Lee Strasberg

Lee Strasberg (født Israel Strassberg 17. november 1901 i Budzanów i Østerrike-Ungarn, død 17. februar 1982) var en amerikansk teaterregissør, teaterprodusent, skuespillerinstruktør og skuespiller. Han ble født i Østerrike-Ungarn, men immigrerte til USA som barn og ble senere amerikansk statsborger. Strasberg var aktiv i teatermiljøet og startet selv flere teaterskoler. Han regnes av mange som nestoren innen amerikansk method acting. Strasberg døde 80 år gammel av hjerteinfarkt. 


== Privatliv ==
Israel Strassberg ble født 17. november 1901 i Budzanów i Østerrike-Ungarn (nå Budaniv i Ukraina). Da han var sju år gammel immigrerte han med familien til USA, der de bosatte seg på Lower East Side på Manhattan. En av Strasbergs brødre døde under spanskesyken i 1918. Strasberg sluttet på high school av økonomiske årsaker.Strasberg var gift med skuespillerinnen Nora Krecaun fra 1926 til hun døde av kreft tre år senere. I 1934 giftet han seg med skuespillerinnen og skuespillerinstruktøren Paula Miller. Paret fikk barna Susan og John sammen. I 1966 døde Paula av hjerteinfarkt. Strasbergs tredje kone var skuespillerinnen Anna Mizrahi. Sammen med henne fikk han sønnene David og Adam.Strasberg ble amerikansk statsborger i 1936. Da hans tidligere elev Marilyn Monroe døde i 1962, arvet han alle hennes personlige eiendeler, samt størstedelen av det øvrige dødsboet. Etter hans død arvet hans tredje kone, Anna, det som var igjen. Strasberg døde 17. februar 1982 i New York av hjerteinfarkt. Han er gravlagt på Westchester Hills Cemetery.


== Karriere ==


=== Skuespillerdebut ===
Strasberg ble skuespiller i Chrystie Street Settlements dramagruppe og begynte å bruke navnet I. Lee Strasberg, senere bare Lee Strasberg. Han studerte skuespill under Richard Boleslawski, som hadde studert under den russiske skuespillerinstruktøren Konstantin Stanislavskij. Strasberg hadde sin profesjonelle debut som skuespiller i Processional, produsert av Theater Guild, i 1925. 


=== Utviklingen av «method acting» ===
I 1931 grunnla Strasberg, Harold Clurman og Cheryl Crawford Group Theatre, som var inspirert av Stanislavskijs Moskva kunstnerteater. Teaterkollektivet inkluderte blant andre Elia Kazan, Stella Adler, Franchot Tone, Robert Lewis, John Garfield, Morris Carnovsky, Phoebe Brand, Lee J. Cobb og Ruth Nelson. I 1934 oppstod det intern splittelse da Adler, etter å ha studert med Stanislavskij i Paris, kunne opplyse at han hadde forkastet sitt tidligere fokus på skuespillerens indre følelsesliv, til fordel for en mer handlingsbasert teknikk. Adler mente at Strasberg feiltolket Stanislavskij, og konflikten fortsatte til Strasberg trakk seg ut av Group Theatre i 1937.I 1947 opprettet Kazan, Lewis og Crawford Actors Studio, som Strasberg ble tilknyttet ett år senere. Fra 1951 og frem til sin død var han kunstnerisk leder for organisasjonen. Skuespillere som Al Pacino, Geraldine Page, Ben Gazzara, Patricia Neal, James Dean, Celeste Holm, Eli Wallach, Jane Fonda, Marilyn Monroe, Robert De Niro og Sally Field fikk opplæring av Strasberg. I 1966 startet han Actors Studio West i Los Angeles, og i 1969 startet han Lee Strasberg Theatre and Film Institute i New York og Los Angeles. Strasberg regnes av mange som nestoren innen amerikansk method acting.


=== Broadway ===
Alle produksjonene i punktlisten er teaterstykker og originale produksjoner, med mindre noe annet er spesifisert.

Processional (1925) – Skuespiller
The Garrick Gaieties (1925) – Skuespiller
The Chief Thing (1926) – Skuespiller
Four Walls (1927) – Skuespiller
The Vegetable (1929) – Regissør
Red Rust (1929) – Skuespiller
Green Grow the Lilacs (1931) – Skuespiller
The House of Connelly (1931) – Medregissør, produsert av Group Theatre
1931- (1931) – Regissør, produsert av Group Theatre
Night Over Taos (1932) – Regissør, produsert av Group Theatre
Success Story (1932) – Regissør, produsert av Group Theatre
Men in White (1933) – Regissør, produsert av Group Theatre
Gentlewoman (1934) – Regissør, produsert av Group Theatre
Gold Eagle Guy (1934) – Regissør, produsert av Group Theatre
Paradise Lost (1935) – Produsert av Group Theatre
Case of Clyde Griffiths (1936) – Regissør, produsert av Group Theatre
Johnny Johnson (1936) – Regissør, produsert av Group Theatre
Many Mansions (1937) – Regissør
Golden Boy (1937) – Produsert av Group Theatre
Roosty (1938) – Regissør
Casey Jones (1938) – Produsert av Group Theatre
All the Living (1938) – Regissør
Dance Night (1938) – Regissør
Rocket to the Moon (1938) – Produsert av Group Theatre
The Gentle People (1939) – Produsert av Group Theatre
Awake and Sing! (1939), Nypremiere – Produsert av Group Theatre
Summer Night (1939) – Regissør
Night Music (1940) – Produsert av Group Theatre
The Fifth Column (1940) – Regissør
Clash by Night (1941) – Regissør
A Kiss for Cinderella (1942), Nypremiere – Regissør
R.U.R. (1942), Nypremiere – Regissør
Apology (1943) – Regissør og produsent
South Pacific (1943, ingen relasjon til musikalen South Pacific) – Regissør
Skipper Next to God (1948) – Regissør
The Big Knife (1949) – Regissør
The Closing Door (1949) – Regissør
Bak kulissene (1950) – Medprodusent
Peer Gynt (1951), Nypremiere – Regissør
Selsomt mellomspill (1963), Nypremiere – Produsert av Actors Studio
Marathon '33 (1963) – Produksjonsveileder
Tre søstre (1964), Nypremiere – Regissør, produsert av Actors Studio


=== Filmroller ===
Strasberg spilte også selv i noen filmer. Mest oppmerksomhet fikk han for rollen som Hyman Roth i Gudfaren 2 (1974). Rollefiguren var en eldre jødisk mann, med bakgrunn fra organisert kriminalitet, som hadde slått seg ned i Miami og derfra ledet kriminell virksomhet på Cuba. I løpet av filmen pådrar han seg Michael Corleones vrede; Corleone ble spilt av Strasbergs tidligere elev Al Pacino. Strasberg ble Oscar-nominert for rolletolkningen sin, men prisen gikk til Robert De Niro, som også hadde vært en av hans elever. Senere hadde han blant annet roller i Alarm på Nord-Ekspressen (1976) og La oss robbe banken (1979).


=== Filmografi ===


== Bibliografi ==
Strasberg, Lee (1987). A Dream of Passion: The Development of the Method (engelsk). Little, Brown. 


== Priser og nominasjoner ==
Strasberg fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame 6757 Hollywood Blvd. 27. november 1977.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lee Strasberg på Internet Movie Database 
(sv) Lee Strasberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Lee Strasberg på Filmdatabasen 
(fr) Lee Strasberg på Allociné 
(en) Lee Strasberg på AllMovie 
(en) Lee Strasberg hos Turner Classic Movies 
(en) Lee Strasberg hos Rotten Tomatoes 
(en) Lee Strasberg hos The Movie Database 
(en) Lee Strasberg hos Internet Broadway Database 
The Lee Strasberg Theatre & Film Institute Arkivert 14. mars 2016 hos Wayback Machine.
(en) Lee Strasberg på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata