jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anders Trentemøller

Anders Trentemøller (født 16. oktober 1972) er en dansk produsent og komponist innen for housemusikken og elektronika. Han debuterte i 1997.
Trentemøller er mest kjent for sitt arbeid med Röyksopp, The Knife, Mikael Simpson, Henrik Vibskov med flere.


== Historie ==
Han debuterte i 1997 sammen med Thomas Bertelsen (DJ T.O.M) når de startet det første live house opptreden i Danmark. De hadde gruppen Trigbag, de spilte konserter over hele verden. Trigbag ble i 2000 oppløst.
I 2003 slapp han The Trentemøller EP. For dette albumet mottok han prisen «Up Front Release of the Year» fra den danske DJ awards i 2004 for sporet «Le Champagne».
I februar 2005 ga Steve Bug ut den kjente Trentemøller EP Physical Fraction på hans platesselskap Audiomatique. 
Dette satte Trentemøller på kartet. Det fortsatte med tre nye utgivelser på hoved selskapet til Bug (Poker Flat). Der ga Trentemøller ut Polar Shift, Sunstroke and the Nam Nam EP.
Debutalbumet han The Last Resort ble gitt ut av Poker Flat i oktober 2006. Det tyske bladet Groove Mag og det franske bladet Trax mente det var «Record of the Year» i november 2006.
I 2007 ga han ut «Moan» sammen med Ane Trolle som synger på sporet. Det ble en stor hit i Danmark, den var også på topp 30 i Belgia


== Priser ==
I 2006 blir Trentemøller premiert 50 000 danske kroner av den Danske Statens Kunstfond for The Last Resort
Han var også blant de nominerte i P3 Guld i 2006, men det var Mikael Simpson som vant prisen.
Trentemøller vant BBC prisen «Essential Mix of the Year 2006» med sin «Essential Mix».


== Utgivelser ==


=== Album ===
2006 – The Last Resort
2007 – The Trentemøller Chronicles
2007 – The Pølar Mix
2013 - Lost


=== EP og Singler ===
2003 – Trentemøller EP (12")
2004 – Beta Boy (12")
2005 – Kink (12")
2005 – Physical Fraction (12")
2005 – Polar Shift (12")
2005 – Serenetti (12")
2006 – Sunstroke (12")
2006 – Nam Nam E.P. (12")
2006 – Rykketid (12")
2006 – Always Something Better (12")
2007 – African People (12")
2007 – Moan (12")
2007 – Moan (Dub & Instrumental) (12")


== Priser (utvalg) ==
2008 – Årets Steppeulv i klassen Årets Livenavn


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Trentemoeller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Trentemøller på danskefilm.dk 
(en) Trentemøller på Apple Music 
(en) Trentemøller på Discogs 
(en) Trentemøller på MusicBrainz 
(en) Trentemøller på SoundCloud 
(en) Trentemøller på Spotify 
(en) Trentemøller på Songkick 
(en) Trentemøller på Last.fm 
(en) Trentemøller på AllMusic 
(en) Trentemøllers Myspace profil
Kim Giske Andersen

For andre personer som heter Kim Andersen, se Kim AndersenKim Giske Andersen (født 16. august 1974 i Stavanger) har hatt biroller i to kjente norske filmer.
I tillegg til sin deltakelse som skuespiller har han arbeidet som produksjonsassistent på to kortfilmer.
Kim Giske Andersen var elev ved Stavanger katedralskole.
Av utdanning er han barnevernspedagog, og han arbeider til daglig som pedagogisk vaktmester på Steinerskolen i Stavanger. Han er bosatt i Stavanger. 


== Filmografi ==
2008 – Mannen som elsket Yngve (statist – poeten på «Café Sting»)
2000 – Mongoland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Giske Andersen på Internet Movie Database 
(sv) Kim Giske Andersen i Svensk Filmdatabas 
(da) Kim Giske Andersen på Filmdatabasen 
(da) Kim Giske Andersen på danskefilm.dk 
(da) Kim Giske Andersen på danskfilmogtv.dk
Shema

Shema (eller Shemá Jisrael) er den hebraiske trosbekjennelsen. Navnet kommer fra de første ordene i kjerneverset, som er fra 5. Mosebok 6,4, og som lyder: «Shema Jisrael, Adonaj Eloiheino, Adonaj Echad». På norsk blir den vanligvis oversatt til: «Hør Israel! Herren er vår Gud! Herren er en!».
Akunnaaq

Akunnaaq er ei bygd i Qeqertalik kommune, som ligger på vestkysten av Grønland. Bygda hadde 85 innbyggere i 2018.


== Navn ==
Akunnaaq betyr «stedet imellom».


== Geografi ==
Akunnaaq ligger øst på den rundt 11 km² store øya Akunnaap Nunaa sør i Diskobukta. Bygda ligger 23 km nordøst for Aasiaat.
Akunnaaq havn er islagt fra desember/januar til april/mai.


== Historie ==
Akunnaaq ble grunnlagt i 1850. Det har bodd folk i dette området tidligere også. I 1799 fantes det planer om å befolke dette stedet, på grunn av sin ideelle beliggenhet i forhold til fiske, men siden plassen hadde en koppe-epidemi noen år tidligere var det få som ville flytte dit. De som bor her i dag er etterkommere etter de som flyttet hit i 1850. Pr. 1915 hadde antallet innbyggere her økt til 116.


== Samfunn ==
Hovednæringsveien i Akunnaaq er i hovedsak torskefiske og fangst. Akunnaaq har havn eid av Grønlands selsvstyremyndigheter og det finnes fiskemottak. Fisken saltes før den utføres. Det foregår også produksjon av steinbitrogn.Akunnaaq betjenes av bygdeskipsruten til Royal Arctic Line.Bygdas folkeskole heter Aadap atuarfia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens hjemmeside
Historiske bilder fra Akunnaaq
48 timer

48 timer (originaltittel: 48 Hrs.) er en amerikansk action-krim-komedie fra 1982 med Eddie Murphy og Nick Nolte i hovedrollene. Regi er ved Walter Hill.
En oppfølger, Nye 48 timer, kom i 1990.


== Handling ==
Ransmannen og morderen Albert Ganz (James Remar) rømmer fra fengsel sammen med medfangen Billy Bear etter å ha skutt ned to vakter. Med hjelp fra sine partnere leter han nå etter byttet fra deres siste ran. Jack Cates (Nick Nolte), en alkoholisert San Francisco-purk, tar opp jakten på morderne, men da to av hans kollegaer blir drept av ranerne forsøker han å gå nye veier. Han drar til fengselet for å oppsøke Ganz og Billys tidligere partner Reggie Hammond (Eddie Murphy). Han løslater Reggie for 48 timer slik at han kan hjelpe ham med å fakke forbryterne. Men arbeidsforholdet dem imellom viser seg snart å bli vanskelig siden de ikke går overens med hverandre. Spenningen fører til en slåsskamp mellom dem, men etterhvert finner de tonen slik at de kan fortsette jakten.


== I rollene ==
Nick Nolte ....  Det Sgt. Jack Cates
Eddie Murphy ....  Reggie Hammond
Annette O'Toole ....  Elaine/Bartender
Frank McRae ....  Capt. Haden
James Remar ....  Albert Ganz
David Patrick Kelly ....  Luther
Sonny Landham ....  Billy Bear
Brion James ....  Det Sgt. Ben Kehoe
Kerry Sherman ....  Rosalie/Hostage Girl
Jonathan Banks ....  Det Sgt. Algren
James Keane ....  Det Sgt. Vanzant
Denise Crosby ....  Sally
Olivia Brown ....  Candy (as Olivia M. Brown)
Margot Rose .... Casey
Peter Jason .... Cowboy bartender
Nick Dimitri .... Torchy's patron
John Dennis Johnston .... Torchy's patron
Greta Blackburn .... Lisa
Gloria Gifford .... prostituert


== Eksterne lenker ==
(en) 48 timer på Internet Movie Database 
(no) 48 timer hos Filmfront 
(sv) 48 timer i Svensk Filmdatabas 
(da) 48 timer i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) 48 timer på Allociné 
(nl) 48 timer på MovieMeter 
(en) 48 timer på AllMovie 
(en) 48 timer på Turner Classic Movies 
(en) 48 timer på Rotten Tomatoes 
(en) 48 timer på Metacritic 


=== Nett-TV ===
Filmtrailer
Kapittel (kristendom)

Kapittel (Latin capitulum) betegner visse ekklesiologiske organisasjoner innen de katolske, anglikanske og nordiske lutherske kirker.
Betegnelsen sies å være avledet fra kapitlene i regelboken: Det er vanlig i henhold til reglene til Benedikt av Nursia at munkene samles daglig for å diskutere spørsmål knyttet til driften av klosteret, følge messen eller en forelesning, eller få instruksjoner fra abbeden. Siden møtet begynner med lesning fra et kapittel i regelboken, har møtet selv fått navnet «kapittel», og stedet hvor det holdes «kapittelrom».
Begrepet ble så utvidet til å gjelde andre møter. Begrepet generalkapittel angir generalforsamlingen til en munkeorden, som vanligvis omfatter representanter fra alle klostrene innen ordenen.


== Se også ==
Kapittelhus
Domkapitel
Gangsterkrig

Gangsterkrig (originaltittel: The Long Good Friday) er en britisk krim-drama-film fra 1980 med Bob Hoskins og Helen Mirren i hovedrollene. Regi er ved John Mackenzie.
Også i Norge kjent under tittelen: Gangsterkrigen – vendetta i underverdenen.


== Handling ==
Harold (Hoskins) er den dominerende gangsterlederen i London, og er iferd med å inngå viktige avtaler med en kollega i USA når han kommer i alvorlig konflikt med en ukjent, brutal makt som setter hans posisjon i fare. Samtidig har han planer om å samarbeide med den amerikanske mafiaen om storslåtte planer for byen.


== Om filmen ==
Gangsterkrig ble tildelt prisen for beste film ved Edgar Allan Poe Awards.
Pierce Brosnan har en av sine første filmroller i denne filmen.


== I rollene ==
Bob Hoskins –  Harold Shand
Helen Mirren –  Victoria
Paul Freeman –  Colin
Leo Dolan –  Phil
Kevin McNally –  En irsk ungdom
Patti Love –  Carol
P.H. Moriarty –  Razors


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gangsterkrigen på Internet Movie Database 
(no) Gangsterkrigen hos Filmfront 
(sv) Gangsterkrigen i Svensk Filmdatabas 
(da) Gangsterkrigen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Gangsterkrigen på Allociné 
(nl) Gangsterkrigen på MovieMeter 
(en) Gangsterkrigen på AllMovie 
(en) Gangsterkrigen på Rotten Tomatoes 
(en) Gangsterkrigen på Box Office Mojo
Petrified

Petrified er den første singlen fra Fort Minor sitt debutalbum the Rising Tied.


== Sporliste ==
VinylSide A:

«Petrified» (explicit)
«Petrified» (radio edit)
«Petrified» (instrumental)
Dagsreise

Dagsreise ble i tidligere tider brukt som et lengdemål over store deler av Europa, sikkert også utenfor. 
Ei dagsreise til fots var i norrøn tid i Norge synonymt med 4 raster eller 4 × 32 000 fot (4 × 9 100,8 meter). Dette tilsvarte lengdemålet for en vei, som på sin side var synonym med en norsk mil. Lengden av en dagsreise til fots endret seg således med definisjonen av hvor lang en fot var. En mil ble på et senere tidspukt definert som 11 295 meter. Dersom uttrykket fortsatt var i bruk ville en dagsreise altså vært 40 km i dag.
Dagsreise ble også i norrøn tid brukt til å definere distansen på båt- og skipsferder. En dagsreise med robåt var lik 6 vike sjøer eller 36 nautiske mil (ca. 67 km eller tilsvarende 12 timers roing i 3 knops fart). En dagsreise med (seil)skip var lik 24 vike sjøer eller 144 nautiske mil (ca. 267 km eller tilsvarende 24 timers seiling med 6 knops fart).


== Nautisk kilde ==
Endre Elvestad. 2005. «Havner og førreformatorisk navigasjon». Fra Galta til Geitungen: Kystkultur og fjæresteinsarkeologi i Sørvest-Norge. AmS-NETT 7. Arkeologisk museum i Stavanger. ISBN 82-7760-124-7
Remember the Name

Remember the Name er den andre singlen fra albumet the Rising Tied av Fort Minor. Denne sangen og «Where'd You Go» var de eneste sangen som ble populære i Amerika. Sangen er sunget av Ryu og Tak, to rappere fra Styles of Beyond. Heldigvis for Fort Minor fikk sangen ekstremt bra kritikk hos hiphop-fans. Den ble så populær at den har blitt spilt på NBA. Mike Shinoda ga ut singlen på nytt i 2006 og da fikk den mye bedre kritikk enn den den fikk før.


== Sporliste ==
VinylSide A:

"Petrified" (explicit)
"Petrified" (radio edit)
"Petrified" (instrumental)Side B:

"Remember the Name" (explicit)
"Remember the Name" (radio edit)
"Remember the Name" (instrumental)CD"Petrified" (radio edit)
"Petrified" (album version)
"Petrified" (instrumental)
"Remember the Name" (radio edit)
"Remember the Name" (album version)
"Remember the Name" (instrumental)iTunes release(Same as CD release)

"Petrified" (radio edit)
"Petrified" (album version)
"Petrified" (instrumental)
"Remember the Name" (radio edit)
"Remember the Name" (album version)
"Remember the Name" (instrumental)
Count Raven (band)

Count Raven er et svensk episk doom/heavy metal-band. Bandet ble stiftet i 1987 av frontmann og vokalist Dan Fondelius


== Diskografi ==
Storm Warning (1990)
Destruction of the Void (1992)
High on Infinity (1993)
Messiah of Confusion (1996)
Mammons War (2009)
Believe Me

Believe Me er den tredje singlen fra albumet the Rising Tied av Fort Minor. Vokalen er ved Mike Shinoda og Styles of Beyond. Sangen fikk ganske bra kritikker, men ikke like bra som Where'd You Go og Remember the Name.


== Sporliste ==
Versjon 1Believe Me
There they go
PetrifiedVersjon 2Believe Me
There they go
Where’d You Go

Where'd You Go er den fjerde og siste singlen fra det The Rising Tied. I denne sangen synger han ikke med Styles of Beyond men i stedet med Holly Brook, en lite kjent sanger. Sammen laget de Where'd You Go, som ble den mest populære sangen av Fort Minor. Musikkvideoen vant en Grammy for beste musikkvideo. I juli 2006 sa Mike Shinoda at han skulle lage en ny musikkvideo til sangen. Joe Hahn og Brad Delson har laget to remixer hver av sangen.


== Sporliste ==


=== Retail singel sporliste ===
"Where'd You Go" [Single Version] (commercially available single version)
"Where'd You Go" [Big Bad Remix] (remixed by Brad Delson of Linkin Park)
"Where'd You Go" [S.O.B. Remix] (remixed by DJ Cheapshot and Vin Skully of Styles of Beyond)*


=== Promo Industry CD sporliste ===
"Where'd You Go" (Album Version)
"Where'd You Go" (Radio Version)
"Where'd You Go" (Instrumental)
"Where'd You Go" (Album A Capella)
"Where'd You Go" (Radio A Capella)
Seks (album)

Seks er et studioalbum av den norske gitaristen Marius Müller og ble hans sjette og siste soloalbum. Albumet ble gitt ut i 24. april 1995 og ble produsert av Svein Dag Hauge. Albumet var et instrumentalalbum hvor også gitaristene Knut Reiersrud og Tom Steinar Lund medvirket på hver sin duett. Müller spilte inn og ga ut albumet parallelt med hans karriere med Funhouse.


== Sporliste ==
«Blå #2»
«Våkn opp»
«Som 1 reise»
«Bless»
«Duett i e-dur», duett med Knut Reiersrud
«Snapp»
«Den grønne drømmen»
«Mia's sang»
«Sunburst Shuffle»
«Destiny»
«Sull»
«Ate Quem Sabè», duett med Tom Steinar LundAlle sanger skrevet av Marius Müller med unntak av «Ate qemb sabé» som er skrevet av João Donato og Lysias Enio.


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Marius Müller: gitar, synthesizer, programmering
Knut Reiersrud: gitar på «Duett i e-dur»
Tom Steinar Lund: gitar på «Ate Quem Sabè»
Svein Dag Hauge: synthesizer, programmering, akustisk gitar, elektrisk gitar, tekniker, produsent
Per Hillestad: slagverk
Yngve Moe: bassgitar, elektrisk kontrabass
Pål Reinertsen: bassgitar
Hans Fredrik Jacobsen: fløyte, sekkepipe


=== Øvrige medvirkende ===
Mike Hartung – tekniker, miksing
Trond Engebretsen – miksing
Leif Johansen – miksing
Anne Manglerud – fotograf


== Eksterne lenker ==
(en) Seks på Discogs 
(en) Seks på MusicBrainz 
(en) Seks på Spotify
Oslo Idrettskrets

Oslo Idrettskrets (stiftet 16. desember 1945) er et organisasjonsledd i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité, som organiserer samtlige idrettslag i Oslo. I 2013 organiserte kretsen 326 131 medlemskap fordelt på 1 235 idrettslag, og er med det en av landets største. 
Oslo Distriktslag for Idrett og Oslo Arbeideridrettskrets ble slått sammen til Oslo Idrettskrets 16. desember 1945.
Kretsen organiserte lagene som lå innenfor Oslo kommune i 1945, selv etter sammenslåingen med Aker i 1948. 
I 1961 ble kretsen slått sammen med Akershus Idrettskrets, som organiserte idrettslagene i Aker og distriktene rundt Oslo. 
Resten av Akershus tilhørte Romerike Idrettskrets.
Akershus Idrettskrets ble reetablert i 1988, med idrettslagene fra Romerike Idrettskrets, pluss lagene fra Oslo Idrettskrets som tilhørte Akershus fylke.
Siden da har Oslo Idrettskrets organisert idretten i Oslo kommune.


== Kretsens ledere ==
Åge Biering, Ljot (1945–1946)
Øystein Egelund, Vika IF (1947–1948)
Fritz Dedekam Stabel, Oslo IL (1949)
Øystein Egelund, Vika IF (1950–1951)
Holger Mørk, Mercantile (1952)
Johan Egeberg, SK Sterling (1953)
Holger Mørk, Mercantile (1954–1955)
Arne Riis, Grüner IL (1956–1958)
Holger Mørk, Mercantile (1959)
Johan Gjerde, Oslo Politis IL (1960–1966)
Odd Hopp, Njaal (1967–1981)
Petter Ludvigsen, Bækkelaget SK (1981–1988)
Thorvald Larsen, VIF Fotball (1988–1994)
Truls Gerhardsen, Lambertseter SK (1994–1997)
Rolf Nyhus, Nordstrand IF (1997–2006)
Børre Rognlien, Bøler IF (2006–2009)
Norvald Mo, Rommen SK (2009–2016)
Sveinung Oftedal, Oslo Kajakklubb (2016–)


== Se også ==
Liste over idrettsanlegg i Oslo
Liste over idrettslag i Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo idrettskrets: 50 år for idretten 1917-1967


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Oslo IK's Lover med oversikt over fusjoneringer, fisjoneringer og navneendringer.
Gangsterpresten

Gangsterpresten (originaltittel: The Wrath of God) er en amerikansk western-film fra 1972 regissert av Ralph Nelson. Hovedrollen spilles av Robert Mitchum.


== Handling ==
Den tilsynelatene gudfryktige presten Van Horne (Mitchum), på reise til Mexico, får av oberst Santillas (John Colicos) et ultimatum: Henrettelse eller uskadeliggjøring av en mektig bandeleder som truer nasjonen. Presten velger det siste og står dermed overfor en svært vanskelig oppgave.


== I rollene ==
(utvalg)

Robert Mitchum ....Van Horne
Frank Langella ....De La Plata
Rita Hayworth ....Señora De La Plata
John Colicos ....Oberst Santilla
Victor Buono ....Jennings
Ken Hutchison ....  Emmet
Paula Pritchett .... Chela
Gregory Sierra .... Jurado


== Eksterne lenker ==
(en) Gangsterpresten på Internet Movie Database 
(no) Gangsterpresten hos Filmfront 
(fr) Gangsterpresten på Allociné 
(nl) Gangsterpresten på MovieMeter 
(en) Gangsterpresten på AllMovie 
(en) Gangsterpresten på Rotten Tomatoes
Verdensrankingen i snooker 2001/2002

Verdensrankingen i snooker 2001/2002 er verdensrangeringen av de 32 beste snookerspillerne i verden for sesongen 2001/2002. 
Rangeringen er basert på prestasjonene spillerne gjorde de to foregående sesongene, altså sesongene 1999/2000 og 2000/2001.


== Rankingen ==


== Kilder ==
Oppsett hos cajt.pwp.blueyonder.co.uk
Angeredsbron

Angeredsbron er en 47 meter høy og 930 meter lang bru nord for Göteborg, Sverige. 
Brua går over E6, Göta älv, E45 og jernbanen mot Norge (Vänernbanan). Brua går mellom bydelene Hisings Kärra og Gårdsten i Göteborg. Angeredsbron ble innviet i 1978. Arbeidsnavnet var Agnesbergsbron, men da den er en hovedforbindelse til bydelen Angered fikk den det nåværende navnet.


== Se også ==
GårdstenstunnelenListe over broer i Sverige


== Eksterne lenker ==
Bilde av brua sett fra nordøst.
Älvsborgsbron

Älvsborgsbron er ei bru over Göta älv i havneinnløpet i Göteborg i Sverige. 
Den er ei 933 meter lang hengebru med 418 meters spennvidde og med seks filer. Pylonene er 107 meter høye, og brua har en seilfri høyde på 45 meter og omtrent 100 meters bredde. Brua, som ble konstruert av Sven-Olof Asplund, ble innviet 8. november 1966 av daværende kommunikasjonsminister Olof Palme.


== Se også ==
Liste over broer i Sverige
MK «Sjøliv»

MK «Sjøliv» er en norsk båt, bygget i 1915.
«Sjøliv» er kanskje mest kjent for å ha funnet og reddet Roald Amundsen og hans mannskap som var fast i Nordaustlandet på Svalbard. Skipper Nils Vollan tok flyet til Amundsen under slep, men «N 25» ble etterlatt i Brennevinsbukta nær Hinlopenstretet. Amundsen og hans besetning ble videre fraktet til Ny-Ålesund.
«Sjøliv» ble bygd om i 1944, og ble da 48,6 fot. I et NRK program fra 1976 forteller Nils Vollan om redningsaksjonen av Amundsen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sjøliv (ship, 1915) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fotografi av MK «Sjøliv»
Guttene fra Brasil

Guttene fra Brasil (originaltittel: The Boys from Brazil) er en britisk-amerikansk science fiction-thriller fra 1978 regissert av Franklin J. Schaffner. Filmen handler Nazi-jegeren Lieberman som jakter på nazilegen Mengele. Underveis oppdager han at Mengele har iverksatt en djevelsk plan som involverer kloning av mennesker. Hovedrollene spilles av Gregory Peck og Laurence Olivier, mens sentrale biroller spilles av James Mason, Lilli Palmer, Uta Hagen, Anne Meara, Denholm Elliott og Steve Guttenberg. Filmen er basert på ei bok av Ira Levin utgitt i 1976.


== Handling ==
Omkring i verden blir flere unge gutter fedreløse. De er alle like gamle, har tilnærmet identisk utseende og fedrene har samme type yrke. Journalisten Bennet, assistert av den erfarne nazi-jegeren Liebermann, begynner å etterforske saken og kommer omsider på sporet av den beryktede nazilegen Josef Mengele, krigsforbryteren som har holdt seg skjult i en søramerikansk stat siden krigens slutt. Etterhvert innser han at han har snublet over en djevelsk plan igangsatt av Mengele. Han finner ut at 94 tilsynelatende tilfeldig utvalgte menn verden over myrdes på bestemte datoer. Drapene har tilknytning til et prosjekt som går under navnet "Guttene fra Brasil" og som innbefatter kloning av mennesker.


== Om filmen ==


=== Popularitet og økonomi ===
Guttene fra Brasil ble en moderat suksess i USA hvor den innbragte $19 millioner.Produksjonskostnadene var på $12 millioner.


=== Anmelderne ===
Den fikk blandet mottakelse av filmanmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 70 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.VG gav den terningkast fem.


=== Priser ===
Filmen ble nominert i tre Oscar-kategorier, samt en Golden Globe. Laurence Oliver ble tildelt prisen for beste mannlige skuespiller av bransjeorganisasjonen National Board of Review.


== I rollene ==
(utvalg)

Gregory Peck ....Dr. Josef Mengele
Laurence Olivier ....Ezra Lieberman
James Mason ....Eduard Seibert
Lilli Palmer ....Esther Lieberman
Uta Hagen ....Frieda Maloney
Steve Guttenberg ....Barry Kohler
Denholm Elliott ....Sidney Beynon
Rosemary Harris ....Mrs. Doring
John Dehner ....Henry Wheelock
John Rubinstein ....David Bennett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guttene fra Brasil på Internet Movie Database 
(no) Guttene fra Brasil hos Filmfront 
(sv) Guttene fra Brasil i Svensk Filmdatabas 
(da) Guttene fra Brasil i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Guttene fra Brasil på Allociné 
(nl) Guttene fra Brasil på MovieMeter 
(en) Guttene fra Brasil på AllMovie 
(en) Guttene fra Brasil på Turner Classic Movies 
(en) Guttene fra Brasil på Rotten Tomatoes 
(en) Guttene fra Brasil på Metacritic
Aasiaat museum

Aasiaat museum er et lokalhistorisk museum i byen Aasiaat, som ligger ved Diskobukta på vestkysten av Grønland.
Museet ble opprettet i 1978, i forretningsmannen Frederik Lynges hus, bygd i 1932. I 2002 ble museet flyttet til dagens beliggenhet, den gamle kolonibestyrerboligen fra 1860. Den første bygningen museet var i er i dag et lager for museet.
Museet har også tatt i bruk 3 bygninger til. En bygning fra 1938 som fungerer som kjølelager for skinndrakter, et pakkhus fra 1941 og et torvhus som ble satt opp i 1998 med tradisjonelt grønlandsk interiør fra 1800-tallet. Pakkhuset brukes inntil videre som lager, men er tenkt å bli et fiskerimuseum.
Vestgrønland, og da særlig området rundt Diskobukta, har vært befolket av de tidligste kulturene på Grønland, som saqqaqkulturen og thulekulturen. Museets hovedfokus er lokalhistorisk, med særlig fokus på disse tidlige kulturene.


== Eksterne lenker ==
Museets hjemmeside