jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vilhelm Ekelund

Otto Vilhelm Ekelund (født 14. oktober 1880 i Stehag i Skåne i Sverige, død 3. september 1949 i Saltsjöbaden) var en svensk dikter, forfatter og aforistiker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ekelund vokste opp ved Ringsjön på den skånske landsbygden, som danner rammen om hans tidlige diktning, men flyttet siden til Lund, hvor han gikk på skole. 


=== Dikter, essayist, aforistiker ===
Vilhelm Ekelund debuterte i den lundensiske studentkalenderen I skilda färger år 1900, sammen med Mauritz Krook, Alfred Fjelner og Nils P. Svensson. Et par månader senere samme år utkom han med sin egen første diktsamling, Vårbris. Denne diktsamling var skrevet i bundne vers, men i de senere diktsamlingene skrev han i friere vers.
Med disse tidlige verker ble han mottatt han som en arvtaker til skånske poeter som A.U. Bååth, Emil Kléen og Ola Hansson. De følgende årene frem til 1909 utkom han med flere diktsamlinger innen han forlot poesien for godt och med essaysamlingen Antikt ideal posisjonerte seg som en betydelig essay- og aforismeforfatter. 
Ekelund var inspirert av Ola Hansson, og tilhørte som han en symbolistisk retning innenfor lyrikken. Siden mottok han inntrykk fra klassisk gresk diktning, den tyske og den svenske romantikken samt ekspresjonismen. 
I 1907 ble Ekelund dømt til bøter og fengsel for å ha forulempet en offentlig tjenestemann ved en restaurant utenfor Göteborg. For å unngå fengsel forlot han landet, og levde i mange år i Tyskland og Danmark. Han vendte seg nå bort fra poesien og begynte å skrive essays og aforismer. I 1910 utga han Antikt ideal og Böcker og vandringar, og i 1912 Båge och lyra.
I perioder bodde han i Berlin, og han foretok en reise til Italia.
Ekelund virket sporadisk som oversetter, og har blant annet oversatt verker av Pindaros, Giacomo Leopardi og Francesco Petrarca.


== Verker ==


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carl-Erik af Geijerstam: Det personliga experimentet: studier i Vilhelm Ekelunds aforismer. Stockholm: Bonnier, 1963.
Eva-Britta Ståhl: Vilhelm Ekelunds estetiska mysticism. Uppsala: Lundequistska bokhandeln, 1984.
Per Erik Ljung: Vilhelm Ekelund och den problematiska författarrolen. Lund: LiberLäromedel, 1980.
Sven Lindqvist: Dagbok och diktverk: en studie i Vilhelm Ekelunds Nordiskt och klassiskt. Stockholm: Bonnier, 1966.
Nils Gösta Valdén: Inledning till Vilhelm Ekelund. Gleerup, 1965.
Algot Werin: Vilhelm Ekelund. Lund: Gleerup, 1960–61.


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Vilhelm Ekelund i BIBSYS
Vilhelm Ekelundsamfundet
Europaparlamentsvalget i Nederland 2009

Europaparlamentsvalget i Nederland 2009 ble avholdt torsdag 4. juni 2009. Det ble valgt 25 mandater til Europaparlamentet, noe som er to mandater mindre enn valget i 2004. Valget fulgte D'Hondts metode for fordeling av mandater.
For første gang kunne innbyggerne i De nederlandske Antiller og Aruba stemme.


== Valgresultatet ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Uitslag verkiezing van de leden van het Europees Parlement van 4 juni 2009 Kiesraad
Europaparlamentsvalget i Irland 2009

Europaparlamentsvalget i Irland 2009 ble avholdt fredag 5. juni 2009. Det ble valgt 12 mandater til Europaparlamentet, noe som er ett mandat mindre enn valget i 2004. Irland er delt opp i fire valgkretser i valget.
Løspatron

Løspatron er en patron som er laget for å avfyres i vanlige skytevåpen, normalt uten prosjektil.
Det finnes flere typer, i plast og metall, og også med prosjektil. Da har man en innretning på løpsmunningen som knuser prosjektilet ved avfyring. Løspatroner brukes for eksempel ved simulerte krigssituasjoner under trening for militære, ved saluttering, eller ved filminnspillinger. I Norge kalles ofte løspatroner for «rødfis» eller «rødplast», da de er laget i rød plast.
Løspatron må ikke forveksles med klikkpatroner eller ekserserpatroner, som er patroner uten tennhette, krutt og prosjektil.


== Sikkerhet ==
Løspatroner er ikke ufarlige, de inneholder tennhette, og i noen tilfeller også krutt. Fragmenter fra patronen kan forlate løpet i høy hastighet, og kan i visse tilfelle være dødelige ved skyting på kloss hold. Under innspillingen av filmen The Crow ble hovedrolleinnhaver Brandon Lee drept da en revolver med et prosjektil som satt fast i løpet ble avfyrt med en løspatron. Trykket av avfyringen av løspatronen var høyt nok til å få prosjektilet til å forlate løpet, og trenge inn i Lees mage.


=== Sikkerhetsavstander ===
For norske landmilitære styrker er sikkerhetsavstandene ved bruk av løsammunisjon angitt i Forsvarets sikkerhetsbestemmelser for landmilitær virksomhet (UD 2-1). Uten montert rekylforsterker er avstanden 20 m for kaliber til og med 12,7 mm. Med montert rekylforsterker er avstanden 10 m for 12,7 mm og 2 m for mindre kalibre. Knallskudd (håndgranatsimulator) skal ikke kastes nærmere personell enn 10 m, og de skal ikke brukes i lukket rom hvor personell oppholder seg.


== Se også ==
Blåplast (kortholdsammunisjon)
Tørrtrening, skyting uten ammunisjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blanks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sancho VI av Navarra

Sancho VI Garcés (baskisk: Antso VI.a; født 21. april 1133, død 27. juni 1194), også kalt «den vise» – el Sabio, var konge av Navarra fra 1150 og fram til han døde i 1194. Han var den første monarken som offisielt oppga tittelen som «konge av Pamplona» til fordel for konge av Navarra, og altså endret betegnelsen på sitt rike. Sancho Garcés var ansvarlig for føre riket inn i Europas politiske virkefelt. Han var den eldste sønnen til García Ramírez, el Restaurador, «gjenoppretteren», og franske Margaret eller Marguerite de L'Aigle.


== Liv og virke ==

Sancho VI arvet et svekket kongerike, stadig utsatt for angrep fra kongedømmet Castilla ved Alfonso VII og fra grevskapet Barcelona ved Ramon Berenguer IV, som også var konge av kongedømmet Aragón, og som i 1140 hadde godtatt delingen av kongedømmet i traktaten av Carrión.
Sancho VI forsøkte å styrke og utbedre kongedømmets grenser, som hadde blitt redusert ifølge traktatene i Tudellén og Carrión, som han hadde blitt tvunget til å signere med Castilla og Aragón tidlig i sitt styre. Ved forliket i Soria greide Castilla til sist å få bekreftet å besitte territoriene som var erobret. Av hensyn til faren for at Castilla kunne erobre ytterligere områder vest i Navarra sikret Sancho VI på nytt kongelig autoritet ved å grunnlegge flere byer i 1181, inkludert San Sebastián, Vitoria, Treviño og andre. Han grunnla klostre og mange arkitektoniske bedrifter er datert til hans regime. 
Han var en fiende av Raymond Berengar IV av Aragón, men dennes sønn, Alfonso II av Aragón, delte landområdene som ble tatt fra Murcia med ham ved traktaten i Sangüesa i 1168. I 1179 signerte de to naboene igjen en pakt i Borja om gjensidig beskyttelse mot Castillas aggresjon. Han bygget også en allianse med den engelske kongen, og var hans allierte mot den franske kongen. Denne alliansen ble sikret med et dynastisk ekteskap da datteren hans ble gift med Rikard Løvehjerte.
Sancho VI døde den 27. juni 1194 i Pamplona hvor han ble gravlagt.


== Ekteskap og barn ==
Sancho VI giftet seg i 1157 med Sancha av Castilla, datter av Alfonso VII av León og Castilla og hans hustru Berengaria av Barcelona (som var datter av Ramon Berenguer III, grev av Barcelona), og de fikk seks barn:

Berengaria av Navarra, giftet seg med Rikard I av England (Rikard Løvehjerte) i 1191. Hun døde barnløs i 1230 eller 1232.
Sancho VII av Navarra, fikk tilnavnet «den sterke», etterfulgte sin far og styrte som konge av Navarra fra 1194 og til 1234, giftet seg først med Constance av Toulouse og for andre gang til en kvinne som er antatt å ha vært en datter av keiser Fredrik I av Det tysk-romerske rike, eller i henhold til andre kilder, muslimske Yusuf II (Yūsuf bin an-Nāṣir), kalif av Marokko
Blanca av Navarra, giftet seg med greve Teobald III av Champagne og regent etter ektefellens død i 1201. Hennes sønn Teobald ble konge av Navarra etter at hans onkel døde.
Fernando, gravlagt i klosteret Santa María la Real de Las Huelgas, 1,5 km fra byen Burgos.
Teresa
Constance, gravlagt i Marcilla.


== Referanser ==
Ringsjön

Ringsjön er en innsjø i Skåne län i Sverige. Sjøen er regulert, med en middelhøyde på 53,5 meter over havet. Den største dybden er 17 meter. Tidligere dekket den et langt større areal enn i dag, men i 1883 besluttet godseieren på Rönneholm å senke vannstanden omkring 1,5 meter. Sjøen ble da delt i tre deler: Östra Ringsjön, som er Skånes nest største innsjø, samt Västra Ringsjön og Sätoftasjön. 
Midt i sjøen, på det som før var en øy, lå det tidligere Bosø kloster, som nå er omdannet til et gods som drives av slekten Bonde. Bygningene er åpne for offentligheten.


== Referanser ==
Chagas sykdom

Chagas sykdom er en parasittsykdom som forårsakes av flagellaten Trypanosoma cruzi og har rammet mellom 16 og 18 millioner mennesker i Latin-Amerika og USA. Vertsdyret er diverse mindre pattedyr som lever i skogen, hunder og katter og spesielt i områder med høy sykdomstetthet, selv mennesker. Vektoren for sykdommen er rovteger av gruppen chagasteger  (Triatominae). Smitten overføres ved at nebbmunnen biter sovende mennesker. Sykdommen kan også overføres ved blodoverføring, transplantasjon og under svangerskap. På grunn av dette er alle som er født i Amerika sør for USA utelukket fra å bli blodgivere i Norge. Parasittene kan medføre infeksjon i nervesystemet, fordøyelsen og i muskelceller i hjertet.
Dødeligheten er på cirka 10 %. Sykdommen kan føre til vekst av hjertet som siden kan lede an veien mot en hjertesvikt.
Sykdommen forekommer i Amerika, fra sydlige USA til sydlige Argentina.
Chagas sykdom er oppkalt etter den brasilianske legen Carlos Chagas, som beskrev den i 1909.


== Referanser ==


== Kilder ==
– Epidemiology of Chagas Disease (Memorias do Instituto Oswaldo Cruz, Vol. 94, Suppl. I, 1999).
– Trypanosomiasis, American (Centers for Disease Control & Prevention, National Center for Infectious Diseases, Division of Parasitic Diseases) Arkivert 11. juni 2009 hos Wayback Machine.
Brahui

Brahui er et dravidisk språk som brukes i vestlige og sørlige og sentrale Pakistan, noen grenseområder i Afghanistan, Iran og Turkmenistan. De viktigste områdene hvor brahui blir snakket er i vest og sør i sentrale Pakistan, rundt byene Kalat og Quetta. Det er det eneste dravidiske språk som har et kjerneområde utenfor Sør-India eller Sri Lanka. På begynnelsen av 2000-tallet hadde språket over to millioner brukere.
Språket blir snakket av brahuifolket. Disse har vært isolerte fra andre dravidisktalende gjennom flere hundre år, og har opplevd stor påvirkning fra andre kulturer. Som resultat har språket mange lånord fra balutsji, sindhi og persisk. Mange som snakker brahui er flerspråklige, og en god del som tidligere snakket brahui har gått over til å snakke balutsji eller persisk.
Brahui kan skrives med persisk-arabisk skrift, i nyere tid også med latinske bokstaver, men svært få brahuitalerere er lesekyndige, og under 1 % av dem kan skrive brahui.


== Grunnleggende ord og fraser ==
en – asiŧ
to – iraŧ
tre – musiŧ
hva – ant


== Truet ==
I henhold til en rapport fra 2009 fra UNESCO er brahui et av 27 språk i Pakistan som er truet av utryddelse. Det er klassifisert som «utrygt», det siste nivået av truete språk ut fra fem nivåer av bekymring.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brahui - UCLA Language Materials Project, University of California Los Angeles (UCLA).
Brahui ved Ethnologue
Bráhuí Báşágal (Brahui Alphabet)
Profile of the Brahui language
Delvis bibliografi over forskerverker om brahui
Centra

Centra var en norsk matvarehuskjede som var en del av NorgesGruppen. Kjedens butikker ble konvertert til en av kjedens andre merker, som Meny.
Den første Centra-butikken åpnet i Manglerud Senter 1966. Den siste Centra-butikken lå på Høvik, og ble gjort om til Meny i 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside – Norgesgruppen
Liste over Sametingets ordførere

Dette er ei liste over Sametingets ordførere. Det svenske Sametinget ledes av en ordfører som velges blant sametingsrepresentantene. Siden Sametinget ble opprettet i 1993 har det vært seks ordførere.


== Referanser ==
Tillie Olsen

Tillie Lerner Olsen (født 14. januar 1912 i Omaha, Douglas County, Nebraska USA, død 1. januar 2007 i Oakland, Alameda County, California, USA), var en amerikansk forfatter og feminist.
Hennes foreldre var jødiske innvandrere fra Russland. Hun hoppet av gymnaset og arbeidet blant annet som servitrise og tjenstejente. Olsen var også en fag organisator og politisk aktivist, på 1930-tallet var hun en kort tid medlem av USAs kommunistiske parti. I 1934 ble hun fengslet for en kort tid da hun opprettet en fagforening. Hun skrev om erfaringen i The Nation og i Partisan Review.
I 1961 ble hun belønnet med O. Henry-prisen for årets beste amerikanske novelle for tittelnovellen i Tell Me A Riddle. Novellsamlingen, som består av fire noveller, er nå på pensum i litteraturundervisningen ved amerikanske universitet.
Silences er en faktabok som blant annet handle om skrivesperre, spesielt de problemer som arbeiderforfattere og spesielt kvinner har med å kunne konsentrere seg om forfatterskapet.


== Bibliografi ==
Tell Me A riddle (1961)
Yonnondio:From the Thirties (1974)
Silences (1978)
Mothers & Daughters: That Special Quality: An Exploration in Photographs tillsammans med Estelle Jussim (1995)


== Referanser ==
Johan Jönson

Johan Jönson (født 1966) er en svensk forfatter og poet.
Han har gitt ut et titalls bøker, den siste Efter arbetsschema i 2008. Nominert til Nordisk råds litteraturpris fra Sverige for 2009.


== Bibliografi ==
Som samplingsdikter 1992
Näst sista våldet 1994
Aggregat som muterar 2001
Karma inertia 2001
Minnen av kroppar i rörelse och vila 2001
Nod noll 2001
Transvektor 2001
Virus 2004
Monomtrl 2005
Collobert orbital 2006
Restaktivitet 2007
Efter arbetsschema 2008
Livdikt 2010


== Priser og utmerkelser ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Johan Jönson hos Store norske leksikon
Óli Jacobsen

For den konservative politikeren med samme navn, se Ole Jacobsen.Óli Emil Jacobsen (født 21. august 1943 i Kalundborg) er en færøysk fagforeningsleder, politiker og skribent.
Han ble født i Danmark av færøyske foreldre, og bor i Tórshavn. Etter folkeskolen dro han til sjøs. Han ble valgt til styremedlem i Føroya Fiskimannafelag i 1966 og til formann i 1971. I 2007 tapte Jacobsen gjenvalg til formannsvervet, etter å ha fått færre stemmer enn både Jan Højgaard og Dan R. Petersen i uravstemningen.I 1990-årene var Jacobsen blant lederne i Verkamannafylkingin, et protestparti med røtter i fagbevegelsen som brøt med Javnaðarflokkurin under den færøyske bankkrisen. Han var innvalgt på Lagtinget fra Eysturoy 1994–1998, minister for nærings-, arbeids- og justissaker i Edmund Joensens første regjering 1994–1995 samt minister for sosial-, helse-, arbeids- og justissaker i Edmund Joensens andre regjering fra mars til mai 1998.Jacobsen har skrevet flere bøker og en lokalhistorisk spalte i Sosialurin.Jacobsen har utgitt boken Daniel J. Danielsen and the Congo: Missionary Campaigns and Atrocity Photographs, som beskriver historien om den færøske misjonær Daniel J. Danielsen. Danielsen var misjonær i Kongo og arbeidet sammen med irske Roger Casement.


== Referanser ==
Jørgen Hovde

Jørgen Hovde (født 12. november 1986 i Oslo) er en norsk politiker; han var leder av NKP 2013–15 og var før det leder av partiets ungdomsorganisasjon Ungkommunistene i Norge i seks år.Hovde er oppvokst i Hokksund. Han er utdannet bibliotekar fra Høgskolen i Oslo og Akershus 2009–12.
Han var leder for Buskerud og Vestfold distrikt av NKP i 2013.


== Referanser ==
Eilif Samuelsen

Torben Eilif Lindenskov Samuelsen (født 22. mai 1934 i Fuglafjørður) er en tidligere, færøysk lærer og politiker (Sb.).


== Liv og virke ==
Han var sønn av Steingrím Lindenskov Samuelsen og Lena Midjord. Han er fjerde eldst av tolv søsken. Farfaren Andrass Samuelsen var en ledende politiker i Sambandsflokkurin i første halvdel av 1900-tallet. Den ene farbroren, sakfører Trygve Samuelsen, var også formann i Sambandsflokkurin, mens en annen farbror, Georg L. Samuelsen, og Eilifs bror, Benny Samuelsen, var redaktører i partiets presseorgan, Dimmalætting.Han gikk Indre Missions lærerseminar i Haslev i Danmark, hvor han tok eksamen i 1958, og ble ansatt som folkeskolelærer i Hvalvík i 1959. Han giftet seg i 1956 med Katrin Hansen fra Saksun. De har to barn. Han var også formann i kommunestyret i Hvalvík 1963–1965. I 1965 flyttet han med familien til Tórshavn, hvor han begynte som lærer ved Tórshavns kommuneskole. Fra 1968 til 1969 bodde de i København, hvor Eilif tok videreutdannelse ved Danmarks Lærerhøjskole. I 1969 begynte han som lærer ved Tórshavns øvelsesskole, som nettopp var etablert, hvor han ble værende frem til han avgikk med alderspensjon i 1999. Samuelsen var også formann i lærernes fagorganisasjon, Føroya Lærarafelag, 1969–1980. Kommuneskolen og øvelsesskolen i Tórshavn er senere slått sammen.Samuelsen var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy 1978–1990. Han var minister for skole-, sosial- og energisaker i Pauli Ellefsens regjering 1981–1985 og minister for skole-, energi- og miljøvernsaker i Edmund Joensens første og andre regjering 1994–1998.Samuelsen har vært klokker i Vesturkirkjan i mange år. Barndomshjemmet i Fuglafjørður var kjent som svært musikalsk. Eilif Samuelsen har blant annet kombinert dette med sine administrative evner som styreformann ved Tórshavns musikkskole 1988–1998 og styremedlem i Færøyenes kulturfond, Mentanargrunnur Landsins, 1986–1994 og 1998–2000.Eilif Samuelsen har oversatt en rekke klassiske verker til færøysk. I 2016 ble han tildelt Færøyenes fremste litteratur, M.A. Jacobsens Heiðursløn, for dette arbeidet. Mads Andreas Jacobsen, som prisen er oppkalt etter, var for øvrig stefar til Katrin, Eilif Samuelsens kone.Samuelsen ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen i 1984.


== Referanser ==
Yusaf Parvez

Yusaf Parvez (født 31. mai 1977) også kjent som «Vicotnik» er en norsk heavy metal-musiker. 


== Karrière ==
Han er gitarist og vokalist, og har vært trommeslager for det norske black metal-bandet Dødheimsgard fra 1994. Han spilte også i Code som bassist fra 2002 til 2010. Og Naer Mataron som vokalist fra 2006 til 2012.
Han har spilt i Avant-garde metal-bandet Ved Buens Ende som gitarist og vokalist, og i ambient bandet Aphrodisiac. Han har også vært gjestevokalist i et av Dimmu Borgirs album. 


== Diskografi ==
AphrodisiacNonsense Chamber (Studioalbum, 1997)CodeNeurotransmissions (Demo, 2002)
Nouveau Gloaming (Studioalbum, 2005)
Resplendent Grotesque (Studioalbum, 2009)DødheimsgardPromo 1994 (Demo, 1994)
Kronet til konge (Studioalbum, 1995)
Promo 1995 (Demo, 1995)
Monumental Possession (Studioalbum, 1996)
Satanic Art (EP, 1998)
666 International (Studioalbum, 1999)
Supervillain Outcast (Studioalbum, 2007)Dimmu BorgirFor all tid (studioalbum, 1994)Ved Buens EndeThose Who Caress the Pale (EP, 1994)
Written in Waters (Studioalbum, 1995)


== Eksterne lenker ==
(en) Yusaf Parvez på Discogs 
(en) Yusaf Parvez på Discogs 
(en) Yusaf Parvez på MusicBrainz
Donghu

Donghu (kinesisk: 东湖区; pinyin: Dōnghú Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Nanchang i den kinesiske provinsen Jiangxi. Det har et areal på 18,35 km² og teller 529 000 innbyggere. 
Distriktet oppstod under Tangdynastiet da det ble bygget bro over Taihusjøen i Nanchang, slik at det oppstod et østlig (dong) og vestlig distrikt. Folkets Park, den største offentlige park i det sentrale Nanchang, ligger i Donghu.


== Administrative enheter ==
Distrikter det i:

Dayuan (大院)
Dongjiayao (董家窑)
Gongyuan (公园)
Baihuazhou (百花洲)
Dunzitang (墩子塘)
Yuzhang (豫章)
Bayiqiao (八一桥)
Tengwangge (滕王阁)
Shajin (沙井)
Pengjiaqiao (彭家桥)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
[https://web.archive.org/web/20071205182535/http://www.ncdh.gov.cn/Index.shtml Nanchang Donghu District Government Web
Informasjonsside
Blått & Rått

Blått & Rått er en norsk rockegruppe fra Finnsnes i Troms som ble dannet i 1991. De spiller rock'n'roll/bluesrock med nord-norske tekster.


== Historikk ==
Den 11. mai 2009 ga bandet ut albumet Kjøter, produsert av Janne Bark, en svensk gitarist som er mest kjent som Ulf Lundells våpendrager gjennom 25 år. Samarbeidet med Bark fortsatte, og bandet har siden 2009 flere ganger turnert i Norge sammen med Bark.
Bandet samarbeidet videre med Janne Bark på albumet Så lenge det er live, et konsertalbum der Janne Bark deltar som gitarist og også fremfører noen av låtene fra sin siste plate sammen med Blått & Rått. Vinteren 2011 hadde bandet 20 årsjubileum med jubileumskonsert i Finnsnes Kulturhus, der både dagens besetning samt flere tidligere medlemmer deltok sammen med flere gjesteartister, blant andre svenske Lena Jinnegren.
Etter at bandet ga ut albumet Stifinner i 2013 med påfølgende turné, ble det bestemt at bandet skulle legge opp. Etter tre års pause ga bandet ut singelen Herrens hus og proklamerte at de var tilbake.I 2020 kom Peace, love & kråkegull og i forbindelse med bandets 30 årsjubileum la de ut på turne og gav ut singelen 30.


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
Svein Kaspersen – vokal, gitar, munnspill. (1994–)
Knut Amundsen – trommer. (1996–)
Ronald Alertsen – bass, koring (1994–)
Kjetil Andreassen – gitar, slide, dobro, koring (2008–)


=== Assosierte medlemmer ===
Janne Bark – vokal, gitar, koring (når han har tid og anledning, 2009–)
Emil Bekkevold – banjo, gitar, keyboard, koring (2017–)
Vidar Nilsen – orgel, munnspill, koring (2017–)


=== Tidligere medlemmer ===
Steinar Steffensen – gitarist, kor (1991–2008, gjesteopptredener 2011, 2012, 2019)
Sigurd Mørkved – munnspill, vokalist (1991–1993)
Roger Thomassen – trommer (1991–1996)
Jan Ivan Leonhardsen - bass (1992–1993)
Odd-Eivinn Vaeng – bass (1991–1992)
Espen Elverum Jakobsen - gitar, mandolin (assosiert medlem på en del konserter, 2008-2014)


== Diskografi ==


=== Album ===
Blått & Rått (1996) (B&R music)
Hvite engel (1997) (B&R music)
Oppned (1999) (B&R music)
Vanvittige tider (2002) (Tylden)
Fritt vilt (2005) (Tylden)
Høyoktan (samleplate) (2008) (Tylden)
Kjøter (mai 2009) (Tylden)
Så lenge det er live (april 2011) (B&R music production limited)
Blått & Rått/Hvite engel/Oppned (november 2012, Samleboks)
Stifinner (september 2013)
Peace, Love & kråkegull (2020)


=== Singler ===
«En annen dag» (2002)
«Dama hadde Blues» (promosingel 2005)
«Samme sang» (2009)
«Fredløs» (2012)
«Mona» (2013)
«Herrens hus» (2017)
«Barbeint» (2018)
«Peace, love og kråkegull» (2020)
«Det må da gå an» (2020)
«Barbeint» (Remix, 2020)
«To» (2020)
«Hold fast» (2020)
«Alt for gull» (2020)
«Den nye verden» (2020)
«Nattsvermer» (2020)
«Kjempesuksess» (2020)
«Stjernestøv» (2020)
«Som en mann» (2020)
«Ingen aner» (2020)
»Et bedre år» (2020)
»30» (2022)


=== Musikkvideoer ===
Fritt vilt (2005)
Samme sang (2009)
Fredløs (2012)
Mona (2013)
Alt for gull (2020)
Kjempesuksess (2020)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Blått & Rått på Rockipedia
Føroya Lærarafelag

Føroya Lærarafelag (Færøyenes Lærerforening) er en fagforening for pedagoger på Færøyene. Foreningen ble stiftet i 1898, og i 1956 ble det tilhørende forlaget Bókadeild Føroya Lærarafelags opprettet.


== Formenn ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Chengguan (Lanzhou)

Chengguan (kinesisk: 城关区; pinyin: Chéngguān Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Lanzhou, hovedstaden i den kinesiske provins Gansu. Chengguan har et areal på 220 km² og teller ca. 880 000 innbyggere (2004). 


== Eksterne lenker ==
(zh-Hans) Offisielt nettsted 
(en) Chengguan District, Lanzhou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjonsside
Aphrodisiac

Aphrodisiac er et dark ambient band fra Norge. Bandet ble startet i 1996 og har flere medlemmer kjent fra heavy metal-miljøet. Kristoffer Rygg bidrog med låten «Children, It Is I».


== Diskografi ==
Nonsense Chamber (Studioalbum, 1997)


== Medlemmer ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aphrodisiac hos Encyclopaedia Metallum