jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arne Falstad

Arne Falstad (født 1. mai 1874 på Skogn, død 27. november 1958 i Levanger) var en norsk overrettssakfører, banksjef og politiker (H). Han var ordfører i Levanger bykommune samt stortingsmann for Trondhjem og Levanger.


== Liv og virke ==
Han ble født på gården Skjerpingen ved Alstadhaug kirke i Skogn prestegjeld som sønn av lærer, organist og banksjef Peder Falstad (1842–1921) fra Ekne og hustru Oline Kathrine Sæther (1837–1928). Morfaren var lærer, klokker og stortingsmann Peter Andreas Sæther (1812–1897). Partipolitisk var faren radikal venstremann, mens morfaren var bondevenn.
Han tok artium i 1892 og juridisk embedseksamen i 1900. Han var vernepliktig offiser fra 1894, premierløytnant fra 1902 og kaptein fra 1911. Falstad var sakførerfullmektig i Trondhjem før han i 1903 ble overrettssakfører i Steinkjer, hvor hans bror Peter Andreas Falstad allerede hadde etablert sin sakførerforretning. Arne Falstad ble fast forsvarer i Inderøy meddomsrett. Han var medlem av Steinkjer bystyre og formannskap 1914–1919, og byens varaordfører 1914–1916. I 1916 ble han styreformann i Indherreds Kreditbank. I 1921 ble broren Peter Andreas ansatt som banksjef i Indherreds Kreditbank, og Arne vendte tilbake til Levanger.Arne Falstad åpnet sin egen sakførerforretning og overtok etter faren som banksjef i Privatbanken i Levanger (tidligere Levanger Håndverkerforenings Sparekasse). I 1928 ble banken avløst av Levanger og omegns Kreditbank. Falstad var fast forsvarer ved Stjør- og Verdal meddomsrett.Han var medlem av Levanger bystyre og formannskap 1930–1940, og byens ordfører i årene 1931, 1932, 1935, 1940 og 1945. Han var vararepresentant til Stortinget fra Trondhjem og Levanger for Høyre og Frisinnede Venstre i periodene 1925–1927, 1931–1933 og 1937–1945. Falstad møtte blant annet fast for Ivar Lykke i Stortingets justiskomité fra juni 1932 og ut året.Han giftet seg i 1908 med Ingrid Swensen, datter av sogneprest Søren Hagerup Holck Swensen og hustru Astrid Lindeman. Blant hennes brødre var skipsingeniør Trygve Swensen, som også ble kommunepolitiker i Aker og formann i hovedstyret i Frisinnede Folkeparti (Frisinnede Venstre).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arne Falstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Arne Falstad hos Norsk senter for forskningsdata
Margot Boer

Margot Madelaine Boer (født 7. august 1985 i Woubrugge) er en nederlandsk skøyteløper. Hun har spesialisert seg på de tre korteste distansene, 500 m, 1 000 m og 1 500 m.
Boer debuterte i verdenscupen i desember 2004. Hun vant sølvmedalje på 500 meter og bronsemedalje på 1 000 meter i junior-EM i Innsbruck i 2006. Under Vinter-OL 2014 i Sotsji tok hun bronse på både 500 m og 1000 m.


== Personlige rekorder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Margot Boer – Olympics.com 
(en) Margot Boer – Olympic.org 
(en) Margot Boer – Olympedia 
(en) Margot Boer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Margot Boer – Speedskatingbase.eu 
(en) Margot Boer – SpeedSkatingNews.info 
(en) Margot Boer – SpeedSkatingStats.com 
(nl)  Offisielt nettsted
(en) Margot Boer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Margot Boer hos Skateresults
«Athletes : Margot Boer». Sochi2014.com. 4. juli 2014. Arkivert fra originalen 4. juli 2014. Besøkt 28. august 2015. 
Offisiell nettside av Team Liga Arkivert 12. april 2014 hos Wayback Machine.BilderBilder av Margot Boer hos DESGphoto
Stoppen

Stoppen er et område i Lier kommune i Buskerud. Stedet er mest kjent for å huse skoler og idrettsanlegg, men har også noe boligbebyggelse.


== Historie ==
Stoppenområdet har navnet fra gården med samme navn. Stoppen gård ligger fra 50 til 100 meter over havet i delvis bratt lende på leirgrunn nordøst for Drammen. Gården grenser i vest langs åskammen vest for Stoppendalen mot Strøtvet, i nord mot gårdene Flåtan og Lian, i øst mot Høvik, og i sør mot Nøste. Gården ble ryddet i yngre jernalder. I dag består den av to deler, øvre og nedre Stoppen. Gårdene driver for det meste med epledyrking.
Navnet Stoppen er satt sammen av det norrøne stopp eller staup, som betyr dump eller senkning. Det sikter antakelig til den dype Stoppendalen eller til trinn i de bratte liene som omgir gården. Siste ledd kommer av vin, det vil si eng eller havnegang.


== Bebyggelse ==
Området huser den kombinerte barne- og ungdomsskolen Høvik skole, samt St. Hallvard videregående skole. Tidligere fantes også Stoppen ungdomsskole, mens Høvik kun var barneskole. I 2008 ble det imidlertid besluttet å rive Høvik skole, legge ned Stoppen skole og bygge en ny kombinert barne- og ungdomsskole på samme sted. Den nye Høvik skole ble åpnet 20. mai 2010 og har plass til 900 elever. Like ved skolene ligger Lier stadion, som ble anlagt i 1972 etter påtrykk fra idrettslaget Sparta/Bragerøen, flerbrukshallen St. Hallvardhallen, svømmehallen og gymsalen Lierhallen og borettslaget Stoppen bo. Boligfeltet Hasselbakken ligger i Stoppenåsen, rett vest for skoleområdet.


== Referanser ==
Thurmanskogen

Thurmanskogen kan vis til flere nært knyttede området på Lørenskog, nordøst av Oslo.

Thurmanskogen (skog) er et skogområde i den ytre delen av Østmarka som befinner seg i kommunen Lørenskog øst for Oslo.
Thurmanskogen (sted) et boligområdet som ligger ved skogen med samme navn.
Thurmanskogen Vel, en velforening for boligområdet med samme navn.
Garching

Garching bei München er en liten by sør i Landkreis München i Tyskland rett ved den nordlige grensen til Østerrike. Byen er vennskapsby med den norske kommunen Lørenskog.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Garching bei München – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kevin Van der Perren

Kevin Van der Perren (født 6. august 1982 i Ninove, Belgia) er en belgisk kunstløper. I kunstløp-EM i 2007 og 2009 tok han bronsemedalje, noe som er hans beste plasseringer i et større mesterskap. Han har i tillegg sju nasjonale mesterskapstitler (2000-2004, 2007 og 2011) og var Belgias flaggbærer under Vinter-OL 2006 i Torino. Han er gift med den britiske kunstløperen Jenna McCorkell.


== Programmer ==


== Høydepunkter ==


=== Etter 2004 ===


=== Før 2004 ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kevin Van der Perren – Olympedia 
(en) Kevin Van der Perren – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kevin Van der Perren – ISU 
Offisielt nettsted 
(en) Kevin Van der Perren – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Om Kevin Van Der Perren - ISU
(en) Kevin Van Der Perren -Profil på web.IceNetwork.com
(en) Om Kevin Van Der Perren på www.PixieWorld.net
Caribe Juniors

Caribe Juniors er en ecuadoriansk fotballklubb, som er mest kjent som ungdomsklubben til Manchester Uniteds stjerneving, Luis Antonio Valencia
Lørenskoghallen

Lørenskoghallen er en innendørs sportshall i Lørenskog kommune.
Laurine van Riessen

Laurine van Riessen (født 10. august 1987 i Leiden) er en nederlandsk skøyteløper.
Van Riessen debuterte i verdenscupen i november 2006. I sesongen 2008/09 fikk hun tredjeplass i det første verdenscupløpet på 1000 m, mens hun i neste runde ble nummer fem på 1500 m. 
Sammen med Ingeborg Kroon og Natasje Bruintjes vant hun junior-VM i lag. I mars 2007 satte hun juniorverdensrekord på 1000 m.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 4 i lagsprint.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Laurine van Riessen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Laurine van Riessen – Olympics.com 
(en) Laurine van Riessen – Olympic.org 
(en) Laurine van Riessen – Olympedia 
(en) Laurine van Riessen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Laurine van Riessen – Speedskatingbase.eu 
(en) Laurine van Riessen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Laurine van Riessen – SpeedSkatingStats.com 
(en) Laurine van Riessen – Cycling Archives 
(en) Laurine van Riessen – CycleBase 
«Athletes : Laurine van Riessen». Sochi2014.com. 4. juli 2014. Arkivert fra originalen 4. juli 2014. Besøkt 29. august 2015. BilderBilder av Laurine van Riessen hos DESGphoto
Samuel Thomassen

Samuel Thomassen (født 19. juli 1886 i Verdal, død 11. februar 1962 i Levanger) var en norsk kjøpmann og politiker (V) som var Levanger bys ordfører i 1928 og 1934.


== Liv og virke ==
Han var sønn av handelsmann og gårdbruker Johannes Thomassen jr. fra Verdal og hustru Paulianne (Paula) Dahl fra Lilledalen i Mosvik. Han hadde syv søsken. Hele familien var metodistiske kristne og sterke drivkrefter i den metodistiske menigheten i Levanger og Verdal, som ble etablert i 1880-årene. Han skulle selv komme til å nedlegge et betydelig arbeid i menigheten. Familien bodde på Reinsholm i Verdal før de kjøpte Støressand på Skogn i 1897. Faren døde året etter.Han var først handelsbetjent, og startet sin egen handelsforretning i Levanger i en alder av 19 år, i bygården hvor hans far også hadde drevet handel. Den såkalte Thomassen-gården i Levanger ble reist umiddelbart etter bybrannen i 1897, og står fortsatt. Herfra drev han handel i «konfeksjon, manufaktur, skotøy, stentøy, mel og kolonial».Thomassen hadde en rekke andre interesser i næringslivet og offentlige verv. Han var formann i Levanger og omegns kjøpmannsforening. Han var formann i direksjonen (styret) i Levanger og Omegns Kreditbank, som avløste Privatbanken, fra 1928 og frem til den ble kjøpt av Forretningsbanken i 1949. Han var innvalgt i Levanger bystyre fra 1923, i årene 1928 og 1934 som byens ordfører. Han var også formann i havnestyret fra 1926 til 1940 og formann i overligningsnemnden.


== Referanser ==
Nedrustningskonferansen i Genève

Nedrustningskonferansen i Genève i 1932–1934 (også kalt konferansen for reduksjon og begrensning av våpen eller bare nedrustningskonferansen) var et internasjonalt tiltak som medlemslandene i Folkeforbundet gjorde i samarbeid med USA og Sovjetunionen for å aktualisere ideologien om nedrustning. Konferansen fant sted i den sveitsiske byen Genève, tilsynelatende mellom 2. februar 1932 og 11. juni 1934, men mer korrekt frem til mai 1937. Konferansen ga ingen gjeldende resultater med tanke på Tysklands militær -og utenrikspolitikk i 1930-årene.
De første forsøkene på internasjonale begrensninger av våpenproduksjon ble gjort under Haagkonferansene i 1899 og 1907, men begge mislyktes med sitt primære mål. Selv om mange samtidige kommentatorer (og artikkel nr. 231 i Versaillestraktaten) hadde gitt «krigsskyldige» Tyskland skylden for utbruddet av første verdenskrig, begynte historikere i 1930-årene å snakke godt om det voldsomme våpenkappløppet som fant sted etter 1914. Videre hadde alle stormaktene unntatt USA forpliktet seg til nedrustning både i Versaillestraktaten og Folkeforbundets pakt. En internasjonal ikke-statlig kampanje for å fremme nedrustning fikk også betydning i 1920-årene og tidlig i 1930-årene. 
En forberedende kommisjon ble satt inn av Folkeforbundet i 1925. Etter 1931 var det tilstrekkelig støtte til å holde en konferanse. Konferansen begynte behørig under ledelse av Storbritannias tidligere utenriksminister Arthur Henderson. Motivasjonen bak forhandlingene kan oppsummeres med et utdrag fra beskjeden president Franklin D. Roosevelt sendte til konferansen: «Hvis alle nasjoner blir enige om fullstendig å fjerne seg fra besittelse og bruk av våpen som muliggjør et vellykket angrep, vil forsvaret automatisk bli uangripelig og enhver nasjons grenser og selvstendighet bli sikret.»
Samtalene ble preget av en rekke vanskeligheter fra starten. Blant disse var uenighet om hva som utgjorde «offensive» og «defensive» våpen, og polariseringen av Frankrike og Tyskland. De mer og mer militærfokuserte tyske regjeringene kunne ikke se noen grunn til at deres land ikke kunne nyte den samme grad av våpen som andre makter, særlig Frankrike. Franskmennene på sin side, var like insisterende på at en begrensning av Tysklands militær var deres eneste forsikring mot fremtidige konflikter like alvorlige som første verdenskrig. Britiske og amerikanske myndigheter var imidlertid uforberedt på å tilby de ekstra sikkerhetsforpliktelsene som Frankrike ønsket i bytte for begrensning av det franske våpenlageret.
Samtalene brøt sammen da Hitler trakk Tyskland både fra konferansen og Folkeforbundet i oktober 1933. 


== Litteratur ==
Werner von Rheinbaben: Genfer Abrüstungskonferenz – Und was nun?. Berlin, 1932.
Völkerbund: Kleines Handbuch des Völkerbundes. Genève, 1939.
Rudolf Nadolny: Mein Beitrag. Erinnerungen eines Botschafters des Deutschen Reiches, hg. von Günter Wollstein. Köln, 1985. ISBN 3-922977-18-9


== Eksterne lenker ==
Philip John Noel-Baker, britisk antimilitær aktivist (bokmål)
Fatle

Fatle er et slags trekantet tørkle som brukes som støtte for en skadd arm eller skulder, særlig innen førstehjelp. Hensikten er å hjelpe til med å holde armen eller skulderen mest mulig i ro. For samme formål brukes fatle også ved skader i en hånd.


== Eksterne lenker ==
(en) Arm in sling – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Den andre Chimurenga

Den andre Chimurenga (engelsk: the Second Chimurenga), den zimbabwiske frigjøringskrigen (Zimbabwe War of Liberation) eller den rhodesiske buskkrigen (Rhodesian Bush War) var en borgerkrig og geriljakrig i det tidligere Rhodesia, det nåværende Zimbabwe, som ble utkjempet fra 1964 til 1979. Den rhodesiske regjeringa under statsministeren Ian Smith og zimbabwerhodesiske under statsminister Abel Muzoreva kjempet mot flere zimbabwiske frigjøringsbevegelser, hvor de viktigste var Zimbabwe African National Union under Robert Mugabe og Zimbabwe African People's Union under Joshua Nkomo. Krigen og den etterfølgende Lancaster House-avtalen førte til gjennomførelese av allmenn stemmerett og slutten på det hvite minoritetsstyret i Rhodesia og den kortlivde staten Zimbabwe-Rhodesia og til endelig uavhengighet fra Sør-Rhodesia i 1980. Republikken Zimbabwe ble nå opprettet under ledelse av statsminister og senere president Robert Mugabe. 
Den andre Chimurenga er det vanligste og foretrukne navnet på krigen i Zimbabwe. Chimurenga er et shonaord som enklest kan oversettes med kamp, og i dag brukes ordet for å beskrive en kamp for menneskerettigheter og sosial verdighet og rettferdighet. Den første Chimurenga var den andre matabelekrigen i 1896 og 1897, hvor ndebelene gjorde et mislykket opprør mot de britiske kolonimyndighetene i Matabeleland og Mashonaland. Det er hovedsakelig hvite rhodesere og utlendinger som kaller krigen buskkrigen i Rhodesia. 


== Se også ==
Zimbabwes historie
Den portugisiske kolonikrigen
Borgerkrigen i Mosambik
Den sørafrikanske grensekrigen
Joakim Skovgaard

Joakim Frederik Skovgaard (født 18. november 1856 i København, død 9. mars 1933 samme sted) var  en dansk billedkunstner, maler, billedhugger og kunsthåndverker. Freskomaleriene i Viborg domkirke er kunstnerens hovedverk. 
Han var sønn av P.C. Skovgaard og vokste opp i et hjem sterkt preget av grundtvigianske ideer. 
Skovgaard viste sine kunstneriske evner allerede som barn og fikk undervisning hjemme av faren. 15 år gammel ble han elev ved Kunstakademiet og fikk samtidig opplæring i malerhåndverket. Etter farens død i 1875 tok Janus la Cour seg av hans utdannelse. 
Skovgaard tok avgangseksaen ved Kunstakademiet i 1876 og to år senere debuterte han på Charlottenborg med maleriet «Faareklipning på Laaland». 


== Viborg domkirke ==


== Andre arbeider ==
Skovgaard er representert med malerier ved flere museer. I tillegg til malerier utførte han altertavler, blant annet «Den gode hyrde» fra 1893 til Vester Hæsinge kirke, «Julenat» fra 1910 til Skagen kirke og «Maria Magdalene salver Kristi fødder»  fra 1911 til Vor Frelsers kirke, Ejby i Odense. Han har utført mosaikker til Lund domkirke, blant annet sammen med Agnete Varming og skisser til utsmykkinger i Ribe domkirke. 
Når det gjelder glassmalerier utførte han dette til Esajas kirke i København i 1914, Vallekilde korskkirke i årene 1918–1920 og til  Kingoskirken i Odense i 1924.
Han smykket ut flere kirker og andre offentlige bygg med freskomalerier;  Apostelkirken i København, St. Bendts kirke i Ringsted, Hvirring kirke og Tårnby kirke. Sistnevnte ble fullført av Johan Thomas Skovgaard og Hjalte Skovgaard.
Skovgaard utførte gobeliner, bokillustrasjoner og utkast til gravminner. Sammen med Thorvald Bindesbøll står han også bak 
«Bjørnespringvannet» og «Dragespringvannet», begge i København.


== Ekteskap og barn ==
Skovgaard giftet seg med Agnete Lange i mai 1886. Ekteparet fikk etter hvert seks barn; Peter Skovgaard, 1887–1972, senere maler og fotograf, Johan Thomas Skovgaard 1888–1977, senere maler, Eline Skovgaard 1891–1972, som utdannet seg til vever, Georgia Skovgaard, 1893–1973, som også ble vever og Morten Christian 1894–1914 og Eskild Skovgaard 1899–1914. Brødrene omkom sammen i en drukningsulykke i 1914 20 og 15 år gamle.Etter ektefellens død i 1924 giftet Skovgaard seg på nytt i 1928 med Dorthea Kathrine Jensen (1887–1974).


== Utmerkelser og priser ==
Sødrings premie 1879
Eckersbergmedaljen i 1892
Dannebrogordenen
Hielmstierne-Rosencrone 1893
Raben-Levetzau 1893
Sølvmedalje i Paris 1900
Düsseldorf akademis store gullmedalje 1909
Thorvaldsenmedaljen i 1923
Grand Prix i Paris 1925
Æresborger i Viborg 1926
Tessins gullmedalje
Medlem av det svenske Kunstakademiet i 1928


== Skovgaard Museet ==
Et eget museum for Skovgaard, hans familie og for andre kunstnere som medvirket ved utsmykkingen av Viborg domkirke holder til i Viborgs gamle rådhus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Joakim Skovgaards bilder
(da) Joakim Skovgaard på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Monsieur Dupont (sang)

«Monsieur Dupont» er en tysk sang med melodi av Christian Bruhn og tekst av Georg Buschor.
Sangeren Manuela, Orchester Dieter Zimmermann, utgav sangen på singlen Telefunken U 55 979 i 1967.«Monsieur Dupont» ble i 2008 opptatt på listen over Die 100 Schlagers des Jahrhunderts.Peter Callander har skrevet en engelsk tekst. Sandie Shaw utgav sangen «Monsieur Dupont» på sin 21. single Pye 7N 17675 i 1969. Arrangør og dirigent var Ken Woodman.
Den ble en stor slager i Quebec i en franskspråklig versjon med Les Milady's.


== Norsk versjon ==
Marit Trulsrud har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den også tittelen «Monsieur Dupont». Den finnes med Rannveig Kvello & Beefeeters på singlen Nor-Disc NOR 196 fra 1969.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Holbergsgate 84 naturminne

Holbergsgate 84 naturminne er to store furuer. De ble vernet 27. september 1950. Furuene ligger inne i en hage i Holbersgate 84 i Stavanger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fakta med kartutsnitt: (no) Holbergsgate 84 naturminne i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Vandresteinen i Rogalandsgaten naturminne

Vandresteinen i Rogalandsgaten  er en flyttblokk. Den ble vernet 10. juli 1959. Steinen ligger rett sør i enden av Rogalandsgaten i Stavanger.


== Eksterne lenker ==
Fakta med kartutsnitt: (no) Vandresteinen i Rogalandsgaten naturminne i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Deutsche Werke

Deutsche Werke (Deutsche Werke AG) var et tysk skipsbyggingsselskap som ble grunnlagt i 1925 da Kaiserliche Werft Kiel og andre verft fusjonerte. Det ble etablert som en følge av Versaillestraktaten etter første verdenskrig som tvang den tyske forsvarsindustrien til å bli mindre. Selskapet var eid av myndighetene i Weimarrepublikken og dets hovedkontor lå i Berlin. Verftet var aktivt frem til slutten av andre verdenskrig.

Deutsche Werke begynte sin virksomhet med å bygge skip, men da det nazistiske partiet kom til makten i 1933 gikk man over til produksjon av krigsskip og på den måten gjøre seg klar til den kommende verdenskrigen. Blant skipene som ble bygget av Deutsche Werke var den tyske slagkrysseren «Gneisenau», krysseren «Blücher», panserskipet «Deutschland», skip tilhørende jagerklassen Zerstörer 1934 og hangarskipet «Graf Zeppelin». Det sistnevnte skipet ble aldri ferdigstilt eller tatt i bruk.
Foruten skipsbygging stod Deutsche Werke også bak produksjon av skytevåpen. Spesielt kjent er de såkalte Ortgies-pistolene som var spesielt populære i USA. Pistolene ble utviklet av Heinrich Ortgies. Deutsche Werkes fasiliteter og infrastruktur ble ødelagt under andre verdenskrig som et resultat av allierte bombeangrep. Det lille som stod igjen ble demontert av seiersmaktene etter krigens slutt. 
I 1955 ble skipsverftets områder kjøpt av Howaldtswerke, et annet tysk skipsbyggingsselskap.


== Litteratur ==
Eberhard Rössler: Die deutschen Uboote und ihre Werften. Bernard & Graefe Verlag, Koblenz, 1990. ISBN 3-7637-5879-8.


== Eksterne lenker ==
u-boot-archiv.de – nettside med info om Deutsche Werke (tysk)
ortgies.net – informasjon om Ortgies-pistolen (engelsk)
Britisk luftfoto av Deutsche Werkes anlegg i Kiel fra våren 1942 (engelsk)
Veronika Bauer

Veronika Bauer (født 17. oktober 1979 i Toronto, Ontario) er en canadisk freestyler. Hun ble verdensmester i 2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Veronika Bauer – Olympedia 
(en) Veronika Bauer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Veronika Bauer – FIS (freestyle) 
Offisielt nettsted 
(en) Veronika Bauer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dale Begg-Smith

Dale Begg-Smith (født 18. januar 1985 i Vancouver i Britisk Columbia) er en canadisk-australsk freestyler. Han deltok i Vinter-OL 2006 og Vinter-OL 2010 i kulekjøring. Han er bror til Jason Begg-Smith.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dale Begg-Smith – Olympics.com 
(en) Dale Begg-Smith – Olympic.org 
(en) Dale Begg-Smith – Olympedia 
(en) Dale Begg-Smith – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dale Begg-Smith – Australian Olympic Committee 
(en) Dale Begg-Smith – FIS (freestyle)
Farewell My Summer Love

Farewell My Summer Love er et samlealbum av Michael Jackson, utgitt i 1984.


== Sporliste ==
«Don't Let it Get You Down» 3:02
«You've Really Got a Hold on Me» 3:30
«Melodie» 3:24
«Touch the One You Love» 2:48
«Girl You're so Together» 3:12
«Farewell My Summer Love» 4:24
«Call on Me» 3:39
«Here I am (Come and Take Me)» 2:56
«To Make My Father Proud» 4:04
Feierkamera

Feierkamera er et digitalt kamera hvor linsa er plassert på enden av en flere meter lang kabel, vekk fra skjerm og bildebehandlingsutstyret og kontroll av zoom og fokus. Kameraet brukes av feiere for å oppdage svakheter og sprekker i piper fra innsiden for å hindre brannfare og sjekke utført arbeid.
Linsa i enden av kabelen kan være dreibar og er som oftest utstyrt med lys.
Biologer har nytte av kameraet for å lete innvendig i hule trær og fjellsprekker etter flaggermus, biller og annet dyreliv.
Djambo, Djambo

«Djambo, Djambo» var Sveits' bidrag i Eurovision Song Contest 1976 og ble fremført på engelsk av Peter, Sue & Marc.
Melodi og tekst var skrevet av Peter Reber.
Peter, Sue & Marc representerte Sveits fire ganger, hver gang på et forskjellig språk: I 1971 med  «Les illusions de nos vingt ans» (på fransk), i 1976 med «Djambo, Djambo» (på engelsk), i 1979 med «Trödler & Co» (på tysk) og avslutningsvis i 1981 med «Io senza te» (på italiensk).
Sangen ble fremført som det andre bidraget om kvelden 3. april 1976 (etter Storbritannias Brotherhood of Man med «Save Your Kisses for Me» og før Vest-Tysklands Les Humphries Singers med «Sing Sang Song».
«Djambo, Djambo» fikk 91 poeng, noe som gav en fjerdeplass blant 18 deltakere.


== Norsk versjon ==
Jan Thoresen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Djambo, djambo». Brit Høiland og Wenche Hallan, Bendik Singers, har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Triola TN 703 i 1976.


== Listeplasseringer ==
Peter, Sue & Marcs versjon kom på den sveitsiske singlelisten 2. april 1976, lå der i tretten uker og på en sjetteplass i én uke.


== Referanser ==
Credit default swap

Credit default swap (CDS, norsk: «kredittapsforsikring») er en swapkontrakt mellom to parter for overføring av tredjeparts kreditteksponering. Kjøper av en CDS får kredittbeskyttelse, mens selger garanterer for det underliggende instrumentets kredittverdighet mot betaling. Typiske underliggende instrumenter er obligasjoner og lån, og den antatte risikoen for mislighold på disse gjenspeiles i prisen på kredittbeskyttelsen. Det er ikke nødvendig å eie det underliggende instrumentet i en CDS-avtale. Kjøp og salg av CDS-er foregår gjerne i form av spekulasjon i tredjeparts kredittverdighet eller som forsikring ved direkte eksponering mot produktet.