Green Door

«(The) Green Door» er en amerikansk populærmusikksang fra 1956, skrevet av Bob Davie (melodi) og Marvin Moore (tekst). Den ble spilt inn på single i USA av Jim Lowe.
Teksten beskriver et ubestemmelig etablissement med en grønn dør, som «en glad folkemengde» spiller piano, røyker og «ler mye» bak. Det er ikke tillatt for sangeren å komme på innsiden.


== Mulige inspirasjoner ==
Ifølge nettstedet Songfacts var teksten inspirert av en populær musikklubb i Dallas, Texas, hvor det ikke var tillatt for unger. De hang rundt på utsiden av en gul dør. Det ble så endret til grønn i sangen, fordi det «hørtes bedre ut».På den tiden sangen var populær trodde mange at sangen var inspirert av en restaurant og bar kalt «The Shack» i Columbia, Missouri, hvor sangeren Jim Lowe var student ved University of Missouri. Den hadde en grønn dør. Mangeårig eier Joe Franke betviler imidlertid denne teorien.Sangen har også blitt sagt å referere til den lesbiske Gateways club (som åpnet i 1930). Den hadde en grønn dør og var med i spillefilmen Tre kvinner (The Killing of Sister George), skjønt det virker usannsynlig.


== Mulige litterære opprinnelser ==
The Green Door er også en novelle av O. Henry fra hans bok The Four Million (1906), hvor en mann med navn Rudolf Steiner, skjønt tydeligvis ikke den østerrikske esoteristen, blir overrakt en reklame for et etablissement med navn The Green Door.
Han går inn en grønn dør, hvor han møter en sulten ung kvinne, kjøper middag til henne og de snakker sammen (intet eksplisitt skjer). Steiner forteller at han vil møte henne igjen dagen etter og han har et tilbud om romanse.
Til slutt viser det seg at reklamen var for en helt annen Green Door, et teater.
O. Henry anvender «Green Door» som et symbol på hverdagseventyrene som han oppmuntrer oss til å utforske.
Det er også mulig at sangen er en referanse til en novelle av H.G. Wells: The Door in the Wall.En annen mulig opprinnelse kommer fra den grønne fargen på visse fagforeningskort. Uten et slikt kort kunne en ikke få arbeid eller innkomst, «the happy times behind the green door».
Fitz James O'Briens novelle, The Lost Room, forteller om en mann som blir låst ute fra sitt eget rom av en gruppe demoner og bærer visse likheter med sangens temaer.
I A.A. Milnes bok Ole Brumm (1926) bor Christopher Robin


== Innspillinger ==
Slagerversjonen av sangen i USA ble spilt inn på plate av Jim Lowe (backet av orkesteret til låtskriveren Davie, som også spilte piano).
Frankie Vaughan og Glen Mason spilte den inn i Storbritannia.
Norske Trio'Clock med Robert Levins orkester. Utgitt på singlen Rondo RN 30.
I 1964 spilte Bill Haley and His Comets inn en versjon. Den ble utgitt på single av Decca Records i et mislykket comeback-forsøk på plateetiketten som hadde gjort dem berømt med «Rock Around the Clock». Milt Gabler var produsent.
Crystal Gayle spilte den inn på plate i 1977, og den har siden vært en favoritt blant fansen på hennes konserter.
Shakin' Stevens spilte inn den mest populære versjonen i 1981. Produsent var Stuart Colman.
Psychobilly-bandet The Cramps har spilt inn en coverversjon av sangen. Den ble utgitt på albumet Psychedelic Jungle (1981).
Den spanske pop-punkgruppen Los Nikis gjorde en spansk versjon av sangen i 1986.
Andre versjoner har blitt innspilt av Roland Alphonso, Wynder K. Frog,  Houston & Dorsey, Ray Hamilton, Danny Colfax Mallon, Gene McDaniels, Country Dick Montana, Eskeew Reeder, Jumpin' Gene Simmons, Skip & Flip (1961) samt Skitzo.
Utgivelsen til countryhumoristen Mayf Nutter lå på Billboard Hot 100-listen i 1973.


== Norsk versjon ==
Eldar Vågan og Rune Endal har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Grønstad». Sangen ble utgitt av Vazelina Bilopphøggers har spilt inn sangen. Den ble på albumet Full behandling (Slagerfabrikken/Opal SSLP 99011 (LP), Slagerfabrikken/Opal SSCD 99011 (CD) i 1990.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==