jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De østerrikske Nederlandene

De østerrikske Nederlandene bestod fra 1714 til 1795 i områdene av dagens Belgia og Luxembourg. Etter den spanske arvefølgekrig (1701–1714) tilfalt De spanske Nederlandene den østerrikske grenen av huset Habsburg. Områdene forble hos Østerrike frem til de ble invadert av franske revolusjonstropper i 1795, hvorpå de ble en del av Den første franske republikk.
De østerrikske Nederlandene bestod av de følgende territorier:

hertugdømmet Brabant,
hertugdømmet Limburg,
hertugdømmet Luxemburg (Luxembourg),
en del av hertugdømmet Geldern,
fyrstegrevskapet Flandern (Vlaanderen),
fyrstegrevskapet Hennegau (Hainaut),
grevskapet Namur,
herskapet Mecheln (Mechelen),
herskapet Dornick (Tournai).Det var den regjerende østerrikske erkehertug(inn)en som til enhver tid var monark over disse områdene. Forvaltningen var i praksis overlatt til en stattholder.
Stattholderne var

1716–1724: Eugene av Savoia,
1724–1741: Maria Elisabet av Østerrike
1741–1744: Fredrik August av Harrach-Rohrau
1744–1780: Maria Anna av Østerrike (bare 1744) og Karl Alexander av Lothringen
1780–1781: Georg av Starhemberg
1781–1793: Marie Christine av Østerrike og Albert av Sachsen
1793–1794: Karl Ludvig av Østerrike
Rensvik

Rensvik er et sted og et tettsted i Kristiansund kommune i Møre og Romsdal. Det ligger på nordenden av Freiøya og er knyttet til øya Nordlandet med bro over Omsundet (Omsund bru). Innfartsveien til Kristiansund (riksvei 70) går igjennom tettstedet. Tettstedet har 2 484 innbyggere per 1. januar 2022.
Rensvik er navnet på en gård som ligger ved Omsundet, men i dagligtale regnes Rensvik som området vest for Rensvikvannet, avgrenset ved Skjærahøgda i Bolga i sør, og Rensvikbakken ved Omsundbrua i nord. Tettstedet Rensvik omfatter i tillegg området langs Omsundet til rådhuset i tidligere Frei kommune.
Frei kommune hadde kommunesenteret sitt på Rensvik tettsted, etter sammenslåingen av Kristiansund og Frei kommuner har en del av de kommunale funksjonene blitt overført til selve Kristiansund, mens en del er lokalisert i det gamle rådhuset.  Innen tettstedet finnes foruten kommunehuset også Rensvik skole, Frei ungdomsskole, Omsundet kunstgressbane, flere dagligvarebutikker, gartneri og bensinstasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rensvik velforening
Peter Senge

Peter Michael Senge (født 1947) er en  amerikansk forsker og direktør ved Center for Organizational Learning ved MIT Sloan School of Management. Han er forfatter av den banebrytende boken  The Fifth Discipline: The art and practice of the learning organization fra 1990. 


== Bakgrunn ==
Senge tok sin bachelor of science innen ingeniørteknikk for luft- og romfart ved Stanford University. Han studerte også filosofi ved Stanford. Han tok deretter mastergrad i  sosialstudier ved Massachusetts Institute of Technology i 1972. I 1978 fikk han sin doktorgrad (Ph.D.) fra ’’MIT Sloan School of Management’’. Han bor med sin familie i Massachusetts.Han var lenge direktør for Center for Organizational Learning ved MIT Sloan School of Management, og var (per 2005) ansatt ved MIT (Massachusetts Institute of Technology). Senge er også stifter av Society for Organizational Learning (SoL).


== Arbeid ==
Senge fikk sin ingeniøropplæring hos Jay Wright Forrester, og studerte Chris Argyris and Robert Fritz nøye. Hans bøker er basert på arbeid med de fem disipliner ved Ford, Chrysler, Shell, AT&T, Hannover Insurance og Harley-Davidson fra 1970-tallet, 1980-tallet og frem til i dag. 


=== Organisasjonsutvikling ===
På 1990-tallet fremstod Senge som en ledende teoretiker innen organisasjonsutvikling, med boken The Fifth Discipline hvor han presenterte forestillingen om lærende organisasjoner. Teoriene hans beskriver organisasjoner som dynamiske systemer i en  holistisk forståelse, der de er i konstant utvikling og tilpasning.


== Bibliografi ==
Senge har skrevet en rekke bøker og artikler. Her er et utvalg: 

1990:  The Fifth Discipline: The art and practice of the learning organization, Doubleday, New York, 1990.
1994: The Fifth Discipline Fieldbook
1999: The Dance of Change
2004: Presence: Human Purpose and the Field of the Future"], published in 2004.
2005: Presence: An Exploration of Profound Change in People, Organizations, and Society.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Peter Senge – sitater

SoL, Society for Organizational Learning
Senge at SoL
Stanford Learning Organization Web (SLOW)
Peter Senge Bio Arkivert 8. juli 2005 hos Wayback Machine.
Peter Senge and the Learning Organization at the Infed Website
Senge's teachings and its relevance to the Bhagavad Gita
Balasjikha

Balasjikha (russisk: Балашиха) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Pekhorka, 25 km øst for Moskva. Byen er kjent for sitt unike system av elver og vannveier. Pekhorkas elvesystem dekker et område som strekker seg 40 km nord-sør og 20 km øst-vest, og mange små innsjøer og dammer ble bygget for å gi vannkraft for bomullsfabrikkene på 1800-tallet.
Innbyggertall: 147 909 (folketelling 2002), opp fra 92 400 i 1970.


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Balashikha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Balashikha.info – informasjonsportal Arkivert 15. januar 2013 hos Wayback Machine.
Naro-Fominsk

Naro-Fominsk (russisk: На́ро-Фоми́нск) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger 70 km sørvest for Moskva, ved elva Nara. Moskva – Kiev-banen passerer gjennom byen. Innbyggertall: 70 475 (folketelling 2002).
Bosetningen ble først nevnt i krøniker i 1339, mens den var under Ivan Kalitas styre. Den nåværende byen Naro-Fominsk ble grunnlagt som en bymessig bosetning som følge av sammenslåingen av landsbyene Fominskoje og Malaja Nara i 1925. Bystatus ble innvilget i 1926. Byen ble sterkt ødelagt under andre verdenskrig, etter at de tyske] styrkene ødela 687 bygninger og en tekstilfabrikk.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Naro-Fominsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
 Byforum
Norwegian models and artists

Norwegian models and artists er et norsk modellbyrå i Oslo som arrangerer den årlige Miss Norwaykåringen. Norwegian Models & Artists ble etablert i 1983 av Geir Killingland. Den offisielle Miss Norway-tittelen ble ervervet allerede i 1978, men formelt overtatt i 1983.
Paddehodeagamer

Paddehodeagamer er en gruppe agamer som lever i tørre strøk fra Den arabiske halvøy og Tyrkia til Kina. Det er over 40 arter, hvorav tre arter går inn i Europa i halvørkenen nord og vest for Det kaspiske hav.
Hodet hos paddehodeagamene er uvanlig kort og butt, derav navnet. De fleste artene er forholdsvis små, og eter stort sett bare insekter. Gruppen finnes først og fremst i ørkener, særlig i områder med sand. De har et lite stykke hud mellom tærne, som hjelper dem å grave i sanden. Når de føler seg truet, vil de kunne grave seg ned og forsvinne i stor fart.
Paddehodeagamene som lever i Tibet har høyderekorden for alle krypdyr ettersom de lever opp til 5000 meter over havet. Som en tilpasning til det kalde klimaet er de tibetanske artene ovovivipare og føder levende unger, i motsetning til alle andre agamer som er eggleggende.


== Arter ==
Følgende liste bygger på The Reptile Database. I tillegg er fem kinesiske arter nevnt i Pang et al. tatt med, og én art beskrevet i 2009.


== Referanser ==


== Litteratur ==
N.B. Ananjeva;  m.fl. (2006). The Reptiles of Northern Eurasia: Taxonomic Diversity, Distribution, Conservation Status. Sofia: Pensoft Publishers. s. 54–62. ISBN 978-954-642-269-9. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Paddehodeagamer i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paddehodeagamer hos Fauna Europaea 
(en) Paddehodeagamer hos Fossilworks 
(en) Paddehodeagamer hos ITIS 
(en) Paddehodeagamer hos NCBI 
(en) Kategori:Phrynocephalus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phrynocephalus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phrynocephalus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) The Reptile Database - Phrynocephalus
Flekket paddehodeagam

Flekket paddehodeagam er en paddehodeagam. Nominatunderarten P. guttatus guttatus er utbredt fra områdene nordvest for Det kaspiske hav østover til det østlige Kasakhstan, og sørover til Turkmenistan. I det østligste Kasakhstan ved Balkhasjsjøen lever underarten P. guttatus kushakewitschi.
Noen populasjoner som tidligere ble regnet til P. guttatus regnes nå som egen arter. Dette gjelder P. acutirostris, P. frontalis, P. moltschanowi og P. salenskyi. 


== Litteratur ==
N.B. Ananjeva;  m.fl. (2006). The Reptiles of Northern Eurasia: Taxonomic Diversity, Distribution, Conservation Status. Sofia: Pensoft Publishers. s. 54–62. ISBN 978-954-642-269-9. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Flekket paddehodeagam i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Flekket paddehodeagam hos Fauna Europaea 
(en) Flekket paddehodeagam hos Reptile Database 
(en) Flekket paddehodeagam hos ITIS 
(en) Flekket paddehodeagam hos NCBI 
(en) Kategori:Phrynocephalus guttatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phrynocephalus guttatus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Atlas of amphibians and reptiles in Europe - Phrynocephalus guttatus
Soltitter

Soltitter er en paddehodeagam. 
Utbredelsen strekker seg fra områdene nordvest for Det kaspiske hav østover til det østlige Kasakhstan, vestlige Xinjiang og nordvestlige Mongolia. Arten finnes sørover til Turkmenistan, Tadsjikistan, Usbekistan, Kirgisistan og nordøstre Iran. 
Persisk soltitter (P. persicus) ble tidligere regnet som en underart av soltitter.


== Litteratur ==
N.B. Ananjeva;  m.fl. (2006). The Reptiles of Northern Eurasia: Taxonomic Diversity, Distribution, Conservation Status. Sofia: Pensoft Publishers. s. 54–62. ISBN 978-954-642-269-9. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Soltitter i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Soltitter hos Fauna Europaea 
(en) Soltitter hos Reptile Database 
(en) Soltitter hos ITIS 
(en) Soltitter hos NCBI 
(en) Kategori:Phrynocephalus helioscopus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phrynocephalus helioscopus – detaljert informasjon på Wikispecies Atlas of amphibians and reptiles in Europe - Phrynocephalus helioscopus
Skjegget paddehodeagam

Skjegget paddehodeagam er den største arten av paddehodeagamer med en total lengde på opptil 25 cm.
Utbredelsen er ikke sammenhengende, ettersom den kun finnes i områder med sanddyner. Arten forekommer fra områdene nordvest for Det kaspiske hav østover til det østlige Kasakhstan og vestlige Xinjiang, og sørover til Turkmenistan, Tadsjikistan, Usbekistan, Kirgisistan, nordøstre Iran og Afghanistan.  


== Litteratur ==
N.B. Ananjeva;  m.fl. (2006). The Reptiles of Northern Eurasia: Taxonomic Diversity, Distribution, Conservation Status. Sofia: Pensoft Publishers. s. 54–59. ISBN 978-954-642-269-9. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Skjegget paddehodeagam i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Skjegget paddehodeagam hos Fauna Europaea 
(en) Skjegget paddehodeagam hos Reptile Database 
(en) Skjegget paddehodeagam hos ITIS 
(en) Skjegget paddehodeagam hos NCBI 
(en) Kategori:Phrynocephalus mystaceus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phrynocephalus mystaceus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Atlas of amphibians and reptiles in Europe - Phrynocephalus mystaceus
David Anders

David Anders (født David Anders Holt 11. mars 1981) er en amerikansk skuespiller som er best kjent for sine roller som Julian Sark i TV-serien Alias, og rollen som Adam Monroe i superhelt-serien Heroes. Selv om Anders er amerikansk, krevde begge disse rollene at han brukte en britisk aksent. 


== Biografi ==


=== Tidlig liv og familie ===
Anders ble født i Grants Pass i Oregon av foreldrene dr. Tony og Jeri Holt. Han har to brødre, Jason og Arik, og søsteren Maili. Som den yngste av fire barn (en biologisk bror, og to adopterte søsken), var han en energisk ungdom involvert i sport som basketball og tennis.


=== Utdannelse ===
Anders begynte med skuespill på skolen, men idrett var hovedinteressen frem til hans siste år på high school. 17 år gammel spilte han apostelen Filip i en lokal produksjon av Jesus Christ Superstar. Året etter spilte Anders i et skuespill, Our Town, satt opp på high school. Etter dette spilte han i en oppsetning av My Fair Lady.


== Skuespillerkarrière ==
Anders tok scene-navnet "David Anders" fordi der var en annen skuespiller ved navn David Holt. Han valgte derfor å bruke mellomnavnet sitt.Etter å ha flyttet til Los Angeles, fikk Anders snart rollen som spionen "Julian Sark" ("Mr. Sark") i TV-serien Alias. Denne rollen hadde han fra 2002 til 2006. Anders fikk rollen etter to filmer og gjesteroller på TV. Rollen han fikk i Alias ble hans gjennombrudd. Det var opprinnelig en gjesterolle, som ble gjort til en fast rolle.
I 2007 fikk Anders en av rollene i den andre sesongen av Heroes i rollen som "Adam Monroe"/"Takezo Kensei", en ny karakter med evnen til å regenere seg. Anders ble igjen bedt om å bruke en britisk aksent.


== Filmografi ==


=== Filmer ===
The Surge (2002)
Peacock (2006)
Left of Darkness (2006)
Circadian Rhythm (2006)
ELI (2007)


=== Fjernsyn ===
So Little Time (2001)
Alias (2001–2006)
Player$ (2004)
CSI: Crime Scene Investigation (2004)
Charmed (2005)
CSI: Miami (2005)
Deadwood (2006)
Grey's Anatomy (2007)
Heroes (2007)
Once Upon a Time (2011–2012)


=== Videospill ===
Alias: The Video Game (2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Anders – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) David Anders på Internet Movie Database 
(da) David Anders på Scope 
(fr) David Anders på Allociné 
(en) David Anders på AllMovie 
(en) David Anders hos Turner Classic Movies 
(en) David Anders hos Rotten Tomatoes 
(en) David Anders hos The Movie Database 
david-anders.org: English fansite
Alias-Media: Show Information
ABC: Julian Sark Profile
SarkExposed: Screencap Archive
PopGurls 20 Questions with David Anders
Polish Fansite about David Anders
Official ELI website
Laudakia

Laudakia er en slekt med store agamer, som lever fra det østre middelhavsområdet til India, Tibet og Xinjiang. Artene i slekten har ikke strupesekk, eller ryggkam. I motsetning til de fleste andre agamer kan de kaste fra seg halen om en fiende angriper.Medlemmene i denne slekten ble tidligere regnet til Agama, men S.M. Moody viste i 1980 at denne slekten var parafyletisk, og fordelte artene på fire slekter. En av disse slektene ble kalt Stellio. Det har seinere vist at dette navnet er ugyldig av tekniske årsaker (nomen dubium), og at artene i Stellio tilhørte to ulike klader. På grunn av dette er de asiatiske artene nå plassert i Laudakia, og artene fra Afrika og Den arabiske halvøy i Acanthocercus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laudakia i Encyclopedia of Life 
(en) Laudakia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Laudakia hos Fauna Europaea 
(en) Laudakia hos ITIS 
(en) Laudakia hos NCBI 
(en) Kategori:Laudakia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Laudakia – detaljert informasjon på Wikispecies
Icosagon

I geometri, er en  icosagon en tyvesiders polygon. 
Den indre vinkel av en regulær icosagon er 162°, arealet med sider lik lengden a er gitt ved

  
    
      
        A
        =
        5
        
          a
          
            2
          
        
        cot
        ⁡
        
          
            π
            20
          
        
        ≃
        31.5688
        
          a
          
            2
          
        
        .
      
    
    {\displaystyle A=5a^{2}\cot {\frac {\pi }{20}}\simeq 31.5688a^{2}.}
  Summen av de indre vinklene av en hvilken som helst icosagon er 3240 grader.
Tadrart Acacus

Tadrart Acacus (arabisk: تدرارت أكاكوس) er et ørkenområde i Saharaørkenen i det vestlige Libya. Det ligger nær byen Ghat og den algirske grensen. Ordet tadrart betyr fjell på den lokale tuaregdialekten Tamahaq. 
Området er kjent for et bemerkelsesverdig rikt område med bergkunst, og har vært verdensarvområde siden 1985.

Acacusområdet omfatter mange ulike landskapstyper: sanddyner i flere farger, steinbuer, kløfter, berg og fjell. Kjente landemerker er blant annet steinbuene ved Afzejare og Tin Khlega. Selv om området er blant de mest karrige i Sahara finnes det vegetasjon her.
Områdets bergkunst er skapt over en periode fra 12 000 f.Kr. til 100 e.Kr., og omfatter flere tusen malerier og flere hundre innhugne bilder. Bildene avspeiler endringer i naturforholdene og kulturelle uttrykk hos befolkningen i området. Bildene viser blant annet sjiraffer, elefanter, struts og dromedarer, foruten mennesker og hester. Menneskene er avbildet i ulike hverdagssituasjoner, men også mens de danser og lager musikk. 
Området ligger nær bergkunstområdet Tassili n'Ajjer i Algerie, som også er et verdensarvområde. Tassili n'Ajjer ble verdensarvområde i 1982, og det ble den gang pekt på at bergkunstområdet fortsatte inn i Libya.


== Eksterne lenker ==
(en) Tadrart Acacus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bronnitsy

Bronnitsy (russisk: Бро́нницы) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Moskva, 57 km sørøst for Moskva. Innbyggertall: 18 232 (folketelling 2002). Bystatus ble innvilget i 1781.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bronnitsy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hardun

Hardun er en agam som lever rundt det østre Middelhavet. Den er kraftig bygd, og er som regel mellom 30 og 35 cm lang.
I Hellas lever den på fastlandet ved Thessaloniki, og på Kykladene, Dodekanesene, og de nordøstlige øyene i Egeerhavet. Videre lever den på Kypros, og i Tyrkia, Syria, Libanon, Israel, Egypt, Jordan, Saudi-Arabia og Irak. Den er innført av mennesker til Korfu og Malta.
Arten ble tidligere regnet til slekten Agama, og hadde det vitenskapelige navnet Agama stellio. Deretter het den Stellio stellio en kort periode, men nå hører den til slekten Laudakia.


== Eksterne lenker ==
(en) Laudakia stellio hos Reptile Database 
(en) Kategori:Laudakia stellio – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Laudakia stellio – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Laudakia stellio – detaljert informasjon på Wikispecies 
Amphibians and Reptiles of Europe – Laudakia stellio
Dedovsk

Dedovsk (russisk: Де́довск) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger rundt 38 km vest for Moskva og 30 km sørøst for Istra. Innbyggertall: 27 600 (2005 est.), 27 662 (folketelling 2002), 30 740 (folketelling 1989).
Dedovsk ble først nevnt som landsbyen Dedovo (russisk: Де́дово) i 1573. På 1700-tallet ble landsbyen til en større bosetning. I 1913 ble en tekstilfabrikk bygget i området, noe som skulle avføde bosetningen Dedovskij (russisk: Де́довский) og absorbere landsbyen Dedovo. I 1940 fikk stedet bystatus og ble omdøpt til byen Dedovsk.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dedovsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Snut, snut, kaffegrut

Snut, snut, kaffegrut, org. Polis, polis, potatismos! (1970) er en roman av forfatterparet Sjöwall & Wahlöö i deres krimserie om Martin Beck og hans team.  Boken er den sjette i serien Roman om en forbrytelse (Roman om ett brott). Snut, snut, kaffegrut er den siste norske tittelen. Samme roman har tidligere fått den norske tittelen: Purk, purk, sur agurk.
Den svenske tittelen på boken blir forklart i en scene hvor Gunvald Larsson skjente på de forferdelig late politimennene Kristansson og Kvant. De to politimennene hadde, i stedet for å adlyde ordre om å arrestere en mistenkt på Arlanda lufthavn, kranglet med en mann som var sammen med sin tre år gamle sønn. Sønnen hadde ropt «Polis, polis, potatismos!» til de to politimennene mens de spiste pølse i brød med potetmos i en grillbar. Det refereres til et vanlig rim: «Polis, polis, potatisgris». 


== Handling ==
En velkjent forretningsmann blir skutt ved et middagsbord foran kollegene sine ved Savoy Hotell i Malmö sør i Sverige. Høyt plasserte personer i regjeringsapparatet mistenker at det foregår et skittent spill. Martin Beck blir kalt ned til Malmö siden det lokale politiet ikke blir ansett å være i stand til å løse saken.


== Filmatisering ==
I 1993 hadde filmen Polis polis potatismos premiere. Den var en svensk/tysk samproduksjon, og ble regissert av Pelle Berglund, med Gösta Ekman i hovedrollen som Martin Beck.
Zjeleznodorozjnyj (Moskva oblast)

Zjeleznodorozjnyj (russisk: Железнодоро́жный) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger rundt 20 km øst for Moskva. Innbyggertall: 115 300 (2005 est.), 103 931 (folketelling 2002), 97 426 (folketelling 1989).
Zjeleznodorozjnyj ble grunnlagt i 1861 som en bosetning som betjente jernbanestasjonen Obiralovka (russisk: Обира́ловка), som ble gjort berømt av Leo Tolstoj som valgte dette stedet som dødsstedet til hovedpersonen i romanen Anna Karenina. 
I 1938 ble stedet omdøpt til Zjeleznodorozjnyj og gitt bystatus i 1952. På 1960-tallet ble bosetningene Kutsjino (russisk: Ку́чино), Savvino (russisk: Са́ввино), Temnikovo (russisk: Те́мниково) og Sergejevka (russisk: Серге́евка) innlemmet i Zjeleznodorozjnyj.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zheleznodorozhny – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ozjerelje

Ozjerelje (russisk: Ожере́лье) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger rundt 125 km sør for Moskva, og 10 km sørøst for Kasjira. Innbyggertall: 10 900 (2005 est.), 11 113 (folketelling 2002).Ozjerelje ble først nevnt i 1578 som en landsby, og fikk innvilget bystatus i 1958.
Odintsovo

Odintsovo (russisk: Одинцо́во) er en by i Moskva oblast i Russland. Innbyggertall: 134 844 (folketelling 2002). Bystatus ble innvilget i 1957.


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Odintsovo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marja Vis

Maria Margaretha Antje «Marja» Vis (født 15. januar 1977 i Hoorn) er en nederlandsk tidligere skøyteløper. Under EM på skøyter 2007 i Collalbo, Italia ble hun nummer seks sammenlagt.
Hun debuterte i verdenscupen i Calgary i januar 2000. Hittil har hun ikke vunnet noe verdenscupløp, hun har som best to andreplasser, den ene i lagtempo. I sesongen 2001/02 kom hun på sjetteplass sammenlagt i langdistansecupen (3 000 meter/5 000 meter). 
Fra allround-EM har hun tre sjetteplasser som beste sammenlagtplasseringer (2002, 2003 og 2007). Fra allround-VM er niendeplassen fra 2002 hennes beste resultat. Hun er blitt nederlandsk mester tre ganger, og har seks andreplasser og to tredjeplasser. 


== Personlige rekorder ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Marja Vis – Olympedia 
(en) Marja Vis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marja Vis – Speedskatingbase.eu 
(en) Marja Vis – SpeedSkatingNews.info 
(en) Marja Vis – SpeedSkatingStats.com 
«Marja Vis» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 6. desember 2007. Besøkt 12. desember 2015.
Australian Open 1995

Australian Open 1995 ble arrangert i Melbourne 16. – 29. januar. Australian Open er en Grand Slam-turnering i tennis. Singleturneringen for herrer ble vunnet av amerikaneren Andre Agassi og dameturneringen ble vunnet av Mary Pierce fra Frankrike.


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Europatouren i golf for menn 2008

Som vanlig tyvstartet Europatouren 2008 med noen turneringer på tampen av 2007, før den avsluttes med Volvo Masters i oktober.


== Turneringer ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted for Europatouren