jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kongsbregne

Kongsbregne (latin: Osmunda regalis) er en art bregner innenfor kongsbregneslekten i kongsbregnefamilien. Den er den eneste arten av kongsbregneslekten som vokser i Norge.


== Varianter og hybrid ==
Variantene og dene ene hybriden av kongsbregne er:

Kongsbregne Osmunda regalis var. regalis (Europe, Afrika, Sørvest-Asia)
Osmunda regalis var. panigrahiana (India).
Osmunda regalis var. brasiliensis (tropisk Latin-Amerika)
Osmunda regalis var. spectabilis (østlige Nord-Amerika)
Osmunda ruggii = syn. Osmunda claytoniana x regalis (Europa)Osmunda ruggii, en hybrid mellom Osmunda claytoniana og Osmunda regalis, er steril og en av de få hybrider vi kjenner til i hele kongsbregnefamilien.


== Kjennetegn og utbredelse ==
Disse bregnene likner ikke helt på «tradisjonelle» bregner, da de tidvis kan være mer busk-aktige i form og oppbygging. De er også ofte ganske opprette og smale, men ikke alltid. Kongsbregne blir 40-160 cm høye, og har lyse- eller mellomgrønne, dobbelt flikete blad. De sterile bladplatene er avlange til eggerunde, 25-40 cm brede, og sekundærflikene står parvis. Bladene har gaffelgreinete nerver og ofte en litt fint tannet bladkant. Bladskaftet er kort. 
Planten er dimorf, dvs bladene har ulike sterile og fertile deler (som på Osmunda regalis), evt forskjellige sterile og fertile blader. De fertile skuddene er 20-60 cm høye og har gul, men etterhvert brun stand av sporehus, ofte med et enslig, grønt, spredt fliket blad et stykke ned på stilken, og mer omfattende grønn bladvekst (enkelt flikete) nedover. Sporehusene er pæreformede og gulbrune. 


== Utbredelse ==
Kongsbregne er sjelden i Norge, og finnes i Vest-Agder (Kristiansand og Søgne), Hardanger (Fusa og Kvam) og i Ytre Sogn (Solund). Den er mer utbredt i hele det sørlige Sverige og i Danmark utenom midt-Jylland. Vokser ellers i Vest- og Sentral-Europa, middelhavsområdet, rundt Svartehavet, i Himalaya, Øst-Asia og det østlige Nord-Amerika. I tillegg noen spredte steder i tropene og på den sørlige halvkule.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kongsbregne i Encyclopedia of Life 
(en) Kongsbregne i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kongsbregne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kongsbregne hos Artsdatabanken 
(sv) Kongsbregne hos Dyntaxa 
(en) Kongsbregne hos ITIS 
(en) Kongsbregne hos NCBI 
(en) Kongsbregne hos The International Plant Names Index 
(en) Kongsbregne hos Tropicos 
(en) Kategori:Osmunda regalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Osmunda regalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Flora of North America: Osmunda
Carl Møller

Carl Martin August Møller (født 24. august 1887, død 27. august 1948) var en dansk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Møller ble olympisk mester i roing under OL 1912 i Stockholm. Han vant firer med styrmann inriggers sammen med Ejler Allert, Jørgen Hansen, Carl Pedersen og Poul Hartmann (styrmann). Mannskapet representerte Nykjøbings paa Falster.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Gull i roing, firer med styrmann (inriggers)  Danmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Møller – Olympedia 
(en) Carl Møller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Carl Møller – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Carl Møller – FISA
Carl Frederik Pedersen (roer)

Carl Frederik Pedersen (født 30. september 1884, død 3. september 1968) var en dansk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Pedersen ble olympisk mester i roing i OL 1912 i Stockholm. Han vant firer med styrmann innrigger sammen med Ejler Allert, Carl Møller, Jørgen Hansen og Poul Hartmann (styrmann). Mannskapet representerte Nykjøbing Falster Roklub.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Gull i roing, firer med styrmann (inriggers)  Danmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Pedersen – Olympedia 
(en) Carl Pedersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Carl Pedersen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Carl Pedersen – FISA
Poul Hartmann

Poul Richard Hartmann (født 1. mai 1878, død 29. juni 1969)  var en dansk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Hartmann ble olympisk mester i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var styrmann på den danske fireren som vant klassen firer med styrmann inriggers. Roerne var Ejler Allert, Carl Møller, Jørgen Hansen og Carl Pedersen. Mannskapet representerte Nykjøbings paa Falster.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Gull i roing, firer med styrmann (inriggers)  Danmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Poul Hartmann – Olympedia 
(en) Poul Hartmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Poul Hartmann – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Poul Hartmann – FISA
Hinnebregne

Hinnebregne (latin: Hymenophyllum wilsonii) er en art av flerårige bregner innenfor  hinnebregneslekten. Den er den eneste arten av denne slekten (og av hinnebregnefamilien) som vokser i Norge.
Planten er vanskelig å oppdage, bare 2–10 cm høy. Bladplatene er bare ett cellelag tykke, og den krypende jordstengelen er liten og tynn. Den har små, skrått oppstående, enkelt flikete (gaffeldelte) eller uflikete blader som er rundt lansettformede. Bladene er mellom- eller mørkegrønne, og blir brune når vinteren er over og hvis den overlever frosten. Midtnerven er rett og brun, og bladkanten er meget fint tannete.
Sporehushopene (sori) er meget spesielle, idet de omgis av to mørkebrune eller brun-fiolette små begerbladfliker som kan være formet som en krukke eller åpen sekk rundt sori.
I Norge vokser den kun langs hele kysten av Vestlandet, i Norden forøvrig finner vi den på Færøyene, og sjelden på det sørlige Island.


== Eksterne lenker ==
(en) Hinnebregne i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Hinnebregne hos Dyntaxa 
(en) Hinnebregne hos NCBI 
(en) Hinnebregne hos The International Plant Names Index 
(en) Hinnebregne hos Tropicos 
(en) Kategori:Hymenophyllum wilsonii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hymenophyllum wilsonii – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bregner av slekten Hymenophyllum observert i Cornwall, UK
Større liste over arter innenfor Hymenophyllum
Myskebregne

Myskebregne (latin: Dennstaedtia punctilobula) er en art av flerårige bregner innenfor Dennstaedtiaslekten i einstapefamilien.
Jordstenglene er krypende like under bakken. Planten skilles fra einstape ved at hele bladplatenes kontur er lansettformet og ikke trekantet. Bladene har et relativt langt bladskaft, som er snaut nederst, men som oppover får hårdekke og kjertelhår. Selve bladene er tre ganger fliket, mellomgrønne og har kjertelhårene på undersiden. De ter 15-22 primærfliker, lansettformede sekundærfliker, og disse har grove tenner eller tertiærfliker.
Sporehushopene (sori) på denne bregnen er små, og sitter nær bladkanten.
I Norden får vi av og til besøk av isolerte forekomster av myskebregne i det sørvestre Sverige, men neppe i Norge. USA (Appalachene), og spredt i Europa sør for Norden.


== Eksterne lenker ==
(en) myskebregne i Encyclopedia of Life 
(en) myskebregne i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) myskebregne hos Dyntaxa 
(en) myskebregne hos ITIS 
(en) myskebregne hos NCBI 
(en) myskebregne hos The International Plant Names Index 
(en) myskebregne hos Tropicos 
(en) Kategori:Dennstaedtia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dennstaedtia punctilobula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dennstaedtia punctilobula – detaljert informasjon på Wikispecies 
Liste over arter  av Dennstaedtia i verden
Hestespreng

Hestespreng (latin: Cryptogramma crispa), er en art av bregner innenfor hestesprengslekten i hestesprengfamilien (Adiantaceae eller Pteridaceae). Den er den eneste representanten for denne slekten og familien som vokser i Norge. På engelsk heter den «Parsley fern», mens andre arter i slekten ofte kalles «Rockbrake».

Bregnen er bare 10-25 cm høy. Bregnene er dimorfe, det vil si at de har ulike fertile og sterile blad. Bladene er typisk flikete, de fertile blad vokser i midten, og har normalt sporehus i alle bladflikene. Bladskaftene er grønne og lyse med brune stilk-skjell som er brunaktige. 
Sterile bladplater er avlangt trekantede, tredobbelt fliket, og har læraktige bladfliker som er lysegrønne. Bladstrukturen og dens fliker kan minne en god del om persille, derav det engelske navnet.
Fertile blad står på lange stilker, de er stivere enn de sterilke bladene, og har langt færre og mer «glisne» bladfliker. Bladflikene kan synes gaffelgreinet, og de er ofte litt fortykket og bølgete ytterst mot kanten, mens bladnerven i midten tilsvarende kan være litt nedsunket i bladet.
Hestespreng vokser i hele Norge, mest i fjellet, på Vestlendet også ned til havnivå. I Hordaland opp til over 1500 moh. Den vokser gjerne i steinete, åpne, kalkfattige områder, samt snøleier, grasbakker og rasmarker i fjellet, liker godt snødekke om vinteren.


== Eksterne lenker ==
(en) Hestespreng i Encyclopedia of Life 
(en) Hestespreng i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hestespreng hos Artsdatabanken 
(sv) Hestespreng hos Dyntaxa 
(en) Hestespreng hos ITIS 
(en) Hestespreng hos NCBI 
(en) Hestespreng hos The International Plant Names Index 
(en) Hestespreng hos Tropicos 
(en) Kategori:Cryptogramma crispa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cryptogramma crispa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cryptogramma crispa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Jepson Manual beskrivelse (Berkeley University)
USDA plantebeskrivelse
slektsbeskrivelse
Bjønnkam

Bjønnkam eller bjørnekam (latin: Blechnum spicant) er en art av bregner innenfor bjønnkamslekten i bjønnkamfamilien. Det er den eneste arten i denne familien som vokser i Norge. På Island vokser den underordnete varianten kildebjønnkam (latin: Blechnum spicant var. fallax). 
Disse bregnene likner ikke på «tradisjonelle» bregner, siden bladene er lange og slankt lansettformede, og en gang langfliket. Slik ser de ut som dobbeltsidige «kammer», derav navnet. Et viktig kjenntegn er ellers de unge skuddene, som ofte har et anstrøk av rødt. Plantene er 10-100 cm høye, og har blader som står ut i rosettformasjon fra grunnen. 
Arten bjønnkam ble beskrevet første gang av Linné, og er en 15-50 cm høy, symmetrisk tofinnet bregne med bladstenglene stående opp fra roten i rosettformasjon. Sterile og fertile blad er ulike (dimorfe). Bjønnkam går opp til 1.250 moh. i Stranda i Møre og Romsdal, og går ellers nord til Kvænangen i Troms. Arten har sin hovedtyngde i kyststrøk på Vestlandet og er mer sjelden i østlige deler av landet.
Den lille varianten kildebjønnkam på Island har – i motsetning til vanlig bjønnkam – like sterile og fertile blad, og er inntil 8 cm høy. Den vokse rundt kratere på utvalgte vulkansteder i sørlige deler av landet.


== varianter ==
Følgende varianter av bjønnkam-arten finnes:

Bjønnkam (Blechnum spicant (Linné) Roth)(Nord-Norge, Vestlandet, nedre Østlandet, nordvestre Afrika, nordlige halvkule)
Kildebjønnkam (Blechnum spicant var. fallax Lange) (Island)
Blechnum appendiculatum = syn. Blechnum occidentale var. pubirhachis


== Eksterne lenker ==
(en) Bjønnkam i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bjønnkam hos ITIS 
(en) Bjønnkam hos NCBI 
(en) Bjønnkam hos The International Plant Names Index 
(en) Bjønnkam hos Tropicos 
(en) Kategori:Struthiopteris spicant – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Struthiopteris spicant – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Struthiopteris spicant – detaljert informasjon på Wikispecies 
Liste over Blechnum-arter.
Ormetelg

Ormetelg eller ormegras (Dryopteris filix-mas) er en art av store bregner innenfor stortelgslekten i stortelgfamilien. Ormetelg er en av i alt seks arter innenfor stortelgslekten som vokser i Norge, i tillegg til en variant. Ormetelg kan også danne hybrid med raggtelg.


== Beskrivelse ==
Høyden er 25–130 cm. De store bregnene har korte jordstengler, og bladene sitter i rosetter nede ved bakken. De grove stenglene har skjell som er gulbrune eller lyst blekbrune. Bladplatene er spisst lansettformede og ganske like strutseving, men bredest på midten i stedet for øverst. Bladene er dobbelt flikete, mellom- eller mørkegrønne, myke, og mangler kjertelhår. Bladene er grønne bare om sommeren.
Midtnerven har også skjell, de er blekbrune og sitter særlig tett øverst og mer spredt lengre nede. Sekundærflikene (de minste flikene) har tenner langs hele bladkanten, og kanten er ofte litt inn- eller nedbøyd. De ca. 5-8 sporehushopene (sori) sitter spredt på hele undersiden av sekundærfliken, og har tynne slør (indusium). Sløret er nyreformet og ca. 1,5 mm brede.


== Utbredelse ==
Ormetelg vokser i nesten hele Norge, og i store deler av Sverige. I Finland finner vi den i den sørlige halvparten av landet, og litt spredt i nord. Den vokser i hele Danmark og sørover i Europa.


== Bruk ==
Planten har vært benyttet som medisinplante for forskjellige formål, spesielt som kur mot innvollsorm, derav navnet. I dag frarådes all bruk av planten til innvortes bruk fordi den kan inneholde forskjellige nivåer av giften filicin som kan forårsake forgiftninger. Bruk kan for eksempel føre til svekkelse av synet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ormetelg i Encyclopedia of Life 
(en) Ormetelg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ormetelg hos Artsdatabanken 
(sv) Ormetelg hos Dyntaxa 
(en) Ormetelg hos ITIS 
(en) Ormetelg hos NCBI 
(en) Ormetelg hos The International Plant Names Index 
(en) Ormetelg hos Tropicos 
(en) Kategori:Dryopteris filix-mas – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dryopteris filix-mas – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dryopteris filix-mas – detaljert informasjon på Wikispecies
Thomas Aass

Thomas Valentin «Valla» Aass (født 28. april 1887 i Kristiania, død 14. august 1961 i Oslo) var en jurist, og gjorde karriere innen Utenriksdepartementet og diplomatiet. Han var også seiler og sportsmann.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Aass begynte som student i 1905, og ble cand. jur. i 1911.


=== Karriere ===
Han var deretter bygfogedfullmektig i Fredrikstad i årene 1912 - 1915, før han begynte i Utenriksdepartementet.
I departementet avanserte han og ble fungerende byråsjef i 1920. Året etter ble han konstituert konsul i Barcelona. I 1922 ble han så fungerende legasjonsekretær i London, og året etter visekonsul.
I årene 1930 - 1934 var han legasjonssekretær i Stockholm og Kaunas, deretter byråsjef i UD. Han ble handelsråd ved legasjonen i Stockholm i 1940, og legasjonsråd fra 1943. Etter krigen ble han i 1946 generalkonsul i Göteborg.


=== Seilersport ===
Aas deltok i OL 1912 i Stockholm. Han ble olympisk mester med den norske båten «Taifun» som vant 8-metersklassen. Mannskapet på båten besto av Aass, Thoralf Glad, Andreas Brecke, Thorleiv Corneliussen og Christian Jebe. Det var sju båter i 8-metersklassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. «Taifun» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Sammenlagt kom den svenske båten «Sans Atout» på andreplass og den finske båten «Lucky Girl» tok bronse.


== OL-medaljer ==
OL 1912  Stockholm -  Gull i seiling, klasse 8 meter  Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Aass – Olympedia 
(en) Thomas Aass – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Thoralf Glad

Thoralf Johan Glad (født 1. februar 1878 i Oslo, død 17. juli 1969 samme sted) var en norsk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 
Glad ble olympisk mester med den norske båten Taifun som vant 8-metersklassen. Mannskapet på båten besto av Glad, Thomas Aas, Andreas Brecke, Thorleiv Corneliussen og Christian Jebe. Det var sju båter i 8-metersklassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. Taifun vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Sammenlagt kom den svenske båten Sans Atout på andreplass og den finske båten Lucky Girl tok bronse.


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm -  Gull i seiling, klasse 8 meter  Norge


== Eksterne lenker ==
(en) Thoralf Glad – Olympedia 
(en) Thoralf Glad – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thoralf Glad – databaseOlympics.com (arkivert)
Thorleiv Corneliussen

Torleiv Schibsted Corneliussen (født 25. juli 1890 i Christiania, død 29. april 1975 i Oslo) var en norsk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Corneliussen ble olympisk mester med den norske båten Taifun som vant 8-metersklassen. Mannskapet på båten besto av Corneliussen, Thoralf Glad, Andreas Brecke, Thomas Aas og Christian Jebe. Det var sju båter i 8-metersklassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. Taifun vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Sammenlagt kom den svenske båten Sans Atout på andreplass og den finske båten Lucky Girl tok bronse.


== OL-medaljer ==
OL 1912  Stockholm -  Gull i seiling, klasse 8 meter  Norge


== Eksterne lenker ==
(en) Thorleiv Corneliussen – Olympedia 
(en) Thorleiv Corneliussen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thorleiv Corneliussen – databaseOlympics.com (arkivert)
Christian Jebe

Christian Fredrik Jebe (født 23. juni 1876 i Oslo, død 24. mars 1946 samme sted) var en norsk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Jebe ble olympisk mester med den norske båten «Taifun» som vant 8-metersklassen. Mannskapet på båten besto av Jebe, Thoralf Glad, Andreas Brecke, Thorleiv Corneliussen og Thomas Aas. Det var sju båter i 8-metersklassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. «Taifun» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Sammenlagt kom den svenske båten «Sans Atout» på andreplass og den finske båten «Lucky Girl» tok bronse.


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm -  Gull i seiling, klasse 8 meter  Norge


== Eksterne lenker ==
(en) Christian Jebe – Olympedia 
(en) Christian Jebe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Øvrebotnen

Øvrebotnen er navnet på gårdsnummer 28 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger i en dalbunn på sørsiden av Haukedalsvatnet i Råheimsdalen, og grenser mot gården Kjelstad i øst, Mjell i sør og Øen i vest.


== Historisk ==
Det regnes som sannsynlig at gården ble ryddet før svartedauden. Eier i 1598 måtte betale en 3-årig skatt som blir nevnt som frelse, derav regnes det at gården har vært øde etter svartedauden og frem til ny eier kom.
Det var registrert et bruk på gården frem til folketelling i 1666, da var det tre bruk. I telling fra 1701 er det notert to bruk, slik holdt det seg til 1937 da bruksnummer 5 ble skilt ut fra bruk 2. I 1978 gikk dette tilbake til bruk 2, og idag er det to bruk registrert under gården.
I 1896 ble det startet landhandel (S.O.Øvrebotten) på bruk 1, den ble flyttet til nordsiden av Haugsvassenden (utløpet av Haukedalsvatnet) i 1949. Butikken eksisterte til slutten av 1990-tallet


== Referanser ==


== Litteratur ==
Timberlid, Jan Anders, Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
Sauetelg

Sauetelg (latin: Dryopteris expansa) er en art av store bregner innenfor stortelgslekten i stortelgfamilien. Den er en av i alt seks arter av denne slekten som vokser i Norge, og i tillegg har den en underordnet variant i Norge, nemlig Bruntelg (latin: Dryopteris expansa var. willeana).
De store bregnene har korte jordstengler, og bladene sitter relaivt spredt og i få antall i rosetter nede ved bakken. Bladplatene er bredt og spisst lansettformete, og er tredobbelt flikete. Primærflikene blir på «tradisjonelt» bregne-vis kortere oppover bladstilken, men i tillegg er de slik at de nederste primærflikene har sekundærfliker som blir gradvis kortere oppover sidestilken. Det betyr at de nederste primærflikene ser litt «tykkere» ut enn de øverste, særlig nærmest hovedbladstilken. Her innerst er sekundærfliken om lag halvparten så lang som primærfliken, mens den ytterst blir gradvis bare brøkdelen så lang.
Sauetelg er 20–100 cm høy og opprett, og den har ganske spredte (glisne) sekundærfliker. Den har også glisne bladstilker i rosetten, gjerne bare 2-4 blad. Bladskaftet er brunt, og har lysebrune skjell nederst som er litt spisse og tidvis henger slapt nedover litt ut fra stilken. Noen få av de lyst gulgrønne bladplatene kan ha mørke skjell og gule kjertler eller kjertelhår. Bladplatene er 2-4 ganger fliket med parfliker, men normalt 3 ganger fliket. Sporenehushopene (sori) er blekt brune og sitter parvis under bladet, bare et lite stykke fra midtstilken av fliken. De sitter altså ikke langs kanten, men har slør (indusium).
Bruntelg er 25–100 cm høy og opprett og ser nesten helt lik ut med sauetelg. Hovedforskjellen er at bruntelg har et bladskaft som er svart eller svært mørkt brunt, litt glinsete, med skjell bare nederst. Midtnerven i primærflikene er også svart. Flikene er enda mer finmaskede og tallrike enn hos sauetelg, og bladet kan svært ofte være mørkere enn hos sauetelg. Sporehushopene sitter parvis med avstand fra midtnerven, akkurat som hos sauetelg.


== Varianter ==
Vi har to varianter av sauetelg-arten i Norge og Norden:

Sauetelg (Dryopteris expansa var. expansa) eller «Northern Buckler Fern»  (nordlige halvkule)
Bruntelg (Dryopteris expansa var. willeana) (Vestlandet, Midt-Norge)Sauetelg vokser i absolutt hele Norge og Skandinavia, samt spredt langs kysten nord og vest på Island.
Bruntelg vokser bare i Midt-Norge ned til Sunnmøre.


== Eksterne lenker ==
(en) Sauetelg i Encyclopedia of Life 
(en) Sauetelg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sauetelg hos Artsdatabanken 
(sv) Sauetelg hos Dyntaxa 
(en) Sauetelg hos ITIS 
(en) Sauetelg hos NCBI 
(en) Sauetelg hos The International Plant Names Index 
(en) Sauetelg hos Tropicos 
(en) Kategori:Dryopteris expansa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dryopteris expansa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dryopteris expansa – detaljert informasjon på Wikispecies
Andreas Brecke

Andreas Bang Brecke (født 14. september 1879 i Fredrikstad, død 13. juni 1952 i Oslo) var en norsk seiler som deltok i De olympiske leker i 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Brecke ble olympisk mester med den norske båten «Taifun» som vant 8-metersklassen. Mannskapet på båten besto av Brecke, Thoralf Glad, Thomas Aas, Thorleiv Corneliussen og Christian Jebe. Det var sju båter i 8-metersklassen, to finske, to russiske, to svenske og én norsk. «Taifun» vant begge seilasene, som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Sammenlagt kom den svenske båten «Sans Atout» på andreplass og den finske båten «Lucky Girl» tok bronse.
Åtte år senere ble han olympisk mester for andre gang i seiling. Denne gang i 6-metersklassen med den norske båten «Jo» sammen med Paal Kaasen og Ingolf Rød. Det var kun to båter i denne klassen, en norsk og en belgisk. «Jo» vant og den belgiske båten «Tan-Fe-Pah» kom på andre og sisteplass.


== OL-medaljer ==
OL 1912  Stockholm -  Gull i seiling, klasse 8 meter  Norge
OL 1920  Antwerpen -  Gull i seiling, 6-metersklassen type 1919  Norge


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Brecke – Olympics.com 
(en) Andreas Brecke – Olympic.org 
(en) Andreas Brecke – Olympedia 
(en) Andreas Brecke – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andreas Brecke – databaseOlympics.com (arkivert)