Mr. Tambourine Man

«Mr. Tambourine Man» er en amerikansk sang, skrevet og fremført av Bob Dylan. Den ble utgitt på musikkalbumet Bringing It All Back Home i 1965. Sangens popularitet førte til at Dylan spilte den inn live flere ganger og den har vært med på flere av hans samlealbum. 
The Byrds spilte også inn en versjon av sangen, som ble utgitt på gruppas første single for Columbia Records. Den nådde førsteplassen både på Billboard Hot 100-listen og den britiske singlelisten. «Mr. Tambourine Man var også tittelsporet på gruppas debutalbum Mr. Tambourine Man.
Sangen har en lys ekspansiv melodi og har blitt berømt, særskilt for sitt surrealistiske bilde, influert av så ulikeartede kunstnere som den franske poeten Arthur Rimbaud og den italienske filmregissøren Federico Fellini.
Teksten ber tittelfiguren om å spille en sang og fortelleren vil følge etter. Dylan fremfører sangen i fire vers. Bare ett av dem ble anvendt på innspillingen til coverversjonen til The Byrds. Dylans og The Byrds' versjoner har vært med på forskjellige lister og rangerer de største sangene noensinne, deriblant på Rolling Stones liste over de 500 beste sangene noensinne. Begge versjoner har også blitt tildelt Grammy Awards.


== Versjoner ==
Mange artister har gjort coverversjoner av Mr. Tambourine Man, innbefattet Judy Collins, Odetta, Melanie, Flatt & Scruggs og William Shatner. Sangen har blitt oversatt og innspilt i et antall språk. Müslüm Gürses gjorde en coversjon med tyrkisk tekst som het «Hayat Berbat». Den ble oversatt til rumensk av Florian Pittiş og fremført av Pasărea Colibri på albumet În căutarea cuibului pierdut fra 1995. Det finnes også minst to versjoner av sangen på brasiliansk-portugisisk: Zé Ramalho og Zé Geraldo, på deres respektive album Zé Ramalho canta Bob Dylan og Catadô de Bromélias.«Mr. Tambourine Man» har blitt referert til i bøker og filmer, innbefattet Tom Wolfes roman, The Electric Kool-Aid Acid Test, Stephen Kings bok Carrie, filmen Dangerous Minds, og dokumentarfilmen, Gonzo: The Life and Work of Dr. Hunter S. Thompson. Emnet for sistnevnte film, journalist Hunter S. Thompson, fikk «Mr. Tambourine Man» spilt i sin begravelse og dediserte sin roman Fear and Loathing in Las Vegas til Dylan på grunn av sangen. Sangen ble også fremført av Pete Townshend i begravelsen til Neil Aspinall, The Beatles' assistent og road-manager.


== Mottakelse ==
The Byrds versjon av «Mr. Tambourine Man» ble rangert som nummer 79 på Rolling Stones liste over de 500 Greatest Songs of All Time, og Dylans versjon ble rangert som nummer 106. Den er én av tre sanger som har hatt to plasseringer. De øvrige er «Walk This Way» med både Aerosmith og «Run-DMC» med Perry og Tyler og «Blue Suede Shoes» med både Carl Perkins og Elvis Presley. The Byrds versjon ble æret med en Grammy Award i 1998, og Dylans ble æret med samme pris i 2002.I en leseravstemning i 2005 i bladet Mojo ble Dylans versjon av «Mr. Tambourine Man» rangert som den fjerde største Bob Dylan-sangen noensinne. og en liknende avstemning blant artister rangerte sangen som nummer 14. I 2002 rangerte bladet Uncut den som den femtende beste Dylan-sangen noensinne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sangtekst