jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Malahat Nasibova

Malahat Nasibova (født 6. mars 1969 i Nakhitsjevan) er en aserbajdsjansk journalist og menneskerettighetsforkjemper. I 2009 ble hun tildelt Raftoprisen for sin «modige og urokkelige innsats for en fri og uavhengig presse». Med eget liv som innsats rapporterer hun om maktmisbruk, menneskerettighetskrenkelser og korrupsjon i den isolerte, autonome, aserbajdsjanske eksklaven Nakhitsjevan. 
Nasibova arbeider idag som journalist for det uavhengige informasjonsbyrået Turan. Hun er også korrespondent for Radio Free Europe/Radio Liberty (RFE/RL) og leder menneskerettighetsorganisasjonen Democracy and NGO's Development Resource Senter i Nakhitsjevan. Nasibova er en sterk stemme for ytringsfrihet og menneskerettigheter i Aserbajdsjan.


== Kampen for borgerrettigheter i Aserbajsdjan ==
Aserbajdsjan er et land hvor korrupsjon når alle nivå av samfunnet. Nasibova og andre borgerrettighetsaktivister kjemper en kamp for gjennomsiktighet og åpenhet i et samfunn hvor korrupsjonen hindrer demokratisk, såvel som økonomisk utvikling. Tross Aserbajdsjans store oljeforekomster kommer lite av pengene befolkningen til gode.  
I 2001 ble Aserbajdsjan medlem av Europarådet i håp om at menneskerettighetssituasjonen skulle forbedres. De aserbajdsjanske myndighetene har ikke imøtekommet kravene fra Europarådet og fortsett å arrestere journalister og politiske aktivister. Nasibova og flere av hennes kollegaer og bekjente har blitt arrestert. En av disse var Novruzali Mammadov, som etter 10 års fengsling døde 10. august 2011.


=== Ektefellens arrestasjon ===
I 2007 ble Malahats ektemann, Ilqar, arrestert etter å ha kritisert myndighetene. 6. desember ble han dømt til 3 måneder i fengsel for injurier mot en statlig ansatt. Ilqar jobber sammen med Malahat for menneskerettigheter og ytringsfrihet i Aserbajdsjan. Deres aktivisme har ført til arrestasjoner, vold og drapstrusler. 


== Radio Free Europe ==
Malahat Nasibova er korrespondent for Radio Free Europe/Radio Liberty (RFE/RL), en radiostasjon rapporterer om menneskerettigheter og demokratisk utvikling i land som har begrenset presset- og ytringsfrihet, som Aserbajdsjan og spesielt Nakhitsjevan, som Malahat arbeider i. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Raftoprisvinner
Brottsförebyggande rådet

Brottsförebyggande rådet (Brå) er en svensk statlig forvaltningsmyndighet som sorterer under Justitiedepartementet og har til oppgave å bidra til kunnskapsutviklingen innen det kriminalpolitiske området og fremme kriminalitetsforebyggende arbeid.


== Virksomhet ==
Rådet, som ble opprettet i 1974, er et senter for forskning og utvikling og skal bistå rettsvesenets myndigheter i deres kunnskaps- og metodeutvikling. Rettsvesenet består av myndigheter som politiet, Åklagarmyndigheten, domstolene og Kriminalvården.
Rådets virksomhet kan deles inn i fire grener: 

Kunnskapsutvikling innen det kriminalpolitiske området med fokus på rettsvesenets myndigheter
Utvärdering av effekter av politisk besluttede reformer innen rettsvesenets virksomhet
Produksjon og utvikling av den offisielle kriminalstatistikken
Støtte til lokale kriminalitetsforebyggende rådRådet gjør utvärderingar og kunnskapssammanställningar som holder vitenskapelig kvalitet og som kan anvendes som underlag av beslutningstagere innen rettsvesenet og av regjering og riksdag. Myndigheten følger og analyserer kriminalitetsutviklingen. Rådet driver skoleportalen Brottsrummet som er en faktabank om kriminalitet for ungdommer.


== Tilsvarende myndigheter i resten av Norden ==
Tilsvarende organ i Norge heter Det kriminalititetsforebyggende råd, i Danmark Det Kriminalpræventive Råd og i Finland Rådet för brottsförebyggande.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Brottsrummet
Gressblomsterfluer

Gressblomsterfluer (slekten Melanostoma) er en gruppe av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae). Gruppen omfatter over 50 beskrevne arter, av disse finnes tre i Norge.


== Utseende ==
Små, slanke blomsterfluer, svarte (inkludert ansiktet), blanke med mer eller mindre omfattende lyse støvflekker, vanligvis med gule flekker på bakkroppen som hos hunnen gjerne er trekantede. De skiller seg fra den nærtbeslektede slekten Platycheirus på at beina alltid er slanke. Vingene er glassklare. Larvene er litt gjennomsiktig grønne.


== Levevis ==
Gressblomsterfluene er ofte meget tallrike på gressenger, men også på våtmark, i lysninger i skogen og på ulike slags kulturmark. De besøker mange slags blomster,  og kan være aktive ved så lave temperaturer som 8 ° celsius. De spiser mest pollen. I likhet med svært mange andre Syrphinae lever larvene av bladlus. De overvintrer som larver, voksne fluer kan påtreffes hele sommerhalvåret.
Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.


== Systematisk inndeling med norske arter ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
familie blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
slektsgruppe Melanostomini
slekten gressblomsterfluer, Melanostoma Schiner, 1860 – vel 50 arter. I Norge:
fjellgressblomsterflue, Melanostoma dubium (Zetterstedt, 1838)
kort gressblomsterflue, Melanostoma mellinum (Linnaeus, 1758)
lang gressblomsterflue, Melanostoma scalare (Fabricius, 1794)


== Kilder og litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5
Nielsen, Tore R. 1999. Check-list and distribution maps of Norwegian hoverflies with description of Platycheirus laskai nov. sp. (Diptera, Syrphidae). NINA Fagrapport 035. Norsk institutt for naturforskning.
Nielsen, Tore R. Syrphidae checklist - Norway. www.syrphidae.com/checklist.php - Sjekkliste over norske arter.
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org
Thompson, F.C. og Rotheray, G. 1998. Family Syrphidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 3: 81-139. Science Herald, Budapest.
Torp, E. 1994. Danmarks svirrefluer (Diptera: Syrphidae). Apollo Books, Stenstrup.


== Eksterne lenker ==
(en) gressblomsterfluer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) gressblomsterfluer i Encyclopedia of Life 
(en) gressblomsterfluer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gressblomsterfluer hos Artsdatabanken 
(sv) gressblomsterfluer hos Dyntaxa 
(en) gressblomsterfluer hos Fauna Europaea 
(en) gressblomsterfluer hos ITIS 
(en) gressblomsterfluer hos NCBI 
(en) Kategori:Melanostoma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Melanostoma – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.syrphidae.com/ – the Syrphidae website
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Crusellstipendet

Crusellstipendet (svensk: Crusellstipendiet) ble innstiftet i 1987 av foreningen ”Musik i Linköping” og gis til unge lovende svenske dirigenter.
Stipendet bærer Bernhard Henrik Crusells navn. Crusell var fra 1818 kapellmester for begge livgrenadjärregementenes musikkorps i Linköping.
«Stipendiet har som formål å fremme stipendiatens musikalske og kunstneriske utvikling.»


== Stipendiater ==
Kateřina Baďurová

Kateřina Baďurová (født 18. desember 1982 i Ostrava) er en tsjekkisk friidrettsutøver (stavhopper). 
Baďurová deltok i OL 2004 i Athen, der hun endte på 12.-plass. 
I VM 2007 i Osaka satte hun ny personlig rekord og nasjonsrekord med et hopp på  4,75, et resultat som innebar sølvmedalje. I begynnelsen av 2008 skadet hun seg under trening og gikk glipp av OL 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kateřina Baďurová – Olympics.com 
(en) Kateřina Baďurová – Olympic.org 
(en) Kateřina Baďurová – Olympedia 
(en) Kateřina Baďurová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Kateřina Baďurová – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Kateřina Baďurová – World Athletics 
(en) Kateřina Baďurová – European Athletic Association 
(en) Kateřina Baďurová – Track and Field Statistics
Lashinda Demus

Lashinda Demus (født 10. mars 1983 i Inglewood, California) er en amerikansk friidrettsutøver (hekkeløper).
I OL 2004 i Athen ble hun nummer fem i semifinalen på 400 meter hekk. I VM 2005 i Helsingfors tok hun sølvmedaljen etter verdensrekordinnehaveren Julija Petsjonkina.
Etter noen års fravær fra friidrettsbanen løp hun på 52,63 i et stevne i Monaco før VM 2009 i Berlin. I VM-finalen tok hun sølvmedaljen på 52,96, slått av Melaine Walker fra Jamaica. I samme mesterskap ble hun verdensmester i stafetten over 4 x 400 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Lashinda Demus – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lashinda Demus – Olympics.com 
(en) Lashinda Demus – Olympedia 
(en) Lashinda Demus – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lashinda Demus – USAs olympiske komité 
(en) Lashinda Demus – World Athletics 
(en) Lashinda Demus – Diamond League 
(en) Lashinda Demus – USATF 
(en) Lashinda Demus – Track and Field Statistics
Elisabetta Perrone

Elisabetta Perrone (født 9. juli 1968 i Camburzano) er en italiensk friidrettsutøver (kappgjenger).
Perrone deltok i VM 1993 i Stuttgart, der kom hun på fjerdeplass på 10 km. I VM 1995 tok hun sølv etter russiske Irina Stankina. Under OL 1996 i Atlanta ble det sølv etter russiske Jelena Nikolajeva. VM 1997 og EM 1998 gav skuffende resultater (henholdsvis 10.- og 11.-plass).
I VM 1999 hadde IAAF endret distansen for damene, som nå konkurrerte over 20 km. Her kom hun på 21.-plass. Det gikk bedre i VM 2001 da hun vant bronse. I EM 2002 ble hun nummer seks, og under OL 2004 endte hun på 18.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elisabetta Perrone – Olympics.com 
(en) Elisabetta Perrone – Olympic.org 
(en) Elisabetta Perrone – Olympedia 
(en) Elisabetta Perrone – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Elisabetta Perrone – Italias olympiske komité 
(en) Elisabetta Perrone – World Athletics 
(it) Elisabetta Perrone – FIDAL 
(en) Elisabetta Perrone – Track and Field Statistics
Kirsten Bolm

Kirsten Bolm (født 4. mars 1975 i Köln) er en tysk friidrettsutøver (hekkeløper).
Bolm slo igjennom i 1994 da hun ble juniorverdensmester på 100 meter hekk. Hennes første store meritt som senior kom ikke før i 2002, da hun tok sølv på 60 meter hekk i innendørs-EM.  I EM i Göteborg i 2006 tok hun sølv på 100 meter hekk etter hjemmefavoritten Susanna Kallur.
I 2007 ble Bolm nummer tre i innendørs-EM i Birmingham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Kirsten Bolm – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kirsten Bolm – Olympedia 
(en) Kirsten Bolm – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kirsten Bolm – World Athletics 
(en) Kirsten Bolm – Track and Field Statistics 
(en) Kirsten Bolm – TheSports.org
Espira Gruppen

Espira Gruppen AS er en norsk privat  barnehageaktør som siden 1992 har bygget nær 150 barnehager i Norge. Gjennom driftsselskapet Espira barnehager AS drifter selskapet 100 av disse i egen regi (pr oktober 2018). Espira Gruppen har over 2500 ansatte og flere enn 9500 barn i Norge går i en Espira-barnehage. Selskapet het tidligere Barnebygg, men skiftet navn til Espira våren 2009. Økt fokus på drift av barnehager var bakgrunnen for navneskiftet. 
Selskapet står for drift av egne barnehager, økonomiske støttefunksjoner, kursing og utdanning av pedagoger, myndighetskontakt og bygging av barnehager. Satsingsområdene er språk, realfag og bevegelse. Espira har en samarbeidsavtale med Forskerfabrikken om å fremme realfag blant barn. 
Styreleder i Espira Gruppen er Marcus Strömberg. Administrerende direktør er Marit Lambrechts. Strömberg er VD i Espiras eier, AcadeMedia. Espira Gruppen AS har kontorer i Kopervik, Oslo og Bergen.


== Historikk ==
Espira ble etablert av Einar Magne Jansen i 1992, under navnet Barnehagebygg. Fra 1992 til 2002 bygde selskapet 150 barnehager. I dag er Espira en del av AcadeMedia som er Nord Europas ledende private utdanningsaktør. 


== Eksterne lenker ==
Espira barnehager
Dionicio Cerón

Dionicio Cerón (født 9. oktober 1965 i Toluca de Lerdo) er en meksikansk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte i langdistanseløping, deriblant maraton.
Ceróns fremste meritt er sølvmedaljen i maraton fra VM 1995 i Göteborg, der han bare ble slått av Martín Fiz. Han har også vunnet maratonløp i London og Rotterdam.


== Personlig rekord ==
Maraton – 2:12.13


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dionicio Cerón – Olympics.com 
(en) Dionicio Cerón – Olympic.org 
(en) Dionicio Cerón – Olympedia 
(en) Dionicio Cerón – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dionicio Cerón – World Athletics
Ejnar Westling-stipendet

Ejnar Westling-stipendet (svensk: Ejnar Westling-stipendiet) utdeles av SKAP (Svenska Kompositörer Av Populärmusik) og den nærstående Stiftelsen Ejnar Westlings Minnefond. Stipendiater pekes ut av SKAPs styre og det er ikke mulig å søke å få stipendet.


== Stipendiater ==
2006 – John Ulf Anderson og Håkan Steijen.
Norsk Stålkonstruksjonspris

Norsk Stålkonstruksjonspris er en ærespris som utdeles hvert annet år til en stålkonstruksjon. 
«Prisen er ment å oppmuntre til anvendelse av stål og gi opphav til nye idéer og inspirerende løsninger. Prisen deles 
ut til en stålkonstruksjon som har kvaliteter både hva angår estetikk, teknikk og økonomi. Konstruksjonen skal være bygd i Norge og ferdigstilt i løpet av de siste tre år. 
Prisen består av et diplom som tildeles byggherre, arkitekt, rådgivende ingeniør og stålentreprenør.»  
Norsk Stålforbund og Norsk Forening for Stålkonstruksjoner står bak utdeling av prisen som første gang ble utdelt i 1991.


== Prisvinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk Stålkonstruksjonspris – Norsk Stålforbund
Arkitektur.no – Stålkonstruksjonsprisen
(no) Norsk Stålkonstruksjonspris i Store norske leksikon
Vikki

Vikki er et kvinnenavn og et etternavn. Fornavnet har opprinnelse som en engelsk kjæleform av Victoria som igjen har opprinnelse i latinske victor, «seierherre».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Vikki  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Ifølge Statistisk sentralbyrå så er det i 2009 29 personer i Norge med Vikki som etternavn, og seks kvinner i Norge med Vikki som første fornavn.


== Kjente personer med navnet ==
Vikki Carr (f. 1941), amerikansk sanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statistisk sentralbyrå

(en) Behind the Name: Vikki
(en) Think Baby Names: Vikki
Tom Klausen

Tom Klausen (født 18. juli 1927, død 28. mai 1980) var en norsk oboist, blant landets ypperste blåsere i sin generasjon. Han spilte i Oslo Filharmoniske Orkester fra 1952 til 1964 og i Kringkastingsorkestret fra 1968 til sin død i 1980.
Som ung spilte han blikkfløyte og trompet. Klausen ervervet svennebrev i gullsmedfaget som 19- åring.  Han solgte også bonger på Bjerke Travbane og spilte trompet i danseband og i Garden. Klausen studerte obo fra han var tyve, og han var i tre år oboist i Forsvarets Stabsmusikkorps før  han kom til Filharmonisk Selskaps Orkester der han virket fra 1952 til 1964 som solooboist . Fra 1955 til rundt 1964 spilte han også i Den Norske Blåsekvintett, et kammermusikkensemble med blåsere fra Filharmonien og Kringkastingsorkestret. Med Alf Andersen fremførte han ofte Gunnar Sønstevolds Dialoger for fløyte og obo i NRK radio (1957).  
Klausen var aktiv som orkestermusiker frem til sin død selv om han i mange år drev gullsmedbutikk og derved  utøvde to fag, musikken og gullsmedfaget, i en anstrengende vekselvirkning. Han var medlem av Den norske Frimurerorden.
Klausen var også pedagog for blant andre Sunniva Gjønnæss, Håvard Norang og Brynjar Hoff. Han dirigerte korps og orkestre som Bærum Janitsjarorkester og Oslo Politiorkester, senere også Bærum Orkesterforening. Kolbotn Konsertorkester ledet han 1967–80.  Borge Musikkorps ledet han 1975–77. Han var en hyppig benyttet instruktør ved Nasols orkesterkurs.
Klausen var født i Oslo, men bodde fra 1955 og frem til sin død på Nesodden.


== Diskografi ==
(Ufullført)

Kringkastingsorkestret: Ut mot havet/Solregn (1968)
Reidar Thommessen/Kringkastingsorkestret: Please Say It Once Again/Garden of Memories (1969)
Kringkastingsorkestret: Light Music from Norway Vol. 9 (1970)
Kringkastingsorkestret: Ut mot havet (1971)
Finn Kalvik: Tusenfryd og grå hverdag (1971)
Kringkastingsorkestret: Light Music from Norway Vol. 11 (1973)
Fontana: Favoritter fra Ønskekonserten (1973)
The Pussycats: Touch Wood (1973)
Lars Hauge: Viser på Haugevis (1974)
Egil Hovland: Lilja – Ord om kjærleik frå høgsongen for resitasjon og orkester op.61 (1975)
Kristian Hauger: «Når kastanjene blomstrer» – Kristian Hauger-melodier (1975)
RCA: Music Greetings from Norway Vol. 1 (1976)
Philips: Solid norsk gull Vol. 2 (1976)
Tvers: Tvers II (1976)
Johan Halvorsen, Sigbjørn Bernhoft Osa, Kringkastingsorkestret og Øivind Bergh: Fossegrimen op. 21 • Mascarade 12 • Suite (1978)
Wenche Foss: Wenche Foss (1980)
Norges Røde Kors: Lytt til Norge – 1905–1980 (1980)
Henki Kolstad: Jul i skomakergata (1980)
Richard Kjelstrup: Portrett (1995)
Finn Kalvik 71 81 (2001)
Arne Nordheim: Listen – The Art of Arne Nordheim (2002)


== Referanser ==
The Bergen Pipe Band

The Bergen Pipe Band ble stiftet 14. oktober 2009 av nåværende Pipe Major Chris Jones. Bandet holder til i Bergen, og har mange aktive medlemmer i alle aldre og nivåer.


== Bakgrunn ==
Bandet har sine røtter i Bergen Pipeband som ble startet opp i september 2005 av Chris Jones og Kirstine Folmann. The Bergen Pipe Band ble stiftet etter en splittelse av det opprinnelige Bergen Pipeband i Bergen Pipes & Drums og  The Bergen Pipe Band. Det nydannede The Bergen Pipe band har videreført det musikalske repertoir av tradisjonelle skotske melodier som Bergen Pipeband spilte, men har også nye komposisjoner med større musikalsk bredde på spillelisten


== Aktiviteter ==
The Bergen Pipe Band består av både sekkepiper og trommer, og har opptrådt i norsk TV og radio, samt spilt ved flere større arrangementer, blant annet årlig deltagelse i Pillargurifestivalen i Otta, Lillehammerreveljen sammen med Hans Majestet Kongens Garde og Oslo Caledonian Pipeband, som de jevnlig samarbeider med. Gruppen er dessuten assosiert med Nøsteboden, Hansakontoret og Det Glade Bergen, og har spilt årlig i prosesjoner på 17. mai i Bergen. Også ved diverse Buekorps-arrangement har bandet medvirket. Bandet har dessuten hatt samarbeidsprosjekter med andre typer musikkinstrument enn sekkepiper og trommer, f.eks. julekonsert med Gamlekarmusikken (brassband), orgel, Studentersangforeningen i Bergen i Nykirken  desember 2009, Greenland Whalefishers, m.fl.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Brønnøysundregisteret
Angorakatt

Angorakatt eller tyrkisk angora (tyrkisk: Ankara Kedisi) er en katterase med utspring fra avl i Tyrkia.


== Utseende og gemytt ==
Denne katten er grasiøs og atletisk, med sped benstamme og silkemyk pels. 
Katten er liten til middels stor når den er ferdig utvokst. Den har ingen underpels, og pelsen skinner når den beveger seg. Den finnes i alle farge- og mønstervarianter, bortsett fra dem som kan tyde på hybridisering. De er livlige og blir ansett som morsomme av oppdrettere. 
Hodet har en myk trekant, med smal snute som fortsetter ansiktets linjer, uten pinch ved værhårsputene. Øyefargen er ikke avhengig av pelsfargen, men på utstillinger anses det at øynene og pelsfargen må gå i harmoni med hverandre. 


== Opprinnelse ==
Enkelte[hvilke?] skriftlige kilder om rasen gjentar fremdeles den usannsynlige hypotesen om at den stammer fra den ville Pallas-katten; tartarene skal ha temmet Pallas-katten og brakt den til Tyrkia. Tyrkerens halvlange pels er muligens et resultat av en mutasjon for hundrevis av år siden i en isolert tamkattpopulasjon i Sentral-Asia. 
Rasen oppsto på 1400-tallet. Angorakatter fra Tyrkia kom først til Frankrike og Storbritannia på 1600-tallet. På begynnelsen av 1900-tallet hadde utkryssavl til andre langhårsraser faktisk ført til utslettelse av rasen utenfor Tyrkia. Rasen ble reddet takket være et avlsprogram i Ankaras zoologiske hage. Rasen er nå beskyttet i Tyrkia. Oppdrettere i Sverige, Storbritannia og USA importerte katter fra Tyrkia etter andre verdenskrig og startet et vellykket avlsprogram. 


== Kilder ==
«Alle Verdens Katter» Forfatter: Bruce Fogle
1,039/Smoothed Out Slappy Hours

1,039/Smoothed Out Slappy Hours er en samling av tidlige innspillinger gjort av det amerikanske punkrockbandet Green Day. Albumet regnes ofte som det første studioalbumet til Green Day, men det er ikke korrekt. 39/Smooth er det første studioalbumet, mens 1,039/Smoothed Out Slappy Hours er en samling som inkluderer alle sangene fra EP-ene Slappy og 1,000 Hours forutenom sporene fra 39/Smooth.


== Sporliste ==
«At the Library» – 2:28
«Don't Leave Me» – 2:39
«I Was There» – 3:36
«Disappearing Boy» – 2:52
«Green Day» – 3:29
«Going to Pasalacqua» – 3:30
«16» – 3:24
«Road to Acceptance» – 3:35
«Rest» – 3:05
«The Judge's Daughter» – 2:34
«Paper Lanterns» – 2:25
«Why Do You Want Him?» – 2:33
«409 in Your Coffeemaker» – 2:54
«Knowledge» (Operation Ivy cover) – 2:20
«1,000 Hours» – 2:26
«Dry Ice» – 3:45
«Only of You» – 2:46
«The One I Want» – 3:06
«I Want to Be Alone»


=== Opprinnelse for sangene ===
Spor 1-10 er fra 39/Smooth (1990)
Spor 11-14 er fra Slappy (1990)
Spor 15-18 er fra 1,000 Hours (1989)
Spor 19 er fra The Big One Compilation som er et samlealbum med låter fra diverse punkband fra East Bay og Los Angeles


== Eksterne lenker ==
(en) 1,039/Smoothed Out Slappy Hours på Discogs 
(en) 1,039/Smoothed Out Slappy Hours på MusicBrainz 
(en) 1,039/Smoothed Out Slappy Hours på AllMusic
Don’t (sang)

«Don't» er en amerikansk sang, skrevet av Jerry Leiber og Mike Stoller. Den ble gjort kjent av Elvis Presley.
Sangen ble spilt inn av Presley i Radio Recorders, Hollywood, 6. september 1957.
«Don't» ble utgitt på RCA Victor 47-7150 (single) og RCA Victor 20-7150 (78-plate) 7. januar 1958. Produsent var Steve Sholes.I 2002 spilte David Gilmour en versjon av sangen på en konsert. Den ble utgitt på DVD-platen David Gilmour in Concert. 


== Norske versjoner ==
Ragnar «Joker» Pedersen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Dumt». Øivind «King Kong» har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Ape Plater APES-8102 i 1981.
Eldar Vågan har skrevet en senere norsk tekst. Hans norske tittel er «Dumt». Vazelina Bilopphøggers har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen Musikk tel arbe' (Slagerfabrikken/Opal SLP 99007) i 1986.


== Listeplasseringer ==
«Don't» var den ellevte nummer én-hiten for Presley på den amerikanske Billboard Hot 100-listen.


== Referanser ==
Beyond Here Lies Nothin’

«Beyond Here Lies Nothin'» er åpningssporet på Bob Dylans studioalbum, Together Through Life, utgitt i 2009. Tittelen er et sitat av den antikk-greske poeten Ovid. Sangen var tilgjengelig som en gratis nedlastning på Dylans offisielle hjemmeside fra mandag 30. mars til tirsdag 31. mars. Bilder satt til sangen (som fungerte som en musikkvideo) premierte på Amazon tirsdag 21. april. Bildene er tatt av Bruce Davidson og baserer seg på 50-tallets Brooklyn. 
Som mye av Dylans senere arbeid, er sangen produsert av ham selv under pseudonymet, Jack Frost. 
Sangen ble brukt i traileren for den andre sesongen av HBOs True Blood, og var også med i sesongavslutningen. Den episoden hadde tittelen Beyond Here Lies Nothin'.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bob Dylan snakker om sitt nye album med Bill Flanagan