jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eurofurence

Eurofurence er ei samling for subkulturen furry som holdes årlig forskjellige steder i Europa. Den starta i 1995 som en privat samling av nitten europeiske furrytilhengere som treftes over Internett. Siden da har deltakertallet økt jevnt, til 782 på Eurofurence 14, som blei holdt i 2008. Navnet til samlinga kommer av ConFurence, ei amerikansk samling som ikke lenger holdes. Navnet viser til at samlinga er europeisk.
Fra år 2000 har ikke samlinga blitt holdt av enkeltpersoner lenger, men heller av den tyske vereinen  Eurofurence e. V., som administrerer samlinga.
I motsetning til de fleste amerikanske furrysamlinger foregikk Eurofurence først på ungdomsherberger. Eurofurence blei for første gang holdt på et hotell i 2007 (ringberghaus i Suhl). 


== Sentral stab ==
Eurofurence 1 blei organisert av personer med kallenavnene «Tes-Tui-H'ar» og «unci». Ingen av dem har noe med organiseringen å gjøre lenger. 
I Eurofurence 13 (2007) bestod den sentrale staben av personer med følgende kallenavn:
«Cheetah»
«Nightfox»
«Loewi»
«BigBlueFox»
«AkiRaccoon»
«Cairyn»
«Eisbaer»
«Eosfoxx»
«Jaryic»
«Jumpy»
«Mystifur»
«o'wolf»
«Riffuchs»
«somewolf»
«Tigerseye»Disse er hoveddelen av staben. Det er langt flere som er involvert i samlinga ved å gjøre oppgaver som å styre hendinger, skipe scenen og kunstutstillinga og omtrent alt annet som trengs å få gjort.


== Steder ==
Eurofurence har blitt holdt flere forskjellige steder rundt om i Europa. Den har blitt holdt flest ganger i Tyskland, og hvert eneste år fra og med 2005. Før det varierte det mer, og det har blitt holdt i Sverige, Nederland og Tsjekkia i tillegg til Tyskland. Stedene i Tyskland har også variert, men de siste tre åra har samlinga blitt holdt på samme sted i Tyskland. 


== Tema ==
Fra og med Eurofurence 8 har Eurofurence hatt et tema hvert år, med T-skjorter og klær som viser det samme. Den følgende lista viser navna til temaene til de forskjellige samlingene fram til i dag:

Eurofurence 8 (2002) – The F.I.A. (Furry Intelligence Agency)
Eurofurence 9 (2003) – Cunning Little Vixens
Eurofurence X (2004) – EFX : The Movie
Eurofurence XI (2005) – Songs of the Old Ages
Eurofurence 12 (2006) – The Hounds of Blackwhite Castle
Eurofurence 13 (2007) – The Unlucky Thirteen
Horrorfurence 14 (2008) – From Dusk till Dawn
Eurofurence 15 (2009) – 1001 Arabian Nights
Eurofurence 16 (2010) - Serengeti
Eurofurence 17 (2011) - Kung Fur Hustle
Eurofurence 18 (2012) - Animalia Romana
Eurofurence 19 (2013) - Aloha Hawaii!


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Eurofurence – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
1. deild 1977

1. deild 1977 var den færøyske eliteserien i fotball for herrer i 1977-sesongen.
Serien besto av 7 lag dette året. Den ble vunnet av TB Tvøroyri, mens Fram Tórshavn rykket ned og mistet plassen sin til MB Miðvágur.


== Tabell ==


== Kilder ==
Faroe Soccer. 1977. (en)
1. deild 1978

1. deild 1978 var den færøyske eliteserien i fotball for herrer i 1978-sesongen.
Serien besto av 7 lag dette året. Den ble vunnet av Havnar Bóltfelag fra Tórshavn. Ingen lag rykket ned denne sesongen, da serien skulle utvides til 8 lag i 1979.


== Tabell ==


== Kilder ==
Faroe Soccer. 1978. (en)
MF «Tau»

MF «Tau» var en bilferge som ble bygget ved Brødrene Lothe AS Flytedokken i Haugesund som byggenr. 14. 27. august 1960 ble hun sjøsatt og døpt «Tau» av gudmor Elisabeth Willumsen. Hun ble deretter slept til Stavangerskes eget verksted Klaseskjæret i Stavanger for innredning, montering av motor og annen utrustning.
Hun ble overlevert som bilferge til Det Stavangerske Dampskibsselskab i Stavanger i mars 1961. «Tau» var ved levering Norges største og raskeste bilferge.


== I fart ==
Den 25. mars 1961 ble MF «Tau» satt inn i Stavangerskes nye fergesamband Stavanger–Tau, hvor den gikk 6-8 turer daglig (kvart på hver time fra Stavanger og halv fra Tau). Ruten erstattet den tidligere lokalruten Jørpeland-Idsal-Idse-Solbakk-Tau-Stavanger der selskapets sjøbuss «Fjordbris» gikk.
I juni 1966 ble kapasiteten i Tau-sambandet fordoblet da Stavangerskes nybygde ferge «Strand» ble satt inn i ruten i samseiling med «Tau».
I juli 1973 ble «Tau» avløst i ruten av Stavangerskes nybygde ferge «Stavanger». «Tau» ble i stedet satt inn i Midtsambandet (Stavanger-Talgje–Fogn-Judaberg–Eidssund-Nedstrand) i samseiling med Stavangerskes ferge «Finnøy». Hun gikk også tidvis på Rennesøy (Stavanger-Bru-Vestre Åmøy-Askje-Vikevåg).


== MF «Ombo» ==
I 1976 ble hun omdøpt til «Ombo». I 1976 ble også anløpssteder i midtsambandet utvidet til å omfatte Stavanger-Talgje–Judaberg–Halsne-Eidssund-Nedstrand.
I 1977 ble anløpssteder i midtsambandet utvidet til å omfatte Stavanger-Talgje–Judaberg–Halsne-Eidssund-Nesheim-Nedstrand. Rundt 1977 ble Kapasiteten i midtsambandet øket ved at «Strand» (senere «Eidssund») ble satt inn i tillegg til «Ombo» og «Finnøy». I 1980 ble anløpssteder i midtsambandet utvidet til å omfatte Stavanger-Talgje–Judaberg–Halsne-Nord Hidle-Eidssund-Nesheim-Nedstrand.
Rundt 1986 ble «Ombo» reserveferge. Den 1. januar 1990 ble driften overtatt av Rogaland Trafikkselskap AS i Stavanger. «Ombo» ble benyttet i turistrute på Lysefjorden.


== Etterhistorie ==
I oktober 1992 ble hun solgt til Expreso del Este SA i Vest-Afrika for kr. 300 000. Hun ble omdøpt «Soledad II» og registrert i Panama (3EZA9). Hun gikk til Vest-Afrika, trolig til Elfenbenskysten. Hun skulle benyttes til transport av anleggsmaskiner med mer, men ble etterhvert benyttet som arbeidsfartøy for sandblåsningsarbeider i Ekvatorial-Guinea.
Pr. desember 2002 har hun sunket på grunt vann i Malabo på Bioko i Ekvatorial-Guinea og har blitt liggende som vrak.


== Kilder ==
Artikkel om Stavangerske i Skipet 2.90 og 1.91 av Alf Johan Kristiansen.
«Fjordbåtene»  Jone Laugaland 2005
«Vi bygde Skipene, -om skipsbygging i Haugesund»  Stein Erik Dagsland & Tor Inge Vormedal  2007
Wilhelm Langes
Trygve Eriksen jr.'s arkiv


== Eksterne lenker ==
(en) MF «Tau» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
http://www.flickr.com/photos/16951815@N00/245280409/sizes/z/
VM i friidrett 2009 – Sleggekast herrer

Øvelsen Sleggekast herrer ved VM i friidrett 2009 ble avholdt på  Olympiastadion i Berlin mellom 15. august og 17. august.
Norge var ikke representert i øvelsen.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==


== Kvalifiseringskrav ==


== Program ==


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifisering: Utøver som klarte direktekvalofiseringskravet på 77,50 m eller utøverne med de 12 beste resultatene gikk videre til finalen.


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Sleggekastresultater. IAAF. Besøkt 17. august 2009.
1. deild 1979

1. deild 1979 var den færøyske eliteserien i fotball for herrer i 1979-sesongen.
Serien besto for første gang av 8 lag dette året, mot 7 tidligere år. Den ble vunnet av ÍF Fuglafjørður, mens NSÍ Runavík rykket ned og mistet plassen sin til GÍ Gøta.


== Tabell ==


== Kilder ==
Faroe Soccer. 1979. (en)
Wilhelmsbad

Wilhelmsbad er et nå nedlagt kurbad utenfor Hanau i Hessen. Anlegget er i dag underlagt Verwaltung staatlicher Schlösser und Gärten Hessen (Hessens forvaltningsorgan for slott og parker.
Etter sigende var det to kvinner som fant en kilde i skogen, som viste seg å være mineralrik, og dermed helsebringende.Bade- og parkanlegget ble anlagt som anneksresidens for datidens arveprinser og grever av Hanau, med  Wilhelm IX./I. von Hessen-Kassel som byggherre, finansiert av hans engelske kongeonkel, som hadde bruk for soldatforlegninger. Bygningene sto ferdige etter ca. 1 1/2 års byggetid i 1779.
Vannkilden streiket omkring 1860. Det ble forsøkt med vann fra det nærliggende Bad Nauheim som ikke gjorde samme suksessen. Stedet er nå nedlagt som kurbad, men er åpent for publikum som park med attraksjoner.
Spondyliaspididae

Spondyliaspididae er en gruppe med plantelus som regnes til undergruppen sugere (Psylloidea). De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.


== Utseende ==


== Levevis ==
Denne gruppen lever nesten utelukkende på busker og trær i eukalyptus-slekten. Nymfene til mange arter dekker seg under et "lokk" av stoffer de skiller ut fra bakkroppen. Et spesielt trekk er at disse artene kommuniserer ved hjelp av lyd. Det ser ut til at hver art har sin spesifikke "sang".


== Skadedyr ==
Noen av disse artene kan gjøre betydelig skade på eukalyptus som er plantet for tømmerproduksjon. Dette gjelder spesielt arten Glycaspis brimblecombei, som nylig har blitt innført til California og Mexico, der det er plantet mye eukalyptus. En annen art som har spredt seg videre er Ctenarytaina spatulata, som er funnet i New Zealand, California og Uruguay i tillegg til Australia.


== Utbredelse ==
Denne gruppen er naturlig utbredt bare i Australia, med unntak av én art som forekommer naturlig på Ny-Guinea. Noen få arter har spredd seg med mennesket til andre områder der eukalyptus er plantet.


== Systematisk inndeling ==
Spondyliaspididae blir ofte regnet som en undergruppe av Psyllidae.

ordenen Nebbmunner, Hemiptera
underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
overfamilien Sugere, Psylloidea
familien Spondyliaspididae
gruppe Ctenarytainini
slekten Agelaeopsylla Taylor, 1990 – fem arter
slekten Anoeconeossa Taylor, 1987 – 17 arter
slekten Blastopsylla Taylor, 1985 – åtte arter
slekten Cryptonoessa Taylor, 1990 – fem arter
slekten Ctenarytainia Ferris & Klyver, 1932 – seks arter
slekten Eriopsylla Froggatt, 1901 – to arter
slekten Leptospermonastes Taylor, 1987 – fem arter
slekten Syncarpiolyma Froggatt, 1901 – to arter
gruppe Euphalerini
gruppe Pachypsyllini
slekten Pachypsylla
slekten Tetragonocephala
gruppe Spondyliaspidini
slekten Australopsylla Tuthill & Taylor, 1955 – to arter
slekten Blepharocosta Taylor, 1992
slekten Boreioglycaspis Moore, 1964 – åtte arter
slekten Cardiaspina Crawford, 1911 – 24 arter
slekten Celtisaspis
slekten Creiis Scott, 1882 – åtte arter
slekten Eucalyptolyma Froggatt, 1901 – fem arter
slekten Glycaspis Taylor, 1960 – 140 beskrevne arter
slekten Lasiopsylla Froggatt, 1900 – fem arter
slekten Phellopsylla Taylor, 1960 – seks arter
slekten Platyobria Taylor, 1987 – 9 arter
slekten Spondyliaspis Signoret, 1879


== Kilder ==
Australian Faunal Directory, Psyllidae, med informasjon om arter som forekommer i Australia


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Under the Moon of Love

«Under the Moon of Love» er en amerikansk popsang med melodi og tekst av Tommy Boyce og Curtis Lee, som ble gjort kjent av Curtis Lee.
Singlen, hvor sangen forekommer, ble produsert av Phil Spector i 1961 med Curtis Lee som sanger.
«Under the Moon of Love» ble en mindre slager i USA og nådde en 46.-plass på Billboard Hot 100-singlelisten.
Femten år senere ble sangen gjenopplivet av den britiske revivalgruppen Showaddywaddy og ble en stor slager i Storbritannia. Mike Hurst produserte versjonen som kom inn på den britiske singlelisten 6. november 1976 og lå der i elleve uker. Den lå i tre uker på toppen av den britiske singlelisten i desember 1976.


== Norsk versjon ==
Eldar Vågan og Jan Paulsen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Et reinvaske Norgesglass». Sangen ble utgitt av Vazelina Bilopphøggers på LP-platen Fem fyrer med ved (Slagerfabrikken/Opal 99004) i 1984.


== Referanser ==
Superkjempe

Superkjemper er blant de mest massive stjernene, og de tilhører den største gruppen som befinner seg øverst på Hertzsprung-Russel-diagrammet. De ligger øverst på diagrammet og deres absolutte magnitude varierer fra -5 til -12 på skalaen, supergiganter har 10 til 70 solmasser, og har 30 000 og opptil hundre tusener ganger solas luminositet. På grunn av deres store masse, har de en relativ kort levetid fra 30 millioner til ett par hundretusen år. Superkjemper kan finnes i alle spektralklassene, fra den blå (klasse O) superkjempen til de høyt evolverte røde (klasse M) superkjempene.
Havnar Bóltfelag

Havnar Bóltfelag, oftest omtalt som HB, er en fotballklubb i Tórshavn på Færøyene. Den ble stiftet den 4. oktober 1904 og har sin hjemmebane i Gundadalur i Tórshavn. Stadionet har plass til 5 000 tilskuere. Havnar Bóltfelag spiller i den øveste divisjonen for herrefotball på Færøyene, Betrideildin, og er øyenes mestvinnende lag gjennom tidene. Kvinneavdelingen i Havnar Bóltfelag ble etablert i 1985, og spiller i den øverste divisjonen for kvinnefotball.


== Meritter ==
Seriemester (24):
1955, 1960, 1963, 1964, 1965, 1971, 1973, 1974, 1975, 1978, 1981, 1982, 1988, 1990, 1998, 2002, 2003, 2004, 2006, 2009, 2010, 2013, 2018, 2020.Cupmester (28):
1955, 1957, 1959, 1962, 1963, 1964, 1968, 1969, 1971, 1972, 1973, 1975, 1976, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1984, 1987, 1988, 1989, 1992, 1995, 1998, 2004, 2019, 2020.


== Rekorder ==
Største ligaseier: 14-1 mot ÍF Fuglafjørður(1971)
Største ligatap: 0-10 mot B36 Tórshavn(1945)
Største cupseier: 22-0 mot Skansin Tórshavn(1995)
Største cuptap: 2-6 mot TB Tvøroyri(1977)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arge, Jógvan (1994). Havnarmenn í Gundadali. Havnar Bóltfelag 1904–1954 (færøysk). Tegninger ved Jákup Pauli Gregoriussen. Tórshavn. OCLC 237721236. 
Merkistein, Suni (2004). Koyr á HB! Havnar Bóltfelag 1955–2004 (færøysk). Tórshavn. ISBN 99918-3-162-2. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) HB Tórshavn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joe Perry (musiker)

Joe Perry (født 10. september 1950 i Lawrence i Massachusetts) er en amerikansk gitarist og låtskriver. Han er rangert som nummer 84 på Rolling Stones liste over de hundre beste gitaristene gjennom tidene.
Perry vokste opp i den lille byen Hopedale, der faren var regnskapsfører og moren var gymlærer. Han dannet et band med Tom Hamilton som ble kalt The Jam Band. Perry og Hamilton etablerte Aerosmith sammen med Steven Tyler i 1970, med unntak en pause fra 1979 til 1984.
I denne «pausen» dannet Joe Perry gruppen The Joe Perry Project. Siden 1979 har Perry gitt ut seks soloalbum (fem med The Joe Perry Project, og et rent soloalbum). 
I 1985 giftet Perry seg med Billie Paulette Montgomery Perry. De har fått to barn; Tony og Roman.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Joe Perry (guitarist) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joe Perry på Internet Movie Database 
(en) Joe Perry hos The Movie Database 
(en) Joe Perry hos Internet Broadway Database 
(en) Joe Perry på Discogs 
(en) Joe Perry på MusicBrainz 
(en) Joe Perry på Spotify 
(en) Joe Perry på Songkick 
(en) Joe Perry på AllMusic 
Joe Perry på Twitter 
Joe Perry på Facebook 
Joe Perry på Facebook
Edgar Amphlett

Edgar Montague Amphlett (født 1. september 1867 i Dorchester, død 9. januar 1931 i Chelsea) var en britisk fekter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Amphlett vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1908. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass, bak Frankrike i lagkonkurransen i kårde.


== OL-medaljer ==
 1908  Stockholm - Sølv fekting, kårde lagkonkurranse  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Edgar Amphlett – Olympics.com 
(en) Edgar Amphlett – Olympic.org 
(en) Edgar Amphlett – Olympedia 
(en) Edgar Amphlett – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edgar Amphlett – databaseOlympics.com (arkivert)
Leaf Daniell

Cyrus Leaf Daniell (født 1877, død 28. februar 1913) var en britisk  fekter som deltok under OL 1908 i London.
Daniell vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1908. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass, bak Frankrike i lagkonkurransen i kårde.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv fekting, kårde lagkonkurranse (Storbritannia)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leaf Daniell – Olympedia 
(en) Leaf Daniell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Leaf Daniell – databaseOlympics.com (arkivert)
Cecil Haig

Cecil Henry Haig (født 16. mars 1862 i Kensington, død 3. mars 1947) var en britisk  fekter som deltok under OL 1908 i London.
Haig vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1908. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass, bak Frankrike i lagkonkurransen i kårde.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv fekting, kårde lagkonkurranse (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) Cecil Haig – Olympedia 
(en) Cecil Haig – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Cecil Haig – databaseOlympics.com (arkivert)
WebCite

WebCite er en tjeneste som arkiverer nettsider etter en forespørsel. Forfattere kan deretter sitere arkiverte nettsidene gjennom WebCite, i tillegg til å sitere den originale URL til nettstedet. Lesere kan hente ut den arkiverte nettsiden for all tid, uten hensyn til om det originale nettstedet eller nettside senere er revidert eller fjernet (såkalt lenkeråte). Slik arkivering er spesielt viktig i akademisk sammenheng. WebCite er en ideell organisasjon som støttes av utgivere og redaktører, og den kan brukes fritt.


== Se også ==
Digital preservering
Lenkeråte
Perma.cc
Nettarkivering
Internet Archive
archive.is


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) WebCite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Robert Montgomerie

Robert Cecil Lindsay Montgomerie (født 15. februar 1880, død 28. april 1939)  var en britisk fekter som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Montgomerie vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1908. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass, bak Frankrike i lagkonkurransen i kårde. Fire år senere, under Sommer-OL 1912 i Stockholm vant han på nytt en sølvmedalje i lagkonkurransen i kårde. Det britiske laget kom på andreplass bak Belgia.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv fekting, kårde lagkonkurranse (Storbritannia)
1912  Stockholm -  Sølv fekting, kårde lagkonkurranse (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Montgomerie – Olympedia 
(en) Robert Montgomerie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Montgomerie – databaseOlympics.com (arkivert)
Martin Holt

Martin Drummond Vesey Holt (født 13. januar 1881 i London, død 2. november 1956) var en britisk fekter som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Holt vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1908. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass, bak Frankrike i lagkonkurransen i kårde. Fire år senere, under Sommer-OL 1912 i Stockholm vant han på nytt en sølvmedalje i lagkonkurransen i kårde. Det britiske laget kom på andreplass bak Belgia.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv fekting, kårde lagkonkurranse (Storbritannia)
1912  Stockholm -  Sølv fekting, kårde lagkonkurranse (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Holt – Olympedia 
(en) Martin Holt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Martin Holt – databaseOlympics.com (arkivert)
Gunnar Dybwad

Gunnar Dybwad (født 21. august 1928 i Levanger, død 9. mai 2012) var en norsk fotballspiller som spilte for Steinkjer Idretts- og fotballklubb på 1950- og 1960-tallet. Han debuterte for Norges landslag mot Englands amatørlandslag 15. mai 1951, og Dybwad spilte totalt 27 landskamper og scoret 11 mål. Han var den første spilleren i en klubb nord for Trondheim som fikk landskamper for Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gunnar Dybwad – Transfermarkt 
(en) Gunnar Dybwad – WorldFootball.net 
(en) Gunnar Dybwad – EU-Football.info 
(no) Gunnar Dybwad – Norges Fotballforbund
Edgar Seligman

Edgar Isaac Seligman (født 14. april 1867 i San Francisco, død 17. september 1958 i London) var en britisk fekter som deltok i flere olympiske leker, 1908 i London, 1912 i Stockholm, 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris. Han deltok også i Ekstralekene 1906 i Athen.
Seligman vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1908. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass, bak Frankrike i lagkonkurransen i kårde. Fire år senere, under Sommer-OL 1912 i Stockholm vant han på nytt en sølvmedalje i lagkonkurransen i kårde. Det britiske laget kom på andreplass bak Belgia.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv fekting, kårde lagkonkurranse (Storbritannia)
1912  Stockholm -  Sølv fekting, kårde lagkonkurranse (Storbritannia)
(1906  Athen -  Sølv fekting, kårde lagkonkurranse (Storbritannia)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edgar Seligman – Olympics.com 
(en) Edgar Seligman – Olympic.org 
(en) Edgar Seligman – Olympedia 
(en) Edgar Seligman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edgar Seligman – databaseOlympics.com (arkivert)
Jarmund/Vigsnæs AS Arkitekter

Jarmund/Vigsnæs AS Arkitekter MNAL er et norsk arkitektfirma etablert i 1996 av Håkon Vigsnæs (f. 1962) og Einar Jarmund (f. 1962). I 2004 ble Alessandra Kosberg (f. 1967) tatt opp som tredje partner. Firmaet hadde i 2017 kontorer i Oslo og ca. 18 ansatte. I 2019 ble selskapet avviklet og virksomheten videreført i de to selskapene Vigsnæs Kosberg Arkitekter og Einar Jarmund & Co.Firmaets virksomhet spenner fra små hytter og eneboliger til større offentlige bygg og byutviklingsprosjekter. Dets stil er blitt betegnet som «supermodernisme» og «nyminimalisme».
Jarmund/Vigsnæs har mottatt en rekke utmerkelser og flere arbeider er omtalt i internasjonal arkitekturlitteratur. I 1999 ble firmaet omtalt som et av verdens tjue viktigste unge arkitektkontorer av tidsskriftet Wallpaper. Ved Norsk arkitekturmuseums 25-årsjubileum i 2000 ble kontoret presentert ved en utstilling av 14 boligprosjekter under tittelen «Unge og lovende».I 2007 ble en rekke av deres arbeider presentert ved arkitekturbiennalen i São Paulo i Brasil.


== Utvalgte arbeider ==
Rabothytta, Okstindan, Nordland
Dune House, Thorpeness i England; sammen med Mole Architects Ltd.
Hagaparken idrettshall og treningssenter, Vänersborg i Sverige
Nasjonal turistvei i Lofoten: Hamnøy, Nappskaret og Raftsundet
Dønning ungdomshus, Gimsøystraumen i Lofoten
En rekke hytte- og næringsprosjekter i Kvitfjell-området
Villa Stueland, enebolig i Smedsvingen 52 på Hvalstad i Asker.
Moloveien 28 (leiligheter), Ålesund
Noria Moria, leiligheter og hotell på Norefjell
Arkitekthøgskolen i Oslo (ombygging av Oslo Lysverkers verkstedbygg) (2001) (Houens fonds diplom 2003, Norsk Lyspris for beste innendørsprosjekt 2001) #
Galleri Trafo, Bærum (ombygging av tidligere trafo til galleri og kafe)
Forsvarsdepartementet (kontorbygg på Akershus; sammen med ØKAW arkitekter)
Svalbard forskningspark, Longyearbyen (utvidelse 2005) #
Studentboliger Leiden, Nederland (ombygging av tidligere fabrikk)
Turtagrø hotell, Luster (gjenoppbygging etter brann) (2002) #
Det Røde Hus, enebolig på Røa i Oslo (2002)
Høgskolen i Molde
Vestkantbadet i Oslo (rehabilitering og ombygging) (2000) #
Trafikksentral på Kvitsøy (påbygg på eksisterende losstasjon) (1999) #
Telenor AS, Fornebu
Enebolig i Fiolvegen 6 i Asker (1998) #
Administrasjonsbygg for Sysselmesteren på Svalbard (gjenoppbygging etter brann) (1997) (Ar+d Award 2001) #
Kombinert bolig/atelier i Langoddveien 111 på Snarøya (1997) #
Washington Pass Visitor Center, Okanogan National Forest, WashingtonBygg merket med # er omtalt i Arkitektur i Norge. Årbok.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jarmund/Vigsnæs AS Arkitekter MNAL