jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vincent Matthews

Vincent Edward Matthews (født 16. desember 1947) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver.
I 1960-årene og begynnelsen av 1970-årene tilhørte Matthews verdenseliten på 400 meter, og var en av de fremste rivalene til landsmannen og OL-vinneren Lee Evans.
Under OL 1968 i Mexico by var han med på å vinne gull på 4 × 400 m stafett, sammen med lagkameratene Ron Freeman, Larry James og Lee Evans, foran lagene fra Kenya og Tyskland. Etter lekene ble han borte fra friidretten noen år, men han satset på et comeback til OL 1972 i München. Der vant han gullmedaljen på 400 meter foran landsmennene Wayne Collett og kenyaneren Julius Sang. Den idrettslige prestasjonen ble overskygget av det som hendte under seiersseremonien, da Matthews og Collett under avspillingen av USAs nasjonalsang snakket og spøkte med hverandre. Mange mente at de ville demonstrere for Black Power, som Tommie Smith og John Carlos hadde gjort i 1968, mot diskrimineringen av USAs afroamerikanske befolkning. Begge løperne hevdet at så ikke var tilfelle, men de ble likevel utestengt fra videre deltakelse av Den internasjonale olympiske komité. Dette førte til at USA ikke kunne stille lag på 4 × 400 m stafett.


== OL-medaljer ==
 1968  Mexico by -  Gull i friidrett, 4 × 400 m stafett menn  USA
 1972  München -  Gull i friidrett, 400 meter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vincent Matthews – Olympedia 
(en) Vincent Matthews – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vincent Matthews – World Athletics 
(en) Vincent Matthews – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Vincent Matthews – Track and Field Statistics
Øyvind Lyslo

Øyvind Lyslo (født 23. september 1960) er en norsk gitarist fra Sandane i Gloppen kommune. 
Lyslo har musikkutdanning frå Griegakademiet, Norges musikkhøgskole i Oslo og Musikkhøgskulen i Frankfurt am Main. Han har turnert i inn- og utland, blant annet for Rikskonsertene. 
I 1991 ble han nominert til Spellemannprisen for CD-en Syngande strenger sammen med Arne M. Sølvberg på hardingfele og fele.
I dag er Lyslo bosett i Førde og arbeider som fylkesmusikkleder i Sogn og Fjordane, frilansmusiker og gitarlærer.


== Diskografi ==
Øyvind Lyslo er gitarist på følgende utgivelser:

2002, «Tonar frå mitt ringe strengespel», med Dagfinn Instanes
2001, «Mjukt skjer åra», med Kåre Håland / Aslaug Låstad Lygre
1999, «Ro, ro til Siraland», med Kjersti Wiik
1998, «Slørblå junikveld», med Per H. Indrehus
1997, «Strilesølv», med Kjersti Wiik
1994, «Sognedølen», med Ramstadlaget
1994, «Om desse steinane tala...», med Glenn E. Haugland
1991, «Gloppen Jentekor», med Gloppen Jentekor
1990, «Syngande Strenger», med Arne M. Sølvberg / Øyvind Lyslo


== Stipend ==
Øyvind Lyslo har mottatt støtte fra følgende fond og instanser:

Fond for utøvende kunstnere i 1986, 1990, 2003, 2004 og 2005
TONO i 1990, 2004 og 2005
Statens kunstnerstipend i 1993 og 2002
Tysk statsstipend, DAAD fra 1986 til 1988
Kunstfagstipend i 1984 og 1985
Ole Bulls Fond i 1984


== Se også ==
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune


== Eksterne lenker ==
http://www.oyvindlyslo.com/ egen nettside
Det første bulgarske riket

Det første bulgarske riket var en bulgarsk stat i middelalderen som ble oppretta i 681 i områdene nær Donaudeltaet og som tok slutt i 1018 da det ble innlemma i Det bysantiske riket. På sitt største strakk riket seg fra Budapest til Svartehavet, og fra elva Dnepr i dagens Ukraina til Adriaterhavet. Det ble etterfulgt av Det andre bulgarske riket, som ble oppretta i 1185. Rikets offisielle navn var helt siden opprettelsen Bulgaria.Den såkalte «bulgarske gullalderen» var under tsar Simeon I på slutten av det 9. århundre og starten av det 10. århundre.


== Se også ==
Det storbulgarske rike


== Referanser ==
Viktor Markin

Viktor Fjodorovitsj Markin (russisk Виктор Фёдорович Маркин) (født 23. februar 1957 i Novosibirsk) er en sovjetisk tidligere friidrettsutøver.
Markin begynte ikke å satse på friidrett før han var 19 år, og var helt ukjent før OL 1980 i Moskva. 27. april 1980 satte han personlig rekord på 400 meter i Sotsji med tiden 46,96. Like før OL forbedret han denne rekorden til 45,34.
I OL-finalen på 400 meter lå han etter halve distansen på femteplass, og da løperne kom ut på oppløpssiden lå han fremdeles ca. 3 meter bak lederen, Frank Schaffer fra DDR. Etter en sterk spurt vant han gullmedaljen, og satte samtidig ny europarekord. Sølvmedaljen gikk til australieren Rick Mitchel, mens Frank Schaffer måtte nøye seg med bronse. Markin tok en ny gullmedaljen på 4 x 400 m stafett, sammen med lagkameratene Remigius Valiulis, Michail Linge og Nikolaj Tsjernetskij, foran lagene fra DDR og Italia.
Etter OL konsentrerte Markin seg om å fullføre sine medisinstudier. I 1982 meldte han seg på til EM i Athen, og endte med bronse både på 400m og  på stafetten. I sin første VM-deltakelse i Helsingfors vant han et nytt stafettgull. Han la opp for godt da det ble kjent at Sovjetunionen valgte å boikotte OL 1984 i Los Angeles.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Viktor Markin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Viktor Markin – Olympics.com 
(en) Viktor Markin – Olympic.org 
(en) Viktor Markin – Olympedia 
(en) Viktor Markin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Viktor Markin – World Athletics
Mihail av Bulgaria

Mihail av Bulgaria (bulgarsk: Михаил) var den eldste sønnen til Simeon den store. Det nøyaktige fødselsåret hans er ukjent, men det er før år 900 e.Kr. Moren hans var Simeons første kone.
Simeon valgte å gi tronen til sin yngre sønn Peter I, kanskje fordi Peter var født av hans andre (og siste) kone. Mihail ble i stedet sendt i kloster. Han følte seg urettferdig behandlet, og ville ta tronen med makt. Da Peter ble krona som keiser i 927 klarte Mihail å flykte fra klosteret og okkuperte en festning i Makedonia. Mange bulgarere støttet ham, men han døde uventet, og tilhengerne hans måtte flykte fra landet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Павлов, Пламен. "Братята на цар Петър и техните заговори", Бунтари и авантюристи в средновековна България (på bulgarsk). Абагар. ISBN 954-427-423-5.
Gjødselpumpe

Gjødselpumpe er en pumpe som benyttes til å pumpe flytende naturgjødsel. Som regel er de drevet av en traktor over kraftuttaket. De kan variere i konstruksjon, men har som regel lange rør og et styringssystem. Som regel pumper man gjødsla fra gjødselkjelleren til en gjødselvogn som brukes til å spre den, eller til en gjødselbeholder for lagring til senere bruk.


== Farer i bruk ==
Gjødsel som har stått lenge kan få aerob gjæring, og når det da røres i den gjødsla kan det føre til gassutvikling der oksygenet forsvinner. Det er en rekke eksempler der dette har ført til død både for folk og fe. Derfor bør ikke gjødselpumper brukes med mindre det er god lufting og litt vind. I gjødselkjellere med et komposteringssystem vil denne faren være minimert.
Peter I av Bulgaria

Peter I av Bulgaria (bulgarsk: Петър I), muligens født 895, død 29. januar 969, var tsar av Bulgaria fra 927 til 969. Han var sønn av Simeon I og gift med Maria Irena, barnebarn til den bysantinske keiseren Romanos I Lekapenos. Han ble etterfulgt av sønnen Boris II.
Peter I pleier å få det meste av skylda for Bulgarias nedgang, men etter Simeons regenttid var bondebefolkninga, som utgjorde den største kilden til soldater i armeen, fattig. Simeons seire hadde tært på landets ressurser og førte til veldig høye skatter. Selv om han ofte har blitt beskrevet som svak og undergivende var den lavmælte og sjenerte Peter I ved makta lengre enn noen annen middelaldersk bulgarsk hersker.


== Referanser ==


== Litteratur ==
The Bulgarian State in 927-969 : the epoch of Tsar Peter I. Leszka, Mirosław J., Marinow, Kiril (First edition utg.). [Łodź, Poland]. 2018. ISBN 8323345457. OCLC 1078891613. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
Detlef Kulman: Petŭr I. (Bulgarien), in: Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas. Bd. 3. München 1979, S. 431 f.
Ralph-Johannes Lilie, Claudia Ludwig, Thomas Pratsch, Beate Zielke, Harald Bichlmeier, Bettina Krönung, Daniel Föller, Alexander Beihammer, Günter Prinzing: Prosopographie der mittelbyzantinischen Zeit. 2. Abteilung: (867–1025). Band 5: Niketas (#25702) – Sinapes (#27088). Nach Vorarbeiten F. Winkelmanns erstellt. Herausgegeben von der Berlin-Brandenburgischen Akademie der Wissenschaften. De Gruyter, Berlin 2013, ISBN 978-3-11-016670-5, S. 355–359, Nr. 26409.
Warren Treadgold: A History of the Byzantine State and Society. Stanford University Press, Stanford CA 1997, ISBN 0-8047-2630-2.
Vannpolo under Sommer-OL 1936

Vannpolo under Sommer-OL 1936. Vannpolo var med for niende gang på det olympiske programmet 1936 i Berlin. Seksten lag deltok og Ungarn vant finalegruppen knepent foran hjemmenasjonen Tyskland.    


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Bates College

Bates College er et amerikansk universitet i Lewiston i Maine. Det ble grunnlagt i 1855 som Maine State Seminary, og er den femtiende eldste institusjonen for høyere utdanning i USA. Bates var det første universitet i USA som tok opp studenter fra alle religiøse trossamfunn, raser og kjønn.Skolepengene holder uvanlig høyt nivå, 44 350 amerikanske dollar årlig, som er 11 000 dollar høyere enn ved Harvard University.Bates College er medlem av New England Small College Athletic Conference (NESCAC eller «Little Ivies»).


== Rangeringer ==
U.S. News & World Report rangerte Bates College som nummer 19 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 70.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 30 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.Bates College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bates College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tom Anders Ludvigsen

Tom Anders Ludvigsen (født 28. januar 1955) var ordfører i Vestby kommune 1999-2007 og på ny fra 2015.
Han representerer Arbeiderpartiet og ble valgt til ordfører i 1999 med støtte fra Fremskrittspartiet og Venstre etter 12 år med Høyreordfører i kommunen. Han ble gjenvalgt i 2003 med støtte fra Frp, som fikk varaordføreren. Ludvigsen har vært en omstridt ordfører som i flere saker har fått kommunestyret mot seg. Ved valget i 2007 fikk han flest personlige stemmer, men forhandlingene etter valget førte til at John A. Ødbehr fra Høyre ble ordfører fra 2007. Dette skjedde i et valgteknisk samarbeid mellom Høyre, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet.
Ludvigsen ble igjen valgt til ordfører i Vestby kommune i 2015 med støtte fra Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet, Venstre og Bygdelista.


== Eksterne lenker ==
Om valget i 2003 hos NRK
Om valget i 2007 hos NRK
Ludvigsen mest populær
Vestbys nye ordfører vil ikke love noe
Om valget i Vestby
Suffolk University

Suffolk University er et privat universitet i Boston i Massachusetts. Det ble grunnlagt i 1906. Skolen, som først lå i Roxbury, het opprinnelig the Suffolk School of Law.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Suffolk University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vladimir av Bulgaria

Vladimir av Bulgaria var hersker over Bulgaria fra 889 til 893. Han ble fyrste av Bulgaria da faren hans, Boris Mikael I, bestemte seg for å trekke seg tilbake til et kloster etter å ha regjert i 36 år. Ifølge enkelte forfattere var årsaken til dette rent religiøs, men ifølge andre hadde han blitt ramma av sykdom. 
Den eldste av Boris Mikaels sønner – Rasatte, eller Vladimir, ble utnevnt til ny fyrste. Vladimir nøt ikke samme popularitet som faren hans hadde hatt. I 892 undertegna han en avtale med den tyske kongen Arnulf av Kärnten mot Stormähren, og indirekte mot det bysantinske riket. Dette var et alvorlig steg bort fra den probysantinske politikken som landet hadde fulgt de foregående 30 åra. En annen kontroversiell beslutning var Vladimirs forsøk på å gjeninnføre den gamle hedenske religionen og forby kristendommen. Disse handlingene førte til allmenn misnøye blant befolkninga.
Vladimir fikk ikke mulighet til å fullføre politikken sin, ettersom faren hans kom tilbake fra klosteret og tok makta for andre gang. I mellomtida beordra Boris Mikael at sønnen hans skulle tas til fange og, ifølge enkelte tradisjoner, gjøres blind, som straff. Boris Mikael valgte seinere ut sin tredje sønn, Simeon, til ny fyrste.


== Referanser ==
Boris I av Bulgaria

Boris I av Bulgaria eller Boris I Mihail (bulgarsk: Борис I Михаил; død 2. mai 907) var bulgarsk khan fra 852 til 889 og den første kristne herskeren over Bulgaria. Boris er et navn av protobulgarsk opprinnelse. Han la Mihail til navnet etter dåpen sin i 864.
Da han trakk seg tilbake ga han tronen til sønnen Vladimir. Vladimir gjeninnførte den hedenske troen, men ble avsatt av Boris, som tok tilbake tronen og, ifølge enkelte tradisjoner, gjorde sønnen blind. Han satte da sin andre sønn, Simeon på tronen, og han forstatte farens verk.


== Referanser ==
Pronavia 42

Pronavia 42 er en kjølbåt konstruert av Christian Stimson i 2006. Båten er konstruert for å være rask under IRC, men har full cruising innredning. Båten leveres med to eller tre lugarer.
Båten leveres i to dypgåender og kjølen er T-formet der torpedoen er i bly mens bladet er i jern.
Sergej Litvinov

Sergej Nikolajevitsj Litvinov (russisk Сергей Николаевич Литвинов; født 23. januar 1958 i Zukarov ved Krasnodar, død 19. februar 2018) var en sleggekaster som konkurrerte for Sovjetunionen, og deretter for Russland.
I OL i 1980 i Moskva tok han sølv i sleggekast.
Åtte år senere, i OL i 1988 i Seoul, klatret han helt til topps på seierspallen. Han ble også verdensmester i øvelsen to ganger, i VM i 1983 i Helsingfors og VM i 1987 i Roma.
I løpet av karrieren satte Litvinov tre verdensrekorder. Sønnen hans, Sergej Litvinov, er også sleggekaster.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Sergej Litvinov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sergej Litvinov – Olympics.com 
(en) Sergej Litvinov – Olympic.org 
(en) Sergej Litvinov – Olympedia 
(en) Sergej Litvinov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sergej Litvinov – World Athletics 
(en) Sergej Litvinov – Track and Field Statistics
Charles Lee

Charles Lee (født 1758 i Leesylvania i Westmoreland County i Virginia, død 24. juni 1815 i Fauquier County i Virginia) var en amerikansk advokat. Han var også USAs tredje justisminister (am. United States Attorney General) i perioden 1795-1801.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Lee var sønn av Henry Lee II (1730–1787) og Lucy Grymes (1734–1792), og ble født på farens plantasje Leesylvania. Han var nummer tre i en søskenflokk på elleve, og eldre bror av Henry Lee III og Richard Bland Lee I, og firemening av Zachary Taylor, USAs 12. president. Han avla eksamen ved College of New Jersey (senere Princeton University) i 1775, og studerte deretter jus hos Jared Ingersoll i Philadelphia før han vendte tilbake til Virginia.
Charles Lee giftet seg med Anne Lee, som var hans søskenbarn, i 1789. Paret hadde fire barn som vokste opp. Hun døde i 1804, og Charles Lee giftet seg på nytt i 1809 med Margaret Scott. De fikk tre barn sammen.


=== Karriere ===
Mellom 1777 og 1787 virket han govedsaklig som marineoffiser ved Potomac River.
Fra 1789 til 1793 var han etter George Washingtons ønske havnesjef i Alexandria. Året etter ble han medlem av Representantenes hus for delstaten Virginia. Han satt der frem til 1795.
President Washington utnevnte Lee til justisminister etter at William Bradford hadde gått bort i tjenestetiden. Etter senatets godkjennelse inntok han kontoret 10. desember 1795, og tjente der i resten av administrasjonens tjenestetid. Han fortsatte sin tjeneste der under John Adams, og ble der til 19. februar 1801.
I sin tjenestetid som justisminister, bodde Charles Lee i Alexandria, som den gangen var en del av District of Columbia.
Han ble dommer i en distriktsrett, og senere ble han advokat. Som advokat representerte an flere ganger klienter for USAs høyesterett. Rettskjennelsen den  24. februar 1803 i saken Marbury v. Madison fikk stor betydning innen amerikansk jurisprudens. Med denne kjennelsen konstaterte Høyesterett at den hadde rett til å prøve føderal lovgivning forfatningsmessig, og dermed kunne erklære lover ugyldige etter dette kriterium (Judicial Review). I saken United States v. Burr forsvarte han den tidligere visepresident Aaron Burr for Høyesterett. I 1807 ble Burr satt i sammenheng med forsøket på å opprette en uavhengig stat i den spanskspråklige del av Nord-Amerika og anklaget for høyforræderi. Burr ble frikjent.
Senere ble han havnesjef (Port Officer) for hele Potomac River-distriktet, etter at han hadde takket nei til president Thomas Jefferson som ville gi ham et dommersete i Høyesterett.
Lee døde i 1815 i Fauquier County i Virginia i en alder av 56 eller 57 år. Han er gravlagt i Warrenton Cemetery i Warrenton, Virginia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi
Biografi
Biografi
Biografi(en) Charles Lee hos Find a Grave
Acanthomorpha

Acanthomorpha er en gruppe egentlige beinfisker


== Systematikk ==
Kladogrammet under viser slektskapsforholdene mellom delgruppene av Acanthomorpha.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Acanthomorphata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acanthomorphata – detaljert informasjon på Wikispecies Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata

(en) Tree of Life: Acanthomorpha Besøkt 27. september 2007
Norgesglasset (tjeneste)

Norgesglasset var en gratis tjeneste fra Kartverket. Den ble først utviklet av programvareselskapet Sysdeco, men ble videreutviklet av Kartverket. Brukerne kunne navigere i kartene ved å dra og zoome eller ved å søke på alle gateadresser i Norge eller i ca. 700 000 stedsnavn. Kartgrunnlaget var fem landsdekkende rasterkartserier i målestokkene 1:2 millioner, 1:1 million, 1:250 000, 1:50 000 og 1:5 000.
Norgesglasset ble i 2015 erstattet av tjenesten Norgeskart. Kartgrunnlaget her er Kartverkets kartdata, men en kan også velge kartografi fra tradisjonelle kart.


== Eksterne lenker ==
Norgeskart
Statens kartverk
Pansergjedder

Pansergjedder er en familie primitive strålefinnefisker. De har et tungt hudpanser av rombefomede skjell dekket av ganoin, et emaljeaktig stoff (derav navnet), og er fysostome med en svømmeblære som står i forbindelse med svelget. I stillestående vann kan pansergjedder snappe luft i overflaten og benytte svømmeblæra som en primitiv lunge.
Pansergjedder er rovfisk med lange, tannrike snuter, og lever liv tilsvarende dem vi kjenner fra gjedde. Noen av artene blir store, og Atractosteus spatula kan komme opp i 3 meter, noe som gjør den til Nord-Amerikas nest største ferskvannsfisk (bare amerikansk stør blir større).
I nåtiden finnes pansergjedder bare i ferskvann og kystnære brakkvannsområder i Nord-Amerika og Karibia, men fossiler av pansergjedder er kjent fra flere steder i verden, blant annet Messelgruven i Tyskland. Evolusjonært representerer pansergjeddene en tidlig sidegrein på strålefinnefiskenes stamtre, som har forandret seg lite siden de skilte lag med de øvrige strålefinnefiskene i mesozoikum.


== Arter ==
Pansergjeddene representerer en familie med i to slekter:

Slekten Atractosteus
Atractosteus spatula
Atractosteus tristoechus
Atractosteus tropicus
Slekten Lepisosteus
Lepisosteus oculatus
Lepisosteus osseus
Lepisosteus platostomus
Lepisosteus platyrhincus


== Eksterne lenker ==
(en) pansergjedder – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) pansergjedder i Encyclopedia of Life 
(en) pansergjedder i Global Biodiversity Information Facility 
(no) pansergjedder hos Artsdatabanken 
(en) pansergjedder hos Fossilworks 
(en) pansergjedder hos ITIS 
(en) pansergjedder hos NCBI 
(en) Kategori:Lepisosteidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lepisosteidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lepisosteidae - FishBase
Riksmålsforbundets mediepriser

Riksmålsforbundets mediepriser er en samlebetegnelse på tre priser som deles ut av Riksmålsforbundet. Dette er Lytterprisen (etablert 1960), TV-prisen (etablert 2003) og Gullpennen (etablert 1985).
En hovedtanke bak riksmålsbevegelsens priser er å  belønne og påskjønne forfattere, skribenter og journalister som benytter seg av et levende og nyansert riksmål i sin virksomhet.
Craig David

Craig David (født 5. mai 1981) er en britisk sanger og låtskriver. Han ble født i Southampton, hans far er fra Grenada og hans mor fra England. Hans første singel «7 days» gjorde ham til den yngste mannlige soloartisten noensinne til å inneha en førsteplass på hitlisten i UK. Tre singler til fra hans debutalbum Born to do it ble blant topp ti singler i UK, «Walking Away», «Rendezvous», «Fill Me In». Hans andre album, Slicker than your average solgte betydelig mindre enn  debutalbumet, ca. halvparten. Hans siste album, Trust Me, ble utgitt 12. november.  


== Diskografi ==
2000 Born To Do It
2002 Slicker Than Your Average
2005 The Story Goes...
2007 Trust Me


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Craig David – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Craig David – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Craig David på Internet Movie Database 
(en) Craig David hos The Movie Database 
(en) Craig David på Apple Music 
(en) Craig David på Discogs 
(en) Craig David på MusicBrainz 
(en) Craig David på SoundCloud 
(en) Craig David på Spotify 
(en) Craig David på Songkick 
(en) Craig David på Last.fm 
(en) Craig David på Genius — sangtekster 
(en) Craig David på AllMusic 
Craig David på Twitter 
Craig David på Facebook 
Craig David på Instagram 
Craig David på YouTube 
Craig David på Myspace 
Craig David på TikTok 
Craig David på Snapchat
Tommy Hampson

Thomas Hampson (født 28. oktober 1907 i Clapham, London, død 4. september 1965 i Stevenage, Hertfordshire) var en britisk friidrettsutøver.
Under studiene ved University of Oxford deltok ikke Hampson i noen viktige løp. Han avsluttet studiene i 1930 som ferdig utdannet lærer. Dette året vant han det britiske AAA-mesterskapet på 800 yards, en bedrift han gjentok i 1931 og 1932. I 1930 vant han også de første Samveldelekene i Hamilton, Ontario, Canada, og vant gull på 880 yards, foran landsmannen Reg Thomas og canadieren Alex Wilson. Dermed ble han regnet blant favorittene på 800 meter til neste OL.
Under OL 1932 i Los Angeles vant han gull på 800 meter foran canadierne Alex Wilson og Phil Edwards. Han fikk også sølvmedalje på 4 x 400 m stafett, sammen med lagkameratene Crew Stoneley, David Burghley og Godfrey Rampling. 


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Gull i friidrett, 800 meter  Storbritannia
1932  Los Angeles -  Sølv i friidrett, 4 x 400 meter stafett  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Hampson – Olympics.com 
(en) Thomas Hampson – Olympic.org 
(en) Thomas Hampson – Olympedia 
(en) Thomas Hampson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Hampson – Commonwealth Games Federation
Perlan

Perlan er en bygning som er et kjent landemerke i Islands hovedstad Reykjavík. Den ligger på en høyde og er en av de mest besøkte turistattraksjonene i byen. Det har i lang tid vært vanntanker der, men i 1991 fikk daværende ordfører i Reykjavik, Davíð Oddsson, bygget en bygning som nå rommer en restaurant og en kafeteria. Bygget som ligger på toppen er dekket av en glasskule, noe som sammen med det faktum at Perlan ligger på en høyde gir god utsikt over Reykjavik og områdene rundt. 


== Eksterne lenker ==
Perlan Museum Official Website Arkivert 10. august 2017 hos Wayback Machine.
Út í bláinn Restaurant Arkivert 4. september 2017 hos Wayback Machine.
Kaffitár Café
Rammagerðin gift shop