jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lüganuse kommune

Lüganuse  er en landkommune i Ida-Viru fylke i det nordøstlige Estland, ved kysten nordvest for Narva. Kommunen har 8 552 innbyggere (2019) og et areal på 599 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Kiviõli.
I 2013 ble Püssi bykommune og Maidla kommune innlemmet i Lüganuse. I 2017 ble også Kiviõli bykommune og Sonda kommune innlemmet.
Slaget ved Kõrkküla mellom Sverige og Russlands Ivan den Grusomme skjedde i februar 1590 i denne kommunen, hvor blant annet den russiske adelsmannen Vassili Rosladin som kjempet på svensk side falt. 
Kommunen største arbeidsplass er gruvedrift etter oljeskifer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lüganuse Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Maidla kommune

Maidla var en landkommune i Ida-Viru fylke i det nordøstlige Estland, nordvest for Narva. Kommunen hadde cirka 760 innbyggere og et areal på om lag 332 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Savala med 210 innbyggere. Folketallet i kommunen var svakt fallende. Maidla gikk i 2013 inn i Lüganuse kommune.


== Referanser ==
Sonda kommune

Sonda er en tidligere landkommune i Ida-Viru fylke i det nordøstlige Estland, nordvest for Narva. Kommunen hadde cirka 1 010 innbyggere og et areal på om lag 148 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Sonda med 210 innbyggere. Folketallet i kommunen var fallende.
I 2017 ble Sonda innlemmet i Lüganuse kommune.


== Referanser ==
Toila kommune

Toila  er en landkommune i Ida-Viru fylke i det nordøstlige Estland, på nordkysten nordvest for Narva. Kommunen har cirka 4 735 innbyggere (2019) og et areal på om lag 266 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Toila med 894 innbyggere, mens Voka har 1 007 innbyggere. 
I 2017 ble kommunene Kohtla og Kohtla-Nõmme innlemmet i Toila kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Toila Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vaivara kommune

Vaivara  er en tidligere landkommune i Ida-Viru fylke i det nordøstlige Estland, på nordkysten beliggende nord-nordvest for Narva. Kommunen hadde cirka 1 600 innbyggere og et areal på om lag 398 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Sinimäe med 430 innbyggere, mens Olgina har 530 innbyggere. Folketallet i kommunen var svakt fallende.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vaivara Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tudulinna kommune

Tudulinna er en tidligere landkommune i Ida-Viru fylke i det nordøstlige Estland, ved Peipsisjøen sørvest for Narva. Kommunen hadde cirka 625 innbyggere og et areal på om lag 269 km². Kommunens administrasjonssenter var Tudulinna med 233 innbyggere. Folketallet i kommunen var svakt fallende.
I 2017 ble Tudulinna en del av den nyskapte Alutaguse kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tudulinna Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mäetaguse kommune

Mäetaguse er en tidligere landkommune i Ida-Viru fylke i det nordøstlige Estland, vest i fylket og rett vest for Narva. Kommunen hadde cirka 1 540 innbyggere og et areal på om lag 285 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Mäetaguse med 584 innbyggere. Folketallet i kommunen var svakt fallende.
I 2017 ble Mäetaguse en del av den nyskapte Alutaguse kommune.


== Referanser ==
Kambja kommune

Kambja  er en landkommune i Tartu fylke i det østlige Estland, plassert sør i fylket. Kommunen har cirka 11 012 innbyggere (2019) og et areal på om lag 275 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Ülenurme.
Før kommunereformen i 2017 hadde Kambja et areal på 189 km² med 2 557 innbyggere (2017). I 2017 vokste Kambja gjennom at nabokommunen Ülenurme ble tatt opp i kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kambja Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Treat Me Nice

«Treat Me Nice» er en amerikansk rock and roll-sang, skrevet av Jerry Leiber og Mike Stoller. Den ble fremført av Elvis Presley i spillefilmen Jailhouse Rock (1957).Sangen ble innspilt i Radio Recorders, Hollywood, 5. september 1957. Den ble utgitt som B-siden til «Jailhouse Rock» på RCA Victor 45-7035 (single) og RCA Victor 20-7035 (78-plate) 24. september 1957. Produsent var Steve Sholes.


== Andre versjoner ==
Svenske Inger Berggren. Utgitt på EP-platen Vogue EPL 7008 i Danmark i 1960
The Kingcats. Utgitt på CD-platen In the Mood (Foot Tapping FT091) i 2009
Streaplers. Svenskspråklig tekst som «Dumma dej». Utgitt på LP-platen Lady Banana (Polydor 2379 075) i 1974.


== Norske versjoner ==
Benny Borg samt Viggo Sandvik Hansen og Eldar Vågan har skrevet norske tekster. I Borgs versjon er tittelen «Ta det pent». I Sandvik Hansens og Vågans versjon heter den «Grete Waitz».


== Referanser ==
Norges Eiendomsmeglerforbund

Norges Eiendomsmeglerforbund (NEF) er et profesjonsforbund for:

Eiendomsmeglere med eiendomsmeglerutdanning og 2 års praksis
Personer med bestått eiendomsmeglereksamen
Advokater med bevilling til å drive eiendomsmegling
Jurister med 2 års praksis og tillatelse fra Finanstilsynet
Personer som har fått godkjenning av Finanstilsynet til å kalle seg meglerNEF hadde høsten 2013 rundt 2730 medlemmer. NEF er eneste organisasjon som ivaretar aktørenes rettigheter og er talerør for profesjonen/bransjen overfor media og myndigheter. Forbundet arbeider for at medlemmene er kvalifiserte/kompetente og oppdaterte, og driver derfor en utstrakt kursvirksomhet og faglig bistand. Forbundet ble etablert 12. desember 1932, Carl O. Geving er administrerende direktør. .NEF utgir bladet Eiendomsmegleren månedlig med unntak av juli. Eiendomsmegleren tar for seg lovgivning og annen relevant og aktuell informasjon for aktørene i bransjen. NEF utgav tidligere sammen med Eiendom Norge den månedlige Eiendomsmeglerbransjens Boligprisstatistikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forbundets nettsted
Paul Curran

Paul Curran (født 2. september 1964 i Glasgow) er en skotsk operaregissør. Han var daglig leder som operasjef ved Den Norske Opera & Ballett, men sa opp sin stilling 6. juni 2011 og fratrådte 31. desember. Han er i dag kunstnerisk konsulent til Central City Opera i Denver, Colorado.
Curran tiltrådte stillingen 1. januar 2009, og overtok da etter operasjef Bjørn Simensen. Curran var en del av Den Norske Opera & Balletts administrasjon, som også består av administrerende direktør Tom Remlov, ballettsjef Espen Giljane og musikksjef John Fiore.


== Referanser ==
Espen Giljane

Espen Giljane (født 28. februar 1962 i Oslo) er en norsk ballettpedagog og danser. Han er daglig leder som ballettsjef ved Den Norske Opera & Ballett.
Stillingen som ballettsjef har Giljane hatt siden august 2002. Han er i dag en del av Den Norske Opera & Ballets administrasjon som også består av Tom Remlov administrerende direktør, Paul Curran operasjef og John Fiore musikksjef.
Giljane er utdannet hos Eva Haalke, ved Den Norske Operas ballettskole (1976–78) og deretter ved School of American Ballet. I årene 1981–95 var hans danser ved New York City Ballet. Der han i 1994 ble pedagog.
I 2009 fikk han Anders Jahres kulturpris sammen med Mari Boine.
Kong Harald utnevnte i 2012 Giljane til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for innsats for norsk ballett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Espen Giljane hos Sceneweb 
(no) Artikkel i forbindelse med tildelingen av Anders Jahres kulturpris
New York City Ballet

New York City Ballet (City Ballet eller NYCB) er et ballettselskap i New York, grunnlagt i 1948 av koreograf George Balanchine. Siden 1964 har forestillingene foregått på New York State Theater. Selskapet er en del av kultursentrumet Lincoln Center
For dette selskapet har blant annet Norges ballettsjef ved Den Norske Opera & Ballett, Espen Giljane, vært danser og pedagog.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) New York City Ballet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
School of American Ballet

School of American Ballet er en ballettskole som ligger i Lincoln Center i New York. Skolen ble grunnlagt i 1934 av George Balanchine och Lincoln Kirstein.
På denne skolen er blant annet Norges ballettsjef ved Den Norske Opera & Ballett, Espen Giljane, tatt deler av sin utdanning.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Myrmecophilidae

Myrmecophilidae er en gruppe av rettvinger og tilhører en familiegruppe i gruppen Ensifera. De er små, vanligvis tropiske sirisser som lever sammen med maur eller termitter.


== Utseende ==
Knøttsmå (mindre enn 5 mm), tettvokste, skjellkledte, vingeløse sirisser.
Hodet er rundet med små fasettøyne, antennene forholdsvis kraftige og litt kortere enn kroppen. Kroppen er høyt hvelvet. Hunnene har sterkt utvidete, flate baklår, dette er mindre utpreget hos hannene.


== Levevis ==
Disse sirissene er knyttet til maur, som gruppens latinske navn (som betyr "maur-venn-lignende") tyder på. De kan leve i maurtuene eller følge maurene langs deres stier. Noen arter følger mange ulike maur-arter, andre ser ut til bare å følge én art. Det er uklart hvordan de samvirker med maurene, men de ser ut til å væøre helt avhengige av dem. Noen få arter er knyttet til termitter istedenfor maur. En del av artene er trolig parthenogenetiske, og hunnene legger uvanlig store egg.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt over det meste av verden, men de fleste lever i tropiske eller subtropiske områder.


== Fossil art ==
Det er beskrevet én fossil art i familien, Araripemyrmecophilops gracilis fra tidlig kritt.


== Systematisk inndeling ==

ekte insekter (Ectognatha)
Dicondylia
vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orthopteroida («gresshoppelignende insekter»)
Orden rettvinger (Orthoptera)
Underorden vortebitere og sirisser (Ensifera)
Overfamilie Grylloidea
Familie Myrmecophilidae Saussure, 1874
Ikke plassert til underfamilie
Camponophilus irmi Ingrisch, 1995
Araripemyrmecophilops gracilis Martins-Nieto, 1991 – fossil art fra kritt-tiden
Underfamilie Myrmecophilinae
Gruppe Bothriophylacini
Slekten Eremogryllodes Chopard, 1929 – 10 arter
Microbothriophylax mica Gorochov, 1993
Gruppe Myrmecophilini
Slekten Myrmecophilellus Uvarov, 1940 – 2 arter
Slekten Myrmecophilus Berthold, 1827 – ca. 60 arter, de fleste hører til her


== Kilder ==
Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online


== Eksterne lenker ==
(en) Myrmecophilidae i Encyclopedia of Life 
(en) Myrmecophilidae i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Myrmecophilidae hos Dyntaxa 
(en) Myrmecophilidae hos Fauna Europaea 
(en) Myrmecophilidae hos Fossilworks 
(en) Myrmecophilidae hos ITIS 
(en) Myrmecophilidae hos NCBI 
(en) Kategori:Myrmecophilidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myrmecophilidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Billedgalleri over nordamerikanske arter
Norsk Entomologisk forening
Lincoln Center

Lincoln Center for the Performing Arts (eller bare Licoln Center), er et  amerikansk kultursentrum på Manhattan i New York, framstilt mellom 1959–67. Her holder det til tolv kulturinstitusjoner: Chamber Music Society of Lincoln Center, Film Society of Lincoln Center, Jazz at Lincoln Center, Juilliard School, Lincoln Center Theater, Metropolitan Opera, New York City Ballet, New York City Opera, New York Philharmonic, New York Public Library for the Performing Arts, School of American Ballet, og Lincoln Center for the Performing Arts Inc..


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lincoln Center for the Performing Arts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
John Fiore

John Helmer Fiore (født 1960 i New York) er musikksjef ved Den Norske Opera & Ballett. Han sitter som en del av administrasjonen som også består av administrerende direktør Tom Remlov, operasjef Paul Curran og ballettsjef Espen Giljane.


== Biografi ==
Fiore er født i New York. Han begynte tidlig å spille, hans far, som var pianist, organist og kordirigent, var hans første lærer. Da familien flyttet til Seattle, fikk han også opplæring på cello og andre strengeinstrumenter. Han ble betraktet som et stort talent og allerede som fjortenåring medvirket han som assistent ved Seattle Operas årlige oppsetting av Wagners Ring-syklus. Etter å ha fullført studier på musikkonservatoriet, kom han til Santa Fe Opera, hvor han utviklet en forkjærlighet for operaer av Richard Strauss. Han ble kjent som et stort talent og ble etterspurt som assistent ved en rekke operahus i USA, hvor han fikk arbeide med størrelser som Leonard Bernstein, Zubin Mehta, Sir Georg Solti, James Levine og James Conlon.
I 1986 ble han engasjert av Bayreuthfestivalen i Tyskland som assistent ved sommerens oppsetninger, og der fortsatte han de to neste årene som assistent for Daniel Barenboim for oppsettingen av  Tristan und Isolde og James Levine for Parsifal.
Samtidig debuterte han som dirigent i 1986 for operaen Faust av Gounod på San Francisco Opera. I 1990 dirigerte han i Japan og Europa, og startet dermed sin internasjonale karriere. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
John Fiores CV
Potsdaminstituttet

Potsdaminstituttet (PIK) er et forskningsinstitutt innen global endring, klimapåvirkning og bærekraftig utvikling. PIK ble etablert i 1992 med Hans Joachim Schellnhuber som direktør. Instituttet ligger i Potsdam på Telegraphenberg, i Wissenschaftspark Albert Einstein, ved hovedjernbanestasjonen. Hovedbygningen kalles i dag Michelsonhaus, som i 1879 ble innviet til Astrophysikalisches Observatorium der Welt.


== Kilder ==
USA Today Reportasjer om: Potsdam Institute for Climate Impact Research


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Potsdam-Institut für Klimafolgenforschung – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Potsdam Institute for Climate Impact Research web site
http://www.teebweb.org/
Bloodsport

Bloodsport er en amerikansk kampsport- og actionfilm fra 1988 med Jean-Claude Van Damme i hovedrollen. Andre sentrale roller spilles av Roy Chiao, Donald Gibb, Leah Ayres og Bolo Yeung. Filmen er regissert av Newt Arnold og er løst basert på livet til kampsportutøveren Frank W. Dux, som har hevdet at han var den første vestlige utøver som vant Kumite – en internasjonal konkurranse som tester utøverne helt på grensen av det som er mulig. 
Denne filmen ble Van Dammes store gjennombrudd som skuespiller. Dette var også hans første hovedrolle og den første filmen som for alvor viste hans atletiske ferdigheter. Mange regner den som en av de beste filmene innen kampsportsjangeren.Bloodsport fikk lunken mottakelse av kritikerne, men ble en moderat publikumssuksess på amerikanske kinoer.
Den fikk tre mindre suksessfulle oppfølgere, Bloodsport II: The Next Kumite (1996), Bloodsport III (1997) og Bloodsport 4: The Dark Kumite (1999), som alle ble lansert direkte på video. Van Damme medvirker ikke i noen av disse. 


== Handling ==
Filmen handler om amerikaneren Frank W. Dux (Jean Claude Van Damme), som har trent Ninjutsu under den japanske mesteren Senzo Tanaka (Roy Chiao). For å hedre sin mentor reiser Dux til Hongkong for å delta i Kumite – en illegal kampsportsturnering med fullkontakt, der noen av verdens beste kampsportutøvere blir invitert hvert femte år. Dux må imidlertid rømme fra militære før han kan sette kursen mot Hongkong.


== Om filmen ==


=== Anmelderne ===
Filmen fikk en lunken mottagelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den kun har fått 33% på Rotten Tomatoes (2012).


=== Popularitet ===
Den innbrakte $11,8 millioner på amerikanske kinoer. Produksjonskostnadene var på $1,1 millioner.Den ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble utgitt på video i april 1988. Den lå flere måneder på videotoppen i løpet av 1988.


== Rollebesetning ==
Jean-Claude Van Damme – Frank Dux
Donald Gibb – Ray Jackson
Leah Ayres – Janice Kent
Norman Burton – Helmer
Forest Whitaker – Rawlins
Roy Chiao – Tanaka
Philip Chan – Inspector Chen
Pierre Rafini – Frank som ung
Bolo Yeung – Chong Li
Ken Siu – Victor Lin
Kimo Lai Kwok Ki – Hiro
Bernard Mariano – Sadiq Hossein
Bill Yuen Ping Kuen – Oshima
Lily Leung – Mrs. Tanaka
Joshua Schroder – Chuck / eldre gutt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bloodsport på Internet Movie Database 
(no) Bloodsport hos Filmfront 
(sv) Bloodsport i Svensk Filmdatabas 
(da) Bloodsport i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Bloodsport på Allociné 
(nl) Bloodsport på MovieMeter 
(en) Bloodsport på AllMovie 
(en) Bloodsport på Turner Classic Movies 
(en) Bloodsport på Rotten Tomatoes 
(en) Bloodsport på Metacritic
Visegrad vannkraftverk

Višegrad vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i elva Drina, ikke langt fra byen Višegrad i det østlige Bosnia-Hercegovina, nær grensen til Montenegro. Installert vannkraftkapasitet er 315 – 345 MW. 
Demningen er en 67 meter høy gravitasjonsdam med flere bruksområder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse fra EBRD.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Čapljina vannkraftverk

Čapljina  vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i Bosnia-Hercegovina. Det er lokalisert i landets viktigste elv, Neretva, som renner sørvestover ut i Adriaterhavet, og vannkraftverket ligger ved byen Čapljina, 40 km nedenfor Mostar. Installert vannkraftkapasitet er 430 – 432 MW. Anlegget stod ferdig i 1965. Dette er et pumpekraftverk med to vannreservoarer.
Caplinja-demningen er 123 meter høy, og er en buedam. Den tjener til vannkraft, irrigasjon, og vannforsyning.
Kraftverket får også kraft fra Grancarevo-demningen.


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse fra EBRD.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Pehuenche vannkraftverk

Pehuenche  vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i midtre Chile, i regionen Maule. Installert vannkraftkapasitet er 500 MW. Anlegget sto ferdig i 1991, da det var eid av ENDESA. Kraftverketnytter vannkraft fra elva Melado.
Ralco vannkraftverk

Ralco  vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i midtre Chile, provinsen Biobío. Det har en installert, total vannkrafteffekt på 690 MW. Anlegget stod ferdig i 2004 og eies av ENDESA. Kraftverket nytter vannkraft fra elva Biobío. Demningen er 155 m høy og 360 meter lang. Det har vært betydelig motstand fra lokalbefolkningen mot prosjektet.
Erik Smaaland

Erik Gustaf Smaaland (født 1986) er en norsk musikkprodusent og låtskriver. Han er signert på Warner/Chappell Scandinavia og startet i 2014 musikkproduksjonsselskapet GoToGuy sammen med Kristoffer Tømmerbakke. Per 2020 driver han produksjonsselskapene Head Candy AS og Smaaland Music. Han var tidligere frontfigur i pop-bandet Lucky Stroke, og har vært bandleder i Erik og Kriss.
Smaaland har gitt ut låter med artister som Ava Max, Alan Walker, Robin Schulz, Sonny Alven, Moti, Lvanscape, Kajander, Loke, A1, Mohombi, Alexandra Joner, Erik og Kriss, Gabrielle, Gaute Ormåsen, Matilda, Adelén, Benji & Fede, Rein Alexander, Staysman, Alexander Rybak, Atle Pettersen, Tone Damli, Vinni, DJ Smaaland, Cir.Cuz, Katastrofe, Marcus & Martinus, Håndballandslaget, Morgan Sulele, Sandra Lyng, Suite 16, V6, KissMyFt2.
Smaaland ble i 2017 nominert til Musikkforleggerprisen i klassen Årets gjennombrudd innen populærmusikk av foreningen Musikkforleggerne. Han står også bak låten «Fy faen» med HKeem og Temur som toppet VG-lista i 2017. Låten ble samme år strømmet over 30 millioner ganger og var den femte mest spilte låten i Norge i 2017.I 2020 fikk han sitt internasjonale gjennombrudd som produsent og låtskriver for låtene «Alone, Pt. II» med Alan Walker og Ava Max og «In Your Eyes» med Robin Schulz.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Smaaland Music Arkivert 14. juni 2013 hos Wayback Machine.
El Cajón-demningen (Honduras)

El Cajón-demningen er en demning med vannkraftverk i det vestre Honduras, som utnytter vannkraft fra elva Río Comayagua. Det har en installert, total vannkrafteffekt på 300 MW. Demningen er 234 m høy og 382 meter lang. Det demmes opp inntil 6 000 millioner m³ vannmasser, og reservoaret er på inntil 94 km².


== Referanser ==
Carl Christian Vogel von Vogelstein

Carl Christian Vogel von Vogelstein (født Vogel 26. juni 1788 i Wildenfels, død 4. mars 1868 i München) var en tysk maler. Han var sønn av portrettmaleren Christian Leberecht Vogel, og ble som barn undervist av faren. Fra 1804 oppholdt han seg ved Kunstakademiet i Dresden. I 1808 flyttet han til St. Petersburg, hvor han tjente gode penger som portrettmaler for adelen. Han oppholdt seg 1812-1820 i Roma, og vendte deretter tilbake til Tyskland. Fra 1824 var han hoffmaler.


== Liv og karriere ==


=== Bakgrunn ===
Vogel var sønn av barne- og portrettmaleren Christian Leberecht Vogel og ble fra tidlig av lært opp av faren. Fra 1804 besøkte han Kunstakademiet i Dresden hvor han kopierte mange av maleriene i Gemäldegalerie som en læreprosess, men utførte også sine første selvstendige portretter.


=== Karriere ===
I 1807 svarte han på en invitasjon fra baron von Löwenstern, hvis barn han hadde undervist, til å komme til Dorpat i Livland. I 1808 flyttet han til St. Petersburg hvor han satte opp et atelier og hadde suksess med å male portretter av adelige og diplomater.
I 1812 hadde Vogel penger nok til å gjennomføre en lenge ønsket dannelsesreise til Italia, med stopp underveis i Berlin og Dresden hvor han malte sine foreldre og Franz Pettrich. Fra 1813 til 1820 levde han i Roma hvor mange tyske malere var aktive på denne tiden. Han forsøkte en mellomting mellom de klassisistiske og romantiske skoler som da var rådende, og fulgte etterhvert en stil som lå nært opp til Anton Raphael Mengs. I Italia kopierte han et stort antall malerier og veggmalerier av de gamle mestre. På senere reiser økte han sin samling av kopier og i 1860 utga han en katalog over dem.
Han malte allegorier som Kunstene forskjønner livet (slottet i Pillnitz) og religiøse motiver: Kristi fristelse, Kristi dåp, Den hellige Anna lærer sin datter Maria å lese, Den Hellige jomfrus levnet (kapellet i Pillnitz) og Tronende madonna. Han malte også billedserier til Dantes Divina commedia, Goethes Faust og Vergilius' Æneis.
Foruten religiøse malerier, landskapsmalerier og anatomiske studier malte Vogel også portretter i Roma, blant annet av den danske billedhugger Bertel Thorvaldsen (1815), den norske maleren I.C. Dahl (1823),  Ludwig Tieck, Lucien Bonaparte, og på vegne av kongen av Sachsen, også pave Pius VII.


== Ekteskap og barn ==
I 1826 giftet Vogel seg med Julie Gensiken, datter av forfatteren Wilhelmine Gensicken. Hans hustru døde den 14. april 1828. Vogels eneste barn var Johannes Arnolf Leo Vogel von Vogelstein (1827–1889).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Christian Vogel von Vogelstein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carl Christian Vogel von Vogelstein – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Good Luck Charm

«Good Luck Charm» er en amerikansk sang, skrevet av Aaron Schroeder og Wally Gold. Den ble fremført av Elvis Presley.
Sangen ble spilt inn av Presley i RCA Studio B, Nashville, 15. oktober 1961. Den ble utgitt på singlen RCA 47-7992 27. februar 1962. Produsent var Steve Sholes.Travis & Shook har gjort en coverversjon på Cape Cod Covers, Vol 1 «The King».
Alvin and the Chipmunks gjorde en coverversjon av sangen i Luck O' the Chipmunks, en episode av TV-serien Alvin and the Chipmunks fra 1988. 


== «Don't Want to Be Another Good Luck Charm» ==
En svarsang med tittelen «Don't Want to Be Another Good Luck Charm» ble spilt inn på plate av Jo (fra duoen Judy & Jo). Den ble utgitt på singlen Capitol SP-1468.


== Norske versjoner ==
Lasse Hovd, Benny Borg og Tande-P har skrevet norske tekster. Hovds versjon bærer tittelen «Mitt lykketroll». Borgs versjon heter «Min lykkesten». Tande-Ps versjon heter «Fridtjof i farta».


== Innspillinger ==


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==