jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pygméer

Pygméer ( i entall pygmé eller pygme) er en eldre betegnelse på folkeslag der mennene i gjennomsnitt er lavere enn 150 cm. Slike folkegrupper finnes tradisjonelt blant annet i Sentral-Afrika og Sørøst-Asia.
Betegnelsen pygmé blir ofte betraktet som nedsettende, ikke minst av pygméene selv, som heller vil betegnes etter hvilken stamme de tilhører. Ordet pygmé brukes også om dyre- og fuglearter der individene er mindre enn de i liknende arter. Ordet kan også brukes som spøkefullt økenavn for en liten eller kortvokst mann.


== Gresk mytologi ==
Ordet pygmé kommer fra navnet på et kortvokst folkeslag, pygmaioi, i gresk mytologi. Og selve ordet pygme - πυγμή – er i utgangspunkt et lengdemål, avstanden fra vristen i håndleddet og til albuen.  
Pygméer var for antikkens grekerne et dvergfolk som omtales av Homer, og som bodde i det fjerne sør ved stranden av Okeanos (oceanet). De pleide å bli angrepet om høsten av tranene som da trakk sørover. Andre legender menta at deres hjemland var ved Nilens munninger, eller til India eller til det høye nord i nærheten av Tule.Ifølge Paracelsus er pygméer det samme som gnomer eller fjellfolket.


== Afrikanske pygmeer ==
Pygmeer i streng forstand finnes som en serie stammer i Kongo-regionen. De livnærer seg hovedsakelig som jegere og samlere i jungelområdene. Tradisjonelt har de blitt regnet som beslektet med kapoidene, som de deler en del anatomiske trekk med. Språklig skiller de afrikanske pygméene seg ikke fra nabofolkene, og snakker bantuspråk eller et annet språk i nigerkongo-gruppen, avhengig av hvor de lever.


== Pygmeisme ==
Moderne genetikk har fastslått at pygmeisme styres av et enkelt gen. Ved giftemål mellom en pygme og en fra de omkringliggende folkene, vil barna enten bli pygme eller tilhøre det andre folket, aldri en mellomting. Det har blitt foreslått at pygméenes lave høyde er en tilpasning til livet i tette skoger, der en storvokst person vil ha vanskelig med å ta seg fram. Tilsvarende småvokste grupper kjennes fra andre arter i de samme områdene, som okapi og elefanter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) African Pygmies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Afrikanske pygmeer Kultur, musikk og ritualer med bilder og lyder
Baka-pygméer fra Kamerun i Afrika
Radiation

Radiation er det tiende studioalbumet til det britiske progressiv rock-bandet Marillion. Albumet ble utgitt i september 1998, og ble spilt inn i Marillions eget studio The Racket Club i Aylesbury.
Det ble utgitt en singel fra albumet, «These Chains» i september 1998. Singelen nådde ikke inn på den britiske Top 40 singellista. Albumet nådde 35.-plass på den britiske albumlista i oktober 1998.To sanger fra innspillingen av Radiation ble mikset men lagt til side og først gjort ferdig til det neste alumet, marillion.com. Dette var «Interior Lulu» og «Tumble Down the Years».
I 2002 ga Marillion ut en dobbelt-CD med demo-materiale fra innspillingen av Radiation, kalt Fallout.


== Sporliste ==


=== Albumet ===
«Costa del Slough» (1.27)
«Under the Sun» (4.10)
«The Answering Machine» (3.47)
«Three Minute Boy» (5.59)
«Now She'll Never Know» (4.59)
«These Chains» (4.49)
«Born to Run» (5.12)
«Cathedral Wall» (7.19)
«A Few Words for the Dead» (10.32)Den japanske utgivelsen av albumet hadde i tillegg bonussporene «The Space» (akustisk live) (4.12) og «Fake Plastic Trees» (akustisk live) (4.56). Den amerikanske utgivelsen av albumet hadde bonussporene «Estonia» (akustisk studioversjon) (6.43) og «Memory of Water» (Big Beat mix) (8.07).
«Fake Plastic Trees» ble opprinnelig laget og spilt inn av gruppa Radiohead, og var med på deres album The Bends fra 1995. «Memory of Water» (Big Beat mix) er en nyinnspilling av sangen fra Marillions forrige album, This Strange Engine. Denne versjonen er radikalt forskjellig fra originalversjonen.
Bassist Pete Trewavas spiller gitar på «Now She'll Never Know», mens gitarist Steve Rothery spiller bass på første halvdel av «Cathedral Wall».
Alle tekstene er skrevet av Steve Hogarth, all musikk skrevet av Steve Hogarth, Steve Rothery, Peter Trewavas, Mark Kelly og Ian Mosley. Unntak: «Cathedral Wall»: Tekst John Helmer og Steve Hogarth. «Memory of Water»: Tekst John Helmer. «Fake Plastic Trees»: Tekst/musikk Thom Yorke, Ed O'Brien, Colin Greenwood, Jonathan Greenwood, Phil Selway.


=== Singel ===


==== These Chains ====
«These Chains» (4.28)
«Fake Plastic Trees» (live) (4.56)
«Memory of Water» (Big Beat mix) (8.05)


== Personell ==
Steve Hogarth: vokal
Steve Rothery: gitarer, bass på første halvdel av «Cathedral Wall»
Mark Kelly: keyboard
Pete Trewavas: bass, akustisk gitar på «Now She'll Never Know»
Ian Mosley trommer, perkusjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Radiation på Discogs 
(en) Radiation på MusicBrainz 
Informasjon om Radiation på Marillions nettside Arkivert 24. august 2011 hos Wayback Machine.
Sangtekster på Marillions nettsted
Kjempedovendyr

Kjempedovendyr er en utdødd gruppe gomlere som fantes i Sør- og Mellom-Amerika, og i istiden fantes det kjempedovendyr også i Nord-Amerika.. De levde på bakken og kunne bli store som elefanter.

I forhold til andre pattedyr er alle dovendyr svært langsomme og dumme. De var planteetere som brukte de store klørne sine til å bøye ned grener, og å forsvare seg mot sabeltanntigere og andre rovdyr.


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Ground Sloth – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Svart-Anna

Svart-Anna er et maleri fra rundt 1887 av Hans Heyerdahl. Det tilhører Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design. Det fremstiller en kvinne med en sigarett i hånden. Modellen er Heyerdahls andre kone, Olga Westergaard.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foto av Svart-Anna hos Wærings kunstgalleri
Europavei 401

Europavei 401 går mellom Saint-Brieuc og Caen i Frankrike. Veiens lengde er rundt 200 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Det Betales

Det Betales er et norsk band  som ble dannet i 1976, som et hyllestband til The Beatles.
Tor Henning Olsen er bandets leder,  og mange musikere har kommet og gått gjennom årene.  Deres første oppdrag var en uke på selveste Rosekjeller'n i Oslo og etterhvert fikk bandet oppdrag over hele landet. De ble presentert av Odd Grythe i programmet Husker du på NRK i 1984, og gjorde konsert i Oslo konserthus året etter. Bandet har holdt konserter i blant annet Argentina, England, Spania, Polen og Skandinavia. Bandet har spilt sammen med blant andre Tony Sheridan, som spilte med The Beatles under deres opphold i Hamburg i 1960. De har også samarbeidet med Beatles-manageren Alan Williams.
I april 2008 ble Det Betales sitt aller første album (CD) utgitt. Det selvtitulerte albumet består av originalmusikk sunget på norsk. Albumet ble utgitt på Tylden & Co. og ble produsert av svenske Peter Nord. Dette albumet ble senere relansert under artistnavnet Olzen med albumtittel Guri & en Chevy.
I 2009 ble dobbeltalbumet Norwegian Would utgitt, også produsert av Peter Nord og utgitt av Tylden & Co. I februar 2009 ble bandet tatt ut til den polske finalen i  Eurovision Song Contest med låten Jacqueline. Bandet reiste til Warszawa til direktesendt tv finale.
I 2011 markerte Liverpool by 50-årsjubileum for utgivelsen av My Bonny, som ble utgitt med Tony Sheridan og The Beatles i 1961. Sammen med Tony Sheridan på scenen i Liverpool sentrum foran ca. 40 000 engelskmenn var norske Det Betales. Bandet har også gjort mer enn 50 konserter på legendariske Cavern Club i Liverpool.
2016 skal bandet ut med showet The Beatles 50 years ago, sammen med Gaute Ormåsen og Christian Ingebrigtsen. I år er det Alt fra The Beatles 1966 som skal fremføres på scener over hele landet. Bandet feirer også 40-årsjubileum med konsert i Drammens Teater.
2020 Bandet gjør Best of Beatles konserter på kulturscener over hele Norge.


== Bandmedlemmer 2020 ==
Joachim Olsen synger, spiller gitar og perkusjon.
Tor Henning Olsen, er bandets leder og frontfigur, og han spiller gitar og synger.
Rolf Øyvind Hæg fra Hokksund spiller trommer. Han har vært med i bandet siden 1999.
Magne Frydenlund bosatt i Mjøndalen kom med i bandet i 1999, spiller gitar, bass, og synger
Eksterne musikere kan også være med fra tid til annen.


== Diskografi ==
Det Betales (2008)
Norwegian Would (2009)Deltar påDiverse: Justice for Hillsborough – Kampen for rettferdighet fortsetter (2013)


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Det Betales på Discogs 
(en) Det Betales på MusicBrainz
Europavei 601

Europavei 601 går mellom Niort og La Rochelle i Frankrike. Veiens lengde er 62 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Europavei 602

Europavei 602 går mellom La Rochelle og Saintes i Frankrike. Veiens lengde er 68 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Tor Bach

Tor Erlend Bach (født 11. oktober 1964, død 13. august 2020) var en norsk journalist. Han ga ut Magasinet Monitor, et uavhengig antifascistisk tidsskrift, fra 2001 til 2004.Bach var også bidragsyter til den engelske søsterpublikasjonen Searchlight og flere andre publikasjoner, deriblant vepsen.no, et nettsted som skal «bekjempe voldelige, totalitære og rasistiske bevegelser gjennom ord og avsløring», der han var redaksjonssekretær. Han har også vært redaksjonssjef for bladet Utrop.I 2002 var Bach vitne under rettssaken etter Holmlia-drapet 26. januar 2001. Han var da innkalt av drapstiltalte Joe Erling Jahrs forsvarer Tor Erling Staff. Bakgrunnen var en artikkel han skrev for Monitor. Jahr ble senere dømt i saken.På begynnelsen av 1990-tallet var Bach initiativtaker og leder for Klientaksjonen i Oslo, en interesseorganisasjon som arbeidet for sosialklientenes rettigheter.


== Referanser ==
Akwamu

Akwamu var en stat grunnlagt av akanerne i dagens Ghana som eksisterte på 1600- og 1700-tallet. Befolkningen som opprinnelig kom fra bystaten Bono og slo seg ned i Twifo-Heman.  1693 var det folkegruppen Akwamu som ved listighet sikret seg kontrollen over det danske fortet Christiansborg i et helt år. De lot seg kjøpe ut med varer for 3000 riksdaler, men tok med seg fortets nøkkelknippe i triumf.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dantzig, Albert van (1971). A short history of the forts and castles of Ghana. Accra: Liberty Press.
Europavei 603

Europavei 603 går mellom Saintes og Limoges i Frankrike. Veiens lengde er rundt 180 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
GNAT

GNAT (opprinnelig en forkortelse for GNU NYU Ada Translator) er GNUs kompilator for  programmeringsspråket Ada. GNAT følger standardene Ada 83, Ada 95, Ada 2005 og Ada 2012. 
Arbeidet med kompilatoren startet i 1992, da United States Air Force inngikk en kontrakt med New York University om å bygge en utgave av Ada med åpen kildekode, som skulle være til hjelp i oppbyggingen av den kommende Ada 95-standarden. Kontrakten krevde at Ada-kompilatoren skulle tilhøre Free Software Foundation og distribueres under GNU General Public License. GNAT ble offisielt anerkjent i 1995.
I 1994 og 1996 opprettet de opprinnelige programmererne bak GNAT to søster-selskaper: Ada Core Technologies i New York City og ACT-Europe i Paris. Disse selskapene fortsatte arbeidet med å utvikle kommersiell støtte for GNAT. I 2004 ble selskapene fusjonert og forandret navn til AdaCore.
Den 2. oktober 2001 ble kildekoden til GNAT tilføyd GCC CVS. Den siste versjonen som ble utviklet adskilt fra Gnu Compiler Collection var GNAT 3.15p, lansert den 2. oktober 2002, og skrevet ved hjelp av GCC 2.8.1.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Europavei 604

Europavei 604 går mellom Tours og Vierzon i Frankrike. Veiens lengde er 115 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Ormehull

Ormehull, også kjent som Einstein–Rosen-broer, er en hypotetisk topologisk egenskap ved romtid som skal fungere som snarveier gjennom det tomme rom og således muliggjøre tidsreiser. De er beskrevet som tunneler som binder sammen rom og tid på to forskjellige plasser i universet. Ved å reise igjennom et ormehull skal man kunne nå et område raskere enn det lyset kan.
Ormehull kan eksistere i henhold til den generelle relativitetsteorien, noe Albert Einstein og Nathan Rosen fastslo i 1935.


== Kip Thorne ==
I 1988 viste fysikeren Kip Thorne ved California Institute of Technology i Pasadena at det faktisk lar seg gjøre å reise gjennom ormehull – et hull gjennom universets romtid. Et ormehull er egentlig et vanlig sort hull med to innganger, og forskerne antar at de muligens eksisterer. Problemene med å reise gjennom dem er imidlertid mange. Bare det å bevege seg bort til åpningen ville tatt en evighet med de hastigheter man i dag kan komme opp i.
Forskere har beskjeftiget seg med disse tankene opp gjennom årene, og blant annet funnet ut at man kanskje kan generere ormehull. Problemet er imidlertid fremdeles at hullet i virkeligheten også er et sort hull, komplett med hendelseshorisont; det som går inn, kommer ikke ut igjen.
Dette problemet er imidlertid løst teoretisk av Thorne, ved å plassere eksotisk materie med negativ energi utenfor inngangen. En artikkel publisert i Physical Review Letters i juni kunne fortelle at man bare trenger mikroskopiske mengder av dette stoffet for å få det til.


== Referanser ==
Europavei 402

E402 eller Europavei 402 er en europavei som går mellom Calais og Le Mans i Frankrike. Veiens lengde er rundt 420 km.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Elov Persson

Elov Persson (født 10. juli 1894 i  Torsåker i Gästrikland, død 9. juli 1970 i Torsåker) var en svensk tegneserieskaper.Persson er kanskje mest kjent som tegner av tegneserien Kronblom som han skapte i 1927. Denne serien ble første gang utgitt i Norge i Arbeidermagasinet i 1931. 
Agust og Lotta er også en tegneserie tegnet av Persson. I likhet med Kronblom, ble også denne serien utgitt som en ukentlig helside i Arbeidermagasinet på begynnelsen av 1930-tallet.
Elov Persson sluttet å tegne Kronblom i 1968. Sønnen Gunnar Persson tok da over tegnearbeidet. Perssons andre sønn, Ingvar Persson, tok over tegnearbeidet med serien Agust og Lotta på samme tid.
Persson ble i 1966 tildelt Adamsonstatuetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elov Persson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Elov Persson på Internet Movie Database
Linn T. Sunne

Linn Tormodsdatter Grøndahl Sunne (født 2. desember 1971) er en norsk forfatter. Hun har særlig skrevet bøker for barn og unge, både på nynorsk og bokmål.
Sunne er oppvokst på Kongsberg og i Valldal på Sunnmøre. I tillegg til barnebøkene har hun skrevet manus, blant annet for Hotel Cæsar, og noveller samt bokanmeldelser i Oppland Arbeiderblad. Hun bor på Dokka og arbeider med litteraturformidling på Oppland fylkesbiblioteks bokbuss i Oppland. 
Sunne vant i 2007 Brageprisen i klassen for barne- og ungdomsbøker for boka Happy.
I 2012 ble hun tildelt Skolebibliotekarforeningens litteraturpris for sitt samlede forfatterskap, og samme år vant hun Brageprisen i åpen klasse, som da var ungdomsbøker, for Lille ekorn.
Linn T. Sunne er Arbeiderpartiets ordførerkandidat i Nordre Land ved kommunestyre- og fylkestingsvalget 2019.


== Bokutgivelser ==
Linn T. Sunne byr på drama av det alvorleg realistiske slaget. Debuten Stjernestøv (2000) handla om ei jente som korkje blir sett av foreldra eller han ho er forelska i. I Under morelltreet (2001) misser Nora bestevenninna i kreft. I Luna (2003) blir mor råka av alvorleg fødselsdepresjon. Happy tek opp noko enda meir tragisk.

2000: Stjernestøv  – barnebok, utgitt på Samlaget
2001: Under morelltreet – barnebok, Samlaget
2003: Luna - barnebok, Samlaget
2005: Min venn himmelen – Billedbok, utgitt på Gyldendal
2006: Størst – barnebok, Gyldendal, illustrert av Bjørn Ousland
2007: Happy – barnebok, Samlaget
2008: Blå blondie – ungdomsbok, Samlaget
2009: Mystiske gjester – barnebok, Gyldendal, illustrert av Ida Larmo
2010: Venner og uvenner – barnebok, Gyldendal, illustrert av Ida Larmo
2010: Pistolen – barnebok, Gyldendal, illustrert av Ketil Selnes
2011: Saiko – ungdomsbok, Samlaget
2011: Hundre raketter og ett skudd – barnebok, Gyldendal, illustrert av Ida Larmo
2011: Trøbbel i Sommervik – samleutgave for Bokklubben, illustrert av Ida Larmo
2011: Kjelleren – barnebok, Gyldendal, illustrert av Erik Ødegård
2012: Tyven på fjellet – barnebok, Gyldendal, illustrert av Ida Larmo
2012: Lille ekorn – ungdomsbok, Gyldendal
2014: Tunellen - barnebok, Gyldendal, illustrert av Christoffer Grav
2014: Alt du kan ønske deg - ungdomsbok, Samlaget
2016: Lett lykkelig - ungdomsbok, Gyldendal
2016: Jenta i Blindgata - barnebok, Samlaget
2016: Elizabeth 1. - sakprosa for barn og ungdom, Gyldendal
2016: Apropos forelska - barnebok, Samlaget
2017: Margrete 1. - sakprosa for barn og ungdom, Gyldendal


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Linn T. Sunne i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Forfatterens hjemmeside
Samlagets forfatterpresentasjon
Gyldendals forfatterpresentasjon
Anmeldelse av Happy
Kjersti Elvik

Kjersti Elvik (født 9. mars 1969 i Bergen) er en norsk skuespiller. 
Hun hadde sitt gjennombrudd i den populære norske TV-serien Vestavind, men er antakelig mest kjent for sin rolle som Hanne Wilhelmsen i filmatiseringen av Anne Holts krimromaner Salige er de som tørster og Blind gudinne. For rollen i Salige er de som tørster fikk hun Amandaprisen 1998 i klassen beste kvinnelige skuespiller.
I 2009 hadde hun den bærende rollen i musikalen Mamma Mia i Oslo. I 2016 spilte hun Ruth i julekalenderen på NRK Snøfall. For rollen ble hun nominert i til beste kvinnelige skuespiller under Gullruten 2017.  I 2014 spilte hun hovedrollen i sommermusikalen Den Gode Hensigt i Svelvik, med musikk og tekst av Christin Grilstad Prøis og regi av Ole Christian Øen.


== Filmografi ==


=== TV ===
1993: Rygg i rand, to i spann
1995: Vestavind … Anny Nedrebø
1997: Blind gudinne (TV-film) … Hanne Wilhelmsen
2003: Hundehjørnet … Ann-Kristin
2004–2007: Seks som oss … Angelica
2008: Varg Veum – Kvinnen i kjøleskapet (TV-film) … Lise Føyner
2016: Snøfall … Ruth
2016: Nobel – fred for enhver pris … Politioverbetjent Gudmundsen
2016–2018: Aber Bergen … Dommer Schou


=== Film ===
1997: Salige er de som tørster … Hanne Wilhelmsen
2004: Den som frykter ulven … Aggie
2004: Hawaii, Oslo … Dorthe
2014: Ta meg med! … Kari
2017: Hva vil folk si


=== Hørespill ===
2003: Gunnar Staalesen: Varg Veum – Bitre blomster
2003: Anne Holt: Død joker … Hanne Wilhelmsen
2004: Knut Nærum: Døde menn går på ski … Gina Ledders


== Diskografi ==
1998: Tre Små Kinesere: Ultralyd
2014: Ta meg med – Musikken fra filmen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjersti Elvik på Internet Movie Database 
(no) Kjersti Elvik hos Sceneweb 
(en) Kjersti Elvik hos The Movie Database 
Kjersti Elvik hos Den Nationale Scene
Passamaquoddy

Passamaquoddy kaller seg selv Peskede Makadi som betyr de som fanger seien eller stedet med mye sei. De tilhører språkgruppen algonkinske språk, men har også tidligere hatt tilhørighet til abenaki, penobscot, maliseer og pennacook.Passamaquoddy-stammen var shogs-indianere som var eksperter på kanonbruk, fisking og jakt. De bodde i kjegleformede tipier (wigwams) som var dekket med bjørkenever eller vevde matter for å holde varmen. Mange østkyststammer hadde mange familier som bodde i en tipi. De holder til langs St. Croix River i Maine
Det lever ca. 600 passaquodda på reservat i Maine. I dag er passamaquoddy en av de få stammene i USA som har representasjon i delstatsforsamlingen i Maine.


== Litteratur ==
Sockabasin, Allen J.  2007. An Upriver Passamaquoddy. Thomaston, Maine: Tilbury House.
Luehdorfia

Luehdorfia er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.


== Utseende ==

Gule og svarte svalestjerter. Bakvingen har en kort stjert, og gjerne en rød flekk ved roten av denne. Forvingens grunnfarge er gulaktig, med svarte tverrstriper eller -flekker.


== Levevis ==
I alle fall den japanske arten har larver som lever på planter i slekten Asarum i ingefærfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østligste Asia, fra Øst-Sibir (Primorje) i nord til Taiwan i sør, inkludert Japan.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie svalestjerter (Papilionidae)
delgruppe Parnassiinae
slekt Luehdorfia Crüger, 1878
Luehdorfia puziloi (Erschoff, 1872)
Luehdorfia chinensis Leech
Luehdorfia taibai Chou, 1994
Luehdorfia japonica Leech, 1889
? Luehdorfia bosniackii Rebel – ? utdødd (fossil)


== Kilder ==
www.funet.fi – Lepidoptera database
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Luehdorfia i Encyclopedia of Life 
(en) Luehdorfia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Luehdorfia hos Fossilworks 
(en) Luehdorfia hos NCBI 
(en) Kategori:Luehdorfia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Luehdorfia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Luehdorfia – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database