jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jarle Jonassen

Jarle Jonassen (født 9. mars 1950 på Røros) er en norsk, samisk politiker. Han representerer Norske Samers Riksforbund. Han har tjenestegjort seks fireårsperioder som representant i det norske Sametinget. 


== Politisk virke ==
Han ble første gang valgt inn som representant på Sametinget i 1989. Han ble gjenvalgt i 1993, og på nytt i 1997. I fireårsperioden 2001–2005 var han foruten å sitte som sametingsrepresentant også leder for Sametingets tilskuddsstyre.Jonassen var også sametingsrepresentant i perioden 2005–2009 for valgkretsen Sørsameområdet, og var fra 2007 leder av Sametingets møtelederskap. I tillegg var han medlem i Oppvekst- og utdanningskomiteen og Samisk parlamentarisk råd. Tidligere har han sittet i Nærings- og kulturkomiteen.
Ved Sametingsvalget 2009 ble han valgt inn på Sametinget fra valgkrets 6, for perioden 2009–2013. Han var da medlem i plan- og finanskomiteen, og leder i møtelederskapet.Han har sittet sammenhengende på Sametinget siden det første sametingsvalget i 1989; dermed har han sittet i seks perioder på Sametinget. 


== Yrkesbakgrunn ==
Ved siden av politikken er han reineier. 


== Privatliv ==
Jonassen er gift, og har tre barn. Han er svigersønn av tidligere sametingsrepresentant og sametingsrådsmedlem Ella Holm Bull. 


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1989 - høsten 1993
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1993 - høsten 1997
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 2001 - høsten 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på Sametinget
Liste over ordførere i Austevoll

Liste over ordførere i Austevoll inneholder ordførerne fra 1886, da Austevoll ble skilt ut som egen kommune fra Sund kommune.


== Kilder ==
Austevoll kommune
Lulin

Lulin (offisiell betegnelse C/2007 N3) er en ikke-periodisk komet oppdaget i juli 2007 av en gruppe astronomer fra Kina og Taiwan. Kometen er oppkalt etter Lulin-observatoriet på Taiwan der oppdagelsen fant sted. Den var nærmest Solen den 10. januar 2009, og var nærmest Jorden 24. februar samme år med en avstand på 61 millioner kilometer (0,41 AU).


== Historie ==
I 1996 satt en syv år gammel kinesisk gutt og studerte nattehimmelen gjennom et lite teleskop. Han så noe som skulle forandre livet hans: en komet med en aktiv hale. Til å begynne med trodde han at han var oppdageren, men fant snart ut at de to astronomene Hale og Bopp hadde kommet ham i forkjøpet (kometen han hadde sett var Hale-Bopp). Unge Quanzhi Ye svelget skuffelsen, men bestemte seg for å finne sin «egen» komet en dag.
I 2007 var Quanzhi Ye blant astronomene ved Lulin-observatoriet på Taiwan som oppdaget et asteroide-lignende objekt på et fotografi. Bedre bilder som ble tatt noen dager senere avslørte et diffust objekt, og dette betydde at det dreide seg om en hittil ukjent komet, og ikke en asteroide. Kometens bane ble raskt fastslått, og det viste seg at den var på vei mot solsystemets indre del. Den var nærmest Solen 10. januar 2009 i en avstand litt utenfor Jordens bane. Det er uvisst om Lulin har vært innom solsystemet vårt tidligere, og om den noengang vil komme tilbake.


== Bane ==

Lulin var synlig med kikkert i siste halvdel av februar 2009. Den passerte like under stjernen Regulus i stjernebildet Løven, og like nord for stjernen Spica i Jomfruen. Kometens bane har en helling på 2° i forhold til Jordens bane, og befinner seg derfor i omtrent samme plan som Jorden og de andre planetene (ekliptikken). Den bevegde seg imidlertid i motsatt retning av planetene. 26. februar sto Solen, Jorden og Lulin på rett linje, med Jorden i midten. Dette gjorde at støv- og gasshalen kunne være vanskelig å observere.


== Kometen ==
Kometens kjerne har en diameter på noen få kilometer og består hovedsakelig av støv og frosne gasser. Da Lulin nærmet seg Solen, sublimerte de frosne gassene og dannet en sky av støv og gass rundt kjernen. Denne skyen kalles komethodet, og i Lulins tilfelle var hodet på størrelse med planeten Jupiter da det var på sitt største. Gassene som ble frigjort var blant annet cyanogen (CN) og toverdig karbon (C2). Disse gassene gløder grønt i sollys, og det var dette som ga Lulin den grønne fargen. På grunn av trykket fra sollyset og solvinden dannes det komethaler av ionisert gass og støv. Begge disse peker vekk fra Solen.


== Kilder ==
Astronomi.no - Komet Lulin på februarhimmelen Publisert 5. februar 2009 Besøkt 25. februar 2009
NASA – NASA's Swift Spies Comet Lulin (engelsk) Publisert 20. februar 2009 Besøkt 25. februar 2009
NASA – Green Comet Approaches Earth (engelsk) Publisert 4. februar 2009 Arkivert 15. mars 2010 hos Wayback Machine. Arkivert 15. mars 2010 hos Wayback Machine. Besøkt 25. februar 2009


== Eksterne lenker ==
(en) Comet Lulin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kai Møller

Kai Bisgaard Anker Møller (født 22. mai 1859, død 22. september 1940) var en norsk godseier og politiker.
Kai Møller var sønn av godseieren Edvard Johannes Møller (1819–85) på Torsø herregård i Borge i Østfold og fredsforkjemperen Diderikke Annette Anker (1838–1911), og var gift med kvinnesakskvinnen Katti Anker Møller (1868–1945). Han var fetter av forfattersken Ingeborg Møller og far til legen og kvinnesakskvinnen Tove Mohr (1891–1981).Som sønn av en godseier fikk Møller teoretisk og praktisk utdannelse i jordbruk, dels ved Norges landbrukshøyskole på Ås, dels i utlandet. I 1885 overtok han farens gods, og videreutviklet driften. Han var en av Norges mest fremtredende menn innenfor landbruket i sin tid. I mange år var han blant de ledende i Selskabet for Norges Vel, og dets preses 1906–22. Dessuten var han i mange år formann i Smaalenene (Østfold) landhusholdningsselskap. Sammen med lederne i landhusholdningsselskapene i Hedmark, Kristians og Buskeruds amt stiftet han 5. februar 1896 Landhusholdningsselskapernes Fællesindkjøbsforening, senere Felleskjøpet Agri SA. Han var medlem av styret i Landmandsforbundet (Norges Bondelag) og av en rekke institusjoner og komitéer. I 1907 var han medlem av styret for landbruksutstillingen i Kristiania og president for den skandinaviske landbrukskongressen som ble avholdt i forbindelse med utstillingen.
Møller var stortingsrepresentant for Smaalenene 1900–03. Da Gunnar Knudsen dannet regjering i mars 1908, fikk han tilbud om landbruksministerstillingen, men avslo. Under første verdenskrig var han medlem av provianteringskommisjonen og trustkommisjonen. Fra 1923 var han medlem av styret i Norges venstreforening.


== Utmerkelser ==
Kai Møllers vei i Fredrikstad er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nordisk familjebok. Uggleupplagan, bind 19, sp. 320. Stockholm: Nordisk familjeboks förlag, 1913.
Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind XVII, s. 575. København: J. H. Schultz, 1924.


== Litteratur ==
Odd Grande: Kai Møller: herren til Thorsø. Oslo: Gyldendal, 1961
Brynjulv Gjerdåker: Norges landbrukshistorie II, Det norske Samlaget, 2002


== Eksterne lenker ==
(no) Kai Møller hos Norsk senter for forskningsdata
Johan Mellbye

Se også Johan E. MellbyeJohan Georg Hansteen Mellbye (født 9. desember 1835 i Trøgstad, død 21. september 1913 i Vestre Aker) var en norsk offiser som ble generalløytnant.Han ble offiser i 1855, kaptein i 1870.  Fra 1860 var han ordonannsoffiser og adjutant i Stockholm for kong Karl XV (1836–1872), inntil kongens død i 1872.  Fra 1874 var Johan sjef for den norske garden i Stockholm.  I 1882 forfremmes han major idet han ble sjef for det norske jegerkorpset i Kristiania. I 1894 ble han generalmajor og sjef for den kristiansandske infanteribrigaden.  I 1885 ble han oberstløytnant, i 1889 oberst og i 1894 generalmajor da han ble sjef for den Kristiansandske brigade. Året etter ble han sjef for den 2. akershusiske infanteribrigaden og kommandant på Akershus festning. I 1901 ble han utnevnt til generalløytnant. Han tok avskjed i 1904.
Mellbye var formann i skytterkomiteen 1884–85, medlem av artilleri- og konstruksjonskomiteen, av den permanente geværkomiteen og av de svensk-norske geværkomiteene av 1889 og 1893. I den norske hæren innførte han Krag-Jørgensen-geværet. I 1899 var han formann i komiteen som skulle drøfte forsvaret av Kristiania og hadde en vesentlig andel i dens innstilling om bygging av grensefestningene. Han var dessuten formann i komiteen for restaurering av Akershus festning.


== Familie ==
Johan Mellbye var sønn av lensmann Gudbrand Mellbye (1792–1867) og bror av stempelpapirforvalter Ove Caspar Gunner Mellbye (1823–94), lensmann Andreas August Mellbye (1831–1913), og trafikkdirektør Jens Christian Mellbye (1833–1910). Han var onkel av politikeren Johan E. Mellbye.


== Verker ==
Lærebok i befæstningskunst (1875)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Johan Mellbye i BIBSYS
Helen Fielding

Helen Fielding (født 19. februar 1958) er en engelsk romanforfatter og manusforfatter, best kjent for skaperen av den fiktive kvinnelige figuren Bridget Jones, en rekke av romaner og filmer som sardonisk rapporterer fra livet til en enslig kvinne i trettiårene i London mens hun forsøker å få til en mening med livet og kjærligheten. Romanene om Bridget Jones innledet en bølge av såkalt «chick-lit», underholdende romaner om unge single kvinners strabasiøse yrkes- og kjærlighetsliv i bymiljø. Fielding har jobbet som journalist i BBC og i flere store aviser. Hun begynte å skrive anonymt om Bridget Jones i en spalte i avisen The Independent i 1995.
I dag bor hun vekselvis i London og i Los Angeles i USA. Ektemannen var amerikanske Kevin Curran, manusforfatter av blant annet Simpsons, og som hun har to barn med, Dash, født i 2004, og Romy født i 2006. Hun og Curran gikk fra hverandre i 2009.Bridget Jones' dagbok (norsk utgave 1998) har blitt utgitt i forti land og solgt over 15 millioner kopier. To filmer med samme navn som de opprinnelige engelske utgavene, Bridget Jones's Diary og Bridget Jones: The Edge of Reason har fått suksess i mange land. Bridget Jones' dagbok har blitt navngitt som den ene av ti romaner som best definerer 1900-tallet i en undersøkelse utført av den britiske avisen The Guardian.Det har vært planlagt en musikal over det samme temaet, men den har ennå ikke materialisert seg. I november 2012 annonserte Fielding at hun hadde begynt skrivingen av et tredje bind i serien om Bridget Jones og som er planlagt utgitt høsten 2012.


== Bibliografi ==
Cause Celeb, 1994 (satire basert på forholdene mellom kjendiser og flyktninger i en leir i en fiktivt land i Øst-Afrika)
Bridget Jones' dagbok, 1996 (Bridget Jones's Diary)
Bridget Jones på randen, 1999 (Bridget Jones: The Edge of Reason)
Olivia Joules' hyperaktive fantasi, 2003 (Olivia Joules and The Overactive Imagination) (spenningsroman)
Bridget Jones' baby, 2013 (Bridget Jones: Mad About the Boy)


== Filmer ==
Bridget Jones's Diary (2001) med blant annet Renée Zellweger, Hugh Grant, Colin Firth i hovedrollene. Skrevet av Richard Curtis, Andrew Davies og Helen Fielding. Regissert av Sharon McGuire. Filmselskap Working Title Films.
The Edge of Reason (2004), med Renée Zellweger, Hugh Grant, Colin Firth. Skrevet av Adam Brooks, Richard Curtis, Andrew Davies, Helen Fielding. Regissert av Beeban Kidron. Filmselskap Working Title Films.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helen Fielding på Internet Movie Database 
(da) Helen Fielding på Filmdatabasen 
(en) Helen Fielding på AllMovie 
(en) Helen Fielding hos The Movie Database 
(en) Helen Fielding på Discogs 
(en) Helen Fielding profil og artikler hos The Guardian
Kjell Arne Totland

Kjell Arne Totland (født 29. oktober 1944 i Bergen, død 7. august 2019) var en norsk hoffreporter og kongehusekspert. Han var ofte benyttet som kommentator og ekspert på kongesaker både i norske og utenlandske medier. Totland hadde eksklusiv kontrakt med TV 2 som kanalens egen kongehusekspert og kommenterte jevnlig aktuelle kongesaker på alle kanalens plattformer og programflater. Totland hadde også blogg på tv2.no.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Totland hadde filologisk embetseksamen med fagene engelsk, fransk og spansk. Han hadde pedagogisk seminar og hadde dessuten studert kunsthistorie. I studietiden var han byguide i Bergen og reiseleder i Norge og i utlandet.
Totland underviste i mange år i språkfag ved et gymnas i Bergen og i spansk ved Universitetet i Bergen.


=== Se og Hør ===
Totland ble hoffreporter i ukebladet Se og Hør ved tronskiftet i 1991 og hadde hovedansvaret for kongestoffet i bladet fram til juni 2011. Som eneste journalist fulgte han i denne perioden kongeparet på samtlige av deres statsbesøk i utlandet, og han dekket også alle deres innkommende statsbesøk. Han fulgte også kongeparet på alle deres fylkesturer i Norge i årene 1991–2011. Som kongereporter fulgte Totland i denne perioden også kronprinsparet og prinsesse Märtha på de fleste av deres offisielle reiser i inn- og utland.
Totland dekket 22 kongelige bryllup, og han var med dette ledende i Europa på sitt felt. I juli 2011 kommenterte han fyrstebryllupet i Monaco direkte på NRK1. I oktober 2012 kommenterte han kronprinsbryllupet i Luxembourg direkte på samme kanal.


=== Etter Se og Hør ===
Totland sluttet i Se og Hør da han ved utgangen av mai 2011 sa opp sin frilansavtale med bladet for å stå fritt til å kunne jobbe med kongestoff på flere plattformer og for andre aktører. Kongehusekspertens første større oppgave etter at han sluttet i bladet var å kommentere fyrstebryllupet i Monaco direkte på NRK1. Han kommenterte også kronprinsbryllupet i Luxembourg direkte på NRK1.
Han kommenterte også diverse kongelige bursdager, barnedåp og begravelse for TV 2 og TV 2 Nyhetskanalen. Fra 1. mars 2013 var Totland TV 2s kongehusekspert på alle kanalens plattformer og programflater.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjell Arne Totland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Samarbeidslandene for utviklingsbistand i det sørlige Afrika

Samarbeidslandene for utviklingsbistand i det sørlige Afrika (engelsk: Southern African Development Coordination Conference, forkortet SADCC) ble opprettet 1. april 1980, som følge av Lusakadeklarasjonen "Sørlige Afrika: Mot økonomisk frigjøring". SADCC var opprinnelig en løs allianse mellom medlemsstatene, dannet som et resultat av en langvarig konsultasjonsprosess på 70-tallet. Et av hovedmålene var å initiere og koordinere utviklingsprosjekter for å redusere landenes økonomiske avhengighet av det daværende apartheid-regimet i Sør-Afrika, samt å styrke medlemsstatenes og regionens innflytelse. SADCC besto opprinnelig av ni stater: Angola, Botswana, Lesotho, Malawi, Mosambik, Swaziland, Tanzania, Zambia og Zimbabwe. Namibia ble den tiende medlemsstaten i 1990.
17. august 1992 ble Samarbeidsorganisasjonen for det sørlige Afrika (SADC) opprettet som en videreføring av SADCC. 
Opprettelsen skjedde i Windhoek i Namibia da SADCs deklarasjon og traktat ble signert, som dermed ga organisasjonen en rettslig rolle. Sør-Afrika ble medlem høsten 1994.
SADC har nå 15 medlemsland: Angola, Botswana, Lesotho, Den demokratiske republikken Kongo, Madagaskar, Malawi, Mauritius, Mosambik, Namibia, Seychellene, Sør-Afrika, Swaziland, Tanzania, Zambia og Zimbabwe. Hvert medlemsland koordinerer en eller flere sektorer.


== Eksterne lenker ==
SADCs hjemmeside
Trosvik skole

Trosvik skole er en barneskole i Trosvik i Fredrikstad kommune i Østfold. Trosvik skole er Fredrikstads største barneskole. Skolen ble grunnlagt i 1906 etter en deling av Trara skolekrets i tre. Skolen har i dag 25 klasser på trinnene 1. til 7. klasse.

Skolen ligger ca. 1 km nord for Fredrikstad sentrum. Skolen har elever fra Gluppe, Pettersand og Labråten i nord til gamle Fredrikstad Stadion i sør, og fra Seutelva i vest til Oredalsveien i øst. Skolen ligger i et grøntområde nord for Frederik II videregående skole. Skolen har gått fra to eller tre paralleller til fire klasser pr. klassetrinn. Trosvik skole er den største skolen i Fredrikstad kommune og har ca 20 % elever med minoritetsbakgrunn.


== Historie ==
Den aller første skolen i Trosvikområdet var Vestli skole, som ble bygget i 1892. Den innholdt to klasserom og lærerbolig. Før den tiden gikk elevene fra Trosvik på Trara skole. I 1906 ble så gamle Trosvik skole bygd og var eneste skole fram til 1961. Gamle Trosvik skole ble oppført etter tegning av statskonduktør Petter Hoffstad. Den gamle skolen er i dag en «Do Re Mi» barnehage.
Den nye Trosvik skole ble bygd i 1961. På grunn av stort elevtall ble også den gamle skolen i flere år brukt i tillegg, som avlastning for småskoleelevene og skolefritidsordningen (SFO).
Våren 2003 startet en fullstendig rehabilitering av bygningen fra 1961. Det ble sluttført ved årsskiftet 2004-2005. Innvielsen av den utbygde og rehabiliterte Trosvik skole fant sted 31. mars 2005. Vinteren 2008 fikk skolen også et auditorium, og den har pr. 2009 åtte arbeids- og hobbyrom.
SFO ved Trosvik skole har 15 ansatte. På 2000-tallet økte antall elever ved SFO fra 125 til 190 barn.
Det er økt behov for skoleplass i bydelen, og det ble tidlig knapt med plass. Skolen fikk to brakker høsten 2009 og ytterligere to brakker i 2010. Skolen har dermed ni klasserom i brakker.
I mer enn 20 år har Fredrikstad kommune hatt vennskapsarbeid med San Martin i Guatemala. Trosvik skole har vært med fra begynnelsen. Hvert år setter skolen San Martin på timeplanen, blant annet ved at de inviterer folk som nylig har besøkt landet og kan fortelle fra landet. Skolens årlige loppemarked er også en tradisjon. Pengene går til skolestipend til barn og ungdom i San Martin der foreldrene ikke har råd til å betale for skolegang.


=== Rektorer ===
Erik Lind (2013-)
Leif Smedbakken (2007-2013)
Per Kraft (1989-2007)
Erling Gulliksen (-1989) 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skolens nettside
Flyfoto av Trosvik skole
Salme ved reisens slutt

Salme ved reisens slutt er en roman av den norske forfatteren Erik Fosnes Hansen, utgitt i 1990.
Romanen skildrer livene og døden til sju fiktive skipsmusikere på RMS «Titanic». Hansen gjør bruk av den tradisjonelle fin-de-siecle-oppfatningen at den gamle tidsalderen dør i og med Titanics forlis i 1912, og gir brede, innsiktsfulle skildringer av leveforhold og livsfølelse i flere europeiske land i perioden 1890-1912.
Forfatteren mottok Riksmålsforbundets litteraturpris for boka. Boka er oversatt til svensk, finsk, islandsk, albansk, serbisk, russisk, dansk, fransk, polsk, portugisisk, estisk, latvisk, litauisk, engelsk, spansk, katalansk, nederlandsk, tysk, tsjekkisk,


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Les utgaven fra 1992 | 1992 | 1995 hos Nasjonalbiblioteket.
Den europeiske menneskerettighetskommisjon

Den europeiske menneskerettighetskommisjon var et menneskerettsorgan som ble opprettet i 1954 på grunnlag av Den europeiske menneskerettskonvensjon (EMK) fra 1950, i kraft fra 1953. Klagesaker fra individer som mente å ha fått sine konvensjonsrettigheter krenket kunne, innen seks måneder etter å ha uttømt alle nasjonale rettsmidler, anlegge sak for Kommisjonen. Denne kunne så velge å henvise saken til EMD eller avsi avgjørelse på egen hånd.
Da tilleggsprotokoll 11 til EMK trådte i kraft i 1998 ble Kommisjonen slått sammen med Den europeiske menneskerettsdomstol (EMD), og klageren kunne heretter fremme sin sak direkte fremfor EMD.
Telenorsenteret

Telenorsenteret er Telenor sitt hovedkontor i Bergen.
Det ligger på Kokstad i Ytrebygda bydel, rett utenfor Bergen lufthavn, Flesland, omtrent 17 km sør for Bergen sentrum. Bygningen fikk i 2001 æresprisen Betongtavlen.
Mariaordenen

Mariaordenen er en lukket orden for kvinner. Ordenen ble grunnlagt den 27. september 1916 i Kristiania av Dagny Kristensen, som ledet den frem til 28. mars 1955. Ordenen har hentet sitt navn fra en av flere Mariaer som omtales både i Bibelen og andre steder. Ritualene er hemmelige, og har pr dato (2009) vært uforandret siden grunnleggelsen.
Mariaordenens øverste styre består av en ordenspresident, sekretær og kasserer og æresmedlemmer. Dens provinsialstyre ligger i Sverige, og består av Provinsialpresident, sekretær og kasserer.
Det finnes i dag (2019) 42 norske, 15 svenske, sju danske, tre tyske, en islandsk og to finske Marialoger. Antall medlemmer var ca. 7500 den 1. januar 2019.
Idémessig står ordenen nær frimureriet, og mange medlemmer har også menn som er frimurere. I motsetning til andre lukkede ordener, holder den ikke bare medlemsregisteret hemmelig, men også sine lover. Den grenser således opp mot å kunne karakteriseres som et hemmelig selskap.
Ordenen er tuftet på kristen etikk, og gjennom rituelle innvielser i dens gradssystem blir ordenens lære gradvis åpenbart. Ordenens formål er å fremme selverkjennelse og arbeide for personlighetens utvikling. For å bli medlem må man tro på Gud, nyte allmenn borgerlig aktelse, være fylt 25 år og anbefales av to medlemmer. Medlemmene har ikke lov å tilhøre en annen lukket orden.
Ordenens logo er orakelet til den greske guden Apollon i Delfi. I sirkelen omkring tempelet står det skrevet på gresk «Kjenn deg selv!», og viser til at menneskets utvikling skjer gjennom selverkjennelse.
Ordenen har sju grader:

I 3. º får medlemmene tildelt ordensringen. De tre siste gradene har en klarere kristen profil enn de fire første. Gradene og ritualene ligner frimureriets; en viktig forskjell er at mannsdominerte symboler er skiftet ut med kvinnelige symboler, og at ritualene er mye mer estetiske, med blomster, lyrikk og vakre symboler. Ordenen har et eget sangkor.


== Mariaordenens loger ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted