jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Chloroperlidae

Chloroperlidae er en av familiegruppene av steinfluer. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve), de voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge. Steinfluer finnes bare i nærheten av ferskvann. Selv om de voksne har fire vinger er de ikke særlige dyktige flygere og finnes sjeldent langt fra stedet de levde som nymfe.


== Utseende ==
Små til middelsstore steinfluer med lange haletråder. Både voksne og nymfer er gjerne lyst gule eller grønnlige på farge.
Hos de voksne er begge vingepar smale, temmelig like på formen, bakvingen mangler et utvidet analfelt. Hodet har to mørke punktøyne (ocelli) i pannene. Bakerst har det to haletråder som er omtrent så lange som bakkroppen.
Nymfene er slanke, hodet litt bredere enn pronotum, som er ganske lite og ovalt. Haletrådene er forholdsvis korte.


== Levevis ==
Nymfene finnes på sand- eller grusbunn i elver eller også på slik bunn i strandsonen på næringsfattige innsjøer.


== Systematisk inndeling med norske arter ==

Ordenen steinfluer (Plecoptera)
Underordenen Arctoperlaria
Gruppen Systellognatha
Familien Chloroperlidae
Underfamilien Chloroperlinae – bare denne forekommer i Europa
Slekten Chloroperla Newman, 1836 – 10 arter i Europa
Slekten Isoptena Enderlein, 1909 – én art i Europa
Slekten Siphonoperla Zwick, 1967 – 7 arter i Europa, i Norge:
Siphonoperla burmeisteri (Pictet, 1841)
Slekten Xanthoperla Zwick, 1967 – én art i Europa, også i Norge:
Xanthoperla apicalis (Newman, 1836)
Underfamilien Paraperlinae – 3 slekter, ikke i Europa


== Kilder ==
Sømme, Laurits 2001. Insekter. (Original: McGavin, George C. 2000. Insects, spiders and other terrestical arthropods.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Chloroperlidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Chloroperlidae i Encyclopedia of Life 
(en) Chloroperlidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Chloroperlidae hos Artsdatabanken 
(sv) Chloroperlidae hos Dyntaxa 
(en) Chloroperlidae hos Fauna Europaea 
(en) Chloroperlidae hos Fossilworks 
(en) Chloroperlidae hos Fossilworks 
(en) Chloroperlidae hos ITIS 
(en) Chloroperlidae hos NCBI 
(en) Kategori:Chloroperlidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
The Tree of Life – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
CSIRO – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening
Bilder av nordamerikansk art
Ben Cruachan vannkraftverk

Ben Cruachan vannkraftverk er et vannkraftanlegg med en demning og et underjordisk såkalt pumpekraftverk i vestre Skottland, som ligger oppe i fjellene øst i fylket Argyll and Bute, under fjellet Ben Cruachan (1 126 m). Installert effekt i anlegget er 440–440 MW, fordelt på fire turbiner.
Demningen som skaper det øvre reservoaret er 316 meter lang. Øvre reservoar er Cruachan Reservoir, mens nedre reservoar 360 meter lavere for utskiftningen av vann er den 840 km² store innsjøen Loch Awe. Anlegget eies av Scottish Power. Anleggsarbeidene foregikk fra 1960 til 1966.


== Eksterne lenker ==
Cruachan – the hollow mountain – hjemmeside om besøksmuligheter og anlegget.
Ffestiniog vannkraftverk

Ffestiniog vannkraftverk er et underjordisk såkalt pumpekraftverk i nordvestre Wales. Det ligger i fylket Gwynedd ved tettstedet Ffestiniog under fjellet Elidir Fawr (924 m). Installert effekt i anlegget er 360 MW, fordelt på fire turbiner. 
Øvre reservoar er det oppdemmede Llyn Stwlan, regulert av Stwlan-demningen, mens nedre reservoar for utskiftningen av vann er den oppdemmede innsjøen Llyn Ystradau. Begge reservoarer ligger i ei sideelv til elva Prysor. Anleggsarbeidene var ferdig i 1963, som Storbritannias første pumpekraftverk.


== Eksterne lenker ==
First Hydro – offisiell hjemmeside for anlegget «FFESTINIOG POWER STATION».
Víctor Moya

Víctor Moya (født 24. oktober 1982) er en cubansk friidrettsutøver (høydehopper). Han tok sølv i sitt første verdensmesterskap i Helsingfors 2005 der han satte ny personlig rekord med 2,29 meter. Han forbedret rekorden senere samme år til 2,35 under et stevne i Monaco.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Víctor Moya – Olympics.com 
(en) Víctor Moya – Olympic.org 
(en) Víctor Moya – Olympedia 
(en) Víctor Moya – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Víctor Moya – World Athletics 
(en) Víctor Moya – Track and Field Statistics
Masako Chiba

Masako Chiba (japansk: 千葉 真子, født 18. juli 1976) er en japansk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte i maraton og langdistanseløping.
Chiba deltok i to internasjonale mesterskap og tok medalje begge gangene. Første gang var i VM 1997 da hun tok bronse på 10 000 meter bak Sally Barsosio og Fernanda Ribeiro.
Hennes andre opptreden var i VM 2003 der hun tok bronse i maraton, slått av Catherine Ndereba og Mizuki Noguchi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Masako Chiba – Olympics.com 
(en) Masako Chiba – Olympic.org 
(en) Masako Chiba – Olympedia 
(en) Masako Chiba – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Masako Chiba – World Athletics 
(en) Masako Chiba – Track and Field Statistics 
(en) Masako Chiba – ARRS
Hardy-Weinberg-prinsippet

Hardy-Weinberg-prinsippet er et konsept innen genetikken og er en utledning av Hardy-Weinbergmodellen. Det forteller oss hvordan fordelingen av ulike genotyper (og tilhørende fenotyper) er i en tenkt, ideéll befolkning. 
Prinsippet er mye brukt i forbindelse med genetiske sykdommer. Mennesker med en genfeil kan ha feilen på det ene, det andre, eller begge kromosomene i et homologt kromosompar. Avhengig av sykdommen det er snakk om, avgjør dette om personen er syk, frisk eller bærer.
Bærer (genetikk)

Innen genetikken er bærer et individ som har et bestemt sett gener i arvematerialet sitt (eksempelvis noen som forårsaker en sykdom) uten at dette synes eller har noen effekt på individet. Genet/genene kan likevel føres videre til avkom, og ha effekt (forårsake sykdom) hos dem.
Bella Center

Bella Center (eller BC) er Skandinavias største utstillings- og kongressenter beliggende i Ørestad på Amager med små og store kongresser av nasjonal og internasjonal karakter samt faste tilbakevendende messer for blant annet biler,ferie, bolig- og kontorinnretning, smykker samt mote, sko og lærvarer. Bella Center er plassert mellom Field's, Royal Golf Center, Vejlands Allé og Bella Center stasjon (Københavns metro), som for øvrig har fått navn etter senteret. Tilknyttet Bella Center ligger fra 2011 Nordens største hotel Bella Sky.
FNs klimakonferanse ble arrangert i Bella Center mellom 7. og 18. desember 2009. I mars 2009 ble det avholdt en vitenskapelig konferanse: Climate Change: Global Risks, Challenges and Decisions i Bella Center.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bella Center – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brynseng

Brynseng er et strøk på Bryn i Oslo, beliggende i hovedsak i bydel Gamle Oslo mot grensen til bydel Alna i Østensjøveien.
Navnet stammer fra to sagbruk som fantes i området på 1600-tallet med navnet Brynsengen, som var eid av blant annet Jess Carlsen og Jørgen Pløen. 
Brynseng T-banestasjon betjenes av T-banens linje 1, 2, 3 og 4. Brynseng betjenes også av busslinjene 23 (Simensbråten – Lysaker) og er endeholdeplass for buss 24 (Brynseng T – Fornebu).
Brynseng skole ligger like ved Brynseng stasjon og er en ny barneskole som ble åpnet i 2017. Skolen er tegnet av ark. Hrtb arkitekter. 
Hovedkontoret til Statens vegvesen ligger i Brynsengfaret 6a


== Referanser ==
Grande Dixence vannkraftverk

Grande Dixence er et vannkraft-kompleks bestående av den 285 meter høye Grande Dixence-demningen og kraftstasjonene Bieudron, Fionnay, Nendaz og Chandoline i kantonen Valais, helt sørvest i Sveits. 
Bieudron-stasjonen i Cleuson har tre Peltonturbiner hver på 432 – 449 MW, med totalt installert vannkrafteffekt på 1 269 MW. Direkteeffekten av Grand Dixence og litt kraft fra Mauvoisin-demningen (128 MW), gir en vannkraftproduksjon på inntil 1 800 – 2 100 MW i hele komplekset.
Grande Dixence vannkraftverk er et kompleks som omfatter følgende fire kraftstasjoner:

Bieudron – 1.269 MW, 3 turbiner, høydefall 1.883 m
Fionnay – 290-321  MW, 12 turbiner, høydefall 874 m
Chandoline – 150 MW, 10 turbiner, høydefall 1.748 m
Nendaz – 390-408 MW, 12 turbiner, høydefall 1.008 mReservoarene omfatter Lac de Cleuson på 0,51 km², og Lac des Dix på 3,65 km². Sistnevnte reguleres av Grande Dixence-demningen, som er hele 285 meter høy og dermed den høyeste i Europa. Demningens vekt er 15 millioner tonn, mer enn vekten av Keops-pyramiden. Innsjøen, som ligger 2 364 moh., blir inntil 284 meter dyp når den er fylt opp med inntil 400 millioner m³ vannmengder. 
De fire kraftstasjonene ligger 1 800 meter lavere enn demningen, altså på om lag 550 moh. nede i Rhône-dalen. Det er i tillegg egne pumpestasjoner i Arolla, Ferpècle, Stafel og Z'Mutt. Operatørselskapet er det lokale konsortiet Grande Dixence SA, som ble grunnlagt i 1950 og holder til i byen Sitten. Årlig produksjon er på om lag 2 TWh, som utgjør om lag en femtedel av den elektriske kraften som produseres ved hjelp av oppdemming i Sveits.
Den første demningen i Grande Dixence ble anlagt 1922–47, men dagens store demning ble nyanlagt fra 1951 til 1965, gjennom 15 års anleggsarbeid. I 1958 ble vekselstasjonen i Chamoson satt opp, og i løpet av tjue år var totaleffekten oppe i 800 MW. Dette ble mer enn doblet gjennom anleggsarbeider 1993–98, da kraftstasjonen i Cleuson ble bygget ut.
I år 2000 inntraff det et brudd i det ene avløpsrøret for vann fra demningen, og anlegget ble stengt for rekonstruksjon. Dette startet i 2005 og er planlagt ferdigstilt i 2010.


== Eksterne lenker ==
Grande Dixence – hjemmeside på engelsk.
Grande Dixence – historie.
Historisches Lexikon der Schwaiz – «Grande Dixence».
Asperudåsen (Oslo)

Asperudåsen (1-57, 2-56) er en vei og et boligområde på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Grovt sett dreier det seg om to omtrent parallelle veiløp nordover fra Asperudveien der sistnevnte går i retning øst/vest. Det er parkeringsplass i sørkant av blokkbebyggelsen og restriksjoner på kjøring langs blokkene. Fra nordre del av det vestre løpet er det gangveiforbindelse ned til den nordligste snuplassen i Asperudveien. Området er forbundet med Holmlia senter ved bussrute 77B.Navnet ble vedtatt i 1981 og kommer av husmannsplassen Asperud under Leirdal gård i Prinsdal.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Gibidum-demningen

Gibidum-demningen er en demning med vannkraftverk i smeltevannet av Aletschbreen i kantonen Valais, helt sør i Sveits. Den regulerte innsjøen, Stausee Gibidum, er på 0,21 km² og demmes opp av en buedam som er 327 m lang og inntil 122 m høy. Installert vannkrafteffekt er 340 MW. Anleggsarbeidene ble innledet i 1964 og fullførte i 1967.


== Eksterne lenker ==
Swiss Dams - «Gibidem».
Derinerdemningen

Derinerdemningen er en buedam med vannkraftverk under bygging for energiproduksjon i det nordøstre Tyrkia, nær grensen til Georgia. Den er anlagt på elven Çoruh i provinsen Artvin, nær byen Artvin. Byggingen har foregått fra 1998.
Demningen er 207-250 meter høy og 720 m lang, og det oppdemmede reservoaret er 70 km langt og 26,4 km² stort. Installert vannkrafteffekt er 670 MW fordelt på fire turbiner, og midlere årsproduksjon vil være ca. 2.118 GWh.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Referanser ==
Monacos klippe

Monacos klippe (fransk Rocher de Monaco, engelsk Rock of Monaco) er en monolitt i Fyrstedømmet Monaco som har spilt en vesentlig rolle i landets historie. 
Klippen består av kalkstein og stikker ut i Middelhavet som en halvøy. Den er syv hundre meter lang og seksti meter høy over havflaten. Siden de eldste tider fungert som en naturlig festning og gitt beskyttelse til dens beboere. I dag er klippen den eldste av Monacos fire bydeler, Monaco-Ville, hvor gamlebyen ligger. Festningen på klippen er i dag fyrstepalass (fransk Le Palais Princier).


== Tidlig historie ==
Klippen har siden forhistorisk tid var et ettertraktet sted. Mennesker har bodd i området i minst 30 000 år, noe hulemalerier i området bevitner. Den høye klippen har antagelig fungert som vern og en naturlig festning for mennesker i områder siden de eldste tider.
Monacos klippe trakk til seg oppmerksomheten fra grekere som hadde dannet en koloni i Massalia (dagens Marseille) rundt 600-tallet f.Kr. Grekerne kalte den iøynefallende klippen for Monoïkos (gammelgresk Μόνοικος), muligens navngitt etter en ligurisk stamme som oppholdt seg området og som måtte bekjempes for kontroll over klippen.


== Opprinnelsen til fyrstedømmet Monaco ==
Setet for fyrsten av Monaco, i dag Fyrstepalasset i Monaco, ble etablert på klippen som en festning i 1191 da havnen ble tatt av Republikken Genova. I 1215 begynte arbeidet på en ny festning, bestående av fire tårn forbundet av en festningsvoll beskyttet av en ytre mur. Denne formen danner kjernen i dagens palass. 
Den 8. januar 1297 tok guelferen Francesco Grimaldi fra Grimaldi-familien i Genova seg inn i festningen om kvelden forkledd som en fransikanermunk. Mens beboerne var i kirken tok han vaktene ved overraskelse, åpnet portene og slapp soldatene sine inn. På denne listige måten erobret Francesco Grimaldi festningen og selv om han mistet kontrollen fire år senere, og siden døde barnløs, overtok senere hans fetter Rainier Grimaldi festningen. Således kom Francescos familie til å herske over Monaco fram til denne dag, først som føydale herrer og fra 1600-tallet som selvstendige fyrster. 
Hendelsen i 1297 er minnet i Monacos riksvåpen hvor skjoldet blir støttet opp av to munker bevæpnet med sverd.
I bildet fra 1890 kommer blandingen mellom klassiske fasader og middelalderske festningsverker klart fram, men den moderne utviklingen av Monte Carlo og blomstrende vekst av flora gjør dette mindre lett å se i dag.


== Referanser ==
Derk Bodde

Derk Bodde (født 9. mars 1909 i Brant Rock i Massachusetts i USA, død 3. november 2003 i Germantown i Pennsylvania) var en ledende amerikansk sinolog og historiker. Han underviste ved University of Pennsylvania i Philadelphia.
I ungdommen bodde han tre år i Shanghai (1919–1921), der hans far underviste på et universitet.
Bodde tok sin grunnutdannelse ved Harvard University i 1930. Han tibragte seks studieår (1931–1937) i Kina. Han tok doktorgrad i kinastudier ved Universitetet i Leiden i 1938. Senere fikk han Fulbright-stipend og studerte på det i ett år fra  1948 i Beijing.  
Bodde oversatte til engelsk den kinesiske filosof Feng Youlans kinesiske filosofis (eldre) historie, og Yanjing suishi ji av Dun Lichen (1855–1911). Bodde skrev også en viktig studie om kansler Li Si fra Qin-dynastiets tid. Han forfattet også et banebrytende arbeide om det kinesiske rettssystems historie.


== Verker ==
Shakespeare and the Ireland Forgeries. Harvard Honors Theses in English No. 2. Pp. 68. Harvard University Press, Cambridge, Mass. 1930.
Annual Customs and Festivals in Peking, As Recorded in the Yenching Sui-shih-chi. By Tun Li-ch'en. Translated and annotated by Derk Bodde. Henri Vetch, Peiping 1936.
A History of Chinese Philosophy, Vol. I: The Period of the Philosophers (from the beginnings to circa 100 B.C.). By Fung Yu-lan. Translated by Derk Bodde with introduction, notes, bibliography and index. Henri Vetch, Peiping 1937.
China's First Unifier: a Study of the Ch'in Dynasty as Seen in the Life of Li Ssu (280?-208 B.C.). Sinica Leidensia Series, Vol. III. E. J. Brill, Leiden 1938.
A Short History of Chinese Philosophy. By Fung Yu-lan. Edited by Derk Bodde. Macmillan, New York 1948.
Peking Diary, a Year of Revolution. Henry Schuman, New York 1950.
A History of Chinese Philosophy, Vol. II: The Period of Classical Learning (from the second century B.C. to the twentieth century A.D.). By Fung Yu-lan. Translated by Derk Bodde with introduction, notes, bibliography and index. Princeton University Press, Princeton 1953.
Law in Imperial China, Exemplified by 190 Ch'ing Dynasty Cases . . . with Historical, Social, and Judicial Commentaries. By Derk Bodde and Clarence Morris. Harvard University Press, Cambridge, Mass. 1967.
Festivals in Classical China, New Year and Other Annual Observances during the Han Dynasty, 206 B.C.-A.D. 220. Princeton University Press and Chinese University of Hong Kong, Princeton and Hong Kong 1975.


== Referanser ==


== Litteratur ==
W. Allyn Rickett: «In memoriam: Derk Bodde (1909–2003)», i Journal of the American Oriental Society, oktober 2003.
University of Chicago, Early China: Obituary – Derk Bodde Arkivert 4. juli 2007 hos Wayback Machine.
Khristo Lukov

Khristo Nikolov Lukov (bulgarsk: Христо Николов Луков; født 6. januar 1887 i Varna, død 13. februar 1943 i Sofia) var en bulgarsk general og politiker. Lukov hadde kommandoen over 13. bulgarske divisjon under første verdenskrig. I perioden 1935 til 1938 var han krigsminister i Bulgaria.
Tang Enbo

Tang Enbo (kinesisk: 汤恩伯; pinyin: Tāng Énbó; Wade-Giles: T'ang En-po, født 20. september 1898 i Wuyi i provinsen Zhejiang i Kina, død 29. juni 1959 i Tokyo i Japan) var general i Kuomintangs væpnede styrker i Republikken Kina. Sammen med Hu Zongnan og Xue Yue var Tang blant de Kuomintang-generaler som ble tatt mest på alvor og fryktet av japanerne under den annen sino-japanske krig.


== Litteratur ==
http://www.generals.dk/general/Tang_Enbo/_/China.html
Ministry of National Defense R.O.C [1]
Zhu, Zongzhen and Wang, Chaoguang, Liberation War History, 1st Edition, Social Scientific Literary Publishing House in Beijing, 2000, ISBN 7-80149-207-2 (set)
Zhang, Ping, History of the Liberation War, 1st Edition, Chinese Youth Publishing House in Beijing, 1987, ISBN 7-5006-0081-X (pbk.)
Jie, Lifu, Records of the Libration War: The Decisive Battle of Two Kinds of Fates, 1st Edition, Hebei People's Publishing House in Shijiazhuang, 1990, ISBN 7-202-00733-9 (set)
Literary and Historical Research Committee of the Anhui Committee of the Chinese People's Political Consultative Conference] Liberation War, 1st Edition, Anhui People's Publishing House in Hefei, 1987, ISBN 7-212-00007-8
Li, Zuomin, Heroic Division and Iron Horse: Records of the Liberation War, 1st Edition, Chinese Communist Party History Publishing House in Beijing, 2004, ISBN 7-80199-029-3
Wang, Xingsheng, and Zhang, Jingshan, Chinese Liberation War, 1st Edition, People's Liberation Army]] Literature and Art Publishing House in Beijing, 2001, ISBN 7-5033-1351-X (set)
Huang, Youlan, History of the Chinese People's Liberation War, 1st Edition, Archives Publishing House in Beijing, 1992, ISBN 7-80019-338-1
Liu Wusheng, From Yan'an to Beijing: A Collection of Military Records and Research Publications of Important Campaigns in the Liberation War, 1st Edition, Central Literary Publishing House in Beijing, 1993, ISBN 7-5073-0074-9
Tang, Yilu and Bi, Jianzhong, History of Chinese People's Liberation Army in Chinese Liberation War, 1st Edition, Military Scientific Publishing House in Beijing, 1993 – 1997, ISBN 7-80021-719-1 (Volume 1), 7800219615 (Volume 2), 7800219631 (Volume 3), 7801370937 (Volume 4), and 7801370953 (Volume 5)
Rudolph Felix Bauer

Rudolph Felix Bauer var en tysk adelsmann i Baltikum, og de facto leder for den tyske landdagen og dermed guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1710–1711.


== Referanser ==
Aleksandr Danilovitsj Mensjikov

Aleksandr Danilovitsj Mensjikov  (født 6. novemberjul./ 16. november 1673greg., død 12. novemberjul./ 23. november 1729greg.) var en russisk general og adelsmann, og samtidig av Peter den store. Han bar tittelen prins av Russland, og var formelt guvernør for både St. Petersburg og for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1710–1719. Han reiste Mensjikov-palasset i 1710, et barokt palass som i dag huser deler av Eremitasjen.
Under tsarinaen Katarina I av Russland var han i årene 1725–27 i praksis eneveldig, men ble senere sendt i eksil og fristet en usikker tilværelse de neste to årene som forvist til Sibir, inntil sin død i 1729. 


== Referanser ==
Fjodor Apraksin

Fjodor Matvejevitsj  Apraksin  (russisk: Фёдор Матвеевич Апраксин; født 27. oktober 1661, død 10. november 1728) var en russisk admiral og adelsmann, og samtidig av Peter den store. Han hadde tittelen greve og var formelt guvernør for både Karelen 1712–23, og for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1719–1723. Han kommanderte Østersjøflåten fra 1723 til sin død i 1728.
Søsteren var gift med tsar Fjodor III av Russland. Fjodor utmerket seg som skipsbygger og sjøoffiser, og ble guvernør i Arkhangelsk allerede i 1692. I året 1707 ble han øverstkommanderende admiral, og slo svenskene ved St. Petersburg og inntok byen Viborg i den store nordiske krig. I årene fram til 1720 ledet han – blant annet sammen med offiseren Peter Lacy – en rekke sjøtokt mot Sverige som kulminerte med freden i Nystad, og svenskenes formelle avståelse av Baltikum.


== Referanser ==
Vladimir Petrovitsj Dolgorukij

Vladimir Petrovitsj Dolgorukij (Dolgorukov, russisk: Владимир Петрович Долгоруков; født 1696, død 31. mai 1761) var en russisk adelsmann, og formelt guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1753–1758, og for Guvernementet Livland i årene 1751–53 samt 1758–61.


== Referanser ==
Nikolaj Repinin

Nikolaj Vasiljevitsj Repinin (russisk: Николай Васильевич Репнин; født 11. marsjul./ 22. mars 1734greg. i Sankt Petersburg, død 12. maijul./ 24. mai 1801greg. i Riga) var en russisk adelsmann, med tittel prins, og formelt guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1792–1798, og for Guvernementet Livland i samme periode. Han residerte sjelden i Baltikum.


== Referanser ==
Platon Mussin-Pusjkin

Platon Mussin-Pusjkin var en russisk adelsmann, og formelt guvernør for det russiske Guvernementet Estland en kort periode i 1736.


== Referanser ==
Sergej Golitson

Sergej Gõlitson  var en russisk-estisk adelsmann, og formelt guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1801–1803, og for Guvernementet Livland i samme periode.


== Referanser ==
Aleksej Spiridov

Aleksej Spiridov var en russisk adelsmann, og formelt guvernør for det russiske Guvernementet Estland i periodene 1803–11 og 1816–1819.


== Referanser ==
Jevgenij Golovin

Jevgenij Golovin var en russisk adelsmann, og formelt guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1845–1848, og for Guvernementet Livland i samme periode.


== Referanser ==
Pjotr Sjuvalov

Pjotr Sjuvalov  (født 15. juli 1827, død	10. mars 1889)) var en russisk adelsmann, og formelt guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1864–1866, og for Guvernementet Livland i samme periode.


== Referanser ==
Eduard Baranov

Eduard Baranov var en russisk adelsmann, og formelt guvernør for det russiske Guvernementet Estland en periode i året 1866, og for Guvernementet Livland i samme periode. Han var derimot ikke residerende guvernør.


== Referanser ==
Mikhail Nikolaijevitsj Galkin-Vraskoj

Mikhail Nikolaijevitsj Galkin-Vraskoj var en russisk adelsmann, og reelt residerende guvernør for det russiske Guvernementet Estland en i perioden 1868–70. I denne perioden var Pjotr Romanovitsj Bagration formelt guvernør, men residerte ikke.


== Referanser ==
Mikhail Valentinovitsj Shakhovskoij-Glebov-Strezhnev

Mikhail Valentinovitsj Shakhovskoij-Glebov-Strezhnev var en russisk adelsmann, og reelt residerende guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1870–75. I denne perioden var Pjotr Romanovitsj Bagration formelt guvernør, men residerte ikke.


== Referanser ==
Nikolaj Georgijevitsj von Bünting

Nikolaj Georgijevitsj von Bünting  var en russisk adelsmann, og reelt residerende guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1905–06. I denne perioden var Aleksei Lopuhhin formelt guvernør, men residerte ikke.


== Referanser ==
Pjotr Petrovitsj Basjilov

Pjotr Petrovitsj Basjilov (født 1857, død 1919) var en russisk adelsmann, og reelt residerende guvernør for det russiske Guvernementet Estland i perioden 1906–1907. I denne perioden var Alexander Möller-Zakomelski formelt guvernør, men residerte ikke.


== Referanser ==