jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rae kommune

Rae kommune er en landkommune i Harju fylke i Estland. Kommunen har cirka 16 900 innbyggere (2015) og et areal på 207 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Jüri. I nord grenser kommunen mot Tallinn og begynner å utvikle forstadskarakter for hovedstaden.
Nordover i retning av Ülemistesjøen i Tallinn kommune ligger landbruksområdet mellom Jüri og Assaku, som den stedlige maleren Olav Maran (født 1933) har beskrevet i impresjonistisk stil. I nyere tid har industri- og boligfelt også strukket seg sørover fra innsjøen og fortrengt landbruksmark langs motorveien både i Tallinn og Rae kommuner.
Allerede i jernalderen begynte menneskene å hogge ned skogen for å dyrke opp området og skaffe ved til jern-ovner. Mer enn 100 hellige steinfelt, ofte med helleristninger, ble delvis eller helt ødelagt av landbruksprogrammer i sovjet-perioden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rae Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Go To Gate Records

Go To Gate Records er et plateselskap fra Bodø, Norge. Etablert i 2006. Selskapet ble opprinnelig ble etablert for å utgi  Nødutgangfestivalens plate for deres festival i 2006. Go To Gate Records har spesialisert seg innen eksperimentell musikk, punk, avant garde og industrimusikk. knyttet til Bodø og Nord-Norge. Plateselskapet skiller seg ut ved at det er tro mot «gjør-det-selv»-etikken i punken, selger platene til kostpris og står for det aller meste av distribusjonen selv.
I takt med utviklingen i musikkbransjen har de to siste albumene for Nødutgangfestivalen vært rene nettalbum som har vært til gratis nedlasting.


== Diskografi ==
GO TO CD 001  – diverse artister – NØDUTGANG 2006 CD-R 2006. De 100 første kom med bonus DVD-R av og med det tyske bandet Faust.
GO TO CD 002  – Ronny Wærnes – Jeezzy CD-R 2006
GO TO CD 003  – Ronny Wærnes – Wheezy CD-R 2006
GO TO CD 004  – Espron – Ka Nu ? CD-R 2006
GO TO CD 005  – Psykisk tortur – Live at Bremnes fort July 2. 2006 CD-R 2006
GO TO CD 006  –  NXP – It Is From Zero, In Zero, That The True Movement Of Being Begins CD-R 2007
GO TO CD 007  – Julius Androide – Den Berømte Robot-Apen CD-R 2007
GO TO CD 008  – diverse artister – NØDUTGANG 2007 CD-R 2007
GO TO CD 009  – (ikke utgitt)
GO TO LP 010  – S/T – V:S/T LP 2007 Utgitt i et begrenset opplag på 300 eksemplarer.
GO TO CD 011  – Ronny Wærnes – The Soprano Challange CD-R 2007
GO TO LP 012  – HumdinGer – What You Hear is What You Get LP (10”) picture disc og CD-R 2007
GO TO CD 013  – diverse artister – NØDUTGANG 2008 MP3 album 2008
GO TO CD 014  – Ronny Wærnes – Trans Improv Express CD-R 2008
GO TO CD 015  – Blaakraft – Demo CD-R 2008
GO TO CD 016  – Ronny Wærnes – Så langt og lenger mot nord CD-R 2009
GO TO CD 017  – diverse artister – NØDUTGANG 2009 MP3 album 2009
GO TO CD 018  – Julius Androide – Reisen til Sådaden CD-R 2010 i et begrenset opplag av 100 eksemplarer.
GO TO CD 019  – Ronny Wærnes – Tendentious D CD-R 1. mars 2011
GO TO DL 020  –  NXP – One Minute Later MP3 album 6. mars 2011
GO TO CD 021  –  Hanssen/ Wærnes – Between Nothingness and Entertainment CD-R 2011
GO TO CD 022  – Psykisk tortur - Nightrider CD-R 23. juni 2012
GoToCD 023    - Boreas Y Gogledd  ‎–  Pont CD-R 21. juni 2013 i ett begrenset opplag av 50 nummererte eksemplarer.
GoToCD 023a   - Boreas Y Gogledd  ‎–  Schiphorst CD-R 21. juni 2013 i ett begrenset opplag av 23 nummererte eksemplarer.
GO TO MCR 024 - Ronny Wærnes - Miaka Hamsini Microkassett 25. januar 2014 i ett begrenset opplag av 1 eksemplar.


== Eksterne lenker ==
Go To Gate Records hjemmeside Arkivert 13. oktober 2008 hos Wayback Machine.
MySpace
Discogs
GO TO CD 013 nettalbum
GO TO CD 017 nettalbum
GO TO DL 020 nettalbum
Lutherrose

Lutherrosen er Martin Luthers personlige segl fra 1530. Den har blitt et utbredt symbol for den evangelisk-lutherske kirke. Korset i hjertet symboliserer troen på den korsfestede Jesus Kristus. Det røde hjertet viser til liv og kjærlighet, mens den hvite rosen representerer glede og fred. Blåfargen reflekterer himmelens herligheter og gullringen på evighet og uendelig rikdom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lutherrose – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kalmusrotslekta

Kalmusrotslekta (Acorus) er en slekt av enfrøbladete planter, og er alene i ordenen og familien. Den omfatter to godtatte arter, men det er flere omdiskuterte arter, som kan være underarter eller varieteter under de to artene. Alle artene i slekta har en spesiell aroma, som kan minne om noe fruktaktig med et innslag av sitron. Aromaen kommer av at det er celler, som inneholder eterisk olje, særlig i roten. De kjennetegnes også lett på bladene og blomster- eller fruktakset. For bladene er lange og sverdformet med en nerve lange med bladet, men denne sitter ikke symmetrisk i midten på bladet. Sammen med akset som stikker ut av bladet. Artene i slekta vokser naturlig i Nord-Amerika og det østlige Asia. Arten kalmusrot ble i gamledager innført i Europa og senere i Norge som medisinplante. De gamle grekerne brukte en av artene medisinsk som medisin mot øyeinfeksjoner. I middelalderen trodde man at plantene hjalp mot pest. Men i senmiddelalderen ble det ment, at den hjelper mot kvalme, noe som også antageligvis stemmer. Men den er også relativt giftig, så hvis den overdoseres, gir den bl.a. kvalme og oppkast. Dette kommer av giftstoffet β-asaron.


== Arter ==
Kalmusrot (Acorus calamus) Asia, India, Europa, Norden
Acorus gramineus noen ganger kalt japansk kalmusrot – Japan og Øst-AsiaArtene under oppfattes som egne arter eller som underarter eller varieter av artene over..

Acorus americanus noen ganger kalt amerikansk kalmusrot – Nord-Amerika
Acorus triqueter – Taiwan, Japan, Øst-Asia
Acorus latifolius – Kina
Acorus xiangyeus – Kina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) kalmusrotordenen – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) kalmusrotordenen i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kalmusrotordenen hos Artsdatabanken 
(sv) kalmusrotordenen hos Dyntaxa 
(en) kalmusrotordenen hos Fossilworks 
(en) kalmusrotordenen hos ITIS 
(en) kalmusrotordenen hos NCBI 
(en) Kategori:Acorales – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acorales – detaljert informasjon på Wikispecies 
Acoraceae Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine. i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – The families of flowering plants: descriptions, illustrations, identification, information retrieval.
Liljeordenen

Liljeplanter - Liliales - er en planteorden med ti plantefamilier. Den omfatter mange dyrkede prydplanter og mange giftige arter. Det totale antallet arter antas å være om lag 1300.


== Familier ==
De ti familiene i lilje-ordenen omfatter:

Alstroemeriaceae – 4 slekter, 200 arter – Amerika
Campynemataceae – 2 slekter, 3 arter – Ny-Caledona, Tasmania
Tidløsfamilien (Colchicaceae) – 20 slekter – 200 arter
Corsiaceae (siden 2003) – 3 slekter, 25 arter
Liljefamilien (Liliaceae) – 10 slekter, 420 arter – nordlige halvkule
Luzuriagaceae – 4 slekter, 7 arter – sørlige halvkule
Giftliljefamilien (Melanthiaceae) – 21 slekter, 140 arter – nordlige halvkule
Inkluderer: Firbladfamilien (Trilliaceae).
Philesiaceae – 2 slekter, 2 arter – Chile, Argentina
Rhipogonaceae – 1 slekt, 6 arter – Australia, New Zealand, Ny-Guinea
Smilacaceae – 3 slekter, 370 arter – alle tropiske og varmt tempererte områderGrovt sett vokser de største familiene på den nordlige halvkule, mens de små familiene med mindre enn 100 arter hver uten unntak er lokalisert på den sørlige halvkule, og da ofte bare i enten Australia eller Sør-Amerika.


== Eksterne lenker ==
(en) Liljeplanter – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Liljeplanter i Encyclopedia of Life 
(en) Liljeplanter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Liljeplanter hos Artsdatabanken 
(sv) Liljeplanter hos Dyntaxa 
(en) Liljeplanter hos Fossilworks 
(en) Liljeplanter hos ITIS 
(en) Liljeplanter hos NCBI 
(en) Liljeplanter hos Tropicos 
(en) Kategori:Liliales – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Liliales – detaljert informasjon på Wikispecies 
W. S. Judd, C. S. Campbell, E. A. Kellogg, P. F. Stevens, M. J. Donoghue: Plant Systematics: A Phylogenetic Approach. Sinauer Associates,  Sunderland, Massachusetts, 2002. ISBN 0-87893-403-0.
P. J. Rudall, K. L. Stobart, W.-P. Hong, J. G. Conran, C. A. Furness, G. C. Kite, M. W. Chase (2000) «Consider the Lilies: Systematics of Liliales», i boken: Wilson K, Morrison DA, (red.): Monocots: Systematics and Evolution, Melbourne 2000. ISBN 0-643-06437-0.
A. Vinnersten, K. Bremer: «Age and biogeography of major clades in Liliales», i: American Journal of Botany 2001, nr. 88(9), side 1695–1703. Online versjon.
Medard Kehl

Pater Medard Kehl (født 9. november 1942 i Berlin i Tyskland) er en tysk katolsk prest tilhørende jesuittordenen, kjent som ledende katolsk teolog innen dogmatikken.


== Liv og virke ==
Kehl skrev sitt teologiske doktorarbeid under Walter Kasper ved Universität Tübingen og har siden 1976 undervist i dogmatikk og fundamentalteologi som professor ved Philosophisch-Theologische Hochschule Sankt Georgen i Frankfurt am Main.
Han har publisert en rekke verker som blant annet tar for seg ekklesiologi, eskatologi og skapelsesteologi.


== Publikasjoner ==
Kirche als Institution, Frankfurt/M. 1976
Eschatologie, Würzburg, 1986
Die Kirche. Eine katholische Ekklesiologie, Würzburg 1992
Hinführung zum christlichen Glauben, Mainz 1995 (førsteutgave Mainz 1984)
New Age oder Neuer Bund?, Würzburg 1989
Wohin geht die Kirche?, Freiburg i. Br. 1996
Dein Reich komme. Eschatologie als Rechenschaft über unsere Hoffnung, Kevelaer 2003
Und was kommt nach dem Ende?, Mainz 2005 (førsteutgave Freiburg 1999)
Und Gott sah, dass es gut war. Eine Theologie der Schöpfung, Freiburg i. Br. 2006


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Internetsider for Medard Kehl Arkivert 13. oktober 2012 hos Wayback Machine.
José Gabriel Funes

José Gabriel Funes, S.J. (født 31. januar 1963 i Córdoba i Argentina), er en katolsk prest tilhørende jesuittordenen. Han er astronom og har siden 2006 vært direktør for Vatikanets astronomiske observatorium.
Han er utdannet i astronomi ved Universidad Nacional de Córdoba i Argentina og (doktorgrad:) ved Universitetet i Padova i Italia. Han har også høyere filosofisk utdannelse fra Universidad del Salvador i Argentina og i teologi fra Det pavelige universitet Gregoriana. Han ble presteviet i 1995.
Han ble forsker ved Vatikanets astronomiske observatorium i 2000, og overtok som dets direktør den 19. august 2006, etter pater George Coyne.
I et intervju i mai 2008
uttrykte han at slo han en mulig eksistens av intelligent liv utenfor jorden det ikke ville stride mot kirkens læref, og at det å utelukke muligheten for slikt liv ville være som å prøve å begrense Guds skaperfrihet.
Han spekulerte også om at slike livsformer kanskje kunne være fri fra arvesynden « … [remaining] in full friendship with their creator.» Funes' uttalelser har en del til felles med hva Vatikanets Corrado Balducci tidligere har gitt uttrykk for.


== Referanser ==
Setukeser

Setukeser (est. setud eller setukesed) er en liten finsk-ugrisk gruppe av estisktalende innbyggere i landskapet Petserimaa, som i dag er delt mellom sørøstlige Estland og Russland. I motsetning til sine protestantiske estiske naboer, er setukeserne gresk-ortodokse.
Petseri (ru. Petsjory) var setukesernes hovedstad, og her finnes det fremdeles en bondebefolkning som regner seg finske i avstamming. De snakker en spesiell estisk dialekt, som enkelte også anser for å være et selvstendig språk, på lik linje med estisk. Setukeserne er dessuten kjent for sine rike sangtradisjoner, for prektige folkedrakter og smykkehåndverk.


== Litteratur ==
K. Eichenbaum & K. Pajusalu: Setode ja võrokeste keelehoiakutest ja identiteedist. – Keel ja Kirjandus nr 7, lk. 483-489. 2001.
K. Eller: Võro-Seto language. Võro Instituut'. Võro 1999.
Antti Koiranen (utg): Veera Pähnapuu, Setukeste rahvalaule, Setukaisten kansanlauluja. Setu Folk Songs: Setuskie narodnye pesni. [Samlet av Vaike Sarv. 59 pp.Tampere 1995.
Kalle Lõuna: Petserimaa. Petserimaa integreerimine Eesti vabariiki 1920-1940. 174 pp. Tallinn 2003.


== Eksterne lenker ==
Interpellasjon 3. mars 1993/94:104 av Peeter Luksep (m) til utenriksministeren (i Svenska Riksdagen) om den setukesiska folkegruppens situasjonen.
Campynemataceae

Campynemataceae er en omstridt, men sannsynlig plantefamilie i ordenen Liliales. Familien omfatter to slekter. Dens 3 arter vokser på Tasmania og Ny-Caledonia.


== Eksterne lenker ==
(en) Campynemataceae i Encyclopedia of Life 
(en) Campynemataceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Campynemataceae hos Artsdatabanken 
(en) Campynemataceae hos Fossilworks 
(en) Campynemataceae hos ITIS 
(en) Campynemataceae hos NCBI 
(en) Campynemataceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Campynemataceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Campynemataceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Campynemataceae Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine., beskrevet i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): The families of flowering plants.
Corsiaceae

Corsiaceae er en plantefamilie i ordenen Liliales. Familien omfatter tre slekter. Dens om lag 25 arter vokser i Australia, Ny-Guinea, Salomonøyene og Chile.


== Eksterne lenker ==
(en) Corsiaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Corsiaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Corsiaceae hos Artsdatabanken 
(en) Corsiaceae hos Fossilworks 
(en) Corsiaceae hos ITIS 
(en) Corsiaceae hos NCBI 
(en) Corsiaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Corsiaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Corsiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Corsiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Corsiaceae, beskrevet i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): The families of flowering plants.
Luzuriagaceae

Luzuriagaceae er en omstridt, men sannsynlig plantefamilie i ordenen Liliales. Familien omfatter to slekter. Dens 7 arter vokser spredt over nesten hele den sørlige halvkule.


== Eksterne lenker ==
(en) Luzuriagaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Luzuriagaceae hos Fossilworks 
(en) Luzuriagaceae hos NCBI 
(en) Luzuriagaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Luzuriagaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Luzuriagaceae Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine., beskrevet i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): The families of flowering plants.
Philesiaceae

Philesiaceae er en omstridt, men sannsynlig plantefamilie i ordenen Liliales. Familien omfatter to slekter. Dens 2 arter vokser i det sørlige Chile og muligens i det sørlige Argentina.


== Eksterne lenker ==
(en) Philesiaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Philesiaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Philesiaceae hos Artsdatabanken 
(en) Philesiaceae hos Fossilworks 
(en) Philesiaceae hos ITIS 
(en) Philesiaceae hos NCBI 
(en) Philesiaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Philesiaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Philesiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Philesiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Philesiaceae, beskrevet i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): The families of flowering plants.
Rhipogonaceae

Rhipogonaceae (eller Ripogonaceae) er en bredt anerkjent plantefamilie i ordenen Liliales. Familien omfatter bare én slekt – Rhipogonum (eller Ripogonum). Dens 6 arter vokser i det østlige Australia og Ny-Guinea, samt på New Zealand.


== Eksterne lenker ==
(en) Rhipogonaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Rhipogonaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhipogonaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rhipogonaceae hos Artsdatabanken 
(en) Rhipogonaceae hos Fossilworks 
(en) Rhipogonaceae hos NCBI 
(en) Rhipogonaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Rhipogonaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Ripogonaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ripogonaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ripogonaceae, beskrevet i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): The families of flowering plants.
Knusk

Knusk er et medium en kan bruke, når en skal lage ild. En kan da bruke tørt sammenbuntet gress, lange smale høvelflis, knuskkjuke og mye annet. En legger da knusken like inntil der en prøver å lage ilden. Ilden kan lages ved en gnir pinner mot hverandre (friksjonsvarme), bruker flint og stål eller andre tennkilder.
Knuskkjuke ble tidligere aktivt høstet, kokt i vann og tørket. Denne tresoppen, som en oftest finner på bjørk og bøk, ble tidligere aktivt høstet og tilberedt til å brukes som knusk. Derfor har knuskkjuke sitt navn. Det engelske navnet på knusk er «tinder».
Saue kommune

Saue kommune er en landkommune i Harju fylke i Estland. Kommunen har cirka 22 050 innbyggere (2019) og et areal på 628 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Laagri.
Saue kommune ble utvidet den 24. oktober 2017 gjennom en sammenslåing av de tidligere kommunene Saue, Kernu og Nissi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saue Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Smilacaceae

Smilacaceae er en plantefamilie i liljeordenen. 
De fleste artene er klatreplanter, men noen har opprett vekst. De kan være urter, eller ha forvedet stengel. De har som regel en kort, tykk jordstengel. Noen har torner på stammen og greinene. Bladene har stilk og sitter spredt. Det er tre–ni hovednerver som er forbundet med sidenerver til et rutenett, noe som er svært uvanlig blant enfrøbladete planter. Det er ofte to slyngtråder ved basis av hvert blad.
Plantene er særbu med egne hann- og hunnplanter. Blomsterstanden sitter i bladhjørnene og er en kvast, klase eller skjerm. Blomstene er små med seks kronblader. Hannblomstene har som regel seks pollenbærere. Hunnblomstene har oftest seks sterile pollenbærere (staminodier), tre arr og en tredelt fruktknute. Frukten er et bær med ett–seks frø.Slekta Smilax med omtrent 210 arter er utbredt i alle tropiske og subtropiske strøk unntatt de tørreste ørkenene. Noen arter finnes i kaldere områder som Canada og Ussuriland. 13 arter i Sørøst-Asia blir ofte skilt ut i slekta Heterosmilax. Hvis en ser bort fra blomstene, er Heterosmilax og Smilax svært like, og molekylærgenetiske studier viser at Heterosmilax hører til midt i stamtreet til Smilax. APWEbsite og Plants of the World Online anerkjenner ikke Heterosmilax, men den regnes som gyldig i for eksempel Flora of China.Artene i Smilacaceae ble tidligere regnet til den store liljefamilien (Liliaceae). I Cronquist-systemet omfattet Smilacaceae mange slekter som nå er flyttet til andre familier i Liliales og Asparagales.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Smilacaceae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Smilacaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Smilacaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Smilacaceae hos Artsdatabanken 
(en) Smilacaceae hos Fossilworks 
(en) Smilacaceae hos ITIS 
(en) Smilacaceae hos NCBI 
(en) Smilacaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Smilacaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Smilacaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Smilacaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Hotchkiss M1914

Hotchkiss M1914 er et tungt maskingevær fra Frankrike.
Det ble approbert av den franske hæren under første verdenskrig. Den ble produsert av Hotchkiss et Cie, som ble etablert i på 1860-tallet av amerikaneren Benjamin B. Hotchkiss. Mekanismen i våpenet, som ble designet i 1895, er grunnlaget for de fleste gassopererte maskingeværdesign i moderne våpen. M1914 er den siste av en serie med nesten identiske Hotchkiss-design, M1897, M1900 og M1908. Den norske Hotchkiss mitraljøse M1898 er en lisensiert versjon av M1897. M1914 ble standard tungt maskingevær i Frankrikes hær sent i 1917. Innen ett år var 47 000 eksemplarer levert til hæren. Våpenet er et solid og funksjonsikkert våpen, og var i fransk tjeneste frem til tidlig 1940-tallet.
Hotchkiss maskingevær ble brukt blant annet i Japan, Mexico, Spania, Norge, Belgia, USA og Polen.

		


== Se også ==
Liste over maskingeværer
Liste over vanlige infanterivåpen fra andre verdenskrig


== Eksterne lenker ==
(en) Hotchkiss Mle 14 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hotchkiss Mle 14 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Swords

Swords (irsk Sord Cholm Cille) er en middels stor forstad til Dublin og administrasjonssentrum i County Fingal i Irland. Grevskapet Fingal ble lagt inn i grevskapet Dublin i 1210 til det igjen ble delt i tre i 1994, slik at Fingal gjenoppsto som grevskap. Da Fingal Rådhus i Swords ble ferdig i 2001 ble byen administrasjonssentrum. Byen ligger i provinsen Leinster nær østkysten av Irland, nord for Dublin og like nord for Dublin lufthavn. Nærheten til flyplassen med sitt store areal har avsondret byen fra Dublin, men det har også vært årsak til stor utbygging de siste årene.


== Historie ==
Byen ble grunnlagt i 560 av Saint Colmcille (521-567). Sagnet sier at helgenen velsignet en lokal kilde og ga byen navnet Sord som betyr «ren» eller «klar». Likevel betyr An Sord «vannkilden», som kan tyde på at det har vært en større, felles vannkilde på stedet.


== Befolkning ==
Byen har opplevet en betydelig befolkningsvekst de siste 25 årene. Nybygde boligfelter har mange innflyttere fra de nordlige delene av Dublin som Coolock, Santry, Ballymun og Artane. Nord for byen er det store områder der veinett og annen infrastruktur bygges ut, så det forventes stor befolkningsøkning de neste 20 årene.
I 2003 og 2004 fikk byen den tvilsomme utnevnelsen som Irlands mest møkkete by, men har med tilfredshet mistet tittelen siden.


== Transport ==
Swords betjenes av flere bussruter, og flere av dem går til sentrum av Dublin. Den nye trikken, Dublin Metro går til flyplassen, gjennom sentrum til St.Stephens Green.


== Sentrumsfunksjoner ==
Swords har flere banker, butikker, puber, et stort kjøpesenter og andre forretninger.


== Historiske bygninger ==
Slottet i Swords er under opprusting til å bli en turistattraksjon og et attraktivt sted for fritidsaktiviteter. Etter slaget i Clontarf ble liket av Brian Boru fraktet til slottet i Swords, men nyere forskning antyder at bestemmelsesstedet var klosteret Swords Abbey.


== Industri ==
I Swords er det store fabrikker tilhørende kjemikonsernet Opec og det farmasøytiske firmaet Bristol Myers Squibb. Sør i byen ligger et handelssenter, Airside Retail and Business Park med mange forretningsdrivende. Øst for byen ved hovedveien mot Belfast ligger et stort industriområde, Seatown Industrial Estate.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Swords, Dublin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lokal hjemmeside.
Katalog over firmaer i Swords.
Solfrid Rørlien Saue

Solfrid Rørlien Saue (født 30. juni 1958) er en tidligere TV-vertinne, programleder, forfatter og kunstner. 
Hun var TV-vertinne i NRK fra 1983 til 1988 og var senere programleder i TVNorge og TV3. I tillegg har hun også skrevet flere kokebøker, blant annet sammen med Gino Valente.
Saue var tidligere gift med NRK-kollega Harald Mæle.


== Bibliografi ==
1987: Vestlandsmat
1988: Norwegian Cooking
1989: Solfrid og Ginos matbok – to kulturer møtes i kjøkkenet
1994: Avkledd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vestlandsmat av Solfrid Rørlien Saue