jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Det blinde teater

Det blinde teater er et eksperimentelt teaterstykke som ble oppført under Samtidsfestivalen på Nationaltheatret i Oslo i 2009. Et formål med stykket var å skape et sanse-demokratisk opplevelsesrom og likeverdig teateropplevelse for både blinde og seende. 


== Teknologi ==
Ved vibrotaktil berøring og binaural lyd skriver en elektronisk kroppsdrakt stykkets historier direkte på hver av deltagernes kropper. Den bærbare kroppsdrakten som ble brukt er basert på Arduino open source hardware og egenutviklet programvare. 


== Innhold ==
Tema for oppsetningen er 'om det å være kvinne'. De fem historiene erfares direkte gjennom berøring og stykket søker slik å gi brukerne opplevelsen av en oppdagende, personlig og intim lek med det kvinnelige, fra seksualitet til frustrasjon. Ved å ikles en kvinnelig ham spørres deltagerne hva det betyr å være kvinne. Konsept og kunstnerisk ledelse: Ståle Stenslie
Dramaturg: Kate Pendry
Tekst: Veronika Bökelmann (D), Shiva Falahi (Iran), Narve Hovednakk, Kate Pendry og Edy Poppy
Kunstnerisk programmering: Jonas Jongejan (DK)
Lyd: Truls Kvam og Kate Pendry


== Eksterne lenker ==
Blindeforbundet
Veronika Bökelmann blogg
Jimmie Angel

James «Jimmie» Crawford Angel (født 1. august 1899 i Springfield, Missouri, USA, død 8. desember 1956 i Panama) var en amerikaner som ga navn til verdens høyeste foss, Angelfossen. Jimmie oppdaget fossen av en tilfeldighet på en av sine mange flyturer på jakt etter gull.


== Referanser ==
Lapsang souchong

Lapsang souchong (kinesisk: 正山小种, pinyin: Zhèngshān xiǎozhǒng), iblant bare lapsang, er en røkt svart te som opprinnelig kommer fra Wuyifjellene i provinsen Fujian i Kina, men som i dag framstilles i større mengder på Taiwan. Røykingen gir teen en karakteristisk duft som kan minne om tjære.


== Smak ==

Teen har en sterkt røksmak som minner om røkt whisky eller om åpen ild. Trass i dette er det sjelden noe problem å kjenne smaken av svart te. Personer som smaker lapsang første gang reagerer ikke sjeldent negativt på smaken på grunn av den kraftige røyksmaken.Små mengder av lapsang souchong inngår i Twinings earl grey-te.


== I litteraturen ==
Denne tesorten er nevnt i Lillebjørn Nilsens sangtekst Tanta til Beate, der hovedpersonen serverer '..te med melk, lapsang souchong'.


== Referanser ==
Heng Shan Nan

Heng Shan (kinesisk: 衡山; pinyin: Héng Shān) tidligere også kalt Nan Yue (南岳; Nán Yuè) er et fjell som ligger sør i provinsen Hunan i Kina, ca. 100 km sør for provinshovedstaden Changsha. 
For å skjelne fjellet fra et av samme navn i nord, kalles det også «det sørlige Hengfjellet» (衡山南; pinyin: Héng Shān Nán).
Det er egentlig en fjellkjede som er ca. ca. 150 km lang og har 72 topper. Det er ett av Kinas fem hellige fjell innen taoismen i landet.
Homeward Bound

«Homeward Bound» er en amerikansk sang med Simon and Garfunkel, produsert av Bob Johnston og spilt inn 14. desember 1965. Den ble utgitt på single for Columbia Records i februar 1966.
Det blir sagt at Paul Simon skrev sangen på den tidligere jernbanestasjonen Ditton i byen Widnes i Nordvest-England, mens han oppholdt seg der over natten og ventet på et tog.«Homeward Bound» beskriver hans lengsel etter å vende hjem, både til sin daværende kjæreste Kathy Chitty i Brentwood, Essex, England og til USA.
En liveversjon av sangen tar plassen til studioversjonen på samlealbumet Simon and Garfunkel's Greatest Hits.
Den er én av Simons signatursanger sammen med «The Sounds of Silence», «Mrs. Robinson» og «Bridge over Troubled Water» og den blir fremført jevnlig på hans konserter.
I 1976 spilte Simon og forhenværende Beatle, George Harrison, denne sangen og «Here Comes the Sun» i en episode av Saturday Night Live, som Simon var vert for og Harrison var musikalsk gjest i.Flere artister har spilt inn coverversjoner av sangen på plate, innbefattet The Beau Brummels, Glen Campbell, Cher, Petula Clark, Janie Fricke, Jack Jones, William Joseph samt Jack's Mannequin


== Norsk versjon ==
Andreas Diesen og Tore Ryen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hjemme igjen». The Vanguards har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Triola TN 449 i 1966.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Godfrey Rampling

Godfrey Lionel Rampling (født 14. mai 1909, død 20. juni 2009) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Rampling ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det britiske laget som vant 4 x 400 meter stafett foran USA og Tyskland. De andre på laget var William Roberts, Godfrey Brown og Frederick Wolff.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i friidrett, 4 x 400 meter stafett  Storbritannia
1932  Los Angeles -  Sølv i friidrett, 4 x 400 meter stafett  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Godfrey Rampling – Olympics.com 
(en) Godfrey Rampling – Olympic.org 
(en) Godfrey Rampling – Olympedia 
(en) Godfrey Rampling – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Godfrey Rampling – Commonwealth Games Federation 
(en) Godfrey Rampling – Track and Field Statistics
James LuValle

James Ellis LuValle (født 10. november 1912 i San Antonio i Texas, død 30. januar 1993 i Te Anau i New Zealand) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin. 
LuValle vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass på 400 meter bak sin landsmann Archie Williams og britiske Godfrey Brown.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Bronse i friidrett, 400 meter  USA


== Eksterne lenker ==
(en) James LuValle – Olympics.com 
(en) James LuValle – Olympic.org 
(en) James LuValle – Olympedia 
(en) James LuValle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) James LuValle – Track and Field Statistics
Mario Lanzi

Mario Lanzi (født 10. oktober 1914, død 21. februar 1980) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker  1936 i Berlin. 
Lanzi vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass på 800 meter bak amerikanske John Woodruff. 


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i friidrett, 800 meter  Italia


== Eksterne lenker ==
(de) Mario Lanzi – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mario Lanzi – Olympics.com 
(en) Mario Lanzi – Olympic.org 
(en) Mario Lanzi – Olympedia 
(en) Mario Lanzi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Mario Lanzi – Italias olympiske komité 
(en) Mario Lanzi – Track and Field Statistics
Espen Kregnes

Espen Kregnes (født 6. juni 1981 i Oslo) er en norsk musiker og låtskriver, med elbass som hovedinstrument.


== Diskografi ==


==== The Switch ====


===== Album =====
The Switch - Macca/Jawaka 2 - Rikt Indre Liv (2021 Bangles and Brass Records)
The Switch - Macca/Jawaka - Songs from the teenage equator (2020 Bangles & Brass Records)
The Switch - Birds of Paradise (2019 Bangles & Brass Records)
The Switch - The Switch Album (2016 Bangles & Brass Records)
The Switch - We're fooling no one (2015 Bangles & Brass Records)
The Switch - B for the Beast - remixes and outtakes (2015 Bangles & Brass Records)
The Switch - B for the Beast (2015 Bangles & Brass Records)
The Switch - Big If (2014 Arch Records)


===== Singler =====
The Switch - Am I single? (2018 Bangles & Brass Records) single 
The Switch - She is the one (2016 Bangles & Brass Records) single
The Switch - Gligamesh (2016 Bangles & Brass Records) single
The Switch - Don't go to Revolver (2015 Bangles & Brass Records) single
The Switch - Clap on two and four (2014 Oslo Grammofon) single
The Switch - Where it is // Finally overrated (2013 Oslo Grammofon) single


==== Vendetta ====
Vendetta - Humours EP (2011)


==== Syracus ====
Syracus – The Easy way out (2007 Suc-yr-as Records/Duplicate Records)
Syracus – Sleeping thermostats EP (2005 Duplicate Records)
Syracus – Pointing fingers crosses EP (2003)


==== Focolift ====
Focolift – Who do you think I am (2006 Focomusic/Nobel Records)


==== Andre ====
Ida Waaler Hansen - Selvtitulert debutalbum (2014) - bass, hammond
Staal - Rambokniv (2012)


== Referanser ==
Uro (pyntegjenstand)

Uro er en pyntegjenstand, et leketøy eller kunstverk i form av en bevegelig skulptur som svinger og dreier og utnytter prinsippet om likevekt. Uroer og liknende innretninger innen kinetisk kunst kalles ofte mobiler.


== Dekorasjonsgjenstander ==
Uroer består vanligvis av en snor som er festet i taket eller et stativ og har flere vektstenger der det henger gjentander av lette materialer eller enda flere stenger. Disse gjenstandene balanserer hverandre slik at stengene blir hengende mer eller mindre vannrett. Hver stang henger i bare én snor slik at  stengene kan rotere omkring snora og de ulike elementene omkring seg selv. Uroer kan bestå av ulike objekter i likevekt, ofte formet som dyr og andre figurer eller abstrakte former i spennende farger. 
Uroer som henger over varmeovner eller i trekk vil være i stadig bevegelse på grunn av luftstrømmene. Mange henger uroer som fokuseringspunkter og dekorasjoner over vogger og småbarnsenger.


== I urverk og annet ==
Uro har flere betydninger. Betegnelsen kan blant annet brukes om liknende innretninger som pyntegjenstandene, det vil si om hjul eller maskindeler for eksempel i et urverk. Der er en uro et regulerende svingelegeme som svinger omkring sin egen akse og blir holdt i midtstilling av en spiralfjær.


== Se også ==
Kinetisk kunst
Philip Edwards

Philip Aaron «Phil» Edwards (født 13. september 1907, død 6. september 1971) var en canadisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Edwards vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det canadiske laget som kom på tredjeplass på 4 x 400 meter stafett bak USA og Tyskland. De andre på laget var James Ball, Stanley Glover og Alexander Wilson.
Fire år senere, under Sommer-OL 1932, vant han tre bronsemedaljer, to individuelle på 800 og 1500 meter og en i stafett 4 x 400 meter.   


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Bronse i friidrett, 800 meter
1932  Los Angeles -  Bronse i friidrett, 1500 meter
1936  Berlin -  Bronse i friidrett, 800 meter
1928  Amsterdam -  Bronse i friidrett, 4 x 400 meter stafett  Canada
1932  Los Angeles -  Bronse i friidrett, 4 x 400 meter stafett  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) Philip Edwards – Olympics.com 
(en) Philip Edwards – Olympic.org 
(en) Philip Edwards – Olympedia 
(en) Philip Edwards – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Philip Edwards – Canada Sports Hall of Fame 
(fr) Philip Edwards – Panthéon des sports du Québec 
(en) Philip Edwards – Commonwealth Games Federation 
(en) Philip Edwards – Track and Field Statistics
Glenn Cunningham

Glenn Cunningham (født 4. august 1909, død 10. mars 1988) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i OL 1932 i Los Angeles og  1936 i Berlin.
Cunningham vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass på 1500 meter bak John Lovelock fra New Zealand.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i friidrett, 1500 meter  USA


== Eksterne lenker ==
(de) Glenn Cunningham – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Glenn Cunningham – Olympedia 
(en) Glenn Cunningham – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Glenn Cunningham – Kansas Sports Hall of Fame 
(en) Glenn Cunningham – National Track & Field Hall of Fame
Arvo Askola

Arvo Askola (født 2. desember 1909, død 23. november 1975) var en finsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker  1936 i Berlin. 
Askola vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass på 5 000 meter bak sin landsmann Ilmari Salminen og med Volmari Iso-Hollo på tredjeplass vant Finland alle tre medaljene på distansen.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i friidrett, 5 000 meter  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Arvo Askola – Olympics.com 
(en) Arvo Askola – Olympic.org 
(en) Arvo Askola – Olympedia 
(en) Arvo Askola – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arvo Askola – Track and Field Statistics
Vigleik Dyrøy

Vigleik Mikael Dyrøy (født 19. oktober 1957) er en norsk visesanger, komponist og tekstforfatter. 
Han kommer fra Askøy og var medlem av visegruppa Fenring, som han også var med å starte. I 1979 gav de ut albumet Tilbakeblikk. Dyrøy er spesielt kjent for sine melodier til dikt av Olav Lavik. Han er nå medlem av gruppa Demring og holder sammen med dem konserter med programmet «Audsleg rop mot bratt fjell».
Hans Georg Jacob Stang

Hans Georg Jacob Stang er navnet til flere personer: 

Hans Georg Jacob Stang (1803–32), residerende kapellan
Hans Georg Jacob Stang (1830–1907), stiftsamtmann
Hans Georg Jacob Stang (1858–1907), statsråd
Mexico under Sommer-OL 1932

Mexico under Sommer-OL 1932. 71 sportsutøvere fra Mexico deltok under Sommer-OL 1932 i Los Angeles.  Mexico kom på delt 21.-plass med to sølvmedaljer


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
OL-resultater på Sports-reference.com Arkivert 24. desember 2008 hos Wayback Machine.
Sveits under Sommer-OL 1932

Sveits under Sommer-OL 1932. Sju sportsutøvere fra Sveits deltok under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Sveits kom på delt 22.-plass med en sølvmedalje.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Biot (Alpes-Maritimes)

Biot er en fransk kommune i departementet Alpes-Maritimes og regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur. Innbyggerne kalles Biotois.
Musée Fernand Léger ble åpnet i Biot i 1960.


== Geografi ==
Biot ligger innenfor kystbyen Antibes mellom Cannes og Nice.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Biot (Alpes-Maritimes) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
New Zealand under Sommer-OL 1932

New Zealand under Sommer-OL 1932. Tjueen sportsutøvere, tjue menn og én kvinne, fra New Zealand deltok i fire sporter under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. New Zealand kom på delt 22.-plass med en sølvmedalje. OL-troppen besto av tre boksere, en syklist, elleve roere og  seks friidrettsutøvere hvorav en kvinne.  


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 4. juni 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Marita Traaen

Marita Traaen (født 11. april 1993) oppvokst i Rollag er en norsk skuespiller som høsten 2009 fikk en rolle som skuespiller i «Hotel Cæsar» i rollen som Runa, datteren til Bea. Traaen vant audition for rollen, og resultatet ble offentliggjort på God kveld Norge 2. mai 2009.
Vinteren 2013 var Traaens siste episode i såpserien. Karakterene hennes dør etter en sykdomsperiode med leukemi. 


== Eksterne lenker ==
(en) Marita Traaen på Internet Movie Database 
(no) Sjekker inn på Hotel Cæsar i kveld Laagendalsposten
(no) Her dør Cæsar-Runa Se & Hør
Fyrstikkalleen skole

Fyrstikkalleen skole, også kalt «F21», er en 8–13-skole i Fyrstikkalleen 21 ved Fyrstikktorget på Helsfyr i Oslo, skolen ble etablert i august 2010. Bygget er arkitektonisk utformet av Arkitektkontoret GASA AS og er integrert i lokalene til den gamle fyrstikkfabrikken til Nittedal Tændstikfabrik. Skolens areal er 15 000 kvadratmeter inkluderert barnehage, bibliotek og en flerbrukshall.
Skolen kalles «F21» på grunn av skolens adresse, Fyrstikkalleen 21. «F21» var også arbeidstittelen til skolen under byggeprosessen. Skolen er Norges eneste kombinerte ungdoms- og videregående skole, såkalt 8-13-skole.


== Studietilbud på videregående ==
Informasjonsteknologi og medieproduksjon, yrkesfaglig Vg1 og Vg2
Medier og kommunikasjon, studieforberedende Vg1, Vg2 og Vg3
Studiespesialisering Vg1 og Vg2 med programområdene for realfag og språk, samfunnsfag og økonomi (SSØ)
		
		


== Rektorer ==
Mari Indregard (2021–)
Marianne Mette Stenberg (2020–2021, fra Majorstuen skole, til direktørstilling i UDA)
Mari Indregard (2019–2020, fungerende)
Erlend Skåltveit (2015–2019, til Bjørnholt videregående skole)
Morten Olsen (2012–2015, til Foss videregående skole)
Eva Blomfeldt (2011–2012, midlertidig), fra Hartvig Nissens skole, til Oslo Katedralskole)
Per Bjarne Elle (2010–2011 til Nannestad videregående skole)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skolens hjemmeside
F21s nettmagasin
Byggeprosjektet
Offisiell åpning
Fine bilder av skolegården og skolebygget
Bildekatalog på Google
Knut Flovik Thoresen

Knut Flovik Thoresen (født 19. mai 1971) er en norsk forfatter og historiker fra Arendal, tidligere kaptein i Forsvaret, og har blant annet jobbet som historiker for krigsseilerregisteret i Kristiansand.
Thoresen har mastergrad i historie ved Universitetet i Agder. Han har også militærbakgrunn fra det norske Forsvaret, og har blant annet tjenestegjort i Libanon, Bosnia, Kosovo og Afghanistan. I 2015 var han obeservatør for OSCE i Luhansk. Han har flere bokutgivelser med militærhistorie og andre verdenskrig som tema. Boken Til Norge for å dø er oversatt til serbisk med tittelen У Норвешку, у смрт, og utgitt på Katena mundi forlag, Beograd, 2015 og boken En verden i flammer er oversatt til engelsk og utgitt på Page publishing, New York, 2022. Thoresen har bidratt som historiker i TV serien frontkjemperne som ble vist på Nrk i 2021 og som historisk konsulent i filmen  Dødsleiren i Karasjok og de gode hjelperne fra 2022. 


== Bibliografi ==
Thoresen, Knut Flovik: Flight officer Tickner's siste tokt, Langemyr forlag 1990, ISBN 8299131383
Thoresen, Knut Flovik: Frontkjemperne på Balkan 1941-1945, sett i historisk sammenheng, Eget forlag, 2007
Thoresen, Knut Flovik: En verden i flammer, frontkjemperen Bjarne Dramstads egen historie, Historie & kultur, 2009, ISBN 9788292870211
Thoresen, Knut Flovik: Soldat på vestfronten, historien om Alf Dramstad, Historie & kultur, 2010, ISBN ISBN 9788292870396
Thoresen, Knut Flovik: Forsvarets skole i etterretnings- og sikkerhetstjeneste 1954-1990, 2011, ISBN 9788299862004
Thoresen, Knut Flovik: Brenden, Geir, Natedal, Tommy: Norske offiserer i Waffen-SS, Historie & kultur, 2012, ISBN 9788292870648
Thoresen, Knut Flovik: To brødre i krig, Historie & kultur, 2013, ISBN 9788292870778
Thoresen, Knut Flovik: Jernkors og penn, Historie & kultur, 2013, ISBN 9788292870839
Thoresen, Knut Flovik: Til Norge for å dø, Forlaget Kristiansen, 2013, ISBN 9788292844267
Thoresen, Knut Flovik: Nordmenn i Fremmedlegionen fra 1831 til 2017, Historie & kultur 2017 ISBN 9788283230147
Thoresen, Knut Flovik: Nordmenn i krig 1850 - 2019, Historie & kultur 2019 ISBN 9788283230253
Thoresen, Knut Flovik: Narvik 1940, Fremmedlegionen i kamp for Norge, Historie & kultur 2020 ISBN 9788283230291
Thoresen, Knut Flovik: De ga sitt liv for Norge i 1940, Historie & kultur 2020 ISBN 9788283230307
Thoresen, Knut Flovik: Brennpunkt Mogadishu, Norske FN-soldater i krig, Historie & kultur 2021 ISBN 9788283230376
Thoresen, Knut Flovik: To verdenskriger, historien om en norsk krigshelt, Historie & kultur 2022 ISBN 978-82-8323-038-3
Thoresen, Knut Flovik: Albrigtsen, Roger, En skjult tragedie, Øksfjordraidet 1941, Forlaget Kristiansen 2022 ISBN 9788292844465


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Nyanserer vårt bilde av krigen», Aftenposten 29. august 2010. Omtale av bøkene om brødrene Dramstad.
Fjordnibba

Fjordnibba er et fjell på Spitsbergen, Svalbard. Fjordnibba ligger helt vest på Sabine Land, på den sørlige delen av Tempelfjorden, nordvest for Coloradofjella.
På Fjordnibba finnes et fuglefjell med lunde, polarlomvi, polarmåke, teist og havhest.


== Eksterne lenker ==
Fjordnibba Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Egypt under Sommer-OL 1952

Egypt under Sommer-OL 1952. 114 sportsutøvere fra Egypt deltok under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Egypt kom på delt 40.-plass med en bronsemedalje. 


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 1. november 2017 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Skansbukta

Skansbukta (eller Skansebukta) er en bukt på Spitsbergen, Svalbard. Skansbukta ligger i ytre Billefjorden sørøst på Dickson Land og er 2,2 km lang. Alle de vanlige fuglefjellsartene er representert i området, som alkekonge, lunde, polarlomvi, teist, havhest og krykkje. Det er også et rikt planteliv her, blant annet med polarflokk.
I 1918 okkuperte Dalen Portland Cementfabrik fra Brevik området og satte i gang forsøk på drift av stedets store forekomster av gips. Eventyret ble kortvarig og driften ble nedlagt etter en sesong. Gipsbruddet ble gjenåpnet på 1930-tallet av nye interesser, men noen få års prøvedrift endte igjen med nedleggelse. Flere spor etter gipsutvinningen finnes i dag. 


== Eksterne lenker ==
Norsk Polarinstitutts cruisehåndboks side om Skansbukta Arkivert 15. april 2012 hos Wayback Machine.
Skansbukta Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Louis-Antoine de Bougainville

Louis-Antoine de Bougainville (født 11. november 1729 i Paris, død 31. august 1811 samme sted) var en fransk sjøfarer, oppdagelsesreisende og forfatter.


== Tidlig liv ==
Louis-Antoine de Bougainville var matematisk interessert og skrev i 1752 en artikkel om integralregning som ga ham innpass i Royal Society i London i 1756.
I 1753 vervet han seg til den franske arméen og tjenestegjorde fra 1756 i Canada som adjutant for general Louis-Joseph de Montcalm og deltok i den franske og indianske krig.


== Kolonisering av Falklandsøyene ==
Etter syvårskrigen besluttet franske myndigheter å kolonisere Falklandsøyene, og Bougainville påtok seg oppgaven for egen regning. Etableringen i Port St. Louis i 1764 opprørte imidlertid myndighetene både i Storbritannia og i Spania. I 1766 aksepterte Frankrike det spanske kravet om herredømme over øygruppen, i 1767 reiste franskmennene mot at Spania refunderte utgiftene til Louis de Bougainville.


== Ekspedisjonen til Stillehavet ==

1766 fikk Bougainville i oppdrag av den franske regjeringen og kong Louis XV å gjennomføre en jordomseiling. Den 5. november samme år forlot Bougainville havnebyen Nantes med fartøyene «La Boudeuse» og «L'Étoile». Med på reisen var også botanikeren Philibert Commerçon.
Bougainville nådde Stillehavet 1768 gjennom Magellanstredet. Han besøkte Tuamotuøyene og trodde han hadde oppdaget Tahiti, uvitende om at briten Samuel Wallis hadde oppdaget øya bare noen måneder tidigere. Reisen fortsatte mot Samoa, Ny-Hebridene (Vanuatu) og Salomonøyene, og senere gjenoppdaget han øya Bougainville som han navnga etter seg selv.
I september 1768 nådde Bougainville Molukkene og siden Batavia (Jakarta), og nådde endelig Saint-Malo den 16. mars 1769. I tillegg til at Bougainville ble den første franskmann som gjennomførte en verdenomseiling, ble Commerçons medhjelper Jeanne Baré den første kvinne som utførte samme bedrift.


== Senere virke ==

Etter hjemkomsten skrev Bougainville boken Voyage autour du monde par la frégate du roi La Boudeuse et la flûte L'Étoile om reisen som ble publisert i 1771.
I 1772 ble han utnevnt til kongens personlige sekretær og kjempet under den amerikanske uavhengighetskrigen mot britene. Napoleon I utnevnte ham i 1808 til greve og medlem i Æreslegionen.
Senere trakk han seg tilbake på sitt gods i Normandie og døde i Paris 1811.


== Utgivelser ==
Louis Antoine de Bougainville, Voyage autour du monde, Paris, 1771


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Louis Antoine de Bougainville Dictionary of Canadian Biography Online
KAC SR-25

KAC SR-25 er en halvautomatisk skarpskytterrifle fra Knights Armament Company formgitt av Eugene Stoner (Stoner Rifle).
Den er delvis bygd som Stoners AR-10, men tilpasset til NATOs 7.62x51mm ammunisjon. Ca. 60% av delene er kompatible med AR15/M16 (dvs. delene som ikke er direkte berørt av ammunisjonshåndtering og kulebane (f.eks kolber)). Løpet var opprinnelig Remingtons 5R, men fås i forskjellige varianter og lengder tilpasset bruken.
Yahagi (elv)

Yahagi (矢作川, Yahagi-gawa) er en elv i Japan. Den har sitt utspring ved fjellet Ōkawairi i Naganoprefekturet og munner ut i Mikawabukta. Elva er 117 kilometer lang og har et nedbørfelt på 1 830 km².