jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Phronima

Phronima er en slekt av frittsvømmende dyphavs-amfipoder. De ser ut som små gjennomsiktige reker. 
De finnes bare på store dyp, og er ca. 2,5 cm lange. Phronima eter dyreplankton.
Phronima sedentaria bruker ofte døde salper som hus.
Phronima tjente som inspirasjon til H.R. Gigers Alien-monster.
Den første arten i slekten ble beskrevet av den svenske vitenskapsmannen Peter Forsskål og publisert i 1775 etter hans død, i en avhandling redigert av Carsten Niebuhr.


== Taksonomi ==
Gruppen ble beskrevet av Latreille i 1802. Taksonomien er komplisert og under regelmessig revisjon.
Systematikken nedenfor følger den nyeste taksonomien som oppgis i WoRMS-databasen.
Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - +25.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden posereker (Peracarida) Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - minst 9.725 arter, 1.900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Hyperiidea - 20 / 23 familier, 233 arter H. Milne-Edwards, 1830
Infraorden Physocephalata
Overfamilie Phronimoidea  Bowman & Gruner, 1975
Familie Phronimidae  Rafinesque, 1815 - Dana, 1852
Slekt Phronima  Latreille, 1802
Phronima atlantica Guerin-Meneville, 1836 - Stillehavet, Atlanterhavet, Rødehavet
Phronima bowmani Shih, 1991 - Stillehavet
Phronima bucephala Giles, 1887 - Stillehavet, Atlanterhavet
Phronima colletti Bovallius, 1887 - Sørishavet, Mexicogulfen, Atlanterhavet
Phronima curvipes Vosseler, 1901 - Sørishavet, Mexicogulfen, Atlanterhavet
Phronima dunbari Shih, 1991 - Stillehavet
Phronima pacifica Streets, 1877 - Stillehavet
Phronima sedentaria P. Forsskål, 1775 = Phronima spinosa  Bovallius, 1887 = Phronima tenella  Stebbing, 1888
Phronima solitaria Guerin-Meneville, 1844 = Phronima megalodous Stebbing, 1888
Phronima stebbingi Vosseler, 1901 = Phronima stebbingii Vosseler, 1901


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phronima – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Phronima i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Phronima hos Artsdatabanken 
(en) Phronima hos ITIS 
(en) Phronima hos NCBI 
Phronima – detaljert informasjon på Wikispecies 
(no) Havforskningsinstituttet - "Alien" fanget i Norskehavet, om Phronima sedentaria
(en) Still alive? Fine structure of the barrels made by Phronima (Crustacea: Amphipoda) - cat.inist.fr
VM i friidrett innendørs 1985

VM i friidrett innendørs 1985 (World Indoor Games) ble arrangert i perioden 18. til 19. januar i Paris i Frankrike.


== Menn ==


=== 60 m ===

18. januar 1985


=== 200 m ===

19. januar 1985


=== 400 m ===

19. januar 1985


=== 800 m ===

19. januar


=== 1500 m ===

19. januar 1985


=== 3000 m ===

19. januar 


=== 60 m hekk ===

19. januar


=== 5000 m kappgang ===

19. januar 


=== Høydehopp ===

18. januar 


=== Stavsprang ===

19. januar 


=== Lengdehopp ===

19. januar 


=== Tresteg ===

18. januar 


=== Kule ===

19. januar 


== Kvinner ==


=== 60 m ===

19. januar


=== 200 m ===

18. januar 


=== 400 m ===

19. januar


=== 800 m ===

19. januar


=== 1500 m ===

19. januar


=== 3000 m ===

19. januar


=== 60 m hekk ===

18. januar


=== 3000 m kappgang ===

18. januar


=== Høydehopp ===

19. januar 


=== Lengdehopp ===

18. januar


=== Kule ===

18. januar 


== Deltagende nasjoner ==
Rhodopis (andre betydninger)

Rhodopis har flere betydninger:

Rhodopis, ei gresk kurtisane fra antikken som blir nevnt av historikeren Herodot og andre, og kan være bakgrunnen for eventyret om Rhodopis
Rhodopis (eventyr), et egyptisk eventyr fra antikken som var en av forløperne til eventyret om AskepottRhodopis kan også være del av de følgende vitenskapelige navnene:

Rhodopis vesper, en fugleart av kolibriene som også er kjent som Oasiskolibri
Rhodopis (belgplante), en slekt av belgplantene
Craugastor rhodopis, en froskeart
Mikrofilm (selskap)

Mikrofilm AS er et norsk animasjonsstudio startet i 1996 av Lise Fearnley, Liv Berit Helland og Kajsa Næss, senere drevet videre av Fearnley og Næss. Har produsert en rekke animasjonsfilmer, med den Oscar-belønte Den danske dikteren av Torill Kove som et foreløpig høydepunkt.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Hyperiidae

Hyperiidae er en familie innenfor den høyere gruppen Hyperiidea, av den store gruppen amfipoder. I motsetnnig til de andre undergruppene av amfipoder, lever Hyperiidea-artene kun i havet og ikke ferskvann. De er planktoniske og svever relativt fritt i vannsøylen.
De kjennetegnes av sine store øyne, mens Gammaridea har mindre øyne og er bentiske bunndyr. De fleste artene er parasitter eller predatorer på salper og maneter. Themisto gaudichaudii og noen få slektninger er frittsvømmende predatorer som lever av hoppekreps og annet dyreplankton.
Hyperia- og Themisto-arter finnes i farvannene rundt Norge og Svalbard.


== Taksonomi ==
Taksonomien er komplisert og under regelmessig revisjon. For eksempel har den eldste slekten, Lestrigonus, blitt flyttet ut på grunn av avvikende morfologi og plassert i en ny familie, Lestrigonidae. Wolfgang Ziedler peker i 2015 på at også andre av slektene i familien trenger taksonomisk revisjon.
Systematikken nedenfor følger den nyeste taksonomien som oppgis i WoRMS-databasen.
Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden posereker (Peracarida) Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - minst 9.725 arter, 1.900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Hyperiidea - 20 / 23 familier, 233 arter H. Milne-Edwards, 1830
Infraorden Physocephalata
Overfamilie Phronimoidea  Bowman & Gruner, 1975
Familie Hyperiidae  Dana, 1852
Slekt Hyperia Latreille, 1823
Slekt Hyperiella Bovallius, 1887
Slekt Hyperoche Bovallius, 1887
Slekt Laxohyperia M. Vinogradov & Volkov, 1982
Slekt Pegohyperia K. H. Barnard, 1931
Slekt Prohyperia Zeidler, 2015
Slekt Themisto Guérin, 1825
Slekt Euthemisto Bovallius, 1887 = Themisto Guérin, 1825
Slekt Paratemisto = Parathemisto Boeck, 1870 = Themisto Guérin, 1825
Slekt Parathemisto Boeck, 1870 = Themisto Guérin, 1825


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hyperiidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hyperiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hyperiidae hos Artsdatabanken 
(sv) Hyperiidae hos Dyntaxa 
(en) Hyperiidae hos ITIS 
(en) Hyperiidae hos NCBI 
(en) Kategori:Hyperiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hyperiidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Korea Ocean Research and Development Institute

Korea Ocean Research and Development Institute (KORDI) er en sørkoreansk forskningsorganisasjon, og har i dag sitt hovedkontor i byen Ansan i Gyeonggi, sørvest for Seoul. KORDI ble etablert 30. oktober 1973 som en del av Korea Institute of Science and Technology (KIST).
17. februar 1988 etablerte KORDI forskningsstasjonen King Sejong på King George Island i Antarktis. I 2002 ble Dasan-stasjonen i Ny-Ålesund på Svalbard etablert og driver med forskning innen marinbiologi, geologi og atmosfærefysikk.


== Eksterne lenker ==
(en) KORDI (engelsk)
Fotball under Sommer-OL 1988

Fotball under Sommer-OL 1988. Fotball var med på det olympiske programmet for nittende gang under OL 1988 i Seoul. Seksten lag deltok, kun menn, og turneringen ble avviklet mellom 29. juli og 11. august. Sovjetunionen beseiret Brasil med 2-1 i finalen og ble olympiske mestere i fotball.   


== Medaljer ==


== Kvartfinaler ==


== Semifinaler ==


== Finaler ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 24. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Type Vicious

Type Vicious var et band fra Andøya i Nordland. Type Vicious besta i hovedsak av Truls Helmers, Marius Bowitz og Jitse Buitink. Type Vicious gav i 2007 ut albumet Filled to the Rim, «Fake It» i 2014 og «Hymns and songs» i 2016.


== Referanser ==
Interkosmos

Interkosmos («ИнтерКосмос», Interkosmos) var et romprogram etter initiativ fra Sovjetunionen for å gi medlemmer av Warszawapakten og andre vennligsinnede land anledning til å delta i landets bemannede og ubemannede romfartsprosjekter. Blant deltakerne var Frankrike som sendte Jean-Loup Chrétien til romstasjonen Mir, samt India. De best kjente prosjektene var nok de bemannede romferdene som gjorde det mulig for 14 ikke-sovjetiske statsborgere å delta på ferder med Sojuzfarkostene mellom 1978 og 1988. Ubemannede satellitter var også en del av programmet.


== Bemannede ferder ==
Nobelstiftelsen

Nobelstiftelsen er en svensk stiftelse som forvalter formuen Alfred Nobel etterlot seg og som finansierer nobelprisene. Stiftelsen har også ansvar for arrangementene og informasjonen i forbindelse med utdelingen av nobelprisene.  Etter instruksjoner i Nobels testamente ble stiftelsen opprettet i 1900, av blant andre Ragnar Sohlman.
Per 2011 ledes Nobelstiftelsen av Lars Heikensten, mens Carl-Henrik Heldin er styreformann. Blant medlemmene er representanter fra de prisutgivende organene.
Stiftelsens lokaler ligger i Sturegatan 14 ved Humlegården, sentralt i Stockholm. 


== Nobelstiftelsens direktører ==
1900–1912: Henrik Santesson
1913–1929: Henrik Sederholm
1929–1936: Ragnar Sohlman (utøvende medlem)
1936–1946: Ragnar Sohlman
1948–1972: Nils Ståhle
1972–1992: Stig Ramel
1992–2011: Michael Sohlman
2011–2020: Lars Heikensten
2021–: Vidar Helgesen


== Nobelstiftelsens styre ==


=== Styreformann ===
1900–1907: Erik Gustaf Boström
1907–1918: Fredrik Wachtmeister
1918–1929: Henrik Schück
1929–1947: Hjalmar Hammarskjöld
1947–1960: Birger Ekeberg
1960–1964: Arne Tiselius
1965–1965: Bertil Lindblad
1965–1975: Ulf von Euler
1975–1987: Sune Bergström
1987–1993: Lars Gyllensten
1993–2005: Bengt Samuelsson
2005–2013: Marcus Storch
2013-: Carl-Henrik Heldin


=== Medlemmer ===
1900–?: Hans Forsell
1900–?: Ragnar Törnebladh
1900–1912: Henrik Santesson
1900–?: Ragnar Sohlman
1909–1925: Mauritz Salin
1913–1921: Oscar Montelius
1913–1929: Henrik Sederholm
1918–1943: Henrik Schück
1922–?: Christopher Aurivillius
1925–?: Henrik Söderbaum
1929–1934: Gustaf Richert
1933–?: Gösta Forssell (vice ordförande)
1934–1947: Axel Gavelin
1934–1943: Henning Pleijel
1943–1953: Hilding Bergstrand
1943–?: Arne Westgren
1947–1952: Robert Fries
1948–1972: Nils Ståhle
1952–1968: Jacob Wallenberg
1953–?: Sten Friberg
1959–?: Erik Rudberg
1960–1965: Gustaf Söderlund (Visestyreformann)
1968–?: Marcus Wallenberg
1972–?: Stig Ramel
1976–: Lars-Erik Thunholm
1979–?: Lars Gyllensten
1981–?: Tord Ganelius
1986–?: Odvar Nordli
1986–?: Peter Wallenberg
1987–1991: Jan Lindsten
1995-2001: Nils Ringertz
1996–: Marcus Storch
1999–2009: Jacob Wallenberg
1999–2009: Horace Engdahl
2003–2010: Gunnar Öquist (Visestyreformann 2005–2010)
2003–2009: Ole Danbolt Mjøs
2001–2009: Hans Jörnvall
2009-: Göran K. Hansson (Visestyreformann 2010-)
2009-: Peter Englund
2009-: Kaci Kullmann Five
2009-: Tomas Nicolin


== Referanser ==


== Kilder ==
Nobelstiftelsen: Chairmen of the Board of the Nobel Foundation / Executive Directors of the Nobel Foundation


== Eksterne lenker ==
(en)  Offisielt nettsted
(en) Nobel Foundation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anna Lise Stray Sijthoff

Anna Lise Stray Sijthoff (født 24. juni 1926 i Arendal, død 9. mars 2008 i den Haag) var en norsk advokat og aviseier. Hun var datter av advokatene Christian Stray og Sigrid Stray og søster til fylkesmann Signe Marie Stray Ryssdal. Familien hennes eide Agderposten siden midt på 1930-tallet, og da Christian Stray døde i 1981, overtok hun vervet som arbeidende styreformann. Hun kjente allerede avisa godt, ettersom hun hadde vært med i styret fra 1972 og hun var engasjert i driften av Agderposten like til sin død. 
Hun tok juridisk embedseksamen i Norge i 1949 og i Nederland i 1971. Siden arbeidet hun både i Norge og Nederland i en årrekke før hun studerte opphavsrett ved University of Chicago og i Storbritannia. Dette resulterte i flere bøker. I 2006 fikk hun Kongens fortjenstmedalje i gull. 


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Anna Lise Stray Sijthoff i BIBSYS
Rettsreportasjen 1968
Opphavsretten. Lov om opphavsrett til åndsverk m.c. kommentert og supplert. 1989


== Eksterne lenker ==
Anna Lise Stray er død – Artikkel i Agderposten
Her er Kongens gulljente – Agderposten
Fotball under Sommer-OL 1992

Fotball under Sommer-OL 1992. Fotball var med på det olympiske programmet for nittende gang under OL 1992 i Barcelona. Seksten lag deltok, kun menn, og turneringen ble avviklet mellom 24. juli og 8. august. Spania beseiret Polen med 3-2 i finalen og ble olympiske mestere i fotball.   


== Medaljer ==


== Kvartfinaler ==


== Semifinaler ==


== Finaler ==


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 1. januar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Internasjonale kallesignal

De internasjonale kallesignalene er tilordnet av Den internasjonale telekommunikasjonsunion (ITU), og utgjør første del av kallesignalene for radiostasjoner og fjernsynstasjoner av alle slag. De gir også grunnlag for nasjonale kjennetegn på fly og skip. 
Et kallesignal kan bestå av et antall bokstaver og talltegn, men hvert land kan normalt bare benytte kallesignal som begynner med de tegnene som er tilordnet for bruk i det landet.


== Ikke tildelte internasjonale kallesignal ==
Ikke tildelt: De følgende kombinasjonene av tegn er tilgjengelig for framtidig tildeling fra ITU. x angir en vilkårlig bokstav; n angir alle tall fra 2 til 9. * angir en tegnkombinasjon som nylig er tilbakelevert til ITU.

E6, E8, E9, H5, J9, On, S4, T9*, Un, V9, Xn, YZ*, Z4–Z9, 4N*.Ikke tilgjengelig: Ifølge ITUs gjeldende retningslinjer skal de følgende kombinasjonene av tegn ikke bli benyttet. De er likevel i uoffisiell bruk, f.eks. av radioamatører som opererer fra et omstridt område eller fra en stat uten offisielt internasjonalt kallesignal. S0 har vært brukt i Vest-Sahara. 1A har vært brukt av Malteserordenens hovedkvarter i Roma). 
(x angir en vilkårlig bokstav; n angir alle tall fra 2 til 9.)

nn, x0, x1, 0x, 1x, Qx, On.
ingen kallesignal som begynner med Q er i bruk, for å unngå forveksling med Q-kodene.
ingen kallesignal som begynner med tallene 1 or 0 er i bruk, for å unngå forveksling med bokstavene I eller O.
kallesignal som begynner med to tall (nn) er hittil ikke vurdert av ITU.


== Tilordnet kallesignal sortert etter land ==
Se også Internasjonale kallesignal/tabell


== Referanser ==
Kjeller (arkitektur)

En kjeller er ett eller flere plan i en bygning som enten er helt eller delvis under første etasje. Det kan defineres som husrom hvor størsteparten av eller hele rommet ligger under gjennomsnittlig ferdig bearbeidet terreng.
Et annet begrep som iblant benyttes om kjellere er underetasjer, men det skilles mellom kjeller og underetasje i flere sammenhenger, for eksempel når det er snakk om bruksenhetsnumre i adresser.
Kjellere blir ofte brukt til leiligheter, kjellerstuer, vaskerom, lagringsrom for oppbevaring av varmtvannsberedere, varme-, ventilasjons- og sanitærteknikk og lignende.


== Norge ==
Bygninger som ligger i skrånende terreng kan ha plan som:

Har mulighet til egen inngangsdør (minst en vegg som er helt over bakkenivå)
Har mulighet til vindu (minst en vegg som er delvis over bakkenivå)
Ikke har mulighet til vindu (ligger i hovedsak under bakkenivå)Slike plan regnes som en etasje dersom den inneholder hoveddel (for eksempel oppholdsrom, toalett og lignende), og den er måleverdig.


=== Innredning av kjeller ===
Når en kjeller innredes og gjøres om fra tilleggsdel (boder, oppbevaringsrom og andre rom som ikke er egnet for varig opphold) til hoveddel (stue, kjøkken, soverom, med mer, samt ganger og trapper mellom oppholdsrom) vil dette ofte utløse krav om rømningsveier, og man må om bruksendring for rommene hos kommunien. Dette kan av og til oppnås ved å anlegge en lysgrav og installere vinduer av tilstrekkelig størrelse.


== Se også ==
Underetasje


== Referanser ==
Signe Marie Stray Ryssdal

Signe Marie Stray Ryssdal (født 22. juli 1924 i Arendal, død 18. mai 2019 i Arendal) var en norsk jurist, politiker og fylkesmann. Hun var den tredje kvinnen som ble høyesterettsadvokat.


== Juridisk karriere ==
Hun hadde egen advokatpraksis i Oslo 1956-1972 og ble i 1960 den tredje kvinnelige høyesterettsadvokaten. Nummer to var hennes mor, Sigrid Stray, som ble høyesterettsadvokat i 1929.


== Politisk karriere ==
Hun var også politiker for Venstre, vararepresentant til Stortinget fra 1965 til 1973 og var første kvinnelige rådmann i Oslo. Hun var sosialrådmann i Oslo fra 1972 til 1983. I 1968 ble hun utnevnt til styreformann for Rikstrygdeverket, et verv hun hadde til 1980. Fra 1983 til 1993 var hun fylkesmann i Aust-Agder. Som pensjonist var hun også aktiv i Norsk Pensjonistforbund.I hele sitt liv arbeidet hun for likestilling og kvinners rettigheter, blant annet for at kvinner skulle få odelsrett og for full barnehagedekning.


== Familie ==
Hun var datter av høyesterettsadvokatene og Venstre-politikerne Sigrid Stray (1893–1978) og Christian Stray (1894–1981). Hennes mor var norges andre kvinnelige høyesterettsadvokat. Hun overtok eierskapet av gården Sofienlund på Tromøy etter at faren døde i en bilulykke i 1981. Hun var gift med høyesterettsjustitiarius Rolv Ryssdal, som døde i 1998.
Hun hadde tre barn, Rolv Erik Stray Ryssdal, Anders Christian Stray Ryssdal og Kristine Elene Stray Ryssdal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Signe Marie Stray Ryssdal hos Stortinget 
(no) Signe Marie Stray Ryssdal hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Signe Marie Stray Ryssdal i Norsk biografisk leksikon
Gudrun Lydholm

Gudrun Lydholm (f. Arskog) er en dansk offiser i Frelsesarmeen med kommandørs rang.
Gudrun Lydholm har teologisk embedseksamen fra Københavns Universitet. Hun er utdannet offiser i Frelsesarmeen ved William Booth memorial college i London (1965–1966)
25 november 1967 ble hun gift med Carl Lydholm. Sammen hadde de flere korpsordrer i Danmark og England fram til 1988. Da ble Carl Lydholm divisjonssjef for Østre div. i Danmark. I 1991 fikk han ordren som finanssekretær, og etter noen år fikk han også ansvar for eiendomsavdelingen. I 1997 ble han generalsekretær for Russland/SUS command og i 1999 territorieleder i Finland og Estland territorium. Ekteparet Lydholm var ledere for Frelsesarmeens arbeid i Norge, Island og Færøyene fra 2005 til 2011, da de ble pensjonert. Som pensjonist, er Gudrun Lydholm doktorgradskandidat ved Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Avhandlingen hennes handler om kirketanken i Frelsesarmeen.
Hun var medlem av Frelsesarmeens International Doctrine Council fra 1992-2004. Hun har vært engasjert i det økumeniske liv i Danmark gjennom medlemskap i studiekomiteen, internasjonalt utvalg i Økumenisk Fællesråd og Det Danske Bibelselskab.
Wilhelm Wetlesen

Wilhelm Lauritz Wetlesen (født 28. november 1871 i Sandefjord, død 15. juni 1925) var en norsk maler og tegner. 
Wetlesen vokste opp i Sandefjord i Vestfold som sønn av kjøpmann i manufaktur Jon Elisæus Sanne Wetlesen, opprinnelig fra Porsgrunn. Wilhelm studerte ved Kristian Zahrtmanns malerskole i København tidlig på 1890-tallet, seinere en kort tid ved Erik Werenskiolds og Eilif Petersens malerskole i Kristiania, og hadde lange opphold i Italia mellom 1895 og 1900. Hovedverket fra Italia-perioden, maleriet Utenfor paradismuren fra 1898, viser tre oppstilte, nakne skikkelser – en engel med vinger og Adam og Eva med bladkranser om hoftene. Verket er både inspirert av realismen og ungrenessansen i en såkalt danskflorentinsk stil. Andre tidlige arbeider er blant andre Moder hekler fra 1890,  Søsken fra 1892 og Sandar kirke fra 1895.

Wetlesen bidrog seinere med tegninger til den norske illustrerte folke- og praktutgaven av Snorre Sturlasons Heimskringla (Snorres kongesagaer) som ble utgitt av J.M. Stenersen & Co i 1899. Illustrasjonene til verket ble opprinnelig fordelt mellom malerne Christian Krohg, Gerhard Munthe, Eilif Peterssen og Erik Werenskiold, men seinere kom også Halvdan Egedius til. Da Egedius døde i februar 1899, overtok Wilhelm Wetlesen, og han laget i alt 43 tegninger til boka i Werenskiolds «norrøne» stil, men kanskje litt mindre forløst i formen enn bidragene fra de andre.
Wetlesen tok sammen med Hans Ødegaard i Kunsthistorisk forening initiativet til å danne Kunstnerforbundet i 1910, et galleri i Oslo som siden har arrangert kunstutstillinger og formidlet salg og der Wetlesen selv ble den første direktøren. På jubileumsutstillinga på Frogner i Oslo i 1914 hadde Wetlesen mange arbeider, og hans lyse, stemningsfulle malerier av norske landskap i seinere perioder vitner om påvirkning fra både naturalismen i Norden og impresjonismen i Frankrike. 
Wilhelm Wetlesen er representert i Nasjonalgalleriet i Oslo.
Førstekonservator Einar Wexelsen utgav i 2006 boka Kunst er vennskap, historien om Wilhelm Wetlesen i forbindelse med en utstilling av kunstnerens arbeider i Haugar Vestfold Kunstmuseum i Tønsberg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilhelm Wetlesen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wilhelm Wetlesen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kort biografi og bildeeksempeler i Haugar Vestfold kunstmuseums utstillingskatalog fra 2006 (nedlastbart pdf-doument)
Kristian Jahr

Kristian Jahr (født 15. mai 1989) er en norsk fotballspiller som spiller for Kongsvinger.Frem til 2010 spilte Jahr for Kongsvinger. Han fikk sin debut for klubbens A-lag i Adeccoligaen da han kom inn som innbytter mot Sogndal 8. juni 2008. Hans første kamp fra start var mot Hønefoss 13. juli samme år. Etter 2009-sesongen ble kontrakten terminert og Jahr meldte overgang til Notodden.Siden 2014 hører han til førsteoppstillingen til Strømmen i OBOS-ligaen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristian Jahr – Transfermarkt 
(no) Kristian Jahr – Norges Fotballforbund
Østre Angelstad

Østre Angelstad er et gårdsbruk i Holt i Tvedestrand kommune i østre Agder. Husene på Østre Angelstad tilhører Aust-Agder museum og arkiv. Våningshuset ble fredet som kulturminne i 1978. Våningshuset på gården er det best bevarte eksemplar av Nedeneshus, et sammenbygd hus med svalganger, beskrevet allerede av folkelivsgranskeren Eilert Sundt midt på 1800-tallet. I uthusbygningen inngår et steinfjøs fra 1700-tallet. 
Østre Angelstad var på 1800-tallet et sentralt sted med skysstasjon på Vestlandske hovedvei som den gang gikk gjennom tunet. Herfra ble det skysset vestover til Brekka i Austre Moland, og østover til Søndeled. I 1838, etter innføringen av formannskapsloven, ble det første amtstinget i Aust-Agder, som den gang Nedenes Amt, holdt på Østre Angelstad. Ved formannskapsjubileet 1988 hadde fylkestinget i Aust-Agder møte i salen på gården Østre Angelstad. 


== Referanser ==
White Owl

White Owl er et amerikansk sigarmerke, etablert i 1887 i Alabama i USA, de produseres fremdeles der. White Owls maskinrulles i flere størrelser og smaksvarianter. Sigarene produseres av Swedish Match i Dothan. White Owls logo er en  snøugle.


== Typer ==
Blunts
Blunt Extras
Cigarillos
Demi Tip
Mini Sweets 50s
Miniatures 50s
New Yorker
New Yorker 100s
Ranger 120s
Invincible
Sport


== Smaksvarianter ==
Sweet
Grape
Strawberry
Peach
Watermelon
Wild Apple
Pineapple
Vanilla
Blackberry


== Eksterne lenker ==
Swedish Match – Hjemmeside
Frydenholm

Frydenholm er en roman av Hans Scherfig, som utkom i 1962 som en oppfølger til romanen Idealister. Av mange regnes Frydenholm som Scherfigs hovedverk.
Bokens tema er Danmark under andre verdenskrig. Det fokuseres spesielt på regjeringens og den jevne danskes holdning til den tyske okkupasjonen og den danske regjeringens samarbeidspolitikk.
Gjennom persongalleriet i den lille landsbyen Frydenholm ved Præstø på Sydsjælland tegner Scherfig et bitende og satirisk bilde av datidens danske samfunn. Han skildrer også regjeringens, justisapparatet og politiets rolle i den grunnlovsstridige fengslingen av vel 200 danske kommunister i 1941, som skjedde på den danske regjeringens initiativ.