jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Futureal

«Futureal» er en sang av Iron Maiden fra deres ellevte album Virtual XI, utgitt i 1998. Futureal er den første sangen på Virtual XI, og var singel nummer to fra albumet (etter «The Angel and the Gambler»). Sangen er også den korteste Iron Maiden-sangen noensinne som ikke er en instrumental («Ides of March»), sangen varer i 3 minutter. Sangen passet perfekt til albumet, siden albumet inneholder litt av den futuristiske følelsen som albumet Somewhere in Time fra 1986 hadde. Den er skrevet av Steve Harris og Blaze Bayley. Singelomslaget er det andre Iron Maiden-omslaget som ble laget med CGI istedenfor å bli malt (alle album fra 1980 til 1993) eller var en dukke (The X Factor)


== Bagrunn ==
Sangen handler om en person som blir så opptatt av et videospill at han ikke kan skille hva som er fantasi og virelighet. Personen i sangen utvikler også en slags paranoia, og vurderer selvmord. Steve Harris skrev melodien, mens Blaze Bayley skrev teksten.


== Sporliste ==
CD-singel:

«Futureal» – (Harris, Bayley) – 3:00
«The Evil That Men Do» (Live) – (Harris, Smith, Dickinson) – 4:20
«Man on the Edge» (Live) – (Bayley, Gers) – 4:09
«The Angel and the Gambler» (Video) – (Harris) – 9:52


== Musikere ==
Blaze Bayley – Vokal
Steve Harris – Bass
Dave Murray – Gitar
Janick Gers – Gitar
Nicko McBrain – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Futureal på Discogs 
(en) Futureal på MusicBrainz
Egiett

En egiett (fransk: aguillette) er en hylse i plast eller metall som skal samle frynsene på tuppene av skolisser, og dermed både gjøre dem enklere å tre gjennom maljene i fottøyet og beskytte dem mot å rakne. Andre lisser i plagg har også egietter.
Mens selve skolissen stammer fra ca. 3 500 f.kr, ble egietten oppfunnet i 1790 av Harvey KennedyEgietter blir for det meste lagd av plast, men kommer også i metall.


== Referanser ==
Hålogalandssykehuset

Hålogalandssykehuset HF var tidligere et helseforetak i Helse Nord. Det ble lagt ned 1. januar 2007. Foretaket besto av sykehusene i Harstad, Narvik og på Stokmarknes, samt tilhørende institusjoner innen psykisk helsevern og rus. Sykehuset på Stokmarknes med tilhørende institusjoner ble innlemmet i Nordlandssykehuset HF 1. september 2006 og heter i dag Nordlandssykehuset Vesterålen. Sykehusene i Harstad og Narvik med tilhørende institusjoner ble innlemmet i Universitetssykehuset Nord-Norge HF (UNN) 1. januar 2007 og heter i dag UNN Harstad og UNN Narvik.
Stenocephalidae

Stenocephalidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Det er kjent ca. 30 arter fordelt på to slekter, sju av dem forekommer i Europa. Gruppen er hovedsakelig utbredt i varme områder i den gamle verden, med flest arter i Afrika. Ingen av artene er funnet i Norge. 


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 8 – 14 mm), avlange, brune eller brungule teger, kroppen litt flat. Hodet er trekantet og forholdsvis smalt (familienavnet betyr «smal-hode-lignende») med punktøyne (ocelli). Antennene er tynne og består av fire ledd. Pronotum er trapesformet. Den membranøse delen av forvingen har en stor og en liten, lukket celle innerst, flere lengdeårer går ut fra disse. De europeiske artene er større enn de fleste andre planteetende teger man finner i området, og kjennes forholdsvis lett på dette, men det er vanskelig å skille artene fra hverandre.


== Levevis ==
Stenocephalidae er planteetere og er særlig knyttet til planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), men de kan finnes på flere andre plantefamilier også. Hunnen legger egg rett på planten. De europeiske artene overvintrer gjerne under steiner. I Storbritannia finnes det to arter, begge er sjeldne ([1]).


== Systematisk inndeling ==
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på  ...oidea. 

Klasse insekter (Insecta)
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orden nebbmunner (Hemiptera)
Underorden plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
Underorden teger (Heteroptera)
gruppe Trichophora
overfamilien Coreoidea
familien Stenocephalidae
slekten Dicranocephalus Hahn, 1826 – i Europa:
Dicranocephalus agilis (Scopoli, 1763)
Dicranocephalus albipes (Fabricius, 1781)
Dicranocephalus insularis (Dallas, 1852)
Dicranocephalus marginicollis (Puton, 1881)
Dicranocephalus medius (Mulsant & Rey, 1870)
Dicranocephalus pallidus (Signoret, 1880)
Dicranocephalus setulosus (Ferrari, 1874)
slekten Psotilnus Stål


== Kilder ==
Coulianos, C.-C. 1998. Annotated Catalogue of the Hemiptera-Heteroptera of Norway. Fauna Norv. Ser.B 45 (1-2), side 11-39
Australian Faunal Directory – Stenocephalidae (2002) [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Stenocephalidae i Encyclopedia of Life 
(en) Stenocephalidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stenocephalidae hos Fauna Europaea 
(en) Stenocephalidae hos ITIS 
(en) Stenocephalidae hos NCBI 
(en) Kategori:Stenocephalidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stenocephalidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Fauna Europaea - Europas fauna, arter og utbredelseskart.
British Bugs – Stenocephalidae
Høneblund

En høneblund, også kalt hønedupp og på engelsk power nap, er en kort periode med søvn. En høneblund varer i motsetning til hva som vanlig er ved normal nattesøvn ofte ikke lenger enn 20 til 30 minutter.
Et typisk sted for å utføre høneblund er ikke nødvendigvis en seng, det kan for eksempel gjennomføres i en sofa, en stol, på gulvet, med hodet på skrivepulten, eller andre egnede steder.
En høneblund i ny og ne er påstått å være godt for hjertet og hjernen.


== Kjente utøvere av høneblund ==
Kong Olav V


== Referanser ==
Biskop av Coventry

Biskop av Coventry er en engelsk geistlig i bispesetet Coventry i provinsen Canterbury. I middelalderen var biskop av Coventry en tittel benyttet av biskopene som i dag er kjent som biskop av Lichfield.
Dagens bispesete dekker det meste av fylket Warwickshire. Setet er i byen Coventry hvor setet er lokalisert i katedralkirken som er dedikert erkeengelen Mikael, Coventry-katedralen. Biskopens bolig er The Bishop's House, Coventry.


== Historie ==
Fra 1102 til 1238 var det tidligere benediktinerklosteret i byen setet for de første biskopene, tidligere kjent som biskoper av Chester eller av Lichfield. Det var senere det ene av de to setene til biskop av Coventry og Lichfield som ble flyttet til Lichfield da katedralen ble revet ved reformasjonen på 1530-tallet. Tittelen forble biskop av Lichfield og Coventry fram til 1837 da Coventry ble forent med bispesetet Worcester.
På slutten av 1800-tallet ble det opprettet to underbiskoper av biskopen av Worcester som tok tittelen som biskop av Coventry:

Henry Bond Bowlby (1891–1894)
Edmund Arbuthnott Knox (1894–1903), deretter overført til Manchester


== Biskoper av dagens bispesete ==
Dagens bispesete ble opprettet i 1918 av Georg V da sognekirken ble framhevet til status av katedral. Katedralen ble ødelagt under bombingen av Luftwaffe om natten den 14. november 1940 og har forblitt fram til i dag som en ærverdig ruin ved den nye katedralen som ble innviet den 25. mai 1962. Den åttende biskop av Coventry var Colin James Bennetts som trakk seg tilbake den 31. januar 2008Christopher John Cocksworth ble ordinert og innviet som den niende biskop av Coventry den 3. juli 2008 ved Southwark Cathedral.


== Liste over moderne biskoper av Coventry ==
Huyshe Wolcott Yeatman-Biggs (1918–1922); (født 1845 – død 1922). Overført fra Worcester
Charles Lisle Carre (1922–1931); (1871–1942). Overført til Hereford
Mervyn George Haigh (1931–1943); (1887–1962). Overført til Winchester
Neville Vincent Gorton (1943–1952); (1888–1955)
Cuthbert Killick Norman Bardsley (1952–1976); (1907–1991). Overført fra Croydon
John Gibbs (1976–1985); (1917–2007). Overført fra Bradwell
Simon Barrington-Ward (1985–1998); (1930-2020)
Colin James Bennetts (1998–2008); (født 1940). Overført fra Buckingham
Christopher John Cocksworth (begynte 2008); dagens (født 1959)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Listings — Crockford's Clerical Directory
Karlfeldt-prisen

Karlfeldt-prisen (Svensk navn: Karlfeldt-priset) er en svensk litteraturpris på 50 000 SEK som deles ut om mulig hvert tredje år av Karlfeldtsamfundet til en kunstner som arbeidet innen Erik Axel Karlfeldts egen sfære eller forsker som har bidratt til forståelsen av Karlfeldts diktning.


== Liste over prisvinnere ==


== Eksterne lenker ==
Karlfeldtsamfundet
Patricia Heaton

Patricia Helen Heaton (født 4. mars 1958 i Bay Village i Ohio) er en amerikansk skuespiller best kjent som Debra Barone i TV-serien Alle elsker Raymond.


== Filmografi ==
The Middle Frankie Heck (9 episoder, 2009-)
Hallmark Hall of Fame Ellen Cohen (1 episode, 2008)
Behind the Headlines: The Making of 'Back to You' (2008) Kelly Carr
Back to You Season 1: This Just In (2008) Kelly Carr
Back to You Kelly Carr (17 episodes, 2007–2008)
The Path to 9/11 (2006) Ambassador Bodine
Untitled Patricia Heaton Project (2006) Janet Daily
The Engagement Ring (2005) Sara Rosa Anselmi
Alle elsker Raymond Debra Barone (209 episoder, 1996–2005)
Danny Phantom Lunch Lady (1 episode, 2004)
The Goodbye Girl (2004) Paula McFadden 
A Town Without Christmas (2001) M.J. Jensen
Kongen av Queens Debra Barone (1 episode, 1999)
Miracle in the Woods (1997) Wanda Briggs
Space Jam (1996) Woman Fan
Party of Five Robin Merrin (2 episoder, 1996)
Women of the House Natalie Hollingsworth (9 episoder, 1995)
The New Age (1994) Anna
Someone Like Me (1994) Jean Stepjak (ukjent antall episoder)
Beethoven (1992) Brie
Room for Two (1992) Jill Kurland (ukjent antall episoder)
Memoirs of an Invisible Man (1992) Ellen
DEA Paula Werner (1 episode, 1991)
thirtysomething Dr. Silverman (6 episoder, 1989–1991)
Matlock Ellie Stanford (1 episode, 1990)
Shattered Dreams (1990) Older Dotti
Alien Nation Amanda Russle (1 episode, 1989)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Patricia Heaton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Patricia Heaton på Internet Movie Database 
(sv) Patricia Heaton i Svensk Filmdatabas 
(da) Patricia Heaton på Filmdatabasen 
(da) Patricia Heaton på Scope 
(fr) Patricia Heaton på Allociné 
(en) Patricia Heaton på AllMovie 
(en) Patricia Heaton hos Rotten Tomatoes 
(en) Patricia Heaton hos TV Guide 
(en) Patricia Heaton hos The Movie Database 
(en) Patricia Heaton hos Internet Broadway Database 
(en) Patricia Heaton hos Internet Broadway Database
Kellgrenprisen

Kellgrenprisen (svensk: Kellgrenpriset) er en svensk litteraturpris på 200 000 SEK. Prisen ble innstiftet i 1979 og deles ut årlig av Svenska Akademien.


== Liste over prismottakere ==


== Referanser ==
Kulla-Gulla-prisen

Kulla-Gulla-prisen (Svensk navn: Kulla-Gulla-priset) er en litteraturpris på 80 000 SEK. Prisen ble innstiftet 1999 av Martha Sandwall-Bergström, og går annet hvert år til en i forfatter som bor i Sverige (hovedsakelig barne- og ungdomsforfatter) som skriver prosa, og hvert annet til en ungdomslitteraturforsker.


== Liste over prismottakere ==
1999 – Ann-Madeleine Gelotte
2000 – Eva Söderberg (forskerstipend)
2001 – Annika Holm
2002 – Helene Ehriander (forskerstipend)
2003 – Bo R Holmberg
2005 – ingen utdelning
2007 – Elina Druker (forskerstipend)
2008 – Anita Eklund Lykull
2009 – Maria Andersson og Annika Gunnarsson (forskerstipend)
2010 – Janne Lundström
2011 – Lotta Paulin (forskerstipend)
2012 – Gunna Grähs
2013 – Magnus Öhrn (forskerstipend)
2014 – Åsa Lind
2015 – Helen Asklund, Birgitta Theander og Lydia Wistisen (forskerstipend)
2016 – Ulf Stark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kulla-Gulla-prisen hos Svenska Barnboks Institutet
Martha Sandwall-Bergströmsällskapet Arkivert 7. oktober 2016 hos Wayback Machine.
Filmklubb

Filmklubb er en forening som viser filmer for personer som er spesielt interessert eller glad i film. Filmklubbene viser filmer innen mange sjangre, ofte berømte klassikere eller spesielle filmer som ikke blir satt opp for vanlig kinovisning.
Den første filmklubben ble opprettet i Paris i 1921. Den internasjonale filmklubbsammenslutningen Fédération Internationale des Ciné-Clubs ble dannet i Cannes i 1947.


== I Norge ==
I Norge er det omkring 80 filmklubber i byer og tettsteder. I tillegg er det filmklubber beregnet på barn og ungdom. Disse er tilknyttet Norsk filmklubbforbund (NFK), en organisasjon som ble opprettet i 1968. Filmklubbene i Norge krever medlemskap av de besøkende. De har ofte halvårsprogrammer med filmvisning én gang i uka på den lokale kinoen eller et annet samlingssted.


== Eksterne lenker ==
Norsk filmklubbforbund
Jarle Østhagen

Jarle Østhagen (født 17. august 1971) er en norsk fotballspiller, som spiller amerikansk fotball for Eidsvoll 1814s. I 1993 begynte Jarle Østhagen å spille amerikansk fotball for Otra Raiders og har vært med 1814s siden starten i 1995. Han har vært aktiv i det administrative, både som styremedlem og dommeransvarlig i flere perioder for Eidsvoll 1814s. 


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside til Eidsvoll 1814's
Övralidspriset

Övralidspriset har blitt delt hvert år siden 1945. Prisen ble opprettet etter et ønske gitt i Verner von Heidenstams testamente og gis til forfattere, essayister og forskere med humanistisk retning i sitt arbeid. Prisen er på 250 000 SEK, og overrekkes på von Heidenstams fødselsdag den 6. juli. Den er oppkalt etter hans hjem Övralid og deles ut av Övralidsstiftelsen i samarbeide med Heidenstamsällskapet.
I 2009 er det 150 år siden forfatteren ble født.


== Lister over pristakere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Heidenstamsällskapet
Trifels-festningen

Trifels-festningen (tysk Reichsburg Trifels) er en middelalderfestning som ligger på 500 meters høyde i nærheten av den lille byen Annweiler i Palatinate i Tyskland. Den ligger på en høyde av et berg bestående av rød sandstein som er delt i tre. Selve navnet «Trifels» betyr trefoldig. Festningen er på toppen av Sonnenberg, og begge sider av de andre to berghøydene er det også festningsruiner av henholdsvis Anebos og Münz.

Trifels-festningen er en av de mest populære turiststedene i dagens Palatinate. Kopi av de keiserlige regalier (Reichskleinodien) fra Det hellige romerske rike av den tyske nasjon kan bli sett her.

Festningen ble første gang nevnt i et dokument fra 1081. På 1100- og 1200-tallet ble det et oppbevaringssted for keiserens kronjuveler. Festningen er kjent for å være stedet hvor den engelske konge Rikard Løvehjerte ble holdt fange etter han kom tilbake fra korstog. En periode på tre uker er godt dokumentert, fra 31. mars til 19. april 1193. Han kan dog ha sittet her lengre, kanskje inn i 1194.
Ved avslutningen av Huset Hohenstaufen på slutten av 1200-tallet mistet festningen sin betydning. I 1410 ble det overført til hertugdømmet Palatinate-Zweibrücken. I 1602 ble det rammet av lynet og det ble siden forlatt. Med tiden forfalt festningen mer og mer. Kongedømmet Bayern fikk satt i gang restaurering i 1841 og i 1866 ble velferdsforbund for festningens bevarelse opprettet. I 1935 ble det gjort utgravninger foran hovedtårnet. I 1937 ble det oppgradert til «nasjonalt konsekrasjonsted». Nye bygningsarbeider ble satt i gang i 1938, men det nye palasset var ikke en historisk realistisk rekonstruksjon. Etter den andre verdenskrig kom nye utbedringer i gang fra 1954 med byggingen av slottsforvalterhus og en ytre ringmur. Arbeidet fortsatte inn i nyere tid.


== Eksterne lenker ==
(en) Trifels Castle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Reichsburg Trifels – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Trifelsland, informasjon om festningen
Live-Bilder vom Trifels mit den aktuellen Wetterverhältnissen
Panorama-bilder fra Trifels
Limousinsk

Limousinsk eller lemosin (lokalt navn) er et oksitansk språk eller dialekt av dette som er snakket eller forstått av rundt 400 000 mennesker i den sørlige delen av Frankrike som er kjent som Limousin.
De første oksitanske dokument er på denne dialekten, særlig Boecis (Lo Poema de Boecis), skrevet en gang rundt år 1000. Flere av middelalderens trubadurer som skrev på limousinsk er Vilhelm IX, hertug av Aquitaine, Bernart de Ventadour, Bertran de Born og andre. Det var også dialekten til Eleanora av Aquitaine og hennes sønn Rikard Løvehjerte. Sistnevnte har skrevet og komponert dikt på limousinsk.
Limousinsk var det offisielle språket i regionen fram til 1500-tallet. Det var fortsatt det dominerende talespråk fram til tidlig på 1900-tallet, selv i urbane områder som Limoges og Saint-Junien, men fra da av ble fransk stadig mer dominerende. I dag blir det hovedsakelig benyttet av folk over 50 år ute på landsbygda. Alle har fransk som første- eller andrespråk. På grunn av Frankrikes politikk med ett språk er det ikke anerkjent av regjeringen og står i fare for å dø ut. En bevegelse for revitalisering finnes rundt kulturforbundet Félibrige og Institut d'Estudis Occitans som er aktiv i Limousin og i andre deler av språkområdet Oksitania.


== Eksterne lenker ==
Institut d'Estudis Occitans dau Lemosin
Ethnologue report for Limousin language
Ethnologue: France
Ma Sen

Ma Sen (kinesisk: 馬森, født i 1932 i Qihe i provinsen Shandong i Kina) er en taiwankinesisk forfatter og litteraturkritiker. Han er kjent for skjønnlitteratur og skuespill. Han studerte film og drama i Frankrike, og senere sosiologi ved University of British Columbia i Canada. Han ble sent i karrieren professor ved Foguanguniversitetet.
Anebos-festningen

Anebos-festningen (tysk Burg Anebos) er en festningsruin som ligger på toppen av en 300 meters høyde (på den lokale dialekten kalt Dickkopf) i nærheten av byen Annweiler i Rheinland-Pfalz i Tyskland. Sammen med Trifels-festningen og Scharfenberg er denne et bygningskompleks fra middelalderen som består av tre borger på toppen av fjellknauser.
Av festningen i dag består det kun noen ruiner og en hule. Navnet Anebos er kanskje avledet fra «ambolt». Festningen ble reist en gang på begynnelsen av 1100-tallet og var hovedkvarteret til herrene av Anebos. På midten av 1200-tallet synes det som disse eierne har død ut da deres navn mangler i dokumenter.
Festningen kom siden i blant annet Konrad IV av Tysklands eie og den nevnes i dokumenter for siste gang i 1266. I henhold til arkeologiske utgravninger synes det som om festningen ble forlatt en gang på 1300-tallet. Det er ikke bevist at det er blitt ødelagt på grunn av stridigheter.
Sheng Shicai

Sheng Shicai (kinesisk: 盛世才, pinyin: Shèng Shìcái, Wade-Giles: Sheng Shih-ts'ai, født 1895 eller 1897 i Kaiyuan i provinsen Liaoning i Kina, død 13. juni 1970) var en kinesisk krigsherre som hersket over Xinjiang fra 12. april 1933 til 29. august 1944.


== Liv og virke ==
Han begynte sin karriere under Guominjun. Han ble først sendt til Xinjiang for å arbeide for guvernør Jin Shuren i 1930. Han nedkjempet kumul-opprøret (februar 1931 – oktober 1931) med støtte fra Sovjetunionen, men som motytelse inngikk han så mange avtaler med russerne at de i praksis hadde kontrollen i Xinjiang. 
Etter Josef Stalins ønske ble Sheng medlem av det sovjetiske kommunistparti i august 1938. Han mottok partikort nr. 1859118 direkte fra Molotov under et hemmelig besøk i Moskva. Xinjiang under Shengs styre var dermed bare i navnet del av Kina, for enhver vektig avgjørelse måtte klareres med det sovjetiske konsulat Tihwa (迪化］, idag: Ürümqi). Under sine år som guvernør underkuet han uighurene og kasakhene, og var kjent for sin utstrakte bruk av tortur. 
I 1942 fikk han på følelsen at Sovjetunionen ville bryte sammen, og endret da sin holdning. Han ble anti-sovjetisk, utviste sovjetiske rådgivere og henrettet en rekke hankinesiske kommunister som blant annet  Mao Zemin, Mao Zedongs bror, i håp om å vinne støtte fra  Kuomintang (KMT) for sitt fortsatte styre.  Men  Sheng undervurderte KMTs mistillit til ham. KMT fjernet ham fra makten i august 1944, delvis for å holde seg inne med Sovjetunionen og få slutt på grensesammenstøtene som fant sted på grensen mellom Xinjiang og Ytre  Mongolia i det omstridte og mineralrike fjellområdet Baitik Bogdo.
Han forlot Xinjiang 11. september 1944 for å slutte seg til Kuomintangs regjering som minister for jordbruk og skogbruk. Hans eiendeler, mye av det plyndret gods, trengte han 50 lastebiler for å få med seg – blant annet 1 500 kg gull og 15 000 kg sølv.
Han flyktet til Taiwan med KMT ved slutten av den kinesiske borgerkrig i 1949. 


== Politisk bok ==
I 1958 skrev han sammen med Allen S. Whiting boken Sinkiang: Pawn or Pivot .


== Eksterne lenker ==
(en) Sheng Shicai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Xu Shuzheng

Xu Shuzheng (kinesisk: 徐樹錚, pinyin: Xú Shùzhēng, Wade-Giles: Hsü Shu-Cheng, født 1880 i Xiao i Suzhou i provinsen Jiangsu i Kina, død 1925 i Langfang) var en kinesisk krigsherre i Republikken Kina. 
Han var med i Anhui-klikken, og var dens leder Duan Qiruis underordnede og høyre hånd leder for en kinesisk militærekspedisjon som i 1919 midlertidig gjenforente Mongolia med Kina.  
Xu Shuzheng var en av stifterne for Anhui-klikkens politiske avdeling, Anfu-klubben, den 7. mars 1918.
Han mistet sin styrke etter at Duan tapte sin makt i 1920, og ble myrdet av en annen krigsherre, Feng Yuxiang, i 1925.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Edward A. McCord: The Power of the Gun: the Emergence of Modern Chinese Warlordism, Berkeley, University of California Press, 1993
Tanntråd

Tanntråd er som regel laget av tvinnede bomull- eller nylontråder og brukes til å fjerne matrester og plakk fra tennene. Tanntråd føres inn mellom tennene og skrapes langs sidene av tennene, særlig i nærheten av tannkjøttet. Tanntråd blir som oftest voksbelagt og fås både med og uten smakstilsetning.
Noen tanntrådtyper er spesiallaget for brukere av tannregulering.


== Historie ==
Levi Spear Parmly, en tannlege fra New Orleans, er kreditert for å ha oppfunnet den første formen for tanntråd. Han anbefalte at folk skulle rengjøre tennene med silketråd allerede i 1815.Tanntråd var utilgjengelig for allmennheten inntil selskapet Codman and Shurtleft begynte å produsere brukervennlig silketråd uten voks i 1882. I 1898 mottok Johnson & Johnson Corporation første patentet for tanntråd. Andre tidlige merker inkludert Røde Kors, Salter Sill Co. og Brunswick.
Bruken av tanntråd var dårlig før andre verdenskrig. Det var rundt denne tiden at dr. Charles C. Bass utviklet nylontråd. Nylontråd ble funnet å være bedre enn silke på grunn av sin større slitasjemotstand og elastisitet. Av miljømessige hensyn er tanntråd laget av nedbrytbare materialer nå tilgjengelig.
Tannleger og tannpleiere oppfordrer til daglig bruk av tannbørste og tanntråd for å bedre munnhygienen.


== Bruk ==
Tanntråd leveres vanligvis i plastdispensere som inneholder 10 til 50 meter med tråd. Etter å ha trukket ut ønsket mengde, trekkes tråden mot et lite beskyttet blad i beholderen for å bryte den.


== Anbefaling ==
Amerikanske helsemyndigheter stopper anbefaling av tanntråd fordi det aldri har blitt vitenskapelig bevist at det har helsemessig gevinst å bruke tanntråd. Gustavson, A. ved Karolinska Institutet leser den samme konklusjon om vitenskapelige støtte for anbefaling av bruk av tanntråd. Allikevel vil Vårdguiden 1177 fortsette å anbefale daglig bruk av tanntråd inntil videre.


== Referanser ==
Norges Cricketforbund

Norges Cricketforbund er den norske organisasjonen som organiserer de cirka 5 000 aktive cricketspillerne (pr. 2014) som spiller i de 58 organiserte cricketlagene i Norge. 
Lagene er fordelt på følgende måte: Herrer: Eliteserien, 1. divisjon, 2.divisjon, 3.divisjon, 4.divisjon og introliga - Kvinneliga - U15 og U19


== Tilhøringhet ==
Norsk Cricketforbund ble søndag 13. mai 2007 tatt opp i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF). 149 av 165 stemmer stemte for opptak av forbundet på idrettstinget.


== Historikk ==
Cricket har eksistert i Norge siden slutten av 1970-tallet, men på den tiden fantes det ingen organisert cricket. Ofte var det vennesamlinger der de delte seg i to eller flere lag og spilte mot hverandre. Likevel kan man finne spor tilbake fra 1980-tallet der cricket ble spilt mer stukturert, og det dukket etterhvert opp organiserte klubber som spilte mot hverandre.
Det store gjennombruddet for cricket kom etter 2000. Det var da to divisjoner, A og B.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted