jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stiftelsen LO Media

Stiftelsen LO Media ble etablert 1. januar 2009 som et resultat av sammenslåingen av Stiftelsen Fri Fagbevegelse – LO Media (etablert i 1989) og Stiftelsen Aktuell (etablert i 1994). Stiftelsens formål er å levere redaksjonelt innhold og produsere fagblad for LO og forbundene, samt å samordne og utføre andre informasjonstiltak for arbeiderbevegelsen.
LO Media har kontorer i Storgata 33 i Oslo. 
Stiftelsen LO Media er den største fagbladprodusenten i Fagpressen, med et månedlig opplag på rundt 550 000 eksemplarer. LO Media har en forventet omsetning i 2015 på ca 125 millioner kroner. LO Media har rundt 60 fast ansatte.


== Redaksjonell og teknisk produksjon av følgende blader ==
Arbeidsmanden for Arbeidsmandsforbundet
Fontene  for Fellesorganisasjonen
HK-Nytt for Handel og Kontor i Norge
LO-Aktuelt for LO – Landsorganisasjonen i Norge
Magasinet for fagorganiserte for Fellesforbundet
Maritim Logg for Norsk Sjømannsforbund
Nettverk for EL & IT Forbundet
NFF-magasinet for Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund
NJF-magasinet for Norsk Jernbaneforbund
NTL-magasinet for Norsk Tjenestemannslag
NNN Arbeideren – Norsk Nærings- og Nytelsesmiddelarbeiderforbund
Posthornet for Norsk post- og kommunikasjonsforbund
Transportarbeideren – Norsk TransportarbeiderforbundStiftelsen har også utgiveransvaret for nettportalen FriFagbevegelse.no. I tillegg har flere av de øvrige fagbladene egne nettutgaver.


== Se også ==
Tidsskriftet Fri Fagbevegelse (Illegal faglig motstandsavis)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
LO Medias nettsted
frifagbevegelse.no – LO fagbladenes nettportal
aktuell.no – LO fagblader i offentlig sektor
Radio Riks - samarbeidspartner i lyd/bilde
LOfavør

LOfavør er fordelsprogrammet for de som er organisert i et LO-forbund. Med 900 000 medlemmer i LO, er dette et av Norges største fordelspgrogram. Til dette konseptet er knyttet et kombinert medlemskort til den fagforening man tilhører og et fordelskort med informasjon for identifisering av medlemmet. I tillegg kan medlemmene søke om et LOfavør Mastercard, som er et kredittkort som utstedes av EnterCard.Det er SpareBank1 Medlemskort AS som administrerer konseptet LO Favør. Selskapet er eid 51 % av SpareBank 1 Gruppen og 49 % av Landsorganisasjonen Lo.


== Historikk ==
Forbundene har alltid vært opptatt av sine medlemmers trygghet, også i privatlivet. LOfavør har sine røtter i de ulike forbundenes tilbud til medlemmene, som historisk startet med gravferdskassene, som ydte økonomisk bistand i forbindelse med medlemmers begravelser. Særlig etter andre verdenskrig ble tilbud i tilknytning til ferie og fritid stadig mer sentrale og omfattende. I 1967 ble innboforsikringen «Kollektiv hjem» innført.
I 1997 ble alle de ulike medlemsfordelene samlet under «LOfavør» etter vedtak på LOs kongress.


=== LOfavør Feriereiser ===
Ferie og fritid var et av de første områdene det ble tilbudt medlemsfordeler innen. Forbundene ønsket å tilby medlemmene et rimelig ferietilbud og i 1939 ble Norsk Folkeferie dannet. Ordningen ble lagt ned av tyskerne under andre verdenskrig, men ble startet opp igjen i 1947. Dette var starten på feriefordelene som ligger i LOfavør i dag.


=== Forsikring ===
De aller fleste medlemmer av LO-forbund er dekket av obligatoriske forsikringer. Den vanligste å være dekket av, er Kollektiv hjemforsikring. Den ble innført i 1967. Da hadde Nordmenn generelt dårlig råd og det å ha forsikring var ikke vanlig. Da forsikringen ble innført, ble det mye ståhei fra forsikringsselskapene. De var redd for å tape penger på den kollektive ordningen. Det første forbundet som innførte forsikringen kollektivt var Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund (NKIF). De måtte helt til høyesterett med saken. Etter et tap i retten fik de lov til å innføre Kollektiv Hjem - med den forutsetning at eksisterende medlemmer fikk mulighet til å reservere seg mot forsikringen.


== Rekkevidde ==
I 2014 lanserte LOfavør apper i operativsystemene iOS og Android. Per 1. juli 2016 har denne nådd over 250 000 nedlastninger.


== Fordelsleverandører ==


==== Forsikring ====
SpareBank 1 Forsikring


==== Bank ====
SpareBank 1 Alliansen


==== Hus og hjem ====
Eiendomsmegler 1
Fjordkraft


==== Ferie/opplevelser ====
Ving
The Hertz Corporation
Nordic Choice Hotels
Scandic Hotels
TusenFryd
Bø Sommarland
Det Norske Teatret


==== Juridisk ====
Advokatfirmaet Legalis
HELP Forsikring


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
LOfavørs facebook side
LOfavørs nettsted
LOs nettsted
E-magasin
LOfavørs mobil-apper
Husk Hva Du Har (Lagre bilder av innbo knyttet til forsikringen "Kollektiv hjemforsikring"
LOfavørs YouTube-kanal
Kim Ljung

Kim Ljung  (født 17. oktober 1971)  er en norsk rockemusiker fra Tønsberg, kjent fra bandene Seigmen og Zeromancer.
Ljung var bassist, vokalist og låtskriver (tekst og musikk) i det norske rockebandet Seigmen fra begynnelsen, men etter at Seigmen ble oppløst på slutten av 1990-tallet, fordi gitarist Sverre Økshoff sluttet, var han med å stifte bandet Zeromancer sammen med Seigmen-medlemmene Alex Møklebust og Noralf Ronthi. Seigmen hadde fra starten blitt enige om at hvis ett av medlemmene skulle slutte, ville hele bandet bli oppløst.Ljung har vært kjent for sine spesielle, okkulte tekster.Ljung er i dag bassist i Zeromancer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Ljung på Discogs 
(en) Kim Ljung på MusicBrainz 
(no) Kim Ljung på Rockipedia 
Intervju i Dagbladet 2005
Band-biografi
Hamden

Hamden er en by i  New Haven County i Connecticut i USA med cirka 59 200 innbyggere (2000).
Quinnipiac University ligger i Hamden. Nær byen ligger en høydeformasjon med navn Sleeping Giant, og det har gitt omlandet tilnavnet  «The Land of the Sleeping Giant».  Skuespilleren Ernest Borgnine kommer fra Hamden.
Hele det tettbygde New Haven-området, som består av 22 byer og småbyer, har en samlet befolkning på 571 310.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Ai Qing

Ai Qing (kinesisk: 艾青, pinyin:  Ài Qīng , Wade-Giles: Ai Ch'ing; født 27. mars 1910 i landsbyen Fantianjiang i Jinhua i Zhejiang i Kina, død 5. mai 1996 i Beijing) var en kinesisk dikter og maler.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
I en alder av 18 år begynte han på akademiet i Hangzhou og lærte seg en rekke malerteknikker. I  1929 reiste han til Paris der han malte og skrev sine første dikt.  Han studerte Renoirs og Van Gogh under årene i Frankrike, og dessuten Kant og Hegels filosofi. Dessuten studerte han moderne diktere som russeren  Majakovski og ble særlig influert av den belgiske dikter Verhaeren.


=== Dikter ===
I 1932 vendte han tilbake til Kina, gikk inn i en venstreorientert malerforening og grunnla malerfellesskapet Chundi Huahui. Deretter ble han arrestert av  Kuomintang og var i arrest til 1935. I Kina skrev han dikt influert av Majakovski.I 1940-årene og 1950-årene var han aktiv i kommunistiske litteratursammenslutninger. 
In 1957, under anti-høyre-bevegelsen, forsvarte han Ding Ling, ble anklaget for høyreavvik, og ble i 1958 beordret i indre eksil av det kinesiske kommunistparti til gårdsbruk i det nordøstre Kina, fra 1959 videre til Xinjiang. Under kulturrevolusjonen ble han satt til den daglige rengjøring av felleslatrinene i en landsby med 200 innbyggere. Det var et anstrengende arbeide han måtte utfør i fem år, i 60 års alder. Underernæring gikk ut over hans helse, og han mistet langt på vei synet.
Det var ikke mulig for ham å få noe offentliggjort før i 1978. I 1980 reiste han på nytt en tur til Frankrike. Den franske president François Mitterrand tildelte ham i 1985 Ordre des Arts et des Lettres.Ai døde i 1996 av lungebetennelse, 86 år gammel. Han forfattet over 20 lange dikt og rundt 1000 kortere, og rundt 200 essays.
Han er far til kunstneren Ai Xuan (født 1947) og konseptkunstneren Ai Weiwei (født 1957).


== Verker ==
Kuangye (1940; Villmarken)
Xiang taiyang (1940; Mot solen)
Beifang (1942; Nord)
Guilai de ge (1980; Gjenkomstsang)Ai Qing quanji (Samlede verker) i 1991.


=== Verker på fransk ===
Le chant de la lumière «Guang de zange » 光 的 赞 歌, éditor, oversetter Ng Yok-Soon. Ed. les Cent fleurs, 1989
 De la poésie ; Du poète / Ai Qing  « Shilun » 诗 论, translator Chantal Chen-Andro, Wang Zaiyuan, Ballouhey, Centre de recherche de l’Université de Paris VIII, 1982
''Poèmes / Ai Ts’ing, éditor, translator Catherine Vignal. Publications orientalistes de France, 1979.
Le récif : poèmes et fables / Ai Qing, éditor, translator Ng Yok-Soon. Ed. les Cent fleurs, 1987


=== Verker på engelsk ===
Eugene Chen Eoyang (red): Selected Poems of Ai Qing, Indiana University Press, 1982


=== Antologier ===
The Red azalea: Chinese poetry since the Cultural Revolution. Translators Edward Morin, Fang Dai, Dennis Ding. University of Hawaii Press. 1990. ISBN 978-0-8248-1320-8. 
The Columbia anthology of modern Chinese literature. Columbia University Press. 2007. ISBN 978-0-231-13841-3. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel i chineseliterature.com i Internet Archive
Zhang Xun (1854–1923)

Zhang Xun (kinesisk: 張勳, pinyin: Zhāng Xūn; født 16. september 1854 i Fengxin i Yichun i Jiangxi i Kina, død 11. september 1923 i Tianjin) var en kinesisk general lojal til Qingstyret som forgjeves forsøkte å få gjeninnsatt den fratrådte keiser Puyi til makt i 1917. Han støttet Yuan Shikai i hans tid som president.  
Zhang var en av enkekeiserinne Cixis militæreskorter under bokseropprøret. Han kjempet for Qing-dynastiet i Nanjing i 1911, og erobret senere Nanjing fra Kuomintang i 1913. Selv om han tillot sine styrker å brutalt plyndre i den erobrede byen, ble han utnevnt til feltmarskalk av Yuan.  
I 1917 rykket Zhang inn i Beijing i den hensikt å bringe Puyi tilbake til keisermakten, sammen med Kang Youwei. Men andre generaler forpurret hans planer. Allerede 17 dager at barnet Puyi var blitt «gjeninnsatt» på dragetronen, hadde andre styrker inntatt hovedstaden og sørget for at keiseren abdiserte. Zhang tok da tilflukt i den nederlandske legasjon i legasjonskvarteret i Beijing, og tok aldri mer del i kinesisk politikk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aisin-Gioro Pu, Yi (1964,1987, 2002): 我的前半生 (The First Half of My Life; From Emperor to Citizen: The Autobiography of Aisin-Gioro Pu Yi). Foreign Languages Press. ISBN 978-7-119-00772-4.
Boorman Howard L., Howard Richard C. (red.). Biographical dictionary of republican China (eng). New York: Columbia U.P. 
Warlord politics: conflict and coalition in the modernization of republican China (eng). New York ... 1971. 


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Xun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Halkiseminaret

Halkiseminaret i Tyrkia ble opprettet 1. oktober 1844 på øya Halki (Heybeliada), den nest største av Prinkipo-øyene (Prinseøyene) i Marmarahavet. Seminaret var det fremste stedet for presteutdanning for det det gresk-ortodokse Konstantinopelpatriarkatet frem til det ble stengt av tyrkiske myndigheter i 1971.
Seminaret lå på området til et ødelagt kloster fra 800-tallet. Istandsettelsen i 1844 måtte for det meste gjentas i 1894 etter et stort jordskjelv. En større renovasjon ble gjennomført i 1950-årene.  
Mange ledende ortodokse teooger, prester, biskoper og patriarker ble utdannet på Halki, deriblant patriark Bartolomeus I. 
Tyrkiske myndigheter har blitt utsatt for internasjonalt press for å tillate den ordtodokse kirke å genåpne seminaret. USAs president Bill Clinton besøkte Halki i 1999 og oppfordret den tyrkiske president Süleyman Demirel om å tillate dette, og året før hadde den amerikanske kongressen vedtatt en resolusjon om det samme. EU har tatt opp saken i frbindelse med samtalene om EU-utvidelse. 


== Eksterne lenker ==
Seminarets historie
Gaojiaopera

Gaojiaopera er en form for kinesisk opera som er populær i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina.  Den er kjent for sine forskjellige klovneroller.  Operaformen utviklet seg mot slutten av Ming-dynastiet. Den var opprinnelig et improvisert innslag i visse religiøse prosesjoner. Den utviklet seg så til Songjiang-drama, med akrobatikk og en relativt enkel handling. Midt i Qing-dynastiets tid tok det opp i seg elementer fra  Hui-operaen, Beijing-operaen og yiyangmusikken.  All musikk som ledsager Gaojia-operaen er av sørkinesisk type, og den er også influert av Liyuan-opera.


== Referanser ==
Qingyuan (Guangdong)

Qingyuan har også andre betydninger.Qingyuan (kinesisk: 清远; pinyin: Qīngyuǎn) er en by på prefekturnivå i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina, med en total befolkning på 1 626 000 innbyggere (2006). Den dekker et område på 19 000 km² og der dermed den største administrative enheten i Guangdong. Selve Qingyuan by er ved elven Beijiang. Det løper motorvei til provinshovedstaden Guangzhou.  Qingyuan er omgitt av fjellområder. Det tales for det meste kantonesisk.


== Administrative enheter ==

Byprefekturet Qingyuan har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), 2 byfylker (市 shì), 3 fylker (县 xiàn) og 2 autonome fylker (自治县 zìzhìxiàn).


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.


=== Vei ===
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.


== Attraksjoner ==
Attraksjoner i Qingyuan er Feilaitempelet, Feixiaområdet,  Baojingpalasset i Yingde, den gamle grotten Taihe i Qingxin, Sankengs varme kilder i Qingxin fylke, Huanghuasjøen i Fogang, Lille Biejiang i Lianyang, Fjellet Shikengkong i Yangshan fylke, undergrunnselven i Lianzhou, de tre kløfter i Huangchuan, Yinzhans varme kilder, minoritetene i Liannan og Lianshan.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20080105001522/http://www.qywjm.gov.cn/ (Qingyuan Foreign Trade and Economic Cooperation Bureau)
http://www.qingyuan.jcy.gov.cn/ (Qianyuan City Customs Authority)
Vingåker kommune

Vingåker kommune er en kommune i Södermanlands län i landskapet Södermanland i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Vingåker. 


== Tettsteder ==
Vingåker kommune har fire tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Noter:

Note a:  - Den delen  av Baggetorp som ligger i Vingåker kommune. En mindre del ligger i Katrineholm kommune


== Innsjøer i kommunen ==
Kolsnaren
Tisnaren
Öljaren


== Referanser ==
Halsabutt

Halsabutt er en tykk, kort tømmerstokk man kan hogge ut enkelte båtbord av til robåter.
Robåtbyggere som bygger forskjellige gammeldagse robåttyper som oselvere, Midt-Vestlandsbåter, Trøndelagsbåter og gammeldagse, krumstevnede Nordlandsbåter, skal ofte hogge fram- og bakendene av de nederste bordgangene i riktig form av en tykk, vridd tømmerstokk.  Bordendene kalles for halser (se hals i båtbord), og stokken man hogger en hals ut av, kalles en halsabutt.
Juan de la Cierva

Juan de la Cierva (født 21. september 1895, død 9. desember, 1936) var en spansk pilot og flykonstruktør. Han er kjent for å ha produsert den første fungerende autogyro, en forløper til helikopteret.


== Referanser ==
Trosa kommune

Trosa kommune er en kommune i Södermanlands län i landskapet Södermanland i Sverige. Kommunen har grenser mot nabokommunene Gnesta og Nyköping i Södermanlands län og til Södertälje i Stockholms län. Kommunens administrasjonssenter ligger i Trosa. 


== Geografi ==
Den sørlige delen av innsjøen Sillen ligger nordvest i kommunen, og dreneres av Trosaån, som munner ut i Østersjøen ved tettstedet Trosa. I øst skjærgårdskyst mot Østersjøen. Største øy er Askö.
E4 går gjennom kommunen. Trosa kommune er forbundet til det svenske jernbanenettet gjennom jernbanestasjonen i Vagnhärad på Södra stambanan.


== Tettsteder ==
Trosa kommune har fem tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.


== Historie ==
 
Området rundt Trosa er rikt på fornminner i form av runesteiner. Kjent er også en gullskatt som ble gravd opp av jorda ved Tuna by i Västerljung i 1774. Gullskatten, som pleier å kalles Tureholmsskatten, veide hele 12 kg og er den største skatten som har blitt funnet i landet. Gullskattens viktigste gjenstander er en halsring og beslag. De oppbevares i dag i det såkalte gullrommet på Historiska museet i Stockholm. Gullskatten er fra folkevandringstida, altså 400–550 e.Kr.
Trosa er kjent som by siden 1300-tallet, og er dermed en av Sveriges eldste byer. Allerede i begynnelsen av 1400-tallet var Trosa en betydningsfull handelsplass og fikk bystatus av kong Karl I i 1454.
Som mange andre steder langs Østersjøkysten ble Trosa utsatt for russerherjingene. Byen ble brent ned til grunnen av den russiske flåten i 1719. Kirken ble imidlertid ikke ødelagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside for Trosa kommune
Krumstevning

Krumstevning er en slags Nordlandsbåt.
Frem til ca. 1800 var det i Nord-Norge vanlig å bruke bord som var kilt ut av tømmerstokken i stedet for sagde bord.  Men sagde bord var alt blitt ganske vanlig, og utover 1800-tallet forandret båtbyggerne en del på båttypen de bygde for bedre å være tilpasset disse.
Før forandringene satte inn, hadde Nordlandsbåtene noe lavere stevner, som nok var svært bratte, men markert buet, krumme – derav navnet krumstevning.  Krumstevningene hadde heller ikke vaterbord og/eller skvettrip slik som de nyere Nordlandsbåtene, og var derfor både lavere og lettere enn disse.
Trøndelagsbåtene ligner mye på de gamle krumstevningene.
Strängnäs kommune

Strängnäs kommune er en kommune i Södermanlands län i landskapet Södermanland i Sverige. Kommunen har grenser til nabokommunene Eskilstuna, Flen og Gnesta i Södermanlands län og Nykvarn kommune i Stockholms län. I nord går grensa til Enköping kommune i Uppsala län over øya Mårsön i Mälaren. Kommunens administrasjonssenter ligger i Strängnäs. 


== Geografi ==
Kommunen ligger sør for innsjøen Mälaren, og omfatter flere øyer, blant annet Tosterön og Sveriges største øy i en innsjø, Selaön. Landskap prega av jordbruksområder langs Mälarens fjorder og viker. Flere rullesteinsåser går gjennom kommunen.E20 og Riksväg 55 går gjennom kommunen. Strängnes er knytta til det svenske jernbanenettet gjennom Svealandsbanan.


== Tettsteder ==
Strängnäs kommune har ni tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside for Strängnäs kommune
Eugene de Kock

Eugene de Kock var politisjef i Sør-Afrika i apartheidtiden. Han ble anklaget for grove brudd på menneskerettighetene. Han ble spesielt kjent i Sverige på 1990-tallet da han påstod at hans gruppe i Sør-Afrika stod bak mordet på Olof Palme. Dette førte til at Sør-Afrika-sporet ble relevant i etterforskningen.
Sammy Nestico

Samuel «Sammy» Lewis Nestico (født 6. februar 1924 i Pittsburg i Pennsylvania i USA, død 17. januar 2021 i Carlsbad i California) var en komponist og arrangør av storbandmusikk. Nestico er mest kjent for hans arrangement for Count Basies orkester.


== Liv og virke ==


=== Utdannelse ===
Han tok en bachelorgrad i musikk ved Duquesne University i Pittsburgh i 1950.  Siden det har han blitt utnevnt til æresdoktor i musikk ved Duquesne, han har også mottatt tallrike priser.


=== Karriere ===
Han har vært profesjonell musikkarrangør siden 1941, da han 17 år gammel ble arrangør for ABC sin radiostasjon WCAE i Pittsburgh.  I løpet av karrieren har han arrangert musikk for Count Basies orkester (1967–1984), The US Air Force Band (15 år) og The US Marine Band (5 år), begge de sistnevnte var i Washington, DC.  I tillegg spilte han trombone i storbandene til Tommy Dorsey, Woody Herman, Gene Krupa og Charlie Barnet.


=== Undervisning ===
I 1998-1999 var Nestico professor ved University of Georgia, hvor han underviste kommersiell orkestrering og dirigerte The Studio Orchestra, men han ute av stand til å finne den nødvendige administrative støtten for å bli der.  Han ledet også musikkprogram ved Pierce College i Los Angeles, Westinghouse Memorial High School i Wilmerding, Pennsylvania.


=== Fjernsyns- og filmindustri ===
I løpet av hans lange karriere i fjernsyns- og filmindustrien har han arrangert og dirigert prosjekter for artister som Bing Crosby, Sarah Vaughan, Toni Tennille, Frank Sinatra, Phil Collins, Barbra Streisand, Count Basie, og mange andre.  Han har jobbet som arrangør i nesten 70 fjernsynsprogrammer, blant annet Mission: Impossible, Mannix, Charlie's Angels, og The Mod Squad.
Han har også skrevet jingler for Anheuser-Busch, Zenith, Ford Motor Company, Mattel Toys, Pittsburgh Paints, den amerikanske nasjonalgarden, Dodge, Remington Bank, Americard med flere.


== Produksjon ==
Sammy Nestico har publisert nærmere 600 nummer for skolegrupper og mange for profesjonelle storband.


== Liste over arrangementer og komposisjoner ==


=== Storbandarrangement ===


=== Korpsarrangement ===
Malagueña


=== Klassiske arrangement ===
A Study in Contrasts
Reflective Mood (trombone og piano)


=== Arrangement for soloinstrumenter ===
Portrait of A Trumpet (trompet og korps)
Persuasion (altsax og korps)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.sammynesticomusic.com/
Ole Talberg

Ole Gjendemsjø Talberg (født 22. juli 1982) er en norsk fotballspiller som spiller forsvar for Tromsdalen UIL. Han har tidligere spilt for Alta IF, Tromsø IL, FF Jaro og Kroken City.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Talberg – Transfermarkt 
(en) Ole Talberg – Soccerway 
(no) Ole Talberg – Norges Fotballforbund 
(en) Ole Talberg – FBref
Rødøy kommunestyre 2003−2007

Rødøy kommunestyre 2003−2007 er en oversikt over representanter og vararepresentanter i Rødøy kommunestyre etter kommunevalget i 2003.


== Kommunevalget 2003 ==


=== Senterpartiet (5 representanter) ===


=== Senterpartiet (8 varamedlemmer) ===


=== Rødøy Fellesliste (4 representanter) ===


=== Rødøy Fellesliste (7 varamedlemmer) ===


=== Det norske Arbeiderparti (3 representanter) ===


=== Det norske Arbeiderparti (6 varamedlemmer) ===


=== Kystpartiet (2 representanter) ===


=== Kystpartiet (5 varamedlemmer) ===


=== Kristelig Folkeparti (2 representanter) ===


=== Kristelig Folkeparti (5 varamedlemmer) ===


=== Høyre (1 representant) ===


=== Høyre (4 varamedlemmer) ===


== Kilder ==
Arkivet, Rødøy kommune
Milos Vucenovic

Milos Vucenovic (født 10. mars 1988) er en norsk fotballspiller som spiller for Skarp. Han har tidligere spilt for Norild IL, Tromsdalen Fotball og Tromsø IL. Han er en av futsalens mestscorende spillere Tromsø-laget Sjarmtrollan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Milos Vucenovic – Transfermarkt 
Profil på nifs.no
Oxelösund kommune

Oxelösund kommune er en kommune i Södermanlands län i landskapet Södermanland i Sverige. Kommunen grenser til nabokommunen Nyköping. Kommunens administrasjonssenter ligger i Oxelösund. Kommunen er en av Sveriges minste kommuner etter areal, og ligger på en odde og noen tilhørende øyer mot Østersjøen. 


== Tettsteder ==
Oxelösund kommune har kun et tettsted:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside for Oxelösund kommune
Kommandoflagg

Kommandoflagg er et flagg eller en vimpel som heises på orlogsskip for å angi hvor sjefer for flåteenheter oppholder seg.


== Norge ==

Kongen og Kronprinsen fører kongelig flagg og vimpel. Forsvarsministeren har rangflagg. Sjefer i kommandostillinger fører kommandoflagg. I hovedsak omfatter dette sjefene for forsvarsgrenene. I Sjøforsvaret kan imidlertid også sjefer med lavere grad føre kommandoflagg.


== Se også ==
Rangflagg


== Referanser ==


== Litteratur ==
Whitney Smith: Flags through the ages and across the world, McGraw-Hill Book Co,Maidenhead 1975


== Eksterne lenker ==
Side som viser de forskjellige kommandoflaggene som brukes i Forsvaret
Rangflagg

Rangflagg er et flagg som angir en persons grad eller offisielle stilling og dennes tilstedeværelse om bord på et orlogsfartøy eller på et bestemt sted. Rangtegn er en annen benyttet betegnelse på det samme.


== Norge ==
I Norge er rangflaggene som benyttes i Forsvaret basert på orlogsflagget med tillegg av et særlig merke i øverste felt ved stangsiden. Forsvarssjefen har en gul riksløve, Forsvarsministeren en hvit. Generalinspektøren for Hæren har korslagte gule kommandostaver, Generalinspektøren for Sjøforsvaret et hvitt andreaskors, mens Generalinspektøren for Luftforsvaret har en gul flygervinge. Generalinspektøren for Heimevernet har HV-emblemet i gult. 


== Se også ==
Kommandoflagg