jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Michel Oksenberg

Michel Oksenberg (født i 1938 i Antwerpen i Belgia, død 2001 i USA) var en ledende amerikansk sinolog som tidvis arbeidet akademisk, tidvis i den amerikanske statsadministrasjon. Han var nært knyttet til USAs prosess frem mot normalisering av forbindelsene med Folkerepublikken Kina under president Jimmy Carters administrasjon. 
På det akademiske område underviste Oksenberg ved University of Michigan i tyve år, og underviste også ved Stanford University, Columbia University og The East-West Center i Honolulu. Han har hatt stor innflytelse på amerikansk sinologi.
Mellom 1977 og 1980 var Oksenberg et ledende stabsmedlem på USAs National Security Council, med særlig ansvar for Kina og Indokina. I 1978 begynte han på prosessen med normalisering av USAs relasjoner fil Folkerepublikken. Veien for en slik normalisering var fra amerikansk side blitt åpnet av  president Richard M. Nixon ved hans besøk i Beijing i 1972, men i 1978 anerkjente USA fortsatt regjeringen i Taiwan som Kinas rettmessige representant i diplomatiet. Oksenberg hjalp den amerikanske regjering til å endre på dette, samtidig som man fikk på plass en forsvarsavtale med Taiwan. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Michel Oksenbergs Stanford.nekrolog
Xuancheng

Xuancheng (kinesisk: 宣城市; pinyin: Xuānchéng Shì) er et byprefektur sørøst i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina.


== Kulturminner ==
Dobbeltpagodene til Guangjiao-tempelet (广教寺双塔, Guǎngjiāo sì shuāng tǎ) og Chenshan-stedet (陈山遗址, Chénshan yízhǐ) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminnesmerker. 


== Administrative enheter ==
Xuancheng består av ett bydistrikt, ett byfylke og fem fylker:

Bydistriktet Xuanzhou – 宣州区 Xuānzhōu Qū ;
Byfylket Ningguo – 宁国市 Níngguó Shì ;
Fylket Langxi – 郎溪县 Lángxī Xiàn ;
Fylket Guangde – 广德县 Guǎngdé Xiàn ;
Fylket Jing – 泾县 Jīng Xiàn ;
Fylket Jingde – 旌德县 Jīngdé Xiàn ;
Fylket Jixi – 绩溪县 Jìxī Xiàn.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jixi

Jixi kan sikte til:

Byprefekturet Jixi i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina.
Fylket Jixi i Xuancheng i provinsen Anhui i Kina.
Peter Parker (lege)

Peter Parker (født 18. juni 1804 i Framingham i Middlesex County i Massachusetts i USA, død 10. januar 1888 i Washington D.C.) var en amerikansk lege og kinamisjonær som virket i Kina under Qing-dynastiet i mange år og reiste i store deler av riket.


== Liv og virke ==
Parker ble født i en ortodoks kongregasjonalistisk familie. Hans foreldre Nathan Parker (1764–1826) og Catherine Murdock († 1836) var bønder. Parker ble uteksaminert i 1831 fra Yale University som bachelor og i 1834 fra Yale Medical School som doktor i medisin. I januar 1834 avsluttet han også et teologistudie ved Yale, og ble ordinert til prest for presbyterianerne.
I februar 1834 reiste Dr. Parker til Kanton, der han ble den første protestantiske legemisjonæren i Kina. I 1835 åpnet han her et sykehus for øyesykdommer. Parker spesialiserte seg på øyesykdommer som grå stær, men han opererte også svulster og innførte vestlig anestesi i Kina, i form av eternarkose. 
Den 29. mars 1841 giftet han seg i Washington D.C. med Harriet Colby Webster (født ca. 1820 i Augusta i Maine).


== Lam Quas malerier ==
Parker møtte og samarbeidet med den vestlig utdannede maleren Lam Qua og gav ham i oppdrag å male portretter av pasienter med store svulster eller andre påfallende særegenheter. Noen av disse bilder er tilgjengelig online i Peter Parker Collection, som er ved Yale-universitetets medisiniske bibliotek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Peter Parker Collection Yale University
Chang, J. A reconstructive surgeon's taste in art: Dr Peter Parker and the Lam Qua oil paintings  Ann Plast Surg. (1993)
Hume, Edward Peter Parker and the Introduction of Anesthesia into China Journal of the History of Medicine and Allied Sciences (1946)
Rachman, Stephen Memento Morbi: Lam Qua’s Paintings, Peter Parker’s Patients Robert Penn Warren Center for the Humanities, Vanderbilt University
Suzhou (Anhui)

Suzhou (kinesisk: 宿州; pinyin: Sùzhōu) er en by på prefekturnivå nord i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Suzhou har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū) og 4 fylker (县 xiàn).


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Shanghai høyhastighetstog har stoppested her.
Byen Suzhou er også stoppested på jernbanelinen Jinghubanen som løper fra Beijing til Shanghai via blant annet Tianjin, Jinan, Nanjing og Suzhou i Jiangsu.


=== Veier ===
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
fotos av Suzhou på nettstedet Panoramio
Pingpongdiplomati

Pingpongdiplomatiet 乒乓外交 betegner den utvekslingen av bordtennisspillere mellom USA og Folkerepublikken Kina i 1971 og 1972. Bordtennis var på denne tida en av få idrettsgrener der Folkerepublikken Kina gjorde det meget godt. Disse mer uformelle og avslappede relasjonene mellom de to landene ble utnyttet diplomatisk for å bane veien for USAs president Richard M. Nixons besøk til Beijing i 1972, der han møtte formann Mao Zedong.
Lu’an

Lu'an (kinesisk: 六安; pinyin: Lù'ān) er en by på prefekturnivå vest i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Lu'an har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 qū) og 5 fylker (县 xiàn). 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 105 løper gjennom byprefekturet. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender på grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Fotos fra Lu'an på nettstedet Panoramio
Albert Wedemeyer

Albert Coady Wedemeyer (født 9. juli 1897 i Omaha i Nebraska i USA, død 17. desember 1989 i Fort Belvoir i Virginia) var en amerikansk general.


== Liv og virke ==
Wedemeyer ble uteksaminert fra United States Military Academy i West Point. Etter at andre verdenskrig brøt ut i Europa ble han forfremmet og satt inn i planleggingsavdelingen ved US War Department og var med på den begynnende planlegging av landgangen i Normandie. 
I 1943 ble han stabssjef under Lord Mountbatten. Fra 1944 til 1946 var han stabssjef for general Chiang Kai-shek og kommandant for de sørøstasiatiske stridskrefter i Kina. I 1948 ble han sjef for styrkenes planleggingsstab. 
Han støttet general Lucius D. Clays planer om å sette i gang en luftbro under Berlinblokaden. 
Han ble forfremmet til general i 1954, etter at han i 1951 var trådt ut av aktiv tjeneste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fact Finding Mission to China: Report von Wedemeyer, 19. september 1947
Huangshan (Anhui)

Huangshan (kinesisk: 黄山; pinyin: Huángshān) er et byprefektur provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. På dets område på 9 807 km² ligger de berømte Huang Shan-fjellene. Huangshan hadde 2003 i 1,47 mill. innbyggere.


== Administrative enheter ==
Huangshan består av tre bydistrikter og fire fylker:

Bydistriktet Tunxi (屯溪区), 249 km², 150 000 innbyggere;
Bydistriktet Huangshan (黄山区), 1 669 km², 160 000 innbyggere;
Bydistriktet Huizhou (徽州区), 424 km², 100 000 innbyggere;
Fylket She (歙县), 2 236 km², 500 000 innbyggere;
Fylket Xiuning (休宁县), 2 125 km², 270 000 innbyggere;
Fylket Yi (黟县), 847 km², 100 000 innbyggere;
Fylket Qimen (祁门县), 2 257 km², 190 000 innbyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.


== Referanser ==
Huizhou

Huizhou kan være:

Byprefekturet Huizhou i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina
Bydistriktet Huizhou i Huangshan i provinsen Anhui i Kina
Forbauselse

Forbauselse eller overraskelse er en kortfattet emosjonell forfatning som er et resultat av en uforventet hendelse. Forbauselse kan ha noe verdighet; det vil si, den kan være nøytral, behagelig eller ubehagelig.
Spontan, ufrivillig forbauselse blir ofte uttrykt på veldig kort tid. Den kan ofte bli tett etterfulgt av følelsene frykt, glede eller forvirring. Det at man hever øynebrynene er det mest kjennetegnende og forutsigbare tegnet på overraskelse.


== Referanser ==
Innfjorden

Innfjorden er en bygd og en grunnkrets i Rauma kommune i Møre og Romsdal fylke. Bygden ligger ca. 10 km fra Åndalsnes. Innfjordtunnelen forbinder Innfjorden med Åndalsnes. I vest ligger bygda Måndalen. Bygda ligger i bunnen av fjorden med samme navn. Innfjorden ble regnet av Statistisk sentralbyrå som et tettsted inntil 2019.


== Næringsliv ==
Innfjorden er ei bygd med mye landbruk; det finnes en rekke bedrifter i spesielt innen industri og håndverk. Hjørnesteinsbedriften er Grande Trevare AS som blant annet produserer kontormøbler. I tillegg er det flere vannkraftverk i bygda, og et par gårder som byr på gårdsferie til turister.


== Skole ==
Innfjorden har barneskole og barnehage med skolefritidsordning.


== Natur ==

Innfjorden er en grein av Romsdalsfjorden, den går sørover, mellom høye fjell i Romsdalsalpene. I øst  Grisetskolten med sine 1066 høydemeter. Den kneiser bratt opp fra fjorden, og herfra arrangeres årlig basehoppmesterskapet World Base Race. Lengre sørøst ligger fjellene Dronninga og Kongen. På motsatt side av fjorden, mot Måndalen i vest ligger den ikke fullt så bratte Skarven, med 1100 meter. Innerst ligger bygda eller dalen Innfjorden, som strekker seg sørvestover. Den blir stadig smalere og ender til slutt oppe på fjellet. Bøstølen på Innfjordsfjellet er en populær base for fjellturer både sommer og vinter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The World BASE Race
Statens skogskole Brandbu

Statens skogskole Brandbu ble opprettet i 1950, da under navnet Oppland skogskole. Skolen fusjonerte i 1988 med Gjøvik ingeniørhøgskole.
Skogutdanningen i Oppland ble etablert ved Storhove landsbruksskole (Fåberg/Lillehammer) i 1907. Undervisningen ved skogbruksavdelingen på Storhove ble opprettholdt til 1950 da det opprettes det en egen skogskole for Oppland. Oppland Skogskole startet sin virksomhet på Brandbu 10. januar 1950. Staten overtok driften av skolen fra 1. januar 1976 mens fylket fortsatt eide anlegget. Fra 1. august 1988 ble Statens skogskole, Brandbu oppgradert til høgskole, overført til det regionale høgskolesystemet og slått sammen med Gjøvik ingeniørhøgskole, her fulgte skolen i 1994 med inn i Høgskolen i Gjøvik. Den siste avdelingsformen, Høgskolen i Gjøvik, Seksjon for skog- og naturforvaltning ble nedlagt i 2004.
Skolen var en av flere statlige skogskoler. 


== Litteratur ==
Dahl, T. Kongleår: Skogutdanning på Brandbu gjennom 50 år, 1950-2000. Utgitt av Høgskolen i Gjøvik, Seksjon for skog- og naturforvaltning, 2000
Lars Helge Rasch

Lars Helge Rasch (født 26. juli 1956 i Hamar) er kommunikasjonssjef i Statens vegvesen Region sør. Rasch er oppvokst i Elverum og bror av Bjørn Ole Rasch. Begge flyttet til Kristiansand i 1965.
Rasch har artium fra Oddernes gymnas i Kristiansand 1976. Han har også to års utenriks fartstid i rederi Odfjell. 
Rasch startet som journalist i A-presseavisen Dagbladet Sørlandet 1977 og var der til 1979. Etter fire år som frilanser og informasjonsmedarbeider i AS Veidekke, Statfjord- og Gullfaks-prosjektene (ansatte i Norwegian Petroleum Consultants), begynte han på Norsk Journalisthøgskole i 1983. Etter utdannelsen arbeidet han ett år som redaksjonssekretær og vaktsjef i Østlendingen, Elverum før ansettelse i NRK Sørlandet i 1986. Han var også timelærer i presentasjonsjournalistikk og veileder i avisproduksjon ved Norsk Journalisthøgskole i 1986 og 1987.
Rasch var i NRK i flere redaksjoner som NRK Sørlandet, Her og Nå, Radiosporten, Dagsnytt og Stortingsredaksjonen fram til februar 2010 da han startet i Statens vegvesen som leder av kommunikasjonsavdelingen i Region sør med arbeidssted Arendal. 
Rasch har hatt flere verv i Norsk Journalistlag, bl.a. som medlem av Etikkutvalget (1999–2003) og flere verv i Agder Journalistlag i perioden 1987–2004. Han har også hatt verv i NRK Journalistlag (NRKJ) som varamedlem til hovedstyret og klubbleder i NRK Sørlandet og streikeleder under NRK-streiken i 2006.
Rasch var styreformann og daglig leder ved Nordisk Journalistcenter i Århus fra 2004 til 2006. Han har også lagt opp og administrert kurs i musikkjournalistikk ved NJC i 2007 og 2008 i samarbeid med SPOT-festivalen i Århus.
Rasch er også en av stifterne av og mangeårig styreleder i Kristiansand Hockey.


== Eksterne lenker ==
NRKs presentasjon av Lars Helge Rasch
Lars Helge Rasch på Twitter
Laksevåg Musikkforening

Laksevåg Musikkforening er et norsk brassband med tilhørighet på Laksevåg i Bergen. Korpset, som den gang het Laxevaags Musikforening, ble stiftet 15. august 1895 og er dermed et av de eldste korps i Norge.
Tiden mellom 1895 og 1920 var en spennende og ikke minst vanskelig tid for korpset. Korpset var flere ganger på randen av å opphøre, men i tiden 1920 til 1940 ble det mer fart i sakene. Selv om perioden begynte noe vaklende, gikk det bedre og bedre etter hvert. Noen skjær i sjøen var der, men korpset klarte å ri av de største bølgene også denne gang.
Den virkelige prøvelsen kom under krigen 1940 til 1945, da foreningen valgte å legge ned instrumentene i protest mot Nasjonal Samling.
4. september 1945 begynte øvelsene i den første sesongen etter krigen, og perioden fra 1945 til 1954 skulle føre Laksevåg Musikkforening videre etter en vanskelig tid. Det begynte med 50-årsjubileum, og etter det gikk det slag i slag frem mot 60-årsjubileet i 1955. Tiden fra 1955 til 1970 inneholdt både oppgang og nedgang for foreningen. En del av perioden var preget av dårlig fremmøte og ditto musikalske kvaliteter, men nok en gang klarte foreningen å ta seg opp igjen. Ett av de gledelige lyspunktene denne perioden var at de første kvinnelige medlemmene kom til foreningen i 1961. I perioden ble det feiret både 60-, 70- og 75-årsjubileum.
Perioden 1971 til 1979 hadde en laber start med lavt medlemstall og svake musikalske prestasjoner. Det skulle imidlertid snu både med medlemstall og prestasjoner, og resten av perioden ble en stor opptur i så måte. Et hardkjør i slutten av perioden skulle atter gi seg utslag i feil retning, og starten for perioden 1980 til 1990 skulle også bli laber. Denne perioden skulle også bli en vanskelig periode med tanke på dirigenter, som "kom og gikk".
Starten på perioden 1991 til 1995 ble en total omveltning for korpset da de høsten 1991 gikk fra janitsjarbesetning til å bli et brassband. Resultatet av dette skulle ikke utebli og LMF gikk inn i en ny tid. Tiden var også inne til å delta mer aktivt i konkurranser, noe som skulle bli de årlige musikalske utfordringene fremover. 1995 skulle også bli året da foreningen feiret sitt 100-årsjubileum.


== Dirigenter ==
2012 -dags dato Øyvind Raknes Nikolaisen
2010 –        Egil Magnussen
2003 -2010	Tom Brevik
1999 – 2003	Ray Farr
1993 – 1999	Jan Arne Pupe
1993	      Helge Haukås
1991 – 1993	Bjørn Einar Halvorsen
1990	      Arild Johannessen
1990	      Svein Farsund
1989 – 1990	Ragnar Maalen
1985 – 1989	Olav T. Kristiansen (tubaist i Divisjonen)
1984 – 1985	Pål Jøsok
1984	      Helge Haukås
1981 – 1984	Arnt Johannessen (hornist Harmonien's orkester)
1980 – 1981	Kari Aamodt (trombonist)
1973 – 1980	Helge Haukås (trompetist i Divisjonen)
1972 – 1973	Magnar Aam
1969 – 1972	Aage Nesbø
1961 – 1969	Monrad Nyheim
1951 – 1961	Per Håland
1949 – 1951	Monrad Nyheim
1947 – 1949	Leif Kristoffersen
1945 – 1947	Monrad Nyheim (hornist Harmoniens orkester
1932 – 1945	Håkon Brekke
1930 – 1932	Einar Dale
1899 – 1930	Johan Hauge (organist)
1895 – 1899	Ukjent


== Eksterne lenker ==
Korpsets hjemmeside
Trond Sirevåg

Trond Sirevåg (født 17. oktober 1955) er en tidligere norsk fotballspiller, mest kjent for sitt lange virke i forsvaret for Bryne FK, og valgt av VG som stopper i Årets lag (1984). Han spilte en kamp for Norges herrelandslag i fotball - mot Island (1984).
Etter den aktive karrieren var han assisterende trener for Bryne under Arne Larsen Økland og Kjell Tennfjord (1989–93) og hovedtrener (1994–96). Han var også midlertidig trener for Bryne sammen med Gabriel Høyland i en liten periode i 2009.


== Eksterne lenker ==
(en) Trond Sirevåg – Olympedia 
(en) Trond Sirevåg – Transfermarkt 
(en) Trond Sirevåg – national-football-teams.com 
(en) Trond Sirevåg – EU-Football.info 
(no) Trond Sirevåg – Norges Fotballforbund
Svein Nordbotten

Svein Nordbotten (født 31. desember 1928) er en norsk statistiker og samfunnsøkonom.
Nordbotten ble uteksaminert som økonom fra Universitetet i Oslo i 1952. Han arbeidet i 20 år ved Statistisk sentralbyrå med ansvar for informasjonsteknologi og statistiske informasjonssystemer. Sammen med blant annet Ernst S. Selmer bidro han i arbeidet med å innføre personnummersystemet i Norge.Han begynte ved Universitetet i Bergen som professor i informasjonsvitenskap i 1972, der han ledet utviklingen av faget og var med på å stifte Institutt for informasjonsvitenskap.
I perioden 1979–1982 var Nordbotten leder av FNs statistiske kontor i New York.
Etter engasjementet i FN var Nordbotten president i IASC (International Association for Statistical Computing) 1983–1985. Fra 1989 til 1992 var Nordbotten dekan for det Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen.
Fra 1999 har Nordbotten vært professor emeritus ved Universitetet i Bergen.
Nordbotten ble i 2020 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for samfunnsnyttige innsats.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Svein Nordbotten i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Svein Nordbotten i BIBSYS
Presentasjon på UiBs sider
Hjemmesiden til Svein Nordbotten & Associates
Hopp

Hopp kan vise til:


== Sport ==
BASE-hopping, hopp fra ulike faste punkt
Fallskjermhopp, hoppe i fallskjerm, eller paraglider fra fly
Hopp (turn), en øvelse i turn


=== Vinteridrett ===
Skihopping, å hoppe i hoppbakke med ski på beina
Hopp (freestyle), en øvelse innen freestyle


=== Friidrett ===
Hopp uten tilløp
Høydehopp
Lengdehopp
Stavsprang
Tresteg


== Se også ==
Sprang (Peker)
Hoppe (andre betydninger)
Balthazar Lange

Balthazar Conrad Lange (født 25. mars 1854 i Asker, død 13. september 1937 i Oslo) var en norsk arkitekt.
Han startet arbeidslivet etter å ha gått ut fra realskolen i Arendal i 1869 som assistent i et år hos arkitekt Nestor Thomassen. Han gikk deretter i murer-lære før høsten 1870 reiste til Kristiania som elev hos arkitekt Jacob Wilhelm Nordan i Kristiania og var elev ved Den kongelige tegneskole (Tegneskolen) i tre år fram til 1873. 
I 1873 stiftet han, sammen med 8 andre, Norsk arkitektforening. Trass i foreningens nasjonale navn, kom medlemsmassen til å bestå av disse ni i de to årene den eksisterte, fram til 1875.Etter studietiden ved Tegneskolen, fikk han et såkalt «håndverksstipendium» for å fullførte arkitektutdannelsen ved Polytechnische Institut i Hannover i årene 1875–1877.
Etter å ha kommet tilbake til Kristiania arbeidet han som assistent hos arkitekt August Tidemand i to år før han arbeidet hos stadskonduktør Georg Andreas Bull. Fra 1878 og fram til 1881 var han arkitekt ved statsbanenes anleggskontor, hvor han blant annet sto for stasjonsbygninger i Østfold og Vestfold, samt Porsgrunn stasjon. Av større arbeider som jernbanearkitekt tegnet han Trondheim stasjon, Larvik stasjon som har en speilvendt tvilling i Tønsberg gamle stasjon og Bergen gamle stasjon som ble revet i 1976 og som var endestasjonen for Vossebanen. Disse stasjonene var i tegl, mens Sandefjord stasjon fra 1881 er i tre. Stasjonsbygningene i tre bygger i stor grad på Peter Andreas Blix' typetegninger for stasjoner.
Lange har også tegnet flere bygninger i Arendal, da han var gift med Elise Kløcker, som tilhørte borgerskapet i byen. Han tegnet bl.a. en ny bankbygning for Arendals Sparebank, men den ble aldri realisert, da banken gikk konkurs i 1886.Han begynte som bygningsinspektør hos stadsarkitekten i Kristiania, og i 1898 ble han ny stadsarkitekt, hvor han ble fram til han gikk av med pensjon i 1920. 


== Andre arbeider ==

Aspedammen stasjon (1879)
Uranienborg kirke (1880)
Stasjonsbygning, Sem stasjon (1881)
Holmenkollen sanatorium (idag Scandic Holmenkollen Park) (1894)
Foss videregående skole (1899)
Bækkegatens politistasjon (1900–02) (senere Grønland politistasjon), Tøyenbekken 1-5
Majorstuen skole (1906)
Ombygging av Uranienborg skole (1913)
Sagene brannstasjon (1913)
Hegdehaugen skole (1916)
Ila skole (1916)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Balthazar Conrad Lange – Geir Tandberg Steigan
Balthazar Lange – SNL fra Norsk biografisk leksikon
Fuyang (Anhui)

Fuyang (kinesisk: 阜阳市; pinyin: Fǔyáng) er et byprefektur i provinsen Anhui i Kina. Det har et areal på 9 979 km² og ca. 8,97 mill. innbyggere (2002).


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Fuyang har jurisdiksjon over tre distrikter (区 qū), ett byfylke (市 shì) og fire fylker (县 xiàn). 


== Etnisk sammensetning (2000) ==


== Kommunikasjoner ==
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.


== Referanser ==
Fuyang

Fuyang kan være:

Byprefekturet Fuyang i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina
Byfylket Fuyang i provinsen Zhejiang i Kina
Bozhou

Bozhou (kinesisk: 亳州市; pinyin: Bòzhōu Shì) er et byprefektur nordvest i den kinesiske provinsen Anhui.


== Kulturminner ==
Slekten Caos familiegraver (曹氏家族墓群, Cáoshì jiāzú mùqún), Huaxilou (花戏楼, Huāxìlóu) og Bozhous gamle krigstunnel (亳州古地道, Bòzhōu gǔ dìdao) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Bozhou har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū) og 3 fylker (县 xiàn). 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 105 løper gjennom byen. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.
Kinas riksvei 311 løper gjennom området. Den begynner i Xuzhou, løper gjennom provinsen Anhui og videre inn i Henan der den ender opp i fylket Xixia.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  Arkivert 14. desember 2020 hos Wayback Machine.
På kanten

På Kanten er en norsk filosofifestival i Kragerø. Festivalen arrangeres en gang i året, i slutten av mai eller tidlig juni. Festivalen konsentrerer seg rundt feiring av menneskets tanker, åndsliv, historie og tillærte visdom. Arrangementet har hatt en rekke velkjente deltagere både fra Norge og internasjonalt. Deltagere i 2015 var bl.a. Inga Bostad, Trond Berg Eriksen, Thomas Hylland Eriksen, Ingmar Meland, Håvard Rem, Finn Skårderud og Kjell Madsen.
Festivalen er etablert som en stiftelse. Styreleder er professor Per G. Norseng. Stifterne var Kragerø kommune, Kragerø Sentrumsforening, Kragerø Museum (Telemark Museum), Kragerø Kunstforening og UtKanten.

På Kanten - Den norske filosofifestivalen i Kragerø oppfordres man til filosofisk refleksjon om de grunnleggende spørsmål i livet, å tenke det utenkelige, strekke seg til kanten av det mulige, bryte grenser, utforske tilværelsen – hver for seg og sammen.
Den norske filosofifestivalen i Kragerø ble avholdt første gang 31. mai-4. juni 2007, med temaet "frihet eller bedrag?". Tema i 2015 er bevissthet.
Festivalen deler også ut en årlig pris. I 2015 vant Kari Jaquesson, noe som ledet til oppstuss i media.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted