jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Silje Torp

Silje Torp (født Silje Torp Færavaag 19. oktober 1974 i Oslo) er en norsk skuespiller, forfatter, trener og mentaltrener. 
Hun gikk på Statens Teaterhøgskole 1997-2000. Før det bodde hun i Italia i tre år og gikk på kunstakademi i Carrara og utdannet seg til å bli skulptør/steinhogger.
Hun spilte rollen som den sterke skjoldmøyen Frøya i sesong 1, 2 og 3 av TV-serien Norsemen/Vikingane. Serien ble først vist på NRK, og senere på strømmeplattformen Netflix. Hun var fra før kjent blant annet for rollen som lensmannen Mette Hansen i Lilyhammer 2.De senere år har hun utdannet seg til personlig trener og mentaltrener, og ga i januar 2019 ut boken Sterk med strikk  på Cappelen Damm.


== Utvalgt filmografi ==
2016 Vikingane (TV-serie) – Frøya
2014 Underholdningsavdelingen sesong 2
2013 Lilyhammer 2 – lensmann Mette Hansen
2013 Halvbroren (TV-serie) – danselærer Svae
2010-13 Dag ses. 1 & 3 (TV-serie) – Marianne Refsnes, Dags søster
2010 En ganske snill mann (film) – forulempet kvinne
2009 Knerten (film) – Carolina
2007 Null-null (Kortfilm)
2007 Mars og Venus (film) – Camilla
2006 Etaten (TV-serie) – journalist
2006 Gymnaslærer Pedersen – Anne Britt Bru
2005 Thomas Hylland Eriksen og historien om Origamijenta – Eva Larsen
2004 Hawaii, Oslo – Milla, mor til hjertesykt barn
2004 Mot Moskva (film) – Rosa
2003 Glimt (kortfilm) – lærer
2003 Mia (TV-serie) – Tina
2002 Sejer (TV-serie) – politibetjent Tviberg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Silje Torp på Internet Movie Database 
(no) Silje Torp hos Sceneweb 
(sv) Silje Torp i Svensk Filmdatabas 
(da) Silje Torp på Scope 
(fr) Silje Torp på Allociné 
(en) Silje Torp på AllMovie 
(en) Silje Torp hos The Movie Database
Eirik Junge Eliassen

Eirik Junge Eliassen (født 17. oktober 1969) er en norsk redaktør, skribent, musiker og tidligere skuespiller. I 2007 og 2008 påbegynte han presteutdanning og jobbet en stund som skuespiller ved siden av utdanningen.I den senere tid har han vært en noe kontroversiell redaktør for gateavisa Virkelig. Det gjelder blant annet for hans rolle som «pedojeger», hvor han utga seg for å være en 12 år gammel gutt og på den måten «avslørte» en angivelig pedofil forretningsmann.Eliassen var fra 1993 til 1996 aktiv som skuespiller ved Fyllingsdalen Teater i Bergen. Han spilte tittelrollen i Ole Brumm og diverse mindre roller.  


== Utvalgt filmografi ==
2001: Sveits (film)
2003: Svidd neger
2004: Skipper
2005: A Pig's Tale
2007: Kill Buljo: The Movie
2008: Kautokeino-opprøret 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eirik Junge Eliassen på Internet Movie Database
Vi holder med flodhestene

Vi holder med flodhestene (originaltittel: Io sto con gli ippopotami) er en italiensk action-komedie og eventyrfilm fra 1979 med Bud Spencer og Terence Hill i hovedrollene. Regi er ved Italo Zingarelli.
Filmen er også kjent under den engelske tittelen I'm for the Hippopotamus.


== Handling ==
Tom og Slim (Spencer og Hill) er bosatt i en afrikansk landsby der de jobber som guider på løvesafari. En gangster driver organisert krypskyting på ville dyr, noe som Tom og Slim ikke liker. Det er derfor deres kall å stoppe denne slakten, og det gjør de ved å ta nevene i bruk.


== Om filmen ==
Filmen vant en Golden Screen.Dagsavisen gav den terningkast fire mens VG gav den terningkast en.


== I rollene ==
Terence Hill: Slim
Bud Spencer: Tom
Joe Bugner: Ormond
May Dlamini: Mama Leone
Dawn Jürgens: Stella
Malcolm Kirk: Ormonds lakei
Ben Masinga: Jason
Hugh Rouse: Police Captain
Mike Schutte: Ormonds lakei
Kosie Smith: Ormonds lakei
Sandy Nkomo: Senghor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vi holder med flodhestene på Internet Movie Database 
(no) Vi holder med flodhestene hos Filmfront 
(sv) Vi holder med flodhestene i Svensk Filmdatabas 
(fr) Vi holder med flodhestene på Allociné 
(nl) Vi holder med flodhestene på MovieMeter 
(en) Vi holder med flodhestene på AllMovie 
(en) Vi holder med flodhestene på Turner Classic Movies 
(en) Vi holder med flodhestene på Rotten Tomatoes
Siddis radio

Siddis Radio i Stavanger var en av Norges første nærradioer etter at NRK-monopolet ble opphevet og fikk konsesjon under navnet Norsk nærradioforening som den første konsesjonær på listen til Kulturdepartementet i desember 1981 da det ble bestemt å gi prøvekonsesjoner på nærradio.


== Forhistorie ==
Rolf Pedersen startet Norsk nærradioforening med flere av sine radiovenner i 1980. Foreningen hadde som formål å oppheve NRK-monopolet i Norge. Foreningen drev piratradio og ble mye omtalt i landets store aviser.

«Man kan ikke ha et land som deler ut fredsprisen til folk som kjemper for ytringsfrihet, samtidig som folket i Norge blir kneblet og arrestert fordi de ønsker å ytre seg gjennom radio og TV. Politikerne i Norge burde skjemmes», sa Rolf Pedersen.
Rolf Pedersen ble flere ganger arrestert som følge av sine piratsendinger. Første gang møtte hele 12 politifolk opp under sending i Stavanger og arresterte Rolf, moren Harriet og puddelen Rita samt Maran Ata-predikant Jan Pedersen. Andre gang ble Rolf arrestert sammen med noen kamerater på øya Talgje i Ryfylke utenfor Stavanger, da de drev piratradio fra en hytte. Politiet og Televerket brukte et Sea King redningshelikopter for å stoppe sendingen. Dette var bare fire måneder før stortingsvalget i 1981.


== Sendinger ==
Siddis Radio gikk på luften for første gang 15. mars 1982 klokken 23:00, med timelange sendinger innspilt på bånd fra soverommet til Rolf Pedersen. Senere ble sendingene utvidet til 12 timer per uke, og et par år senere var sendetiden utvidet til 12 timer per døgn. 
Etter en ny konsesjonsperiode  i 1988 hvor alle som søkte konsesjon fikk den innvilget, ble sendetiden redusert til 34 timer, hvorav halvparten i tidsrommet 24−06. Kort tid etter ble sendingen innstilt. Flere ansatte i Siddis Radio søkte egne konsesjoner og startet egne sendinger, men disse ble lagt ned en etter en.


== Programledere ==
Rolf Pedersen
Jan Pedersen
Kristian Valen
Geir Arne Selvær
Åge Fjermestad
Fredrik Refvem
Jan Terje Andersen
Svein Arild Johannesen
Trond Hansen
Bjørnar Stangeland
Gard Gramstad
Luis Arnstein Møller
Jørn Olaf Joensen


== Referanser ==
Liste over israelske skuespillere

Dette er en liste over israelske skuespillere.
Listen er ikke fullstendig.


== Israelske skuespillere ==


=== A ===
Yael Abecassis – Kadosh, Alila
Gila Almagor  – The House on Chelouche Street
Rafi Amzaleg
Shai Appelberg
Lior Ashkenazi
Adi Ashkenazi
Mati Atlas
David Avidan
Icho Avital
Mili Avital – Stargate
Aki Avni
Golan Azulai
Adam Meir – «Freedom's Fury», «Magadalena: Released From Shame», «Rune», «The Last Blues»


=== B ===
Orna Banai
Yossi Banai
Shlomo Barabba
Yehuda Barkan – Charlie Ve'hetzi, Hagiga B'Snuker
Yael Bar Zohar
Shmil Ben Ari
Orly Ben Garti – «Tipat Mazal», «Sh'Cur», «Sahkanim», «Florentene», «Zur Hadasim»


=== C ===
Assi Cohen – Yossi & Jagger
Eddie Carmel


=== D ===
Israel («Sasha») Damidov
Boaz Davidson
Nissim Dayan
Raz Degan – Alexander
Yevgenia Dodina
Manny Dworman


=== E ===
Eyal Einik
Arik Einstein – Lool, Metzitzim
Anat Elimelech
Ronit Elkabetz – Or (My Treasure)


=== F ===
Oded Fehr – The Mummy
Ohav Flantz
Rami Fortis
Tal Friedman


=== G ===
Uri Gavriel
Gidi Gov
Sasson Gabai


=== H ===
Haya Harareet
Tomer Heymann


=== I ===
Mark Ivenir
Moshe Ivgi
Dana Ivgy – Or (My Treasure)


=== K ===
Makram Khoury


=== L ===
Daliah Lavi – Casino Royale
Yehuda Levi – Yossi & Jagger


=== M ===
Maya Maron
Hanna Maron
Keren Mor
Moni Moshonov – Hatuna Meuheret
Ido Musseri


=== N ===


=== O ===
Shaike Ofir


=== P ===
Eyal Podell
Natalie Portman


=== R ===
Shuli Rand – Ushpizin
Michal Batsheva Rand – Ushpizin
Ze'ev Revach – Charlie Ve'hetzi, Hagiga B'Snuker
Nimrod Reshef
Sefi Rivlin
Agam Rodberg
Daphne Rosen
Hanna Rovina


=== S ===
Sirak M. Sabahat
Yaniv Sharon
Dalia Shimko
Brian Robinson -«The Christmas Card», «Rich in Spirit», «Zombie Strippers»


=== T ===
Alona Tal
Chaim Topol – Fiddler on the Roof
Tuvya Tzafir


=== Y ===
Michal Yannai
Eli Yatzpan


=== Z ===
Uri Zohar
Ayelet Zorer (Ayelet July Zurer)
Bat-Sheva Zeisler


== Skuespillere med israelsk bakgrunn ==
Shiri Appleby – Amerikansk skuespiller: Roswell (Israelsk mor)
Yvan Attal – Fransk skuespiller/regissør (Israelskfødt)
Mayim Bialik – Amerikansk skuespiller: Beaches, Blossom
Sacha Baron Cohen – Britisk skuespiller/komiker: Ali G (Israelsk mor)
Steven Cojocaru – Kanadiskfødt motekommentator (Romanskfødte foreldre bodde i Israel)
Sean Flynn-Amir – Amerikansk barneskuespiller (Israelsk far, Gideon Amir)
Corey Haim – Kanadisk skuespiller og tenåringsidol (Israelsk mor)
Stanislav Janevski – spiller Viktor Krum i Harry Potter-filmene (bodde i Israel)
Jenny Jones – Amerikansk talk show-vert (Israelskfødt)
Omri Katz – Amerikansk skuespiller: Dallas (Israelske foreldre)
Melanie Mayron – Amerikansk skuespiller: thirtysomething
Natalie Portman – Amerikansk skuespiller: Léon, Star Wars (Israelskfødt)
Gene Simmons – Amerikansk skuespiller (Israelskfødt)
Raviv Ullman – Amerikansk skuespiller: Phil of the Future (Israelskfødt)


== Se også ==
Israels kultur
Medisinsk metode

Medisinsk metode er den norske oversettelsen av det engelskspråklige begrepet health technology. Med metode forstås her alle tiltak for å forebygge, diagnostisere og behandle. En medisinsk metode omfatter i tillegg til selve prosedyren således bruk av teknisk utstyr og apparatur til undersøkelse og behandling, legemidler, pleie, organisering av tjenesten samt andre tiltak.


== Se også ==
Medisinsk metodevurdering


== Eksterne lenker ==
Forskning.no har en rekke artikler om medisinske metoder
Hypseleotris barrawayi

Hypseleotris barrawayi er en art i gruppen piggfinnefisker som ble oppdaget i 1988 og beskrevet i 2007.
Den har vertikale felter på kroppen og en ryggfinne med blå, røde og svarte felter. 
Den lever i sakteflytende vann. Den blir opptil 2,5 cm lang.


== Kilder ==
Larson, Helen K. (2007). «A new species of carp gudgeon, Hypseleotris (Pisces: Gobioidei: Eleotridae), from the Katherine River system, Northern Territory» (PDF). The Beagle: Records of the Museums and Art Galleries of the Northern Territory. 23: 111–117. ISSN 0811-3653. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hypseleotris barrawayi – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hypseleotris barrawayi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hypseleotris barrawayi hos FishBase 
(en) Hypseleotris barrawayi hos NCBI 
Practical Fishkeeping - New Hypseleotris described from Australia
Françoise Macchi

Françoise Macchi (født 12. juli 1951 i Le Sentier, Sveits) er en tidligere fransk alpinist. Hun er gift med den tidligere alpinisten Jean-Noël Augert, og er tanten til Jean-Pierre Vidal.
I verdenscupen vant hun ti enkeltrenn – to i slalåm og utfor, samt seks i storslalåm. Sesongen 1969/70 gikk hun til topps i disiplincupen i storslalåm. I samme disiplin tok hun bronsemedaljen under VM 1970 i Val Gardena.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Françoise Macchi – FIS (alpint) 
(en) Françoise Macchi – ski-db.com
Robertprisen for årets danske spillefilm

Robertprisen for årets danske spillefilm er en filmpris, som deles ut ved den årlige Robertfesten av Danmarks Film Akademi. Den har blitt utdelt hvert år siden 1984.


== Prismottakere ==
2020-årene2010-årene2000-årene1990-årene1980-årene
Blanefeltet

Blanefeltet er et oljefelt i den sørlige delen av Nordsjøen sørvest av Ula. Det ligger 160 miles øst for Aberdeen, i grenseområdet mellom britisk og norsk del av Nordsjøen. 
Feltet ble oppdaget i 1989. Produksjonsstarten var sensommeren 2007.
Operatør for Blanefeltet er Repsol, som overtok etter Talisman Energy i 2015.
Feltet er knyttet opp til Ula ved hjelp av havbunnsanlegg for videre prosessering. Oljen blir deretter fraktet via Ula-Tambar-systemet og Norpipe til Teeside.
Talisman boret to horisontale brønner i 2006. Det er forventet at de vil ha en topproduksjon på 17 000 fat oljeekvivalenter per dag.
Talisman eide 43 prosent i feltet under utbyggingen.


== Eksterne lenker ==
Les mer i det interaktive sokkelkartet til Aftenbladet Energi
Mer info på engelsk
Maria Caspar-Filser

Maria Caspar-Filser (født 7. august 1878 i Riedlingen, død 12. februar 1968 i Brannenburg) var en tysk malerinne som i hovedsak virket i München.


== Liv og karriere ==
Etter studier ved akademiene i Stuttgart og München, giftet hun seg med maleren Karl Caspar i 1907. Hun ble medlem av det tyske kunstnerforbundet i 1909 og var som eneste kvinnelige medlem med på å stifte Neue Münchner Secession (Etterfølger til München-sesessjonen). Hun fikk som første kvinne i Tyskland professorat i kunst fra 1925. Hun stilte også ut i Biennalen i Venezia i 1928.
På en utstilling i det nye Pinakoteket i 1936 ble hennes malerier og trykk stemplet som entartet, og fjernet på grunn av innflytelse fra både impresjonisme og ekspresjonisme. Dette ble fulgt opp av regimet ved den store utstillingen i juli 1937, hvoretter alle verker ble inndradd fra offentlig eie.(fem er registrert i beslagslisten) Bannet førte til at hun slo seg ned i Brannenburg (uenighet om hvilket år hun flyttet, – kan ha vært etter et større bombeangrep mot München i 1944, men også tidligere, siden det var der familien holdt til). Der ble hun boende til hun døde.
Hun fikk en kunstnerpris fra byen München i 1947. Hun var med på å stifte det nye tyske kunstnerforbundet i 1950, og ble medlem av «Det bayerske akademiet for skjønne kunster» året etter. Hun ble æresmedlem der fra 1959.
I tilknytning til utstilling i Musée National d'Art Moderne, fikk hun byen Paris medalje i 1961.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Günther Wirth u. a.: Maria Caspar-Filser - Karl Caspar. Verfolgte Bilder . Städtische Galerie, Albstadt 1993, ISBN 3-923644-53-1
Ingrid Juell Moe

Ingrid Juell Moe (født 1949 i Kristiansand) er en norsk tekstilkunstner.
Hun er utdannet fra Statens håndverks- og kunstindustriskole med diplom i 1973, og hadde sin debututstilling i 1986 i Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum. Hun har billedvev som kunstnerisk uttrykksmiddel.
Moe har hatt separatutstillinger i Norge, Sverige, Danmark og Tyskland, og har levert utsmykkinger til flere offentlige og private bygg. I 2010 leverte hun et 15 kvadratmeter stort teppe til Post- og teletilsynet i Lillesand.Hun har designet og vevet tepper til den svenske filmen Glassblåserens barn basert på Maria Gripes bok. Hun har tatt initiativ til og ledet flere kunstprosjekt, blant andre «Amaldus Nielsen og Søgne» i 1993, land-artprosjektene «Genius loci» i Søgne kommune 2000 og 2002, og «Kapellet i Olavsundet», en utstilling av arkitekt Sverre Fehn. Moe har vært ideskaper og prosjektleder av land-artprosjektet «Horisonter og Fragmenter» på Bru i Rennesøy kommune, et prosjekt i programmet til den europeiske kulturhovedstad Stavanger 2008.
Moe har hatt flere verv i kunstnerorganisasjoner, og ble tildelt Norske Kunsthåndverkeres ærespris i 2001, og mottatt flere av Statens kunstnerstipend, Vest-Agder fylkeskommunes arbeidsstipend m.m.
Moe er forfatter av boka Bakteppe. To brødre og krigen utgitt av Stiftelsen Arkivet i Kristiansand i 2013. Hun ble tildelt Søgne kommunes kulturpris for 2013, og i 2014 fikk hun en nyopprettet litterær pris , Sturlaprisen for boka Bakteppe. To brødre og krigen.


== Referanser ==
L3/35

L3/35 var en italiensk lett stridsvogn i bruk før og under andre verdenskrig. L3/35 var en lett pansret to-manns stridsvogn med tandem maskingevær.


== Utvikling ==
L3/35 ble utviklet med basis i importerte Carden Loyd tankette fra Storbritannia (kalt CV29 i italiensk tjeneste, CV står for «Carro Veloce», «rask stridsvogn»). Den første varianten ble tatt i bruk i 1933 under navnet CV-33, men ble oppgradert i 1935 og fikk nytt navn, CV-35. Navnet ble skiftet i 1938 til L3/35. Det var liten forskjell mellom CV-33 og L3/35.


== Produksjon ==
Mellom 2000 og 2500 L3-stridsvogner av forskjellige modeller og varianter ble bygget. De ble solgt til Afghanistan, Albania, Bolivia, Brasil, Bulgaria, Hellas, Irak, Republikken Kina, Ungarn, Østerrike og Nasjonalist Spania. En rekke erobrede L3-stridsvogner ble brukt av partisaner i Jugoslavia og Hellas. Etter 1941 ble en del L3-stridsvogner gitt til den tyske marionettestaten i Kroatia.


== Tjenestehistorie ==
I tillegg til å vært i bruk i den andre italiensk-abessinske krig, den spanske borgerkrigen og den slovakisk-ungarske krig ble L3-stridsvognene brukt i omtrent alle italienske frontavsnitt.
Da Italia ble med i andre verdenskrig hadde den italienske hæren kun rundt 100 M11/39 stridsvogner i to panserbataljoner. L3-stridsvognen var derfor fremdeles hovedstridsvognen i den italienske hæren.


== Varianter ==
L3 cc («controcarro», «panservern») var en L3 utstyrt med en Solothurn 20 mm panservernrifle istedenfor den normale maskingeværbevæpningen. Kun et fåtall ble modifisert og denne varianten ble bare brukt i Nord-Afrika.
L3 Lf («Lancia fiamme», «flammekaster») var en L3 utstyrt med en flammekaster istedenfor et av maskingeværene, drivstoffet til flammekasteren ble fraktet i en separat pansret tilhenger. Senere varianter hadde drivstoffet i en tank montert over motoren. L3 Lf-stridsvognene ble brukt i Spania, Frankrike, Balkan, Nord-Afrika og Italiensk Øst-Afrika.


== Eksterne lenker ==
L3/33 (CV 33), L3/35 (CV 35) Tankettes hos wwiivehicles.com
CARRO CV 33 (L3/33) and CV 35 (L3/35) hos comandosupremo.com
L3/35 hos onwar.com
Bilder av en Fiat/Ansaldo L3/35 ved Golosomuseet i Spania
Frihetsdikt

Frihetsdikt er en form for poesi som oftest diktet i samband med politiske omveltninger. Den norske forfatteren Henrik Wergeland (f.eks. Spanjolen fra 1833), den svenske poeten Viktor Rydberg (f.eks. «Snøfrid»), og den franske surrealisten og lyrikeren Paul Éluard, er mellom dem som er kjent for sine frihetsdikt.
World Zionist Organization

World Zionist Organization (hebraisk ההסתדרות הציונית העולמית), eller WZO, ble grunnlagt i 1897 under navnet Zionist Organization, ZO, ved den første Sionistkongressen, som ble holdt den 29. august til 31. august i Basel, Sveits. ZO fungerte som en paraplyorganisasjon for sionistbevegelsen, som fremmet forslaget om å opprette en jødisk stat, Israel, i området som da var kjent som Palestina. Theodor Herzl, som sammen Max Nordau organiserte den første kongressen, skrev senere i sin dagbok: 
If I were to sum up the Congress in a word – which I shall take care not to publish – it would be this: At Basle I founded the Jewish State. If I said this out loud today I would be greeted by universal laughter. In five years perhaps, and certainly in fifty years, everyone will perceive it.

Da staten Israel ble opprettet 51 år senere, 14. mai 1948, var jødene godt forberedt på grunn av ZO, og hadde organisert en statlig administrasjon. I to perioder, 1920–31 og 1935–1946, var Chaim Weizmann den ledende personen, og styrket sionismen i Europa. I 1960 skiftet organisasjonen navn til det nåværende, World Zionist Organization.
Medlemskapet er åpent for alle jøder. WZO arrangerer Sionistkongressene, som ble holdt jevnlig fra 1897. Frem til 1946 ble de holdt annenhvert år i en europeisk storby, men de siste årene har interessen sunket noe.


== Presidenter for World Zionist Organization ==
Theodor Herzl (1897–1904)
David Wolffsohn (1905–1911)
Otto Warburg (1911–1921)
Chaim Weizmann (Første gang) (1921–1931)
Nahum Sokolow (1931–1935)
Chaim Weizmann (Andre gang) (1935–1946)
David Ben-Gurion (fungerende) (1946–1956)
Nahum Goldmann (1956–1968)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Zionist Century: Zionist Congresses (Jewish Agency)
Forskrift om internkontroll for å oppfylle næringsmiddellovgivningen

Forskrift om internkontroll for å oppfylle næringsmiddellovgivningen  er utarbeidet for å legge til rette for at matloven blir fulgt. Forskriften pålegger bedrifter som lager mat å utarbeide et system for internkontroll, som skal sørge for at alt som blir gjort i bedriftene planlegges, organiseres, utføres og vedlikeholdes i samsvar med krav som er fastsatt i næringsmiddellovgivningen.


== Eksterne lenker ==
Forskriften (Lovdata)
Farsund korps

Frelsesarmeen kom til Farsund den 15. mai 1891 med kaptein Anna Olsen og løytnant Vanda Hansen. Den første tiden var vanskelig og menigheten ble flyttet til Lister og lå da under Flekkefjord korps. 16. september 1909 flyttet korpset igjen tilbake til Farsund, da var det kaptein Inga Haukland og prøveløytnant N. Andresen som var ledere. Frelsesarmeens arbeid gikk nå mye bedre, og i desember 1925 fikk de eget lokale. 
I 2003 fikk Frelsesarmeen nye og moderne lokaler på Sundeveien 72. Fra 1. august 2011 er det løytnantene Hildegunn og Geir Sødal som er korpsledere for Frelsesarmeen i Farsund.
Frelsesarmeen i Farsund har bla: Kvinnegruppe/kvinneforum, Fyrlyset dagsenter, speidergruppe, Brødrekoret, Vi over 60, hjemforbund, støtteforening, baby- og småbarnssangkurs, gitarkurs, ungdomsgruppen Venner for livet, bønnesamlinger, ukefester og gudstjenester.


== Eksterne lenker ==
Farsund korps på Frelsesarmeens nettside
Terje Gilje

Terje Walter Gilje er en norsk politiker og næringslivsmann fra Bergen.  Gilje var konsernsjef i Bergen og Omegn Boligbyggelag (BOB) i 15 år, frem til september 2019. Tidligere har Gilje blant annet hatt ansvar for Telenors utbygging på Kokstad i Bergen.Han representerte Kristelig Folkeparti i Bergen bystyre 2007-2011 (finanskomiteen) som fast møtende representant for byråd Lisbeth Iversen.


== Referanser ==
Trygve Birkeland

Trygve Birkeland (født 25. september 1961) er en norsk politiker fra Kristelig Folkeparti. Han kom inn i Bergen bystyre som vara i 1987, og som fast medlem i 1991. Fra 1999–2007 var han medlem av bystyrets finanskomite. Fra 2007 til 2009 satt han i bystyrets helse- og sosialkomite, og fra høsten 2009 til oktober 2011 var han kommunalråd, nestleder i bystyrets byutviklingskomite, og gruppeleder for KrFs bystyregruppe. Fra 2011-15 var han nestgruppeleder. Birkeland er gruppeleder for bystyregruppen til Bergen KrF fra 2015, og medlem i arbeidsutvalget i finanskomiteen.
Birkeland har vært pastor for pinsemenigheten Sion i Blomsterdalen siden 1996. Han er bussjåfør av yrke, men er i perioden 2015–2019 i folkevalgtpermisjon.
Birkeland har vært styremedlem i følgende selskaper: Bergen interkommunale renovasjonsselskap, Torgstyret, Bergen sentrum, Sudmanske stiftelse, Frøkenstiftelsen, Gullstølen kjøkken KF og HOG Energi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergen KrF
Hordaland KrF Arkivert 16. desember 2004 hos Wayback Machine.
Sion Blomsterdalen
Gi et lite vink

Gi et lite vink er en barnelek. Den som «har den» skal først telle til for eksempel ti, mens de andre gjemmer seg. Deretter skal den som «har den» lete etter de andre. Når han ser noen, skal han si «jeg har sett deg X», og da må denne personen gå til et på forhånd bestemt sted. For å bli fri igjen, må noen av de som fremdeles er fri, «gi et lite vink» til den fangede. Når alle er fanget, er leken slutt.
Alder og opphavssted til Gi et lite vink er ikke kjent.


== Referanser ==