jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Intercession City gasskraftverk

Intercession City gasskraftverk er et gasskraftverk med tilleggsenheter for oljedrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1312 MW, fordelt på 14 turbiner. Dette er et av delstatens største fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1972 og stod ferdig i 2000. Brenselkilden er LFO eller naturgass.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Florida».
Manatee oljekraftverk

Manatee oljekraftverk er et oljekraftverk med tilleggsenheter for gassdrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1720 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er delstatens nest største fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1973 og stod ferdig i 1977. Brenselkilden er råolje eller fyringsolje, og fra 2005 også naturgass (1 150 MW).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-fired Power Plants in Florida».
IndustCards – «CCGT Plants in Florida».
Indian River kraftverk (Florida)

Indian River kraftverk er et oljekraftverk med tilleggsenheter for gassdrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 669 MW, fordelt på 3 turbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1960 og stod ferdig i 1974. Brenselkilden er olje eller naturgass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-fired Power Plants in Florida».
Cape Canaveral kraftverk

Cape Canaveral kraftverk er et oljekraftverk med tilleggsenheter for gassdrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 850 MW, fordelt på 2 turbiner. Kraftverket gir kraft til Cape Canaveral-anlegget. Anlegget ble påbegynt omkring 1961 og stod ferdig i 1969. Brenselkilden er olje eller naturgass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-fired Power Plants in Florida».
P. L. Bartow kraftverk

P. L. Bartow kraftverk er et oljekraftverk med tilleggsenheter for gassdrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 495 MW, fordelt på 3 turbiner. Dette er et av delstatens mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1955 og stod ferdig i 1963. Brenselkilden er olje eller naturgass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-fired Power Plants in Florida».
Sanford kraftverk

Sanford kraftverk nr 3-5 er et oljekraftverk med tilleggsenheter for gassdrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1028 MW, fordelt på 3 turbiner. Dette er et av delstatens mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1957 og stod ferdig i 1973. Brenselkilden er olje eller naturgass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-fired Power Plants in Florida».
Lauderdale kraftverk

Lauderdale kraftverk er et oljekraftverk med tilleggsenheter for gassdrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1042 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av delstatens mellomstore fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1989 og stod ferdig i 1993. Brenselkilden er olje eller naturgass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Florida».
Oleander kraftverk

Oleander kraftverk er et oljekraftverk med tilleggsenheter for gassdrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 680 MW, fordelt på 1+1 turbiner. Dette er et av delstatens mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1999 og stod ferdig i 2002. Brenselkilden er olje eller naturgass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Florida».
Osprey gasskraftverk

Osprey gasskraftverk er et gasskraftverk også kjent under navnet Osprey Energy Center, i Auburndale i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 540 MW, fordelt på 2+1 turbiner. Dette er et av delstatens mellomstore fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 2000 og stod ferdig i 2004. Brenselkilden er naturgass.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Power Plants – Calpine Corp. Besøkt 2. juli 2010.
IndustCards – «CCGT Plants in Florida».
Richard Midulla kraftverk

Richard Midulla kraftverk, også kjent som Payne Creek kraftverk, er et gasskraftverk med tilleggsenheter for oljedrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 500 MW, fordelt på 2+1 turbiner, samt 6 ytterligere turbiner på tilsammen 310 MW knyttet til installasjonen Richard Midulla Peakers. Dette er et av delstatens mellomstore fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1998 og stod ferdig i 2001. Brenselkilden er olje eller naturgass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Florida».
Vandolah kraftverk

Vandolah kraftverk er et gasskraftverk med tilleggsenheter for oljedrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 680 MW, fordelt på 4 turbiner. Dette er et av delstatens mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 2001 og stod ferdig i 2002. Brenselkilden er olje eller naturgass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Florida».
Anclote kraftverk

Anclote kraftverk er et gasskraftverk med tilleggsenheter for oljedrift i Pasco County i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1128 MW, fordelt på fire turbiner, herav to store, olje-fyrte turbiner på 510–556 MW hver avhengig av sesong.
Dette er et av delstatens større fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1974 og stod ferdig i 1978. Brenselkilden er olje eller naturgass.
Operatør er Progress Energy Florida Inc. Brenselstypen er hovedsakelig fyringsolje.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-fired Plants in Florida»
Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.
The Art of War (Bone Thugs-n-Harmony-album)

The Art of War er et dobbelt-album fra den amerikanske rapgruppa Bone Thugs-n-Harmony, utgitt i 1997. Albumet har gjester som 2Pac, Souljah Boy og Mr. Majesty.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Retaliation (intro)»
«Handle the Vibe»
«Look Into My Eyes»
«Body Rott»
«It's All Mo Thug»
«Ready 4 War» (med Mr. Majesty)
«Ain't Nothin Changed»
«Clog Up Your Mind»
«It's All Real» (Krayzie Bone)
«Hardtimes» (Krayzie Bone)
«Mind of a Souljah» (Layzie Bone)
«If I Could Teach the World»
«Family Tree»


=== CD 2 ===
«Mo' Thug»
«Thug Luv» (med 2Pac)
«Hatin' Nation»
«7th Sign» (med Mr. Majesty)
«Wasteland Warriors» (med Souljah Boy)
«Neighborhood Slang» (Krayzie Bone)
«U Ain't Bone»
«Get Cha Thug On» (Wish Bone)
«All Original»
«Blaze It» (Krayzie Bone)
«Let the Law End»
«Whom Die They Lie»
«Friends»
«Evil Paradise»


== Eksterne lenker ==
(en) The Art of War på MusicBrainz 
(en) The Art of War på AllMusic
Fonologiske særtrekk

Fonologiske særtrekk er de mest grunnleggende enhetene i fonologien. De beskriver egenskapene til språklydene i alle verdens språk. De er også ment for å beskrive hver enkelt mental instruksjon som utføres når man uttaler en språklyd. Hvert segment består av en mengde særtrekk. Alle lyder som har et særtrekk felles, danner en såkalt naturlig gruppe.
Særtrekka regnes vanligvis som binære, og det angis med pluss (+) eller minus (–) om en bestemt lyd har et særtrekk eller ikke. For eksempel har lyden [d] trekket [+ stemt], mens [t] er [– stemt]. Både [d] og [t] er [+ konsonantisk], mens [e] er [– konsonantisk].
De fonologiske særtrekka ble utvikla av Roman Jakobson ved Prahaskolen på 1950-tallet.
Rincón de la Vieja

Rincón de la Vieja er en vulkan nordvest i Costa Rica, omtrent 25 kilometer fra Liberia i provinsen Guanacaste. Den har en høyde på 1 916 meter over havet og er en del av fjellkjeden Cordillera de Guanacaste. Det siste utbruddet fant sted i februar 1998. Rincón de la Vieja er en av sju aktive vulkaner i Costa Rica. Det er en rekke fumaroler og varme kilder i nærheten av vulkanen.
Vulkanen og området rundt utgjør Volcán Rincón de la Vieja nasjonalpark.
Navnet betyr «Den gamle damas hjørne» og refererer til en lokal legende om ei jentes elsker som ble kasta ned i krateret av faren hennes. Hun ble boende alene på fjellet og fikk egenskapen til å gjøre syke folk friske.


== Eksterne lenker ==
(en) Rincón de la Vieja – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Rincón de la Vieja hos Costa Ricas vulkanske og seismologiske observatorium
Bay Ridge

Bay Ridge er et nabolag i den sørvestlige delen av Brooklyn borough i New York City, USA. Det er omkranset av 65th Street i nord, Interstate 278 og Belt Partway-Shore Road i vest. Delen som ligger nedenfor 86th Street er en underdeling kalt Fort Hamilton. Bay Ridge er patruljert av NYPD sin 68. styrke.  
Nabolaget har tradisjonelt vært kjent som et typisk norsk område, med sterke irske og italienske innslag. I senere tid har dette blitt stadig mer vannet ut av innflyttere fra Øst-Europa og Midtøsten.
Fuglevennen

Fuglevennen er et rekrutteringstidsskrift fra BirdLife Norge (tidligere Norsk Ornitologisk Forening). Bladet kommer ut to ganger per år og inneholder for det meste stoff og bilder om Norges vanligste fuglearter, fuglefòring og fuglekasser. Det inneholder også artikler om andre ting i naturen.
Abonnenter blir også medlem i BirdLife Norge.


== Se også ==
Vår Fuglefauna
Ornis Norvegica


== Eksterne lenker ==
Nettsted
Lakselva

For andre elver med samme navn, se Lakselva (andre betydninger)Lakselva (nordsamisk: Leavdnjajohka, kvensk: Lemmijoki) er ei elv i Porsanger kommune i Troms og Finnmark. Den begynner i områdene nord for Karasjok og munner ut i Porsangerfjorden like nord for kommunesenteret Lakselv. Elva er 103,1 km lang, og har et nedbørfelt på 1 539,04 km². Middelvannføringen ved munningen er 26,93 m³/s.Vassdraget ble i 1986 vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag.


== Referanser ==
Einarsneset plante- og dyrefredningsområde

Einarsneset plante- og dyrefredningsområde er et biotopvern i Farsund kommune, Vest-Agder. Området ble fredet i 1987, sammen med det tilgrensende verneområdet Einarsneset plantefredningsområde (0,59 km²).
Området har vært en del av ramsarområdet Lista våtmarksystem siden 1996. 
Landskapet er en dyp strand med sanddyner bevokst med krypvier og marehalm. Ytterst er det fjell og svaberg. Det er rikt planteliv her, med blant annet strandtorn. Områdets betydning for fuglelivet er størst som overvintringsområde for fuglene. Einarsneshalsen har en viktig funksjon som hekkeområde for vadere og er beiteområde for vadere og ender under trekket høst og vår.


== Eksterne lenker ==
(no) Einarsneset plante- og dyrefredningsområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
(no) Einarsneset plantefredningsområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Fuglevika dyrefredningsområde

Fuglevika dyrefredningsområde er et biotopvern i Farsund kommune i Agder. Området ble fredet i 1987, og har vært en del av ramsarområdet Lista våtmarksystem siden 1996. 
Hensikten med verneområdet er å beskytte det rike fuglelivet og fuglenes livsmiljø i området. Store mengder tang og tare skylles i land i denne vika, og utgjør viktig næring for fuglene. Området har en viktig rolle for hekkende, trekkende og overvintrende vannfugl. Andre verneinteresser er en variert algevegetasjon i sjøen, samt gyte- og oppvekstområde for fisk.


== Eksterne lenker ==
(no) Fuglevika dyrefredningsområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Bransje

Bransje er betegnelse på en inndeling av næringer, hvor bransje er et begrep av lavere orden. Næringslivet kan inndeles i ulike næringer, som igjen består av ulike bransjer. Disse begrepene er ikke presise. Hierarkiet av likeartede bedriftsgrupperinger i næringslivet er altså slik: Næringsliv - næring - bransje. 
Eksempler kan være dagligvarebransjen, bilbransjen, forsikringsbransjen, anleggsbransjen og renholdsbransjen. Disse er hver for seg en av flere bransjer innenfor henholdsvis næringene varehandel, transport, finansnæringen, bygg og anlegg, og privat tjenesteyting.
Statistisk sentralbyrå kategoriserer bransjer med hjelp av Standard for næringsgruppering. I denne standarden er ikke bransje noe formelt navn på noen av nivåene i kategorihierarkiet (de har tre nivåer kalt næringsgrupper) så i statistisk forstand er begrepene bransje og næring er synonyme. Sektor derimot følger et annet kategorisystem enn næringsgrupperingen. SSB operer med den historisk vanlige tredelingen mellom primærnæringer (landbruk og fiske), sekundærnæringer (industri og håndverk), og tertiærnæringer (tjenesteyting). 
Mange bransjer har egne bransjeorganisasjoner for bedriftene, og bransjeforeningene inngår gjerne i næringsorganisasjoner som igjen inngår i hovedsammenslutninger (NHO eller Virke). Organiseringen følger sammenfallet av interesser og problemstillinger knyttet til regulering.


== Se også ==
Næringsliv
Standard for næringsgruppering, kategorisystemet som Brønnøysundregistrene, Statistisk sentralbyrå mfl. bruker for å kategorisere næringer
Nynorsk Vekeblad

Nynorsk Vekeblad var et ukeblad med artikler og fortellinger som kom ut i tidsrommet 1934–1954. Da For Bygd og By gikk inn ved nyttår 1932, ble det våren 1933 nedsatt en arbeidsgruppe for et nytt nynorsk ukeblad. Første nummeret av Nynorsk Vekeblad kom 20. juni 1934. Det kom som en sideutgave av Illustrert Familieblad. Det var 10 sider med egenprodusert stoff på nynorsk. Resten var stoff oversatt fra Illustrert Familieblad. En del av dette var kunngjøringer. Ved krigsutbruddet i april 1940 stanset bladet sine utgivelser. Samarbeidet med Illustrert Familieblad tok slutt. Etter at ny finansiering ble ordnet, kom Nynorsk Vekeblad ut på nytt 1. oktober 1940. Nå som et helt selvstendig blad. Fra 1943 ble det overtatt av Fonna Forlag som ga ut bladet frem til 1954. 
Tegneseriene Ingeniør Knut Berg på eventyr og Vangsgutane har sitt utspring i Nynorsk Vekeblad.


== Redaktører ==
Hans Aarnes 1934–43
Arnulv Sudmann 1943–45
Ingemund Gullvåg 1946–47
Pål Sundvor 1948–50
Kjell Aarnes 1951–1954


== Kilder ==
Norsk Allkunnebok – IX. bindet (Oslo: Fonna Forlag, 1959).
Roald Waktskjold: Fonna Forlag – ei 75 års-soge. Stille Stunder april 2009
Fonna Forlag

Fonna Forlag er et norsk forlag, grunnlagt som Nynorsk Vekeblad i 1934, organisert som andelslaget Fonna Forlag i 1940.  
Foruten Nynorsk Vekeblad har forlaget utgitt tegneseriene Ingeniør Knut Berg på eventyr og Vangsgutane.  Forlaget har også gitt ut bøker av blant annet Johan Austbø, Engvald Bakkan, Lars Eskeland, Severin Eskeland,  Leif Halse, Mary Hegge, Anders Hovden, Arna Audhild Vaage og Ivar Aasen.
Den største satsingen forlaget har stått for, er utgivelse av tibindsleksikonet Norsk Allkunnebok (1948 – 1966).


== Eksterne lenker ==
Fonna Forlag


== Kilder ==
Norsk Allkunnebok
Nynorsk pressekontor
Andreas Haavoll
Hanangervann og Kråkenesvann landskapsvernområde

Hanangervann og Kråkenesvann landskapsvernområde er et landskapsvernområde i Farsund kommune, Vest-Agder. Området ble fredet i 1988, og har vært en del av ramsarområdet Lista våtmarksystem siden 1996. 
Hensikten med verneområdet er å beskytte to innsjøer som utgjør hovedelementer i våtmarkssystemet på Lista. Sjøene er blant de viktigste overvintringsområdene for andefugl og rasteplassene under vår- og høsttrekk. 39 hekkende fuglearter er registrert.


== Eksterne lenker ==
(no) Hanangervann og Kråkenesvann landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Michael Bisping

Michael Gavin Joseph Bisping (født 28. februar 1979 på Kypros) er en engelsk tidligere MMA-utøver som konkurrerte i vektklassene mellomvekt og lett tungvekt. Han var tidligere verdensmester i mellomvektsklassen for UFC.


== MMA meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Michael Bisping – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michael Bisping på Internet Movie Database 
(en) Michael Bisping hos The Movie Database 
(en) Michael Bisping – Sherdog 
(en) Michael Bisping på Twitter 
(en) Michael Bisping på Instagram 
Michael Bisping på Reddit
Trader

En trader en person som kjøper og selger finansielle verdipapir slik som aksjer, obligasjoner, derivater, futures eller valuta, for å søke en økonomisk gevinst.Det finnes mange forskjellige typer tradere. De kan være enten profesjonelle, som arbeider for finansielle institusjoner eller selskaper, eller individuelle tradere. De kjøper og selger finansielle verdipapir på aksjemarkeder, derivatmarkeder eller futuresmarkeder.
Et annet vis å skille mellom forskjellige typer tradere er ved lengden på perioden som et verdipapir holdes. Dette kan variere fra sekunder til flere år. Ettersom perioden blir lengre vil posisjonen man har tatt (hvilket verdipapir man handler med, og hvorvidt man er long eller short) i økende grad måtte være basert på fundamentale verdier. Dermed kan overgangen mellom å være trader og investor være flytende. Generelt kan man si at traderen benytter forskjellige virkemidler i markedet for å finne riktig tidspunkt for å kjøpe eller selge en aksje.
Det finnes mange forskjellige kategorier og betegnelser på de mange forskjellige typer tradere innen finans, for eksempel:

Aksjetrader
Daghandler (en:daytrader)
Gjenganger-trader (en:Pattern daytrader)
Scalper
Diskresjonære tradere
Swing-trader
Posisjons-trader
Investor


== Tradere og meglere ==
Meglere er mellommenn som fyller kjøps og salgshandler for tradere, men som selv ikke tar posisjoner eller risiko. For denne rollen tar megleren en kommisjon.


== Referanser ==
Hilde Myklebust

Hilde Myklebust (født 23. mars 1979) er en norsk forfatter og småbruker fra Syltedalen i Vanylven. Hun har utdannelse fra Skrivekunst-akademiet i Hordaland og studert litteratur og teater ved Universitetet i Bergen. 
Hilde Myklebust har skrevet diktsamlinger, en roman og barnebøker, alle utgitt på Det Norske Samlaget.


== Bibliografi ==
Berre dagar seinare, lyrikk, Samlaget (2005)
Søkk, lyrikk, Samlaget (2008)
Jon og den lange julenatta, barnebok, Samlaget (2009)
Glødepunkt, roman, Samlaget (2011)
Du skal dele namn med ein sjeldan fugl, lyrikk, TUR forlag (2012)
Bjørkebokstavar, barnebok, Samlaget (2015)
Kvar ein fugl, lyrikk, Samlaget (2018)
Ylva og villgeitene, barnebok, Samlaget (2020)


== Kilder ==
Presentasjon av Hilde Myklebust i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Hilde Myklebust i BIBSYS
Det Norske Samlagets vevsider.
Hilde Myklebusts bloggDigitaliserte bøker av Hilde Myklebust i Nasjonalbiblioteket
Artikler av Hilde Myklebust i Norart
Havika dyrefredningsområde

Havika dyrefredningsområde er et biotopvern i Farsund kommune, Vest-Agder. Området ble fredet i 1987, og har vært en del av ramsarområdet Lista våtmarksystem siden 1996. 
Hensikten med verneområdet er å beskytte det rike fuglelivet og fuglenes livsmiljø i området. Landskapet karakteriseres av store sanddyner med mellomliggende partier som har traukarakter, og partier med haugdyner.


== Eksterne lenker ==
(no) Havika dyrefredningsområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Viggo Nonås

Viggo Nonås (født 23. juni 1975) er en norsk forfatter, oppvokst på Osterøy, men nå bosatt i Fusa. 
Hans store interesse for bilferjer helt fra barndommen førte til bok om historien til bilferjene i Nordhordland, Bil, fira vaksne og sju ungar – ferjeminner frå Nordhordland.


== Bibliografi ==
Bil, fira vaksne og sju ungar, Kapabel Forlag 2008, ISBN 978-82-8163-023-9


== Eksterne lenker ==
Artikkel om M/F Folgefonn fra Fartøyvern nr 12, 2008.
Bendik og Årolilja

«Bendik og Årolilja» er ei folkevise av typen som kalles middelalderballade. I TSB-katalogen er den typologisert som TSB D 432.


== Handling ==
Bendik forelsker seg i kongsdattera Årolilja. En småsvein forteller kongen at Bendik besøker datter hans, og kongen dømmer Bendik til døden. Årolilja ber for ham, men han blir halshugd. Årolilja dør av sorg, og de blir begravet på hver sin side av kirken. Opp fra de to gravene vokser det liljeranker som fletter seg i hverandre over kirketaket. Kongen angrer på at han fikk Bendik halshugd.


== Utbredelse ==
Visa er dokumentert hovedsakelig i Telemark og i noen fragmenter fra Setesdal. I 1698 skrev amtmann Lillienskiold opp en versjon av visa som var knyttet til Kjølnes i Finnmark. Dette er en av de eldste dokumenterte norske balladetekstene (Blant de eldste er Riddaren i Hjorteham i et håndskrift fra Skien fra ca. 1500, Friarferdi til Gjøtland fra 1612 og Ramnebryllaupet i Kråkelund i et skillingstrykk fra 1647). Denne finnmarksversjonen legger mye mindre vekt på kjærligheten, og ender med at Bendikts bror tar hevn over kongen. Teksten ble trykt i Lillienskiolds finnmarksbeskrivelse Speculum Boreale.


== Melodier ==
Lindeman har skrevet opp to melodier fra Tuddal til den danske teksten (Edmund og Benedikt) fra Kjempeviseboka. Enkelte av strofene har også blitt sunget som gamlestev, og Catharinus Elling har skrevet opp et par melodier til slike strofer. Den melodien som blir brukt i vår tid er imidlertid komponert av Ingvar Bøhn i 1882.


== Innspillinger ==
Arve Moen Bergset sang den på Norske Ballader: 30 ballader: om drap og elskov, skjemt og lengsel blant riddere, jomfruer, kjemper og dyr. Grappa 2009, HCD 7239, ISBN 7033662072392.
Visa er også kjent i Danmark (DgF 474) og på Færøyene (CCF 121).


== Referanser ==
Jan Alfred Løtvedt

Jan Alfred Løtvedt (født 30. april 1931, død 12. oktober 2008) var en norsk fotograf og filmprodusent. Han overtok et av Bergens eldste fotografiske atelier i 1952, fra sine foreldre, Lars og Dagmar Løtvedt. Bedriften drives i dag videre av hans tre barn: Truls Jan (født 1958), Lars Jakob (født 1961) og Lene Løtvedt (født 1968).
Løtvedt arbeidet videre med filmproduksjoner for den norske Filmavisen, og videre for en rekke norske og utenlandske oppdragsgivere innen sjøfart og industri, blant annet skipsreder Hilmar Reksten. Hans kunstneriske filmproduksjon ble redigert og deler av dette presentert under Bergen internasjonale filmfestival og Festspillene i Bergen i 2009 som forestillingen J.A. Løtvedt på verdenshavene. 
Løtvedt utvidet sin virksomhet med to studio for opptak og filmatisk etterarbeid i Feråsen på Sandsli, syd for Bergen, som drives videre av hans datter Lene Løtvedt.
Løtvedt var æresmedlem av Bergen Fotograflaug, og mottok førsteprisen for manuskriptet Gipsy Blood i Venezia i 1951, Æresprisen fra Os Filmfestival i 2006, og en rekke utmerkelser for sine industrifilmer laget på 1970- og 1980-tallet, blant annet The salvation of Deep Sea Driller.