jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Wildspitze

Denne artikkelen omhandler Wildspitze i Ötztal-Alpene og må ikke forveksles med  Stubaier Wildspitze i Stubai-Alpene eller Wildspitz i Schwyz-Alpene.
Wildspitze er den høyeste toppen i Ötztal-Alpene og Nordtirol, og nest høyest i Østerrike (etter Großglockner).


== Beliggenhet ==
Wildspitze ligger i Weißkamm, ca. 12 km nordøst for Alpenes hovedkam i et område av Ötztaler Alpen som strekker seg nordøstover fra Weißkugel mot Sölden. Syd- og østsiden hever seg over Venter Tal, en orografisk venstre sidedal til Ötztal. Vest- og nordflanken danner Pitztals avslutning. Wildspitze har to topper, den snøfri sydtoppen (3.768 moh markert med et kors og den snødekte nordtoppen, (ca. 3.765 moh). Mot nord flyter breen Taschachferner ned i Pitztal, og mot sørvest Mittenkarferner og mot sørøst  Rofenkarferner, begge ned i Venter Tal. 


== Bestigning ==
Wildspitzes sydtopp ble første gang besteget av Leander Klotz og en ukjent bonde i 1848. Den dengang høyere nordttoppen ble også førstegangsbesteget av Klotz (1861), dette skjedde fra sydtoppen via egga som forbinder de to toppene. Snøsmelting har ført til at sydtoppen er den høyeste av de to, og regnes nå som Wildspitzes hovedtopp.  
Den vanligste ruta fører fra botnen nord for Mitterkarjoch over sørvestegga opp på sydtoppen. Botnen kan også nås fra Vent over Breslauer Hütte (2.844 moh) og Mitterkarjoch (3.468 moh). Alle tre rutene er lette men krever fullt breutstyr (bresprekker).  
Mye brukte alternativer er den steinete sydøstegga over Ötztaler Urkund og den 50° bratte nordveggen (ca. 6 taulengder isklatring).
Utsikten fra Wildspitze begrenses praktisk talt bare av jordens krumming og man kan se Schobergruppe i øst og Bern-Alpene i vest (Bietschhorn, Aletschhorn).
På grunn av Wildspitzes spesielle posisjon i Østalpene er det mye klatreaktivitet på toppen sommer som vinter. Etter at Pitztaler Gletscherbahn ble satt i drift kan den bestiges på en dagstur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wildspitze – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tourenberichte Wildspitze, Hikr.org (tysk)
Wildspitze, Berge und Hochtouren (tysk)
Oskar Grimstad

Oskar Jarle Grimstad (født 8. november 1954) er en norsk politiker (FrP). Han var innvalgt på Stortinget for Møre og Romsdal fra 2009 til 2017, og har tidligere vært vararepresentant 1997–2001 og 2005–2009. Grimstad satt i Fremskrittspartiets sentralstyre 1999–2009, og har vært talsmann for vannkraft og fornybar energi. Han har også vært medlem av Hareid kommunestyre og gruppeleder i Møre og Romsdal fylkesting. Grimstad har yrkesbakgrunn fra næringslivet.


== Stortingskomiteer ==
2013–2017 medlem i Energi- og miljøkomiteen
2013–2017 medlem i Valgkomiteen
2009–2013 medlem i Energi- og miljøkomiteen
2009–2013 medlem i Valgkomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oskar Grimstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Oskar Grimstad hos Stortinget 
(no) Oskar Grimstad hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Oskar Grimstads stemmegivning på Stortinget (arkivert) siden 2009 systematisert av organisasjonen Holder de ord
Fru Dannemand

Fru Frederikke Benedichte Dannemand (født 6. august 1790 i København, død 23. desember 1862) var kong Frederik VI’s elskerinne.


== Bakgrunn og liv ==
Bente Frederikke Mortensdatter Andersen Rafsted ble født i Nyboder, København som datter av en  brønnborer fra Holmen og hans ektefelle.
Bente Frederikke Mortensdatter alias Bente Rafsted ble i 15-16-årsalderen den danske kronprins Frederiks elskerinne. Kronprinsens ektefelle kronprinsesse Marie Sophie hadde allerede i årene fra 1791 født flere barn, og på dette tidspunkt levde kun en pike. 2-3 guttebarn var døde, enten i barselseng eller som spedbarn. Inntil 1808 fødte kronprinsessen i alt 8 barn, og bare 2 døtre overlevde. 
Forholdet mellom kronprinsen og Bente Rafsted skal ha startet i forbindelse med at hennes far hadde blitt tatt i å stjele på Holmen og sto i fare for å få en streng straff. Hun tok saken i egen hånd og møtte opp på slottet for å be om nåde for faren. (Han fikk senere en mildere dom.) Kronprinsens kammerjunker, Johan Bülow, likte den unge piken og foreslo etterpå for kronprinsen at hun kunne «vikariere» for den syke og utmattede kronprinsessen.
Kronprinsen fant i all hemmelighet et skjulested hos en smed i Bagsværd hvor han holdt et eget kronprinshoff.
Christian VII døde i mars 1808 og etter at kronprinsen var blitt kåret til konge, ble «Benedichte Rafsted» i august måned samme år installert på Toldbodvej nr. 289.  


== Fru Dannemand ==
Borgerskapet var nok ikke helt tilpass med forholdet, men Frederik VI spaserte allikevel nesten daglig fra Amalienborg til Toldbodvej. 
Hun ble tildelt navnet fru Frederikke Dannemand, samtidig med at hun i 1829 fikk rang som oberstinne.  Frederik VI mente nok, at en militær tittel sto øverst på rangstigen. Samtidig ble barna deres – Louise, Caroline, Frederik og Valdemar – adlet.  Slekten Dannemand er forøvrig utdødd i dag. 
Etter sigende ilte Fru Dannemand straks opp på slottet da Frederik VI døde i desember 1839, hvor hun gråt over den avdøde kongen sammen med dronningen.
Oberstinde Benedichte Frederikke Dannemand alias Bente Rafsted døde d. 23. desember 1862 og ble begravet med militær honnør på Garnisons Kirkegård.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Theodor Ewalds. Fru Dannemand.
Else Kornerup. Edouard Vargas de Bedemar.
Berling Liisberg: "Kvinder i Dansk Historie" Hagerup Forlag 1916
Svend Erik Georg Larsen. Slægtsforskning og Guldalderens Dæknavne.
Danmarks Kongelige Familier i 1000 år. Askholms Forlag.
Harald Jørgensen. En Enevoldskonges Husholdning. Studier over livet ved Frederik VI's hof 1808-39. Poul Kristensens Forlag.
Georg Metz.«Frederik dag for dag» Information. Publisert 30. november 1999,
Dansk Biografisk Leksikon
Rigmor Andersen Eide

Rigmor Andersen Eide (født 26. juni 1954) er en norsk politiker og tidligere stortingsrepresentant (KrF). Hun var innvalgt på Stortinget fra Møre og Romsdal fra 2009 til 2017.


== Bakgrunn og utdannelse ==
Eide kommer fra Ålesund i Møre og Romsdal. Hun er datter av industriarbeider Arne Ingard Andersen og husmor Helga Olivie Melsæter.
Hennes utdanningsmessige bakgrunn er realskole med påfølgende handelsskole der hun var ferdig i 1972. Hun arbeidet deretter som regnskapssekretær i Ålesund Sparebank før hun ble ansatt som skolesekretær ved Borgund Folkehøgskole, der hun arbeidet i 15 år. Senere har hun blant annet vært ansatt som daglig leder i Ålesund kirkelige fellesråd i åtte år fra 1997 til 2005. I 2005 ble hun daglig leder i Maritimt Forum Nordvest. Maritimt Forum som er en stiftelse som arbeider for gode vilkår for den maritime næringen i Norge og som samler både bedrifter og organisasjoner fra både arbeidstaker- og arbeidsgiversiden i norsk maritim sektor. Eide har permisjon fra denne jobben mens hun er på Stortinget.


== Politisk arbeid ==
Eide har hatt en rekke lokalpolitiske verv i Ålesund og Møre og Romsdal. Blant annet var hun i perioden 1995 til 2007 medlem av bystyret og formannskapet i Ålesund kommune. Hun ble valgt inn på fylkestinget i Møre og Romsdal i 2003 og satt der til hun ble valgt inn på Stortinget i 2009. I perioden 2007 til 2009 var hun gruppeleder for fylkestingsgruppa. Eide har også vært 2. vararepresentant til Stortinget for Møre og Romsdal KrF siden stortingsvalget 2001.  Hun møtte på Stortinget i lengre tid, særlig i perioden 2001-2005, da hun i realiteten var første vara, ettersom Kjell Magne Bondevik var regjeringssjef og følgelig ikke møtte på Stortinget.  


== Stortingskomiteer ==
2013–2017: medlem i Energi- og miljøkomiteen
2009–2013: medlem i Næringskomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rigmor Andersen Eide – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Rigmor Andersen Eide hos Stortinget 
(no) Rigmor Andersen Eide hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Rigmor Andersen Eides stemmegivning på Stortinget (arkivert) siden 2009 systematisert av organisasjonen Holder de ord
Nick Vujicic

Nick Vujicic (født 4. desember 1982) er en australsk predikant, taler og leder for den ideelle organisasjonen Life Without Limbs, en organisasjon for fysisk handikappede. Han gir jevnlig taler der han tar for seg handikapp og håp.


== Bakgrunn ==
Han var den førstefødte i en svært religiøs serbisk kristen familie bosatt i Melbourne, Australia. Da han ble født viste det seg at han hadde tilstanden Tetra-amelia: han manglet begge armer og begge ben, men han hadde to små føtter der en av dem hadde to tær. Vujicics tilstand var ellers normal.


=== Oppvekst ===
Livet hans var vanskelig. En voldsom motgang skyldtes en australsk lov som hindret ham i å gå på en vanlig skole på grunn av hans handikap, selv om han ikke var mentalt tilbakestående. Mens han gikk på skolen ble loven forandret og Vujicic var en av de første handikappede studentene som ble integrert inn i en vanlig skole.Han lærte å skrive med de to tærne han har på sin venstre «fot» og en spesiell innretning som han bruker på den ene tåen når han griper ting. Han lærte også å bruke en datamaskin og han skrev på denne med en «hæl og tå metode», kaste tennisballer, svare på telefonen,  barbere seg og ta seg et glass vann.


=== Oppvåkning ===
Etter å ha blitt plaget på skolen ble han ekstremt deprimert og i tiårsalderen overveide han selvmord. Etter å ha bedt Gud om å få armer og ben begynte han å forstå at hans tilstand var en inspirasjon for andre og begynte å takke Gud for å være i live. 
Et viktig vendepunkt i livet hans skjedde da hans mor viste ham en avisartikkel om en mann som levde med et stort handikapp. Dette fikk ham til å innse at han ikke var den eneste med store utfordringer. 
Da han var sytten begynte han å tale i bønnegrupper, og etterhvert startet han sin ideelle organisasjonen Life Without Limbs.


== Se også ==
Hirotada Ototake


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Nick Vujicic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nick Vujicic på Internet Movie Database 
(en) Nick Vujicic hos The Movie Database 
(en) Nick Vujicic på Twitter 
(en) Nick Vujicic på Facebook 
(en) Nick Vujicic på Instagram 
(en) Nick Vujicic på YouTube 
(en) Attitude Is Altitude Arkivert 16. juni 2010 hos Wayback Machine.
(en) Nick on Myspace – update by himself
(en) An inspirational movie was created around Nick Vujicic called "The Butterfly Circus"
Bally

Bally kan peke til:


== Steder ==
Bally (Pennsylvania)
Bally (Vest-Bengal)
Bally (baile), er et vanlig prefiks i navn på byer i Irland


== Personer ==
Charles Bally (1865–1947), sveitsisk lingvist
Bally Sagoo, britisk-indisk sanger og DJ
klengenavnet til Elena Baltacha (født 1983), britisk tennisspiller


== Selskaper ==
Bally Shoe, sveitsisk skoprodusent grunnlagt i 1851.
Bally Technologies, en produsent av slotmaskiner og SDS systemer.
Bally Total Fitness (tidliger Bally Health and Tennis)


== Hoteller og casinoer ==
Bally's Las Vegas
Bally's Atlantic City
Bally's Casino Tunica
Robert Bacon

Robert Bacon (født 5. juli 1860 i Boston i Massachusetts, død 29. mai 1919 i New York) var en amerikansk politiker som var USAs utenriksminister i perioden januar 1909 til mars 1909 under president Theodore Roosevelt. Han var også USAs ambassadør til Frankrike i perioden 1909 til 1912.


== Biografi ==
Bacon studerte ved Harvard University, hvor han blant annet var klassekamerat med den fremtidige presidenten Theodore Roosevelt. Etter å ha blitt uteksaminert i 1880 dro han verden rundt før han vendte hjem og startet på en suksessfull forretningskarriere. Han giftet seg i 1883 med Martha Waldron Cowdin som han året etter fikk tre sønner og en datter sammen med. Etter at han var etablert med sin forretningskarriere i Boston begynte han å arbeide for J.P. Morgan & Co., hvor han var med på å grunnlegge både U.S. Steel og Northern Securities Company. Presset som lå i denne jobben slet for øvrig så mye på nervene til Bacon at han forlot selskapet i 1903.
Fra 1905 til 1909 hadde Bacon stillingen som viseutenriksminister og fungerte som utenriksminister ved Elihu Roots besøk til Sør-Amerika. Bacon ble selv den 27. januar 1909 utnevnt til utenriksminister av president Theodore Roosevelt på slutten av hans presidentperiode etter at Root søkte avskjed. Som utenriksminister fikk han til tross for sin begrensede periode kongressens godkjennelse for avtalen til Panamakanalen med Colombia og Panama. Etter å ha sittet i embetet i knappe 38 dager gikk han av sammen med resten av Roosevelt-regjeringen.
Etter sin periode i utenriksdepartementet ble han utnevnt til USAs ambassadør til Frankrike av hans etterfølger Philander C. Knox på grunnlag av hans diplomatiske ferdigheter. Denne stillingen beholdt han til 1912. Under første verdenskrig arbeidet Bacon i staben til John Pershing, hvor han ble forfremmet til oberstløytnant i 1918. Bacon døde den 29. mai 1919 i New York som følge av komplikasjoner etter en operasjon.


== Bibliografi ==
For Better Relations with Our Latin American Neighbors (1915)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Bacon (diplomat) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robert Bacon – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
State.gov – Robert Bacon (1860–1919) – Biografien til Bacon hos U.S. Secretary of State.
Millercenter.org – Robert Bacon (1909–1909) – Biografien til Bacon som utenriksminister hos Miller Center of Public Affairs.
Fabrice Pancrate

Fabrice Pancrate er en fransk fotballspiller som spiller for Nantes. Han har tidligere spilt for Louhans-Cuiseaux, Guingamp, Le Mans, Paris Saint-Germain, Real Betis, Sochaux, Newcastle United og Larisa.


== Eksterne lenker ==
(fr) Fabrice Pancrate – LÉquipe 
(en) Fabrice Pancrate – Transfermarkt 
(en) Fabrice Pancrate – Soccerbase.com 
(en) Fabrice Pancrate – FootballDatabase.eu
Pierre Sonnerat

Pierre Sonnerat (født 18. august 1748 i Lyon i Frankrike, død 31. mars 1814 samme sted) var en fransk naturforsker og oppdagelsesreisende.
Sonnerat var nevø av botanikeren Pierre Poivre. Han foretok flere reiser til det sørøstre Asia, og besøkte Filippinene og Molukkene mellom 1769 og 1772, og India og Kina fra 1774 til 1781. Han var førstemann til å gi en vitenskapelig beskrivelse av det sørkinesiske frukttreet litchi. Han er også den som misforstod tilropet fra en gassisk stifinner som fikk øye på en lemur og skrek ut «indri!» («se!» på gassisk). Sonnerat tolket dette som dyrets navn, og denne lemurartens navn er fremdeles kjent som indri (Indri indri) (det gassiske navnet er babakoto). Fuglene Dacelo novaeguineae og Pygoscelis papua, som ikke finnes på Ny-Guinea (Papua), fikk også misvisende navn av Sonnerat.Han skrev bøkene Voyage à la Nouvelle-Guinée (1776)  og  Voyage aux Indes orientales et à la Chine, fait depuis 1774 jusqu'à 1781 (1782).
Hans standard botaniske autorforkortelse er Sonn. og knyttes til de plantene han identifiserte.
Hans navn benyttes om specienavnet til Sonneratshøne (Gallus sonneratii). 
Pierre Sonnerat tok til motmæle mot tidens fremherskende rasisme i Europa. 


== Referanser ==
Amravati

Amravati (også kjent som Amaravati, Amrawati eller Amraoti, marathi: अमरावती, hindi: अमरावती) er en by i distriktet med samme navn i den indiske delstaten Maharashtra. Byen er administrasjonssentrum i distriktet Amravati. Byen huser mange historiske templer i minne for gudinnen Amba, herre Shri Krishna og Shri Venkateshwara. Byen ligger omtrent 155 km vest for Nagpur, og hadde i 2001 549 370 innbyggere. Amravati er en industriby bomullsspinnerier og handel med bomull.
Amravati ligger på Deccan-platået i en gjennomsnittlig høyde av 343 moh. NH 6 (National Highway 6, Surat-Kolkata) går gjennom byen, og jernbanelinjen mellom Haora og Mumbai ligger om lag 10 km lenger sør. Amravati er også hovedkvarter for Amravati divisjon, som er en av seks divisjoner i Maharashtra (Vidarbharegionen). De fire distriktene som kommer under Amravati divisjon er Akola, Yavatmal, Buldhana og Washim.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Amravati – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en)  Amravati hos Wikivoyage
Informasjon om byen (marathi)
Gruvekollapsen i Shanxi 2008

Gruvekollapsen i Shanxi var utrasning av leire i et dagbrudd i Xiangfen fylke i prefekturet Linfen i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina og drepte minst 267 mennesker og skadet 34. Omkring klokken 8:00 den 8. september 2008 raste støttemuren i en jerngruve etter et kraftig regnvær, som utløste et leirskred som begravde en landsby og et folkefylt marked. Den ulovlige Tashan Mine ble drevet av Tashan Mining Company.


== Referanser ==
Tore Rygh

Tore Rygh (født 18. april 1968 i Sandnes) er en norsk filmregissør utdannet ved Den norske filmskolen. Han debuterte som spillefilmregissør med Alt for Egil (2004). 


== Filmografi - utvalg ==


=== Langfilm ===
2004 – Alt for Egil


=== Kortfilm ===
2000 – Tretti Love


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Rygh på Internet Movie Database 
(sv) Tore Rygh i Svensk Filmdatabas 
(en) Tore Rygh hos The Movie Database 
HiL Kull 1
Katja Eyde Jacobsen

Katja Eyde Jacobsen (født 6. mars 1978 i Oslo) er en norsk filmregissør utdannet ved Den norske filmskolen. Hun debuterte som spillefilmregissør med Yatzy (2009). Yatzy var en av tre nominerte til beste barne- og ungdomsfilm under Amandaprisen 2009.


== Filmografi - utvalg ==


=== Langfilm ===
2009 – Yatzy


=== Kortfilm ===
2007 – Interlude


== Eksterne lenker ==
(en) Katja Eyde Jacobsen på Internet Movie Database 
(da) Katja Eyde Jacobsen på Scope 
(en) Katja Eyde Jacobsen hos The Movie Database 
HiL Filmskolen kull 4
William R. Day

William Rufus Day (født 17. april 1849 i Ravenna i Ohio, død 9. juli 1923 i Mackinac Island i Michigan) var en amerikansk advokat, dommer og politiker, kjent som landets utenriksminister i 1898 under president William McKinley.


== Biografi ==
Day avla sin grunneksamen ved University of Michigan i 1870 og fortsatte deretter med jusstudier ved samme universitet. I 1872 innledet han en karriere som advokat i Canton i Ohio, og mens han praktiserte jus ble han også et aktivt medlem av Det republikanske partiet. Som republikaner fikk han et vennskap med William McKinley, og ble ansatt som juridisk og politisk rådgiver for McKinley i hans kampanjer mot Representantenes hus og som guvernør og president.
Da McKinley ble utnevnt til president ble Day utnevnt til viseutenriksminister (Assistant Secretary of State). Da daværende utenriksminister John Sherman ikke viste seg å være en tilstrekkelig effektiv minister ble Sherman tvunget til å gå av til fordel for Day. Han ble utenriksminister mens Den spansk-amerikanske krigen pågikk, og Day mente at USA burde ha returnert den spanske kolonien Filippinene til Spania, men han var likevel forenelig med McKinleys tøffere linje og aksepterte denne. Days siste diplomatiske handling ble signeringen av fredsavtalen i Paris, før McKinley utnevnte han til dommer i den føderale ankedomstolen og erstattet ham med John Hay.
President McKinley ble myrdet i 1901, og etterfølgeren Theodore Roosevelt utnevnte Day som dommer ved USAs høyesterett i 1903. Han tjenestegjorde i høyesteretten frem til 1922, da han gikk av med pensjon. William Rufus Day døde den 9. juli 1923 i Mackinac Island i Michigan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Rufus Day – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William R. Day – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
State.gov – William Rufus Day (1849–1923) – Biografien til Day hos U.S. Secretary of State.
Millercenter.org – William Day (1898–1898) – Biografien til Day som utenriksminister hos Miller Center of Public Affairs.
Klubbin (Fugloy)

Klubbin (621 moh.) er et fjell på Færøyene. Det er det høyeste fjellet på Fugloy, den østligste av øyene, og er Færøyenes 94. høyeste fjell. Fjellet ligger ikke langt fra bygda Kirkja, og fra toppen har man panoramautsikt over store deler av Norðoyar. Navnet Klubbin betyr «Klubben».


== Referanser ==
Andreas J. Riiser

Andreas Jørgensen Riiser (født 17. mars 1979) er en norsk filmregissør med utdanning fra Den norske filmskolen på Lillehammer (2003-06) og The European Film College (1999). 
Han var før filmskolen i flere år Roy Anderssons «høyre hånd», og har regissert en rekke kort- og novellefilmer (blant annet Mr. Death, Outside Comfort, ISOLA og Goldfish Tradition) samt promo- og musikkvideoer for Coldcut, The White Birch, Big Bang og Jaga Jazzist.
For tv har Riiser regissert blant annet «I heisen med» for NRK, flere promoer og feature intervjuer for Skavlan med bl.a. Justin Bieber og Robbie Williams, episoder av «Uti vår hage 2», innslag, vignetter og programdesign for NRK og TV2, samt over hundre reklamefilmer som har vunnet flere priser, deriblant tolv «Sølvfisker» og to «Gullfisker» i 2009 og 2018.
For kino har Riiser regissert Ekspedisjon Knerten i 2017 og jobber for tiden med flere TV- og kinoprosjekter i utvikling.


== Filmografi - utvalg ==


=== FILM ===
2004 Goldfish Tradition
2005 Brick Vision
2006 ISOLA
2007 Mr. Nichols
2012 Outside Comfort
2016 Mr. Death
2017 Ekspedisjon Knerten


=== TV ===
2008 – Uti vår hage sesong 2 – episode 1,4
2010 Storbynatt
2011 En vakker dag - med Bjørn Eidsvåg
2012 Promos Skavlan - med Robbie Williams
2014 I heisen med


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas J. Riiser på Internet Movie Database 
(en) Andreas J. Riiser hos The Movie Database
Kalkitos

Kalkitos  var en type fritidssyssel for barn. Det ble produsert av Gillette og var svært populært i Europa, Sørøst-Asia og Mellom-Amerika. Kalkitos bestod av trykket kartong med scener der mennesker, biler, o.l. manglet. Man kunne så påføre figurer fra et gjennomsiktig ark. Prosessen kalles kromolitografi og ble på norsk referert til som «gnikkebilde» eller «gnibilde».
Anne Sewitsky

Anne Sewitsky (født 12. januar 1978) er en norsk regissør født i Oslo, oppvokst i Stavern med slektsrøtter fra Farsund og USA. Hun er utdannet ved Den norske filmskolen i 2006. Anne Sewitskys kortfilm Oh My God! ble tildelt prisen for beste kortfilm i Generation Kplus under Filmfestivalen i Berlin.
Hun regisserte fire episoder (3, 4, 6, 8) av NRK-serien Himmelblå i første sesong og vært medregissør for NRK-serien Koselig med peis sammen med regissørene og manusforfatterne Daniel Voldheim og Thomas Seeberg Torjussen.I januar 2011 vant Anne Sewitsky «World Cinema Grand Jury Prize, Dramatic» under Sundance filmfestival for komedien Sykt lykkelig (Happy Happy). Dette er den første norske spillefilmen som har vunnet en Sundance-pris. Sykt lykkelig ble 1. september 2011 valgt til Norges Oscar-kandidat.I februar 2011 hadde Anne Sewitskys spillefilm Jørgen + Anne = sant verdenspremiere som åpningsfilm i Generation-programmet  under Filmfestivalen i Berlin. Aldri tidligere har en norsk spillefilm fått æren av å åpne Generation-programmet. For filmen vant hun prisen beste nyskaper under Kanonprisen 2011 og var også nominert i klassen beste regi både under Kanonprisen og Amandaprisen 2011.


== Priser og nominasjoner ==
«World Cinema Grand Jury Prize, Dramatic» under Sundance filmfestival 2011
Nominert til Kanonprisen 2011 i klassen beste regi for Jørgen + Anne = sant
Kanonprisen 2011 i klassen beste nyskaper for Jørgen + Anne = sant
Nominert til Amandaprisen 2011 i klassen beste regi for Jørgen + Anne = sant
Oslo bys kunstnerpris 2012
Nominert til Kanonprisen 2015 i klassen beste manus for De nærmeste (sammen med Ragnhild Tronvoll)
Edith Carlmar-prisen for 2015


== Filmografi ==
2006 – Hjerteklipp (Kortfilm)
2008 – Oh My God! (Kortfilm)
2008 – Himmelblå (TV-serie)
2010 – Sykt lykkelig (Spillefilm)
2011 – Koselig med peis (TV-serie)
2011 – Jørgen + Anne = sant (Spillefilm)
2012 – Helt perfekt (TV-serie)
2015 – De nærmeste (Spillefilm)
2018 – Sonja (Spillefilm)
2019 – Black Mirror (TV-serie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Sewitsky på Internet Movie Database 
(da) Anne Sewitsky på Filmdatabasen 
(da) Anne Sewitsky på Scope 
(fr) Anne Sewitsky på Allociné 
(en) Anne Sewitsky på AllMovie 
(en) Anne Sewitsky hos The Movie Database