jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tanntekniker

Tanntekniker er i Norge en beskyttet yrkestittel i henhold til lov om helsepersonell. En tanntekniker lager tannerstatninger, som kroner, broer og proteser til pasienter som har mistet eller fått skadet sine tenner. Tannteknikeren mottar avtrykk av pasientens tenner fra tannlegen.  Avtrykket danner grunnlaget for arbeidet. Det arbeides med ulike materialer og framstillingsprosesser. Tannteknikk er således et håndverk, hvor det konstrueres og formes med hendene. Innen tannteknikk har den teknologiske utviklingen vært betydelig de senere årene og en tanntekniker må også ha gode kunnskaper om ulike materialer og teknikker. 
Tannteknikk deles gjerne inn i såkalt «fast» og «avtakbar» protetikk. Som uttrykkene antyder er skillet at protesen enten sementeres (limes) fast på gjenværende tannsubstans eller har mulighet for å føres inn og ut av munnen av pasienten selv. Eksempler på fast protetikk er kroner, broer, implantater og skallfasetter. Eksempler på avtakbar protetikk er helproteser (gebiss) og partielle proteser, men også skinner og ortodontisk apparatur.
De tannteknikerstudentene som under utdanningen velger å spesialisere seg på avtakbar protetikk, kan etter oppnådd bachelor søke videreutdanningen "klinisk tanntekniker" ved Universitetet i Århus. Dette er en toårig utdanning som gir tannteknikeren mulighet til å ta avtrykk og gjøre bittregistrering av pasienten, noe som ellers gjøres av tannlegen. Foreløpig finnes det ikke mange slike tannteknikere i Norge.


== Samarbeidspartnere ==
Tannleger er tannteknikerens nærmeste samarbeidspartnere. Tannteknikeren arbeider også i forhold til pasienten, da som oftest sammen med tannlegen. På denne måten oppnås et best mulig resultat. 
En tanntekniker arbeider i et tannteknisk laboratorium, enten som ansatt eller som selvstendig næringsdrivende. Det er svært få offentlig ansatte tannteknikere i Norge.


== Personlige forutsetninger ==
En tanntekniker må foruten å ha god form- og farvesans, være tålmodig og nøyaktig og ikke minst ha godt håndlag..


== Utdanning ==
Oslo Met , avdeling for helsefag tilbyr utdannelse innen tannteknikerfaget.


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av tanntekniker
Tannpleier

Tannpleier er en yrkesgruppe innen helsesektoren som fikk autorisasjon i 2001. Tannpleierne er en yrkesgruppe  som arbeider med forebyggelse av sykdom i tenner og munnhule.
Tannpleiere arbeider med alle deler av befolkningen, fra småbarn til eldre, friske og kronisk syke, funksjonsfriske og funksjonhemmede. De har dermed en betydningsfull rolle i den norske tannhelsetjenesten. Ca 2/3 av de yrkesaktive tannpleierne i Norge er ansatt i den offentlige tannhelsetjenesten. 1/3 arbeider enten kun på private tannklinikker eller har en fot innenfor både privat og offentlig sektor. Antall tannpleiere som driver egne selvstendige tannpleierklinikker har økt de siste 10 årene, noe som er i tråd med helsemyndighetenes ønsker.
Det vil mest sannsynlig bli større etterspørsel etter tannpleiertjenester i fremtiden, spesielt i privat sektor.
Tannpleierne arbeider blant annet på tannklinikker, sykehjem, videregående skoler, på høgskoler/universitet, institusjoner, helsestasjoner, i dentale firmaer m.m.


== Den offentlige tannhelsetjenesten ==
Tannpleierne i Den offentlige tannhelsetjenesten samarbeider med primærhelsetjenesten med tiltak mot barn og unge i barnehager og i grunnskolen, elever ved studieretninger for helse- og sosialfag på videregående skoler og studenter ved høgskoler for helse- og sosialfaglige utdanninger.
De deltar i og leder mye av opplæringsarbeidet på sykehjem og andre institusjoner innenfor tannhelse. De samarbeider også om opplærings- og undervisningsvirksomhet overfor andre grupper av befolkningen slik som funksjonshemmede, eldre og kronisk syke.
En stor del av tannpleierens arbeid foregår likevel på tannklinikk. Dette arbeidet inkluderer undersøkelser, behandling, helsefremmende og forebyggende tiltak overfor enkeltindivider og grupper.
Den kliniske virksomheten omfatter klinisk og røntgenologisk undersøkelse av tenner, tannkjøtt og munnslimhinner, kontroll av bitt, diagnostisering og oppfølging av pasientens tannhelsetilstand, fjerning av tannsten og plakk, behandling av tannkjøttsykdom (gingivitt og periodontitt), midlertidig fyllings- og kroneterapi, fluorbehandling m.m. Tannpleierne veileder pasientene slik at de blir bedre i stand til å ivareta egen tannhelse.


== Privat tannhelsetjeneste ==
De privatansatte tannpleierne arbeider hovedsakelig på en tannklinikk. Det er flest voksne og friske eldre som får tilbud om tannbehandling på de private tannklinikkene og oppgavene vil være mange av de samme som i den offentlige tannhelsetjenesten.
De kan også ha en del andre oppgaver som for eksempel bleking av tenner der dette er tilrådelig, påsetting av tannsmykker, tilpasning av bittskinner og justering av proteser m.m.
En del tannpleiere er ansatt hos eller samarbeider nært med spesialister innen kjeveortopedi, periodontister og kjevekirurger. Arbeidsoppgavene vil derfor variere en del avhengig av hvor tannpleieren arbeider. Det helsefremmende og forebyggende vil alltid gjenspeiles i behandlingen som tilbys.


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av tannpleier
SVT HD

SVT HD var en svensk test-kanal som SVT sendte fra 2006 til 2010. Kanalen viste kun fjernsyn i formatet HDTV.
Kanalen ble startet for å vise de programmene som SVT har rettigheter til (både innkjøpt og egenproduserte) som var innspilt i HDTV. Det første programmet som ble vist på kanalen var filmen Lost in Translation og den ble sendt fredag 20. oktober 2006. Dagen etter ble SVTs 50-årsjubileumsfest Välkommen på 50-årsfest sendt på kanalen.
Programmene ble sendt samtidig med SVTs øvrige kanaler og fulgte SVTs normale tablå. I begynnelsen var tilbudet begrenset (bare noen få programmer i uka), men tilbudet økte etterhvert. Kanalen var en forsøksvirksomhet, til de fleste programmene ble produsert i HDTV.


== Historie ==
SVT og TV 4 sendte fra Fotball-VM 2006 i Tyskland i HDTV i en felles tilfeldig kanal. Kanalen ble sendt via satellitt (Canal Digital) og i det digitale bakkenettet på fire plasser. Tilgangen på mottagere (digitalbokser) var sterkt begrenset (bare noen hundre bokser) og bare noen få kunne se sendingerne. Etter fotball-VM 2006 fortsatte SVT sendingerne på egen hånd og døpte kanalen om til SVT HD.
Kanalen befant seg i begynnelsen bare via satellit og inngikk da bare i Canal Digitals tilbud. 12. desember 2006 begynte Comhem å sende kanalen over deres kabel-TV. Fra 27. mai 2007 ble kanalen tilgjengelig i det digitale bakkenettet, først bare i Mälardalen og først senere i resten av landet.
Kanalen ble nedlagt den 1. mars 2010.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Johannes G. Jensen

Johannes Gerhard Jensen (født 19. juli 1881, død 1917) var en norsk friidrettsutøver som representerte idrettsklubben Tjalve, og senere Kristiania IF. Han var en allsidig utøver og har meritter fra både hopp og sprint. I 1904 mottok han friidrettens kongepokal for sine seire på både 100 meter, lengde og tresteg under NM.


== Norgesmesterskap ==
Jensen vant tre norgesmesterkap i tre ulike øvelser i 1904: 100 meter (12,2 sek), lengde (6,09 m) og tresteg i 1905 (12,92 m)
Han har NM-sølv fra 1906 (lengde), og han har NM-bronse fra 1906 (100 m)


== Rekorder ==
Blystad satte fem norske rekorder i løpet av sin karriere:

Tresteg: 12,58 m (1900), 13,43 m (1901) og 13,66 m (1904)
Lengde: 6,53 m (1904)


== Eksterne lenker ==
Friidrett.no: Medaljevinnere i norske seniormesterskap
Klute

Klute er en amerikansk thriller fra 1971 regissert av Alan J. Pakula. Hovedrollene spilles av Jane Fonda og Donald Sutherland.


== Handling ==
Bree Daniels (Fonda) er en tøff, vakker luksusprostituert som fortvilet forsøker å overleve i den brutale byen New York. Men det finnes en mann som ønsker å ta livet av henne. En eller annen gang har hun møtt en psykopatisk morder, og nå er han tilbake. Han vokter hvert eneste steg hun tar og kan slå til når som helst. Den eneste som kan hjelpe henne er detektiver John Klute (Sutherland). Han leter etter en forretningsmann som har vært savnet i seks måneder, og den eneste ledertråden er et hatefullt brev etter ham som er adressert til Bree.


== Om filmen ==
Jane Fonda fikk en Oscar for sin rolleprestasjon. Dette var filmen som gav Donald Sutherland gjennombruddet som skuespiller.


== I rollene ==


== Eksterne lenker ==
(en) Klute på Internet Movie Database 
(no) Klute hos Filmfront 
(sv) Klute i Svensk Filmdatabas 
(da) Klute i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Klute på Allociné 
(nl) Klute på MovieMeter 
(en) Klute på AllMovie 
(en) Klute på Turner Classic Movies 
(en) Klute på Rotten Tomatoes
Eurytides

Eurytides er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter. Gruppen Mimoides, som ser helt annerledes ut fordi de etterligner giftige sommerfugler, blir noen ganger regnet til denne slekten.


== Utseende ==
Eurytides-artene er middelsstore svalestjerter, gule eller hvite med svarte tverrstriper, og med lange, spisse stjerter på bakvingene.


== Levevis ==
Larvene til sommerfuglene i denne slekten lever på planter i slektene Guatteria (Annonaceae) og Nectandra (Lauraceae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra det østlige USA i nord til Ecuador i sør, med flest arter i Mellom-Amerika og særlig Mexico. Den forekommer også på flere av øyene i Karibia (Cuba, Hispaniola, Jamaica).


== Systematisk inndeling ==
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Papilioninae
slekt Eurytides Hübner, 1821
Eurytides bellerophon (Dahlman, 1823)
Eurytides salvini (Bates, 1864)
Eurytides orabilis (Butler, 1872)
Eurytides serville (Godart, 1824)
Eurytides columbus (Kollar, 1850)
Eurytides callias (Rothschild & Jordan, 1906)
Eurytides dolicaon (Cramer, 1776)
Eurytides iphitas Hübner, 1821


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Eurytides i Encyclopedia of Life 
(en) Eurytides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eurytides hos ITIS 
(en) Eurytides hos NCBI 
(en) Kategori:Eurytides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eurytides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Eurytides – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database
Siljan (Sverige)

Siljan i Dalarna er Sveriges sjette største innsjø. Innsjøen ligger i kommunene Mora, Rättvik og Leksand. Sjøen ligger 161 meter over havet og har sammen med de tilgrensende innsjøene Orsasjön og Insjön et areal på 354 km². Siljan alene har et areal på 260 km². Største dybde er 120 meter. Siljans utløp er via Österdalälven til Dalälven. Siljan er forbundet med Orsasjön gjennom det fire kilometer lange smale sundet Moranoret ved tettstedet Mora. Den største øya i Siljan er Sollerön med et areal på 20,5 km².
Midtsommerfeiringen rundt Siljan er verdensberømt.


== Siljans historie ==
For 365 millioner år siden slo en stor meteoritt ned med voldsom kraft og dannet det som idag kalles Siljanringen. Siljan, Orsasjön, Skattungen, Oresjön og småsjøene i Bodadalen er meteorkraterets ytre ring. 
Krateret er 50 km i diameter og er det største kjente krateret av denne typen i Europa.


== Siljanområdets geologi ==
Området omfatter Siljans ­og Orsasjöens vannsystem med det nærliggende terreng, samt området langs Siljanringen. Berggrunnen rundt Siljan består, foruten det prekambriske grunnfjellet, av sedimentære bergarter, hovedsakelig fra ordovicium og silur. Disse ble reist på høykant av meteorittnedslaget som dannet Siljan og er derfor blitt bevart til idag. Området er typeområde for mange fossiler og derfor geologisk viktig i global sammenheng. Det finnes mange både aktive og nedlagte steinbrudd i området. Et eksempel på et nedlagt steinbrudd som har fått et nytt liv er Dalhalla utenfor Rättvik, som har gjenoppstått som amfiteater og konsertscene.


== Skipsfart ==
Siljan og tilstøtende vassdrag var tidligere en viktig ferdselsåre i Dalarna, både når det gjaldt tømmerfløting og transport av gods og passasjerer. Særlig var transport av jernmalm fra områdene rundt Siljan viktig. Allerede i 1839 ble det første dampskipet, hjuldamperen "Prins August" satt i trafikk på Siljan. Dampskipet S/S Engelbrekt ble satt inn i trafikk i 1866, og har ennå seilinger i sommersesongene, det samme gjelder M/S Gustav Wasa som har trafikkert Siljan siden 1876.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Skandinavia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside for S/S Engelbrekt
Hjemmeside for M/S Gustav Wasa
Protesilaus

Protesilaus er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.


== Utseende ==
Middelsstore, hvite svalestjerter, bakvingen er trukket ut til en lang og spiss stjert. Forvingen har mørk ytterkant, en mørk skråstripe som ender ved bakhjørnet og tre-fire mørke tverrstriper som går ut fra forkanten og ikke når til vingens bakkant. Bakvingen har mørk ytterkant og en liten, rød og svart flekk ved innerkanten. Artene ligner sterkt på en del arter i slekten Eurytides, som de tidligere ble regnet til.


== Levevis ==
Larvene til i alle fall én av artene lever på bladene av Annona (familien Annonaceae).


== Systematisk inndeling ==
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Papilioninae
slekt Protesilaus Swainson, 1832
Protesilaus aguiari (d'Almeida, 1937)
Protesilaus leucosilaus (Zikán, 1937)
Protesilaus glaucolaus (Bates, 1864)
Protesilaus molops (Rothschild & Jordan, 1906)
Protesilaus macrosilaus (Gray, 1853)
Protesilaus protesilaus (Linnaeus, 1758)
Protesilaus helios (Rothschild & Jordan, 1906)
Protesilaus orthosilaus (Weymer, 1899)
Protesilaus earis (Rothschild & Jordan, 1906)
Protesilaus stenodesmus (Rothschild & Jordan, 1906)
Protesilaus telesilaus (C. & R. Felder, 1864)


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Protesilaus i Encyclopedia of Life 
(en) Protesilaus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Protesilaus hos NCBI 
(en) Kategori:Protesilaus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Protesilaus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Protesilaus – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database
Mimoides

Mimoides er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.


== Utseende ==
Ganske store, mørkfargede svalestjerter uten stjerter på bakvingene. Grunnfargen er svart, forvingen har vanligvis et lyst felt rundt midten, bakvingen et rødt eller grønt bånd langs ytterkanten. Disse artene etterligner giftige svalestjerter i slekten Papilio og er gjerne vanskelige å skille fra disse, eller også på enkelte pasjonsblomstsommerfugler (Heliconiini).


== Levevis ==
Artene lever for det meste i tropisk skog.
Larvene lever på ulike busker og trær, blant annet i slekten Annona (Annonaceae).


== Systematisk inndeling ==
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje. Tidligere ble disse artene stort sett regnet til slekten Eurytides.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Papilioninae
slekt Mimoides Brown, 1991
Mimoides microdamas (Burmeister, 1878)
Mimoides pausanias (Hewitson, 1852)
Mimoides thymbraeus (Boisduval, 1836)
Mimoides ilus (Fabricius, 1793)
Mimoides lysithous (Hübner, 1821)
Mimoides ariarathes (Esper, 1788)
Mimoides xeniades (Hewitson, 1867)
Mimoides xynias (Hewitson, 1875)
Mimoides phaon (Boisduval, 1836)
Mimoides euryleon (Hewitson, 1865)
Mimoides protodamas (Godart, 1819)


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Mimoides i Encyclopedia of Life 
(en) Mimoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mimoides hos NCBI 
(en) Kategori:Mimoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mimoides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Mimoides – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database
Kniven er eneste vitne

Kniven er det eneste vitnet (originaltittel: Jagged edge) er en amerikansk krim-thriller fra 1985 med Glenn Close og Jeff Bridges i hovedrollene. Regi er ved Richard Marquand.


== Handling ==
Den kvinnelige forsvarsadvokaten Teddy Barnes (Glenn Close) tar saken til Jack Forrester (Jeff Bridges) når han blir anklaget for å ha drept sin kone. Med hjelp fra privatdetektiven Sam Ransom (Robert Loggia), innleder Teddy en kamp mot den hensynsløse offentlige anklageren (Peter Coyote) som bruker saken til å fremme sin politiske karriere. Men en plutselig og uventet oppdagelse bringer Teddy i fare for å bli det neste offeret. Saken kompliseres ytterligere ved at hun innleder et forhold til sin klient.


== I rollene ==
Glenn Close – Teddy Barnes
Jeff Bridges – Jack Forrester
Peter Coyote – Thomas Krasny
Lance Henriksen – Frank Martin
Robert Loggia – Sam Ransom
Leigh Taylor-Young – Virgina Howell
Marshall Colt – Bobby Slade
John Clark – Dr. Holloway
John Dehner – dommer Garrigan


== Eksterne lenker ==
(en) Kniven er eneste vitne på Internet Movie Database 
(sv) Kniven er eneste vitne i Svensk Filmdatabas 
(da) Kniven er eneste vitne i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kniven er eneste vitne på Allociné 
(en) Kniven er eneste vitne på AllMovie 
(en) Kniven er eneste vitne på Turner Classic Movies 
(en) Kniven er eneste vitne på Rotten Tomatoes 
(en) Kniven er eneste vitne på Box Office Mojo
Krigens hunder

Krigens hunder (originaltittel: The Dogs of War) er en britisk action-krigs-film fra 1981 med Christopher Walken og Tom Berenger i hovedrollene. Regi er ved John Irvin. Manus er basert på en boka The Dogs of War, skrevet av Frederick Forsyth i 1974.


== Handling ==
Jamie Shannon (Walken) er en kynisk leiesoldat som får ordre om å iverksette et regjeringsskifte i en afrikansk stat og innsette en marionett for et mektig britisk selskap som president. Dette for at vestlig industri skal kunne oppnå gunstigere avtaler for utnyttelse av landets naturresursser. Under forberedelsene trener Shannon opp sine leiesoldater og utstyrer dem med de siste og mest destruktive taktikkene og våpensystemene. Men idet det eksplosive angrepet begynner, oppdager Shannon at han står midt i en egen indre konflikt. Oppdagelsen av at oppdragsgiverne spiller et dobbeltspill fører til at han gjør forandringer i planene.


== I rollene ==
Christopher Walken ....  Jamie Shannon
Tom Berenger ....  Drew
Colin Blakely ....  North
Hugh Millais ....  Endean
Paul Freeman ....  Derek
Jean-François Stévenin ....  Michel
JoBeth Williams ....  Jessie
Ed O'Neill .... Terry


== Eksterne lenker ==
(en) Krigens hunder på Internet Movie Database 
(no) Krigens hunder hos Filmfront 
(sv) Krigens hunder i Svensk Filmdatabas 
(da) Krigens hunder i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Krigens hunder på Allociné 
(nl) Krigens hunder på MovieMeter 
(en) Krigens hunder på AllMovie 
(en) Krigens hunder på Rotten Tomatoes 
(en) Krigens hunder på Box Office Mojo
Seminario de San Jose

Seminario de San Jose er et katolsk presteseminar i Macao i Kina. Det ble bygget av jesuittene rundt 1758. Seminaret stengte i 1964, men ble etter en grundig renovering gjenåpnet i november 2007 med studenter fra bispedømmet Macao, fra Fastlands-Kina og fra en rekke land i det østlige Asia.
Seminarets kapell er en av Macaos severdigheter, og er en populær bryllupskirke. Der er også utstilt en liten relikvie fra misjonæren Frans Xavier, som døde på en øy nær Macao i 1552.
Kakadu nasjonalpark

Kakadu nasjonalpark (1981), er en nasjonalpark i Nordterritoriet i Australia på 20 000 kvadratkilometer, og er oppskrevet i UNESCOs verdensarvliste for både naturarv og kulturell arv.


== Dyreliv ==

De har nærmere 60 forskjellige pattedyr, 280 fuglearter, 117 ulike reptiler, en mengde ulike amfibier, 56 forskjellige typer fisk – og 10 000 ulike insekter. Nasjonalparken er et av de viktigste våtmarksområdene i hele Australia. Den støtter blant annet Australias største populasjon av skjæregås (Anseranas semipalmata).


== Annet ==
Videre inn mot parken kjører man forbi noen fantastiske byggverk, også kalt Cathedrals of the North. Dette er termitt-tuer som kan bli over 3 meter høye og som er konstruert slik at de får minimalt med direkte sollys. Tuene er også motstandsdyktige mot vind, vann og brann. De største flatene har alltid retning nord-sør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kakadu National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kakadu National Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Solmølle

En solmølle, også kjent som lysmølle eller Crookes-radiometer, er en lufttett glasskule med lavt trykk. I glasskulen er det en rotor som vanligvis består av fire blader med en sort og en hvit side og er opplagret på en nål. Bladene roterer når de belyses, med synlig eller infrarødt lys (varmestråling). Hastigheten øker med lysintensiteten og gir et mål på denne.
Radiometeret ble oppfunnet i 1873 av kjemikeren Sir William Crookes som et resultat av andre kjemiske forsøk. Han utførte vektforsøk i en lavtrykksklokke for å beskytte følsomme målinger mot luftbevegelser, og la merke til at disse ble påvirket av sollyset. Under undersøkelsene av denne påvirkningen konstruerte han solmøllen.
Crooke trodde selv at det er lystrykket (fotonenes bevegelsesmengde) som driver møllen, og denne feilen gjengis stadig i beskrivelser, men dette ville ført til at møllen roterte med den sorte siden først. Det ble senere feilaktig antatt at oppvarmingen av luften nær overflaten av bladet gir molekylær termisk bevegelse som skaper denne rotasjonen. Den riktige forklaringen, beskrevet av Maxwell i 1879, er basert på termiske effekter langs kanten av bladet. Gassmolekylene har forskjellig hastighet på kald og varm side som gir opphav til krefter langs kanten som gir kryp av gassmolekyler fra kald til varm side og kraft til rotasjon av bladene.


== Eksterne lenker ==
Hvordan virker en solmølle – Fysikk FAQ
1933 Bell and Green experiment som beskriver effekten av forskjellig gasstrykk på bladene
John Scofield

John Scofield (født 26. desember 1951 i Dayton i Ohio) er en amerikansk jazzmusiker (gitar). Han er oppvokst i Connecticut og studerte ved Berklee i Boston.  Hans platedebut kom med veletablerte Gerry Mulligan og Chet Baker, hvorpå han
ga ut med storhetene Charles Mingus (1976) og Gary Burton (1978) der han erstattet Pat Metheny. Han befestet sin posisjon som bandmedlem hos Miles Davis (1982–85).
Han er gjesteprofessor ved New York University og er en av de hyppigste ved Moldejazz
(1984-87/89/90/92/95/97/99, 2006).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) John Scofield – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Scofield – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Scofield på Internet Movie Database 
(en) John Scofield hos The Movie Database 
(en) John Scofield på Apple Music 
(en) John Scofield på Discogs 
(en) John Scofield på MusicBrainz 
(en) John Scofield på Spotify 
(en) John Scofield på Songkick 
(en) John Scofield på Songkick 
(en) John Scofield på AllMusic 
John Scofield på Facebook 
John Scofield på Instagram 
John Scofield på YouTube 
John Scofield på Myspace