jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Elfi Eder

Elfriede «Elfi» Eder (født 5. januar 1970 i Zell am See i Østerrike) er en tidligere østerriksk alpinist.
Hun vant to medaljer i slalåm i internasjonale mesterskap. Under VM 1993 i Morioka tok hun bronse etter Karin Buder og Julie Parisien, og under OL 1994 i Lillehammer tok hun sølv, bare slått av Vreni Schneider.
I løpet av karrieren vant Elfi Eder tre enkeltrenn i verdenscupen. I sesongen 1995/96 gikk hun til topps i slalåmcupen.
I 1998 kom Elfi Eder på kant med det østerrikske skiforbundet, og begynte å representere Grenada. Hun oppnådde imidlertid ikke flere topplasseringer, og kjørte ut i seks av sesongens åtte verdenscuprenn. Hun la opp i februar 1999. I dag driver hun et hotell i hjembyen Leogang. Søsteren Sylvia Eder var også en fremgangsrik alpinist.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Elfi Eder – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Elfi Eder – Olympedia 
(en) Elfi Eder – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Elfi Eder – FIS (alpint) 
(en) Elfi Eder – FIS (alpint) 
(en) Elfi Eder – ski-db.com 
Nettsiden til Elfi Eders hotell
Den franske og indianske krig

Den franske og indianske krig er navnet på den nordamerikanske krigsskueplassen knyttet til den europeiske syvårskrigen. Det var en niårig konflikt (1754–1763) mellom Storbritannia, med sine kolonier og allierte blant indianerne (primært irokeserføderasjonen), mot Frankrike, samt dets kolonier og dets allierte blant indianerne (primært algonkinerne og huronene). 
Den franske og indianske krig var den fjerde kolonikrigen mellom Frankrike og Storbritannia, men i motsetning til tidligere kriger startet denne på amerikansk grunn og spredte seg til Europa, hvor krigshandlingene fant sted i årene 1756–1763, kjent som syvårskrigen. Krigen resulterte i britisk erobring av Ny-Frankrike øst for Mississippielven, samt Spansk Florida. For å kompensere sin allierte for tapet av Florida, overdro Frankrike Fransk Louisiana vest for Mississippi til Spania. Frankrikes kolonier i Nord-Amerika ble etter dette redusert til de små øyene Saint Pierre og Miquelon.


== Slag og ekspedisjoner ==
USAPennsylvania
Slaget ved Jumonville Glen (28. mai 1754)
Slaget ved Fort Necessity, også kjent som slaget ved Great Meadows (3. juli 1754)
Braddock-ekspedisjonen (slaget ved Monongahela, slaget ved villmarken) (9. juli 1755)
Slaget ved Sideling Hill (4. april 1756)
Kittanning-ekspedisjonen (klimaks 8. september 1756)
Slaget ved Fort Duquesne (14. september 1758)
Slaget ved Fort Ligonier (12. oktober 1758)
Forbes-ekspedisjonen (klimaks 25. november 1758)New York
Slaget ved Lake George (8. september 1755)
Slaget ved Fort Oswego (10.-14. august 1756)
Slaget ved Fort Bull (27. mars 1756)
Slaget ved Snowshoes i 1757 (21. januar 1757)
Slaget ved Sabbath Day Point (26. juli 1757)
Slaget ved Fort William Henry (9. august 1757)
Åtaket på German Flatts i 1757 (12. november 1757)
Slaget ved Snowshoes (23. mars 1758)
Slaget ved Carillon (8. juli 1758)
Slaget ved La Belle-Famille (24. juli 1759)
Slaget ved Fort Niagara (6.-26. juli 1759)
Slaget ved Ticonderoga i 1759 (26. juli 1759)
Slaget ved Thousand Islands, (16.-25. august 1760)Vest-Virginia
Slaget ved Great Cacapon (28. april 1756)CanadaNew Brunswick
Slaget ved Fort Beauséjour (16. juni 1755)Nova Scotia
Beleiringen av Louisbourg (8. juni-26. juli 1758)Ontario
Slaget ved Fort Frontenac (25. august 1758)
Slaget ved the Thousand Islands, (16.-25. august 1760)Quebec
Slaget ved Beauport (31. juli 1759)
Slaget ved Abrahamslettene (13. september 1759)
Slaget ved Sainte-Foy (28. april 1760)
Slaget ved Restigouche, (3–8. juli 1760)Newfoundland
Slaget ved Signal Hill  (15. september 1762)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) French and Indian War – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) French and Indian War – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Bethnal Green undergrunnsstasjon

Bethnal Green undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Stasjonen ble åpnet den 4. desember 1946 som en del av forlengelsen av Central-linjen. Før åpning ble den brukt som tilfluktsrom under annen verdenskrig, og 3. mars 1943 omkom 173 mennesker som forsøkte å ta seg ned til tilfluktsrommet under et luftangrep.


== Eksterne lenker ==
Bethnal Green Underground Station  Transport for London (Engelsk)
Marg Moll

Marg Moll (født 2. august 1884 i Mülhausen/Elsass som Margarete Haeffner, død 15. mars 1977 i München) var en tysk kvinnelig billedhugger, maler og forfatter. Stilen hennes beveget seg fra naturtro til etterhvert svært abstrakt.


== Liv og verk ==
Hun begynte sin utdanning ved Städelschen Institut i Frankfurt am Main, og fattet umiddelbart interesse for skulptur. Hun fikk undervisning av maleren Oskar Moll, fra 1905 av, og de ble gift i 1906. De dro sammen til Berlin, og arbeidet en tid i atelieret til Lovis Corinth, mens Marg fikk anatomitimer ved Levin-Funke-Schule.
Paret dro til Paris i 1907. Der ble de involvert i Henri Matisses oppstart av eget akademi. Marg Moll skrev senere en levende skildring fra denne tiden. Hun arbeidet selv mest med form og skulpturmessig framstilling av denne.
Oskar Moll fikk stilling ved akademiet i Breslau (nå:Wroclaw) etter første verdenskrig. Paret slo seg derfor ned der. Akademiet ble lagt ned i 1932, og paret flyttet til Düsseldorf og senere til Berlin: Der flyttet de inn i et hus, tegnet av en arkitektvenn, Hans Scharoun, som ble beskrevet som «inntrykksgivende», siden det inneholdt mange av både parets egne, og mange andre kunstneres verker. Huset ble forøvrig ødelagt i et bombeangrep i 1943.
Parets arbeider vekket det nazistiske regimets mishag, og de ble entarteterklært i 1937. I alt 8 av hennes verk (grafikk og skulptur) ble beslaglagt.


== Stil ==
Marg Moll beskrives som «mangfoldig i valg av stilarter» (Ahlenkatalogen). Hun bearbeidet først inntrykk fra sine samtidige, som Alexander Archipenko, Constantin Brancusi og Ossip Zadkinesom hun ble kjent med under første Parisopphold. Senere (1928) hadde hun et nytt opphold i Paris som Fernand Légers elev. Hun stilte også ut sammen med Robert Delaunay og Albert Gleizes.
Stilen hennes etter den tid ble mere og mere abstrakt. Dette fortsatte etter den andre verdenskrig – og ektefellens død i 1947. Hun var i Wales i 1947 til 1950, og møtte blant andre Henry Moore. Tilbake i Düsseldorf begynte hun en virksomhet med foredrag rundt om i verden. Verkene hennes var blitt nesten fri for detaljer i bronse og ekspressive treskulpturer.
Da hun døde, ble hun gravlagt i en æresgrav i Berlin på Friedhof Zehlendorf.


== Æresbevisninger ==
1969 Verleihung des Großen Bundesverdienstordens
1970 Preismedaille auf der XVI. Kunstausstellung Köln


== Referanser ==


== Egen litteratur (på tysk) ==
Moll, Margarethe, Erinnerungen an Matisse, i: Neue Deutsche Hefte, Heft 23, Gütersloh 1956, S. 853 f.
Gjenopptrykt til utstillingskatalogen: «Matisse und seine deutschen Schüler», Pfalzgalerie Kaiserslautern/Ostdeutsche Galerie Regensburg 1988, S. 41 ff.


== Skriftlig omtale ==
Tredelt utstillingskatalog: "Die große Inspiration". Deutsche Künstler in der Académie Matisse, Teil III, Kunst-Museum Ahlen 2004 (omhandler de tyske Matisse-elevene)
Jain, Gora, "Marg Moll – 'Konturen' des bildhauerischen Werks", i utstillingskatalogen "Die große Inspiration, Teil I, Kunst-Museum Ahlen 1997, S. 107-122


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Marg Moll i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
www.oskar-u-marg-moll.de Homepage von Marg und Oskar Moll
Holland Park undergrunnsstasjon

Holland Park undergrunnstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den betjener Central-linjen, og ligger rett nord for parken Holland Park. 


== Eksterne lenker ==
Holland Park Underground Station Transport for London (Engelsk)
White City undergrunnsstasjon

White City undergrunnstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den betjener Central-linjen, og ligger rett ved BBC Television Centre. 


== Eksterne lenker ==
White City Underground Station Transport for London (Engelsk)
Presidium

Presidium (latin: praesidium, avledet fra praes, «beskyttelse» eller «forsvar», bokstavelig «de som er foran») er ledelsen, de eller den som fører presidiet, eksempelvis presidiet i Nordisk råd er presidentskapet eller ledelsen av det samme.Begrepet har sin opprinnelse i tiden 1815–1825. I Tyskland er historisk sett presidiet av den nasjonale lovgivende forsamling (Bundestag, Reichstag) ansvarlig for den rutinemessige administrasjon. Det nåværende presidium består av presidenten og visepresidenten i Bundestag.
I de østeuropeiske kommuniststatene på 1900-tallet var russiske prezidium det faste lederskapet som det øverste sovjet i Sovjetunionen. Sovjet er et russisk ord som betyr «råd» eller «forsamling». Presidium av det øverste sovjet i Sovjetunionen eksisterte fra 1936 da det øverste sovjet erstattet sovjetkongressen med sentralkomiteen.
I skandinaviske studentorganisasjoner er ordet presidium benyttet som et paraplyord som omfavner alle formenn/kvinner i organisasjonens administrasjon.


== Referanser ==
Michał Żewłakow

Michał Żewłakow (født 22. april 1976) er en polsk midtstopper som spiller for Legia Warszawa (old boys). Han er en konstant fare når han spiller fremover på banen og med sine kraftige frispark.
Żewłakow spilte 8 år for KP Polonia Warszawa og ble senere solgt til belgiske KSK Beveren i oktober 1998. Han ble senere tilbudt konrakt hos Excelsior Mouscron der tvillinbroren hans Marcin spilte, overgangssummen var på 485 000 euro. Żewłakow forandret fort spillestil og ble etter hvert en sentral spiller for den klubben som vant den belgiske cupen 2002. Etter at han kom til Anderlecht, debuterte han i UEFA Champions League, og hjalp den belgiske klubben til tittelen samme år. De neste sesongene mistet han plassen på laget, og Olympiakos hentet ham tilbake på fri overgang like etter fotball-VM i Tyskland. 
Michał Żewłakow har en tvillingbror, Marcin, som spiller for K.A.A. Gent som spiss. Żewłakow-brødrene var de første brødrene som hadde spilt sammen for det polske landslaget da de ble tatt ut til kampen mot Frankrike i februar 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michał Żewłakow – FIFA 
(en) Michał Żewłakow – UEFA 
(fr) Michał Żewłakow – LÉquipe 
(en) Michał Żewłakow – Transfermarkt 
(en) Michał Żewłakow – Transfermarkt (manager) 
(en) Michał Żewłakow – national-football-teams.com 
(en) Michał Żewłakow – WorldFootball.net 
(en) Michał Żewłakow – FootballDatabase.eu 
(en) Michał Żewłakow – Soccerway 
(en) Michał Żewłakow – EU-Football.info 
Michał Żewłakow (90minut.pl)
Johan Henningsen

Johan Emil Hans Henningsen (født 1876, død 1952) var en grønlandsk politiker.
Han var medlem av Forstandeskapene som Danmark opprettet på Grønland fra 1860, og ble senere et markant medlem Grønlands Landsråd da disse ble opprettet i 1908. 
Han var gift med Johanne Marie Gjertrud Fleichser (1880–1959), og sammen fikk de datteren Elisabeth Johansen, som også ble politiker, og ble den eneste kvinnen som ble stemt inn på Grønlands Landsråd.


== Referanser ==
Regnskogfondet

Regnskogfondet (Rainforest Foundation Norway) er en norsk ikke-statlig miljøorganisasjon, hvis formål er å bidra til bevaring av regnskogen og å sikre urfolks rettigheter. Organisasjonen ble stiftet i 1989 og er den norske delen av det internasjonale regnskogsnettverket Rainforest Foundation International, med søsterorganisasjoner i Storbritannia og USA.Regnskogfondet ble i 1996 en selvstendig stiftelse, og har i dag medlemsorganisasjoner som Naturvernforbundet, Miljøagentene, Natur og Ungdom, Framtiden i våre hender og Utviklingsfondet. 


== Virksomhet ==
Organisasjonen arbeider på flere nivå, fra lokale grasrotprosjekter til forbedring av nasjonalt og internasjonalt lovverk.I dag støtter Regnskogfondet prosjekter i følgende land: Brasil, Peru, Colombia, Den demokratiske republikken Kongo, Myanmar, Indonesia og Papua Ny-Guinea. Regnskogfondets prosjekter utvikles i nært samarbeid med frivillige organisasjoner i de landene de arbeider i, bygger på lokal kompetanse og drives av de lokale partnerorganisasjonene. Samarbeidspartnerne er for det meste urfolksorganisasjoner, miljø- og menneskerettighetsorganisasjoner. I tillegg drives omfattende informasjons- og kampanjevirksomhet i Norge og internasjonalt.
Generalsekretær fra 1. april 2021 er Tørris Jæger. Han overtar etter Øyvind Eggen, som i 2018 overtok etter daglig leder Lars Løvold. Løvold ledet organisasjonen fra begynnelsen, unntatt perioden fra 1. januar 2013 til 1. januar 2015 hvor Dag Hareide var leder. Hovedkontoret ligger i Oslo.


== Regnskogfondets formålsparagraf ==
Støtte programmer og prosjekter i samarbeid med lokale organisasjoner og urfolk i regnskogen.
Arbeide for nødvendige endringer i politikk og praksis fra myndigheter (i land med og uten regnskog), internasjonale organer og private selskaper.
Mobilisere og styrke det folkelige engasjementet omkring disse spørsmålene både nasjonalt og internasjonalt.


== Organisasjon ==
Regnskogfondet har en stab i Norge på 84 ansatte per januar 2021. I 2018 fikk Regnskogfondet sitt første landkontor i Kinshasa i Den demokratiske republikken Kongo.
Regnskogfondet mottar støtte fra NORAD, Utenriksdepartementet, Miljøverndepartementet, Operasjon Dagsverk, forskjellige internasjonale fond, private givere og næringslivet. Organisasjonen er medlem av Innsamlingskontrollen. Private givere kan være såkalte «Regnskogvoktere» som gir et månedlig beløp i støtte. Regnskogfondet fikk NRKs TV-aksjon for 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Regnskogfondets nettside
Peter Rochegune Munch

Peter Rochegune Munch (i Danmark ofte kalt P. Munch, født 25. juli 1870 i Redsted på Mors, død 12. januar 1948 i København) var en dansk historiker og politiker.
Han var medstifter og ledende medlem av Radikale Venstre, og representerte partiet i Folketinget fra 1909 til 1945.Munch var innenriksminister i Regjeringen Zahle I fra 28. oktober 1909 til 5. juli 1910, forsvarsminister i Regjeringen Zahle II fra 21. juni 1913 til 29. mars 1920 og utenriksminister i regjeringene Stauning II, Stauning III, Stauning IV, Stauning V fra 30. april 1929 til 8. juli 1940.Som Danmarks utenriksminister mellom 1929 og 1940 påvirket han sterkt dansk utenrikspolitikk, også etter sin tid som minister. Hans rolle gjennom årene som ledet fram til den tyske okkupasjonen av Danmark under andre verdenskrig er fortsatt omdiskutert.


== Referanser ==
Katherine Paterson

Katherine Paterson (født 31. oktober 1932 i Jiangsu, Kina) er en amerikansk barnebokforfatter. Broen til Terabithia (1977) er en av de mest kjente bøkene hennes, den har blitt filmet to ganger, senest i 2007: Broen til Terabithia (film).Hennes foreldre var amerikanske misjonærer i Kina, og hennes første språk var kinesisk. Hun bodde i Kina 1932-37 og 1938-40, og i Japan 1957-61. Hun giftet seg i 1962 med en prest og fikk fire barn på kort tid; to av dem var adoptert. 
Hennes første bok var The Sign of the Chrysanthemum (1973), basert på hennes inntrykk og erfaringer fra Japan. Historien utspiller seg på 1100-tallet, og er en dannelsesroman om en ung gutt på leting etter sin far. The Master Puppeteer er en historie om fattigdom og forbrytelser i 1700-tallets Japan. The Great Gilly Hopkins handler om den evnerike Gilly som flytter fra fosterhjem til fosterhjem, fremdeles med håp om at moren skal hente henne en dag. Jacob Have I Loved handler om søskenrivalisering.
Hun er pr 2010 visepresident i organisasjonen National Children's Book and Literacy Alliance. 
På norsk finnes bøkene Broen til Terabithia (også utgitt med tittelen Alene på den andre siden), Gilly Hopkins, Caroline og jeg, Lyddie og Juksemaker.


== Priser ==
2006 – Litteraturprisen til minne om Astrid Lindgren
1998 – H.C. Andersen-prisen
1981 – Newbery-medaljen for Jacob Have I Loved (Caroline og jeg)
1979 – National Book Award for The Great Gilly Hopkins
1977 – Newbery-medaljen for Broen til Terabithia
1976 – National Book Award for The Master Puppeteer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Katherine Paterson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Katherine Paterson på Internet Movie Database 
(en) Katherine Paterson hos The Movie Database 
(no) NCBLA Katherine Paterson biografi
Nikoline

Nikoline og Nicoline er opprinnelig danske varianter av kvinnenavnet Nicole som er en feminin form av mannsnavnet Nicolas. Navnene brukes mest i Norden.
Lignende kvinnenavn: Nicole, Oline, Line, Ine.
Lignende mannsnavn: Nikolai, Nicolai, Nicolas, Nikolas, Nico, Nicky.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Nikoline og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Nikoline var et populært navn på norske jentebarn på midten av 1800-tallet.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Nicoline Frølich, norsk utdanningsforsker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Nikoline
(en) Think Baby Names: Nikoline
Prosesjonsspinnere

Prosesjonsspinnere (Thaumetopoeinae) er en gruppe (underfamilie) av sommerfugler som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Av de rundt 100 kjente artene fordelt på en god del slekter forekommer seks arter i slekten Thaumetopoea i Europa, de fleste av de resterende lever i Australia. Prosesjonsspinnernes hårete larver lever selskapelig i teltlignende silkespinn på busker og trær. De har store mengder neslehår som lett brekker av og kan forårsake betydelige hud- og øyeskader for den som kommer i kontakt med dem.

Larvene er også kjent for at de kan forflytte seg i lange "prosesjoner", der larvene går tett i tett på én rekke.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien tannspinnere, Notodontidae
Underfamilien prosesjonsspinnere, Thaumetopoeinae – 100 arter i den Gamle Verden. Brungrå, svært hårete, hårete larver lever i store ansamlinger. Ikke i Norge.
Slekten Thaumetopoea Hübner, 1820 – 10 – 11 arter. I Europa:
eikeprosesjonsspinner, Thaumetopoea processionea (Linnaeus, 1758) – på eik
furuprosesjonsspinner, Thaumetopoea pinivora (Treitschke, 1834) – på furu
Thaumetopoea pityocampa (Denis & Schiffermüller, 1775) – på pinje, Sør- og Mellom-Europa
Thaumetopoea herculeana Rambur, 1840
Thaumetopoea solitaria (Freyer, 1838) – på pistasjtre og sypress
Thaumetopoea wilkinsoni Tams, 1924
Slekten Cynosarga Walker, 1865 – Australia
Slekten Ochrogaster Herrich-Schäffer, 1855 – Australia
Slekten Aglaosoma Scott, 1864 – Australia
Slekten Tanystola Turner, 1922 – Australia
Slekten Mesodrepta Turner, 1924 -Asutralia
Slekten Epicoma Hübner, 1819 – Australia, den artsrikeste slekten
Slekten Trichioceras Stephns, 1865 – Australia
Slekten Axiocleta Turner, 1911 – Australia


== Kilder ==
Bildegalleri over australske arter: [1]
Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(sv) Prosesjonsspinnere hos Dyntaxa 
(en) Prosesjonsspinnere hos Fauna Europaea 
(en) Prosesjonsspinnere hos NCBI 
(en) Kategori:Thaumetopoeinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thaumetopoeinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Chantal Bournissen

Chantal Bournissen (født 6. april 1967 i Arolla) er en sveitsisk tidligere alpinist.
Hun oppnådde sin største suksess under VM 1991 i Saalbach-Hinterglemm, der hun ble verdensmester i kombinasjonsøvelsen. Det samme året vant hun også verdenscupen i utfor. Hun vant totalt sju renn i verdenscupen, seks i utfor og et Super-G-renn. Hun la opp som alpinist våren 1995.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Chantal Bournissen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Chantal Bournissen – Olympedia 
(en) Chantal Bournissen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Chantal Bournissen – FIS (alpint) 
(en) Chantal Bournissen – ski-db.com
Harald Stakkestad

Harald Stakkestad (født 19. desember 1949) er en norsk lokalpolitiker fra Høyre. Han var ordfører i Tysvær kommune i Rogaland fra 2007 til 2015.
Stakkestad ble første gang innvalgt i kommunestyret i 1991. I sine to første perioder var han medlem av kulturstyret. Fra 1999-2003 var han medlem av formannskapet og i perioden 2003-2007 var han leder av helse- og omsorgsutvalget i kommunen.
Fylkesvei 6522

Fylkesvei 6522 (Fv6522) går mellom Vika og Risan i Oppdal kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 520 (Sør-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 OppdalBåggåstrondvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Kartverkets norgeskart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6522
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Alan Sorrenti

Alan Sorrenti (født 9. desember 1950) er en italiensk sanger og komponist. Hans mor var walisisk, og han bodde derfor i Aberystwyth i Wales i store deler av barndommen.


== Biografi ==
Sorrentis karriere begynte tidlig i 1970-årene. Han ga ut sitt første album, Aria i 1972, etterfulgt av Come un vecchio incensiere all'alba di un villaggio deserto (1973). Begge albumene besto hovedsakelig av progressiv rock og eksperimentelle spor.
I 1976 skiftet Alan Sorrenti sjanger og ga ut spor som lå nærmere discosjangeren. Alan Sorrenti ga ut sitt siste album i 1992.
Sorrenti representerte Italia i Eurovision Song Contest 1980, med sangen «Non so che darei». Han kom på sjetteplass.
I 2006 deltok han på festivalen O' Scià på øya Lampedusa.
Alan Sorrentis yngre søster, Jenny Sorrenti, er også plateartist. Hun har utgitt mange album med sitt folkrockband, Saint Just.


== Referanser ==


== Kilder ==
Artisten ALAN SORRENTI


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alan Sorrenti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alan Sorrenti på Internet Movie Database 
(en) Alan Sorrenti hos The Movie Database 
(en) Alan Sorrenti på Discogs 
(en) Alan Sorrenti på MusicBrainz 
(en) Alan Sorrenti på Songkick 
(en) Alan Sorrenti på Genius — sangtekster 
(en) Alan Sorrenti på AllMusic 
Alan Sorrenti på Twitter
Dag Sørensen

Dag Sørensen (født 21. april 1952) er en norsk lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Sokndal kommune i Rogaland fra 2007 til 2011.
Sørensen er jurist av utdannelse og startet som advokat i 2005 etter å ha vært 28 år i SR-bank, sist i stillingen som banksjef.
Sørensen  tiltrådte som rådmann i Sokndal kommune i 2012.


== Referanser ==
Fylkesvei 6510

Fylkesvei 6510 (Fv6510) går mellom Åsbakken og Innset i Rennebu kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 508 (Sør-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 RennebuSeierdalsveien 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Kartverkets norgeskart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6510
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger