jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kvantitetsteorien

Kvantitetsteorien er en gammel teori om prisnivå og inflasjon med røtter tilbake til 1500-tallet. Da ble det oppdaget at stor innførsel av gull og sølv til Spania fra Amerika førte til prisstigning. Det ble forklart med at den store tilgangen på sølv og gull førte til økning i myntproduksjonen og større sirkulasjon av penger.
En slik sammenheng mellom pengemengde og prisnivå kan illustreres ved hjelp av kvantitetsligningen:
Kvantitetsteorien bygger på forutsetningen om pengenøytralitet.
M*V=P*Y
M = sirkulerende pengemengde målt i kroner
P = prisindeks
Y = reelt BNP
Produktet av P og Y er nominelt BNP
V = nominelt BNP dividert på pengemengden
V=PY/M
V kalles for inntektsomløpshastigheten til penger. Den uttrykker hvor mange inntektskroner som hver krone i pengemengden i gjennomsnitt finansierer i løpet av et år. En høy V betyr at pengene sirkulerer raskt i økonomien. Inntektsomløpshastigheten = omløpshastigheten.


== Historisk bakgrunn og utvikling ==
Formuleringen av kvantitetsteorien tilskrives vanligvis Jean Bodin (1568). Imidlertid finner man en eldre formulering hos Martín de Azpilcueta (1556), fra Salamancaskolen. Men finner også ansatser hos Nikolaus Kopernikus. Den første fullstendige formulering av kvantitetsteoriens vesentlige elementer stammer fra den engelske filosof John Locke, som bygget på Bodin og introduserte begrepet omløpshastighet og la vekt på at pengenes natur som byttemiddel var oppstått ut av konvensjon (i pakt med Aristoteles). 
Senere ble konseptet uttrykt i en forenklet form av David Hume. 
Økonomen Irving Fisher grep senere fatt i konseptet og forbedret det («The Purchasing Power of Money»; 1911). En viktig representant for en mer moderne utgave av teorien er den amerikanske økonomen Milton Friedman.


== Litteratur ==
Fisher Irving, The Purchasing Power of Money, 1911
Friedman, Milton  (1987). “quantity theory of money”, The New Palgrave: A Dictionary of Economics, v. 4, pp. 3–20. Abstract. Arrow-page searchable preview at John Eatwell et al.(1989), Money: The New Palgrave, pp. 1–40.
Laidler, David E.W. (1991). The Golden Age of the Quantity Theory: The Development of Neoclassical Monetary Economics, 1870-1914. Princeton UP. Description and review.
Mises, Ludwig Heinrich Edler von; Human Action: A Treatise on Economics (1949), Ch. XVII “Indirect Exchange”, §4. “The Determination of the Purchasing Power of Money”.
Humphrey, Thomas M., The Quantity Theory of Money: Its Historical Evolution and Role in Policy Debates (1974). FRB Richmond Economic Review, Vol. 60, May/June 1974, pp. 2-19. Available at [SSRN: http://ssrn.com/abstract=2117542]
13 Egeria

13 Egeria er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 2. november 1850 av Annibale de Gasparis fra Osservatorio Astronomico di Capodimonte.
Den er oppkalt etter en nymfe som ifølge legenden var den romerske kongen Numa Pompilius' rådgiver og make.


== Eksterne lenker ==
(en) 13 Egerias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 13 Egerias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Brasils Grand Prix 2006

Brasils Grand Prix 2006 var et Formel 1-løp arrangert 20. oktober – 22. oktober 2006 på Autódromo José Carlos Pace i São Paulo, Brasil. Det var det attende og avsluttende løpet i Formel 1-sesongen 2006.
Felipe Massa vant foran Fernando Alonso og Jenson Button. Massa ble den første brasilianeren til å vinne Brasils Grand Prix siden Ayrton Senna vant i 1993.


== Rapport ==
Det ble som ventet stor dramatikk i Brasil, men til tross for fantastisk kjøring av både Massa og Schumacher holdt Renault og Fernando Alonso hodet kaldt.
Alles øyne var imidlertid rettet mot Michael Schumacher, selv om sjansen for at han skulle bli verdensmester imidlertid var svært liten. Det meste så bra ut da lampene slukket, Schumacher tok noen plasser allerede i starten og fortsatte å passere biler mens Felipe Massa bare dro i fra foran.
De to Williams-førerne Mark Webber og Nico Rosberg kolliderte med hverandre, men begge fortsatte imidlertid, Webber uten bakvinge og Rosberg uten frontvinge. Etter noen svinger satte Rosberg bilen kraftig i dekkbarrieren, med påfølgende sikkerhetsbil på banen. 
Schumacher tok igjen Giancarlo Fisichella, og på slutten av rettstrekket kom han seg forbi, men like etterpå viste det seg at han hadde fått en punktering. Han måtte slå kraftig av på farten og en rekke førere passerte tyskeren. Men med nærmest kirurgisk presisjon fant han raskere veier rundt banen gjennom hele løpet og passerte de fleste av bilene foran som om de hadde fått blåflagg. Opphentingen toppet seg da han passerte Kimi Räikkönen og tok fjerdeplassen. Finnen ga på ingen måte mer rom enn han måtte, men nok til at Schumacher kom forbi.
Imidlertid var Fernando Alonso og Renault sikkerheten selv. Og 20 sekunder bak Massa rullet Fernando Alonso inn til sitt andre verdensmesterskap.
På pressekonferansen takket Fernando Alonso Schumacher for det han har gitt Formel 1 – og sa at det var spesielt å ha blitt verdensmester mens tyskeren fortsatt var aktiv.
Dette var det siste løpet med Michelin som dekk leverandør, og det foreløpig siste løpet for Cosworth-motorer.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===


=== Løpet ===
Noter til tabellen:

Dette var det siste Formel 1-løpet for Tiago Monteiro, Robert Doornbos og Pedro de la Rosa, og det siste løpet til  Michael Schumacher til han gjorde comeback i 2010.


== Eksterne lenker ==
(en) 2006 Brazilian Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 2006 Brazilian Grand Prix – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
14 Irene

14 Irene er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 19. mai 1851 av John Russell Hind fra George Bishop's Observatory, Regent's Park. Den er oppkalt etter den greske gudinnen Eirene.


== Eksterne lenker ==
(en) 14 Irenes baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 14 Irenes oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
15 Eunomia

15 Eunomia er en hovedbelteasteroide. Den er navneopphavet til asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaga den 29. juli 1851 av Annibale de Gasparis fra Osservatorio Astronomico di Capodimonte. Den er oppkalt etter den greske gudinnen Evnomia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 15 Eunomias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 15 Eunomias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Det forente instituttet for kjerneforskning

Det forente instituttet for kjerneforskning (russisk: Объединённый институт ядерных исследований Obedinjonnyj institut jadernykh issledovanij, engelsk: Joint Institute for Nuclear Research) i Dubna (120 km nord for Moskva) i Russland, er et internasjonalt forskningssenter for kjernefysisk vitenskap. Det omfatter rundt 1000 vitenskapsfolk fra atten land: (Armenia, Aserbajdsjan, Belarus, Bulgaria, Cuba, Tsjekkia, Georgia, Kasakhstan, Moldova, Mongolia, Nord-Korea, Polen, Romania, Russland, Slovakia, Ukraina, Usbekistan, Vietnam), så vel som fremstående og velkjente vitenskapsfolk fra UNESCO, CERN, CLAF, Frankrike, Tyskland, Italia og USA.
Instituttet har for tiden sju laboratorier, hver med sin egen spesialisering: teoretisk fysikk, partikkelfysikk (høyenergifysikk), tung-ionefysikk, kondensert materie-fysikk, kjernereaksjoner, nøytronfysikk og informasjonsteknologi. Instituttet har også en avdeling for studier innen stråling og radiobiologisk forskning, samt andre ad hoc eksperimentelle fysikkeksperimenter.
De fremste forskningsinstrumentene er en nuklotron superledende partikkelakselerator (partikkelenergi: 7 GeV), tre isokroniske syklotroner (120, 145, 650 MeV), en fasotron (680 MeV) og en synkrofasotron (4 GeV). Instituttet har også en hurtig-puls nøytronreaktor (1500MW puls) med nitten tilknyttede instrumenter som mottar nøytronstråler.
Instituttet ble opprettet 26. mars 1956 med basis i to forskningsinstitutter til Det sovjetiske vitenskapsakademi: Institutt for kjernefysiske problemer og Det elektrofysiske laboratorium. 
Grunnstoffer som er oppdaget ved JINR: rutherfordium (1964), seaborgium (1974), bohrium (1976), flerovium (1999), livermorium (2001), nihonium (2004), moscovium (2004), oganesson (2006), tenness (2010).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Joint Institute for Nuclear Research in Dubna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Atna Idrettslag

Atna Idrettslag er et idrettslag fra Atna i Stor-Elvdal med rundt 100 medlemmer. Idrettslaget driver blant annet med fotball, friidrett og skiidrett.
Fritjof Loen fra Atna IL har en sølv og to bronse i VM i Telemark (1994, 1997 og 1999). Oskar Stenbakken er daglig leder for idrettslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside hos KlubbenOnline
Aurdal/Leira Fotballklubb

Aurdal/Leira Fotballklubb er et fotballag fra Innlandet.
Fotballspilleren Morten Bakke ble «oppdaget» i Aurdal/Leira.


== Tabellen 2011 ==
Kilde: Speaker.no


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Nettside hos KlubbenOnline
Atna

Atna er en tettbebyggelse i Stor-Elvdal kommune i Innlandet. Atna ligger der elva Atna renner ut i Glomma. Atna stasjon ligger langs Rørosbanen. Atna Idrettslag har rundt 100 medlemmer. 
Atna flyplass ble bygget i 1960-årene. Flystripen ligger nær Atna Bryggeri. Selv om rutetrafikk ikke er nær forestående så blir den 500 meter lange grusstripen godt vedlikeholdt av dyktige, lokale krefter. I den senere tiden har stedet tiltrukket seg en viss interesse fra kulturinteresserte piloter.
Glopheim Kafé er den eneste i landet som er vernet av Riksantikvaren. Her er interiøret uforandret siden oppstarten på 1950-tallet. Det serveres retter fra lokal kokekunst og øl av forskjellige typer fra Atna Bryggeri.
Nærmeste overnattingssted er Atna Camping.
Susana Baca

Susana Baca de la Colina (født 24. mai 1944) er en peruansk kvinnelig sangerinne. Hun er etterhvert blitt en dominant stemme i musikkgenren verdensmusikk. Baca er også kjent som en av de som oppfant la musica criolla, hvor den spanske boleroen blandes med afrikansk blues. Susana bor i Perus hovedstad Lima, men reiser mye rundt i verden og avholder konserter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Susana Baca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Susana Baca på Discogs 
(en) Susana Baca på MusicBrainz 
(en) Susana Baca på Songkick 
(en) Susana Baca på Last.fm 
(en) Susana Baca på AllMusic 
Susana Baca på Facebook 
Susana Baca på Instagram 
Susana Baca på Myspace
Atna (elv)

Atna er en elv i Innlandet.
Elvens fjerneste kilde er Verkilsdalsvatn i Rondane, og samlet lengde er 97 kilometer. Halvparten av Rondane nasjonalpark ligger innenfor Atnas nedbørfelt. Berggrunnen er næringsfattig sparagmitt, og elva er da også næringsfattig. Det er likevel store verneverdier knyttet til vassdraget, særlig i øvre deler. Her er det mektige morene- og breelvavsetninger. Fra nasjonalparken renner elva nordøstover gjennom Dørålen landskapsvernområde, før den vender sørover mot Atnsjøen. Sju kilometer ovenfor Atnsjøen renner elva inn i Atnsjømyrene naturreservat. Her er verneformålet å ta vare på et myrkompleks i naturtilstand. Selv om dette er jordvannsmyrer, er det en artsfattig vegetasjon på grunn av den næringsfattige berggrunnen. Området har likevel et rikt fugleliv, med blant annet hekkende trane samt mange ande- og vadefugler.Vassdraget ble i 1986 vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag. Atna ble valgt som naturfaglig referansevassdrag, der forskere følger de naturlige prosesser i et økosystem som er lite påvirket av inngrep.Elva får tilløp fra følgende sideelver:

Hira – 3 km vest for Atna
Storbekken – øst for Mogrenda
Setninga – vest for Mogrenda
Vulua – i Setningen sørøst for Enden
Snødøla – i Setningen sør for Enden
Blankgryta – ved Grytdalen
Storgryta – ved Trøbua
Stormyldingi – ved StraumbuElva munner ut i Glomma ved tettstedet Atna.


== Referanser ==
Liste over Oslo og Akershus’ fylkesmenn

Liste over Oslo og Akershus' stiftamtmenn og fylkesmenn begynner i 1813 og slutter i 2018. De tre fylkesmannsembetene i Østfold, Oslo og Akershus og Buskerud ble slått sammen 1. januar 2019.
Valgerd Svarstad Haugland var den siste fylkesmann i Oslo og Akershus. Hun startet i embetet 1. desember 2011 og fortsatte som den første fylkesmann i Oslo og Viken fra 1. januar 2019.


== Amtmenn og fylkesmenn ==


== Stiftsamtmenn ==
Embetet som stiftsamtmann i Akershus stiftamt fulgte i mange perioder embetet som amtmann i Akershus. Ved kongelig resolusjon ble det i 1842 bestemt at stiftsamtmannen skulle være amtmann over bykommunen Kristiania, mens amtmannen i Akershus skulle ha amtmannsrollen overfor det øvrige Akershus fylke.


== Fotnoter og referanser ==


== Kilder ==
World statesmen, worldstatesmen.org
Fylkesmannboka, regjeringen.no
Weidling, Tor (2000). Eneveldets menn i Norge. Riksarkivaren. s. 33-34, 36. ISBN 8254800650.
17 Thetis

17 Thetis er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 17. april 1852 av Karl Theodor Robert Luther fra Sternwarte Bilk i Düsseldorf. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Thetis.


== Eksterne lenker ==
(en) 17 Thetisʼ baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 17 Thetisʼ oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
18 Melpomene

18 Melpomene er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 24. juni 1852 av John Russell Hind fra George Bishop's Observatory, Regent's Park i London. den er oppkalt etter musen Melpomene fra gresk mytologi.


== Eksterne lenker ==
(en) 18 Melpomenes baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 18 Melpomenes oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Tinagent

Tinagent er et foto- og filmproduksjonsselskap i Oslo. Selskapet ble opprettet i 1995, og var det første norske byrået til å representere stillsfotografer. Byrået er lokalisert i Vibes Gate 17. Tinagent er eid og drives av Cathrine Sigurdsen og grunnlegger Tina Holth.Selskapets fokusområde ligger i kommersiell fotografi og regi, som strekker seg fra mote, reklame, design, musikk, redaksjonelt arbeid, bøker og flimregi. Tinagent fungerer som en tjenestekobling, kvalitetskontroll og produsent mellom fotografen/regissøren, kunden og resten av samarbeidspartnerne involvert i en jobb.Tinagent representerer noen av de mest anerkjente fotografene og regissørene i Norge.


== Tilknyttede fotografer ==
Lisa Westgaard
Pål Laukli
Knut Bry
Sigve Aspelund
Sebastian Ludvigsen
Thomas Qvale
Aksel Jermstad
Eirik Evjen
Trine Hisdal
Dusan Reljin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Instagram
19 Fortuna

19 Fortuna er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. august 1852 av John Russell Hind fra George Bishop's Observatory, Regent's Park i London. Den er oppkalt etter den romerske gudinnen Fortuna.


== Eksterne lenker ==
(en) 19 Fortunas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 19 Fortunas oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
20 Massalia

20 Massalia er en hovedbelteasteroide. Den er navneopphavet til asteroidefamilien Massalia. Den ble oppdaga den 19. september 1852 av Annibale de Gasparis fra Osservatorio Astronomico di Capodimonte i Napoli.
Den ble oppkalt etter det opprinnelige greske navnet på den franske byen Marseille. Dette representerte et brudd med tradisjonen med å oppkalle asteroider etter mytologiske kvinneskikkelser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 20 Massalias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 20 Massalias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
21 Lutetia

21 Lutetia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 15. november 1852 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Lutetia er det klassiske latinske navnet på Paris.


== Eksterne lenker ==
(en) 21 Lutetias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 21 Lutetias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
22 Kalliope

22 Kalliope er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 16. november 1852 av John Russell Hind fra George Bishop's Observatory, Regent's Park i London. Den er oppkalt etter musen Kalliope fra gresk mytologi.


== Eksterne lenker ==
(en) 22 Kalliopes baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 22 Kalliopes oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
23 Thalia

23 Thalia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 15. desember 1852 av John Russell Hind fra George Bishop's Observatory, Regent's Park i London. Den er oppkalt etter musen Thalia fra gresk mytologi.


== Eksterne lenker ==
(en) 23 Thalias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 23 Thalias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
24 Themis

24 Themis er en hovedbelteasteroide. Den er navneopphavet til asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaga den 5. april 1853 av Annibale de Gasparis fra Osservatorio Astronomico di Capodimonte i Napoli. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Themis. Asteroidens overflate er dekket av is. Det er første gang det er funnet is på en asteroide.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 24 Themisʼ baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 24 Themisʼ oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
25 Phocaea

25 Phocaea er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 6. april 1853 av Jean Chacornac fra Observatoire de Marseille i Marseille. Den er oppkalt etter Marseilles greske moderby Fokaia, i dag Foça i Tyrkia.


== Eksterne lenker ==
(en) 25 Phocaeas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 25 Phocaeas oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1337 Gerarda

1337 Gerarda er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget den 9. september 1934 av Hendrik van Gent fra Union Observatory i Johannesburg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1337 Gerardas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1337 Gerardas oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Sigve Aspelund

Sigve Aspelund (født 21. oktober 1974 i Oslo) er en norsk fotograf. 
Aspelund er utdannet på linjen for fotografi og kommunikasjon i Skjeberg og har arbeidet profesjonelt siden 1997.
Han blir representert av agentbyrået Tinagent.


== Priser ==
Gullblyanten: Sølv – Jotun Strax(1999)
Gullblyanten: Diplom – Husbanken (2000)
Gullblyanten: Diplom – IKEA (2000)
Gullblyanten: Diplom – Libresse (2000)
Fagpresseprisen: Bronse – Godt Norsk (2000)
VG-Konkurransen: Gull (2000)
Cannes, short list: Intersport (2001)
Gullblyanten: Diplom – Intersport (2001)
Gullblyanten: Diplom – Cupido (2001)
Gullblyanten: Diplom – Teddys softbar (2002)
Gullblyanten: Diplom – Cupido (2002)
Gullblyanten: Diplom – Rimi (2002)
Gullblyanten: Gull utendørs – Cupido (2002)
Gullblyanten: Gull JCDeacaux utendørs – Cupido (2002)


== Bøker ==
Tørst (2001) – Kagge Forlag
26 Proserpina

26 Proserpina er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 5. mai 1853 av Karl Theodor Robert Luther fra Sternwarte Bilk i Düsseldorf. Den er oppkalt etter den romerske gudinnen Proserpina.


== Eksterne lenker ==
(en) 26 Proserpinas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 26 Proserpinas oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
27 Euterpe

27 Euterpe er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 8. november 1853 av John Russell Hind fra George Bishop's Observatory, Regent's Park i London. Den er oppkalt etter musen Evterpe fra gresk mytologi.


== Eksterne lenker ==
(en) 27 Euterpes baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 27 Euterpes oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Julian Francis

Julian Wentworth Francis (født 31. oktober 1946) er en bahamansk økonom. 
Han var sentralbanksjef for Bahamas' sentralbank fram til juni 2005, da Wendy Craigg overtok denne stillingen. Han gikk da til en lederstilling i Bahamas' havnemyndigheter. Francis begynte hos sentralbanken 1. juli 1993, og var sentralbanksjef fra 1997. 
I 2000 utnevnte dronningen av Bahamas Francis til kommandør (CBE) av Order of the British Empire for innsats for finansnæringens vekst og utvikling.


== Referanser ==
29 Amphitrite

29 Amphitrite er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 1. mars 1854 av Albert Marth fra George Bishop's Observatory, Regent's Park i London. Den er oppkalt etter den greske gudinnen Amfitrite.


== Eksterne lenker ==
(en) 29 Amphitrites baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 29 Amphitrites oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
30 Urania

30 Urania er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. juli 1854 av John Russell Hind fra George Bishop's Observatory, Regent's Park i London. Den er oppkalt etter musen Urania fra gresk mytologi.


== Eksterne lenker ==
(en) 30 Uranias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 30 Uranias oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
31 Euphrosyne

31 Euphrosyne er en hovedbelteasteroide som ble oppdaget den 1. september 1854 av James Ferguson fra United States Naval Observatory i Washington. Den er oppkalt etter den greske mytologiske skikkelsen Evfrosyne.


== Eksterne lenker ==
(en) 31 Euphrosynes baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 31 Euphrosynes oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
32 Pomona

32 Pomona er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 26. oktober 1854 av Hermann Mayer Salomon Goldschmidt fra Observatoire de Paris i Paris. Den er oppkalt etter den romerske gudinnen Pomona.


== Eksterne lenker ==
(en) 32 Pomonas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 32 Pomonas oppføring hos Minor Planet Center 
Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Nicaraguaciklide

Nicaraguaciklide er en art i gruppen ciklider. Den er en tropisk ferskvannsfisk som finnes i Mellom-Amerika, fra Nicaragua til Costa Rica, blant annet i Nicaraguasjøen.
Den lever i innsjøer.
Hannen blir opptil 16,5 cm lang, hunnen ca. 10 cm. Nicaraguaciklide har en svart stripe langs siden, med en stor svart flekk midtveis. Den har mange mørke flekker på finnene, og rød kant på ryggfinnen. Begge kjønn har gull- til kopperfarget kropp og iriserende grønnblått hode.
Nicaraguaciklide har ingen kommersiell verdi som matfisk, men er utbredt i akvariehandelen.


== Eksterne lenker ==
(en) Nicaraguaciklide – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Nicaraguaciklide i Encyclopedia of Life 
(en) Nicaraguaciklide i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nicaraguaciklide hos FishBase 
(en) Nicaraguaciklide hos ITIS 
(en) Nicaraguaciklide hos NCBI 
(en) Kategori:Hypsophrys nicaraguensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hypsophrys nicaraguensis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hypsophrys nicaraguensis (Günther, 1864) Moga - FishBase