Lawsonsypress

Lawsonsypress eller edelsypress (Chamaecyparis lawsoniana) er en art av bartrær innenfor dvergsypresslekten i sypressfamilien (Cupressaceae). Lokalt kalles den «Port Orford Cedar». Hele treet er giftig.
Arten blir 25–35 meter høy, og kjennes på en skarp lukt. Den er et populært hage- og parktre. Arten har en slank, kjegleformet eller sylinderformet kroneform. Toppskuddet og greinspissene henger ned. Den har flate, vifteaktige bladskudd, som er skjellaktige. Nålene er eggeformede og tilspisset og ligger inntil kvisten i fire rader. Undersiden av bladene er hvit.
Frøkonglene går fra blågrønt til brunt gjennom sesongen. De er ca. 1 cm lange, og har 8 skjell med hver sin torn på. Barken er rødbrun og skjellaktig eller fibrøs. Den løsner i langsgående strimler. Blomstene dannes om våren året før – hannblomsten er rød og har kølleform, og sitter ytterst på det grønne skjelldekte nåleskuddet. Hunnblomsten er helt rund og nesten usynlig.
Lawsonsypress har hengende toppskudd, mens tuja har opprett toppskudd. Nutkasypress har mer rufsete bark enn lawsonsypress. 
Arten vokser i skoger sammen med trær som sitkagran, vestamerikansk hemlokk, douglasgran, Notholithocarpus densiflorus, sukkerfuru, redwood, coloradoedelgran og Shasta-edelgran. I undervegetasjonen finnes mange buskarter, blant annet Rhododendron macrophyllum, prydbringebær, Frangula purshiana, klaseberglyng, Morella californica, Quercus sadleriana, stillehavsbarlind og bittergrønn.Lawsonsypress vokser naturlig i det vestlige Nord-Amerika, nærmere sørvestlige Oregon og nordlige California, fra kysten og opp til 1.500 moh.. Arten er utrydningstruet på grunn av et spesielt angrep av sopp.
Den er plantet ut blant annet i Europa fra 1854, og har forvillet seg litt også i Norge. Den er svært tallrik i hager og parker i Storbritannia, og brukes i Europa for å ringe inn og diversifisere plantasjer med bøk. Lawsonsypress naturaliseres på sandbanker og andre nøysomme steder. I Fremmedartslista 2018 er lawsonsypress vurdert som lav risiko på grunn av begrenset invasjonspotensial og ingen kjent økologisk effekt. 
Hele treet er giftig, og bladene har en sur smak og duft av persille. Det er vanskelig å identifisere arten, for de tallrike kultivarene har ganske ulik form og utseende.


== Referanser ==


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 60–62. ISBN 82-10-01282-7. 
«Chamaecyparis lawsoniana». Flora of North America. Besøkt 12. februar 2018. 
«Chamaecyparis lawsoniana». The Gymnosperm Database. Besøkt 12. februar 2018. 
«Lawsonsypress Chamaecyparis lawsoniana». Fremmedartsbasen 2018. Artsdatabanken. Besøkt 12. februar 2019. 


== Eksterne lenker ==

(en) Lawsonsypress i Encyclopedia of Life 
(en) Lawsonsypress i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lawsonsypress hos Artsdatabanken 
(sv) Lawsonsypress hos Dyntaxa 
(en) Lawsonsypress hos ITIS 
(en) Lawsonsypress hos NCBI 
(en) Lawsonsypress hos The International Plant Names Index 
(en) Lawsonsypress hos Tropicos 
(en) Kategori:Chamaecyparis lawsoniana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chamaecyparis lawsoniana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chamaecyparis lawsoniana – detaljert informasjon på Wikispecies