jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Andry Rajoelina

Andry Rajoelina (født 30. mai 1974) er en madagassisk politiker som siden 19. januar 2019 har vært president på Madagaskar.
Han var fungerende statssjef og overgangspresident etter et statskupp 17. mars 2009 da militæravdelingen CAPSAT i hovedstaden Antananarivo plasserte han i stillingen. Marc Ravalomanana, som var demokratisk valgt president i 2006, flyktet til Sør-Afrika. Det internasjonale samfunn, daværende president Nicolas Sarkozy i Frankrike inkludert, karakteriserte maktovertagelsen som statskupp. Dette førte Madagaskar inn i den alvorligste krisen siden landet ble selvstendig i 1960. Over halvparten av statsbudsjettet er basert på hjelp fra utlandet, noe som stoppet opp på grunn av kuppet. 
Rajoelina ble valgt til ordfører i hovedstaden den 12. desember 2007 med 63,32 % av stemmene, og innsatt den 26. januar 2008. Hans motkandidat i valget var Hery Rafalimanana.
Andry Rajoelina er grunnleggeren av den digitale trykke- og reklamevirksomheten Injet, som er den største innen sin sektor i Madagascar. Han eier også tv- og radiostasjonen Viva. Den 13. desember 2008 besluttet Madagaskars regjering å stenge VIVA, etter at et intervju med den tidligere statslederen Didier Ratsiraka hadde blitt sendt. Intervjuet ble ansett for å kunne «forstyrre freden og sikkerheten». Stasjonen ble stengt den 17. desember 2008, hvilket ble fordømt av Reportere uten grenser (RSF), i tillegg til stengingen alle andre tv- og radiostasjoner som har blitt stengt av regjeringen.President Ravalomanana avsatte Rajoelina som ordfører i januar 2009. Rajoelina utpekte da fru Michele Ratsivalaka som sin etterkommer i stillingen.
Rajoelina gikk av som president 25. januar 2014 etter å ha tapt presidentvalget i 2013. Han stilte på nytt til presidentvalget i 2018 hvor han vant og ble innsatt som ny president 19. januar 2019.


== Referanser ==
I Dovre-sno

I Dovre-sno er en roman av den norske forfatteren Inge Krokann, først utgitt i 1929. Romanen er første bind i et firebinds romanverk som fortsatte med Gjenom fonna (1931, i to bind), På linfeksing (1934) og Under himmelteiknet (1941).
Romanen, og romanserien, er en historisk slektsroman, lagt til Oppdal på 1500-tallet og 1600-tallet. Handlingen følger bøndene på gården Lo, og historien skildrer både den enkelte generasjons etiske utvikling og gehalt, og lokal og nasjonal historie i et større perspektiv. Som etisk romanserie faller verket naturlig inn i mellomkrigstidas norske litteratur. Hovedpersonen i de to siste bindene er Stingrim på Lo, som det blir sagt om at han både har «himmelørn» og «helvitsørn» i seg. Hos Stingrim vinner de gode kreftene, mens Roald på Lo, som er hovedperson i det første bindet, må gi tapt for de mørke sidene i seg. 
Handlingen foregår i en politisk og religiøs brytningstid, og impulser fra katolisisme, protestantisme, nasjonalisme, og en underklang av gammel hedendom møtes i og mellom personene. Folkeminne, mytisk og magisk stoff forekommer flere steder, særlig knyttet til døds- og naturmystikk. Selv om Krokann legger vekt på etisk holdning og utvikling, finnes det flere steder i verket en fascinasjon for råskap og fysisk styrke.
Verket er gjennomgående skrevet på en konsekvent oppdalsdialekt.
Verket blir blant annet karakterisert som imponerende, stort tenkt og anlagt, og (delvis på grunn av dialekten) vanskelig tilgjengelig.


== Referanser ==
Isaac Olsen

Isaac Olsen (født ca. 1680, død 1739) var omgangsskolelærer blant samer i Finnmark fra 1703 og medarbeider av samemisjonæren Thomas von Westen 1716–20. Hans to manuskripter Om Lappernes Vildfarelser og Overtro (1717) og Underdanigst Undrettning om Norlandenne (1718) er blant de eldste skriftlige kildene til kunnskap om samisk religion og kultur. Han var også lærer i samiske språk og kultur i Trondheim og København, og var en av de første som utgav skrifter på samisk.


== Liv ==
Han hadde sin skolegang i Trondheim, og ble huslærer hos presten i Kjelvik i Porsanger i 1702. Fra 1703 var han omgangsskolelærer blant samene i Øst-Finnmark, og hadde også andre oppgaver for prosten og fogden. I juli 1716 møtte han Thomas von Westen Porsanger. Westen var da på sin første misjonsreise. Von Westen overtalte Olsen til å følge med til Trondheim for å jobbe på det nyetablerte Seminarium Lapponicum som lærer og oversetter i samisk. Reisen fra Porsanger til Trondheim tok tre måneder, og underveis oppsøkte de lokale prester for å forhøre seg om den samiske befolkningen og deres kirkesøkning. Olsen fulgt von Westen videre til Veøy, og arbeidet der fram til juni 1717 med å skrive Om Lappernes Vildfarelser og Overtro og å oversette katekismen til samisk. Han ble utnevnt til rektor ved Seminarium i februar 1717, men tiltrådte ikke før til sommeren. Han var så i Trondheim i ett år, før han ble kalt til København for å undervise på misjonsskolen der om forholdene i Finnmark og utgi bøker på samisk.
Høsten 1720 mister han jobben i misjonskollegiet. Årsaken er uklar, og ulike teorier har vært lansert. Fra 1722 var han igjen i Trondheim og jobbet som klokker ved Vår Frue kirke fram til sin død. Her var han også lærer for Knud Leem 1723–25.
Olsens liv ble først beskrevet av Hans Hammond i Den Nordiske Missions-Historie (1787), og dette er grunnlaget for de fleste senere biografier. Just Qvigstad tilføyde noen supplerende arkivopplysninger om Olsens liv da han i 1910 utga Olsens Om Lappernes Vildfarelser og Overtro som bind 2 av sine Kildeskrifter til den lappiske mythologi.


== Skrifter ==
«Siden gaar mand der ifra og til Overhalden, og Snaasen, hvor Præster boer paa begge steder i begge kalenne, og vancke der omkring i fieldenne mange Lapper og finder, med deris Reins Diur, men Præsterne ved lidet af dem at sige, ey heller kiærer de sig stort om dem, uten nogen selff villige kommer frem av skougen, og begiærer at døbis og at bruge alterens Sakramentet.»

Olsens skrifter er bevart i fire deler

en kopibok som eies av Etnografisk museum
Om Lappernes Vildfarelser og Overtro
Underdanigst Undrettning om Norlandenne
et kart over Finnmarkskysten med tilgrensende deler av Russland.Underretningen om Nordlandene eies av det kongelige bibliotek i København; de to øvrige av Universitetsbiblioteket i Trondheim.Fra kopiboken er publisert et avsnitt om samiske offersteder, i Etnografisk museums skriftserie Nordnorske samlinger.Et gjennomgående tema i teksten fra Øst-Finnmark om Om Lappernes Vildfarelser og Overtro er noaidienes praksis, og hvordan nye noaidier utvelges.


== Referanser ==
Inklusjonslegememyositt

Inklujonslegememyositt (ILM) er en betennelsestilstand i musklene (myositt) hvor man finner avleiring av amyloid (inklusjonslegemer) i muskelvevet. Amyloid er det samme stoffet man finner avleiringer av i hjernen ved Alzheimers sykdom, og det kalles derfor også «musklenes Alzheimers», uten at det er funnet noen sammenheng mellom disse sykdommene forøvrig.


== Årsaksforhold og klassifikasjon ==
Årsaken til ILM er ukjent, men man kan dele sykdommen inn i tre ulike typer, basert på hvordan den oppstår:

Sporadisk ILM
Den vanligste av formene.
Opptrer tilsynelatende tilfeldig hos personer.
Inntreffer alltid etter 50 års alder.
Familiær ILM
Opptrer hos søsken, men blir ikke nedarvet mellom generasjonene.
Hereditær inklusjonslegememyopati
Ektremt sjelden variant
Genetisk defekt som følger arv


== Symptomer og funn ==
Hovedsymptomet ved ILM er muskelsvakhet som kan ramme både proksimale og distale muskelgrupper. Den skiller seg fra andre muskelsykdommer i at muskelsvakheten gjerne rammer musklene asymmetrisk. Muskelsvakheten kan føre til vanskeligheter med å reise seg fra sittende eller liggende stilling, og etterhvert til falltendens. Det ses ofte muskelsvinn (atrofi) av muskulaturen i hendene, underarmen og den store lårmuskelen (quadriceps femoris).
Halvparten av ILM-pasienter forteller om vanskeligheter ved å svelge (dysfagi).
ILM opptrer hyppigere hos menn enn hos kvinner


== Behandling ==
Det finnes ingen kurativ behandling for ILM, og det er heller ikke etablert noe standard behandlingsopplegg for sykdommen.

Glukokortikoider kan gi bedring i symptomene, men er ikke veldig effektivt.
Immunoglobuliner har vært forsøkt brukt i behandlingen, men gir sparsomme resultater sammenlignet med prisen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rikshospitalet - inklusjonslegememyositt
NINDS Inclusion Body Myositis Information Page
Í Skálafirði

Í Skálafirði eller Skálabotnur er en bygd innerst i Færøyenes lengste fjord, Skálafjørður på Eysturoy. Bygda ligger på en liten slette ved en elveos. Det meste av bygda ligger i Runavíkar kommuna.
Bygda opptrer første gang i skriftlige kilder i 1630, men arkeologiske funn viser at stedet har vært bebygd tidligere. Den lille delen av bygda som ligger nord for Fjarðará, var opprinnelig en utflytterbygd på utmarken til Syðrugøta og ligger derfor i Eysturkommuna.
Den karismatiske frimenigheten Keldan har hatt et forsamlingshus i bygda siden 1987, og de nåværende lokalene ble innviet i 2004. Menigheten driver også sin egen friskole i lokalene.Med innføringen av det kommunale selvstyret i 1872 ble bygda en del av Eysturoyar prestagjalds kommuna. I 1896 ble sognet Sjógv utskilt som egen kommune. Etter at Skáli ble utskilt fra Sjógv som eget sogn i 1940, ble Skáli egen kommune i 1952. Skáli ble innlemmet i Runavíkar kommuna i 2009.


== Referanser ==
DIXI Ressurssenter

DIXI Ressurssenter mot voldtekt er et senter som arbeider for å hjelpe voldtektsutsatte og deres pårørende. DIXI ble startet av Grete Kvalheim som også var leder av stiftelsen i starten. En viktig del av DIXI sitt arbeid er å spre informasjon om senskader og følgeskader av voldtekt. Stiftelsen tilbyr individuelle samtaler og samtalegrupper, og driver også holdningskapende arbeid som blant annet omfatter utdeling av DIXI-prisen hvert år.


== Vinnere av DIXI-prisen ==
2016 – Hilde Reikrås
2015 – Johanne Bjørnå
2014 – Frøydis Marstein
2013 – Kari-Janne Lid
2012 – Eli Rygg og Margrete Wiede Aasland
2011 – Loveleen Rihel Brenna
2010 – Asbjørn Øyhovden og Connie Bentzrud
2009 – Margaret Oshaug
2008 – André Oktay Dahl
2007 – Mia Gundersen Leliënhof
2006 – Berit Schei
2004 – Hege Salomon
2003 – Per A. Thorbjørnsen
2002 – Helle Nesvold
2001 – Stiftelsen Kirkelig Ressurssenter mot vold og seksuelle overgrep
2000 – Elisabeth Schanche
1999 – Synnøve Skeie Fosse


== Eksterne lenker ==
Dixi sin hjemmeside
Om DIXI-prisen
Proksimal

Proksimal (lat.) betegner noe som er nær i avstand. Det brukes i anatomien for å betegne en strukturs posisjon i forhold til en annen.
Eks. «Underarmen befinner seg proksimalt for hånda».
Motsetningen til proksimalt er distalt.


== Se også ==
Anatomiske retningsbeskrivelser
Grete Kvalheim

Grete Kvalheim (født 2. august 1960) er en norsk forfatter og stifter av organisasjonen DIXI. Etter at hun fikk ideen om å starte DIXI, som er et ressursenter for voldtatte, ble hun foreningens første leder.
Hun debuterte i 1992 med boken Å leve etter overgrepet. Handlingen er en selvbiografi om livet etter voldtekten. I den siste utgaven av boken har tidligere justisminister Odd Einar Dørum en omtale av Grete Kvalheim. I 2012 mottok hun John Ingolf Alvheims Ærespris for sitt arbeid med å hjelpe voldtatte og deres pårørende.Grete Kvalheim etablerte i 1999 selskapet Aktiv Beredskap AS, og var direktør der frem til 2008. Hennes spesialfelt er pårørendeomsorg i en krisesituasjon. Hun har 25 år arbeidet innen beredskap og krisehåndtering i både oljesektoren og kommunal og privat næring.I 2005 etablerte hun Bokstav Forlag, der hun er daglig leder.
Grete Kvalheim har vært medlem av følgende regjeringsoppnevnte utvalg:

2002 – 2004	Kriminalitetsforebyggende Råd (KRÅD)
2007 – 2008     Voldtektsutvalget – NOU 2008:4
2002 – 2003	Kvinnevoldsutvalget – NOU 2003:31
1996 – 1997	Seksuallovbruddsutvalget – NOU 1997:23


== Bibliografi ==
2018 Flokken. 44 intervjuer om flokktilhørighet ISBN 9788292726075 Bokstav Forlag
2018 Demens i yngre år ISBN 9788282161725 Hertervig Forlag
2018 Den lille hjerteboken ISBN 9788292726075 Bokstav Forlag
2015 Pårørendeomsorg i kriser og katastrofer ISBN 9788292726068 Bokstav Forlag
2012  Pedo ISBN 9788292726051 Bokstav Forlag
2008  Pårørendeomsorg ISBN 9788292726013 Bokstav Forlag
2011 Hjelpe meg! En bok om voldtekt ISBN 9788282161305 Hertervig Forlag
2005  Norsk i utlandet : med verden som arbeidsplass ISBN 9788292726006 Bokstav Forlag
1998  Alarmen går ISBN 824780254-6 Gyldendal Forlag
1992  Å leve etter overgrepet – det begynte med voldtekt ISBN 9788277861258 Cappelen Forlag
Distal

Distal (lat.) betegner noe som er lengre bort i avstand. Det brukes i anatomien for å betegne en strukturs posisjon i forhold til en annen, særlig på ben og armer.
Eks. «Hånda befinner seg distalt for underarmen»
Motsetningen til distalt er proksimalt.


== Se også ==
Anatomiske retningsbeskrivelser
Kirkens korskole

Kirkens korskole er en musikkskole som ligger på Borgheim, Nøtterøy i Færder kommune. Skolen ble startet av Runa Skramstad i 1990, den gang med barnekantori og aspirantkor. Korskolen har også egne konserter i Nøtterøy kulturhus med egne oppsettinger, og har i tillegg sunget på Olavsfestdagene i Trondheim og ved Oslo internasjonale kirkemusikkfestival. Skolen ledes i dag av Kristin Vold, som overtok stillingen i 1997.


== Kor ==
Ungdomskantoriet (siden 1993)
Kammerkoret (siden 1993)
Infantimus (siden 1996)
Viva Voce (siden 2003)
Guttekoret (siden 2005)


== Eksterne lenker ==
Kirkens korskole på Nøtterøy
International Bible Society

International Bible Society (IBS) er en kristen organisasjon som oversetter og distribuerer Bibelen på forskjellige språk. Organisasjonen ble grunnlagt i New York i 1809 som New York-kontoret av det britiske bibelselskapet. Det ble kjent som New York Bible Society, men byttet i nyere tid navn til International Bible Society. Orgsnisasjonen har nå sitt hovedkvarter i Colorado Springs, Colorado, og har som mål å «nå så mange mennesker som mulig med nøyaktige, forstålige og leslige bibeloversettelser». 
IBS har til nå oversatt og publisert bibeltekster alene, eller sammen med organisasjonen Wycliffe Bible Translators, på mer enn 600 språk.


== Eksterne lenker ==
Organisasjonens hjemmesider
Myositt

Myositt (fra gresk, «myos» muskel og «ittis» betennelse) betegner en betennelsestilstand i muskelvev. Det finnes flere sykdommer hvor myositt er det dominerende bildet:

Polymyositt
Dermatomyositt
Antisyntetasesyndrom
Inklusjonslegememyositt
Statinindusert myopati


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
"Myositt"; Bindevevessykdommer.no
"Antisyntetasesyndromet"; Bindevevssykdommer.no
"Statin myopati"; Bindevevssykdommer.no
Knut Hergel

Knut Andreas Hergel (født 27. november 1899 i Kristiania, død 2. september 1982 i Oslo) var skuespiller og senere teatersjef.


== Biografi ==
Hergel startet sin karriere som skuespiller i Stavanger og Trondheim. Senere var han instruktør og tok initiativ til Forsøksscenen i Oslo. Han var teatersjef ved Det norske teatret 1936-42 og 1945-46.
Under krigen måtte han rømme til Sverige og sammen med Hans Jacob Nilsen dannet han den frie norske scenen som turnerte Sverige med norske skuespill. Han avsluttet sin karriere som instruktør og teatersjef ved Nationaltheatret i 1960 etter å ha ledet teateret siden 1946.


== Filmografi ==


=== Regi og manus ===
1940 – Godvakker-Maren
1938 – Bør Børson Jr (sammen med Toralf Sandø)


== Priser (utvalg) ==
1946/47 – Teaterkritikerprisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Hergel på Internet Movie Database 
(no) Knut Hergel hos Sceneweb 
(no) Knut Hergel i Norsk biografisk leksikon
Brian London

Brian London (egentlig Brian Sidney Harper, født 19. juni 1934 i West Hartlepool, død 23. juni 2021) var en britisk tungvektsbokser. Han var britisk mester og samveldemester i tungvekt fra 1958 til 1959 og hadde to verdensmesterskapstitler i tungvekt. Han var en av fire boksere som dominerte britisk boksing gjennom 1950- og 1960-årene. De tre andre var Henry Cooper, Joe Erskine og Dick Richardson.
Han var en tradisjonell bokser, som var 1,83 m høy og veide 92 kg. Hans tilnavn i ringen var «The British Bulldog» og «The Blackpool Rock». Han var en voldsom bokser uten finesse, men kjent for stort mot.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brian London – BoxRec
Sverre Koren Bjertnæs

Sverre Andreas Koren Bjertnæs (født 5. april 1976 i Trondheim) er en norsk maler og grafiker. Han deltok i sin første utstilling som 15-åring i forbindelse med Nerdrumskolens gruppeutstilling hos Blomqvist i Oslo. Sin første separatutstilling hadde han i Bjarne Melgaards galleri Norsk Anarkistisk Fraksjon i 2000. Karakteristiske arbeider fra hans tidlige periode (1997-2004) er store, nøkternt saklige portretter av ungdom, blant annet samboeren Unni Askelands barn. Fra og med utstillingen «Incognito» (2004) forlot han «tenåringsuskylden som preget de tidlige bildene» og gikk over i en mørkere motivverden hvor et tema var rus, og andre virkemidler var «bruk av blacklight og interiørskildringer av offentlige toaletter».Han var som ung tenåring i Trondheim elev hos Tore Bjørn Skjølsvik (1989–93), senere ett år hos Odd Nerdrum (1993–94) før han gikk på Statens kunstakademi 1995-99 og to år på ArtEZ hogeschool voor de kunsten i Enschede, Nederland. 
Han fikk Blix-stipendet i 1999, Anders Jahres Pris for Yngre Kunstnere i 2005 og i 2008 ble han tildelt det første stipendet fra den nyopprettede Håkon Bleken-stiftelsen.Bjertnæs innledet et kunstnerisk samarbeid med Bjarne Melgaard som strakk seg over flere år og ledet til utstillinger i både Norge og utlandet.Han ble i 2019 tildelt 10-års «Stipend for etablerte kunstnere» av Norsk kulturråd.


== Utstillinger i utvalg ==
2019 "IKKE ALT SOM HAR VÆRT, SKAL VÆRE MED VIDERE", Haugar Vestfold Kunstmuseum
2014 "Nervous Fluids", Stenersenmuseet
2009 Galleri Ramfjord
2004 «Incognito». Trondheim kunstmuseum og Blomqvist kunsthandel AS
2001 Ideologiska, Nordic Art Bienale, Göteborg
2001 Norske bilder
2001 Schpaa, Bergen Kunstforening
2000 Galleri No 5, Bergen Kunstforening
2000 Norsk anarkistisk fraksjon
2000 "Nekrologer", Drammen kunstforening med kunstnere Unni Askeland og Morten Viskum
2000 Schpaa: i regi av UKS Den frie utstillingsplass, København
1999 Avgangsutstillingen Stenersenmuseet åpning, 29. mai 1999
1999 Galleri Low Atlanta USA, åpning 1. juni 1999
1998 Stockholm Art Fair, Sverige
1998 Festspillene i Harstad
1998 Galleri Ericsson, Oslo
1997 "Død og Melankoli", Kunsthuset OsloHan er innkjøpt av Trondheim Kunstmuseum (2005) og Nordnorsk Kunstmuseum.


== Bibliografi ==
2021 "Mine bilder – om kunst og alkoholisme" Aschehoug


== Referanser ==
Nederlaget

Nederlaget er et skuespill av den norske forfatteren Nordahl Grieg, utgitt i 1937.
Handlingen er lagt til Pariskommunen i 1871, og stykket følger langt på veg de historiske hendelsene rundt dette revolusjonære opprøret. Hovedrollen er den pasifistiske lærerinnen Gabrielle Langevin, men også historiske skikkelser som Gustave Courbet er blant rollene.
Stykkets grunnleggende problemstilling er hvorvidt det onde kan bekjempes med ondt. I stykket taper de gode kreftene, da opprørerne mot sluttet av stykket henrettes.
I samtiden ble stykket oppfattet i lys av Francos diktatur og den spanske borgerkrigen.
Bertolt Brechts drama Die Tage der Commune (Kommunens dager) fra 1949 bygger på Griegs tekst. Stykket ble uroppført i 1957.


== TV-versjon ==
I 1966 viste NRK Fjernsynsteatret en versjon regissert av Per Bronken, med Monna Tandberg, Roy Bjørnstad, Bab Christensen og Egil Hjorth-Jenssen i de fremste rollene. NRK TV


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Last ned utgaven fra 1937(PDF) hos Nasjonalbiblioteket
Kala Pattar

Kala Pattar (5545 m) er et fjell i nepalsk Himalaya. Mange fjellklatrere i Mount Everest-region bestiger dette fjellet fordi det gir god utsikt over Mount Everest.

Oppstigning av Kala Patthar
Ellen Isefiær

Ellen Isefiær (født 7. desember 1898 i Kristiansand, død 28. september 1985 i Oslo) var en norsk skuespiller og instruktør.Hun var engasjert blant annet ved Stavanger Teater, Centralteateret, Trøndelag Teater, Carl Johan Teateret og Nasjonalteateret. 


== Filmografi (utvalg) ==

1956 – På solsiden .... Margrethe, Hartvigs mor

1946 – Så møtes vi imorgen .... Fru Berg, Steffens mor

1943 – Den nye lægen .... Fru Hoffmann

1941 – Hansen og Hansen .... Svanhild

1940 – Tørres Snørtevold .... Etatsrådinnen

1928 – Cafe X .... Journalist i 'Dagsavisen'

1927 – Madame besøker Oslo .... En gjest


== Teaterroller (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ellen Isefiær på Internet Movie Database 
(no) Ellen Isefiær hos Nationaltheatret 
(no) Ellen Isefiær hos Sceneweb 
(en) Ellen Isefiær hos The Movie Database
Danske Regioner

Danske Regioner er interesse- og arbeidsgiverorganisasjon for de fem danske regionene.
Formann er Bent Hansen (S), som er regionsrådsformann for Region Midtjylland. Administrerende direktør er Per Okkels.
Før kommunalreformen i 2007 var Amtsrådsforeningen (ARF) interesse- og arbeidsgiverorganisasjon for de 13 danske amtene, samt Bornholms Regionskommune. ARFs siste formann var amtsborgmester i Roskilde Kristian Ebbensgaard (V).
Danske Regioner har hovedkontor på Østerbro i København, og har dessuten et kontor i Brussel.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Farfetch’d

Farfetch'd (カモネギ, Kamonegi) er en andelignende pokémon med brun fjærdrakt som bærer på en purreløk for å beskytte seg selv om nødvendig. Denne gjenstanden blir referert til som "pinnen" i videospillene, og øker Farfetch'ds sjanser for å få et kritisk treff.


== Bakgrunn ==
Historien bak Farfetch'd stammer fra legenden om en and som henter grønn løk for en person, kun for å komme tilbake til kokken med purreløken. Det japanske navnet er et videre spill på dette; "Kamonegi" er en sammenslått ord av 鴨 kamo (vild and, men kan også bety lettlurt person) og 葱 negi (vårløk, som refererer til løken anden bærer med seg). Dette skjer også i pokémonverdenen.
Når Farfetch'd ser etter en ny løkpinne drar den til et sted hvor slikt vokser, og den vil kjempe mot alle andre pokémoner som kommer i nærheten, helt til pinnen kan høstes.


== Eksterne lenker ==

(en) «Farfetch’d» på Bulbapedia
Panlong (Kunming)

Panlong (kinesisk: 盘龙区; pinyin: Pánlóng Qū) er et bydistrikt innen byprefekturet Kunming i provinsen  Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 339,79 km² og en befolkning på ca. 700 000 innbyggere (2006). 
Panlong er et av de fire bydistriktene som utgjør selve byen Kunming. Det strekker seg fra Kunmings sentrumsområde og til byens nordlige ringvei. Mye av byens sterke vekst er kommet her. Bare ca. halvparten av innbyggerne har permanent oppholdstillatelse. De øvrige har midlertidig opphold av noe slag, ikke alle lovlig registrert. Tilflytterne kommer fra Yunnans landlige regioner, eller fra Sichuan, Jiangsu, Hebei, Xinjiang og Guizhou.


== Administrative enheter ==
Subdistrikter:

Tadong 拓东街道, Gulou 鼓楼街道, Donghua 东华街道, Lianmeng 联盟街道, Jinzhen 金辰街道, Qingyun 青云街道, Lingquan 龙泉街道, Ciba 茨坝街道.Kommuner:

Songhua 松华乡, Shuanglong 双龙乡


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Panlong District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Infoside
Bad News (band)

For andre betydninger se pekersiden Bad NewsBad News var et parodi-metalband skapt for Channel 4 TV-serien The Comic Strip Presents. Bandet var aktivt i perioden 1985-'92, de parodierte innen sjangrene Heavy metal og Rock. 


== Bandmedlemmer ==
Vim Fuego , (aka Alan Metcalfe); Adrian Edmondson: vokal og gitar
Den Dennis; Nigel Planer: rytmegitar
Colin Grigson; Rik Mayall: bass
Spider Webb; Peter Richardson: trommer


== Diskografi ==


=== Utgivelser ===
1987 – Bad News
1988 – Bootleg (livealbum)
1992 – The Cash in Compilation (utvidet versjon av Bad News)
2004 – Bad News (re-release on EMI International)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bad News på Discogs 
(en) Bad News på MusicBrainz 
(en) Bad News på Encyclopaedia Metallum 
(en) Bad News på Songkick 
(en) Bad News på AllMusic