jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Søren Steen-Johnsen

Søren Steen-Johnsen (født 7. oktober 1903 i Trondheim, død 27. oktober 1979 i Nice) var en norsk maler og grafiker kjent for sin tolkning av fargene og lyset.  
I 1927 var han en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra kunstneren Henrik Sørensen.


== Utdannelse ==
Søren Steen-Johnsen studerte fra 1921 til 1924 ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, der han var elev av Eivind Engebretsen og Wilhelm Krogh-Fladmark. Deretter ble han elev av Axel Revold (1924-25 Revolds private malerskole), Per Krohg (1925-26 i Paris) og Revold og Wilhelm Rasmussen (1929-30 Kunstakademiet).  


== Utstillinger ==
Han er representert med 9 malerier i Nasjonalgalleriet.  Også representert i Trondheims kunstsamlinger, Stavanger faste galleri, Bergen Kunstmuseum, Atenum Helsingfors, Utenriksdepartementet (generalkonsulens bolig i New York og ambassadene i Stockholm og Beograd), Nasjonalgalleriet Berlin (bildet entartet og fjernet i nazitiden og en rekke lokale kunstsamlinger.  
Steen-Johnsen deltok 31 ganger på Statens Høstutstilling, første gang i 1927, siste gang i 1970, og han var formann i Den fase Jury 1939-40, 1946 og 1960-64.  Styremedlem i Kunstnerforbundet 1946-1962, hvorav nestformann i 20 år.  Kunstanmelder i Aftenposten 1967-72.  Vikarprofessor for Axel Revold på Kunstakademiet 1945-56.


== Motiver ==
Steen-Johnsen var i 1920- og 1930-årene preget av sosialrealismen med mange motiver fra arbeidslivet i byen og på bygda.  I en serie malerier med sterke og ofte mørke farger skildret han landsbygda, bryllup, gravferd, hesing, vedsjau og pløying -i hovedsak med motiver fra Nord-Østerdal  (Holøydalen, Tolga, der han hadde røtter).  Arbeidslivet i byen – på trelastlageret, havna, jernbanestasjonen og veiarbeid inngår i denne fasen, som også inneholdt rene naturskildringer fra øvre Telemark og fra Østerdalen.  Denne første hovedfasen i hans kunstnerliv ble avsluttet med hans store separatutstilling i Kunstnernes Hus i 1941 som også kan betegnes som hans virkelige gjennombrudd.
Etter utstillingen flyttet Steen-Johnsen i eksil og bodde med sin unge familie i en tømmerhytte på fjellet (Holøydalen, Tolga) resten av krigen.  Det var her, i sin barndoms rike, og tett på høyfjellsnaturen gjennom alle årstider at han stilmessig tok en ny retning.  Målet var  å male bilder som gjør at den som ser dem på opplever lyset, været og temperaturen på kroppen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Steen-Johnsens bilder
Sunnmørgata (Oslo)

Sunnmørgata er ei gate på Grünerløkka i Oslo. Den går et kvartal fra Toftes gate til Valdresgata. Nr 1 er eneste bygning med adresse til gata, en leiegård fra 1900.
Bygningene på nordsida er nye blokker, en del av utbygginga av Ringnes-kvartalene.
Navnet er etter distriktet Sunnmøre. I området finnes også Nordmørgata, Romsdalsgata og Valdresgata.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sunnmørgata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 547. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Giovanni Reggio

Giovanni Leone Reggio (født 12. desember 1888, død 22. desember 1972) var en italiensk seiler som deltok i flere olympiske leker, 1928 i Amsterdam, 1936 i Berlin og 1948 i London.
Reggio ble olympiske mester i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den italienske båten «Italia» som vant 8-meter klassen foran den norske båten «Silja» og «Germania III» fra Tyskland. Seilingene  ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Italia» besto av Reggio, Bruno Bianchi, Luigi De Manincor, Domenico Mordini, Luigi Poggi og Enrico Poggi.
Tolv år senere, under OL 1948 i London, kom han på åttendeplass i seiling i 8-meter klassen med den italienske båten «Ciocca II». Under sommer-OL 1928 i Amsterdam var han med på den italienske båten «Twins II» som kom på sjuendeplass.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin –  Gull i seiling, 8-meter klassen  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Giovanni Reggio – Olympedia 
(en) Giovanni Reggio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giovanni Reggio – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Giovanni Reggio – Italias olympiske komité 
(en) Giovanni Reggio – World Sailing
Luigi De Manincor

Luigi De Manincor (født 14. juli 1910, død 13. februar 1986) var en italiensk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London.
De Manincor ble olympiske mester i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den italienske båten «Italia» som vant 8-meter klassen foran den norske båten «Silja» og «Germania III» fra Tyskland. Seilingene  ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Italia» besto av De Manincor, Bruno Bianchi, Giovanni Reggio, Domenico Mordini, Luigi Poggi og Enrico Poggi. Tolv år senere, under OL 1948 i London, kom han på fjerdeplass i seiling i Starbåtklassen med den italienske båten «Ausonia».


== OL-medaljer ==
1936  Berlin –  Gull i seiling, 8-meter klassen  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luigi De Manincor – Olympedia 
(en) Luigi De Manincor – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Luigi De Manincor – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Luigi De Manincor – Italias olympiske komité 
(en) Luigi De Manincor – World Sailing
Maltesiske euromynter

Maltesiske euromynter er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Malta på revers. Malta tok i bruk euro 1. januar 2008, til erstatning for maltesisk lire.


== Euro ==
Euro (€) er Den europeiske unionens offisielle valuta, som benyttes i mange av EUs medlemsstater samt enkelte andre stater utenfor unionen. Landene som benytter euroen kalles med et fellesnavn eurosonen. De lavere valørene av euroene utgjøres av mynter, mens de høyere valørene utgjøres av sedler. Euromynten har en felles europeisk side som viser verdien på mynten og en nasjonal side som viser et symbol valgt av medlemsstaten der mynten blir preget. Hver medlemsstat har således en eller flere symboler som er unike for landet.
For bilder av den siden myntene alle EU-land har felles og en detaljert beskrivelse av mynten, se artikkelen om euromynter.


== Nasjonale motiver ==
De maltesiske euromyntene er preget i tre ulike design. De laveste valørene, 1-, 2- og 5-centmynten, viser Mnajdratempelet. 10-, 20- og 50-centmynten viser Maltas riksvåpen, mens de høyeste valørene, 1- og 2-euromynten, avbilder et malteserkors. På alle maltesiske euromynter står landet navn, MALTA, på både maltesisk og engelsk, samt det årstallet da mynten er preget. 2-euromynten har som kantpreging sifrene 2 og malteserkorset gjentatt 6 ganger om hverandre.
Malta har preget én serie mynter.


== Innveksling ==
Maltas gamla valuta, liren, kan veksles inn hos landets sentralbank frem til 1. februar 2010 for mynt og 31. desember 2018 for sedler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den europeiske sentralbanken: Malta
Domenico Mordini

Domenico Mordini (født 7. april 1898, død 12. mars 1948) var en italiensk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Mordini ble olympiske mester i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den italienske båten «Italia» som vant 8-metersklassen foran den norske båten «Silja» og «Germania III» fra Tyskland. Seilingene  ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Italia» besto av Bianchi, Giovanni Reggio, Luigi De Manincor, Bruno Bianchi, Lugi Poggi og Enrico Poggi.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin –  Gull i seiling, 8-metersklassen  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Domenico Mordini – Olympics.com 
(en) Domenico Mordini – Olympedia 
(en) Domenico Mordini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Domenico Mordini – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Domenico Mordini – Italias olympiske komité 
(en) Domenico Mordini – World Sailing
26. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2008

26. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2008 ble spilt 25. oktober 2008.
Før serierunden var det knyttet spenning både til topp og bunn. Randaberg hadde fremdeles mulighetene til å rykke opp til Adeccoligaen, men var avhengig av hjelp fra Viking 2 som allerede hadde rykket ned til 3. divisjon. Kjell-Inge Bråtveit i Randaberg kritiserte før kampen Viking for å stille med ujevne lag, og var redd for at Viking ville stille et svært svakt lag.
I tillegg til Viking 2 kunne fire lag fremdeles rykke ned før siste serierunde, og det var totalt to lag som skulle rykke ned på grunn av at Tippeligaen skulle utvides til 16 lag, siden de to beste lagene på 12.-plass i de fire 2. divisjonsavdelingene dermed ville beholde plassen. Før siste serieomgang lå Nest-Sotra på denne plassen, men ville sikre seg med seier mot Os som ville rykke ned dersom Fana vant mot Åsane. Ålgård ville kun rykke ned dersom de tapte med mer enn tre mål mot Fløy, Fana slo Åsane og Nest-Sotra slo Os med kun ett mål.
Doms- og sanksjonsutvalget har bestemt at Stavanger IF sanksjoneres med tap av to poeng i inneværende sesong for klubbens A-lag for menn for bruk av ikke spilleberettiget spiller i obligatoriske kamper. Klubben ilegges også en bot på 10 000 kroner.


== Resultater ==


== Referanser ==
Enrico Poggi

Enrico Massimo Poggi (født 30. januar 1908, død 16. oktober 1976) var en italiensk seiler som deltok i flere olympiske leker, 1936 i Berlin, 1948 i London og 1952 i Oslo.
Poggi ble olympiske mester i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den italienske båten «Italia» som vant 8-meter klassen foran den norske båten «Silja» og «Germania III» fra Tyskland. Seilingene  ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Italia» besto av Poggi, Bruno Bianchi, Luigi De Manincor, Domenico Mordini, Luigi Poggi og Giovanni Reggio.
Tolv år senere, under OL 1948 i London, kom han på åttendeplass i seiling i 6-meter klassen med den italienske båten «Ciocca II» og under sommer-OL 1952 i Oslo ble det en ny åttendeplass med samme båt.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin –  Gull i seiling, 8-meter klassen  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Enrico Poggi – Olympics.com 
(en) Enrico Poggi – Olympedia 
(en) Enrico Poggi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Enrico Poggi – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Enrico Poggi – Italias olympiske komité 
(en) Enrico Poggi – World Sailing
Nikola Jorgic

Nikola Jorgic er en tidligere serberleder som deltok i Bosniakrigen på 1990-tallet som leder for en serbisk paramilitær gruppe i Dobojregionen. I 1997 ble han dømt til fire ganger livsvarig fengsel av Oberlandesgericht Düsseldorf i Tyskland for folkemord på bosniske muslimer. Dette var den første domfellelsen av en person involvert i folkemordet i Bosnia. Hans anke ble avvist av Bundesgerichtshof (føderal høyesterett) i 1999.
Oberlandesgericht Düsseldorf slo fast at Jorgic hadde vært leder for en paramilitær gruppe som hadde terrorisert den lokale muslimske befolkningen, og at gruppen hadde operert med støtte fra serbiske politiske ledere og hadde hatt som formål å drive etnisk rensning av bosniske muslimer.
Jorgic hadde bodd i Tyskland fra 1969 til 1992, og oppholdt seg i Tyskland en rekke ganger etter at han begikk forbrytelsene. Han ble arrestert på lufthavnen i Düsseldorf etter at han frivillig reiste inn i landet i 1997.
Oberlandesgericht Düsseldorf

Oberlandesgericht Düsseldorf er en av tre øverste domstoler (se Oberlandesgericht) i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Domstolen har sete i Düsseldorf og er øverste domstol på delstatsnivå for et område med over 4,6 millioner innbyggere. Det er seks landretter underordnet domstolen.
Domstolsbygningen i Cecilienallee 3 ble bygget i 1910 og er fredet.
Domstolen ble opprettet under navnet Königliche Oberlandesgericht Düsseldorf 16. september 1906, og overtok ansvarsområder fra Oberlandesgericht Hamm og Oberlandesgericht Köln.


== Underordnede domstoler ==
Landgericht Düsseldorf
Landgericht Duisburg
Landgericht Kleve
Landgericht Krefeld
Landgericht Mönchengladbach
Landgericht WuppertalUnder landrettene følger så amtsrettene.


== Eksterne lenker ==
Oberlandesgericht Düsseldorf
Anthony Terlazzo

Anthony Terlazzo (født 28. juli 1911 i Patti på Sicilia, død 26. mars 1966) var en amerikansk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Terlazzo ble olympisk mester i vektløfting under OL 1936 i Berlin. Han vant den letteste klassen, fjærvekt opp til 60 kg. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de tre foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen, Paris og Los Angeles. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Terlazzo løftet sammenlagt 312,5 kilo, ny verdensrekord og 7,5 kilo mer enn sølvvinneren. 


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i vektløfting, fjærvekt  USA
1932  Los Angeles -  Bronse i vektløfting, fjærvekt  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Anthony Terlazzo – Olympedia 
(en) Anthony Terlazzo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Anwar Mesbah

Anwar Mohamed Ahmed Mesbah (født 8. april 1913, død 25. november 1998) var en egyptisk vektløfter som deltok i De olympiske leker i 1936 i Berlin.
Mesbah ble olympisk mester i vektløfting under OL i 1936 i Berlin. Han vant den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg, sammen med Robert Fein fra Østerrike. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de tre foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen, Paris og Los Angeles. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft; press, rykk og støt. Både Mesbah og Fein løftet sammenlagt 342,5 kg, ny verdensrekord og 15,5 kg mer enn bronsevinneren.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i vektløfting, lettvekt  Egypt


== Eksterne lenker ==
(en) Anwar Mesbah – Olympedia 
(en) Anwar Mesbah – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anwar Mesbah – databaseOlympics.com (arkivert)
Luo (folk)

Luo (også kalt jaluo og joluo) er en etnisk gruppe i Kenya, det østlige Uganda og det nordlige Tanzania. De snakker språket luo og er en del av en større gruppe luo, som bosatte seg på et område som i dag omfatter det sørlige Sudan, det nordlige og østlige Uganda, det vestlige Kenya og det nordlige Tanzania.
Luoene er den tredje største etniske gruppen (12 %) i Kenya, etter kikuyuene (20 %) og luhyaene (14 %). Luoene og kikuyuene fikk det meste av den politiske makta de første årene etter Kenyas uavhengighet i 1963. Lou-befolkningen i Kenya ble estimert til 3 185 000 i 1994, mens det i Tanzania ble estimert til 280 000 (2001). Deres viktigste utkomme er fisking. Utenfor Luoland arbeider luoene som leiefiskere, landbrukere og arbeidere i byer. De snakker språket luo, som tilhører gruppen nilosahariske språk, som også blir snakket av andre luo-snakkende folk slik som lango, acholi, padhola og alur (alle fra Uganda).
Luoene tok del i Mau Mau-opprøret i likhet med kikuyuene, men det var kikuyuene som fikk flest økonomiske fordeler etter at Kenya hadde blitt uavhengig fra Storbritannia. Siden Oginga Odingas fratredelse som visepresident i 1966, har louene blitt sett på som motstandere av regjeringen. I valget i desember 2007 var presidentkandidaten Raila Odinga representant fra loufolket.
Flere kjente personer, blant annet Barack Obama, er av dette folkeslaget.


== Referanser ==
Robert Fein

Robert Fein (født 8. desember 1907 i Wien, død 2. januar 1975) var en østerriksk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Fein ble olympisk mester i vektløfting under OL 1936 i Berlin. Han vant den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg sammen med Anwar Mesbah fra Egypt. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de tre foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen, Paris og Los Angeles. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Både Fein og Anwar Mesbah løftet sammenlagt 342,5 kilo, ny verdensrekord og 15,5 kilo mer enn bronsevinneren. 


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i vektløfting, lettvekt  Østerrike


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Fein – Olympedia 
(en) Robert Fein – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Tor Kvarv

Tor Kvarv (født 6. februar 1953 i Bodø i Nordland) er en norsk avistegner og billedkunstner som arbeider med maleri, tegning og grafikk. 
Han arbeidet også i noen år som lærer i grunnskolen i Bodø, hvor hans elever kjente ham i særdeleshet for hans forkjærlighet for matematikk. Han var også glad i Tolkiens bokverk Hobbiten, og en av hans tidligere elever åpnet serveringsstedet Hobbiten nettopp navngitt etter dette bokverket.


== Bakgrunn og arbeid ==
Tor Kvarv begynte som avistegner for Nordlands Framtid i 1976. I dag leverer han bidrag til Finansavisen, Drammens Tidende, Trønderbladet, Altaposten og flere tidsskrifter. Han begynte å arbeide med grafikk, særlig koldnålsradering, på 1980-tallet. Han har siden hatt utstillinger over hele Norge og i utlandet, og ble innkjøpt av Nasjonalgalleriet og Norsk kulturråd med to kulepenntegninger i 1977, etter en utstilling han deltok på i Oslo Kunstforening.
Kvarv var med på starten av NNBK (Nordnorske Bildende Kunstnere) i 1971.
I 2002 utgav journalist Stein Sneve i Avisa Nordland boka Maleri-tegning-grafikk om Tor Kvarv og bildene hans.
Tor Kvarv bor og arbeider i Bodø. Han har hatt flere elever, deriblant maleren Tone Aaness.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Portrettintervju i Avisa Nordland januar 2008
Khadr Sayed El Touni

Khadr Sayed El Touni (født 15. mars 1915, død 25. september 1956) var en egyptisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London.
El Touni ble olympisk mester i vektløfting under OL 1936 i Berlin. Han vant den tredje letteste klassen, mellomvekt opp til 75,0 kg. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de tre foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen, Paris og Los Angeles. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. El Touni løftet sammenlagt 387,5 kilo, ny verdensrekord og 35,0 kilo mer enn sølvvinneren. 


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i vektløfting, mellomvekt  Egypt


== Eksterne lenker ==
(en) Khadr Sayed El Touni – Olympics.com 
(en) Khadr Sayed El Touni – Olympedia 
(en) Khadr Sayed El Touni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Bernkonvensjonen (1906)

Bernkonvensjonen av 1906 er en internasjonal avtale fremforhandlet i Bern i Sveits som forbyr bruk av hvit fosfor i produksjon av fyrstikker. Bakgrunnen for avtalen var de omfattende helseskader, særlig i form av fosfornekrose i kjeven som bruk av hvit fosfor forårsaket hos arbeiderne i fyrstikkproduksjon.


== Se også ==
Fyrstikkpikenes streik i London i 1888


== Litteratur ==
John Emsley, The Shocking History of Phosphorus: A Biography of the Devil’s Element (2000) Macmillan Publishers, Ltd.: London, England ISBN 0-471-39455-6


== Eksterne lenker ==
Bernkonvensjonen av 1906 (engelsk)
Anmeldelse av bok om «fosforens historie» (engelsk)
Louis Hostin

Louis Hostin (født 21. april 1908 død 29. juni 1998) var en fransk vektløfter som deltok i flere olympiske leker, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Hostin ble olympisk mester i vektløfting under OL 1932 i Los Angeles. Han vant den nest tyngste klassen, lett tungvekt opp til 82,5 kg. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Hostin løftet sammenlagt 365 kilo, 5 kilo mer enn sølvvinneren. Fire år senere, under 1936 i Berlin løftet han sammenlagt 372,50 kilo i samme vektklasse, ny olympisk rekord og 7,5 kilo mer enn sølvvinneren. Under sommer-OL 1928 i Antwerpen kom han på andreplass bak Sayed Nosseir fra Egypt.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Gull i vektløfting, lett tungvekt  Frankrike
1936  Berlin -  Gull i vektløfting, lett tungvekt  Frankrike
1928  Amsterdam -  Sølv i vektløfting, lett tungvekt  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louis Hostin – Olympics.com 
(en) Louis Hostin – Olympic.org 
(en) Louis Hostin – Olympedia 
(en) Louis Hostin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Josef Manger

Josef Manger (født 26. mai 1913 i Bamberg, død 13. mars 1991) var en  tysk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Manger ble olympisk mester i vektløfting under OL 1936 i Berlin. Han vant den tyngste klassen, tungvekt over 87,5 kg. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de tre foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen, Paris og Los Angeles. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Manger løftet sammenlagt 410,0 kilo, ny verdensrekord og 7,5 kilo mer enn sølvvinneren. 


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i vektløfting, tungvekt  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Josef Manger – Olympics.com 
(en) Josef Manger – Olympic.org 
(en) Josef Manger – Olympedia 
(en) Josef Manger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
The Haunting Hour: Don’t Think About It

R.L. Stine's The Haunting Hour: Don't Think About It (Spøkelsestimen) er en film fra 2007, basert på R. L. Stine barnebokserie om Hannah Montana's Emily Osment og Cody Linley.


== Handling ==
Cassie Keller er en goth-jente som nettopp har flyttet sammen med familien til et nytt nabolag, og skal begynne ved en ny skole. Hun elsker å finne på skumle sprell mot de populære barna på skolen og hennes yngre bror Max. Priscilla Wright, en mobber, blir valgt til Halloween-dronning for skolens årlige Halloween-sammenkomst. Cassie gjengjelder Priscillas uhøflige kommentarer mot henne ved å plassere levende kakerlakker inni en Halloween-piñata, som Priscilla skal bruke. Priscilla får alle insektene over seg, og blir hånet av de andre studentene.
Cassie oppdager en mystisk Halloween-butikk i et smug. Eieren (spilt av Tobin Bell) insisterer på å selge henne en gammel bok med tittelen "The Evil Thing" som inneholder en advarsel om ikke å lese boken høyt eller tenke på "The Evil Thing" et to-hodet monster: Ett hode suger offerets blod, samtidig som ett annet hode spiser kjøtt. Den kvelden ignorerer Cassie advarselen, og leser boken høyt for Max som hevn for at han koblet fra datamaskinen hennes.
Cassies foreldre går på Halloween-fest, og "The Evil Thing" blir vekket til live igjen. Det er opp til Cassie og Sean, en populær gutt som Cassie liker, å redde dem. Cassie går til butikk-eieren for hjelp. Men oppdager at han reiser rundt i verden hver Halloween og leter etter en person som elsker å skremme folk, og han lurer dem til å slippe løs "The Evil Thing" ved å lese boken og lære dem en lekse. Han gir dem en gåte, og de forstår at hvis de skaffer blod fra et dyr, og kaster det på The Evil Thing, så vil det ene hodet angripe det andre hodet. Dermed vil skapningen fortære seg selv.


== Rolleliste ==
Emily Osment som Cassie Keller
Brittany Curran som Priscilla Wright
Alex Winzenread som Max Keller
Cody Linley som Sean Redford
Tobin Bell som The Stranger
Michelle Duffy som Mrs. Keller
John Hawkinson som Mr. Keller
Michael Dickson II som Pizzabudet
Nigel Ash som Ralph
Katelyn Pippy som Erin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The Haunting Hour: Don't Think About It på Internet Movie Database 
(da) The Haunting Hour: Don't Think About It i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) The Haunting Hour: Don't Think About It på MovieMeter 
(en) The Haunting Hour: Don't Think About It på Rotten Tomatoes
Tom Mboya

Thomas Joseph Odhiambo Mboya (født 15. august 1930, død 5. juli 1969) var en fremtredende kenyansk politiker under Jomo Kenyattas regjering. Han grunnla Nairobi People's Congress Party, spilte en nøkkelrolle ved grunnleggelsen av Kenyas afrikanske nasjonale union (KANU), og the Minister of Economic Planning and Development da han døde. 
Mboya ble drept ved attentat den 5. juli 1969 i Nairobi.  


== Referanser ==