jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vant (sport)

I maritim terminologi har ordet «vant» en annen betydning: se vantEt vant er i sportsammenheng et rekkverk. Vantet skiller banen fra tribunen i blant annet ishockey og innebandy og er laget for å beskytte både spillere og tilskuere fra hverandre. Vantet inngår også som en del av spillet idet en spiller kan spille pucken eller ballen mot vantet og den vil sprette tilbake.
Övertorneå (Finland)

Övertorneå (finsk: Ylitornio; nordsamisk: Badje-Duortnus) er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Finsk er hovedmålform i kommunen.
Övertorneå ligger ved Torne älv, som danner grensen til Sverige. På den andre siden av elven ligger den svenske kommunen Övertorneå med tettstedet Övertorneå.
Janneken Øverland

Janneken Øverland (født 22. august 1946 i Stavanger) er en norsk litteraturhistoriker og tidligere forlegger. Hun er leder for Gyldendals avdeling for oversatt skjønnlitteratur siden 1996 og arbeider som freelancer.Øverland var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Hun er utdannet magister i litteraturvitenskap, og har undervist i litteratur, laget TV, vært litteraturkritiker, redaktør av tidsskriftet Vinduet (1980–85), og redaktør i Bokklubben Dagens Bok (1984–96).
Hun har redigert Perler i prosa 3 (1993), vært medredaktør av Norsk kvinnelitteraturhistorie 1600-1980 (1988–1990) og skrevet en biografi om Cora Sandel (1995).


== Bibliografi ==
1983: Cora Sandel om seg selv
1988-1990: Norsk kvinnelitteraturhistorie, 3 bind. Medredaktør.
1993: Perler i prosa. Noveller 1975-93 (red.)
1995: Cora Sandel. En biografi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Forlagskatedral i fare», Klassekampen 19. august 2013
Bouchavesnes-Bergen

Bouchavesnes-Bergen er en kommune i departementet Somme i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.
Landsbyen ble nærmest totalt ødelagt under første verdenskrig. Australske tropper frigjorde landsbyen 4. september 1918. En statue av feltmarskalk Ferdinand Foch ble reist med penger fra skipsreder Haakon Wallem. Etter krigen ble det også samlet inn penger fra Bergens befolkning og Haakon Wallem ga 100 000 franc til gjenreisningen av landsbyen. I takknemlighet ble Bergen lagt til landsbyens navn i 1920. Rådhuset, som også var en gave fra Bergen, er tegnet av arkitekt Ole Landmark og ferdigstilt i 1925.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Bouchavesnes-Bergen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bouchavesnes-Bergen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om rådhuset i Bouchavesnes-Bergen
Eiliv Eide

Eiliv Eide (født 17. januar 1920, død 16. januar 2007) var en norsk litteraturkritiker, litteraturlærer og oversetter, knyttet til Universitetet i Bergen og Bergens Tidende.
Han ble magister i litteraturhistorie i 1948. Allerede fra 1946 var han tilknyttet Universitetet, først i litteraturhistorie og fra 1953-58 som lektor i fransk. 1958-68 var han lektor ved Bergen katedralskole, og fra 1968 var han igjen tilknyttet Universitetet. Han var det meste av tiden også litteraturkritiker i Bergens Tidende. 
Han var medredaktør av Teorier om diktekunsten fra Platon til Goldmann (1970) og Europeisk litteraturteori fra antikken til 1900 (1987). Han redigerte Nyere perler i prosa (1975) (gjenutgitt som Perler i prosa 2 1993), var medforfatter i Norges litteraturhistorie (1997) og skrevet et bind av Den Nationale Scenes historie (1977). Han oversatte også 15 romaner fra fransk.
Han fikk Dalgards kritikarpris i 1990.
Prebende

Prebende er et uttrykk, opprinnelig innenfor den katolske kirke, som betegner inntekter fra et pastorat. Betegnelsen er avledet fra middelalderlatin praebenda, som betyr «kosthold». Pengene var avsatt til å lønne prester i kirker og skoler. Uttrykket går tilbake til en gammel ordning hvor slike inntekter var ment for det felles underholdet for munker, brødre og klerikere (præbenda quotidiana in refectorio ad majorem mensam), og senere ble det utvidet til den andelen som en enkelt kannik skulle ha for seg selv. 
Stillinger som ble lønnet gjennom prebender ble vanlige i store deler av Europa på begynnelsen av 1100-tallet, og utviklet seg til attraktive løpebaner for yngre adelige menn.
Den katolske ordningen overlevde reformasjonen i flere land og områder, men gjennomgikk nasjons- og tidsavhengige endringer. 
I middelalderens Norge ble begrepet brukt om den delen av de kirkelige inntektene, fra spesifiserte deler av kirkegodset, som gikk til å betale domkapitlene, kannikene og andre prestestillinger. Disse inntektene kunne være store, og gjorde kirkeembedsmennene økonomisk uavhengig av biskopen. Prebendene hadde ofte navn etter en helgen, og var gjerne knyttet til et alter i en domkirke. Etter reformasjonen overtok kongen retten til prebendene. Kongen fordelte inntektene til både geistlige og verdslige personer og institusjoner. Etter reformasjonen fikk prebendene ofte navn etter en av de større gårdene som var eid av prebenden.


== Se også ==
Beneficium


== Eksterne lenker ==
Prebendary fra 1911 encyclopedia (engelsk)
Melitta Brunner

Melitta Brunner (født 28. januar 1907, død 26. mai 2003) var en østerriksk kunstløper som deltok under de olympiske vinterleker 1928 i St. Moritz.
Brunner vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under 1928 i St. Moritz. Hun kom på tredjeplass i parløp sammen med Ludwig Wrede bak det franske paret Pierre Brunet og Andrée Joly og Otto Kaiser og Lilly Scholz.


== OL-medaljer ==
1928  St. Moritz -  Bronse i kunstløp, parløp


== VM-medaljer ==
1929  Budapest -  Sølv i kunstløp, parløp sammen med Ludwig Wrede
1930  New York -  Sølv i kunstløp, parløp sammen med Ludwig Wrede
1928  London -  Bronse i kunstløp, parløp sammen med Ludwig Wrede
1929  Budapest -  Sølv i kunstløp, damer


== Eksterne lenker ==
(en) Melitta Brunner – Olympics.com 
(en) Melitta Brunner – Olympic.org 
(en) Melitta Brunner – Olympedia 
(en) Melitta Brunner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Rondeau (musikk)

Rondeau (fransk, pluralis: rondeaux) er en musikkform fra middelalderen og tidlig renessanse basert på en populær samtidig diktform, også kalt rondeau. Sammen med virelai og ballade er rondeau en av de tre formes fixes i fransk musikk og poesi på 1300- og 1400-tallet.
De tidligste polyfone rondeaux man kjenner er av trouvèren Adam de la Halle, senere skrev Guillaume de Machaut, Guillaume Dufay og andre framstående komponister mye på rondeauformen.
I barokken ble rondeau brukt av komponister som Jean-Baptiste Lully og Louis Couperin om dansesatser med en enkel refrengform. Denne bruken av ordet er nærmere den italienske rondo enn den middelalderske betydningen. 


== Litteratur ==
Randel, Don, red. (1986): The New Harvard Dictionary of Music. Cambridge: Harvard University Press. ISBN 0-674-61525-5. s. 716-717
Cuthbert, Michael (2007): «Esperance and the French song in Foreign Sources» i: Studi Musicali 35.2.


== Se også ==
Chanson
Eta Beta

Eta Beta er en fiktiv Disney-figur i «museuniverset». Han ser litt ut som et beigefarget romvesen, men han kommer fra fremtiden og er med på eventyr med Mikke Mus. Det eneste han har på seg, er et slags svart forkle som han kan trekke alt opp av.
Han viser seg sjelden i Donald-bladene, men i Donald Pocket dukker han opp rett som det er.
Navnet hans kan komme fra de greske bokstavene η (eta) og β (beta).


== Eksterne lenker ==
Eta Beta på Inducks
Visestatsminister

En visestatsminister er i noen land et regjeringsmedlem som kan ta posisjonen som statsminister når statsministeren er midlertidig fraværende. Posisjonen sidestilles ofte med visepresident, men er betydelig annerledes.
Visestatsminister er ofte en stilling som innehas på samme tid som et annet ministerembete, og gis ofte til den eldste og mest erfarne i en regjering.


== Se også ==
Liste over Færøyenes visestatsministre
Liste over Indias visestatsministre
Liste over Norges visestatsministre
Liste over Ålands visestatsministre
Norsk Filatelistisk Tidsskrift

Norsk Filatelistisk Tidsskrift er medlemstidsskriftet til Norsk Filatelistforbund. Det kommer ut åtte ganger i året og kom ut første gang i januar 1942.
Tidsskriftet inneholder artikler om norsk og internasjonal filateli og posthistorie, samt informasjon om forbundets og lokale klubbers virksomhet. 
Ansvarlig redaktør er Øyvind Refsnes (2014).


== Redaktør ==
Odvar Johs Witzøe 1942
Harald Rising 1942-1943
Jarle O. Stensdal 1943-1948
Halvor Durban-Hansen 1948-1949
Jarle O. Stensdal 1950-1952
Arvid Skavang 1953-1954
Jarle O. Stensdal 1954-1955
Arnstein Berntsen 1955
Bjørn Melbye 1956-1959
F. C. Moldenhauer jr. og Eivind Evensen 1960-1965
Eivind Evensen 1966-1967
Magnus Andersen 1967-1972
Erling Sjong 1973-1995
Øyvind Refsnes 1995-1999
Steinar Furunes 2000-2004
Marius Brinch Gabrielsen 2005-2007
Peer-Christian Ånensen 2008-2014
Øyvind Refsnes 2014-


== Referanser ==
Kassiakanel

Kassiakanel (latin: Cinnamomum cassia) er en art av kaneltreslekten og et krydder som skrapes av innsiden av løvtreet kassiakanel. Trærne vokser opprinnelig i Kina og Vietnam, men er også dyrket på Sumatra, i Bangladesh, India og andre steder i Asia.
Trærne av kassiankanel blir fra 10 til 15 meter høye, og forskjellen mellom denne og ceylonkanel (Cinnamomum zeylanicum) på Sri Lanka, er at ceylonkanel har hvite blomster og finere og søtere aroma, brungul farge hvor pulveret ligner konsistensen til melis. Kassiakanel har gule blomster, sterkere og bitrere smak, og er det «kanel» som er i vanlig bruk i europeiske kjøkken. Kassiakanel inneholder også mer kumarin enn ekte kanel.
Frem til 1960-årene var Vietnam viktigste kilde for kassiakanel, men under og etter Vietnamkrigen overtok høylandet på Sumatra mye av produksjonen av en variant av denne arten. Pulveret er grovere og stengene har kraftigere vegger enn hos ekte kanel. 


== Bruk ==
Kanel anvendes både i ren form og ofte i krydderblandinger som curry og garam masala. En nyere oppdagelse er at kassiakanel kan forbedre glukose- og lipidmetabolisme hos personer med diabetes type 2 eller redusert glukosetoleranse. Effekten skyldes vannløselige polyfenolpolymerer, og ikke de dominerende forbindelsene i den essensielle oljen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kassiakanel i Encyclopedia of Life 
(en) Kassiakanel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kassiakanel hos ITIS 
(en) Kassiakanel hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Cinnamomum cassia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cinnamomum cassia – detaljert informasjon på Wikispecies
Den humboldtske universitetsmodellen

Den humboldtske universitetsmodellen eller det humboldske dannelsesideal (Humboldtisches Bildungsideal) er en betegnelse på en rekke ideer om hvordan et universitet bør være, som tilskrives den prøyssiske politikeren Wilhelm von Humboldt og knyttes til Humboldt-universitetet i Berlin, som ble grunnlagt i 1810. Humboldts universitetsmodell må ses i sammenheng med en rekke innovative reformer som ble gjennomført i Preussen i tiden rundt Napoleonskrigene. Humboldts prinsipper har fått stor betydning ikke bare i vesten, men i hele verden, gjennom at de fleste moderne universiteter er basert på disse prinsippene i større eller mindre grad.
Humboldt mente at forskningen skal være fri og uavhengig, at undervisningen skal være forskningsbasert, at studiene skal preges av et humanistisk dannelsesideal, at vitenskapen skal være enhetlig, og at det skal være nær kontakt mellom lærer og student.
Disse prinsippene, særlig ideen om det forskningsbaserte universitetet, fikk et raskt gjennomslag både i Tyskland og utenfor landets grenser. Amerikanske universiteter som Harvard University tok også tidlig en rekke av prinsippene til seg, og i løpet av det 20. århundre har dette blitt anerkjente prinsipper i det meste av verden.
Humboldts universitetsmodell opplevde en fornyet interesse og ble aktivt diskutert i universitetsdebatt både i Norge og internasjonalt på 1960-tallet. Jürgen Habermas var en aktiv formidler av Humboldts ideer, mens i Norge tok bl.a. Hans Skjervheim opp tråden.


== Eksterne lenker ==
Nettside Akademische Blätter (tysk)
Skogengfly

Skogengfly (Apamea illyria) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Møre og Romsdal i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 31 – 36 mm), kraftig, brunlig nattfly. Kroppen og forvingene er gulbrune eller lyst rødbrune. Forvingens midtfelt og ytterkant er mørkere, mørkt brungrå. Midtfeltet er timeglass-formet (smalest foran bakkanten av vingen) og avgrenset av doble tverrlinjer (mellomlinjer) med hvitt mellom. På midtfeltet er det markerte, lyse, nyre- og ringmerker. Bakvingen er gråbrun. Arten kjennes lettest på forvingenes mørke midtfelt.


== Levevis ==
Skogengflyet lever i åpen skog og skogkanter. Larvene lever på røttene av gras i slekten rørkvein (Calamagrostis spp.) og bunke (Deschampsia spp.), og på myskegras (Milium effusum). De utvikler seg mellom juli og april. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i fjellene i Mellom-Europa og i Nord-Europa nord til Midt-Norge. Mot øst går den til Kaukasus. I Norge er den nokså vanlig nord til Sunndal i Møre og Romsdal.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Skogengfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) skogengfly i Encyclopedia of Life 
(en) skogengfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skogengfly hos Artsdatabanken 
(sv) skogengfly hos Dyntaxa 
(en) skogengfly hos Fauna Europaea 
(en) skogengfly hos NCBI 
(en) Kategori:Apamea illyria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Lyst sandengfly

Lyst sandengfly (Apamea anceps) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne sjeldne arten er bare kjent fra Vest-Agder og Rogaland i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 38 – 43 mm), lyst gråbrunt nattfly. Forvingene har de tegningene som man gjerne finner hos nattfly, men disse er gjerne temmelig utviskede. Tydeligst er det lyskantede nyremerket og en kort, mørk strek ved roten. Bakvingen er gråhvit og grå ytterkant og en diffus, avlang, lysgrå flekk i midten.


== Levevis ==
I Norge lever arten på og ved sanddyner ute ved havet, mens den lenger sør i Europa kan forekomme i et videre spekter av habitater. Larvene utvikler seg på røttene av forskjellige grasarter (Poaceae) og overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt den nordligste delen og det sørlige Balkan, og det nordlige Asia østover til Mongolia. I Norge ble den først funnet på Lista i Vest-Agder i 1985, den er senere også funnet på Sola i Rogaland og har trolig bestander langs Jærstrendene. Denne artens miljø er forholdsvis sjeldent i Sør-Norge og den er sannsynligvis truet av ferdsel og tråkk i sanddynene.
Lyst sandengfly er listet som sårbar (VU) på Norsk rødliste for arter fra 2021.


== Referanser ==


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Lyst sandengfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Apamea anceps på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) lyst sandengfly i Encyclopedia of Life 
(en) lyst sandengfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lyst sandengfly hos Artsdatabanken 
(sv) lyst sandengfly hos Dyntaxa 
(en) lyst sandengfly hos Fauna Europaea 
(en) lyst sandengfly hos NCBI 
(en) Kategori:Apamea anceps – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Apamea anceps – detaljert informasjon på Wikispecies
Åkerengfly

Åkerengfly (Apamea sordens) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Sogn og Fjordane i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 30 – 40 mm), kraftig, grått nattfly. Den kan kjennes på sin ganske blekt grå farge, forvingene med forholdsvis tydelige tegninger. Kroppen og forvingen er lysgrå. Forvingens midt er ofte rødbrunt bestøvet, og vingen har de tegningene man gjerne finner i nattflyvinger, bortsett fra at de mangler en mørk strek litt bakenfor midten (tappmerke). Nyre- og ringmerkene er tydelige, nyremerket er delvis kantet med hvitt på yttersiden. ved roten er det en tydelig, svart lengdestrek (rotstrek). To hvite, svartkantede tverrlinjer (mellomlinjer) avgrenser vingens midtfelt. Ytterkanten er litt bølgete. Bakvingen er ensfarget lyst gråbrun.


== Levevis ==
Åkerengflyet lever på dyrket mark, enger og i hager. Larvene utvikler seg på røttene av ulike grasarter (Poaceae), blant andre hundegras (Dactylis glomerata). De overvintrer og fullfører utviklingen om våren. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli.


== Utbredelse ==
Den er utbredt over hele Europa og det nordlige Asia østover til Japan, og i mye av Nord-Amerika. I Norge er den vanlig på Sørlandet og det sørlige Østlandet, den finnes også på Vestlandet nord til Sogn og Fjordane og på Østlandet nord til Vågå, men her er den mindre vanlig.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Åkerengfly
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Apamea sordens på UK moths


== Eksterne lenker ==
(en) åkerengfly i Encyclopedia of Life 
(en) åkerengfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) åkerengfly hos Artsdatabanken 
(sv) åkerengfly hos Dyntaxa 
(en) åkerengfly hos Fauna Europaea 
(en) åkerengfly hos ITIS 
(en) åkerengfly hos NCBI 
(en) Kategori:Apamea sordens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Praktengfly

Praktengfly (Apamea scolopacina) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet langs kysten til Vest-Agder i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 31 – 35 mm), kraftig, gulbrunt nattfly. Arten er lett å kjenne igjen på forvingenes fargemønster. Kroppen og forvingen er lyst gulbrune. Forvingens ytterkant og mesteparten av framkanten er formørkede, det gjelder vanligvis også den fremre delen av vingens midtfelt. Det er dessuten en mørk flekk ved bakkanten nær roten. Nyremerket er markert, vanligvis bredt hvitkantet. To enkle, brungrå, bølgete tverrlinjer (mellomlinjer) avgrenser vingens midtfelt. Utenfor den ytre av disse linjene er det en buet rad av små, svarte flekker. Bakvingen er ensfarget lyst gråbrun.


== Levevis ==
Den lever i løvskog, særlig edelløvskog. Larvene lever på røttene av ulike gras, blant andre myskegras (Milium effusum), og på frytle (Luzula). De overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli–august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, og videre østover til Japan. I Norge ble den først registrert fra Kristiansand i 1979, den har siden spredt seg til Sørlandet og det sørlige Østlandet nord til Ås i Akershus. I Norge er den sjelden og lokal.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Praktengfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Apamea scolopacina på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) praktengfly i Encyclopedia of Life 
(en) praktengfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) praktengfly hos Artsdatabanken 
(sv) praktengfly hos Dyntaxa 
(en) praktengfly hos Fauna Europaea 
(en) praktengfly hos NCBI 
(en) Kategori:Apamea scolopacina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Sumpengfly

Sumpengfly (Apamea ophiogramma) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet langs kysten til Rogaland i Norge.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 30–33 mm), kraftig, lyst gulaktig nattfly med karakteristisk vingemønster. Forvingens grunnfarge er lyst gulgrå. Ved forkanten er det en stor, trekantet gråbrun flekk som opptar mer enn halve forkanten og når litt bakenfor midten av vingen. I den indre delen er flekkens bakkant S-formet og kantet med hvitt. Denne hvite kanten gir opphav til artens latinske artsnavn, som betyr "slangetegnet". Nyremerket sitter i ytterkanten av den mørke flekken som en lys innskjæring. Det er også en mørk flekk ved vingens ytterkant nær bakhjørnet. Ytterkanten er bølgete. Bakvingen er ensfarget lyst gråbrun.


== Levevis ==
Arten lever i sumper, fuktige enger og fuktige skogkanter. Larven utvikler seg inne i stengler av de storvokste grasartene takrør (Phragmites australis), strandrør (Phalaris arundinacea) og kjempesøtgras (Glyceria maxima). Den overvintrer nede i bakken. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli–august.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, og i det nordlige Asia østover til Japan. I Norge finnes den bare langs sørkysten, nordover til Sandnes på Vestlandet og til Bærum på Østlandet. Den er funnet én gang ved Gjøvik.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Sumpengfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Apamea ophiogramma på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) sumpengfly i Encyclopedia of Life 
(en) sumpengfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sumpengfly hos Artsdatabanken 
(sv) sumpengfly hos Dyntaxa 
(en) sumpengfly hos Fauna Europaea 
(en) sumpengfly hos ITIS 
(en) Kategori:Apamea ophiogramma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lateroligia ophiogramma – detaljert informasjon på Wikispecies
Parque Metropolitano La Sabana

Parque Metropolitano La Sabana Padre Antonio Chapui, vanligvis omtalt som La Sabana, er den største parken i San José i Costa Rica. Den var byens hovedflyplass fram til 1955, da den ble gjort om til et rekreasjons- og idrettsområde. De tidligere flyplassbygningene huser nå et kunstmuseum. Parken har et areal på 75 hektar.
Parken ligger i distriktet Mata Redonda vest i byen, i enden av Paseo Colón, og er et populært pikniksted for costaricanske familier. I parken ligger Costa Ricas nasjonalstadion, gang- og sykkelstier, fotball-, basket-, volleyball- og tennisbaner, et svømmebasseng og en idrettshall. Sør i parken er det en kunstig innsjø omgitt av moderne skulpturer. I vest er det et kors til ære for pave Johannes Paul IIs besøk i Costa Rica i 1983.