jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Galina Tsjistjakova

Galina Valentinovna Tsjistjakova (russisk: Галина Валентиновна Чистякова, slovakisk: Galina Čisťakovová; født 26. juli 1962 i Izmail, Ukrainske SSR, Sovjetunionen) er en sovjetisk-slovakisk friidrettsutøver (lengdehopper) som innehar verdensrekorden i lengdehopp.
Tsjistjakovas gjennombrudd kom i 1985 da hun vant gull i innendørs-EM i Athen med ett hopp på 7,01 meter. Året etter deltok hun i EM i Stuttgart, der hun hoppet 7,09 og tok sølvmedaljen bak tyske Heike Drechsler.
Under innendørs-EM 1987 i franske Liévin ble hun igjen slått av Drechsler, og tok sølvmedaljen med et hopp på 6,89. Hun deltok også under VM 1987 i Roma der hun ble nummer fem etter et hopp på 6,99.
I 1988 deltok hun i innendørs-EM i Budapest, der hun 7,24 og fikk en ny sølvmedalje, igjen med Drechsler på toppen av seierspallen. 11. juni samme år hoppet hun 7,52 under et stevne i Leningrad, 7 cm lengre enn den daværende verdensrekorden som Drechsler og Jackie Joyner-Kersee innehadde. Hoppet gjorde henne til favoritt foran OL 1988 i Seoul, men der måtte hun nøye seg med bronsemedaljen, slått av Drechsler og Joyner-Kersee.
I 1989 vant hun både innendørs-VM og innendørs-EM. Dette året hoppet hun også lengre enn gjeldende verdensrekord i tresteg (14,52), et resultat som IAAF imidlertid ikke har godkjent som rekord.
Hennes siste mesterskap ble innendørs-EM 1990, der hun tok gull i både lengde og tresteg. I 1990 gjennomgikk hun en kneoperasjon, og oppnådde aldri de samme lengdene som tidligere. Etter Sovjetunionens fall byttet hun statsborgerskap til slovakisk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Galina Tsjistjakova – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Galina Tsjistjakova – Olympics.com 
(en) Galina Tsjistjakova – Olympics.com 
(en) Galina Tsjistjakova – Olympic.org 
(en) Galina Tsjistjakova – Olympedia 
(en) Galina Tsjistjakova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sk) Galina Tsjistjakova – Slovakias olympiske komité 
(en) Galina Tsjistjakova – World Athletics 
(en) Galina Tsjistjakova – Track and Field Statistics
Sergej Beljavskij

Sergej Ivanovitsj Beljavskij (russisk: Сергей Иванович Белявский, født 25. novemberjul./ 7. desember 1883greg., død 13. oktober 1953) var en russisk/sovjetisk astronom.
Han ble født i St. Petersburg og var medlem av Det sovjetiske vitenskapsakademi. Hans arbeidsfelt omfattet astrofotometri, astrometri og studiet av variable stjerner.  Han døde i Leningrad.
Han oppdaget 36 asteroider, og også kometen C/1911 S3 (Beljavskij) som kunne ses med det blotte øye. To av asteroidene han oppdaget ble oppkalt etter nordmenn 853 Nansenia og 1065 Amundsenia.
Han observerte fra Simeiz-observatoriet på Krim. Mellom 1937 og 1944 var Beljavskij direktør for Pulkovo-observatoriet, hvor han etterfulgte Boris Gerasimovitsj.


== Referanser ==
David Neville

For ishockeyspilleren se: David Neville (ishockeyspiller).David Neville (født 1. juni 1984, Merriville i Indiana) er en amerikansk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerer på 400 meter.
Han deltok under innendørs-VM 2008, der han ble utslått i semifinalen på 400 meter, og ikke fikk løpe finalen. Under OL 2008 var han med på det amerikanske laget som vant gull på 4 x 400 meter stafett. Han tok i tillegg en individuell bronsemedalje på 400 meter og fullbyrdet dermed en amerikansk trippelseier (de andre var LaShawn Merritt og Jeremy Wariner).


== Personlige rekorder ==
200 meter: 20,39 – West Lafayette 16. mai 2004
400 meter: 44,61 – Eugene 3. juli 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Neville – Olympedia 
(en) David Neville – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) David Neville – USAs olympiske komité 
(en) David Neville – World Athletics 
(en) David Neville – Diamond League 
(en) David Neville – USATF
Khrysopigi Devetzi

Khrysopigi Devetzi (gresk: Χρυσοπηγή Δεβετζή; født 2. januar 1976 i Alexandroupoli) er en gresk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp og tresteg. Alle hennes fremste meritter er kommet i tresteg. 
Devetzis første store mesterskapsfinale var i EM 2002 der hun ble nummer sju etter å ha oppnådd 14,15. Hun kom også til finalen i VM 2003, og ble da nummer åtte med et bestehopp på 14,34. Det store gjennombruddet kom  med bronsemedaljen i innendørs-VM i 2004. 
I OL 2004 i Athen tok hun sølvmedaljen etter Francoise Mbango Etone. Hennes lengste finalehopp målte 15,25, fem centimeter kortere enn Etones seiershopp. Devetzi strakk seg imidlertid til hele 15,32 i kvalifiseringsomgangen.
VM 2005 i Helsingfors ble mindre vellykket, hun måtte ta til takke med en femteplass. I EM året etter i Göteborg tok hun sølvmedaljen bak Tatjana Lebedeva. 


== Doping - utestengelse og annullering av resultater ==
I mai 2009 nektet Devetzi å avgi en prøve ved dopingkontroll. Det å nekte å avgi en dopingprøve ble regnet som en positiv test, og hun fikk da en toårs utestengelse.I 2016 ble prøver fra Devetzi i august 2007 testet på nytt og avslørte stoffet stanozolol. Hennes resultater (fra de neste fire årene), som dekket tiden fra til hun la opp, ble annullert. Det innbefattet bronsemedaljen hennes fra Sommer-OL i 2008. Bronsemedaljen fra VM i friidrett i 2007 ble også annullert.17. november 2016 diskvalifiserte IOC Devetzi fra Sommer-OL 2008, fratok henne den olympiske bronsemedaljen og fjernet hennes resultater i lengde og tresteg som følge av de nye analysene som var gjort på prøven fra 2008..


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Khrysopigi Devetzi – Olympics.com 
(en) Khrysopigi Devetzi – Olympic.org 
(en) Khrysopigi Devetzi – Olympedia 
(en) Khrysopigi Devetzi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(gr) Khrysopigi Devetzi – Hellas olympiske komité 
(en) Khrysopigi Devetzi – World Athletics 
(en) Khrysopigi Devetzi – Track and Field Statistics
Ana Guevara

Ana Gabriela Guevara Espinoza (født 4. mars 1977 i Nogales i Sonora) er en meksikansk friidrettsutøver.
Guevara er spesialist på 400 meter og ble i 2003 den første kvinnen som greide å vinne IAAFs Golden League på denne distansen. Samme år vant hun også VM-gull på 400 meter i Paris. Til tross for at hun var storfavoritt til gullet under OL 2004 i Athen, endte hun på andreplassen etter Bahamas’ Tonique Williams-Darling.


== Personlige rekorder ==
400 meter – 48,89 fra VM i Paris 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ana Guevara – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ana Guevara – Olympics.com 
(en) Ana Guevara – Olympic.org 
(en) Ana Guevara – Olympedia 
(en) Ana Guevara – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ana Guevara – World Athletics 
(en) Ana Guevara – Track and Field Statistics 
(en) Ana Guevara – TheSports.org 
Friidrettsstatistikk
Tacloban

Tacloban City (Waray: Ciudad han Tacloban) er en havneby på øya Leyte som ligger rundt 575 km sørøst for Manila på Filippinene. Det er den første byen i Øst-Visayas som klassifieres som en HUC (Highly Urbanized City). Byen er hovedstad i provinsen Leyte. Det er den største byen i provinsen når det gjelder befolkning og ses på som det regionale senteret for Øst-Visayas eller Region VIII. Byen var en kort stund hovedsete for den filippinske Commonwealth-regjeringen fra 20. oktober 1944 til 27. februar 1945.
8. november 2013 ble store deler av byen ødelagt av tyfonen Haiyan.


== Befolkningen ==
I det første århundre av spansketiden var stedet en typisk kolonialbosetning. De fleste innbyggerne var enten rent spanske eller av blandet spansk-filippinsk herkomst. Senere er det filippinske blitt mer fremherskende, samtidig som det er tilkommet sterke kinesiske og senere europeiske elementer.


== Språk og religion ==
Hovedspråk i Tacloban er waray-waray som her offisielt kalles Lineyte-Samarnon (Leyte-Samar). Dessuten tales tagalog, engelsk og til dels cebuano i byområdet.
De fleste er katolikker. Det er også sterke innslag av aglipayanere, Iglesia ni Cristo og andre mer tradisjonelt protestantiske grupper.


== Barangayer ==
Asministrativt er byen inndelt i 186 barangayer.


== Barnehjem ==
Nordmannen Erlend Johannesen har siden 2005 drevet barnehjemmet Streetlight i byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tacloban – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yan (Anshi)

Yan (燕; pinyin: Yān), også kjent som Store Yan (大燕; Dà Yān), var et rike opprettet i 756 av opprørsgeneralen An Lushan, som gikk til angrep på Tang-dynastiet under keiser Xuanzong i 755.  Staten ble utslettet i 763, da sønnen av da avdøde Lushans nestkommanderende Shi Siming, Shi Chaoyi, som var sistemann som gjorde krav på tittelen av keiser av Yan, ble drept.


== Herskere av Yan ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Christopher I. Beckwith (2009): Empires of the Silk Road: A History of Central Eurasia from the Bronze Age to the Present.  Princeton: Princeton University Press. ISBN 978-0-691-13589-2.
Hage-eitermaur

Hage-eitermaur (Myrmica rubra (Linnaeus, 1758)), er en liten rødbrun maur i slekten Myrmica. Det er en av de vanligste maurene i norsk lavland.


== Utbredelse ==
Hage-eitermaur er vanlig i store deler av Norge. Den er utbredt i hele Europa og østover i Asia, samt Nord-Amerika.


== Utseende ==
Hage-eitermaur er brunrøde, mellom 4 og 7 mm lang. Eitermaur har brodd og kan stikke.


== Levevis ==
Reiret (tuen) til hage-eitermaur er oftest anlagt på engr, i jorden, vanligst under en stein eller i en gresstue. I reiret finnes ikke sjelden andre insekter som lever i symbiose med maurene, f.eks. larver av blåvinger. Selv om blåvingelarvene er rovdyr og spiser maurlarver får de være i fred. Grunnen er at blåvingelarvene har en kjertel på ryggen, som utsondrer en væske mauren melker.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Douwes, P.; Abenius, J.; Cederberg, B. & Wahlstedt, U. 2012. Steklar: Myror och getingar. Hymenoptera: Formicidae–Vespidae Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna 133 sider. ISBN 978-91-88506-78-8
Ervik, Kenneth. 2003. Effektiv bekjempelse av maur. Tønsberg skadedyrkontroll. 81 sider. ISBN 9788299665902
Sandhall, Åke. (norsk oversettelse: Olsvik, Hans) Cappelens naturhåndbøker: Småkryp. Cappelen. Side 160. ISBN 82-02-13551-6


== Eksterne lenker ==
(en) hageeitermaur i Encyclopedia of Life 
(en) hageeitermaur i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hageeitermaur hos Artsdatabanken 
(sv) hageeitermaur hos Dyntaxa 
(en) hageeitermaur hos Fauna Europaea 
(en) hageeitermaur hos ITIS 
(en) hageeitermaur hos NCBI 
(en) Kategori:Myrmica rubra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Myrmica rubra – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myrmica rubra – detaljert informasjon på Wikispecies
Francis Rossi

Francis Dominic Nicholas Michael Rossi (født 29. mai 1949 i Forest Hill i London) er medgrunnlegger av det engelske rockbandet Status Quo, hvor han er ledesanger og sologitarist.


== Musikken ==


=== Status Quo ===

Sammen med Alan Lancaster grunnla Rossi bandet The Scorpions i 1962.  Etter flere endringer i sammensetningen, byttet bandet navn til The Status Quo i 1967 og endelig til Status Quo i 1970.  Bandets første album, Picturesque Matchstickable Messages from the Status Quo, kom i 1968, og det hittil seneste studioalbumet, In Search of the Fourth Chord, kom i 2007.
Lancaster forlot bandet i 1985, og Rick Parfitt har vært med siden navnebyttet i 1967, men Rossi har, som eneste medlem, vært med hele veien siden 1962.


=== Utenfor Status Quo ===

Rossi har oppnådd mindre suksess med mindre prosjekter utenfor bandet. I 1986, mens Status Quo hadde en pause, spilte han inn to singler og et (så langt uutgitt) album med sin mangeårige låtskriverpartner Bernie Frost. Singlene var «Modern Love (I Want to Fall in Love Again)» (nummer 54 på singlelisten) samt «Jealousy».
I 1996 utgav Rossi et soloalbum, King of the Doghouse, som ikke ble en kommersiell suksess, men som avstedkom en slager, «Give Myself to Love», som ble nummer 42 på listen.
Noen år tidligere, i 1976, opptrådte Rossi på soundtrackalbumet og i filmen All This and World War II, som inneholdt coverversjoner av The Beatles-sanger.
Selv om platecoveret krediterte «Getting Better» til Status Quo, inneholdt sporet Rossis sang og London Symphony Orchestra.
I 1990 bidro Rossi og Frost med sang på «Ships in the Night», et konseptalbum av Bob Mitchell og Steve Coe med forskjellige andre artister, inklusive Colin Blunstone samt Dan McCafferty.
I 1981 produserte og spilte han Coral Sitar, synthesizer og gitar på to spor på Line-Up med Graham Bonnet. Ett av dem var topp ti-hiten «Night Games».


=== Utstyr ===
Rossis hovedgitar er en Fender Telecaster fra 1957 som han kjøpte i 1968 for £ 70. 


== Privatliv ==
Rossi er i 2009 bosatt i Purley, Surrey, England. Han har åtte barn fra to ekteskap. Når han ikke er på turneer, holder han seg i form ved å svømme og øve. Rossi er koisamler og liker leirdueskyting. Han er kjent blant de øvrige bandmedlemmene som en pastafan.
Rossi flyttet nylig fra huset han har bodd i siden han var atten år, fordi han betraktet det som meningsløst i bo i et hus med ti soverom når alle barna hadde flyttet ut av hjemmet. Han etterlot seg «ARSIS (A Roof Somewhere In Surrey)», som ligger i en forlengelse av huset som han har oppført selv.
I mars 2009 bestemte Rossi at hans distinktive kjennetegn, hestehalen, som han har hatt de seneste 35 år, skulle klippes av.  Hestehalen ble vunnet av en mangeårig Status Quo-fan, Sharon Littleton, i en konkurranse arrangert av avisen The Sun.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Francis Rossi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Francis Rossi på Internet Movie Database 
(en) Francis Rossi hos The Movie Database 
(en) Francis Rossi på Discogs 
(en) Francis Rossi på MusicBrainz 
(en) Francis Rossi på Songkick
Ja. Nei. Ja.

Ja. Nei. Ja. er en boksingel av Stig Sæterbakken, utgitt av Flamme Forlag i 2009. Boka er et essay om ensomhet kontra sosialt fellesskap, isolasjon kontra samfunnsmessig deltagelse. Om skrivingen som en produktiv stillingstagen til «deltagelsens problem». Og om hvorfor alle mennesker burde skille seg. 
Boka er på 14 sider og ble utgitt i forbindelse med forlaget Flammes ettårsfest 1. april 2009. 


== Eksterne lenker ==
Intervju med forfatteren om boka
Ikke forlat meg

Ikke forlat meg er en roman av Stig Sæterbakken, utgitt av Cappelen Damm i 2009.
Romanen handler om 17 år gamle «Aksel» som opplever sin første kjærlighet. Aksel blir så redd for å miste kjæresten «Amalie» at det ødelegger hele forholdet.


== Eksterne lenker ==
Ikke forlat meg Arkivert 29. desember 2010 hos Wayback Machine. hos CappelenDamm.no
Dmitrij Karpov

Dmitrij Vasiljevitsj Karpov (russisk: Дмитрий Васильевич Карпов, født 23. juli 1981 i Qaraghandy) er en kasakhstansk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp.
Karpovs første mesterskap var junior-VM 2000 der han ble nummer fire. Som senior deltok han i VM 2003 i Paris og tok bronsemedaljen. Hans foreløpig beste resultat kom under OL 2004 der han tok bronse på ny personlig rekord med 8725 poeng.
Under VM 2005 måtte han bryte konkurransen, men i VM 2007 var han igjen tilbake og tok en ny bronsemedalje.
Karpov har også konkurrert i sjukamp innendørs og tok bronse under innendørs-VM 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dmitrij Karpov – Olympics.com 
(en) Dmitrij Karpov – Olympic.org 
(en) Dmitrij Karpov – Olympedia 
(en) Dmitrij Karpov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dmitrij Karpov – World Athletics 
(en) Dmitrij Karpov – Track and Field Statistics
Jekaterina Volkova

Jekaterina Gennadijevna Volkova (russisk: Екатерина Геннадьевна Волкова, født 16. februar 1978 i Kursk) er en russisk friidrettsutøver (hinderløp).
Volkovas første internasjonale mesterskap var VM i Helsingfors 2005 der hun tok sølvmedaljen på 3000 meter hinder. I finalen satte hun ny personlig rekord med tiden 9.20,49. Hun deltok også i VM 2007 i Osaka der hun løp på 9.06,57, en tid som holdt til seier. Samme år ble hun numme fire i IAAF World Athletics Final 2007 i Stuttgart. 
Volkova deltok i Sommer-OL 2008 der hun tok bronse med tiden 9.07,64. Hun ble spurtslått av Kenyas Eunice Jepkorir.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jekaterina Volkova – Olympics.com 
(en) Jekaterina Volkova – Olympic.org 
(en) Jekaterina Volkova – Olympedia 
(en) Jekaterina Volkova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jekaterina Volkova – World Athletics 
(en) Jekaterina Volkova – Track and Field Statistics
Oyaka shinju

Oyaka shinju er en japansk selvmordsmetode der enkemødre etter andre verdenskrig tok med seg barnet sitt, bandt det rundt livet og hoppet utfor broer, stup og det som fantes for å ta sitt eget liv og barnet sitt.
Rundu

Rundu er hovedstaden i Kavango-regionen, nord i Namibia, på grensen til Angola. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en folkemengde på 63 431.Rundu ligger ved Okavango-elva, omtrent 1000 m over havet.


== Referanser ==
Hangbrücke Kremsbrücke/Pressingberg

Hangbrücke Kremsbrücke/Pressingberg er en motorveibro i Kremsbrücke i Kärnten, Østerrike. Broen er en 2607 m lang kassebro i betong, og fører motorveien Tauernautobahn (A10).  Den har 49 spenn, og høyeste pilar er 84 m over bakken. Broen åpnet i 1980.


== Referanser ==
Eksemplarfremstilling

Eksemplarfremstilling er betegnelsen på det å lage kopier eller andre former for nye eksemplar av et åndsverk eller en kunstnerisk prestasjon. Begrepet slik det brukes i åndsverkloven har et noe videre innhold enn det ordet har i dagligtale. Det omfatter enhver varig eller midlertidig fiksering av verket, uavhengig av på hvilken måte eller form dette skjer, og uavhengig av om det skjer en hel eller delvis utnyttelse av verket.
Avskrift, fotografi, videoopptak, kopiering, trykking, avstøpning, innspilling, filmopptak og innlesning er alle forskjellige former for eksemplarfremstilling. 
Som fremstilling av eksemplar regnes også overføring til innretning som kan gjengi verket.
Arrivederci Roma

«Arrivederci Roma» er en populærmusikksang med melodi av Renato Rascel og original italiensk tekst av Pietro Garinei samt Sandro Giovannini. Sangen ble publisert i 1953. Carl Sigman skrev den engelske teksten.
Den ble introdusert i spillefilmen Romas syv høyder (Seven Hills of Rome)En ny engelsk tekst ble skrevet til samme melodi av Jack Fishman med tittelen «Arrivederci Darling». Den ble spilt inn av de britiske sangerne Anne Shelton og Edna Savage.


== Innspilte versjoner (i utvalg) ==


=== «Arrivederci Roma» ===
The Ames Brothers
Chet Atkins
Earl Bostic
Richard Clayderman
Perry Como
Vic Damone
Nat King Cole
Percy Faith
Connie Francis
Georgia Gibbs
Mario Lanza
Julius La Rosa
James Last
Guy Lombardo
Arthur Lyman
Mantovani
Dean Martin
Mimix
Frank Pourcel
Pérez Prado
Edmundo Ros
Bobby Solo
Eric Tingstad
Jerry Vale
Claudio Villa
Roger Williams
Finbar Wright
Joni James


=== «Arrivederci Darling» ===
Lys Assia & The Johnston Brothers (1955)
Jo Stafford (1955)


=== Norsk versjon ===
Otto Nielsen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Arrivederci Roma».


=== Innspilling ===
Nora Brockstedt, Egil Monn-Iversens orkester. Utgitt på 78-platen Musica A 5177 i 1956 og på EP-platen Musica NEP-821.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Pretorias flagg

Pretorias flagg er flagget som representerer byen Pretoria, den administrative hovedstaden i Sør-Afrika. Flagget har en enkel utforming, da det kun har to farger, rød og gul. Rød er plassert i øvre halvdel, mens gul er i bunn. Disse fargene er offisielle byfarger.
African Window

African Window er et kulturhistorisk museum i Pretoria, Gauteng, Sør-Afrika. Museet ble slått sammen med det Pretoria-baserte Transvaal museum for naturhistorie og Det sørafrikanske nasjonalmuseum for militærhistorie (lokalisert i Johannesburg) den 1. april 1999, for å danne Northern Flagship Institution.
Museets samling består av gjenstander slik som arkeologisk materiale og kunst, historiske dokumenter, arkiver, steinalder-, jernalder- og historiske arkeologiske områder, historiske bygninger og tidlige temmede dyr.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ditsong National Museum of Cultural History – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Apies

Apies-elva er en elv som renner gjennom byen Pretoria, Sør-Afrika. Dens kilde er lokalisert rett syd for byen, og den flyter nordover inntil den munner ut i Pienaars-elva.Elven er kjent som «Apiesrivier» på afrikaans (hvor «Apies» betyr «små aper»), og kalles også tradisjonelt Tshwane-elva av de innfødte. Pretoria selv blir også kalt Tshwane av deler av det afrikanske samfunnet, etter elven.
Mamelodi township har også sitt navn fra elven, da dens fulle navn er «Mamelodi ya Tshwane», et kallenavn som ble gitt Paul Kruger


== Referanser ==
Augustin (sang)

«Augustin» er en svensk slagerlåt som var Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest 1959. Melodien ble skrevet av Bo Harry Sandin, og teksten ble skrevet av Åke Gerhard. Siw Malmkvist fremførte sangen i svenske Melodifestivalen 1959, hvor den vant med stor majoritet. Brita Borg var imidlertid den artisten som fikk reise til Eurovision Song Contest 1959 i Cannes og fremføre sangen. Sveriges Radio Television hadde på forhånd valgt Borg på grunn av sin erfaring, menst Siw Malmkvist ble ansett for å være for uerfaren. Dette var Sveriges andre bidrag i konkurransen.


== Bakgrunn ==


=== Melodifestivalen ===
«Augustin» var det åttende og siste bidraget ut i den svenske finalen, Melodifestivalen, 29. januar 1959 i Cirkus i Stockholm. Sangen ble fremført av Siw Malmkvist og vant en klar seier med 105 poeng. Sveriges Radio Television hadde på forhånd bestemt at den mer erfarne artisten Brita Borg skulle representere Sverige i den internasjonale finalen i Cannes i Frankrike. Avgjørelsen kom overraskende på Malmkvist: «Jeg sto der som et spørsmålstegn (…) Jeg synes ikke hun gjorde sangen så bra, og dessuten sang hun feil tekst», sa Malmkvist i et intervju i 2013.


=== Eurovision Song Contest ===
«Augustin» ble fremført som andre bidrag om kvelden 11. mars 1959 etter Tysklands Alice og Ellen Kessler med «Heute Abend wollen wir tanzen geh'n» og før Sveits' Christa Williams med «Irgendwoher». Det så en stund ut som om Sverige skulle bli poengløs, men «Augustin» fikk til slutt tre stemmer fra Nederland og én fra Danmark.
Bidraget fikk totalt fire poeng og endte på en delt niendeplass sammen med Østerrike.


== Parodi ==
Bohème og Gösta Westman har skrevet en parodi kalt «Tuffe Sven». Big Simon Brehm spilte den inn på singelen Karusell KFF 278.


== Norsk versjon ==
C.C. Bøyesen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Augustin».  


=== Innspillinger ===


=== Listeplasseringer ===
Den norske versjonen med Nora Brockstedt tok seg inn på VG-lista våren 1959. 


== Referanser ==
Jennifer Suhr

Jennifer Suhr (født Jennifer Stuczynski 5. februar 1982 i Chautauqua, New York) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.
Stuczynski begynte med stavsprang i 2004, og året etter hoppet hun 4,20. I 2006 ble hun nummer tre i IAAF World Athletics Final og forbedret sin personlige rekord til 4,66.
I 2007 hoppet hun 4,88 før VM i Osaka skulle begynne. Hoppet var det nest høyeste noen hadde hoppet, bare verdensrekordinnehaveren Jelena Isinbajeva hadde høyere resultat. VM ble imidlertid en fiasko for Stuczynski, som havnet nede på tiendeplass.
Stuczynski deltok i innendørs-VM 2008 der hun tok sølvet bak Isinbajeva. I utendørssesongen satte Stuczynski ny personlig rekord på 4,90 i et stevne i Carson, California.
Stuczynski deltok i Sommer-OL 2008, og tok sølvmedaljen med et hopp på 4,80. Den eneste som hoppet høyere, var igjen russiske Isinbajeva.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jennifer Suhr – Olympics.com 
(en) Jennifer Suhr – Olympic.org 
(en) Jennifer Suhr – Olympedia 
(en) Jennifer Suhr – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jennifer Suhr – USAs olympiske komité 
(en) Jennifer Suhr – World Athletics 
(en) Jennifer Suhr – Diamond League 
(en) Jennifer Suhr – USATF 
(en) Jennifer Suhr – Track and Field Statistics