jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pimenta (botanikk)

Pimenta, eller mulig navn «allehåndeslekten» er en slekt i myrtefamilien i ordenen Myrtales. Den omfatter 12-15 arter av eviggrønne busker og løvtrær med utbredelse i Latin-Amerika, og svært mange av dem i Mexico, Cuba, Jamaica, eller også andre øyer i Karibia. Én art vokser på fastlandet av det nordlige Sør-Amerika.
Arten allehånde, også kalt jamaicapepper (Pimenta dioica) brukes som krydder, og vokser både i Karibia, Mexico og Mellom-Amerika ellers. Den plantes i mange områder i verden. Bladene er spisse ovale, og blomstene gule eller gulbrune, med mange støvbærere. Den tørkede frukten brukes som krydder, som minner om pepperkorn. De brukes mye i sauser og andre ingredienser i karibisk kjøkken.
Arten Pimenta racemosa er 4-12 meter høy, og brukes til utvinning av eteriske oljer til parfyme. Virkestoffene er eugenol og estragol. på samme måte som eukalyptus-olje brukes den ofte mot forkjølelse. Den kalles ofte «Bay», «Bay Rum tree» eller «West Indian Bay». Både oljen og fruktene av planten er giftige. Blomstene er hvite, og fruktene (bærene) svarte, begge deler ca. 1 cm i diameter. Planten dyrkes idag flere steder i verden, inklusive Oseania.


== Arter ==
Artene i slektenomfatter:

Pimenta adenoclada – Cuba
Pimenta cainitoides – Cuba
Allehånde (Pimenta dioica) – Mellom-Amerika
Pimenta ferruginea – Cuba
Pimenta filipes – Cuba
Pimenta guatemalensis – Mellom-Amerika
Pimenta haitiensis  – Den dominikanske republikk
Pimenta jamaicensis  – Jamaica
Pimenta obscura  – Jamaica
Pimenta odiolens – Cuba
Pimenta oligantha – Cuba
Pimenta podocarpoides – Cuba
Pimenta racemosa «Bay Rum» – Karibia, Guyana, Venezuela
Pimenta racemosa var. grisea
Pimenta racemosa var. racemosa
Pimenta richardii – Jamaica


=== Forvekslingsarter ===
Flere arter som overhodet ikke er beslektet med allehånde-artene, har navn som inneholder «allspice» (allehånde). Disse omfatter «Carolina allspice» (Calycanthus floridus), «Japanese allspice» (Chimonanthus fragrans) or «Wild allspice» (Lindera benzoin).


== Eksterne lenker ==
(en) Pimenta i Encyclopedia of Life 
(en) Pimenta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pimenta hos ITIS 
(en) Pimenta hos NCBI 
(en) Pimenta hos The International Plant Names Index 
(en) Pimenta hos Tropicos 
(en) Kategori:Pimenta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pimenta Lindl. – detaljert informasjon på Wikispecies 
GRIN – informasjon om Pimenta.
Bay Rum – beskrivelse fra Dominica.
Pimenta racemosa

Pimenta racemosa, også kalt «Bay» «Bay Rum tree» eller «West-Indian Bay», er et løvtre i «allehåndeslekten» Pimenta. Den er 4-12 meter høy, og brukes til utvinning av eteriske oljer til parfyme. Virkestoffene er eugenol og estragol. På samme måte som eukalyptus-olje brukes den ofte mot forkjølelse. 
Både oljen og fruktene av planten er giftige. Blomstene er hvite, og fruktene (bærene) svarte, begge deler ca. 1 cm i diameter. Planten dyrkes idag flere steder i verden, inklusive Oseania.


== Eksterne lenker ==
(en) Pimenta racemosa i Encyclopedia of Life 
(en) Pimenta racemosa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pimenta racemosa hos ITIS 
(en) Pimenta racemosa hos NCBI 
(en) Pimenta racemosa hos The International Plant Names Index 
(en) Pimenta racemosa hos Tropicos 
(en) Kategori:Pimenta racemosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pimenta racemosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pimenta racemosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Kapp Mikulkin

Kapp Mikulkin (russisk: Микулкин Нос – Mikulkin Nos) er det østligste punktet på Kaninhalvøya i Russland. Det ligger på et nes som stikker ut mot sørøst, mellom Barentshavet i nord og Tsjosjskajabukta i sør.
Sun Yee On

Sun Yee On (kinesisk: 新義安) er en av de mektigste kinesiske triader. Denne Hongkong-triaden er med sine 50 000 medlemmer på verdensbasis den største kinesiske triade hva angår medlemstall.
Organisasjonen ble etter det som fortelles av deres egne grunnlagt av en borgermester ved navn Heung Chin, opprinnelig fra Chiu Chow, i 1919. Han tilhørte partiet Guomindang. Han ble deportert til Taiwan tidlig i 1950-årene og fortsatte å lede organisasjonen derfra.
Etter hans død overtok hans sønn Charles Heung Wah-Keung (向華強) ledelsen. Charles Heung Wah-Keung investerte store summer i Hongkongs underholdningsindustri.
Triaden har underorganisasjoner i New York City, Miami, San Francisco og Los Angeles.
Vitenskapsåret 1863

Vitenskapsåret 1863 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1863.


== Hendelser ==


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Adam Sedgwick, britisk geolog.
Wollastonmedaljen: Gustav Bischof, tysk geolog og kjemiker.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Tokrets bremsesystem

Tokrets bremsesystem er en måte å bygge opp et hydraulisk bremsesystem på kjøretøy, slik at noe av bremseeffekten er intakt om det skjer tap av trykk eller bremseeffekt på den ene kretsen, for eksempel på grunn av lekkasje.
Tokrets bremsesystem er krav i den norske kjøretøyforskriften. Ved kjøp av en mindre, billig bil i utlandet, kunne en på 60-tallet risikere at bilen kun var utstyrt med enkelt bremsesystem, og det ble krevet ombygging for å få norsk registrering.
Hovedsylinderen i et hydraulisk bremsesystem for bil er den sylinderen som styres av bremsepedalen. Ved tokrets bremsesystem er det to kamre i sylinderen som styrer hver sin hydraliske krets, for eksempel et par av hjulbremsesylindre.
Det er flere måter å konstruere tokrets bremsesystem på. En metode er at det ene kamret i hovedsylinderen er i forbindelse med bremsesylinderen på høyre forhjul og venstre bakhjul, og det andre kamret settes i forbindelse med venstre forhjul og høyre bakhjul.  Et annet system har doble kamre i bremsesylindrene på framhjulene, slik at utfall i en krets kun gir bremsetap i det ene bakhjulet, men at bremseeffekten på begge framhjul er intakt.
Bremsevæskebeholderen i et tokrets bremsesystem har en vertikal skillevegg i nederste del i beholderen. Normal fylling av beholderen er en del over øvre kant av skilleveggen. Lekkasje i den ene kretsen kan tømme bremsevæsken øverst i beholderen og på ene siden av skilleveggen. Det vil likevel være noe bremsevæske igjen som reserve for den andre bremsekretsen.


== Eksterne lenker ==
Lovdata. Kjøretøyforskriften om bremser.
Diamantina (elv)

Diamantina er ei elv i Queensland i Australia. Den er rundt 900 kilometer lang, og har et nedslagsfelt på 157 000 km². Elva har utspring i Swords Range, rundt 70 km sørvest for Kynuna, og renner først mot øst, og deretter i sørvestlig retning. Fra Goyder's Lagoon endrer den navn til Warburton, som i vannrike år munner ut i den nordlige delen av Eyresjøen. 
Elva fikk navnet av William Landsborough i 1866, som kalte den opp etter Diamantina Roma, kona til Queenslands første guvernør, George Ferguson Bowen.
Einar Granum

Einar Granum (født 30. juni 1920, død 25. februar 1992) var en norsk maler, tegner, pedagog og forfatter. Han er innkjøpt av Nasjonalgalleriet og hans maleri er basert på et lett abstrahert formspråk med naturen som utgangspunkt, og han er kjent for å ha stiftet Einar Granum Kunstfagskole i Oslo.


== Bakgrunn ==
Granum var elev ved Statens håndverks- og kunstindustriskole under andre verdenskrig og ved Kunstakademiet fra 1945.


== Maleri ==
Granums bildeuttrykk spenner over et vidt spekter av formspråk; fra det stiliserte eller abstrakte og flatepregede, gjerne dominert av geometriske elementer, til det mer naturalistiske. Hans stadig skiftende formale løsninger er, uansett uttrykk, forankret i en solid komposisjonsforståelse. I sine naturalistiske landskap formidler han naturens karakter og skiftende stemninger både i oljemaleri og akvarell.


== Utsmykninger ==
Einar Granum utførte sitt først dekorative arbeid på Majorstuen skole i Oslo i 1949. Det monumentale maleriet har tittelen Barndom, og er satt sammen av flere scener som har barns ulike aktiviteter som tema; lek, undring og fellesskap. Bildefrisen måler 189 x 698 cm. Formspråket er stilisert og fargeskalaen er livlig og lett, med nyanser i blått som den mest dominerende.
Gripsalen i Grand Hotel, Kristiansund, ble utsmykket av Granum i 1953. Salen har fått sitt navn etter dekorasjonens motiv som er hentet fra øygruppen Grip som Granum besøkte på våren samme år. Den monumentale veggdekorasjonen måler 1,6 x 4 meter.
Granum har også utsmykket en paviljong i Addis Abeba for den etiopiske keiseren Haile Selassie i forbindelse med markeringen av keiserens 25-årsjubileum  i 1955.


== Einar Granum Kunstfagskole ==
I 1970 opprettet han Einar Granum Kunstskole. I 2001 ble navnet endret til Einar Granum Kunstfagskole. Skolen ble drevet som kveldsskole det første året, men fra 1971 ble den drevet som dagskole av Sidsel og Einar Granum. I 1973 ble den ettårig. I 1983 ble den utvidet med et andre skoleår. En kort periode ble den, på begynnelsen av 1990-tallet, utvidet med et tredje år, før den igjen ble toårig. Skolen er organisert som en stiftelse, har fått statsstøtte etter privatskoleloven siden 1988.
Opprinnelig holdt skolen til Kongens gate 4 i Oslo. I 1971 ble den flyttet til lokaler i Lybekkergata, før den fikk tilhold i Seilduksfabrikkens lokaler på Grünerløkka. Fra 2005 har skolen holdt til på Vulkan.


== Forfatter og skribent ==
Einar Granum ga ut bøkene Vi tegner og maler, 1968, Vagabond i Oslo by, 1969, Vi ser på kunst, 1976 og Anvendt kunstanatomi, 1987.
I tiåret 1950-1960 var han skribent i Dagbaldet, hvor han formidlet tekster med illustrasjoner først og fremst fra Oslo by, men også fra resten av Norge og fra sine utenlandsreiser. Han var også kunstkritiker i Budstikka (Asker og Bærum Budstikke fram til 1992) i en årrekke.


=== Bibliografi ===
Granum, Einar (1993). Vi tegner og maler. Oslo: utgitt for Einar Granum kunstskole AS. ISBN 8203094945. 
Granum, Einar (1987). Anvendt kunstanatomi. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203154832. 
Granum, Einar (1969). Vagabond i Oslo by. Oslo: Mortensen. 


== Referanser ==
Aksel Andersen

Aksel Ludvig Andersen (født 21. mai 1864, død 17. april 1943) var en norsk fløytist, i sin tid regnet som landets ledende.
Han var solofløytist i Oslo Filharmoniske Orkester 1919-26. Hans kone Dagny Andersen spilte harpe i samme orkester.
Han spilte tidligere i Nationaltheatrets orkester under kapellmester Johan Halvorsen. Videre var han aktiv som pedagog. Blant hans elever er solofløytistene Per Wang,
Hans Stenseth og Ørnulf Gulbransen og komponisten og filharmonikeren  Arvid Kleven.
Andersen fikk Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt musikalske virke.


== Referanser ==
Oslo Blåsekvintett

Oslo Blåsekvintett (etablert 1962 i Oslo) besto av  Brynjar Hoff (obo), Per Øien (fløyte), Ivar Olsen (horn), Harald Bergersen (klarinett) og
Arild Plau (fagott og kapellmester).
De debuterte i Universitetets Aula tirsdag 9. mars 1965. Kvintetten urfremførte Johan Kvandals Blåsekvintett den 9. november 1971. I 1972 hadde Eckehard Pintl tatt over oboen midlertidig, og Frøydis Ree Wekre (dengang Hauge) tatt over hornet. Der var lite aktivitet etter 1980.
Ole Enger (Stompa)

Ole Enger (1948–2014) var en norsk bedriftsleder, revisor og barneskuespiller kjent fra rollen som Stompa som han spilte i tre spillefilmer i løpet av 1960-årene.


== Bakgrunn ==
Enger ble født i Oslo. Etter gymnaset tok han revisorutdannelse. Han arbeidet deretter en del år som revisor før han ble økonomisjef i Erling Sande Gruppen og deretter Bergheim-systemet. I 2006 ble han ansatt som administrativ leder for StorOslo Service og Persontransport.


== Rollen som Stompa ==
Det var en tilfeldighet at Enger fikk rollen som Stompa. Han var statist i den første filmen der klassekameraten Rolf Kirkvaag spilte rollen, men Kirkvaag gikk lei og Enger ble spurt om å overta. Til tross for suksessen med rollen ønsket ikke Enger å satse på skuespilleryrket, men utdannet seg isteden til revisor.
Enger døde etter lengre tids kreftsykdom.


== Filmografi ==
Stompa selvfølgelig! (1963) .... Stompa
Stompa forelsker seg (1965) .... Stompa
Stompa til sjøs (1967) .... Stompa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Enger på Internet Movie Database 
(en) Ole Enger hos The Movie Database
Seniorrådgiver

Seniorrådgiver er en stillingsbetegnelse som brukes både i statsbyråkratiet i flere land og innen private organisasjoner.


== Seniorrådgiver i den norske staten ==
I Norge har seniorrådgiver stillingskode 1364 i statens stillingsregulativ. Stillingskoden som seniorrådgiver benyttes for stillinger med krav om høy kompetanse og med arbeidsoppgaver av særlig krevende karakter. I en del tilfeller er det også etter hvert vanlig at stillingen representerer en alternativ karrierevei til lederstillinger.
Seniorrådgiverstillingen har ofte en friere organisasjonstilknytning og stor grad av selvstendighet i arbeidsform og oppgaveportefølje. Normalt vil det kreves spesialkompetanse på høyt nivå og minimum mastergrad (tidligere hovedfag) eller tilsvarende for å kvalifisere for stillingen. Alternativt vil en grad på lavere nivå og spesialkompetanse oppnådd gjennom flere års relevant erfaring også kunne kvalifisere.


== Eksterne lenker ==
Statens personalhåndbok
Datakrimutvalget

Datakrimutvalget utredet i perioden 2002-2007 tiltak for å oppdatere lovgivningen knyttet til datakriminalitet.
Utvalget ble nedsatt av Regjeringen 11. januar 2002, og det har levert to delutredninger.
I delutredning I redegjorde utvalget for nødvendige lovtilpasninger som følge av datakrimkonvensjonen (Europarådets konvensjon 185 av 8. november 2001). Utredningen ble publisert som NOU 2003:27. Stortinget vedtok lovendringene som lov av 8. april 2005 nr. 16. Ved kgl. res. av 4. november 2005 ble ratifikasjon av Europarådets konvensjon om cybercrime vedtatt, med en reservasjon som angikk Artikkel 6.
Sorenskriver Stein Schjølberg ledet utvalget. For øvrig besto utvalget av seniorrådgiver Christina Christensen, rådgiver Beate S. Dagslet, kst. tingrettsdommer Marius Stub, førstestatsadvokat Inger Marie Sunde, teknologidirektør Berit Svendsen, forbrukerombud Bjørn Erik Thon og advokat Benedict de Vibe. Sekretær for utvalget var politifullmektig Ole Jacob Garder (frem til august 2003) og førstekonsulent Helene Wegner.
I delutredning II foreslo utvalget tiltak basert på en vurdering av teknologiutviklingen. Utredningen ble publisert som NOU 2007:2. Utvalget foreslo blant annet straffebestemmelser knyttet til spam, identitetstyveri (identitetsmisbruk), informasjonstyveri,  og tjenestenekt. Forslagene ble sendt på høring i februar 2007. I desember 2008 fremmet Regjeringen forslag til nye straffebestemmelser på området. Forslaget behandles av Stortinget våren 2009.
Sorenskriver Knut Rønning ledet utvalget. For øvrig bestod utvalget av advokat Birthe Taraldseth, statsadvokat Jenny Sellæg, forsker Svein Willassen, rådgiver Christian With/seniorrådgiver Hanne P. Gulbrandsen og underdirektør Christina Christensen.


== Kilder ==
Pressemelding fra Justisdepartementet, 12. februar 2007.
NOU 2003:27 Lovtiltak mot datakriminalitet - Delutredning I
NOU 2007:2 Lovtiltak mot datakriminalitet - Delutredning II


== Noter ==
Storhornet (Stranda)

Storhornet er en fjelltopp i Strandadalen i Stranda kommune på Sunnmøre. Det har en høyde på 1 309 moh. Toppen har god utsikt, blant annet mot Storfjorden og Stranda, samt mot de kjente fjelltoppene Slogen, Brekketindane og Smørskredtindane.


== Referanser ==
Pengehusholdning

Pengehusholdning er et økonomisk prinsipp som innebærer at man bruker penger til å handle med. Begrepet må forstås på bakgrunn av overgangen fra naturalhusholdning, som innebærer selvforsyning og byttehandel som hovedprinsipper. I Norge markerte den industrielle revolusjon i siste halvdel av 1800-tallet overgangen fra naturalhusholdning til pengehusholdning.
Kristian Hattestad

Kristian Hattestad (født 20. februar 1878 i Fåberg, død 8. september 1960) var en norsk politiker og avholdsmann. Han var ordfører i Øymark kommune fra 1935 til 1940.
Hattestad var født i Gudbrandsdalen, tok eksamen ved Hamar lærerskole 1899, og kom senere til Kilebu skole på Ørje i 1906. Her traff han sin blivende hustru Louise (født Kjørum), og sammen fikk de fem barn: 
Anne (f. 1918 – d. 1996) 
Tora (f. 1920) 
Ole (f. 1923 – d. 2008) 
Tollev (f. 1925 – d. 2011)
Alf (f. 1930 – d. 1989). 
Kristian Hattestad virket som lærer på Ørje frem til han gikk av for aldersgrensen. Han hadde en rekke tillitsverv i kommunen og i frivillige organisasjoner. Hattestad var også organist i Øymark kirke.


== Kilder ==
Aftenposten 14. september 1960 - Dødsfall, s. 6.
Nilsen, Grete Brustad: Gårds- og slektshistorie for Øymark. B. 2, 2008, s. 56. ISBN 9788299759427
Norske skolefolk. Dreyer. 1934. s. 516.
Datakriminalitet

Datakriminalitet kan regnes som kriminalitet som er rettet mot data og datasystemer, og kriminalitet hvor datautstyr benyttes som verktøy for å begå handlingen.Typiske former for datakriminalitet er:
datainnbrudd
dataangrep
databedrageri
informasjonsheleri
piratkopiering
beskyttelsesbrudd (radio- og fjernsynssignaler)


== Norge ==
Begrepet «datakriminalitet» har ingen rettslig betydning i norsk rett. Norges regjering har flere ganger fått utredet hvordan lovverket bør endres for å hindre datakriminalitet. Straffelovrådet avgav i 1985 utredningen Datakriminalitet (NOU 1985:32). Datakrimutvalget leverte to utredninger på 2000-tallet.
Selv om det er et ideal å gjøre bestemmelser teknologinøytrale, finnes det noen straffebestemmelser som særskilt rammer datakriminalitet. Eksempler er straffelovens § 145 annet ledd (adgang til data), § 145 b (spredning av passord m.v.) og § 270 annet ledd (databedrageri).


== Referanser ==
Pvg m/42

Pansarvärnsgevär modell 1942 (Pvg m/42) er en svensk anti-panservognrifle.
Den ble designet av Hugo Abrahamsson & Harald Jentzen og approbert av det svenske forsvar i 1942. Produksjonen foregikk hos Karl Gustafs Stads Gevärsfaktori. 3 219 våpen ble bestilt, 1 000 ble levert før andre verdenskrig var over i 1945. Våpenet var en enkeltskudds rifle med sylinderlås, kamret for ammunisjon i kaliber 20 x 108 mm.


== Eksterne lenker ==
Gøta Våpen – Swedish Military Rifles 1894 – 1995
Buick Riviera

Buick Riviera er en stor personbil som ble produsert av Buick i en lang rekke modellvarianter fra 1963 til 1999. Det ble i alt produsert 1 127 261 eksemplarer av bilen.
Modellen Buick Riviera GS, som ble produsert fra 1965 til 1975, regnes som en av de klassiske «muskelbilene».
Buick tok igjen navnet Riviera i bruk da de på Shanghai Motor Show i 2006 viste frem en konseptbil kalt 2007 Riviera.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Buick Riviera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
A-Moe

A-Moe er et bubblegumdance-band fra Trondheim som består av to personer, Natalia Davadi og Alex «The Wolf» Moe.
De har utgitt singelen «Mom is Home» (2003), og de har utgitt albumet Beauty and the Beast  (2005). De har også utgitt albumet Bagpipe.
Bandnavnet spiller på eventyrsamlerne Asbjørnsen og Moe, da låtene de lager er inspirert av eventyr. På singelen «Mom is Home» er refrenget en sample fra musikalfilmen The Rock 'n Roll Wolf (norsk: Med Grimm og Gru) fra 1976. En annen singel av A-Moe, «Little Red Riding Hood», er inspirert av eventyret Rødhette og ulven.


== Eksterne lenker ==
(en) A-Moe på Discogs 
(en) A-Moe på MusicBrainz 
(en) A-Moe på Spotify
14K-triaden

14K-triaden (kinesisk: 十四K, eller 14 karat) ble i 1990-årene anslått å være den aller største kinesiske triade i verden. Den ble dannet mot slutten av den kinesiske borgerkrig av tidligere tilhengere av Kuomintang; folk som var på flukt fra det kinesiske kommunistpartis fremrykkende partihær.
Den antas (2009) å ha over 10 000 medlemmer i Folkerepublikken Kina, Macao, Taiwan, Australia, Canada, USA, i mange EU-land, Russland, Filippinene og Japan. 
I 1997 fant det sted en rekke angrep knyttet til triaden, og de kostet 14 mennesker livet. Angrepene skyldtes at de to mindre kinesiske triader Soi Fong og Water Room gikk inn for å bryte 14Ks dominans. 
Det påfølgende år drepte et formodet lokalt 14K-medlem en portugisisk fengselsbetjent og såret en annet på en gatekafé i Macao. 
I 1999 dømte en portugisisk domstol 14K-lederen Wan Kuok-koi (også kjent som «Brukket tann»-Koi) til 15 års fengsel etter å ha kjent ham skyldig i en rekke lovbrudd. Hans 14K-bande ble anklaget for «drive-by shooting», bilbombeangrep og andre attentater. Syv andre anklagede fikk lavere straffer. 
Ifølge forfatteren Berndt Georg Thamm skal det bestå økonomiske bånd mellom 14K og det kinesiske hemmelige politi. 


== Litteratur ==
Berndt Georg Thamm: Drachen bedrohen die Welt: chinesische organisierte Kriminalität (Triaden). Verlag Deutsche Polizeiliteratur, Hilden/Rhld. 1996, ISBN 3-8011-0323-4
Kg m/40

Kulsprutegevär m/1940 var et svensk lett maskingevær fra 1940.
Våpenet ble designet av Hans Lauf på Magdeburg Maschinenfabrik AG i Tyskland. Mekanismen er lik som på Kg m/39. Våpenet ble produsert av Svenska Automatvapen AB (SAV), og alle delene ble laget på diverse fabrikker i Stockholmsområdet. Den bruker samme våpenmagasin som Kg m/21 og Kg m/37, med innføring på venstre side. Våpenet ble fort upopulært i det svenske militære, og ble overført til heimevernet, som heller ikke likte det. Kort tid etter andre verdenskrig ble den byttet ut med det 20 år eldre Kg m/21. Ca 5000 eksemplarer ble laget.


== Varianter ==
En lik variant ble designet i Tyskland hos bremsefabrikanten Knorr-Bremse som Hans Lauf senere begynte å arbeide hos. Den ble produsert i et begrenset antall hos Waffenfabrik Steyr under navnet MG 35/36, og ble levert til Waffen-SS.


== Eksterne lenker ==
Gothia Arms Historical Society – The Light Machine Guns of Sweden