han arbeidet også med Budgie i samme periode, før han i 1978 komponerte og ga ut sitt tredje album «Visa. I 1979 ble han medlem av den britiske supergruppen 10cc og ut over 1980-tallet spilte han på flere av deres utgivelser og var med på alle turnéene. Mackay begynte i denne perioden også å produsere filmmusikk. I 1993 flyttet Duncan Mackay tilbake til Cape Town og hvor han begynte å jobbe innen tv–musikk. I 2003 gikk han sammen med vokalist og gitarist Greg McEwan for å stifte Re'union og er i senere tid opptatt med innspilling og turné med dette bandet.


== Egen diskografi ==
Chimera (1974)
Score (1976)
Visa (1980)
A Picture of Sound (1990)
Lockwood Mackay (1997) (med Neil Lockwood)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Duncan Mackay.com Arkivert 28. april 2009 hos Wayback Machine. – Mackays offisielle hjemmeside
Francis Monkman

Francis Monkman (født 9. juni 1949 i Hampstead, Camden  i London) er en engelsk musiker kjent fra bandene Curved Air og Sky og som studiomusiker for en rekke britiske band og artister. Han har også kjent for å ha komponert filmmusikk for blant annet til filmen The Long Good Friday fra 1980.


== Biografi ==
Hans musikalske karriere startet da han var student ved Westminster School, hvor han studerte orgel og cembalo. Etter dette studerte han ved Royal College of Music og ble medlem av kammerorkesteret Academy of St Martin in the Fields. I mars 1970 grunnla han rockebandet Curved Air med flere av hans medstudenter og ga ut tre album som endte høyt oppe på de britiske albumlistene før bandet i oktober 1973 ble oppløst av indre stridigheter. Monkman gikk videre til Matching Mole og samarbeid med Robert Wyatt, før hans ulykke satte en stopper for videre arbeid.På midten av 1970-tallet fungerte han som studiomusiker for flere kjente britiske band og artister som The Shadows, David Essex, Paul Nicholas, Kate Bush, Steve Harley, Al Stewart, Harvey Andrews og Alan Parsons Project blant flere. Han samarbeidet også med Phil Manzanera fra Roxy Music på gruppas album Listen Now og K-Scope, og turnerte som medlem av hans liveband 801 i august–september 1976 sammen med blant andre Brian Eno, Bill MacCormick og Simon Phillips.Sammen med den australske gitaristen og komponisten John Williams stiftet han bandet Sky i 1978 sammen med veletablerte studiomusikere som Herbie Flowers, Tristan Fry og Kevin Peek. Gruppas første utgivelse fikk gullstatus og solgte senere til platina i 1979. Etter album nummer tre og er påfølgende omfattende verdensturné, samt en komposisjon av filmmusikk til The Long Good Friday, forlot Monkman bandet for å konsentrere seg om sin solokarriere.To soloalbum ble gitt ut tidlig på 1980-tallet med Energism i 1980 og Dweller On The Threshold i 1981, hvor det sistnevnte ble gjestet av Camels Andrew Latimer på gitar. Som følge av dette gjestet Monkman på Camels neste album The Single Factor i januar/februar 1982. Hans musikalske karriere fortsatte han med fremføring og innspilling av klassisk musikk fra midten av 1980-tallet og utover 1990-tallet, og i 1999 ga han ut albumet 21st Century Blues.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Francis Monkman på Discogs 
(en) Francis Monkman på MusicBrainz 
(en) Francis Monkman på AllMusic 
(engelsk) Vinylvulture.co.uk – Biografi og intervju med Francis Monkman
Egris modell

Egris modell er en modell som beskriver hvordan en rollefigur i en film, bok eller skuespill er bygd opp. Modellen har fått sitt navn etter Lajos Egri, som i 1942 utga boken The Art of Dramatic Writing. Boken har senere kommet i en rekke opplag.
Egri deler figurene inn i tre dimensjoner, nemlig fysiologi, sosiologi og psykologi. Innenfor hver dimensjon er det en rekke spørsmål man må besvare for å finne ut av personens personlighet. Han tar utgangspunkt i at figurens fysikk har mye å si for hans personlighet. Hvis han f.eks. er overvektig har han et spesielt forhold til mat, mosjon, badevekter osv..
Fysiologi:

Kjønn
Alder
Høyde og vekt
Farge på hår, øyne og hud
Utseende: vakker/ikke så vakker, overvektig/tynn, renslig/urenslig. Beskriv ansiktet
Kroppen
Bygningsfeil: misdannelser, abnormaliteter, fødselsmerker, sykdommer
ArvelighetSosiologi:

Klasse i samfunnet: lav, middel, overklasse
Arbeid: hva slags arbeid, antall timer, inntekt, arbeidsbetingelser
Utdannelse: hvor mye, hvilke skoler, karakterer, yndlingsfag, hatfag, innlæringsevne
Familielivet: Foreldrenes liv, inntekt, foreldreløs, skilsmissebarn, foreldres vaner, foreldres modenhet, foreldres lyter og mangler, figurens ekteskapelig stilling.
Religion
Rase og nasjonalitet
Plass i samfunnet: status blant venner/klubber/sport
Politisk tilknytning
Hobbyer. Bøker, aviser, blader, TV-program.Psykologi:

Seksualliv
Personlige mål, ambisjoner
Frustrasjoner og skuffelser
Temperament: hissig, avslappet, pessimistisk, optimistisk
Livssyn: religiøs, krigersk
Komplekser: tvangstanker, hemninger, overtro, fobier
Utadvendt / innadvendt
Evner: språk, talenter
Kvaliteter: fantasi, dømmekraft, smak, holdning
IntelligensTeorien er ofte nevn i forbindelse med filmmanuskriptskrivning.
Både denne og Syd Fields modell sikter til den såkalte psykologisk realistiske tradisjon, og avbilder komplette mennesker. Ønsker man å skrive et manuskript om et eventyr e.l. i en annen tradisjon så er ikke nødvendigvis de ovenstående teoriene velegnende.


== Referanser ==
Shanti

Shanti kan referere til:

«Shanti Devi», hindi for fredens gudinne, navnet på skonnerten som forfatteren Axel Jensen bodde i og eide sammen med sin indiske kone Pratibha frem til 1990.
Sjanti, arbeidssang på seilskutene.
Frya

Frya kan vise til:

Frya (sted) – ei bygd i Sør-Fron, Innlandet
Frya (elv) – ei elv i Innlandet
Heckelfon

Heckelfon er et er et musikkinstrument i treblåserfamilien, funnet opp av Wilhelm Heckel i 1904.
Heckelfonen spilles med dobbelt rørblad-munnstykke og er en tenor-variant av oboen, klingende en oktav dypere enn denne. Teknikk og fingring er den samme som for oboen, men heckelfonen noteres som transponerende instrument i G-nøkkel, klingende en oktav dypere enn notert. Registeret spenner fra A til minst e2. Klokkestykket er kuleformet, som på et engelsk horn.
Heckelfonen ble aldri veldig populært, og er i dag et lite brukt instrument. Den første til å ta i bruk heckelfonen var Richard Strauss i hans opera Salome i 1905. Senere brukte han den også i Elektra og Alpesymfonien, samt andre verk. Andre komponister som har brukt heckelfon, er Hans Werner Henze og Wolfgang Rihm.
Av kammermusikk kan Hindemiths Trio for heckelfon, bratsj, og piano, Op. 47 fra 1928 nevnes. Denne trioen spilles i dag gjerne med saksofon istedenfor heckelfon. 
Det ble også laget to varianter av pikkoloheckelfon i E♭ og F, klingende henholdsvis en liten ters og en kvart over notert tone.
Archplot

Archplot er klassisk dramaturgi, og er en av de tre modellene for filmmanuskriptskrivning. De to andre er miniplot og antiplot.
Eksempler på archplot-filmer:

Panserkrysseren Potemkin (USSR, 1925)
M (Tyskland, 1931)
Citizine Kane (USA, 1941)
De syv samuraier (Japan, 1954)
Det syvende innseglet (Sverige, 1957)
2001 (USA, 1968)
Ju Dou11 (Kina, 1990)
De fleste Hollywood-filmer, nye som gamle.
Frya (elv)

Frya er ei elv i Innlandet fylke. Den kommer fra Furusjøen (852 moh.) på grensen mellom Nord-Fron og Sel kommuner, og har et nedbørfelt på 377 km².
Fra Furusjøen renner Frya rolig mot sørøst, gjennom den brede og skogkledte Frydalen. Den får tilløp fra flere sideelver fra Rondane i nord, hvorav den største er Eldå. Elva snur i mere sørlig retning omtrent der den møter kommunegrensa mellom Sør-Fron og Ringebu, som følger elva helt til utløpet i Lågen. Nedenfor Furusætra blir dalen trang, og elva løper i et elvegjel.
Samløpet med Gudbrandsdalslågen er preget av Fryas store vifte, og de akkumulerte massene er så store at Lågens elveløp er presset helt over til vestsiden av Gudbrandsdalen. I den nedre del av dalen, på østsiden, ligger jordbruksbygda Venabygd.
Frya ble varig vernet mot kraftutbygging gjennom verneplan II for vassdrag.


== Referanser ==
Liste over japanske filmregissører


== A ==
Abe Yutaka
Anno Hideaki


== F ==
Fukasaku Kinji
Fukuda Jun
Furuhata Yasuo


== G ==
Gosha Hideo


== H ==
Hani Susumu
Harada Masato
Higuchi Shinji
Hirayama Hideyuki
Honda Ishirō


== I ==
Ichikawa Kon
Imamura Shōhei
Ishii Sōgo
Itami Jūzō
Ito Daisuke
Ito Shunya
Iwai Shunji


== K ==
Kaneko Shusuke
Kasugi Nozumi
Kawase Naomi
Kinusaga Teinosuke
Kitamura Ryuhei
Kitano Takeshi
Kobayashi Masaki
Koizumi Takashi
Kon Satoshi
Konuma Masaru
Koreeda Hirokazu
Kurosawa Akira
Kurosawa Kiyoshi


== M ==
Matsumoto Reiji
Mihara Mitsuhiro
Miike Takashi
Mitani Koki
Miyazaki Hayao
Mizoguchi Kenji
Murakami Ryū
Murakami Shōsuke


== N ==
Nagasawa Masahiko
Nakano Hiroyuki
Nakata Hideo
Naruse Mikio
Nishikawa Miwa
Nomura Tetsuya
Nomura Yoshitaro


== O ==
Okamoto Kihachi
Oshii Mamoru
Ōshima Nagisa
Otomo Katsuhiro
Ozu Yasujirō


== S ==
Sabu (1964- )
Saito Torajiro (1905–1982)
Sai Yoichi (Choi Yang-il) (1949- )
Sakamoto Junji (1957- )
Sato Hajime
Sato Junya
Sekine Kazumi
Shiota Akihiko (1961–)
Shiina Makoto
Shimizu Hiroshi
Shimizu Takashi
Shindo Kaneto
Shinoda Masahiro
Shinohara Tetsuo
Suo Masayuki
Suzuki Seijun


== T ==
Takita Yōjirō
Hideki Takayama
Teshigahara Hiroshi
Tezuka Osamu
Tsukamoto Shinya
Takabori Yoshiya


== W ==
Wakamatsu Koji


== Y ==
Yamada Youji
Yukisada Isao
Einar Nagell-Erichsen

Einar Christopher Nagell-Erichsen (født 2. juli 1958) er en norsk forretningsmann og gründer.
Etter utdannelse ved Sjøkrigsskolen var Nagell-Erichsen operativ offiser på ubåt i Sjøforsvaret. Han studerte ved University of Denver i USA der han fikk bachelorgrad i finans og ledelse i 1985 og mastergrad i finans i 1985.Nagell-Erichsen skapte Kvitfjell Alpinanlegg i Ringebu kommune. I tillegg var han initiativtaker bak børsnoteringen av Schibsted. Han forutså tidlig hvor viktig nye medier ville bli. Han stiftet og ledet kabel-tv-selskapet Norkabel, senere en del av Get, og deltok i oppbyggingen av TVNorge, Radio1 og Nettavisen. Han var også pådriver for at Schibsted tidlig var posisjonert i utviklingen i bruk av nye medier. Han var som eier aktivt med i å etablere ViaGruppen, Skandinavias største reisebyråkjede. Videre deltok han i å etablere Finansbanken, Bankia Bank og Carrot Communications (senere Opplysningen 1881).
I dag arbeider Nagell-Erichsen med utviklingen av Gålå, et reisemål som var teknisk konkurs da han tok over. Hans engasjement for å bygge opp turistnæringen i Gudbrandsdalen ble hedret med Ringebu kommunes kulturpris i 2008. Nagell-Erichsen har også vært en drivkraft innen galoppmiljøet, og driver og eier Semb Hovedgård i Horten kommune, der det blant annet er et stutteri for fullblodshester. På Semb Hovedgård eier og driver han også Borre Golfbane. Nagell-Erichsens familieselskap la Semb Hovedgård ut for salg i juni 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju i Gjengangeren
Lam Ching Ying

Lam Ching-ying (født 27. desember 1952 i Hongkong, død 8. november 1997 i Hongkong) var en kinesisk filmskuespiller som opptrådte i flere actionfilmer. Han ble fremfor alt kjent for roller der han var en vampyrjagende taoist-prest. Denne rollefiguren skulle bli hans varemerke.


== Filmografi i utvalg ==
Mr. Vampire (1985)
Winners and Sinners 4 (1985)
Winners and Sinners 3 (1985)
Winners and Sinners (1983)
The Prodigal Son (1981)
Enter the Dragon (1973)
Fist of Fury (1972)
The Big Boss (1971)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lam Ching Ying på Internet Movie Database 
(en) Lam Ching Ying hos The Movie Database
Correio da Manhã

Correio da Manhã (norsk: Morgenposten) er en stor tabloid portugisisk dagsavis som utgis i Lisboa. Den ble etablert i 1979 og utgis av Cofinagruppens publikasjonsgren. Den anses som landets mest leste allmenne dagsavis.


== Eksterne lenker ==
Correio da Manhã online
Lemoniidae

Lemoniidae er en gruppe av sommerfugler som tilhører overfamilien spinnere (Bombycoidea). Det er beskrevet rundt 40 arter, men gruppen trenger en revisjon, det er mulig at noen av de beskrevne artene bare er å regne som underarter. De finnes bare i den gamle verden. Én art, Lemonia dumi, finnes nord til Sverige men ikke i Norge. Nyere fylogenetiske undersøkelser tyder på at Lemoniidae bør regnes som en undergruppe av tempelspinnere (Brahmaeidae).


== Utseende ==
Stor sett middelsstore (vingespenn 35 – 60 mm), brunaktige eller gulaktige sommerfugler, ligner sterkt på ekte spinnere (Lasiocampidae), som de imidlertid ikke er i nær slekt med. Vingene har gjerne lyse tverrbånd, ellers har de få fargetegninger. Kroppen er kraftig, langt, men forholdsvis glissent hårete. Hodet er temmelig lite, munndelene er tilbakedannet hos de voksne som hos de fleste spinnere. Antennene er fjærformede hos begge kjønn. Forvingene er store og avrundet trekantede, bakvingene avrundede og forholdsvis små. Beina er korte og kraftige, særlig er frambeinas legger (tibiae) påfallende forkortet. Frambeina er utstyrt med ett par meget kraftige klør. Larvene er mørke og korthårete. Artene av den afrikanske slekten Sabalia er ganske slankbygde med raletivt store, runde vinger.


== Levevis ==
Larvene lever helst på planter i kurvplantefamilien, for eksempel løvetann (Taraxacum). De er avhengige av varme, solåpne steder, bestandene av Lemonia dumi ved Østersjøen i Sverige er delvis truet av gjengroing. Hannene flyr i solskinn om dagen, hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien Lemoniidae
Slekten Lemonia Hübner, 1820 – ca. 32 arter, den palearktiske sone
Lemonia dumi (Linnaeus, 1761) – Mellom-Europa nord til det sørlige Sverige
Lemonia taraxaci (Denis & Schiffermüller, 1775) – Sør-Europa, en bestand finnes nær St. Petersburg
Slekten Sabalia – 9 arter, Afrika


== Kilder ==
Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Lemoniidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lemoniidae hos NCBI 
Lemoniidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Palace Station

Palace Station er et hotell og et kasino i Las Vegas i Nevada i USA. Det er et  locals casino som eies og drives av Station Casinos Inc. og har 1 100 værelser. 
Det åpnet den 1. juli 1976 som The Bingo Palace. Hotellet ble renovert i 1999.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Palace Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Siri Anett Olsen

Siri Anett Olsen (født 6. november 1972) er en norsk billedkunstner, frilans illustratør og avistegner. Hun har utdannelse som kunstfagkandidat (Master of Arts) fra Kunsthøgskolen i Oslo. Siri Anett Olsen har blant annet laget enkle tegninger til KK (Kvinner og Klær) og livsstilsmagasinet Kamille. Hun har siden 2003 også laget tidstypiske, digitale kollasjer som artikkelillustrasjoner i lokalavisa Tønsbergs Blad.


== Eksterne lenker ==
Utstilling av illustrasjoner fra lokalavisa Tønsbergs Blad
Tossa de Mar

Tossa de Mar er en liten turistby ved Costa Brava i Catalonia i Spania. 
Byen ligger ni mil nord for Barcelona og ti mil sør for den franske grensa