jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Grandad (sang)

«Grandad» er en populær britisk sang med Clive Dunn.
Mens Dunn spilte én av hovedrollene i BBCs situasjonskomedieserie Dad's Army møtte han bassisten Herbie Flowers under et selskap. Da han fikk vite at Flowers var låtskriver utfordret Dunn ham til å skrive en sang til seg. Flowers skrev sangen med vokalisten i The Creation, Kenny Pickett.Singlen Columbia DB 8726 ble utgitt i 1970 og hjulpet av promotering, slik som å opptre i barneprogrammer som Basil Brush, og at DJ Tom Bluckburn hevdet at det var hans favorittplate, nådde den snart den britiske singlelisten.
Etter en opptreden i Top of the Pops så «Grandad» ut til å bli nummer én i julen, men en streik blant de faglærte arbeiderne berørte EMIs platepresse og skapte distribusjonsproblemer for singlen. Den mistet så muligheten.I januar 1971 nådde sangen imidlertid en førsteplass og lå der i to uker. På samme tid feiret Dunn sin 51.-årsdag. Den fortsatte å tilbringe totalt 26 uker på listen.Dunn fikk ingen flere slagere, men spilte inn albumet Permission to Sing, Sir!.
1979-84 medvirket Dunn i en TV-serie for barn med navn Grandad, selv om serien ikke brukte sangen som temalåt.


== Norsk versjon ==
Fredrik Friis har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Morfar». Hansen har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Columbia GN 1853 i 1971.


== Referanser ==
På en-to-tre

På en-to-tre er et musikkalbum av Ole Ivars, utgitt i 1991. I 2006 ble albumet utgitt på nytt.


== Sporliste ==
«Den syvende himmel» (William Kristoffersen)
«Sommerglede» (William Kristoffersen)
«Blomstenes ball»  (William Kristoffersen)
«Beate Christin» (Jules Sylvain/Dix Dennie)
«Det hjelper ikke» (Antonio Pereda Fernandez/Lasse Hovd)
«På en-to-tre» (William Kristoffersen)
«Tusen og en sang» (William Kristoffersen)
«Carmencita» (William Kristoffersen)
«Bare et barn» (Kjell Hansson/Kristoffersen)
«Vandre livet hånd i hånd» (Lonnie Dunlop/Hovd)
«Spillemannens vårsang» - Spel-Olles gånglåt (Kerstin Hed/David Gruffman/Kristoffersen)
«Min egen dagbok» (William Kristoffersen)
«Wild Cat Blues» (Clarence Williams/Fats Waller)
«Sommercalypaso» - Sommarcalypso (Lars Berghagen/Ivar Grønsveen)


== Medvirkende ==


=== Ole Ivars ===
Tore Halvorsen – vokalist, gitar
William Kristoffersen – bassist, kor, låtskriver, vokal
Arne Willy Foss – saxofon, klarinett, fløyte, kor
Ole Ødegård – tangenter, kor
Arild Engh – trommer


=== Andre medvirkende ===
Bjørn Elvestad - gitarer
Ole Vidar Lien - produsent
Morten Nyhus - tekniker
Ivar Grønsveen - tekstforfatter


== Kilder ==
På en-to-tre
Jolan Chang

Jolan Chang (Zhang Zhonglan, født 9. desember 1917 i Hangzhou i Kina, død 25. april 2002 i Stockholm) var en kinesisk taoistisk filosof, sexolog og forfatter. Han forfattet det banebrytende verket The Tao of Love and Sex og The Tao of the Loving Couple. 
Jolan Chang var sønn av en general. Etter den kinesiske borgerkrig flyttet han til Canada og bodde der i mange år. Sent i livet flyttet han til Sverige.


== Verker ==
The Tao of Love and Sex : The Ancient Chinese Way to Ecstasy. New York : Dutton, 1977, ISBN 0525474536
Note de lecture hos sexologie-magazine.com
The Tao of the Loving Couple : True Liberation Through the Tao. New York : Dutton, 1983, ISBN 0525241833 (Utdrag)
The Food of Love and Sex : The Tao of Loving, Living and Eating. Rockport : Element Books, 1995, ISBN 1852306351
sammen Sam Thornely: Zest for Life: Live Disease-free with the Tao. Stockholm : Dao Press, 1995, ISBN 9197256307


== Litteratur ==
Lawrence Durrell: A smile in the mind's eye. London : Wildwood House, 1980, ISBN 0704530457


== Eksterne lenker ==
History of Sex Manuals – The Tao of Love and Sex av David Wallechinsky og Irving Wallace
Pyropterus nigroruber

Pyropterus nigroruber er en bille i delgruppen (underfamilien) nettrødvinger i familiegruppen rødvinger. Den er ganske sjelden, finnes vanligere lengre sør i Europa. Den er den eneste arten i slekten Pyropterus.


== Utseende ==
Kroppen er 7,5-10 millimeter lang, svart, med skarlagensrøde dekkvinger. Brystskjold (pronotum) er svart, men noe brunlig i framkanten.  Hodet er kort, men ikke snuteformet forlenget framover. Det er synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Antennene har elleve ledd og er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene. Det tredje leddet er nær like langt som det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) har en nær kvadratisk form, ofte med en markert og noe oppstående sidekant. Midtpartiet består av et lukket område dannet av en oppstående ribbe. Dekkvingene er kraftig kitiniserte, parallellsidige og har lengderibber. Alle føtter har fem ledd.


== Levevis ==
Arten finnes i åpen, vegetasjonsrik løv- eller blandinsskog med mye død ved. Larvene utvikler seg i fuktig, morkent tre av både løv- og bartrær, og lever trolig av sopp. De voksne insektene besøker gjerne blomster for å ete pollen.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Palearktis, fra Storbritannia i vest til Japan i øst, fra Middelhavet i sør til Sør-Skandinavia i nord, men er regnet som sjelden i de fleste områder, imidlertid forholdsvis vanlig på Øst- og Sørlandet i Norge .


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 9.(344 sider)  ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Pyropterus nigroruber i Encyclopedia of Life 
(en) Pyropterus nigroruber i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pyropterus nigroruber hos Artsdatabanken 
(sv) Pyropterus nigroruber hos Dyntaxa 
(en) Pyropterus nigroruber hos Fauna Europaea 
(en) Pyropterus nigroruber hos NCBI 
(en) Kategori:Pyropterus nigroruber – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyropterus nigroruber på GBIF
UK Beetles - Pyropterus nigroruber
Pyropterus nigroruber - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Viggjatunnelen

Viggjatunnelen er en veitunnel på Europavei 39 i Skaun kommune i Trøndelag. Tunnelen går mellom Engan og Rossvoll, og er 2 711 meter lang. Sammen med resten av nye E39 mellom Klett og Bårdshaug ble Viggjatunnelen åpnet 30. juni 2005.


== Se også ==
Kallfossbrua
Storsandtunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Chen Maiping

Chen Maiping (tradisjonell kinesisk: 陳邁平; forenklet kinesisk: 陈迈平; pinyin: Chén Màipíng, født 4. november 1952 i Changshu i Jiangsuprovinsen i Kina) er en kinesisk forfatter kjent under kunstnerpseudonymet Wan Zhi (万之). Han har særlig skrevet noveller og har også oversatt litteratur fra engelsk og svensk til kinesisk.
Chen skrev i slutten av 1970-årene og i begynnelsen av 1980-tallet flittig i det underjordiske litteraturmagasinet Jintian (Idag). Det førte til at han tiltrakk seg myndighetenes oppmerksomhet, og fra 1986 har han levd i landflyktighet. Etter massakren på Den himmelske freds plass i 1989 gjenopprettet han Jintian for både eksilkinesere og regimekritiker i Kina.
Chen flyttet til Sverige i 1990. Han har i Sverige blant annet undervist i kinesisk på Stockholms universitet og arbeidet som oversetter. Han er også viseordfører og generalsekretær for den uavhengige kinesiske PEN-klubben.


== Referanser ==
Platycis cosnardi

Platycis cosnardi er en bille i delgruppen (underfamilien) nettrødvinger i familiegruppen rødvinger. Den er sjelden, finnes vanligere lengre sør i Europa.


== Utseende ==
Kroppen er svart, med skarlagensrøde dekkvinger. Brystskjoldet (pronotum) er svart med rødlig kant. Hodet er kort, men ikke snuteformet forlenget framover. Det er synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Antennene er helt svarte og har elleve ledd og er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene. Brystskjoldet (pronotum) har en nær kvadratisk form, ofte med en markert og noe oppstående sidekant. Midtpartiet består av et område dannet av en oppstående ribbe, dette er ikke lukket, men åpent i bakkant. Dekkvingene er kraftig kitiniserte, parallellsidige  og har lengderibber. Alle føtter har fem ledd.


== Levevis ==
Platycis cosnardi tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. Larvene forpupper seg i morkent eller skadd tre, blant annet av bøk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 9-10. (344 sider)  ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Platycis cosnardi i Encyclopedia of Life 
(en) Platycis cosnardi i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Platycis cosnardi hos Artsdatabanken 
(en) Platycis cosnardi hos Fauna Europaea 
(en) Platycis cosnardi hos NCBI 
Platycis cosnardi - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Anders Bastiansen

Anders Bastiansen (født 31. oktober 1980 i Oslo) er en profesjonell norsk ishockeyspiller som for tiden spiller for Frisk Asker i den norske GET-ligaen. Han har tidligere spilt for Almtuna IS og IFK Arboga i svenske HockeyAllsvenskan, Mora IK og Färjestads BK i Svenska hockeyligan (SHL) og for Graz 99ers i østerrikske Erste Bank Eishockey Liga (EBEL).


== Spillerkarriere ==


=== Klubbkarriere ===
Han startet karrieren i Frisk Asker, og ble Norgesmester med klubben i 2002. Etter syv sesonger dro han for å spille i svensk hockey for de allsvenske klubbene Almtuna IS og IFK Arboga. Den 15. november 2005 debuterte han for Mora IK i den svenske Elitserien da han scoret det siste målet i en 3–1 seier over Timrå IK. Etter tre sesonger i Mora valgte han innen 2008/09-sesongen å gå over til Färjestads BK, hvor han ville spille sammen med landslagskollegene Jonas Holøs, Marius Holtet og senere Ole-Kristian Tollefsen. I sesongen 2008/09 vant han SM-gull i rekke med Emil Kåberg og Eero Somervuori. Sesongen 2010/11 var han igjen med på å vinne SM-gull med Färjestad. For sin innsats i sluttspillet ble Bastiansen kåret til sluttspillets mest verdifulle spiller.I 2014 signerte han for Graz 99ers i østerrikske Erste Bank Eishockey Liga, og spilte her i én sesong. Den 27. april 2015 signerte han en treårskontrakt med moderklubben Frisk Asker.


=== Landslagskarriere ===
Bastiansen har i flere år vært en av de viktigste lederskikkelsene og offensive spillere på det norske landslaget, og har i alt spilt 97 offisielle landskamper for Norge (VM- og OL-kamper).Bastiansen debuterte offisielt på landslaget i november 2004 under OL-førkvalifiseringen i Stavanger, hvor han noterte seg for tre assists på tre kamper. VM-debut kom i Divisjon I i 2005, hvor han med bidro til at Norge rykket opp til A-puljen igjen for 2006. Han har siden representert Norge i samtlige VM-turneringer (12 i alt), og har siden 2010 vært assisterende lagkaptein. Ved VM i 2014 var han landslagskaptein i Ole-Kristian Tollefsens skadefravær. Bastiansen har også spilt i Vinter-OL i Vancouver i 2010 og Sotsji i 2014, og hjalp Norge i OL-kvalifiseringsturneringene i 2009 og 2016.


== Meritter ==


== Klubbstatistikker ==
KlubbkarriereKlubbturneringerLandslagskarriere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Bastiansen – Olympedia 
(en) Anders Bastiansen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anders Bastiansen – Eurohockey.com 
(en) Anders Bastiansen – Hockeydb.com 
(en) Anders Bastiansen – Eliteprospects.com
BM Sagunto

Balonmano Parc Sagunt (på katalansk) eller Balonmano Sagunto (på spansk) var en håndballklubb i byen i Sagunto i provinsen Valencia i Spania. Tidligere navn er Astroc Sagunto, El Osito L'Eliana Valencia og Mar Valencia. Klubben er mestvinnende i spansk kvinnehåndball med 27 serie- og 20 cupgull. Klubben vant EHF Champions League i 1996/97 og var tapende finalist både i 1997/98 og 2002/03. Klubben vant cupvinnercupen i 1999/2000. Klubben gikk inn i CE Handbol Marítim i 2012.Mia Hermansson Högdahl spilte i klubben 1999–2000. Kjersti Beck spilte for klubben fra 2006 til 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Balonmano Parc Sagunt Arkivert 7. oktober 2009 hos Wayback Machine. Klubbinformasjon hos European Handball Federation
Ding Yaokang

Ding Yaokang (kinesisk: 丁耀亢, Wade-Giles: Ting Yao-kang, født 1599 i Zhucheng i Shandong i Kina, død 1669) var en kinesisk forfatter og dramatiker som levde i slutten av Ming- og begynnelsen Qingtiden, Han benyttet også fofatterpseudonymene Zeyang Daoren og Ye Hu.
I 19-års alderen avla Ding førstegrads mandarineksamenen xiucai. Etter eksamen reiste han omkring i Sydkina, og hadde omgang med berømte lærde og grunnla med dem et litterært selskap. Etter hjemkomsten skrev han et historisk verk i ti bind (Tianshi 天史). Senere for han til Beijing og fikk etter dispens gå opp direkte i den tredje og høyeste gradens eksamen. Deretter fikk han stilling som lærer under det mandsjuiske hvite banner. Senere ble han utnevnt til skoleinspektør og til slutt til provinsråd. I sekstiårsalderen ble han rammet av en øyensykdom.


== Referanser ==
Elgskauåstunnelen

Elgskauåstunnelen er en veitunnel på europavei 134. Tunnelen går under Elgskauåsen mellom Sagbakken og Gullhaug i Asker kommune i Viken. Tunnelen er 2 630 meter lang. Elgskauåstunnelen og resten av Oslofjordforbindelsen ble åpnet av kong Harald V den 29. juni 2000.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Alexander Bonsaksen

Alexander Bonsaksen (født 24. januar 1987 i Oslo) er en norsk profesjonell ishockeyspiller. Han er i sesongen 2014/2015 tilbake i Vålerenga Ishockey etter flere sesonger i Rögle BK i den svenske eliteserien. Han kom tilbake til Vålerenga fra Rögle etter at laget rykket ned til Allsvenskan sesongen 2012/2014. Han har også spilt for MoDo Hockey i den svenske Elitserien. Bonsaksen er fra Ulven i Oslo og har vokst opp i Vålerenga Hockey, sammen med blant annet Mats Zuccarello Aasen. Han debuterte profesjonelt i GET-ligaen i sesongen 2005-06. Han spilte for Vålerenga frem til 2009.
Bonsaksen ble tatt ut til Norges herrelandslag i ishockey i Vinter-OL 2010. Han har tidligere representert Norge i U-18 VM i 2005, Junior-VM i 2006 og 2007 og Ishockey-VM i 2008 og 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Bonsaksen på Internet Movie Database 
(en) Alexander Bonsaksen – Olympedia 
(en) Alexander Bonsaksen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alexander Bonsaksen – Eurohockey.com 
(en) Alexander Bonsaksen – Hockeydb.com 
(en) Alexander Bonsaksen – Eliteprospects.com
Gu Cheng

Gu Cheng (kinesisk: 顾城, pinyin: Gù Chéng, født 24. september 1956 i Beijing i Kina, død 8. oktober 1993 i Auckland i New Zealand) var en kinesisk dikter og fremtredende representant for den såkalte «tåkediktningen» (Menglong shi).


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Gu Chengs barndom var privilegert ved det at hans far var Gu Gong, et berømt medlem av Kuomintang og kjent militærdikter. I en alder av tre år oppfant han et eget språk, som han holdt for seg selv og ikke lærte til noen andre.
Men Gu gikk bare tre år på skole. Som 12-åring, under den mest dramatiske periode under kulturrevolusjonen, ble nemlig hans familie sendt til omskolering i et landlig område, Shandongprovinsen. Der ble de satt til å passe griser. Av denne grunn hevdet senere Gu at han lærte å dikte direkte fra naturen. Han klarte også å lære seg ved selvstudier en del om kinesisk litteratur og historie.
Gu Cheng arbeidet etter hvert også blant annet som snekker.


=== Dikter ===
Gu Cheng skrev sine første dikt i 1977, men fremstod i den større offentlighet som dikter i samband med det kulturelle tøværet som oppstod etter Deng Xiaopings maktovertagelse i Folkerepublikken Kina i 1979. Han var en av grunnleggerne av det litterære tidsskriftet Idag (Jintian). Han ble kjent som en av de viktigere blant de kinesiske såkalte tåkedikterne.
I 1987 utvandret Gu Cheng til New Zealand, der han underviste ved Universitetet i Auckland. Sammen med sin hustru. lyrikeren Xie Ye, reiste han meget rundt om i verden, etter at han var blitt berømt ved oversettelser av sine verker. De bosatte seg i Rocky Bay, et lite sted på Waiheke Island.
I oktober 1993 tok Gu Cheng livet av seg ved hengning, etter å ha påført sin hustru livstruende skader med øks.


== Verker oversatt til svensk ==
Stranden och det bortskämda barnet (dikter tillsammans med Bei Dao). Svensk tolkning av Göran Malmqvist. Höganäs: Wiken, 1983. ISBN 9170241104
Idag: Sju unga röster från Kina. Svensk tolkning av Göran Malmqvist. Höganäs: Bra lyrik, 1986.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne-Marie Brady: „Dead in Exile: The Life and Death of Gu Cheng and Xie Ye“, https://web.archive.org/web/20140724170746/http://www.canterbury.ac.nz/UCResearchProfile/Researcher.aspx?researcherid=87196, Lest 3. oktober 2009 (PDF; 173 kB)
Platycis minutus

Platycis minutus er en bille i delgruppen (underfamilien) nettrødvinger i familiegruppen rødvinger. Den er sjelden, finnes lengre sør i Europa og østover i Asia.


== Utseende ==
Kroppen er svart, med skarlagensrøde dekkvinger. Brystskjoldet (pronotum) er helt svart uten rødlige kanter.  Hodet er kort, men ikke snuteformet forlenget framover. Det er synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Antennene er svarte, men det ytterste leddet er mer gult. Antenner har elleve ledd og er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene. Brystskjoldet (pronotum) har en nær kvadratisk form, ofte med en markert og noe oppstående sidekant. Midtpartiet består av et område dannet av en oppstående ribbe, dette er ikke lukket, men åpent i bakkant. Dekkvingene er kraftig kitiniserte, parallellsidige og har lengderibber. Alle føtter har fem ledd.


== Levevis ==
Platycis minutus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. Larvene forpupper seg i morkent eller skadd tre, blant annet av bøk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 10. (344 sider)  ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Platycis minutus i Encyclopedia of Life 
(en) Platycis minutus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Platycis minutus hos Artsdatabanken 
(sv) Platycis minutus hos Dyntaxa 
(en) Platycis minutus hos Fauna Europaea 
(en) Platycis minutus hos NCBI 
(en) Kategori:Platycis minutus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Platycis minutus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Platycis minutus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Platycis minutus - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Fri Willy

Fri Willy er et musikkalbum utgitt av Ole Ivars og Arne Willy Foss i 2006.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Kokosnøtta» (Fred Heatherton/Dag Åkeson Moe)
«Den gifteklare» (William Kristoffersen)
«Lyckliga Henrik» (Olle Johnny)
«Nattsvermer'n» (William Kristoffersen)
«Annie's Song» (John Denver)
«Saxophoneboogie» (William Kristoffersen)
«Beate Christin» (Jules Sylvain/Gösta Stenberg)
«Mora sentral» (Rolf Boström)
«Novelty Accordion» (Erik Frank)
«Twilight Time» (Buck Ram/Morty Nevins/Al Nevins/Artie Dunn)
«Amerikansk treskopolka» (Nils O. Lundin)
«Sussebass» (Henry Arland)
«Romedalsrock» (William Kristoffersen)
«Hjemlengsel» (William Kristoffersen)
«Lørdans» (Anders Engberg)
«Willys klarinett» (William Kristoffersen)


=== CD 2 ===
«Helgeswingen» (Bo Fransson/Kristina Morgärds)
«La Paloma» (Sebastián Iradier)
«Birkebeiner'n» (William Kristoffersen)
«Wild Cat Blues» (Clarence Williams/Fats Waller)
«Blue Hawaii» (Ralph Rainger/Leo Robin)
«Aria» (Herbie Mann)
«Alle vakre jenters hambo» (Anders Saus)
«The Saxophone Song» (William Kristoffersen)
«Klarinettpolka» (Trad.)
«Desemberbarn (Ola Erlings melodi)» (William Kristoffersen)
«Yakety Sax» (Boots Randolph/James Rich)
«Smygar'n» (Marith Endresen/Lars Petter Dahl)
«Gårdsmusikanten» (Kolbjørn Svendsen)
«Creole Jazz» (Claude Luter)
«Julefløyten» (William Kristoffersen)


== Kilder ==
Fri Willy
Hao Ran

Hao Ran eller Haoran (kinesisk: 浩然, kunstnerpseudonym for Liang Jinkuang 梁金广, født i 1932 i Tangshan i provinsen Hebei i Kina, død 20. februar 2008) var en kinesisk forfatter.
Han ble født en fattig familie i Tangshan og ble foreldreløs da han var 10 år og avbrøt sin skolegang etter bare tre år. 14 år gammel ble han bykader medlem av kommunistpartiet to år senere.
I 1949 begynte han å arbeide for kommunistpartiets ungdomsorganisasjon og fra 1954 arbeidet han som journalist og redaktør for Hebei Ribao, Youyibao og Hongqi. Sitt første litterære verk, novellesamlingen Xique deng zhi, ble utgitt i 1956. I 1964 ble han forflyttet til Beijing og ble yrkesforfatter. Hans mest berømte verk, Yanyangtian («En strålende dag»), kom i 1965 i tre deler, og ble senere filmatisert  under samme navn.
De fleste av Hao Rans bøker handler om livet for fattige bønder, og han blir ofte ansett som den mest typiske revolusjonære forfatteren fra Mao-tiden. Han ble av flere beskyldt for å skrive propagandaverk helt uten kunstnerisk verdi, men en del av hans bøker har selv i det postmaoistiske Kina vunnet priser og hatt en del suksess. Hao har også skrevet barnelitteratur.
Andre pseudonymer han benyttet var Baixue (白雪) og Panshan (盘山).


== Litteratur ==
Wong Kam-ming: «Revolutionär realism och revolutionär romantik i två romaner av Han Ran», i Orientaliska studier 41, 1982
Cecilia Lindqvist: «Hao Ran och drömmen om framtiden», Kinarapport nr 4, 2003