jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
I Could Have Danced All Night

«I Could Have Danced All Night» er en amerikansk sang fra musikalen My Fair Lady med melodi av Frederick Loewe og tekst av Alan Jay Lerner. Sangen blir fremført av stykkets heltinne, Eliza Doolittle, som uttrykker glede og opphisselse etter en impromptu dans med sin læremester, Henry Higgins.
«I Could Have Danced All Night» ble først fremført av Julie Andrews i den originale Broadway-oppsetningen av My Fair Lady. I filmversjonen fra 1964 ble sangen fremført av Marni Nixon, som dubbet sangstemmen til Eliza Doolittle (som ble spilt av Audrey Hepburn)Hitversjoner av sangen har blitt spilt inn på plate av Rosemary Clooney, Jamie Cullum, Dinah Shore, Frank Sinatra og Sylvia Syms.
Den var med i spillefilmen Lånte fjær (The Birdcage), fremført av Nathan Lane, Hank Azaria, Gene Hackman, Robin Williams og Dianne Wiest.
Mange kvinnelige skuespillere har også fremført sangen i sceneversjonene av musikalen, innbefattet Martine McCutcheon, Laura Michelle Kelly, Amy Nuttall og Lisa O'Hare.
Petula Clark spilte inn en versjon. Den ble utgitt på hennes album, The Other Man's Grass Is Always Greener, fra 1968.Sangen ble også fremført av Jane Powell i TV-specialen «Sunday Showcase» Give My Regards to Broadway, hvor et kineskop-opptak fremdeles eksisterer.
«I Could Have Danced all Night» ble fremført av Jayma Mays i episoden Mess Up i TV-serien Glee på Fox.


== Norsk versjon ==
André Bjerke har skrevet en norsk tkst. På norsk bærer den tittelen «Jeg kunne ha danset». 


=== Innspillinger ===
Arrangør for Skaars versjon var Sigurd Jansen.


== Referanser ==
Hagenwerder kullkraftverk

Hagenwerder kullkraftverk var et varmekraftverk i DDR, nå i delstaten Sachsen i det østre Tyskland. Det stod ferdig i 1977, men ble nedlagt etter Tysklands samling og jevnet med jorden i 2003. Anlegget hadde en installert produksjonskapasitet på 1000 MW, fordelt på 2 operative blokker. Anlegget lå like ved grensen til Polen. Brenselkilden var brunkull (lignitt). Operatør i den siste tiden var Vattenfall. 


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Sachsen and Sachsen-Anhalt».
Thierbach kullkraftverk

Thierbach kullkraftverk  var et varmekraftverk i DDR, nå delstaten Sachsen i det østre Tyskland. Det hadde en installert produksjonskapasitet på 840 MW, fordelt på 4 blokker á 210 MW hver. Anlegget ble bygd ut 1969–71 med russisk teknologi, men nedlagt i 1999 og jevnet med jorden i 2002. Brenselkilden var brunkull (lignitt). Operatør i de siste årene var Vattenfall. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Sachsen and Sachsen-Anhalt».
Heyden kraftverk

Heyden kraftverk  er et varmekraftverk i byen Petershagen nord for Porta Westfalica, helt nordøst i delstaten Nordrhein-Westfalen nær grensen til Niedersachsen i det østre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på brutto 920 MW, og er en av Europas største steinkull-fyrte enkeltblokker. Maksimal produksjon er inntil 4,7 TWh årlig.
Anlegget ble installert første gang i 1951 med 120 MW effekt. Tre blokker ble stengt på 1980-tallet, men blokk 4 drives fortsatt. Brenselkilden er  bitumenøst kull og steinkull. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 967 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
E.ON Energie Arkivert 11. juli 2010 hos Wayback Machine. – beskrivelse av anlegget.
Betsy Snite

Betsy Baxter Snite (født 20. desember 1938 Grand Rapids i Michigan, død 15. juni 1984) var en amerikansk alpinist. Hun deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo og 1960 i Squaw Valley.
Snite vant en olympisk sølvmedalje i alpint under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Hun kom på andreplass i slalåm, bak Anne Heggtveit fra Canada.


== OL-medaljer ==
1960  Squaw Valley -  Sølv i alpint, slalåm, damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Betsy Snite – Olympedia 
(en) Betsy Snite – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Betsy Snite – Vermont Sports Hall of Fame 
(en) Betsy Snite – FIS (alpint) 
(en) Betsy Snite – ski-db.com
Ida Flodin

Ida Emilia Basilier Flodin Aavatsmark (født 29. april 1870 i Uleåborg i Storfyrstedømmet Finland, død 27. juni 1957 i Oslo) var en finskfødt, norsk sangerinne. 
Hun tilhørte en finlandssvensk embedsmannsslekt som datter av bokholder Frithiof Flodin (1828–1921) og hustru Fanny Virginia Basilier (1842–1897). Hun var niese av operasangerinnen Ida Basilier-Magelssen (1846–1928), som var gift med Johan Sigfried Cammermeyer Magelssen (1835–1910), redaktør i Aftenposten, og kusine til teaterskuespillerinnen og sangerinnen Aja Basilier-Magelssen, som var gift med journalist og forfatter Øvre Richter Frich. Ida Flodin var sopran, og sang ved blant andre Tivoli Opera og  Eldorado Theater i Kristiania (Oslo) før hun sluttet seg til svenske ensembler fra midten av 1890-årene.Ida Flodin giftet seg med den norske yrkesoffiseren og venstrepolitikeren Ivar Aavatsmark (1864–1947) i Den tyske kirken i Helsingfors i 1898. Ivar og Ida Aavatsmark fikk seks barn sammen, hvorav fem vokste opp. Datteren Fanny Aavatsmark (gift MacTaggart) var journalist og bosatt nesten hele sitt voksne liv i Skottland.Ekteparet Aavatsmark er gravlagt en i familiegrav på Vestre gravlund i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ida Flodin hos Nationaltheatret
Buer kullkraftverk

Buer kullkraftverk er et varmekraftverk i byen Gelsenkirchen i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på brutto 70 MW, og stod ferdig i 1985. Brenselkilden er  bitumenøst kull og steinkull. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG.


== Eksterne lenker ==
E.ON Energie – beskrivelse av anleggene.
Svenske Hollywoodfruer

Svenske Hollywoodfruer (orig: Svenska Hollywoodfruar) er en svensk dokusåpe som gikk på TV3 fra 2009 til 2019. Serien omhandlet det daglige livet til en del svenske kvinner fra sosieteten i Los Angeles. Blant disse var Anna Anka, Maria Montazami, Gunilla Persson og Agnes-Nicole Winter.
Første sesong av serien ble en av svensk TV3s største suksesser, med over 900 000 seere i snitt. Seertallene kom mye takket være Anna Ankas atferd i programmet. Hun ble av magasinet Hänt Extra blant annet kåret till "Årets kändis 2009". Serien fikk også en spin-off med Anna Anka der hun feiret jul sammen med andre TV3 personligheter som kalles Anna Anka och hennes vänner önskar en god jul som gikk over fem episoder.
I Norge ble serien sendt på TV3 fra 2010. En egenprodusert norsk versjon ble forøvrig lansert i 2010, men den fikk ikke den suksessen som den svenske hadde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Shamrock kullkraftverk

Shamrock kullkraftverk er et varmekraftverk i byen Herne i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på netto 132 MW, og stod ferdig i 1957. Brenselkilden er  bitumenøst kull og steinkull. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
E.ON Energie – beskrivelse av anleggene.
Kassel kullkraftverk

Kassel kullkraftverk er et varmekraftverk i byen Kassel i delstaten Hessen i det sentraleTyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på netto 33 MW, og stod ferdig i 1988. Brenselkilden er  bitumenøst kull og brunkull. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG.


== Eksterne lenker ==
E.ON Energie – beskrivelse av anleggene.
Jørgen Christian Knudsen

Jørgen Christian Knudsen (født 5. desember 1843 i Saltrød i Arendal, død 25. desember 1922 i Porsgrunn) var en norsk skipsreder, verftseier og politiker fra Høyre.


== Liv og virke ==


=== Næringslivet ===
Jørgen Christian Knudsen gikk som ung på styrmannsskole, hadde flere utenlandsopphold, bl.a. i USA, og arbeidet på kontoret hos faren, skipsreder og verftseier Christen Knudsen, Porsgrunn, sammen med den yngre broren, senere statsminister Gunnar Knudsen. Brødrene overtok sammen farens virksomheter, men etter farens død oppløste de i 1889 sitt felles firma og delte skipsflåten mellom seg.
Etter farens død overtok Jørgen C. Knudsen eiendommene Øvre og Nedre Frednes, og hadde allerede fra 1862 bodd i den da nyoppførte villaen «Øvre Frednes» i Eidanger. Knudsen deltok aktivt i samfunnslivet i Porsgrunn, bl.a. musikkforeningen, Kirkens Sangkor og sjømannsforeningen, han støttet økonomisk opprettelsene av Skiensfjordens mekaniske Fagskole og Porsgrunds Sjømandshjem, samt var med og stiftet Porsgrunds Porselænsfabrik og to skipsassuranseforeninger.


=== Politikken ===
Han var fra 1877 medlem av bystyret i Porsgrunn, senere viseordfører og ordfører.
Knudsen var stortingsrepresentant for Porsgrunn i periodene 1880–1890, 1892–1900 og 1904–1906.Han var odelstingspresident i 1906 og deltok ved kroningen i Trondheim sammen med sin ektefelle.
Knudsen var varamedlem i Den norske Nobelkomite fra dens stiftelse den 7. august 1897 til 31. desember 1912 og fra 1. januar 1922 til han avgikk ved døden. Han var også nestformann i Norges Banks representantskap fra 1906 til sin død.


=== Familie ===
Knudsen ble i 1867 gift med Marie («Mimmi») Henriette Resch (1846–1925), datter av kaptein Hagbarth Resch og ektefelle Hanna Bruun. Blant Jørgen og Mimmis 11 barn var skipsreder og ordfører i Eidanger, Finn C. Knudsen (1868–1955) og NS-fylkesmannen i Telemark, Christen Knudsen (1873–1964). De var også foreldre til bl.a. Hanna Resch-Knudsen (1875-19??), gift med ingeniør Karl K. von Krogh, Hagbarth Resch-Knudsen (1877–1970), Oslo, Gunda («Dunde») Resch Knudsen (1879-1977), som var gift med den britiske diplomaten Christopher Lintrup Paus (1881–1963), samt til Dagmar Knudsen (1881–1974), gift med ingeniør Robert Rafn (1878–1964), Moss, og Alfhild Knudsen (1883–1972), gift med godseier Inggard Sundt (1881–1940), Værne Kloster. I 1917 var Dunde Paus den første kvinnen som fikk førerkort for bil i Oslo.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ellen Wessel og Lulli Knudsen: Våre besteforeldre Guro og Christen Knudsen – deres barn og barnebarn, Oslo 1929. Opptrykk 1999, side 101-135.


== Eksterne lenker ==
(no) Jørgen Christian Knudsen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Boligen Villa Frednes [1]
(no) Seilskute Skomvær [2]
(no) Digitalt Museum gruppebilde [3]
Barbara Henneberger

Barbara-Maria «Barbi» Henneberger (født 4. oktober 1940 i Oberstaufen, død 12. april 1964) var en tysk kvinnelig alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley og 1964 i Innsbruck.
Henneberger vant en olympisk bronsemedalje i alpint under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Hun kom på tredjeplass i slalåm, bak Anne Heggtveit fra Canada og amerikanske Betsy Snite.
Henneberger omkom i en skredulykke i Val Selin nær St. Moritz under en filminnspilling i 1964.


== OL-medaljer ==
1960  Squaw Valley -  Bronse i alpint, slalåm, damer  Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barbara Henneberger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Barbara Henneberger på Internet Movie Database 
(de) Barbara Henneberger – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Barbara Henneberger – Olympics.com 
(en) Barbara Henneberger – Olympic.org 
(en) Barbara Henneberger – Olympedia 
(en) Barbara Henneberger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Barbara Henneberger – FIS (alpint) 
(en) Barbara Henneberger – ski-db.com
Schkopau kraftverk

Schkopau kraftverk  er et varmekraftverk i byen Schkopau langt sør i delstaten Sachsen-Anhalt i det sentraleTyskland, nær grensen til Sachsen. Anlegget ligger ikke så langt fra byen Saale. Det har en installert produksjonskapasitet på brutto 900 MW, og stod ferdig i 1996. 
Brenselkilden er  brunkull, og det brennes inntil 9 mill. tonn årlig. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. Det leveres strøm til kjemisk industri i området, til Deutsche Bahn, og til Vattenfall.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 6 336 600 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
E.ON Energie – beskrivelse av anleggene.
E.ON Energie – beskrivelse av anlegget.
Veltheim kraftverk

Veltheim kraftverk  er et varmekraftverk i byen Porta Westfalica langt norsøst i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland, nær grensen til Hessen. Det har en installert produksjonskapasitet på brutto 880 MW, og stod ferdig i 1965–1975.
Brenselkilden er steinkull, naturgass og fyringsolje, og det produseres 2,2 TWh årlig. Enhei I ble stengt i 2000, men fortsatt drives de eldre enhetene II (93 MW) og III (303 MW). Enhet nr IV er en gassblokk på 390 MW med kogenerasjon, slik at anlegget også leverer fjernvarme. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 414 100 tonn, mot en kvote på 1,124 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
E.ON Energie – beskrivelse av anleggene.
Hvalstadbroen

Hvalstadbroen (1872–1915) var i sin tid skandinavias største trebro og ble bygget for at den nye smalsporede Drammenbanen skulle kunne krysse Hvalstaddalen. Broen ble revet i forbindelse med utvidelsen til normalspor i 1914–1915. Toget krysser i dag Hvalstaddalen på en fylling.


== Referanser ==
Lippendorf kraftverk

Lippendorf kraftverk  er et varmekraftverk i byen Böhlen langt vest i delstaten Sachsen i det sørøstre Tyskland, nær grensen til Sachsen-Anhalt. Det har en installert produksjonskapasitet på brutto 1867 MW fordelt på to like store blokker, og stod ferdig i 1999–2000. 
Brenselkilden er brunkull. Operatører er energiselskapene E.ON Energie AG, og Vattenfall. Utslippene av CO2 er 12,4 millioner tonn i 2007.
De totale CO2-utslippene gikk litt ned i 2008 og var ca. 11 385 500 tonn, langt over det samme årets kvote som var 8,584 mill tonn.
 Utslippet er likevel lavt sammenliknet med anleggets effekt.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
E.ON Energie – beskrivelse av anleggene.
Hamburg-Moorburg kraftverk

Hamburg-Moorburg kraftverk  er et varmekraftverk i Hamburg i det nordligge Tyskland, nær grensen til Niedersachsen. Det får en installert produksjonskapasitet på brutto 1 640 MW, og stod ferdig i 2011. På stedet stod det tidligere et kombinert gasskraftverk og oljekraftverk.
Brenselkilden er kull, og utbygger er energiselskapet Vattenfall. 


== Eksterne lenker ==
Jens Carl Peter Brandt

Jens Carl Peter Brandt (født 20. juni 1848 i Frogn i Akershus, død 10. august 1912 i Frogn) var en norsk jurist, godseier og politiker. Han var stortingsrepresentant for Akershus amt i to perioder fra 1900 til 1906.Brandt var varamedlem i Den norske Nobelkomite fra 1. januar 1907 til han avgikk ved døden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jens Carl Peter Brandt hos Norsk senter for forskningsdata
Niederaussem kraftverk

Niederaussem kraftverk  er et varmekraftverk i byen Bergheim sørvest i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på brutto 3 864 MW. Utslippet av CO2 er blant de største i hele Europa fra ett enkeltpunkt, med 27,4 millioner tonn CO2 i 2007, eller halvparten av Norges totale klimagassutslipp. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 22 300 000 tonn.
Utbyggingen startet i 1960 og nådde 2 700 MW i 1974. Et tilleggsanlegg ble bygd 1986–88, med kalksteinsbasrt rensing som gir biproduktet gips. Sommeren 2002 åpnet den hittil siste enheten. Anlegget opplevde en brann den 6. juni 2006.
Brenselkilden er steinkull, naturgass og fyringsolje, og det ble i perioden 2004–06 i gjennomsnitt produsert 25,43 TWh årlig. Enhet I ble stengt i 2000, men fortsatt drives de eldre enhetene II (93 MW) og III (303 MW). Enhet nr IV er en gassblokk på 390 MW med kogenerasjon, slik at anlegget også leverer fjernvarme. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kraftwerk Niederaußem – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ludvig Kragtorp

Ludvig Larsen Kragtorp (født 14. november 1862 i Rødenes, død 25. februar 1928 på Mysen) var en norsk lege og politiker (V). Han tok examen artium i 1884, og var cand.med. fra 1892. Han var lærer ved Smaalenenes amtsskole 1885–1886, privatlege i Høland i 1893, kommunelege i Spydeberg 1893–1912, samt direktør i Abnormskolevæsenet 1913–1928. Kragtorp var ordfører i Spydeberg 1904–1907, og var innvalgt på Stortinget fra Eidsberg krets i Smaalenenes amt (Østfold) 1907–1915.


== Stortingskomiteer ==
1913–1915 sekretær i Militærkomiteen
1910–1912 medlem i Militærkomiteen
1907–1909 medlem i Militærkomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ludvig Larsen Kragtorp hos Norsk senter for forskningsdata
Laurentius Laurinus

Laurentius Laurinus (født cirka 1573 i Söderköping, død 1655/1656) var rektor i Söderköping og kyrkoherde i Häradshammars församling, en menighet i Norrköping kommune i Östergötland. 


== Biografi ==
Etter å ha studert i Uppsala 1594 og tatt en filosofieksamen ved et av de tyske universitetene ble han  presteviet i 1603 og utnevnt til rektor ved Söderköpings skole i 1608. I 1609 ble han til kyrkoherde i Häradshammars og Jonsbergs församlingar i Linköpings stift. 


== Bibliografi ==
I 1622 gav han ut en musiklærebok, Musicae rudimenta pro incipientibus necessaria, den første svenske undervisningsbok i sang.
I tillegg til salmer skrev han en rekke teologiske verk og oversatte andre fra latin. Han har også skrevet andre skrifter, deriblant En kort Sveriges chrönika ifrån Magog alt inn till Fröken Christinas regemente


== I himmelen, i himmelen ==
Han er kjent som forfatter av salmen I himmelen, i himmelen fra 1620. Salmen, som opprinnelig hadde fem vers, ble trolig brukt i hans hustrus begravelse og ble tatt med da talen fra begravelsen ble trykket i 1622 under tittelen  En Christeligh Liikpredikan. Den har vært i svenske salmebøker siden midt på 1600-tallet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Laurentius Laurinus i Svenskt biografiskt handlexikon II side 25
Landkreis Nordsachsen

Landkreis Nordsachsen er en Landkreis i Fristaten Sachsen, som ble opprettet den 1. august 2008 i forbindelse med Kretsreformen i Sachsen i 2008. Kretsen ble opprettet gjennom en sammenslåing av de to tidligere kretsene Landkreis Torgau-Oschatz og Landkreis Delitzsch. 
Kretsen grenser i nord mot Sachsen-Anhalt, i øst mot Brandenburg og Landkreis Meißen og i sør mot Leipzig, Landkreis Leipzig og Landkreis Mittelsachsen.


== Transport ==


=== Veier ===
Bundesautobahnen:

A 9 Berlin – München
A 14 Magdeburg – DresdenSchkeuditzer-krysset forbinder A 9 og A 14, og har seks felt.
Bundesstraßen:

B 2 Leipzig – Bad Düben – Lutherstadt Wittenberg
B 6 Leipzig – Oschatz – Dresden
B 87 Leipzig – Eilenburg – Torgau
B 107 Wurzen – Eilenburg – Bad Düben
B 169 Döbeln – Riesa
B 181 Leipzig – Merseburg
B 182 Lutherstadt Wittenberg – Torgau – Riesa
B 183 Bitterfeld – Bad Düben – Torgau
B 183 a Bad Düben – Delitzsch – BAB 9
B 184 Leipzig – Delitzsch – Dessau
B 186 Schkeuditz – Zwenkau


== Folketall ==
Folketallet innenfor de områdene som idag utgjør Landkreis Nordsachsen, gikk nedover fra 1990 til 2008, med en nedgang på 24 750 innbyggere eller 10,5 % av det totale folketallet:  Også etter kretsreformen i 2008 har denne trenden fortsatt.


== Byer og kommuner ==
Landkreis Nordsachsen har 12 byer og bykommuner, og 22 landkommuner (Gemeinde). 15 av disse kommunene inngår i interkommunale samarbeidsavtaler i form av 4 forvaltningsfellesskap og 2 forvaltningsforbund. Nedenfor ser vi innbyggertallet pr 31. mai 2010.

Forvaltningsfellesskap og Forvaltningsforbund

Forvaltningsfellesskapet Beilrode med Arzberg, Beilrode og Großtreben-Zwethau
Forvaltningsfellesskapet Dommitzsch med Dommitzsch, Elsnig og Trossin
Forvaltningsfellesskapet Torgau med Dreiheide, Torgau og Zinna
Forvaltningsfellesskapet Krostitz med Krostitz og Schönwölkau
Forvaltningsforbundet Eilenburg-West med Jesewitz og Zschepplin
Forvaltningsforbundet Wiedemar med Neukyhna, Wiedemar og ZwochauTidligere kommuner

 Großtreben-Zwethau (innlemmet i Beilrode i 2011)
 Sornzig-Ablaß (innlemmet i Mügeln i 2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Landkreis Nordsachsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Backbeat og begjær

Backbeat og begjær er et musikkalbum med Rex Rudi. Albumet ble utgitt den 30. april 2005 og fikk en liten radiohit med Det du vil ha.


== Sporliste ==
«Gjør det hardt» (Rex Rudi) 2:23
«Det du vil ha» (Rex Rudi/Klüwer) 3:07
«Min drøm» (Rex Rudi) 3:18
«Felt» (Rex Rudi) 3:51
«Fra og med nå» (Rex Rudi) 2:43
«Eksplosjon» (Rex Rudi) 3:12
«Rock meg nok» (Rex Rudi) 2:18
«Gull og lykke» (Rex Rudi) 4:16
«Vakre vampyr» (Rex Rudi/Klüwer) 4:16
«Brenn» (Rex Rudi) 3:19
«Tigerinne» (Rex Rudi) 2:57
«Ovenpå» (Rex Rudi/Klüwer) 4:40
«Hvitt søppel» (Rex Rudi) 2:07


== Medvirkende ==


=== Rex Rudi ===
Tomas Drefvelin – vokalist, banjo, gitar, låtskriver, piano, produsent, foto
Thomas Støyva – trommeslager, perkusjon, kor, produsent
Johan Klüwer – munnspill, låtskriver, kor, produsent
Julius Lind – kontrabass, kor, produsent


=== Andre medvirkende ===
Lill Halbakken – klapp, vokal, kor
Tore Bryhni – kor
Nathalie Bekkelund – kor
The Killer – southern drawl
Terry Nordal – ul og foto
Ingar Hunskaar – mastering
Thomas Sørlie – lydtekniker og produsent
Aril Tønnessen – foto
Stian Nybru – sessionfotograf


== Eksterne lenker ==
Backbeat og begjær
Kampens hete

Kampens hete er et musikkalbum av rockebandet Rex Rudi, utgitt 25. august 2003. Dette var bandets første plate på fem år og det første med Julius Lind på kontrabass og Johan Klüwer på munnspill. Plata er utgitt på selskapet Tylden & co.


== Sporliste ==
«Rex Rudi Theme» (Rex Rudi/Klüwer) 2:32
«Bare prøv deg» (Rex Rudi) 4:21
«Mr. Besinnelsen» (Rex Rudi/Klüwer) 3:23
«Helt greit» (Rex Rudi) 3:40
«Hvor kul er en kul katt?» (Rex Rudi) 4:32
«Morgen uten monster» (Rex Rudi) 2:50
«Jeg biter» (Rex Rudi) 3:42
«Baby» (Rex Rudi) 4:11
«Påfyll» (Rex Rudi) 3:25
«Skrekkøglerock» (Rex Rudi) 4:05
«Min limousinee» (Rex Rudi) 4:09
«Kongen kommer tilbake» (Rex Rudi) 4:32
«Track_13 (Pianoriff av Brenn!)» 0:41


== Medvirkende ==


=== Rex Rudi ===
Tomas Drefvelin – vokalist, tegner, gitarist, låtskriver
Thomas Støyva – trommeslager, kor, låtskriver
Julius Lind – kontrabass, kor, låtskriver
Johan Klüwer – munnspill, ventiltrombone, kor, låtskriver


=== Andre medvirkende ===
Tore Bryhni – kor, basstemme og entusiasme
Lill Halbakken – kor og mjauing
Elisabeth Hatlenes – kor
Therese Sollien – kor
Sigbjørn Stabursvik – teft
Eivind Lønning – trompet
Ingelill Berger – barytonsax
Eivind Kristensen – tenorsax
Christian Larssen – blåsere, arrangement
Aril Tønnessen - bandbilde
Rune Mortensen – logo
Alex F – coverdesign
Anders Aasebøe – lydtekniker
Stig Morten Sørheim – lydtekniker
Nils Bjarne Kvam – produsent, miks
Rune Nordal – lydtekniker
Morten Lund – mastering
Tommy Sydsæter – fargelegging av striper


== Eksterne lenker ==
(en) Kampens hete på MusicBrainz 
(no) Kampens hete - Tylden