jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ingeborg Vinther

Ingeborg Helena Vinther (født Joensen, 11. mai 1945 i Vágur) er en tidligere færøysk fagforeningsleder og politiker (JF).
Hun kommer fra en arbeiderklassefamilie i Vágur på Suðuroy, der faren var delaktig i oppbyggingen av fagbevegelsen og det sosialdemokratiske partiet, Javnaðarflokkurin. Moren var hjemmearbeidende husmor med syv barn. Ingeborg Vinther arbeidet ved fiskemottak på Færøyene og Island i 17 år, stiftet familie i Vágur, og tok kurs i pedagogikk og ledelse.I 1977 ble hun valgt inn i styret i Føroya Arbeiðarafelag, der hun satt som formann mellom 1980 og 2011. Hun er fagforeningens lengstsittende og første kvinnelige formann. I Vinthers formannsperiode fikk Føroya Arbeiðarafelag gjennomslag for blant annet lik lønn for kvinner og menn i 1977 og den færøyske arbeidsløshetsforsikringen av 1992. Hun stod også sentralt i å etablere den færøyske arbeidsformidlingen, Arbeiðsloysisskipanin (ALS), i 1992.Vinther har vært engasjert i Javnaðarflokkurin. Foran valget i 1994 var hun blant kreftene i fagbevegelsen som dannet Verkamannafylkingin, i protest mot Javnaðarflokkurins håndtering av den færøyske finanskrisen. Vinther ble innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy, som første kvinne fra denne valgkretsen. Vinther var medlem av Lagtingets markedskomité, Lagtingets arbeidskomité og Lagtingets kultur- og skolekomité. Indre splid gjorde at hun ikke søkte gjenvalg ved valget i 1998. Verkamannafylkingin gikk raskt i oppløsning etter valget, da partiet mistet sin representasjon.


== Referanser ==
Tlustá hora

Tlustá hora er et høydedrag i den tsjekkiske byen Zlín. Høydedraget strekker seg 458 meter over havoverflaten, og har blant annet et TV- og radiotårn. 


== Eksterne lenker ==
(en) Tlustá hora (Zlín) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
FK Qarabağ Ağdam

Futbol Klubu Qarabağ Ağdam er et fotballag fra byen Ağdam i Aserbajdsjan. På grunn av Nagorno-Karabakh-krigen har Qarabağ siden 1993 spilt sine hjemmekamper i Baku, men i 2009 har klubben igjen vurdert spill i Ağdam.


== Sesonger ==


== FK Qarabağ Ağdam i Europa ==

Qarabağ har representert Aserbajdsjan i europacup ved seks anledninger tidligere, første gang i 1996.
Qarabağ møtte norske Rosenborg i Europaligaen 2009 i 2. kvalifiseringsrunde, og de vant sensasjonelt 1–0 sammenlagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside – FK Qarabağ Ağdam Arkivert 5. mai 2009 hos Wayback Machine.
Nick Culkin

Nicholas James «Nick» Culkin (født 6. juli 1978 i York) er en tidligere engelsk fotballspiller som er mest kjent for å ha spilt for Manchester United som han signerte for i september 1995. Hos United fikk han sin første og eneste ordinære førstelagskamp i august 1999, hvor han kom inn på overtid for Raimond van der Gouw i en seriekamp borte mot Arsenal og fikk kun 80 sekunder på banen. 
Culkins første kamp for Manchester United var for øvrig under deres Skandinaviske turné sommeren 1997, hvor Culkin kom inn i andre omgang for Peter Schmeichel og holdt nullen mot Brann i en kamp United vant 4–0. Hans periode i United ble likevel preget av lite spilletid, noe som gjorde at han ble lånt ut til Hull City, Bristol Rovers og Livingston.
I 2002 meldte han overgang til Queens Park Rangers, hvor han på tre sesonger kun fikk 22 kamper. Culkin ble tvunget til å legge opp i 2005 på grunn av en langvarig kneskade, og fikk tilsammen 93 ligakamper samt tre FA Cup–kamper og syv ligacupkamper.


== Eksterne lenker ==
(en) Nick Culkin – Transfermarkt 
(en) Nick Culkin – Soccerbase.com
Kostel svatého Filipa a Jakuba (Zlín)

Kostel svatého Filipa a Jakuba («St. Filip og Jakob-kirken») er en kirke i den tsjekkiske byen Zlín.
Det har vært kirke på stedet siden det fjortende århundre. Dagens kirkebygg skriver seg fra andre del av attenhundretallet, da den ble gjenoppbygget etter brannskader. 


== Eksterne lenker ==
Menighetens nettsider
Nes (Suðuroy)

Må ikke forveksles med Nes (Eysturoy).Nes (foreldet dansk skrivemåte: Næs) er en bygd på Suðuroy, den sørligste av øyene som utgjør Færøyene. Nes ligger på nordsiden av Vágsfjørður, mellom Vágur i vest og Porkeri i øst.
Bebyggelsen på Nes blir ikke nevnt i middelalderske kilder, ei heller ved navn i jordebøkene før 1705. I jordeboken fra 1584 blir tre husstander på Nes nevnt. Tradisjonen sier at en grensetvist i bygden på 1400-tallet ble avgjort ved brytekamp. På 1700-tallet var bygden bebodd av leilendinger og husmenn.Nes regnes statistisk og administrativt til bygden, sognet og kommunen Vágur, etter at den ble overført fra kommunen Porkeri i 1928. I 2010 hadde Nes om lag 30 innbyggere.
Kunstmaleren Ruth Smith bodde i bygden i de siste årene av sitt liv, og flere av hennes verk har motiver fra Nes. Hun døde på en ensom svømmetur i Vágsfjørður.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nes (Vágur) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nes (Vágur) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kong Johans liv og død

Kong Johans liv og død (engelsk The Life and Death of King John, skrevet 1594–1596) er et historisk skuespill av William Shakespeare som dramatiserer regimet til kong Johan av England (konge i årene 1199–1216), sønn av Henrik II av England og Eleanora av Aquitaine, og selv far til kong Henrik III av England. Det er antatt at stykket ble skrevet på midten av 1590-tallet, men det ble ikke utgitt før i First Folio i 1623.


== Rolleliste ==
En del av navnene i Shakespeares omforming skiller seg fra de historiske skikkelser, men det lenkes uansett til de reelle figurene.


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Kong Johans liv og død  – sitater

Complete Text of King John at MIT
King John – ren tekstutgave fra Project Gutenberg
The life and death of King John – HTML-versjonen av denne tittelen.
Litteraturåret 1976

Litteraturåret 1976 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1976.


== Prisvinner ==
Nobelprisen i litteratur: Saul Bellow, USA
Nordisk råds litteraturpris tildeles Ólafur Jóhann Sigurðsson for: Du minns en brunn
Nils Holgersson-plaketten: Maud Reuterswärd
Carl Emil Englund-priset: Kjell Espmark
Litteraturfrämjandets stora romanpris: Stig Claesson


== Hendelser ==


== Nye bøker ==


=== Skjønnlitteratur ===
Den sköna flodens land av Helmer Linderholm
Det angår også deg av Arnold Jacoby
Folket på Innhaug av Anne Karin Elstad
Frontreportern av Torbjörn Säfve
Hev Titanic (Raise the Titanic)  av Clive Cussler
Historien om Gly av Lars Saabye Christensen (diktsamling)
Häxhammaren av Jan Mårtenson
Jack av Ulf Lundell
Klass 6 D, Sverige, Världen av Siv Widerberg
Kvinnan och familjen: ”Äktenskapet och familjeproblemet” av ”Skydd åt gravida kvinnor och barnaföderskor” av Aleksandra Kollontaj
Lille Tre (The Education of Little Tree) av Forrest Carter
Miss Marples siste sak (Sleeping Murder: Miss Marple's Last Case) av Agatha Christie
Rök av Olle Häger
Pastorn på spåret av Jan Arvid Hellström
Savnede var iført … (Last Seen Wearing) av Colin Dexter
Springkilden (Springkällan) av Kerstin Ekman
Triton av Samuel R. Delany
Vingeslag av Herbjørg Wassmo (diktsamling)


=== Sakprosa ===
Det egoistiske genet (The Selfish Gene) av Richard Dawkins
Fishes of the World av Joseph S. Nelson


== Fødsler ==
3. februar – Isla Fisher, australsk skuespillerinne, modell og forfatterinne
16. februar – Tiril Broch Aakre, norsk forfatter og oversetter
26. februar – Hilde Hagerup, norsk forfatter
11. april – Marta Breen, norsk sakprosaforfatter og journalist
22. mai – Ingrid Storholmen, norsk lyriker
20. juni – Erik Zsiga, svensk journalist, forfatter av Popvänstern
13. august – Torstein Greni, norsk snowkitingutøver og forfatter
30. september – Jon Øystein Flink, norsk forfatter og kritiker


== Dødsfall ==
31. januar – Evert Taube, svensk forfatter, kunstner, trubadur og komponist (født 1890)
21. februar – Tage Aurell, svensknorsk forfatter og manusforfatter (født 1895)
7. mars – Tove Ditlevsen, dansk poet og forfatter (født 1917)
13. mars – Max Tau, tysk filosof og dikter (født 1887)
8. april – Siegfried Fischer, svensk skuespiller, teaterleder, manusforfatter og forfatter
9. mai – Jens Bjørneboe, norsk forfatter (født 1920)
26. mai – Martin Heidegger, tysk filosof (født 1889)
3. juli – Stina Bergman, svensk manusforfatter, forfatter og teaterregissør
15. juli – Paul Gallico, amerikansk forfatter (født 1897)
25. august
Eyvind Johnson, svensk forfatter, nobelprisvinner (født 1900)
Paul Andersson, svensk lyriker (født 1930)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1976 in literature – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jimmy Turnbull

Jimmy Turnbull (født 23. mai 1884, død ukjent) var en skotsk fotballspiller. 
Han spilte for de skotske lagene Falkirk, Dundee og Glasgow Rangers. I 1904/05-sesongen flytta han til Preston for å spille for Preston North End. Han spilte for Leyton før han signerte for Manchester United i 1907. Han vant ligaen i 1908 og FA-cupen i 1909 med Manchester United. Til sammen spilte han 78 kamper og scora 45 mål i Manchester United.
I 1910 gikk han til Bradford Park Avenue, hvor han spilte 42 kamper og 18 mål på to år i klubben. Videre spilte han en sesong for Chelsea før han spilte et par år i non-league før han la opp.
Jimmy Turnbull var ikke i slekt med den mer kjente Sandy Turnbull, som han spilte sammen med i Manchester United.
Jack Crompton

John «Jack» Crompton (født 18. desember 1921 i Manchester, død 4. juli 2013) var en engelsk fotballspiller som gjennom 1940- og 1950-årene var Manchester Uniteds keeper.
Han spilte for Oldham Athletic som amatør før han ble profesjonell i Manchester United i 1944. Han spilte til sammen 212 kamper for United mellom 1945 og 1956, da han la opp. Han vant FA-cupen i 1948 med United.
Han hadde senere flere funksjoner i Manchester United. Til tross for et par år som trener i Luton Town og en kort tid som manager i samme klubb, manager i Barrow, assistent i Bury og assistent til Bobby Charlton i Preston North End, var det i United hjertet lå. Til sammen var han i klubben i over 30 år, både som spiller og trener. Han var også midlertidig manager etter at Dave Sexton fikk sparken og Ron Atkinson kom inn.
Crompton var den siste gjenlevende fra laget som vant FA-cupen i 1948 da han døde 4. juli 2013, 91 år gammel.
Han var også på sine eldre dager president i Curzon Ashton FC.
Henrik I av Champagne

Henrik I av Champagne (født desember 1127, død 17. mars 1181 i Troyes), kjent som «le Libéral» (Den liberale), var greve av Champagne fra 1152 til 1181.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var den eldste sønnen til grev Thibaut II av Champagne (som også var grev Thibaut IV av Blois).
Henrik I deltok i det andre korstog i den franske hæren under ledelse av Ludvig VII av Frankrike. Han fraktet med seg et anbefalingsbrev fra Bernard v Clairvaux adressert til Alexios I Komnenos, den bysantinske keiser. Henrik I er nevnt blant de som var til stede ved et møte som ble holdt av Balduin III av Jerusalem i Akko den 24. juni 1148.


=== Hersker over Champagne ===
Ved sin fars død valgte Henrik å ta Champagne og overlot familiens øvrige besittelser, inkludert Blois, Chartres, Sancerre, og Chateaudun, til sine yngre brødre. I samtiden kan dette ha bli sett på som et overraskende valg da de øvrige områdene var både rikere og bedre utviklet, men muligens hadde Henrik sett de økonomiske mulighetene som lå i Champagne, og det var under hans styre at landet oppnådde den høye posisjon som et av de rikeste og sterkeste av de franske fyrstedømmene.
Henrik etablerte et velordnet styre over Champagnes adel, og kunne ha tillit til at han hadde støtte fra rundt 2000 vasaller, noe som i seg selv gjorde ham bortimot likestilt med den franske kongen i militær makt. Dette gjorde i sin tur Champagne til et bra sted for leiesoldater å samles og under grevens beskyttelse ble markedsplassene i Champagne en sentral del for langdistansehandel og finans i middelalderens Europa.
I tillegg ble grevens hoff i Troyes et litterært senter. Walter Map var blant de som fant gjestfrihet her. Den lærde Stefan av Alinerre var blant Henriks hoffmenn, og ble kansler av grevskapet i 1176.
I 1179 dro Henrik til Jerusalem på nytt sammen med en gruppe franske riddere, blant annet hans slektninger Pierre av Courtenay (bror av Ludvig VII av Frankrike) og Filip av Dreux, biskop av Beauvais. Han reiste tilbake gjennom Europa via landruten over Lilleasia og ble tatt til fange for løsepenger av Kilij Arslan II, seldsjukkenes sultan av Rüm. Den bysantinske keiseren betalte løsepengene og Henrik ble løslatt, men han døde deretter kort tid etterpå.


=== Familie ===
I 1164 hadde Henrik giftet seg med Marie Capet, datter av Ludvig VII av Frankrike og Eleanora av Aquitaine. De fikk fire barn:

Scholastique av Champagne (død 1219), giftet seg med Vilhelm IV av Macon
Henrik II av Champagne (1166–1197)
Marie av Champagne (død 1204), gift med Balduin I av Konstantinopel
Theobald (1179–1201)Henrik I ble etterfulgt av sin eldste sønn Henrik II. Etter at Henrik II ble konge av Jerusalem var det hans yngste sønn Theobald som ble greve av Champagne.


== Eksterne lenker ==
genealogie-mittelalter.de
Kort biografi
Even Richardson

Even Richardson (født 27. februar 1961 i Oslo) er en norsk maler, tegner og grafiker, kjent for et figurativt uttrykk. 
Han var elev ved Einar Granums Malerskole 1980-1981, deretter elev av Odd Nerdrum 1981-1983 og ved Statens kunstakademi 1983-1985. Han debuterte med separatutstilling i Kunsthuset i Oslo 1989 og deltok på utstillingen «Romantikk og Realisme» i 1982 og ytterligere to ganger på 80-tallet.
Han har «utviklet symbolistiske og litterærer temaer som går i retning av de seneste nyromantiske strømninger, og motivvalgene med riddere og jomfruer gir assosiasjoner til middelalderen».Richardson har laget portretter av bl.a. Kong Olav V, Kåre Willoch og Boutros Boutros-Ghali.


== Referanser ==
Team Trek Adecco

Team Trek Adecco har sitt utspring i Team Nor, som ble etablert i 2004. I 2008 og 2009 var laget registrert som et kontinentallag hos det Internasjonale sykkelforbundet (UCI). Laget var da et av tre norske kontinentallag. De andre lagene var Team Joker Bianchi og Sparebanken Vest-Ridley. Etter 2009-sesong ble laget nedlagt.


== Lag i 2009 ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i WikidataKategori:Tidligere sykkellag
Katie Rolfsen

Katie Rolfsen (født Hanna Katarina Rolfsen 10. november 1902 i Kristiania, nåværende Oslo, død 22. september 1966 i Rådmansö församling, Frötuna kommune, Sverige) var en norsk-svensk skuespiller.
Hun hadde utdannelse både fra ballettskolen ved Nationaltheatret og ved Kunstakademiet. Rolfsen kom i 1923 til Casino­-teatret i Oslo der hun spilte sammen med Ernst Rolf. Han tok henne over til svenske scener i 1925. Der ble hun værende, med engasjement på Cirkusteatret, Södra Teatern, Folkan og fra 1938 i Karl Gerhards revyer. Før dette hadde hun i 1925 filmdebutert i Norge i rollen som Theodine i Amund Rydlands og Leif Sindings film Himmeluret.Rolfsen var første gang 1928-1942 gift med sanger og skuespiller Arvid Richter (1901–1963) og andre gang 1952–1961 med den spanske forretningsmannen Ramon Rodriguez Arias (1924–2006). Hun hadde en sønn, Sven (født 1929) og en datter Sonja (født 1934).Rolfsen omkom i en drukningsulykke i 1966.


== Filmografi (i utvalg) ==
1965: Att angöra en brygga
1947: En flue gjør ingen sommer (En fluga gör ingen sommar)
1945: Hans majestet får venta
1940: Med deg i mine armer (Med dej i mina armar)
1937: Ryska snuvan
1931: Brokiga blad
1926: Svarta Rudolf


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1963 – Karl Gerhards Hederspris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katie Rolfsen på Internet Movie Database 
(sv) Katie Rolfsen i Svensk Filmdatabas 
(da) Katie Rolfsen på Filmdatabasen 
(en) Katie Rolfsen på AllMovie 
(en) Katie Rolfsen hos The Movie Database
Einar Fagstad

Einar Fagstad (født 30. oktober 1899 i Lillehammer, død 19. februar 1961 i Göteborg) var en norsk-svensk maler, trekkspiller, sanger, skuespiller og komponist.


== Liv og virke ==
Fagstad begynte å spille trekkspill som fireåring. Han utdannet seg til maler og studerte blant annet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i studieåret 1916/1917. En periode var han også til sjøs.. Han ble engasjert av Ernst Rolf som akkompagnatør fra 1923. Fagstad filmdebuterte i 1929 i Konstgjorda Svensson.
I filmen Skepparkärlek fra 1931 spilte han en av de sentrale rollene, og fikk svært positiv omtale fra filmanmelderne. Filmkritikeren i Svenska Dagbladet skrev blant annet:
«(Filmen) är inte bara folklig, den är också rolig. Och den spelas mycket bra, framför allt av hrr Weyler Hildebrand och Einar Fagstad, alldeles särskilt av hr Fagstad. Han är ju idealisk för en dylik film, inte bara därför att han spelar ljuveligt på handklaver, utan även och i än högre grad därför att hans kuriösa lilla nuna är sådant tacksamt objekt för en kamera.»
I perioden 1927–1939 ga han ut en rekke plater – de fleste sammen med Einar Rose – på plateselskapet Odeon.


== Ekteskap ==
Einar Fagstad var gift med skuespilleren Gertie Löwenström.


== Filmmusikk ==
1931: Skepparkärlek


== Filmografi (utvalg) ==
1925: Skeppargatan 40
1929: Konstgjorda Svensson
1931: Skepp ohoj!
1931: Skepparkärlek
1931: En kärleksnatt vid Öresund..
1932: Pojkarna på Storholmen
1932: Vi som går köksvägen
1932: Kärlek och kassabrist
1933: Vi som går kjøkkenveien
1933: Kärlek och dynamit
1934: Anderssonskans Kalle
1934: Flickorna från Gamla Sta'n
1934: Kungliga Johansson
1937: Ryska snuvan
1939: Valfångare
1951: Livat på luckan**
1958: Jazzgossen
1958: Kostervalsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Fagstad på Internet Movie Database 
(sv) Einar Fagstad i Svensk Filmdatabas 
(en) Einar Fagstad hos The Movie Database
Verdenslekene

Verdenslekene er en multisportkonkurranse som arrangeres hvert 4. år.
Begivenheten er for sportsgrener som ikke er inkludert i de olympiske leker. Verdenslekene er organisert og drevet av International World Games Association (IWGA), med støtte fra Den internasjonale olympiske komité (IOC).


== Offisielle grener og disipliner ==


== Arrangørbyer ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) World Games – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Særkvark

Særkvark eller s-kvark (fra dens symbol, s) er en andregenerasjons kvark og den tredje letteste av alle kvarker, en type elementærpartikkel. Særkvarker finnes i subatomære partikler som kalles hadroner. Eksempler på hadroner som inneholder særkvarker, inkludert kaoner (K), er D-mesoner (Ds), sigmabaryoner (Σ), og andre særpartikler.
Særkvark har en masse på 80 til 155 MeV/c2. Ladningen er -1/3 e.


== Litteratur ==
Nave, R.: «Quarks» i: HyperPhysics. Georgia State University, Department of Physics and Astronomy.
Pickering, A. (1984): Constructing Quarks. University of Chicago Press. ISBN 0-226-66799-5. s. 114–125
Sjarmkvark

Sjarmkvark (c) er en 2. generasjons-kvark.
Sjarmkvark har en masse på 1.0 til 1.4 GeV/c2 og ladningen er +2/3 e
Toppkvark

Toppkvark(t) er en 3. generasjons-kvark.          
Toppkvarken har en masse på 174.3±5.1 GeV/c2 og en ladning på +2/3 e.              


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Top quark on arxiv.org
Tevatron Electroweak Working Group
Top quark information on Fermilab website
Logbook pages from CDF and DZero collaborations' top quark discovery
Scientific American article on the discovery of the top quark
Public Homepage of Top Quark Analysis Results from DØ Collaboration at Fermilab
Public Homepage of Top Quark Analysis Results from CDF Collaboration at Fermilab
Harvard Magazine article about the 1994 top quark discovery
1999 Nobel-prisen i fysikk
Litteraturåret 1974

Litteraturåret 1974 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1974.


== Hendelser ==
4. januar – Jan Guillou, Peter Bratt og Håkan Isacson dømmes til ett års fengsel hver for å ha avslørt IB-saken.
13. februar – Alexander Solsjenitsyn utvises fra Sovjetunionen.


== Prisvinnere ==
Aschehougprisen: Bjørg Vik
H.C. Andersen-medaljen: Maria Gripe
Nils Holgersson-plaketten: Sven Wernström
Nobelprisen i litteratur: Harry Martinson og Eyvind Johnson, Sverige
Nordisk råds litteraturpris tildeles Villy Sørensen for: Uden mål – og med
Carl Emil Englund-priset: Petter Bergman
Litteraturfrämjandets stora romanpris: Eyvind Johnson
Litteraturfrämjandets hederspris Guldskeppet: Ebbe Linde


== Nye bøker ==


=== Skjønnlitteratur ===
25. septemberplassen av Dag Solstad
Arkipelag Gulag, bok 1 av Alexander Solsjenitsyn
Aster av Øyvind Myhre
Bring Forth The Body av Simon Raven
Carrie av Stephen King
Den onödiga samtiden av Jan Myrdal og Lars Gustafsson
Den som har begge beina på jorda står stille av Tor Åge Bringsværd
Den store avsløringen (Det stora avslöjandet) av Jan Guillou
Drakguldet av Jan Mårtenson
För socialismen av CH Hermansson
Grundbulten av Kennet Ahl (Lasse Strömstedt og Christer Dahl)
Gröngölingen är på väg av Barbro Lindgren
Haiene av Jens Bjørneboe
Heksen av Bergljot Hobæk Haff
Hvem kan hjelpe Neil Young å finne veien hjem av Audun Briseid
IFK Trumslagaren av Max Lundgren
Katharina Blums tapte ære (Die verlorene Ehre der Katharina Blum oder Wie Gewalt entstehen und wohin sie führen kann) av Heinrich Böll
Kanskje i morgen av Karin Fossum
Kappløpet av Kåre Holt
Kjære, kjære Oluf av Kjell Askildsen
Kjærleikens ferjereiser av Edvard Hoem
Kulla-Gulla på Blomgården av Martha Sandwall-Bergström
Krigens hunder (The Dogs of War) av Frederick Forsyth
Mor India av Axel Jensen
Nyckel av Bosse Gustafson
När du kommer av Jan Arvid Hellström
Pastorn blir gift av Jan Arvid Hellström
Politimorderen  av xxJan Arvid Hellström
Poirot løser gåten (Poirot's Early Cases) av Agatha Christie
Sagan om det röda äpplet av Jan Lööf
Sandmålaren av Henning Mankell
To akter for fem kvinner av Bjørg Vik
Veronica's Room av Ira Levin
Vinterhi (Vintride) av Sven Delblanc


=== Sakprosa ===
Alle presidentens menn av Carl Bernstein og Bob Woodward
Kåres Nam-Nam-bok av Kåre Siem
Udenfor og indenfor av Niels Hyldahl


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Kim Yuna

Kim Yu-na (Hangul: 김연아, IPA: [kimjʌna]) (født 5. september 1990 i Bucheon, Gyeonggi) er en sørkoreansk tidligere kunstløper. Hun ble olympisk mester i kunstløp under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Canada (singel kvinner). Hun har også en sølvmedalje fra Vinter-OL 2014. Hun ble verdensmester i 2009 og 2013. I tillegg har hun vunnet ISU Grand Prix -finalen tre ganger (2006-07, 2007-08, 2009-10), tatt gull i Junior-VM i 2006, og vunnet det koreanske mesterskapet seks ganger (2004-2006, 2013, 2014).
Hun er den første kunstløperen til å vinne både OL, VM, de fire kontinenters mesterskap og Grand Prix -finalen. Hun er nåværende verdensrekordholder for sammenlagt poengsum for kortprogram og friløp for kvinner.. Hun har slått verdensrekorder til sammen 11 ganger under ISU-poengsystemet siden 2007. Hun er første kvinnelige løper til å få over 140 og 150 poeng i friløpet, og over 200 poeng sammenlagt. I løpet av hele sin karriere har hun aldri endt utenfor de tre beste i en konkurranse.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Gull i Kunstløp kvinner singel  Sør-Korea
2014  Sotsji -  Sølv i Kunstløp kvinner singel  Sør-Korea


== VM-medaljer ==
VM 2013  London, Ontario -  Gull i kunstløp, kvinner singel
VM 2009  Los Angeles -  Gull i kunstløp, kvinner singel
VM 2011  Moskva -  Sølv i kunstløp, kvinner singel
VM 2010  Torino -  Sølv i kunstløp, kvinner singel
VM 2008  Göteborg -  Bronse i kunstløp, kvinner singel
VM 2007  Tokyo -  Bronse i kunstløp, kvinner singel


== Programmer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Yuna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kim Yu-na på Internet Movie Database 
(de) Kim Yu-na – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kim Yu-na – Olympics.com 
(en) Kim Yu-na – Olympic.org 
(en) Kim Yu-na – Olympedia 
(en) Kim Yu-na – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kim Yu-na – ISU 
Kim Yu-na på Twitter 
Kim Yu-na på Instagram