jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pingshan (Shijiazhuang)

Pingshan (kinesisk: 平山县; pinyin: Píngshān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Shijiazhuang i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. I 1999 var folketallet på 447 843 innbyggere.


== Kulturminner ==
Setet til Den kinesiske kommunistiske partis sentralkomite i landsbyen Xibaipo i 1949 (Xibaipo Zhong-Gong zhongyang jiuzhi, 西柏坡中共中央旧址), gamlebyen i Zhongshan (Zhongshan gucheng yizhi 中山古城遗址) – som var staten Zhongshan i  De stridende rikers tid samt mausoleet for Zhongshankongene i Pingshan – og Wanshoutempelets pagodeskog (Wanshou si ta lin 万寿寺塔林), et buddhistisk tempel fra  Tangdynastiets tid, er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Pingshan (平山镇), Donghuishe (东回舍镇), Wentang (温塘镇), Nandian (南甸镇), Gangnan (岗南镇), Guyue (古月镇), Xiahuai (下槐镇), Mengjiazhuang (孟家庄镇), Xiaojue (小觉镇), Jiaotanzhuang (蛟潭庄镇), Xibaipo (西柏坡镇), Xiakou (下口镇)Kommuner:

Xidawu (西大吾乡), Shangsanji (上三汲乡), Lianghe (两河乡), Dongwangpo (东王坡乡), Sujiazhuang (苏家庄乡), Zhaibei (宅北乡), Beiye (北冶乡), Shangguanyintang (上观音堂乡), Yangjiaqiao (杨家桥乡), Yingli (营里乡), Hehekou (合河口乡)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pingshan County, Shijiazhuang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Site of the Xibaipo Central Committee of the CPC
Site of Zhongshan Ancient City
the Site of Zhongshan State
Tourist Sites in Shijiazhuang (Part I)
Hebei Wanshou si ta lin zhong de Tang taizi ta
Brødbakemaskin

Brødbakemaskin eller bare brødmaskin er en maskin for å bake brød. Den første brødbakemaskinen ble lansert på markedet i Japan i 1986. Slike maskiner markedsføres i Norge av blant annet Kenwood og Wilfa.


== Tips ==
Vanlige tips for å oppnå er godt bakeresultat er å:

være nøye med balansen mellom fuktighet og de av ingrediensene som opptar fuktighet
legge gjær adskilt fra sukker og fuktighet om man ønsker at heveprosessen ikke skal begynne med en gang


== Eksterne lenker ==
(en) Bread machines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kenwood oppskrifter
Pingshan (Yibin)

Pingshan (kinesisk: 屏山县; pinyin: Píngshān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Yibin i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. I 1999 var dets folketall på 256 469 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside
Pingshan (Benxi)

Pingshan (kinesisk: 平山区; pinyin: Píngshān Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Benxi i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. 
Det har et areal på 177,07 km² og teller 350.000 innbyggere (2004). Det er sentrum i Benxi.


== Administrative enheter ==
Det består av åtte subdistrikter og en storkommune:

Subdistriktet Nandi 南地街道
Subdistriktet Gongren 工人街道
Subdistriktet Pingshan 平山街道
Subdistriktet Dongming 东明街道
Subdistriktet Cuidong 崔东街道
Subdistriktet Zhanqian 站前街道
Subdistriktet Qianjin 千金街道
Subdistriktet Beitai 北台街道Storkommunen Qiaotou 桥头镇


== Eksterne lenker ==
Infoside
Pingshan

Pingshan kan være:

Bydistriktet Pingshan i byprefekturet Benxi i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina,
Fylket Pingshan i byprefekturet Shijiazhuang i provinsen Hebei i Kina,
Fylket Pingshan i byprefekturet Yibin i provinsen Sichuan i Kina.
Vakhsj

Vakhsj (tadsjikisk: Вахш eller وخش), i det nordlige sentrale Tadsjikistan også kjent som Surkhob (tadsjikisk: Сурхоб), og i Kirgisistan som Kyzyl-Suu (kirgisisk: Кызылсуу – Kyzylsuu), er ei elv i Sentral-Asia. Den er ei sideelv til Amu-Darja, og er 786 km lang, med et nedbørfelt på 39 100 km².


== Geografi ==
Elva har sitt utspring i Kirgisistan, og den renner mot vest og inn i Tadsjikistan, hvor den løper sammen med elva Pjandzj og danner elva Amu-Darja på grensa mellom Tadsjikistan og Afghanistan. Middelvannføringen i Vakhsj er 536 m³/s. Elva, som får mesteparten av sin vannføring fra smeltevann fra isbreer, har sin maksimale vannføring i sommermånedene juli og august. Elva renner mellom svært høye fjell, som ofte begrenser elveløpet til trange passasjer i dype kløfter. De størstesideelvene er Muksu og Obihingou.


== Demninger ==
Vannkraftpotensialet i Vakhsj er blitt sterkt utnyttet av Sovjetunionen og senere av Tadsjikistan. Det er nå fem utbygde vannkraftverk langs Vakhsj i Tadsjikistan, en av dem er verdens høyeste fullførte demning, Nurek.  De fem kraftverkene leverer 90 % av landets elektrisitet. Det er i tillegg under bygging eller planlagt ytterligere fire demninger langs elva, herunder Rogun-demningen, som vil overgå Nurek som verdens høyeste når den er ferdig utbygd.


== Blokkeringer ==
Vakhsj er utsatt for blokkering av jordskred forårsaket av jordskjelv i den seismisk aktive regionen. Slike jordskred representerer en betydelig trussel mot demningene og vannkraftverkene langs elva. Som følge av et slikt jordskred i 2002 fikk Tadsjikistan et lavrentelån fra Den asiatiske utviklingsbanken for å redusere skadevirkningene av skredet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over deler av Vakhsj, med elvas ni demninger Arkivert 19. februar 2006 hos Wayback Machine.
Kart over nedbørfeltene til større elver i Tadsjikistan Arkivert 9. mai 2005 hos Wayback Machine.
Indeks over kart og grafer vedrørende Tadsjikistans vannressurser Arkivert 1. mai 2006 hos Wayback Machine.
"Tajikistan – Topography and Drainage". Utgitt av Federal Research Division av Library of Congress.  Online-versjon besøkt 14. september 2008.
Islandsk ku

Islandsk ku (íslenska kýrin eller íslenskir nautgripir) er den dominerende kurasen på Island. Islandske kyr stammer fra kyr som ble importert fra Norge så tidlig som på 900-tallet. Islandske kyr har derfor vært isolert genetisk i generasjoner. Islandsk ku er mest i slekt med den norske rasen sidet trønder- og nordlandsfe. I dag finnes det cirka 75 000 dyr av rasen på Island, hvorav 26 000 er melkekyr. Rasen er kollet, med stor variasjon i farger og fargemønstre. Gjennomsnittlig vekt for voksne kyr er 430 kg og 600 kg for voksne okser. Gjennomsnittlig årsavdrått er 5479 kg (2008) med 4,00 % fett og 3,40% protein.


== Se også ==
Liste over kuraser


== Eksterne lenker ==
N-EURO-CAD
Bóndi.is – Niðurstöður skýrsluhalds; avdråttsrapporter om melkeproduksjon på Island
All Hope Is Gone

All Hope Is Gone er et musikkalbum gitt ut av Slipknot i 2008. 
Dette albumet er preget av sjangere som groove metal og death metal, noe som skiller det fra Slipknots tidligere album. Albumet har også litt flere melodiøse innslag enn det de tidligere album.
Dette albumet er det siste med bassist Paul Gray, som ble funnet død på et hotell i Iowa 24. mai 2010, og trommeslager Joey Jordison, som ble sparket fra bandet i 2013.


== Sporliste ==
«.execute» – 1:49
«Gematria» (The Killing Name) – 6:02
«Sulfur» – 4:38
«Psychosocial» – 4:42
«Dead Memories» – 4:29
«Vendetta» – 5:16
«Butcher's Hook» – 4:15
«Gehenna» – 6:53
«This Cold Black» – 4:40
«Wherein Lies Continue» – 5:37
«Snuff» – 4:36
«All Hope Is Gone» – 4:45


== Personell ==
Sid Wilson – DJ
Joey Jordison(Edward) – Slagverk
Paul Gray – Bass
Chris Fehn – Eksperimentelt slagverk og skuespiller i Slipknot
James Root – Gitar
Craig Jones – Keyboard, sampling
Shawn Crahan – Eksperimentelt slagverk, støttevokal
Mick Thompson – Gitar
Corey Taylor – Vokal


== Eksterne lenker ==
(en) All Hope Is Gone på Discogs 
(en) All Hope Is Gone på MusicBrainz 
(en) All Hope Is Gone på Spotify 
(en) All Hope Is Gone på AllMusic
Narain Karthikeyan

Narain Karthikeyan (født 14. januar, 1977, i Coimbatore i India) er en indisk racerfører. I 2005 kjørte han for Jordan i Formel 1, før han ble testfører for Williams i 2006 og 2007.
I 2011 kjørte han 8 løp for HRT fra sesongstart. Han ble erstattet av Daniel Ricciardo og var deretter testfører for samme lag, men fikk kjøre i Indias Grand Prix 2011, som var det første Formel 1-løpet i hans hjemland India. I 2012 fikk han igjen kontrakt med HRT fra sesongstart.
Han ble hedret med den indiske offisielle sivile utmerkelse Padma Shri for sin innsats.   


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)


== Se også ==
Liste over Formel 1-førere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Narain Karthikeyan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Narain Karthikeyan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Narain Karthikeyan – racing-reference.info 
(en) Narain Karthikeyan – Driver Database
Svømming under Sommer-OL 2008 – 100 meter ryggsvømming menn

Svømmeøvelsen 100 meter ryggsvømming herrer ved Sommer-OL 2008 fant sted mellom 10. og 12. august ved Beijing nasjonale vannsportsenter. 
Seks innledende heat ble avholdt, hvor de fleste hadde maksimum antall svømmere (åtte). Hvilket heat svømmeren deltok I hadde ingen formell betydning for avansement, da svømmerne med de seksten beste tidene fra hele feltet kvalifiserte seg til semifinalene. To semifinaler med åtte svømmere i hver ble avholdt. Svømmerne med de åtte raskeste tidene gikk videre til finalen.
Kvalifikasjonskravene var 55,14 sekunder (A-krav) og 57,07 sekunder (B-krav). Nasjonale olympiske komiteer med to eller flere svømmere som klarte A-kravene kunne melde på to slike svømmere, ellers kunne de melde på en svømmer som hadde klart B-kravet.
Norge var ikke representert på øvelsen.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Før konkurransen var verdens- og olympisk rekord som følger:

Følgende olympisk rekord ble satt under konkurransen:


== Resultatene ==


=== Heatene ===


=== Semifinaler ===


=== Finalen ===


== Referanser ==
Sigurd Muri

Sigurd Muri (født 17. juli 1927, død 25. september 1999) var en norsk forfatter.
Han vokste opp på Sjøholt i Ørskog kommune på Sunnmøre. Muri ble utdannet arkitekt ved NTH i Trondheim. I 1998 vant han Sunnmørsprisen for boka Arvegods.


== Bibliografi ==
Kom til Granada, Land og Kirke (1962)
Kvile på steinar Samlaget (1970)
Norske kyrkjer Samlaget (1971)
Sett Gjennom Gitter, Luther (1974) ISBN 8253131631
Gamle kyrkjer i ny tid, Samlaget (1975) ISBN 9788252104752
Fjellovergang, Samlaget (1976) ISBN 8252105904
Raster På Reisa, Samlaget (1980) ISBN 8252118488
Arvegods, Samlaget (1988) ISBN 9788252132137


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 139
Liste over ordførere i Stryn

Liste over Stryn kommunes ordførere etter innføringen av formannskapsloven i 1837.
Fra 1837 til 1844 lå Stryn under Innvik kommune. I perioden 1845 til 1964 var Innvik egen kommune, før den fra 1965 ble lagt under Stryn kommune, se Liste over ordførere i Innvik


== Kilder ==
NRK.no: Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
Asbjørn Elden

Asbjørn Elden (født 2. august 1916 i Beitstad i Steinkjer, død 26. november 1990 i Oslo) var en norsk forfatter, bosatt i Moss og Oslo.
Elden var arbeidsledig i 1930-årene, og senere skogsarbeider og industriarbeider. Han debuterte først som forfatter 60 år gammel. Han var medlem av Nasjonal Samling fra 1941-45, og var under denne tiden medlem av Hirden og jobbet som vaktmann ved tyske anlegg. Under landssvikoppgjøret ble han dømt til ett års fengsel. Han skriver om sin rolle under krigen i den selvbiografiske boka Oppgjør.Senere var han fagforeningstillitsmann, medlem av Arbeiderpartiet og på 1970-tallet av AKP(m-l). Han utga sine bøker på Oktober forlag, noen av de tidligste på Per Sivle Forlag.
Noen av Eldens tekster har blitt tonsatt, blant annet på albumet Trollflir (MAI 7806), der Eldens og Johanna Schwarz' dikt og dagsedler framføres av Jon Arne Corell, sammen med blant andre Lars Klevstrand.


== Bibliografi ==
Sangen i verkstedhallen, dikt (1976)
To slags folk i Travelfoss, roman (1977)
Berte Ersons saga, roman (1978) (Gros ætt, bind 1)
Oppgjør, dokumentar (1979)
Maries saga, roman (1980) (Gros ætt, bind 2)
Lang og tru tjeneste og andre Travelfoss-historier (1981)
Beret Brattas saga (1982) (Gros ætt, bind 3)
Rundt neste sving, erindringsroman (1983)
Av de vingeløses saga (1984)
Guri, ei tjenerinnes saga (1985) (Gros ætt, bind 4)
Merksteinskrømt, selvbiografisk (1987)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Asbjørn Elden, bøker om Asbjørn Elden, arkiv etter Asbjørn Elden
Oddmund Fredrik Jacobsen Vaagsholm

Oddmund Fredrik Jacobsen Vaagsholm (født 9. oktober 1980 i Fosnavåg) er en norsk forfatter. 
Vaagsholm er utdannet journalist fra Norsk Journalisthøgskole og er master/kandidat fra Universitetet i Aarhus. Som journalist har han blant annet arbeidet i kulturavdelingen til Dagsavisen. Han har også spilt fotball i norsk 1. divisjon for klubbene Hødd, Follo og Lyn.
I 2007 debuterte Vaagsholm med kortprosasamlingen: Det er noen mennesker her. Denne fikk en god mottagelse til tross for bokens kompliserende konstruksjon. En sentral og oppklarende lesning av boken fant sted i avisen Klassekampen.Vaagsholm ble i 2007 kåret til Norges mest sexy mann av VG.


== Bibliografi ==
Det er noen mennesker her, kortprosa (2007) ISBN 9788204135698


== Karriere som fotballspiller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forfatterprofil hos Cappelen
Ejnar Fischer

Ejnar Kristean Blunck Fischer (født 30. november 1877, død 8. februar 1930) var en norsk ingeniør og entomolog. Han samlet særlig biller, mange fra sitt opphold i Australia. Han var en av stifterne da Norsk Entomologisk forening ble stiftet i 1904.
Fischer tok eksamen artium i 1895. Senere gikk han Krigsskolens lste klasse.  Han avla i 1903 diplomeksamen
i elektroteknikk, som ingeniør, ved den tekniske høyskolen i Hannover i Tyskland.  Han ble ansatt i Almlnna Svenska Elektriska A/B, og var med under installasjonen av Tyssedal kraftstasjon og Notodden Salpeterfabrikk.  I perioden 1912 til 1925 arbeidet han som sjefingeniør i det svensk-australsk firmaet Gardner, Waern & Co., i Melbourne, Australia.
Han ble tidlig interessert i naturen og insekter, og det var særlig biller (Coleoptera) som fanget hans interesse. Fra oppholdet i Australia fanget han biller på sine reiser til ulike steder på kontinentet og i lyset fra de kraftige buelampene (lysfangst).  Elektrisk lys var ganske nytt på den tiden og insekter lokkes til lys.  Inntrykket var enormt og avisene hadde ofte lange omtaler om fenomenet. Antall biller var langt lavere enn andre grupper som sommerfugler, som er kjent for å tiltrekkes lyskilder. Hans samling omfattet omtrent 3 500 arter, men det var bare en brøkdel av artsrikdommen. Han uttalte at … å være entomolog i Australia, var som å ha det som en ku i en kløvereng….  I 1925 måtte han forlate Australia på grunn av helseproblemer og flyttet tilbake til Norge. Han hadde fortsatt kontakt med australske entomologer og fikk systematisert sin store samling av australske biller. Hans store billesamling samt spesial litteraturen,  finnes i insektsamlingen ved Naturhistorisk museum i Oslo. Dengang var dette en samling med en størrelse ikke mange andre museer utenfor Australia hadde maken til. En del av sine opplevelser meddelte han i en artikkel i Norsk entomologisk tidsskrift.Fischer har tegnet flere insektbilder i sine dagbøker for 1900-1904.
Fischer fikk under sitt opphold i Australia spanskesyken og deretter lungebetennelse. Han døde 8. februar 1930 etter langvarig sykeleie.


== Litteratur ==
Fischer, E. 1927. Oplevelser og iakttagelser i Australien. Norsk entomologisk tidsskrift. 2. Bind 4. Side 200-216.
Natvig, L.R. 1930. Ejnar Fischer. Norsk entomologisk tidsskrift. Bind 2. Side 308-309.
Sømme, L. & Hansen, L.O. (bilderedaktør). 2004. Entomologiens historie i Norge. Norsk entomologisk forening * 1904-2004 -   Norsk entomologisk forening, Zoologisk museum, Universitetet i Oslo. 326 sider. ISBN 82-996923-1-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fischer, E. 1927. Oplevelser og iakttagelser i Australien. Norsk entomologisk tidsskrift. 2. Bind 4. Side 200-216. pdf-fil
Natvig, L.R. 1930. Ejnar Fischer. Norsk entomologisk tidsskrift. Bind 2. Side 308-309. pdf-fil (nekrolog)
Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Christen Søfrenson Wittrup

Christen Søfrenson Wittrup (født 1576, død 1636) var en storbonde og fut i Nordfjord, bosatt i Gloppen kommune. 


== Liv og virke ==

Wittrup ble fut i Nordfjord bare 20 år gammel i 1596, og holdt stillingen til 1606. Han tok over storgården på Evebø (ved gården Eide. Gården var et krongods med mye skog og rettigheter til Gloppeelva, med fiskerettigheter og tømmerfløting. Han drev også et sagbruket ved Evebøfossen i elva.
I 1609 ble Peder Jensson Vik, fra borgerætten Vik i Stryn dømt til døden for voldtekt, slagsmål og kjeftbruk mot futen og personer på tinget. Vik fikk kjøpt seg fri med en pengesum tilsvarende 129 melkekyr. Wittrup så i nåde på overklassemannen, og utnevnte Vik til kirkeverge. Vik drev underslag fra kassene i kirkene i stor stil, og han ble til sist dømt i unåde etter at gården hans ble utpantet. 
Wittrup fikk bygsle gården Evebø på livstid, men han tok ut så mye skog at han mistet rettighetene til skogsdriften. Etter en rekke klager på måten han drev embetsverket ble han suspendert, og flyttet til Bergen. Der ble han rådmann i 1624. 
Han ble senere tatt i nåde og kom tilbake til Gloppen som fut. Han fikk også opp driften av sagbruket i Evebøfossen. Han kjøpte seg opp til å eie 11 gårder i Gloppen og ytterligere tre gårder ellers i Nordfjord.
I forbindelse med en større oppussing av Vereide kirkes murer og tak i 1631, ble svartmalte monogrammer til den mektige futen (CSW) og kona, Anne Abelsdotter (AA) montert høyt på de hvite murveggene på kirken. Trolig har ekteparet bidratt med midler til oppussingen. I forbindelse med denne større renoveringen av kirken ble også årstallet 1631 skrevet på kirken. Dermed ble 1631 kirkens byggeår på folkemunne i bygda. Byggtekniske undersøkelser og arkeologiske vurderinger har siden flyttet byggeåret tilbake 500 år.
Enken Anne Abelsdatter (1582–1672) overlevde mannen med 36 år. Hun fikk tilnavnet «Blodbytta» fordi hun drev sine arbeidere ved gårdene så hardt. Anne Abelsdatter klarte også å utvide gårdene til familien etter mannens død, og familien hadde en tid kontroll over begge de store gårdene Eide og Evebø. 
Wittrup-familien ble en markant slekt i Nordfjord, og bestod av sorenskrivere, lensmenn, og drivere av gjestgiveri.


== Eksterne lenker ==
Profil på NRKs fylkesleksikon
Louis Chedid

Louis Chedid (født 1. januar 1948 i Ismaïlia, Egypt) er en fransk sanger/låtskriver av libanesisk opphav. 
Han er sønn av forfatter og poet Andrée Chedid og far til artisten Matthieu Chedid, bedre kjent som -M-. Talentet innen musikk viste seg tidlig i livet hans da han som barn ble medlem av det berømte koret Manécanterie des Petits Chanteurs á la Croix de Bois. Etter at han ble ferdig med skolen har han viet sitt liv til musikken. Han gav i 1973 ut sitt første album, men det var med titler som «La Belle et T'as beau» i 1977 som gjorde han populær og gav ham kjendisstatus.  I 1981 lå han på listetoppen i Frankrike med låten «Ainsi soit-il», og kom på topp igjen fire år etter med låten «d'Anne me sœur Anne».
Han er også komponist av den musikalske talen Le Soldat Rose, som har blitt tolket av blant andre -M-, Vanessa Paradis, Jeanne Cherhal, Francis Cabrel, Alain Souchon og Bénabar.
I 1992 skrev han en autobiografi som han kalte 40 berges blues. Hans siste album kom ut i 2004.


== Diskografi ==


=== Album ===
Balbutiements (1973)
Nous sommes des clowns (1974)
Le jeu de l'oie (1975)
Ver de terre (1976)
Egomane (1980)
Ainsi Soit-il (1981)
Panique Organisée (1983)
Anne, ma sœur Anne (1985)
Bizar (1987)
Zap-Zap (1989)
Ces mots sont pour toi (1992)
Entre nous (1994)
Répondez moi (1997)
Bouc Bel Air (2001)
Botanique et Vieilles Charrues (2003)
Un ange passe (2004)
Le Soldat Rose (2006)


=== Singler ===
Miss Melissa (1974)
Je chante sous les transistors (1977)
La Belle / Chapeau de paille (1977)
T'as beau pas être beau/L'Amour S.M.P.M (1978)
Papillon / Dans la rue de Sherbrooke (1979)


=== Diverse ===
Deltagelse på Émilie Jolie med låten chanson du raton-laveur-rêveur.
Duett sammen med sønnen Matthieu Chedid på låten Tel père tel fils på albumet Solidays.


=== Filmmusikk ===
À quoi tu penses-tu ? (1992)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Louis Chedid – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Louis Chedid på Internet Movie Database 
(fr) Louis Chedid på Allociné 
(en) Louis Chedid hos The Movie Database 
(en) Louis Chedid på Discogs 
(en) Louis Chedid på MusicBrainz 
(en) Louis Chedid på Songkick 
(en) Louis Chedid på Genius — sangtekster 
(en) Louis Chedid på AllMusic 
Uoffisiell fanside
Offisielle nettside til musikalen Le Soldat Rose
Edvard Ellingsen

Edvard Ellingsen (født 14. juni 1855 i Tune, død 20. oktober 1938) var en norsk, ingeniør, pedagog, arachnolog og entomolog. Han var en av stifterene da Norsk Entomologisk forening ble stiftet i 1904. 


== Zoologen ==
Edvard Ellingsen var født i Fredrikstad og var utdannet ingeniør, men arbeidet senere som lærer ved Kragerø middelskole. På samme skole underviste også Johan T. Ruud som interesserte seg for land- og ferskvannssnegler (vannlungesnegler (Basommatophora)).
Ellingsen ble i sin samtid regnet for å være en av landets betydeligste privatzoologer (amatørzoologer). Hans tidligste arbeider omhandlet mangefotinger (Myriapoda), senere arbeidet han med vevkjerringer (Opiliones).  Etterhvert dreide hans interesse seg mot mosskorpioner (Pseudoskorpiones) og han ble etterhvert en internasjonal spesialist på denne dyregruppen.  Han bearbeidet funn fra hele verden, blant annet fra Italia, Frankrike, Sør-Afrika, Asia og Sør-Amerika.  


== Publikasjoner ==
Edvard Ellingsen har skrevet en rekke publikasjoner. Artikkelen om vevkjerringene, Norske Opiliones og deres geografiske utbredelse,  ble regnet for grunnleggende for denne dyregruppen i Norge. Men det var særlig hans mange artikler og publikasjoner om pseudoskorpioner som vil stå som betydningsfulle, noen av dem ble trykt i forhandlingene til Vitenskabsselskapet i Christiania.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hjalmar Broch. 1954. Zoologiens historie i Norge. Til annen verdenskrig. Akademisk forlag, Oslo. 156 sider.
Sømme, L. & Hansen, L.O. (bilderedaktør). 2004. Entomologiens historie i Norge. Norsk entomologisk forening * 1904-2004 -   Norsk entomologisk forening, Zoologisk museum, Universitetet i Oslo. 326 sider. ISBN 82-996923-1-8


== Eksterne lenker ==
Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Arild Fröhlich

Arild Fröhlich (født 22. september 1972 på Gol) er en norsk filmregissør. Han er utdannet ved fjernsyns- og dokumentarfilmlinjen i Volda hvor han ble uteksaminert i 1997.


== Filmografi ==


=== Regissør ===
1991 – U (TV-serie – regissør)
1998 – Åpen post (1998–1999) (DVD utgivelse – regissør)
2002 – Åpen post (2001–2002) (DVD utgivelse – regissør)
2002 – Folk flest bor i Kina – Heimat (Film – regissør)
2003 – Lovesick (Musikkvideo – regissør)
2005 – Pitbullterje (Film – Regissør) (Amandapris)
2008 – Fatso (Film – Regissør)
2011 – Helt perfekt (TV – Regissør)
2014 – Doktor Proktors prompepulver
2015 – Doktor Proktors tidsbadekar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arild Fröhlich på Internet Movie Database 
(sv) Arild Fröhlich i Svensk Filmdatabas 
(da) Arild Fröhlich på Filmdatabasen 
(fr) Arild Fröhlich på Allociné 
(en) Arild Fröhlich på AllMovie 
(en) Arild Fröhlich hos The Movie Database 
Omtale på NRKs internettsider