jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lishan

Lishan kan sikte til:

Lintong, tidligere Lishan, distriktet i Shaanxi i Folkerepublikken Kina som er kjent for funnet av Terracottahæren.
Lishan, et bydistrikt i byprefekturet Anshan i provinsen Liaoning i Kina.
Lishan, en formosa-te av oolong-type.
Narekollen

Narekollen i Sauherad (åpnet 28. januar 1934, stengt 21. mars 1948) var sin tids største anlegg for skihopp i Norge, drevet av IL Kjapp. Det hadde K-punkt på 90 meter. Bakkerekorden var 64 meter ved Hans Kleppen under åpningen (kun prøvehopping). Den ble flyttet til 95 meter i det første ordinære rennet ved Arnholdt Kongsgård (12. mars 1936), som også hoppet 96,5 meter med fall. Hilmar Myhra hoppet 100 meter med fall i 1938. Det siste rennet ble vunnet av Birger Ruud.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IL Kjapp: Narekollen
IL Kjapp: Narekollens historie (Powerpoint-presentasjon)
IL Kjapp: Rydding i Narekollen (Powerpoint-presentasjon, 2009)
Odd Furøy

Odd Furøy (født 24. juni 1930 i Sørreisa, død 26. februar 1994) var en norsk skuespiller. Sammen med Bjørn Jenseg spilte han i Se deg om i vrede på Studiescenen i 1959. Dette var hans debut som skuespiller. 


== Filmografi (utvalg) ==
1988 – Brun bitter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Odd Furøy på Internet Movie Database 
(no) Odd Furøy hos Nationaltheatret 
(no) Odd Furøy hos Sceneweb 
«ODD FURØY». Nationaltheatrets forestillingsarkiv. Besøkt 21. februar 2020.
Sandvika Storband

Sandvika Storband (etablert 1970) er et norsk storband, kjent fra flere utgivelser på eget plateselskap og samarbeid med utenlandske artister. Bandet mottok Akershus fylkes kulturpris 1995 og Bærum kommunes kulturpris 1999. Bandet ledes fra høsten 2017 av jazztrompetist Eckhard Baur.


== Utgivelser ==
Sandvika Storband (Polydor, 1980).  Live fra Oslo Konserthus med Karin Krog, Frode Thingnæs og Bjarne Nerem
Sister, you ain't had the blues (SSLP 1, 1983).  Med Susanne Fuhr
Litani i Atlanta (1985).  Live at Høvikodden, musikk av Gunnar Sønstevold.  Med Knut Nystedt (dirigent).
Big band bridge (SSLP 2, 1987).  Med Kjell Samkopf
Come rain or come shine (SSCD 1, 1989)
Contemporary music for big band (SSCD 2, 1991).  Musikk av Terje Rypdal og Kjell Samkopf
Greenhouse, live at Smuget (SSCD 3, 1996).
Lining up (SSCD 005, 1999).
Live at Bærum Kulturhus (TJ4, 2005).  Musikk av Frode Kjekstad.
A Novel Approach (2011). 40th year anniversary featuring: Mathias Eick, Jacob Young, Øyvind Brække
Jacob Svindal

Jacob Svindal (født 21. november 1889 i Fet, død 5. desember 1977) var en norsk lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Enebakk kommune i Akershus fra 1932 til 1934. 
Svindal var utdannet agronom fra Semb landbruksskole. Han var en tid gårdsfullmektig på Nordre Huseby i Aker, men kom senere til Enebakk som forpakter på Haugstein gård. Han ble værende i Enebakk i 26 år og innehadde en rekke kommunale tillitsverv. I mange år var han medlem av fylkesstyret i Akershus Bondeparti. I 1950 ble han områdesjef for Heimevernet.


== Referanser ==
A. Chr. Holthe

Abraham Christiansen Holthe, kjent som A. Chr. Holthe, (født 11. november 1884 i Randesund, død 28. oktober 1974 i Horten) var lokalpolitiker for Arbeiderpartiet og offentlig tjenestemann i skatteetaten.
Han var ordfører i Enebakk kommune i Akershus fra 1929 til 1931. Tidligere hadde han vært varaordfører i Drøbak 1917-1919, medlem av Enebakk herredsstyre fra 1923 og varaordfører i Enebakk 1926-28. Han var varamann til Stortinget fra valgkretsen Moss og Drøbak i perioden 1919–1921.Han var utdannet underoffiser i Festningsartilleriet 1907, og tjenestegjorde her 1914-18. Han arbeidet ved Kristiansands elektrisitetsverk 1908 og i Svelgfoss kraftverk 1909-13. Fra 1918 arbeidet han ved Flateby cellulosefabrikk og 1919-1920 var han redaktør av Follo Arbeiderblad. Fra 1932 var han herredskasserer i Rælingen. I 1935 ble han skatteinspektør i Akershus, og i 1946 skatteinspektør i Oslo.


== Referanser ==
Kristian Rud

Christian Ruud eller Kristian Rud var en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Enebakk kommune i Akershus fra 1926 til 1929. Ruud var arbeider ved Flateby cellulosefabrikk. Han ble overraskende valgt inn i kommunestyret allerede i 1913 og fungerte som varaordfører i perioden 1916–1919.


== Referanser ==
Jacob Brevig

Jacob Brevig (født 27. desember 1864, død 31. august 1949) var en norsk lokalpolitiker. Han var ordfører i Enebakk kommune i Akershus i to perioder fra 1902 til 1910 og fra 1914 til 1925. Jacob Brevig var også stortingsrepresentant for Akershus først for Samlingspartiet (1907–1909) , så for Det Frisinnede Venstre (1920–1924).


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografisk informasjon om    Jacob Brevig   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)


== Eksterne lenker ==
(no) Jacob Brevig hos Norsk senter for forskningsdata
Se deg om i vrede

Se deg om i vrede (originaltittel: Look back in Anger) er den britiske dramatikeren John Osbornes mest kjente drama. Se deg om i vrede skapte furore da det ble satt opp på Royal Court Theatre i London i 1956. Det regnes som et skjellsettende verk i nyere britisk dramatikk. Stykket ble oversatt til norsk av Helge Krohg i 1977, men allerede i 1959 ble det spilt av Bjørn Jenseg og Odd Furøy på Studiescenen.
Stykket ble skrevet på sytten dager i en dekkstol på piren i Morecambe mens John Osborne selv spilte i teateroppsetningen Seagulls over Sorrento. Handlingen er i stor grad selvbiografisk, basert på tiden han bodde sammen med og kranglet med Pamela Lane mens hun bedro ham med en lokal tannlege. Osborne sendte manuset til agenter over hele London, og fikk det raskt i retur fra dem alle sammen. Til slutt sendte han stykket til English Stage Company, som George Devine nylig hadde etablert i London; det nye teaterkompaniet hadde inngått avtale om å overta Royal Court Theatre. Selskapets tre første produksjoner hadde floppet, og nå trengte de suksess om selskapet skulle overleve. De rykket inn en avisannonse der de søkte etter ny dramatikk, og mottok 750 manuskripter som svar. Imidlertid var det bare Osbornes tekst som Devine og hans kompanjong, regissøren Tony Richardson, hadde tro på. Osborne bodde på denne tiden i en husbåt på Themsen, og Devine rodde ut til ham for å gjøre avtale om skuespillet. Oppsetningen ble regissert av Tony Richardson og hadde Kenneth Haigh, Mary Ure og Alan Bates i rollene. 
Stykket ble etter hvert en stor suksess, selv om det først fikk dårlige kritikker. Det fylte teatersaler fra West End i London til Broadway i New York, det ble også vist i Moskva, og i 1958 kom det en film med Richard Burton og Mary Ure i hovedrollene. Skuespillet gjorde Osbornes situasjon mye lettere, han gikk fra å være en kjempende ung dramatiker til å bli en rik og berømt, sint ung mann. I 1957 mottok han Evening Standard Drama Award som årets mest lovende skuespillforfatter. 
I 1957 skilte han seg også fra Pamela Lane og giftet seg med Mary Ure.  


== Referanser ==


== Kilder ==
Om skuespillet i Modern theatre guides
Look Back in Anger: how John Osborne liberated theatrical language Artikkel publisert i The Guardian 30. mars 2015. Besøkt 13. desember 2015.
Thorvald Heiaas

Thorvald Heiaas  (født 20. september 1859, død 9. juni 1936 i Enebakk) var en norsk politiker. Han var ordfører i Enebakk kommune i Akershus i to perioder fra 1899 til 1901 og fra 1911 til 1913. 
Heiaas var også vararepresentant til Stortinget i en periode. Han var far til forfatter og lokalhistoriker Håkon Heiaas, en av stifterne av Enebakk historielag.


== Referanser ==
Olaus Krogstad

Olaus Andersen Krogstad (født 1839, død 1905 i Enebakk) var ordfører i Enebakk kommune i Akershus i to perioder fra 1878 til 1881 og fra 1892 til 1898.
Krogstad var også bonde og bankkasserer.
Granly skole (Tønsberg)

Granly skole er en kristen friskole som eies og drives av Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn. Skolen er fra slutten av 1800-tallet og befinner seg på tettstedet Eik i Tønsberg kommune. I skoleåret 2015 - 2016 hadde skolen ca. 230 elever fra 1. til 10. klasse og ca. 50 ansatte. På 8. til 10. trinn er det to parallellklasser (a og b). I stedet for RLE har de kristendom.


== Eksterne lenker ==
Granly skoles hjemmesider
Om historien til Den Jarlsbergske Frimenighet og Granly skole i Vestfoldskolen gjennom 250 år side 62-69
Ulf Oppegaard

Ulf Oppegaard (født 4. mars 1911 i Enebakk, død 18. juli 1995 i Enebakk) var en norsk  forfatter. Han stiftet og var mangeårig nestleder av Enebakk historielag. Oppegaard var utdannet ingeniør og sønn av Asbjørn Oppegaard. Sistnevnte konstruerte flyalarmen som ble benyttet i Norge under 2. verdenskrig.
Ulf Oppegaard utga en rekke lokalhistoriske bøker.


== Bibliografi ==
2008: Fra vann og foss til lys og kraft. Enebakk historielag.
1990: Litt av hvert som jeg husker det: 1915 – 1990
1989: Enebakkvassdragene og virksomheten der
1983: Gamle bruksgjenstander. Enebakk historielag
1971: Huset Børter i Enebakk 1771-1971
1964: Igna. Eget forlag. Utgitt pånytt i 2008 av Enebakk historielag.
N. B. Moe

Nils Bergersen Moe (født 22. oktober 1830 i Nord-Odal, død 1918) var en norsk lokalpolitiker. Han var ordfører i Enebakk kommune i Akershus i to perioder fra 1884 til 1885 og fra 1888 til 1891. Moe var også lærer ved Ytterbygda skole (Idag: Ytre Enebakk skole) og kirkesanger ved Mari kirke i Ytre Enebakk.


== Referanser ==
Jens Jacobsen Mysen

Jens Jacobsen Mysen (1822–1900) var gårdbruker, bankkasserer og ordfører i Enebakk kommune i Akershus.Han var ordfører i fire perioder: fra 1864 til 1871, fra 1874 til 1877, fra 1882 til 1883 og fra 1886 til 1887. Han var også kasserer i Enebakk Sparebank 1855-1867, og styreformann i banken 1874-85.


== Referanser ==
Christian Larsen Mjærskaug

Christian Larsen Mjærskaug (født 1815 i Ski kommune, død 1886 i Ytre Enebakk) var ordfører i Enebakk kommune i Akershus i to perioder fra 1852 til 1863 og fra 1872 til 1873
Akkordlønn

Akkordlønn er en merkantil betegnelse for betaling for arbeidsytelse som det er en avtalt akkord for. Med andre ord en avlønningsform som gjør lønnen avhengig av produksjonsresultatet. Det finnes forskjellige former for prestasjonslønn, for eksempel bonusordninger, provisjon eller akkordlønn i en eller annen form.
Noen alminnelige former  er :

(i industrien) at det er avtalt en fast godtgjørelse per produsert enhet, slik at arbeideren lønnes avhengig av hvor mye han/hun presterer, altså hvor raskt og nøyaktig arbeidet utføres, uavhengig av hvilken tid som brukes på arbeidet. Ved tidsakkord får arbeidstakeren «godskrevet» et bestemt antall minutter eller timer per stk. eller produksjonsenhet, uavhengig av hvor lang tid som brukes på arbeidet.
(i transportnæringen) at f.eks. transportselskaper avtaler fast pris for et transportoppdrag helt uavhengig av hvilken tid det tar å utføre oppdraget. Dette kan føre til press på sjåførene, se note.
(for håndverkere) at et beskrevet oppdrag (som regel et mindre oppdrag) utføres til en avtalt pris, og at oppgjør skjer når arbeidet er utført og godkjent. Dette minner om bindende anbud men gjøres gjerne mer uformelt.Det foretas som oftest arbeidsstudier for å fastsette akkorden. Prestasjonslønn er ikke lenger en utbredt lønnsform innen tradisjonell produksjon, men har likevel blitt vanligere innen nye bransjer som eksempelvis callsenter. Disse ansatte kan i større eller mindre grad antas å jobbe under like vilkår som den tradisjonelle industriarbeideren.


== Kilder ==
LO Medias tariffleksikon
Vil forby akkordlønn – NRK Hedmark og Oppland
Amund Haugseth Gjevik

Amund Haugseth Gjevik (født 1791 i Blaker, død 1881 i Enebakk) var en norsk lokalpolitiker. Han var ordfører i Enebakk kommune i Akershus i to perioder fra 1840 til 1841 og fra 1850 til 1851. Bonde på Nedre Jevik gård i Dalefjerdingen i Enebakk.
Hans Steenbuch

Hans Leganger Steenbuch (født 21. januar 1802 i Tune i Østfold, død 11. september 1853 i Enebakk) var ordfører i Enebakk kommune fra 1846 til 1849 og sokneprest i Enebakk i perioden 1840–1853.


== Familie ==
Han var sønn av Erik Johan Steenbuch (1766–1846), sokneprest i Eidanger, gift med Anne Hermine Hammond (1777–1868). Erik Johans far var Hans Steenbuch Leganger (1722–1800) gift med Anne Margrethe Lorentzen (1732–1809). Deres etterkommere tok Steenbuch som slektsnavn.. En annen av deres sønner var professor i rettsvitenskap Henrik Steenbuch (1774–1839).
Steenbuchs søster var Anna Sophie Steenbuch (1800–1850), som var gift med Realf von Cappelen. De var besteforeldre til Anna Sophie (Sofie) Cappelen gift med statsminister Gunnar Knudsen.Steenbuchs døtre Alexandra og Elisabeth giftet seg henholdsvis inn i familien Konow (eiere av Oslo ladegård) og familien Wedel-Jarlsberg.
Steenbuch ble smittet av koleraen og syknet inn etter et besøk i hovedstaden og døde meget brått.


== Referanser ==
Walter av Aquitaine

Walter av Aquitaine er en legendarisk eller mytiske konge av vestgoterne. Han figurerer under varianter av navnet «Walter» i flere episke dikt og fortellinger i ulike språk i løpet av middelalderen:

Waldere, et angelsaksisk fragment.
Waltharius, et latinsk epos skrevet av munken Ekkehard I av Sankt Gallen.
Chronicon Novaliciense («Novalesa-krøniken»), en latinsk krønike på prosa skrevet en gang rundt 1060 ved det italienske klosteret Novalesa i regionen Piemonte; Waltarius figurerer i kapitlene 7-13
Nibelungenlied eller Vølsungesagnet, et gammelhøytysk epos hvor Walter blir nevnt i korthet.
Walther, et tapt middelhøytysk epos, men hvor flere korte fragmenter fra flere ulike skrivere er bevart.
Didrikssagaen (norrønt Þiðrekssaga), også kalt Thidrekssaga og Teoderiks saga, en sen norsk saga basert på tyske historier som forteller om Walter kortvarig i kapitlene 241-244
Chronicon Poloniae («Krønike om Polen») av Boguchwał, som gir grunntrekkene til historien om Walter som en polsk greve, Wdaly Walczerz, i løpet av året 1135.Det mest komplette teksten av disse er den andre, det latinske episke diktet Waltharius fra 800-tallet hvor Walter på egen hånd nedkjemper den burgunderske kongen Gunther (norrønt «Gunnar») og hans følge, dreper dem alle unntatt Gunther og Hagen (norrønt «Hogne»). I en roman fra 1887 figurer Walter i Joseph Victor von Scheffels Ekkehard.
Walter er ikke en historisk konge, men er basert på en historiske kjerne av de hendelser som skjedde på 400-tallet under regimet til Balti-dynastiet, etter at kong Wallia etablerte en vestgotisk kongedømme i Aquitaine i 417. Dette kongedømmet kom i konflikt og stridigheter med vandalene under deres konge Gunderik. Burgunderne ble naboer til vestgoterne etter å ha blitt forflyttet til den historiske regionen Savoie i dagens Frankrike av den romerske generalen Flavius Aëtius i år 433 i løpet av styret til Gunderik av Burgund.


== Litteratur ==
Norman, F., red.: Waldere. London: Methuen, 1933. Sidene 7-13.
Ebert, A.: Allg. Gesch. der Lit. des Mittelalters im Abendlande (Leipzig, 1874-1887)
Koegel, R.: Gesch. der deutschen Literatur bis zum Ausgange des Mittelalters (vol. i., pt. 11, Strassburg, 1897)
Lamed, M.D.: The Saga of Walter of Aquitaine (Baltimore, 1892);
Symons, B.: Deutsche Heldensage (Strassburg, 1905).
Martinius Arnesen Saltvedt

Martinius Arnesen Saltvedt (født 1799, død 1870 i Enebakk) var den første ordfører i Enebakk kommune.
Ifølge lov av 14. januar 1837 måtte ordførerne i samtlige amt møte på Akershus Amtsting (fylkesting) sommeren 1838. Arnesen måtte på kort varsel møte som ordfører, da Torer Østby Brevig, som var blitt meldt inn som Enebakks første ordfører, hadde flyttet til Spydeberg og ikke kunne stille. Martinius Arnesen Saltvedt virket som ordfører fra 1838 til 1839.
Blomsterreke

Blomsterreke er en art i gruppen Pandalus.
I motsetning til sin nære slektning dypvannsreken, har blomsterreken vakker pigmentering.
Den fiskes i England og Skottland.
Noen individer skifter kjønn fra hann til hunn når de er rundt 13 måneder gamle.


== Eksterne lenker ==
(en) blomsterreke – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) blomsterreke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blomsterreke hos Artsdatabanken 
(sv) blomsterreke hos Dyntaxa 
(en) blomsterreke hos ITIS 
(en) blomsterreke hos NCBI 
(en) Kategori:Pandalus montagui – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Mirramaze

Mirramaze er et Oslobasert band med medlemmer fra Norge, Litauen og Storbritannia. Musikken deres har blitt karakterisert som hardrock, alternativ rock og cellorock.
Bandet hadde sitt opphav i 2002 som et samarbeid mellom Peter Stephens (vokalist, låtskriver og gitarist) og Kiki Maze (cellist). De spilte inn sin første EP, (untitled), i 2003 i Overhead Studio i Oslo, med Hugo Alvarstein fra Raga Rockers bak spakene. Senere ble det mye utskiftninger og omveltninger innad i bandet, før de gjenoppsto med ny line-up i 2006. Siden den gang har det vært opptil flere utskiftninger av musikere, og de har gått fra fem til fire medlemmer. På trommer fant man Arūnas Mazeika, en erfaren trommeslager fra Litauen, og på bass og andrevokal fikk de med seg Sindri Mehl, kjent i Norge fra band som Hoodlums, Farout Fishing og Dog Almighty.
I 2007 vant de den norske finalen i Emergenza-festivalen. I den nordiske finalen i Stockholm vant de deretter en plass i den internasjonale finalen i Tyskland og ble dermed det første norske bandet noensinne som har representert Norden i finalen. De spilte inn sitt første (selvtitulerte) album i 2008 i Sounderground Studio i Oslo med produsent Arne Aasland. Album nummer 2, Brainwashed, ble spilt inn i Sono Records i Praha høsten 2009, og utgitt i 2010. Bandet har siden turnert flittig i Europa, særlig i Baltikum og i Tyskland. Det tredje albumet, Prozac Nation ble sluppet på John Dee i mai 2013. Dette er også spilt inn i Sono Records, mikset av Jeffro Lackscheide i Chicago og mastret av Chris Sansom ved Propeller Mastering i Oslo. Dette var den første platen som har blitt spilt inn med bandets nåværende bandmedlemmer. Etter en omfattende slippturné gikk bandet i dvale grunnet personlige forhold, før de på nytt gikk inn i studio i februar 2015 og spilte inn Rotten Soul. De var nå tilbake i Sounderground Studio, med Arne Aasland tilbake bak spakene. Albumet ble nok en gang mastret av Chris Sansom ved Propeller Mastering. Platen ble sluppet i november samme år.


== Medlemmer ==
Peter Stephens (vokal og gitar) - 2002-
Kiki (cello og elektrisk cello) - 2002-
Sindri Mehl (bass) - 2012-
Arūnas Mažeika (trommer) - 2011-


== Tidligere medlemmer ==
Luis Landa-Schreitt (perkusjon, trommer) - 2002
Alexander Oxholm (trommer) - 2003–2007
Martin Hystad (trommer) - 2007–2011
Vegard Klykken (bass) - 2002–2003
Jim Shearer (bass) - 2003
Jostein Høgetveit (bass) - 2004–2005
Jonas Drag (bass) - 2005–2007
Nicklas Stenman (bass) - 2007–2011
Sverre Brungot (gitar) - 2005–2011
Kiran Surana (gitar) - 2011
Alex Kovziridze (gitar) - 2012


== Diskografi ==
Mirramaze (2009)
Brainwashed (2010)
Prozac Nation (2013)
Rotten Soul (2015)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mirramaze på Discogs 
(en) Mirramaze på MusicBrainz
Jens Roll Hansen Torshov

Jens Roll Hansen Torshov (født 1809, død 1882 i Enebakk) var en norsk lokalpolitiker. Han var ordfører i Enebakk kommune fra 1842 til 1843.Torshov eide flere gårder i Enebakk, men bodde på gården Torshov på Hammeren.


== Referanser ==
Emergenza

Emergenzafestivalen er en verdensomspennende bandkonkurranse der 150 byer i hele verden arrangerer innførende runder og semifinale runder. Deretter blir det arrangert nasjonale og regionale finaler der vinnerne av disse drar videre til den internasjonale finalen. Denne finner sted på Taubertal Open-Air Festival i Tyskland. I de innledende rundene og i semifinalene er det publikum som stemmer frem sine vinnere, mens det i de regionale og nasjonale finalene, samt i den store internasjonale finalen er internasjonale fagjurier som kårer vinnerne. Vinneren av den internasjonale finalen får, i tillegg til tittelen "the best band on the planet", en profesjonell plateproduksjon, en sponset turne i USA, musikkinstrumenter og utstyr. De beste individuelle musikerne blir også premiert med utstyr. 
I 2007 vant Mirramaze den norske og den nordiske finalen og representerte dermed Norden i den internasjonale finalen i Tyskland. I 2011 vant Oslogruppen Envy den internasjonale finalen. I 2022 vant  Simen Steinklev og band.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Emergenza-festivalen
Knuckles of Frisco
Dan Halutz

Dan Halutz  (hebraisk: דן חלוץ) (født 7. august 1948 i Tel Aviv, Israel) er generalløytnant og tidligere kommandør i det israelske luftforsvaret. Halutz ble utnevnt som overhode (hebraisk:רמטכ"ל) for Israels forsvar 1. juni 2005. 17. januar 2007 leverte han sin avskjedigelse. Han har utdannelse innen økonomi. Han ble født inn i mizrahisk jødisk familie, med genetisk arv fra Iran og Irak.


== Referanser ==
Chiara Lubich

Chiara Lubich, opprinnelig Silvia Lubich (født 22. januar 1920 i Trento i Italia, død 14. mars 2008 i Rocca di Papa nær Roma) var en katolsk legkvinne som i 1943 grunnla den katolske lekmannsbevegelsen Focolare. Bevegelsen er representert i 182 land (2008).
Dåpsnavnet Silvia erstattet hun i 1943 med Chiara, da hun avla løfter for et «gudviet liv» i den fransiskanske tredjeorden.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Allerede i sin egen familie ble Chiara Lubich stilt ovenfor rivninger mellom kristendom og marxisme. Hennes mor var en overbevist kristen, men ikke faren som var kirkefiendtlig sosialist. Hennes bror var en redaktør for den kommunistiske avisen L'Unità. Under den italienske fascisme var han partisan i den italienske motstandsbevegelsen.
Chiara Lubich ble folkeskolelærer i 1938. Hun underviste i forskjellige landsbyer i Trentino. Hun begynte også på filosofistudiet ved universitetet i Venezia, men var på grunn av annen verdenskrig ikke i stand til å sluttføre studiet. 


=== Focolare ===
Preget av sine krigstidsopplevelser og sin sterke kristne og sosiale ansvarsbevissthet grunnla hun i 1943 focolarebevegelsen, hvis leder hun var frem til sin død. 
Hun fikk megen anerkjennelse internasjonalt for sin innsats for økumenikk og for interreligiøs dialog. Hun mottok et høyt antall internasjonale utmerkelser, æresbevisninger og æresdoktorater.


== Guds tjener ==
Fem år etter sin død, 14. mars 2013 i Rocca di Papa ble satt igangsatt en saligkåringsprosess av Frascati bispedømme hvor hun ble erklært som Guds tjener. Tusener kom for å være til stede, og blant disse var hennes medgrunnlegger av Focolarebevegelsen, p. Pasquale Foresi.


== Referanser ==