jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kjellesvig

Kjellesvig er et område i Lund kommune i Rogaland. Kjellesvig ligger ved Kjeldesvika i Lundevannet.


== Etymologi ==
Kjellesvig kan komme av Hjǫrleifsvík sammensatt med mannsnavnet Hjǫrleifr.  Ved navnesak av 14. mars 2002 ble Kjellesvig eneste godkjente skrivemåte; Kjeldesvik, Kjedlesvik og Tjellesvik ble avslått som godkjente skrivemåter.


== Matrikkel ==
Kjellesvig er en matrikkelgård med gårdsnummer 13. En matrikkelgård er en geografisk enhet som i matrikkelen har felles gårdsnummer, forkortet gnr. En matrikkelgård betegner derfor ikke en spesiell type gårdsbruk, men er å betrakte som en teknisk betegnelse.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oluf Rygh: Norske Gaardnavne : Oplysninger samlede til Brug ved Matrikelens Revision. 10 : Stavanger amt, Kristiania 1915.


== Eksterne lenker ==
Kjellesvig på norgeskart.no
Nymark Idrettslag

Nymark Idrettslag er et idrettslag fra Årstad bydel i Bergen, stiftet 21. april 1921. Klubben driver med fotball, sykling, friidrett og trim.


== Tabell ==


== Historie ==
Klubben Rask, en ren fotballklubb, ble dannet av Knut Herland, Fritz Fjeldberg og Reidar Eliassen den 20. april 1921, og hadde etter noen få år en hurtig utvikling som et av de bedre lagene i Bergen. De fikk etter hvert sine rivaler i Nymark Fotballag, som ble dannet den 1. mai 1926, nærmest som en motklubb. Sistnevnte utvidet repertoaret til også å inkludere friidrett, og fra 1928 ble Nymark Fotballklubb til Nymark Idrettslag. I 1934 ble Nymark og Rask slått sammen til en klubb. Fem år senere vant Nymark Arbeidernes Idrettsforbunds 15-årsjubileumsturnering, der de og Ørn fra Trondheim og de siste 15 årenes mestere ble invitert. Fra 1945 ble Nymark med i Norges fotballforbund uten å markere seg utover kretsmesterskap.


=== Kvinnefotball ===
Nymark Idrettslags største innsats ligger sannsynligvis innen fotball for kvinner. Nymark vant flere ganger vestlandsserien, og i 1985 vant Nymark Idrettslag sluttspillet, og ble seriemester i Norge. Nymark har hatt en spiller på det norske A-landslaget for kvinner, Reidun Seth.


=== Sykling ===
På 1960-tallet var Nymark Idrettslags sykkelklubb en av Norges største, og Edvald Boasson Hagen startet sin sykkelkarriere her.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Bergen byleksikon på nett, om Nymark Idrettslaget
Idealisering

Idealisering er å forestille seg eller framstille noe mer fullkomment enn det i virkeligheten er. I filosofien innebærer idealisering å framstille noe i sin typiske skikkelse, det vil si at en ser bort fra mindre betydningsfulle egenskaper. Også i billedkunst og litteratur brukes begrepet når en idealiserer virkeligheten, altså skildrer det typiske eller fullkomne og gir et forskjønnet bilde av verden, i motsetning til for eksempel realisme og naturalisme. I vitenskap og forskning kan idealisering brukes for å lage en forenklet modell av en komplisert virkelighet.  


== Idealisering som vitenskapelig metode ==
Idealisering er en metode å drive forskning på der man antar ting om et fenomen som man vet ikke stemmer. Ofte ønsker man å beskrive et fenomen ved hjelp av en modell. Fenomenet blir lettere å løse eller forstå ved å idealisere noen av bestanddelene i fenomenet uten at det skader treffsikkerheten til modellen for bestemte formål.
Et av de, om ikke det aller første dokumenterte tilfelle, der denne metoden har blitt brukt er Galileo Galileis eksperimenter angående legemers frie fall. For å bevise (eller avkrefte) sin teori om at legemer faller like fort i vakuum, rullet han kuler nedover et skråplan. Å observere kuler rulle nedover et skråplan er på mange måter svært ulikt det å observere legemer falle i vakuum; kuler som faller ruller ofte ikke rundt, lyden er annerledes, kulen ender opp et annet sted, og tusen andre småting utgjør forskjeller som Galelei ikke kunne vite at ikke har noen effekt på modellen, men som han like vel antok at kunne sees bort fra. 
Denne teknikken brukes i stor skala i mange vitenskaper. Et populært eksempel er i fysikkens beskrivelse av det konstante forholdet mellom temperatur, volum og trykk i gass, nærmere bestemt Boyles lov, som tar forbehold i at atomer i gassen ikke har masse og ikke utgjør noen kraft på hverandre bortsett fra når de kolliderer.
På samme måte er geometri helt avhengig av idealisering, i og med at de rette linjestykkene, perfekte sirklene, presise vinklene og så videre ikke eksisterer utenfor en platonsk idéverden, og overlever ikke engang reisen fra matematikerens hode til hans tegnebrett og langt mindre hele veien til det aktuelle problemet som skal løses. 
En aristoteliker ville nok si at denne idealiseringa først og fremst øker avstanden mellom eksperimentet eller modellen som tar i bruk utstrakt idealisering. Selv om både Aristoteles og Galilei baserte sin forskning på erfaring, fikk Aristoteles sine erfaringer rett fra sanseerfaringene direkte knytta til problemet som skulle løses, mens Galileis stammet fra eksperimenter som ved første øyekast ikke nødvendigvis hadde noe med det aktuelle problemet å gjøre. Lovene og modellene han og andre idealiserende forskerne kommer fram til gjelder ikke eksisterende objekter og reelle fenomener i den fysiske verden, og det blir derfor nødvendig vis en viss feilkilde når man skal løse problemer og komme med prognoser om framtida.


== Se også ==
Idealisme
ideal
Olavsrose

Andre betydninger: Olavsrosa er et kvalitetsmerke tildelt av stiftelsen Norsk KulturarvOlavsrose er betegnelsen på særlig to typer figurer. Den ene er en figur med åtte slyngeformer benyttet i folkekunsten, den andre er en seksbladet, heraldisk rose. Begge varianter er på ulike måter knyttet til tradisjonen om Olav den hellige.


== Olavsrosen som valknute ==

Olavsrosen som valknute kalles også Santolarosa, Olavsrosa og Olavsknute, og er en figur benyttet i norsk folkekunst. Figuren kan ta to former, den ene har tre selvstendige sammenflettede bånd, den andre er tegnet med én, sammenhengende strek. Navnet Olavsrose stammer fra en islandsk trolldomsbok fra 1600-tallet, men motivet er langt eldre enn dette. I den islandske trolldomsboken knyttes motivet til en knute Olav den hellige bar på seg som vern mot fristelser. Figuren er også kjent fra andre land og kulturer.
Motivet er å regne som en magisk knute og et tegn for vern. Det kan også symbolisere det som binder sammen og som holder på hemmeligheter. I norsk folkekunst forekommer Olavsrosen særlig i Hallingdal og på Vestlandet.Det ble i perioden 1901 til 1945 benyttet som motiv på norske pengesedler. Stiftelsen Norsk Kulturarv benytter siden 1996 motivet, i varianten med tre sammenvevde grønne ledd, som kvalitetsmerke for opplevelsestilbud med basis i norsk kulturarv. Denne figuren er nesten identisk med kjennetegnet til den tidligere Bøndernes Bank som nå er opphørt som egen bank.


== Olavsrose som stilisert blomst ==

Flere motiver med roser og kors er i norsk folketradisjon og kultur blitt knyttet til Olav den hellige. Navnet Olavsrose er blitt forbundet med den stiliserte, botaniske roseblomsten med seks kronblader. Motivet er benyttet i folkekunsten, muligens alt i middelalderen, og er knyttet til Olavstradisjonen. Interessen for rose som nasjonalt symbol viste seg i Norge på 1800-tallet.Den stiliserte rosen, slik den benyttes i ulike sammenhenger i Trondheim, går tilbake til domkapitlets segl fra 1500-tallet. En åttebladet rose benyttes i Trondheims byflagg. Denne betegnes som en Trondheimsrose, heller enn en Olavsrose. En rose er også benyttet i kontorflagget for Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab. Det heraldisk stiliserte rosemotivet ble fra 1987 benyttet som emblem for Den allmennvitenskapelige høgskolen (AVH) i Trondheim. Det var tidligere benyttet i fanen for Norges lærerhøgskole fra 1932.Navnet Olavsrose brukes ikke i heraldiske beskrivelser av våpenskjold, de såkalte blasoneringene. I heraldikken brukes bare betegnelsen rose.


== Olavsrose som geometrisk rosett ==

Den geometriske seksbladede rosen er mye brukt som beskyttende symbol i norsk folkekultur, og benevnes i mange tilfeller som Olavsrose. Det er belegg for dette navnet i folketradisjonen, men hvor vanlig det var er uklart.Et lignende firebladet symbol blir også i noen sammenhenger beskrevet som Olavsrose. Det samme gjelder en slags roterende rosett. Også i disse tilfellene er det uklart om det er snakk om en forveksling, eller om disse navnene har dekning i tradisjonen.


== Referanser ==
Tsilma

Tsilma (russisk: Цильма) er ei elv i republikken Komi i Russland. Den er ei venstre sideelv til Petsjora, og er 374 kilometer lang med et nedbørfelt på 21 500 km². Middelvannføringen 54 km fra munningen er 228 m³/s.Elva har utspring fra Timanhøydene nordvest i republikken Komi, i grenseområdene mot Arkhangelsk oblast. Den renner først mot nord, men bøyer så mot øst. Den øvre delen av elva går gjennom folketomme områder, men i den nedre delen ligger det enkelte landsbyer langs elvebreddene. Elva munner ut i Petsjora ved byen Ust-Tsilma.
De viktigste sideelvene er Kosma og Tobysj fra venstre og Myla fra høyre. 
Det ble tidligere fløtet tømmer på elva. De nedre delene av Tsilma er farbar for skip. Elva er frosset over fra oktober/november til april/mai.


== Referanser ==
LG BL20

LG BL20 er en mobiltelefon som blir produsert av LG. Den ble lansert i oktober 2009. 


== Spesifikasjoner ==
Skjerm: 2,4 tommer
Skjermoppløsning: 240 x 320
Styring: berøringssensitive kontrolltaster (fysisk talltastatur kan skyves ut)
Batteri: 900 mAh
Taletid: 5 timer (GSM)
Standbytid: 450 timer (GSM)
Kamera: 5 megapiksler (autofokus)
Videoopptak: QVGA (320 x 240), 15 fps
GPS: Nei
528 MHz Qualcomm prosessor
RAM: 80 MB
ROM: ?
Triband
Micro-SD minnekort, opp til 16 GB
Operativsystem: LG
Wi-Fi: nei
Bluetooth: ja, med A2DP
Radio
Micro USB
Størrelse: 106,9 mm (h), 50,8 mm (b) 12,3 mm (d)
Vekt: 115 g med batteri


== Eksterne lenker ==
LG Mobile
«Melkepiken»

«Melkepiken» (De Melkmeid eller Het Melkmeisje) er et oljemaleri på lerret malt av den nederlandske kunstneren Johannes Vermeer. Maleriet befinner seg i Rijksmuseum i Amsterdam i Nederland. De vurderer den som «en av museets fineste attraksjoner».
Eksakt hvilket år maleriet ble fullført er ukjent, med vurderinger som varierer fra kilde til kilde. Rijksmuseum tror maleriet ble fullført omkring 1658. Ifølge Metropolitan Museum of Art i New York ble maleriet malt omkring 1657 eller 1658.


== Teknikk og materialer ==
Et av kjennetegnene ved Vermeers palett sammenlignet med hans samtidige var at han foretrakk den dyre naturlige fargen ultramarin (laget av knust lapis lazuli), mens det var vanlig at andre malere brukte asuritt, som var mye billigere. Sammen med ultramarin er også blytinngult en dominerende farge i verket. Å avbilde hvite vegger var en utfordring for kunstnere på Vermeers tid. Hans samtidige brukte forskjellige grå pigmenter. Her reflekterer de hvite veggene dagslyset med forskjellig intensitet, og viser effekten fra ujevne teksturer på gipsoverflaten. Vermeer brukte blyhvitt, umbra og kullsort. Selv om blandingen var godt kjent blant sjangermalerne på Vermeers tid, var kanskje ingen maler mer enn Vermeer i stand til å bruke den så effektivt.
Kvinnens grove trekk er malt med tykke lag impasto. Kornene på skorpen på brødet, og også skorpen i seg selv, og det flettede håndtaket på brødkurven, er gjengitt med pointillé-prikker. De myke delene av brødet er gjengitt med tynne virvler med maling, med klatter med oker som viser de grove kantene med brukne skorper.


== Opprinnelse ==
Vermeers mesén Pieter van Ruijven kjøpte sannsynligvis maleriet direkte fra Vermeer selv om det er tvilsomt om det var et bestillingsarbeide. Senere gikk det i arv til van Ruijvens ektefelle Maria de Knuijt og antagelig til deres datter Magdelene van Ruijven (1655–1681) og med sikkerhet til Pieter van Ruijvens svigersønn Jacob Dissius (1653–1695). Sistnevnte solgte det sammen med andre Vermeer-malerier i 1696. Maleriet ble beskrevet som «usedvanlig godt» og fikk en pris på 175 gylden, ved salget kun overgått av «Utsikt over Delft» som fikk en pris på 200 gylden.
I 1719 ble det solgt ved en auksjon i Amsterdam og passerte deretter gjennom minst fem forskjellige kunstsamlinger ved forskjellige auksjoner før det havnet i Lucretia Johanna van Winters (1785–1845) omfattende kunstsamling. I 1902 solgte hennes to sønner maleriet sammen med 39 andre til det statlige Rijksmuseum i Amsterdam.


== Eksterne lenker ==
(en) The Milkmaid by Johannes Vermeer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Melkepikens historie på Essential Vermeer
Ulf Magne Løvdahl

Ulf Magne Løvdahl (født 30. august 1963 i Tvedestrand) er en evangelikal pastor og forfatter.  Han har tjent som menighetsforstander innenfor flere kirkesamfunn: Det Norske Baptistsamfunn, Det Norske Misjonsforbund og De Frie Evangeliske Forsamlinger. Som 17-åring startet han det kristne kvartalsmagasinet Frihet.  I 1999 utgav han sin første bok, Vanskelige vers i Det Nye Testamentet, og etablerte Frihet forlag.  Han er en av vår tids mest produktive kristne forfattere (oversikt nedenfor). Siden høsten 2019 er han også ansatt som reisesekretær for Karmel-Instituttet.


== Menighetsforstander i ==
1989-1992 Vikna Baptistmenighet
1992-1995 Raufoss Baptistmenighet
1995-2001 Tvedestrand Baptistmenighet
2001-2009 Lista Misjonsmenighet
2009 DFEF Betania Vigeland
2009-2014 Trondheim Baptistmenighet 50%
2009-2016 Baptistkirken Oppdal 50%
2014-2016 Lillehammer Baptistmenighet 50%
2015-2019 Sel Baptistmenighet 50%
2019-2020 Reisesekretær for Karmel-Instituttet
2020 - Freelance forkynner


== Bibliografi ==
1999 Vanskelige vers i Det Nye Testamentet
1999 En Herre, en tro, en dåp
2000 Vanskelige vers i Det Gamle Testamentet 
2000 De ga med glede
2001 Den frie menighets historie   (oversatt til tysk.)
2001 Et annet evangelium
2001 Herren la dem til menigheten
2002 En falsk profet
2002 Det Norske Baptistsamfunn og homofilisaken 
2003 En gave fra himmelen (om bibelsyn)
2003 Guds gave eller djevelens munnvann
2005 Vanskelige vers i Bibelen  (oversatt til svensk, dansk og engelsk.)
2005 Personer i Det Nye Testamente   (oversatt til svensk.)
2006 Endetid  (oversatt til svensk.)
2008 En om dagen (andaktsbok)
2010 Himmelen
2010 Åndens sverd (om Bibelen)
2010 Finnes helvete?
2010 Evig liv
2010 Herrens dag
2010 Dåpen (oversatt til russisk.)
2011 Nattverd (oversatt til russisk.)
2011 Treenigheten
2011 Giverglede (oversatt til russisk og engelsk)
2011 Engler
2012 Bibel-Quiz
2012 Menigheten
2013 Jehovas Vitner
2013 Den Hellige Ånd, person og tjeneste
2013 Den Hellige Ånd, frukt og gaver
2014 Spiritisme - å snakke med de døde
2015 Homofili
2015 55 endetidstegn: Jesus kommer snart!
2016 Mormonerne
2016 Tabernaklet, et vitnesbyrd om Kristus
2017 Kristus i Det Gamle Testamentet 1, Mosebøkene
2017 Kristus i Det Gamle Testamentet 2, Profetene
2017 Kristus i Det Gamle Testamentet 3, Skriftene
2018 Derfor støtter vi Israel
2019 Fra nederlag til seier
2019 En vandring gjennom Hebreerbrevet
2020 Templet, Guds hus i Jerusalem
2020 Jødehat, før og nå
2021 Israel Quiz
2021 Frelsen kommer fra jødene
2022 Jødenes frelse og det messianske riket


== Eksterne lenker ==
Frihet forlag
http://ulfmagne.blogspot.no/
https://endetiden.blogspot.com/
Thomas Teddiman

Thomas Teddiman (død 13. maijul./ 23. mai 1668greg.) var en engelsk admiral på 1600-tallet. Navnet blir også skrevet Teddman, Teddeman og Tedyman.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Thomas Teddiman stammet fra en familie skipseiere fra Dover, der hans far var i liver fortsatt i året 1658. Søskenbarnet hans var marinekapteinen Henry Teddiman. Idet denne også het Thomas har det vært umulig å tilordne enkelde tokumenter entydig til den ene eller andre.  
Verken Thomas Teddimans fødselsdato eller noe om hans tidlige karriere er sikkert kjent, og han var ikke kaptein i den første anglo-nederlandske krig. 


=== Sjøkaptein ===
Thomas  Teddimans første tjeneste for Det engelske samveldet var da han fra 1659 til 1660 kommanderte «Tredagh» (etter restaurasjonen i England omdøpt til «HMS Resolution») i Middelhavet under den engelsk-spanske krig. Fra 31. mai til 10. juni 1660 jagde han seks spanske fartøyer utenfor kysten av Algerie. 
I mai 1661 ble han kaptein på «HMS Fairfax» og i 1663 kommanderte han «HMS Kent». Med dette skipet førte han den engelske ambassadøren i Russland til Arkhangelsk i juli. I mai 1664 ble Teddiman kommandør over «HMS Revenge» og det samme året ble han forfremmet til kaptein på «HMS Swiftsure». 
I 1665, under den andre anglo-nederlandske krig utmerket han seg som underadmiral i Blue Squadron i slaget ved Lowestoft, noe han ble adlet for. I august 1665 ble Thomas  Teddiman sendt med «Revenge» til Bergen for å erobre en nederlandsk flåte, men ble slått i slaget i Vågen i Bergen av kommandør Pieter de Bitter. Dette var en stor skuffelse for Karl II, men Teddimans karriere tapte ikke stort på det, og han var igjen i kamp året etter, denne gang på «Katherine». Han var viseadmiral i firedagersslaget og i slaget på St. James' dag. I 1667 lå hovedskipene i den engelske flåten i opplag, og Teddiman hadde ingen kommandoer. 
I 1668 var han igjen i kommando, da for «HMS Cambridge», men han kom under etterforskning av det engelske parlamentet som ville finne ut hvorfor de hadde tapt krigen. Dette førte til mange problemer for ham. Han døde i mai dette året av feber.


== Litteratur ==
R.C. Anderson, 1964, List of English Naval Captains 1642-1660
European Institute of Public Administration

European Institute of Public Administration (EIPA) ble etablert i Maastricht i 1981. EIPA har sentre i Maastricht, Luxembourg, Barcelona og Warszawa. EIPA er et senter innen kompetanse på europeisk integrasjon og på de nye utfordringene som offentlig sektor i Europa står ovenfor.  EIPA er et selvstendig institutt.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Claus von Ahlefeldt

Claus von Ahlefeldt (født 2. september 1614 i Gelting i hertugdømmet Slesvig, død 1674) var en dansk adelsmann og offiser. Han var gift 3 ganger, 2. gang den 18. juni 1648 (forlovet i nov. 1643) med Elisabeth Sophie Gyldenløve, datter av Christian IV og Vibeke Kruse.Etter Christian IVs død i 1648 mistet han jobben han hadde og ble guvernør ved festningen i Glückstadt. Han støttet så Frederik III i maktkampen som pågikk. Han var med i Anders Billes felttog 1657 og i forsvaret av København i 1658-59. Han var og med på gjenerobringen av Fyn og Jylland. I 1660 ble han øverstkommanderende for stridskreftene i Norge. I denne posisjonen var han kommandør på Bergenhus festning under slaget på Bergens våg i 1665.
Han ligger begravet i Nikolaikirken i Kiel. Ahlefeldtsgade i København er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claus von Ahlefeldt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(tysk) Berichte über das alte Kappeln: Claus von Ahlefeldt Berichte über das alte Kappeln: Claus von Ahlefeldt (PDF)
Münchener Freiheit

Münchener Freiheit, også kjent under navnet Freiheit, er et tysk popband som startet sin karriere i 1980 og som fortsatt er aktivt. Navnet Münchener Freiheit stammer fra et område i byen München i Tyskland. 
Bandet har utgitt over 20 album, og kjente sanger er «Keeping the Dream Alive» og «Every Time». De har utgitt album både på tysk og engelsk. Bandet deltok i Eurovision Song Contest i 1993 for Tyskland. Der ble de nummer 18 av 25 med sangen «Viel zu weit» (norsk oversettelse: altfor langt).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Münchener Freiheit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Münchener Freiheit på Discogs 
(en) Münchener Freiheit på MusicBrainz 
(en) Münchener Freiheit på Songkick 
(en) Münchener Freiheit på AllMusic '
Feqiyê Teyran

Feqiyê Teyran, (eller Feqi Teyran, født 1590 i Miks i Det osmanske rike, død 1660) regnes som en av de store klassiske kurdiske poeter og forfattere. Hans virkelige navn var «Mir Mihemed». 
Han ble født i en landsby kalt «Miks» i Hakkari-regionen i Det osmanske riket (dagens sørøstlige Tyrkia). I sin ungdom gikk han til Cizre (Botan) regionen (i dagens Þýrnak provins) for å studere under tilsyn av den velkjente kurdiske poeten, Malaye Jaziri.
Den kurdiske forfatteren Abdusamet Yigit har skrevet en roman om Teyran.


== Referanser ==
Knut Aas

Knut Alfred Aas (født 30. november 1918 i Beitstad, død 23. desember 2010) var en norsk agronom, gårdbruker og politiker (Sp). Han var fylkesordfører i Nord-Trøndelag.
Han var utdannet sivilagronom fra Norges landbrukshøgskole fra 1946. Han var gårdbruker 1946–1985 på Nordtuv nordre på Jådåren i Beitstad, med 400 mål innmark. Aas var fylkesagronom ved Nord-Trøndelag landbruksselskap 1946–1959, senere fylkeslandbrukssjef 1976–1986.Aas var ordfører i Beitstad kommune 1959–1963, ordfører i den sammenslåtte Steinkjer kommune 1968–1973 og fylkesordfører i Nord-Trøndelag 1968–1975. Han var også nestleder i Norges Bondelag og formann i Nord-Trøndelag Bondelag, ved siden av flere verv i landbrukssamvirket. Aas ledet fylkeslandbruksstyret i 17 år.I 1990 ble Aas tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Referanser ==
Bribri

Bribri er en indiansk folkegruppe som holder til sør i Costa Rica, på begge sider av fjellkjeden Cordillera de Talamanca. Den er en av landets største, med om lag 10 000 medlemmer. Ved Det karibiske hav bor det rundt 7000 bribrier i reservatet i kantonen Talamanca i provinsen Limón, i landsbyene Coroma, Coén, Sepecue, Shiroles, Amubre, Katsi, Lari, Urén og Yorkín. På den andre sida av fjellkjeden, ved Stillehavet, holder de til i kantonen Buenos Aires i provinsen Puntarenas, hovedsakelig i reservatene Salitre og Cabagra. Bribriene i dette området utgjør omkring 3000 personer. Rundt 6 000 av bribriene snakker bribri; resten har spansk som morsmål.


== Samfunn ==
Det tradisjonelle samfunnet til bribriene var delt inn etter det følgende hierarkiet:

uséköl – religiøs leder
bikili' – tolk mellom uséköl og folket
bulu' – høvding
awá – medisinmann
tsököl – sanger
óköm – gravlegger
sĩõ'tãmĩ – kvinne som passa på medisinmannens helbredelsessteiner
bikàka – tjener og seremoniansvarig
tsuru'oköm – sjokoladeutdelerI dag er det bare medisinmennene som er igjen av disse tradisjonelle rollene. De har også overtatt ansvaret til sangerne og gravleggerne.
Quantos Possunt ad Satanitatem Trahunt

Quantos Possunt ad Satanitatem Trahunt er det åttende studioalbumet til det norske black metal-bandet Gorgoroth. Det ble utgitt av Regain Records i oktober 2009. Musikken til albumet ble skrevet av Infernus i perioden 2006-2009, og Infernus spilte også all gitar på albumet. Dette var vokalist Pests første album for Gorgoroth siden Destroyer (1998). Albumet markerte også bassist Bøddel og trommeslager Tomas Asklunds albumdebut som Gorgoroth-medlemmer. Albumet ble spilt inn i Tomas Asklunds studio Monolith utenfor Stockholm i Sverige.


== Sporliste ==
«Aneuthanasia» (2:19)
«Prayer» (3:33)
«Rebirth» (6:34)
«Building a Man» (3:23)
«New Breed» (5:29)
«Cleansing Fire» (3:13)
«Human Sacrifice» (3:46)
«Satan-Prometheus» (5:37)
«Introibo ad Alatare Satanas» (0:53)All musikk skrevet av Infernus.
Tekster skrevet av A. Behemot (spor 1, 2 og 8), V. Horg (spor 3-7) og Infernus (spor 9).


== Artister ==
Pest – vokal
Infernus – gitar
Bøddel – bass
Tomas Asklund – trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Quantos Possunt ad Satanitatem Trahunt på Discogs 
(en) Quantos Possunt ad Satanitatem Trahunt på MusicBrainz 
(en) Quantos Possunt ad Satanitatem Trahunt på AllMusic
Yukiya Amano

Yukiya Amano (天野之弥, Amano Yukiya) (født 9. mai 1947, død 18. juli 2019) var en japansk diplomat og internasjonal embetsmann for De forente nasjoner. Han tiltrådte 1. desember 2009 som generaldirektør i Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA).Han døde den 18. juli 2019, og hans død ble kunngjort den 22. juli 2019.


== Referanser ==


== Kilder ==
Profile: Yukiya Amano, BBC 2 juli 2009
Mr. Yukiya Amano, Ambassador and Resident Representative from Japan, 3 juli 2009, iaea.org