jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Port-Gentil

Port-Gentil er en by i vestre del av Gabon. Den er hovedstad i departementet Bendje og i provinsen Ogooué-Maritime. Port-Gentil er den vestligste byen i Gabon. Den ligger ved Atlanterhavet og er landets viktigste havneby og et viktig industrisentra. Ved folketellinga i 2013 hadde byen 136.462 innbyggere, og var dermed den nest største byen i Gabon.
Byen ble oppkalt etter den franske kommandanten Émile Gentil i 1900. Etter første verdenskrig startet byen en storstilt tømmereksport. Det ble bygget et oljeraffineri i byen på 1960-tallet, og siden det er oppdaget olje utenfor kysten er også utskipning av olje en viktig næringsvei. 
Port-Gentil er kjent for sine strender og hoteller og for Saint Louis-kirken. Teknisk sett ligger byen på en øy, men ingen broer knytter den til fastlandet. Derfor har byen sin egen flyplass, og den knytter byen til både hovedstaden Libreville og resten av verden.


== Referanser ==
Fylkesvei 2780

Fylkesvei 2780  går mellom Garder i Flesberg og Rødshøgda i Kongsberg. Veien er 17,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 96.


== Kommuner og knutepunkter ==

 FlesbergUllandsvegen 

 Øvre EikerLurdalsveien 

Lurdalen
 KongsbergLurdalsveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2780
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Liu Yongfu

Liu Yongfu (kinesisk: 劉永福; pinyin: Liú Yǒngfú; Wade-Giles: Liu Yung-fu; vietnamesisk: Lưu Vĩnh Phúc; født 10. oktober 1837 i Qinzhou som da var i Guangdong i Kina, død 1917) var en hakka-kinesisk lykkejeger. 
Liu Yongfu kjempet mot Qing under taipingopprøret i 1850- og 1860-årene, og ble deretter kommandant for De svarte flaggene, en hærstyrke bestående av tidligere taipingopprørere. Han ledet dem i kamper for franskmennene i Tonkin i 1870- og 1880-årene. Under den fransk-kinesiske krig i 1884 og 1885 ble han en nær venn av generalen og politikeren Tang Jingsong, Republikken Formosas første president, og hjalp ham å organisere motstand mot den japanske okkupasjonen av Taiwan. 
Fra 5. juni til 21. oktober 1895 var han Republikken Formosas andre og siste president.


== Referanser ==


== Litteratur ==
J. Lecomte: La vie militaire au Tonkin, Paris, 1893
Lung Chang [龍章]: Yueh-nan yu Chung-fa chan-cheng [越南與中法戰爭, Vietnam and the Sino-French War], Taipei, 1993
H. McAleavy: Black Flags in Vietnam: The Story of a Chinese Intervention, New York, 1968
A. Thomazi: La conquête de l'Indochine, Paris, 1934
A. Thomazi: Histoire militaire de l'Indochine français, Hanoi, 1931
Haloperidol

Haloperidol (Haldol®), C21H23ClFNO2, et typisk antipsykotika tilhørende gruppen butyrofenonderivat. Preparatet ble funnet og patentert i 1959 av Janssen–Cilag. Det er et standardpreparat blant antipsykotika og anvendes oftest når et nytt antipsykotika skal sammenlignes mot pasientens tidigere behandling.


== Dosering ==
Dosen avpasses individuelt for pasienten av behandlende lege. 
Haldol finnes som en tablett i styrkene 1 og 4 mg, oral løsning 2 mg/ml samt injeksjonsvæske i varierende styrker og varianter, bl. a. depotinjeksjon. Vanlig innledningsdose er 1–4 mg og underholdsdose mellom 4 og 8 mg. Høyere doser enn 10 mg er ikke studert.


== Eksterne lenker ==
Informasjon fra FASS
Klozapin

Klozapin (Clozapine, det registrerte varemerket Leponex), 8-kloro-11-(4-metyl-1-piperazinyl)-5H-dibenzo(b,e)(1,4)diazepin, et neuroleptikum. Klozapin er et atypisk neuroleptikum og har ved siden av olanzapin sterkest kjente antipsykotiske effekt av alle atypiske neuroleptika, dog svakere stemningsstabiliserende effekt, hvorav det mer sjelden anvendes ved bipolart syndrom enn andre legemiddel fra samme gruppe. Klozapin blir i all hovedsak kun foreskrevet når minst to andre antipsykotika er forsøkt og at disse ikke har hatt den ønskede effekt.  
Klozapin anvendes fremst ved terapiresistent schizofreni.
Substansen kan gi kraftig vektøkning som bivirkning og alvorlige bivirkninger på blodet og derfor må blodprøvekontroller tas regelmessig. Om pasienten øker så mye i vekt at det truer dennes fysiske helse, bør klozapinbehandlingen revurderes.


== Eksterne lenker ==
Informasjon på FASS
Fylkesvei 82 (Buskerud)

Fylkesvei 82 (Fv82) i Buskerud gikk mellom Rud i Kongsberg og fylkesgrensen ved Vollane. Veien var 9,5 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 2762.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Kongsberg
Fv81Fylkesvei 81 Rud
Arm til Fv81Fylkesvei 81 Rud (0,1 km)
Endepunkt fylkesgrensen ved Vollane → Fv860Fylkesvei 860 (Vestfold) til 32Fylkesvei 32 40Fylkesvei 40 Svarstad i Lardal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Boksamling

Boksamling er samling av bøker, og omfatter også oppsporing, anskaffelse, organisering, katalogisering, fremvisning, lagring og vedlikehold av bøkene som er av interesse for en enkelt samler. Kjærlighet til bøker kalles «bibliofili», og en som elsker å lese, beundre og samle bøker kalles en «bibliofil».
Boksamling kan være enkelt og billig, for det finnes millioner av nye og  brukte bøker, og tusenvis av bokhandlere, blant andre internett-bokhandlere som Abebooks, Alibris og Amazon. Bare rike boksamlere kan kjøpe de store sjeldenhetene: Gutenbergs bibel og Shakespeares First Folio er for eksempel både berømte og svært verdifulle. Gjennomsnittlige samlere samler kanskje på verker av sin egen favorittforfatter, førsteutgaver av moderne forfattere eller bøker om et spesielt emne. Bokpriser avhenger generelt av etterspørselen etter en gitt bok, antallet kopier som er tilgjengelig og bøkenes tilstand.


== Se også ==
Bibliotek
Panagiotis Paraskevopoulos

Panagiotis Paraskevopoulos (gresk: Παναγιώτης Παρασκευόπουλος; født 1875 i Gortynia, død 8. juli 1956 på Korfu) var en gresk friidrettsutøver som deltok i de første moderne olympiske leker 1896 i Athen og OL 1900 i Paris.
Paraskevopoulos kom på andreplass i diskos under OL 1896 i Athen,  amerikaneren Robert Garrett vant konkurransen med et kast på 29,15 foran Paraskevopoulos med 28,95.  
Fire år senere, under sommer-OL 1900 i Paris kom Paraskevopoulos på fjerdeplass i diskos og i kulestøt ble han nummer fem.


== OL-medaljer ==
1896  Athen –  Sølv i friidrett, diskos  Hellas


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Panagiotis Paraskevopoulos – Olympics.com 
(en) Panagiotis Paraskevopoulos – Olympic.org 
(en) Panagiotis Paraskevopoulos – Olympedia 
(en) Panagiotis Paraskevopoulos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Panagiotis Paraskevopoulos – databaseOlympics.com (arkivert) 
(gr) Panagiotis Paraskevopoulos – Hellas olympiske komité
Fylkesvei 2768

Fylkesvei 2768  går mellom Berg og Sagvollen i Kongsberg kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 85.


== Kommuner og knutepunkter ==

 KongsbergHedenstadveien 

Ljøterudveien 

Lindåsveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2768
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Den rumenske uavhengighetskrigen

Den rumenske uavhengighetskrigen ble utkjempet i 1877 mot Det osmanske rike. Den 16. april 1877 undertegnet fyrstendømmet Romania og Det russiske keiserdømmet en avtale i București, som innebar at russiske tropper fikk passere gjennom  rumenske landområder, mot at Russland respekterte Romanias integritet. Mobiliseringen startet, og om lag 120 000 soldater ble samlet sammen sør i landet for å forsvare det mot eventuell fremrykning av osmanske styrker fra sørsiden av Donau. Den 24. april 1877 erklærte Russland krig mot Det osmanske riket, og russiske tropper gikk så inn i Romania. 


== Oversikt ==
Den 21. mai 1877 erklærte Mihail Kogălniceanu i det rumenske parlamentet Romania uavhengig etter ønske fra det rumenske folket. Neste dag ble loven undertegnet av fyrst Carol I. Romania avsluttet da utbetalingen av tributt til Tyrkia (914 000 lei), og summen gikk isteden til krigsministeriet. 
I starten ønsket ikke Russland å samarbeide med Romania siden de ikke ville at Romania skulle delta i fredsforhandlingene etter krigen, men russerne møtte svært sterk motstand fra den tyrkiske hæren på 50 000 mann ledet av Osman Pasja ved beleiringen av Pleven. Storhertug Nikolaj ba da Carol I om støtte og ba samtidig om at den rumenske hæren skulle slå seg sammen med den russiske. Carol I godtok forslaget og tok selv kommandoen over hæren. 
Rumenerne vant slaget ved Grivița og Rahova, og den 28. november 1877 kapitulerte Plevna samtidig som Osman Pasja overga byen, garnisonen og sverdet sitt til den rumenske obersten Mihail Cerchez. Etter at Plevna var inntatt returnerte den rumenske hæren til Donau og vant slagene ved Vidin og Smârdan. Den 19. januar 1878 ba Det osmanske riket om våpenhvile, noe som ble akseptert av både Romania og Russland. Romania vant krigen, men med tap av 4302 falne eller savnede, 3316 sårede og 1919 000 syke. Uavhengigheten ble anerkjent av Sentralmaktene den 13. juli 1878.


== Etterspill ==
Fredsavtalen mellom Russland og Det osmanske riket ble undertegnet i landsbyen San Stefano næt Konstantinopel den 3. mars 1878. Den anerkjente fyrstendømmet Bulgaria under tyrkisk overhøyhet og uavhengighet for Romania, Serbia og Montenegro. Russland holdt etter Romanias oppfatning ikke avtalene i traktaten fra 4. april 1877 om å respektere landegrensene til Romania, slik de var bestemt ved Parisfreden (1856), da seierherene i Krimkrigen overlot til Moldavia tre russiske fylker i Bessarabia. Avtalen ble ikke anerkjent av Sentralmaktene, og etter fredsforhandlingene i Berlin i 1878 ble det avgjort at Russland skulle gi Romania sin uavhengighet. Områdene Dobrudsja, Donaudeltaet og Slangeøya (Insula Șerpilor) skulle overføres til Romania, men Russland fikk beholde fylkene Cahul, Bolgrad og Ismail i det sørlige Bessarabia. Fyrst Carol mislikte avgjørelsen, men ble overtalt av Bismarck til å godta kompromisset på grunn av de store fordelene Romania fikk ved adgang til havner ved Svartehavet i Nord-Dobrogea, som også Bulgaria gjorde krav på.


== Se også ==
Kongedømmet Romania
Den russisk-tyrkiske krigen 1877-1878
Fylkesvei 2790

Fylkesvei 2790  går mellom Rollag stasjon og Bergan i Rollag kommune. Veien er 4,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 106.


== Kommuner og knutepunkter ==

 RollagVrågåvegen 

 Numedalsbanen 
Endepunkt Bergan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2790
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerVegvesenets vegkart
Bibliofili

Bibliofili (av gresk βιβλίον biblíon «bok» og φιλία philía «kjærlighet»)  er kjærlighet til bøker. En bibliofil er altså en som elsker bøker, men spesielt på grunn av dens ytre form. En «bokorm» er en som elsker bøker på grunn av innholdet eller liker å lese generelt. En bibliofil er ofte også en boksamler.
Den klassiske bibliofile er en som elsker å lese, beundre og samle bøker, og ofte skaffer seg en stor og spesialisert samling. Bibliofile må ikke nødvendigvis eie bøkene de liker; de kan også beundre dem i biblioteker. En bibliofil er imidlertid som regel en ivrig boksamler, setter ofte formen over innholdet, og legger ofte vekt på gamle, sjeldne eller dyre bøker, førsteutgaver, bøker med spesiell eller uvanlig innbinding, signerte eksemplarer og så videre.
I Norge finnes det en eksklusiv klubb for bibliofile, Bibliofilklubben, hvor medlemstallet er begrenset til 33.


== Se også ==
Boksamling
Fylkesvei 2866

Fylkesvei 2866  Haug og Knausen i Ringerike kommune. Veien er 702 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 168.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ringerike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2866
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Hearts of Fire

Hearts of Fire var en film fra 1987, med blant annet Bob Dylan, Fiona Flanagan og Rupert Everett. 


== Opphav og filming ==
Originalt skrevet av Scott Richardson, manuskriptet ble skrevet om igjen av Basic Instinct-forfatteren Joe Eszterhas fordi Lorimar Productions følte at Richardson var en «babyskribent» og ikke erfaren nok til å ta på seg ansvaret for en film med Dylan. Dylan skal visst ha truet med rettssak, dette skal visst ha ført til Eszterha skrev alt om igjen. 
Filmen ble filmet i Canada (Hamilton, Ontario og Toronto) og i United Kingdom (Southerndown og Coney Beach på Porthcawl). Filmens konsertscener ble filmet i Bristol i England.


== Utgivelse ==
Hearts of Fire gjorde det ekstremt dårlig på kino. Den var først utgitt i United Kingdom, og ble tatt vekk fra kinoer etter ca to uker. Film ble ikke engang sendt på kinoer i USA, og ble sendt direkte til video i 1988. Hearts of Fire ble gjenutgitt enda en gang på VHS av Warner Brothers 6. desember, 1993. Den har vært tilgjengelig i den nå utgåtte Laserdisc formatet, men filmen har ikke vært utgitt på DVD og det er for tiden heller ingen planer om det.


== Anmeldelser ==
Variety Magazine mente at det var "unfortunate that the last film of helmer Richard Marquand, who died shortly after completing it, should be Hearts of Fire" and that the film failed "to fire on all cylinders despite a nimble performance by the enigmatic Bob Dylan typecast as a reclusive rock star." Channel 4 deemed the film a "blunt instrument of 80s vacuity." DVDLaser fastslo at dette var "a really bad movie," men det er også hva seeren føler for Bob Dylan er "the key to liking or disliking the film."Time Out London sa at Dylan "hovers enigmatically on the sidelines, offering jaundiced comments." En annen anmeldelse mente at dette er "what is arguably one of the worst performances you are likely to see. His line readings are embarrassing, he clearly has no respect for any of the actors around him, or anyone behind the camera, or anyone who is likely to see the film."


== Soundtrack ==
I 1987, ga Columbia Records ut Hearts of Fire soundtrack. Dylan var tydeligvis opprinnelig under kontrakt for å skrive og gi ut fire nye originale innspillinger til albumet, men det endte bare med to og en coverlåt. Det var en coverversjon av  John Hiatt's "The Usual," og Dylan's "Night After Night" og "Had a Dream About You Baby." Dylan kom senere til å gi ut en alternativ versjon av "Had a Dream About You Baby" på albumet Down in the Groove fra 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hearts of Fire på Internet Movie Database 
(sv) Hearts of Fire i Svensk Filmdatabas 
(da) Hearts of Fire i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hearts of Fire på Allociné 
(nl) Hearts of Fire på MovieMeter 
(en) Hearts of Fire på AllMovie 
(en) Hearts of Fire på Turner Classic Movies 
(en) Hearts of Fire på Rotten Tomatoes 
(en) Hearts of Fire på Box Office Mojo 
Variety review av Hearts of Fire
DVDLaser review of Hearts of Fire
The Moviezzz Blog review of Hearts of Fire
Sotirios Versis

Sotirios Versis (gresk: Σωτήριος Βερσής; født 1876, død 1919) var en gresk friidrettsutøver som deltok i de første moderne olympiske leker 1896 i Athen.
Versis kom på tredjeplass i diskos under OL 1896 i Athen. Amerikaneren Robert Garrett vant konkurransen med et kast på 29,15 foran Panagiotis Paraskevopoulos med 28,95 og Versis på tredjeplass med 27,78.
Versis deltok også i vektløfting, han kom på tredjeplass i tohåndsløft bak danske Viggo Jensen og Launceston Elliot fra Storbritannia og i enhåndsløft ble han nummer fire.


== OL-medaljer ==
1896  Athen –  Bronse i friidrett, diskos  Hellas
1896  Athen –  Bronse i vektløfting, tohåndsløft


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sotirios Versis – Olympics.com 
(en) Sotirios Versis – Olympic.org 
(en) Sotirios Versis – Olympedia 
(en) Sotirios Versis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sotirios Versis – databaseOlympics.com (arkivert) 
(gr) Sotirios Versis – Hellas olympiske komité 
(en) Sotirios Versis – Track and Field Statistics 
(en) Sotirios Versis – Track and Field Statistics
The Other Side of the Mirror (film)

The Other Side of the Mirror: Bob Dylan at the Newport Folk Festival er en britisk dokumentarfilm fra 2007  om  Bob Dylans opptreden på Newport Folk Festival i 1963, 1964, og 1965, filmen er regissert av Murray Lerner.
Filmen har film og scener som tidligere sett i Lerners Festival! (1967), med hele sanger. Den inneholder også Dylans elektriske konsert fra 1965.
Filmen inneholder tidligere usette scener og opptak, dette dokumenterer også forandringen i Dylans stil gjennom tre år på Newport. Filmen var kringkastet av BBC Four 14. oktober, 2007. Regissør Murray Lerner kommenterte: “Over the course of three Newport gigs, Dylan becomes more conscious of his power. His charisma is startling. With electricity and radio, he did what Yeats, Lorca, T. S. Eliot and Ezra Pound never achieved. He reached a mass audience with poetry."


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Other Side of the Mirror på Internet Movie Database 
(no) The Other Side of the Mirror på NRK TV 
(fr) The Other Side of the Mirror på Allociné 
(en) The Other Side of the Mirror på AllMovie 
(en) The Other Side of the Mirror på Rotten Tomatoes
Heierenfossen kraftverk

Heierenfossen kraftverk er et minikraftverk som ligger ved Heiernfossen, oppstrøms Sandaker bru i nedre del av Sogna (Soknavassdraget) i Ringerike kommune, Viken.
Kraftverket ble bygd av Knut Heieren og sto ferdig i 1980. Han eide og drifta det fram til 1991, da det ble kjøpt av Jon Stensli. Stensli eide og drifta det fram til 2001, da Magne Bruland kjøpte det.
Kraftverket ligger langs gamle riksvei 7, like oppstrøms Sandaker bru sør i Ytre Soknedalen og cirka 6 km vest av Hønefoss. Det har tre marine sentrifugalpumper av typen CE, produsert og modifisert i Lier av Thune Eureka.
Installert effekt er 600 kW. Årsproduksjon er 4,5 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
smakraftverk.com (arkiv)
Christen Magelssen

Christen Daae Magelssen (født 6. mai 1841, død 1940) var en norsk billedhugger.


== Liv ==
Magelssen var sønn av sogneprest i Åfjord Hans Gynter Magelssen (d. 1886) og Drude Cathrine Haar Daae (1815–88), en søster av Ludvig Kristensen Daa. Som ung var han først sjømann, før han begynte å lage gallionsfigurer i et engelsk verksted. Da han kom tilbake til Norge bestemte han seg for å bli billedhugger, og dro i 1866 til København med statsstipend. Her fikk han undervisning av den danske billedhuggeren Herman Wilhelm Bissen i tre år. I denne perioden utførte han sitt første større arbeid, «Sjømand, som genser sit Fædrelands Kyst».
I de neste årene bodde Magelssen i Kristiania, før han dro til Roma i 1871. Her bodde han i ti år, til å begynne med med statsstipend, og ble kjent med andre nordmenn som var i Italia på samme tid: Ole Bull, Bjørnstjerne Bjørnson, Jonas Lie og Henrik Ibsen. I Roma-perioden laget han blant annet kolossalstatuen «Meleager», som ble utstilt på verdensutstillingen i Paris i 1878. I 1880-årene vendte han tilbake til Norge, og bodde først i Bergen, siden i Kristiania.
Magelssen levde til han ble nesten 100 år gammel. Han var gift med den italienske boktrykkerdatteren Adele Elvira Salandri (f. 1857).


== Verker ==


=== Bøker ===
To Aar ombord i Zephyr (1867)
Anden Styrmand fortæller (1888)


== Referanser ==


== Kilder ==
Halvorsen, Jens Braage: Norsk forfatter-lexikon 1814–1880, 4. bind, s. 1–2. Kristiania: Den norske forlagsforening, 1896.


== Litteratur ==
Bull, Francis: Tradisjoner og minner. Oslo: Gyldendal, 1945.
Oddernes kommune

Oddernes kommune er en tidligere kommune i Vest-Agder, siden 1964 en del av Kristiansand kommune.
Oddernes herred ble opprettet i 1837, og bestod inntil det ble slått sammen med Kristiansand i 1964.
Oddernes kommune omfattet fra starten også Randesund. De to delene ble skilt 31. desember 1893, og Oddernes og Randesund var selvstendige kommuner fra 1894 til 1964. Etter delingen hadde Oddernes 1 133 innbyggere. Kommunen omkranset byen Kristiansand på nesten alle kanter.
Ved lov av 14. juni 1921 ble ca. 2,75 km² av Lund i Oddernes overført til Kristiansand og ble en ny bydel med 2 164 innbyggere.
Fra 1. januar 1965 ble Oddernes slått sammen med Kristiansand, samtidig med kommunene Randesund og Tveit. På dette tidspunktet hadde Oddernes et areal på 103 km² og innbyggertallet hadde økt til 18 668.
Oddernes kommune hadde sitt rådhus på Otras østre bredd ved broen «Thygesons minde» som senere kalles Lundsbroa, som etter byutvidelsen i 1921 ble liggende i Kristiansand. Bygget var også kjent som Filialen på Lund fordi en kjøpmann i Dronningens gate, Raw Wilson, hadde butikk også der. Oddernes kommune hadde senere et nyere rådhus i Tordenskjoldsgate i Kristiansand, et bygg som ble tatt i bruk av Kristiansand kommune ved kommunesammenslåingen i 1965.


== Eksterne lenker ==
Foto av Gamle Oddernes Rådhus; panoramio.com
Arsenie Todiraș

Arsenie Todiraș (født 22. juli 1983 i Chișinău) er en moldovsk sanger som var med i det tidligere bandet O-Zone.
Nå har han en solo-karriere, og han representerte Moldova i Eurovision Song Contest 2006 sammen med Natalia Gordienko. De fremførte sangen «Loca».


== Eksterne lenker ==
(en) Arsenie Todiraș – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arsenie Todiraș på Internet Movie Database 
(en) Arsenie Todiraș på Discogs 
(en) Arsenie Todiraș på MusicBrainz 
(en) Arsenie Todiraș på MusicBrainz 
(en) Arsenie Todiraș på Spotify
Trøllanes

Trøllanes (IPA: [ˈtɹœdlaneːs], dansk: Troldenæs) er en bygd på Færøyene. Trøllanes er en gammel jordbruksbygd, lengst nord på østkysten av Kalsoy, adskilt fra havet med høye klipper. På Kalsoys nordende finnes en fyrlykt og en av Færøyenes største krykkjekolonier. Herfra er det fri utsikt til Kunoyarnakkur og Enniberg.
Trøllanes og Mikladalur har Mikladals kirkja som sognekirke. Sognet ble i 1931 en egen kommune, men i 2005 tillagt Klaksvík. Siden 1985 har Trøllanes vært forbundet med de øvrige bygdene på Kalsoy gjennom fem veitunneler. Fra Syðradalur lengst sør på øya er det fergeforbindelse til kommunesenteret Klaksvík.
Den 1. januar 2016 hadde Trøllanes 15 innbyggere fordelt på fem gårder.


== Historie ==

Trøllanes er første gang nevnt i jordeboken i 1584. Første ledd i stedsnavnet betyr «troll». Et sagn forteller at troll inntok bygden hver helligtrekongersaften, men at en gammel kone en gang påkalte Jesus, og trollene forsvant for godt.
Ifølge de færøyske tingbøkene ble den ellers isolerte bygden i 1686 overfalt av åtte bevæpnede sjørøvere, som stjal talg, vadmel og annet tøy. De kom i en slupp av typen som nederlandske og engelske fiskere brukte på denne tiden.
Trøllanes er en jordbruksbygd basert på sau, melkekyr og slaktefe. Historisk har fuglefangst også vært en viktig næringsvei. Det er bratt ned til kaien, som bare kan anløpes i godt vær, og bygden mangler derfor de naturgitte forutsetningene for å omstille seg til den moderne fiskeindustrien. Alle forbindelser gikk sjøveien frem til slutten av 1983, da Lagtinget opprettet en helikopterrute. I 1985 åpnet en 2,2 km lang veitunnel til Mikladalur.
Et viktig samlingspunkt på Trøllanes og i Mikladalur har vært avholdslaget, stiftet av lærer Absalon Guttormsen i 1883.


== Referanser ==
Masked & Anonymous: Music from the Motion Picture

Masked & Anonymous: Music from the Motion Picture er et soundtrack-album med diverse artister fra 2003. Alle artistene spiller sanger av Bob Dylan (som lagde filmen), bortsett fra Bob Dylan selv, som ikke bare spiller sine egne, men også noen klassiske folkesanger.
På spesialutgaven av albumet fulgte det med en SACD sampler med diverse sanger fra Bob Dylans «Revisited series» (15 av hans album remastered i SACD og vanlig CD-format)


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Bob Dylan, unntatt hvor merket:

«My Back Pages» – The Magokoro Brothers
«Gotta Serve Somebody» – Shirley Caesar
«Down in the Flood» – Bob Dylan
«It's All Over Now, Baby Blue» – The Grateful Dead
«Most of the Time» – Sophie Zelmani
«On a Night Like This» – Los Lobos
«Diamond Joe» – Bob Dylan (Jack Elliot)
«Come Una Pietra Scalciata» («Like a Rolling Stone»)  – Articolo 31
«One More Cup of Coffee» – Sertab
«Non Dirle Che Non E' Cosi'» («If You See Her, Say Hello») – Francesco de Gregori
«Dixie» – Bob Dylan (Dan Emmett)
«Señor (Tales of Yankee Power)» – Jerry Garcia
«Cold Irons Bound» – Bob Dylan
«City of Gold» – The Dixie Hummingbirds


== Kilder ==

(en) Masked & Anonymous: Music from the Motion Picture på Discogs