jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pune

Pune (marathi  पुणे) er en by i India. Byen ligger i delstaten Maharashtra. Pune hadde 3,337,481 innbyggere i 2009. Byen er et sentrum for handel, samferdsel og kultur. Pune har en solid industri. Byen er kjent som en universitetsby. Den har også flere militære anlegg og skoler. Pune var en hovedstad for marathafolket fra 1714—1817. 5. mars 2008 åpnet Jotun (konsern) sitt første produksjonsanlegg i India i Ranjangaon utenfor Pune.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pune – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) पुणे – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
John W. Foster

John Watson Foster (født 2. mars 1836 i Petersburg i Indiana, død 15. november 1917) var en amerikansk offiser, journalist, diplomat og politiker.
Han vokste opp i Evansville i Indiana, og var først advokat til den amerikanske borgerkrig brøt ut. Da ble han general for unionsstyrkene (Nordstatene). Etter krigen arbeidet han som journalist og redigerte Evansville Daily Journal fra 1865 til 1869. Deretter ble han USAs minister (diplomatiske utsending) i Mexico (1873–1880), Russland (1880–1881) og Spania (1883–1885). I 1892 og 1893 var han USAs utenriksminister under president Benjamin Harrison. Han assisterte også Qing-dynastiet under forhandlingene om Shimonosekitraktaten av 1895 som juridisk rådgiver.Blant hans barnebarn er John Foster Dulles, som også ble amerikansk utenriksminister, Allen Welsh Dulles, som var direktør for Central Intelligence Agency, og Eleanor Lansing Dulles som var økonom og diplomat. Han er også oldefar til den katolske teolog og kardinal Avery Dulles.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
1892-1893: Secretary of State John Watson Foster
John W. Foster profil i Internet Accuracy Project
Shimonoseki

Shimonoseki (下関市 - Shimonoseki-shi) er den største byen i prefekturet Yamaguchi på øya Honshu i Japan. Yamaguchi fikk bystatus 1. april 1889. Bygrensen ble utvidet 13. februar 2005 med fire byer som før lå i distriktet Toyoura. Byen er på Honshus aller sørvestligste punkt, der Kanmonsundet går mellom øyene Honshu og Kyushu. Kanmonkyo-broen forbinder Shimonoseki med den større byen Kitakyushu på den andre siden av sundet. Shimonoseki utgjør den nordligste delen av det storbyområdet som strekker seg fra Fukuoka-området i sørvest opp til området rundt Kanmonsundet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Shimonoseki, Yamaguchi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 下関市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Backstreet Boys

Backstreet Boys er en amerikansk popgruppe dannet i 1993 i Orlando i Florida (USA). Gruppen hadde stor suksess på slutten av 1990-tallet. Gruppen spilte inn en rekke låter som ble store hits, og ble nominert til flere Grammypriser. Gruppen har vært aktiv igjen siden 2005. Den består per 2011 av Nick Carter, Howie Dorough, Brian Littrell og A.J. McLean; Kevin Richardson forlot gruppen i 2006, kom senere tilbake. Backstreet Boys er tidenes mestselgende boyband med over 100 millioner solgte plater.


== Diskografi ==
Backstreet Boys (1996)
Backstreet's Back (1997)
Millennium (1999)
Black & Blue (2000)
Never Gone (2005)
Unbreakable (2007)
This Is Us (2009)
In a World Like This (2013)
DNA (2019)


== I Norge ==
13. februar 1997, Sentrum Scene
29. mars 1998, Oslo Spektrum
30. juli 1999, Oslo Spektrum
31 juli 1999, Oslo Spektrum
29. september 2005, Oslo Spektrum
12. april 2008, Oslo Spektrum
5. desember 2009, Oslo Spektrum
8. mars 2014, DNB Arena
9. mars 2014, Oslo Spektrum
10. mars 2014, Trondheim Spektrum
11. mars 2014, Koengen
11. juli 2014, Bendiksbukta
12. juli 2014, Kongsten fort


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Backstreet Boys – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Backstreet Boys – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Backstreet Boys på Internet Movie Database 
(en) Backstreet Boys på Apple Music 
(en) Backstreet Boys på Discogs 
(en) Backstreet Boys på MusicBrainz 
(en) Backstreet Boys på SoundCloud 
(en) Backstreet Boys på Spotify 
(en) Backstreet Boys på Songkick 
(en) Backstreet Boys på Last.fm 
(en) Backstreet Boys på AllMusic
Weihai

Weihai (kinesisk: 威海, pinyin: Wēihǎi, tidligere Weihaiwei er en by på prefekturnivå ved kysten nordøst i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Den har et areal på 5 436 km². I 2004 hadde den 2 483 889 innbyggere.
Weihai har varme kilder, og utenfor kysten ligger det mange små øyer. 


== Historie ==
Fra 1898 til 1930 var Weihai britisk traktatsområde under navnet Weihaiwei. Den siste britiske commissioner av Weihaiwei var Reginald Fleming Johnston. Byen var en kort stund en særskilt administrativ region etter at den var blitt returnert til Republikken Kina. 
Weihai var en marinebase for den nordkinesiske flåtestyrken Beiyangflåten. Under den første japansk-kinesiske krig ble byen beleiret, og de kinesiske krigsskip som hadde reddet seg etter  sjøslaget ved Yalu, ble ødelagt i havnen den 2. februar 1895. Øverstkommanderende admiral, Ding Ruchang, begikk deretter selvmord.
I 1949 fikk byen sitt nåværende navn.


== Administrative enheter ==
Weihai består av ett bydistrikt og tre byfylker:

Bydistriktet Huancui – 环翠区 Huáncuì Qū (regjeringssete)
Byfylket Wendeng – 文登市 Wéndēng Shì ;
Byfylket Rongcheng – 荣成市 Róngchéng Shì ;
Byfylket Rushan – 乳山市 Rǔshān Shì.


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av byen
Offisielt nettsted 
(en) Weihai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Legenden om Deverry

Legenden om Deverry er en bokserie på totalt 14 bøker som er skrevet av den amerikanske forfatteren Katharine Kerr.
Fire av bøkene er oversatt til norsk, i totalt fem bind:

Sølvdolkens Skygge. Oversatt av Johannes H. Berg jr.. Tiden, Oslo 1997. (Originalens tittel: Daggerspell.
Mørkets skygge. Oversatt av Johannes H. Berg. Tiden, Oslo 1998. (Originalens tittel: Darkspell).
I morgengryets Skygge. Oversatt av Johannes H. Berg. Tiden, Oslo 1998. (Originalens tittel: The bristling wood).
Dragens Skygge 1 og 2. Oversatt av Johannes H. Berg. Tiden, Oslo 2000. (Originalens tittel: The dragon revenant).
Multi-Purpose Logistics Module

Multi-Purpose Logistics Module (MPLM) er en stor trykksatt container som lastes ombord på de amerikanske romfergene for å transportere store mengder nyttelast og avfall til og fra Den internasjonale romstasjonen (ISS). Det bæres med romfergen i lasterommet og kobles til Unity-modulen, der nyttelast blir brakt ombord på romstasjonen og avsluttede eksperimenter og avfall blir lastet inn i MPLM for retur til Jorden.
Modulen er bygget for NASA under kontrakt med det italienske romfartsbyrået (ASI). 3 MPLM er bygget og levert til NASA, og har alle sammen fått navn valgt av ASI, for å hedre noen av de store talentene i italiensk historie: 'Leonardo, Raffaello, and Donatello. Selv om modulene er bygget av ASI, er de eid av NASA. I bytte for å bygge MPLM'ene, mottar ASI tilgang til amerikansk tid til vitenskapelige eksperimenter ombord på ISS.
MPLM var opprinnelig designet for den amerikanske romstasjonen Freedom. Den skulle etter planen da bygges av selskapet Boeing, men i 1992 annonserte ASI at de ville bygge en "Mini-Pressurized Logistics Module", som kunne holde opp til 4500 kg med nyttelast. Etter redign i 1993, ble lengden doblet og den fikk sitt nye og endelige betegnelse "Multi-Purpose Logistics Module".
Donatello er en noe større modul enn sine søsken, da den kan bære nyttelast som trenger kontinuerlig strøm fra konstruksjon til installasjon på ISS. Donatello skal fly bare en gang på romferden STS-128. På den ferden vil den medbringe utstyr for å utvide ISS sin kapasitet fra 3 til seks astronauter/kosmonauter.
Med slutten av romferge-programmet i 2010, vil de tre modulene bare fly ti ganger basert på de nåværende planene.


== Gjennomførte ferder ==


== Planlagte ferder ==


== Spesifikasjoner ==
Lengde – 6.4 m
Diameter – 4.57 m
Masse – 4,082 kg tom; 13,154 kg lastet


== Se også ==
Den internasjonale romstasjonen
Liste over byggingen av ISS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NASA website on the MPLMs
Steinar Bråten

Steinar Bråten (født 17. september 1962 i Drangedal) er en tidligere norsk skihopper. Han vant Holmenkollrennet i 1983, han deltok også i Vinter-OL i 1984. Han er broren til den tidligere skiskytteren Siv Bråten Lunde.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steinar Bråten – Olympedia 
(en) Steinar Bråten – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Steinar Bråten – FIS (skihopping)
Paul W. Richards

Paul William Richards (født 20. mai 1964) er en amerikansk astronaut, som foreløpig har fløyet på en romferd, som «Mission Specialist» med romfergen Discovery, der det aller første permanent mannskapet til Den internasjonale romstasjonen (ISS) ble levert.


== Romferder ==


== Hedersbevisninger ==
NASA Certificate of Recognition for Patent Application (1996) *Silver Snoopy Award (1994)
NASA Exceptional Achievement Medal (1994)
HST First Servicing Mission Development Team
HST First Servicing Mission Extravehicular Activity Team
HST First Servicing Mission Crew Aids and Tools Development Team
HST First Servicing Mission Integration and Test Team
HST First Servicing Mission Space Support Equipment Team
NASA Manned Flight Awareness Award (1994)
NASA Outstanding Performance Awards (1992, 1994, 1995)
Quality Increase Award (1993)
Certificate of Outstanding Performance (1990, 1993, 1994)
Group Achievement Award UARS and GRO MMS and UASE Support Team (1992)
NASA Certificate of Recognition for Invention Disclosure (1991)
NASA Certificate of Recognition for Technical Brief (1991)


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NASA bio
Messerschmitt Me 261

Messerschmitt Me 261 Adolfine var et rekognoseringsfly tegnet på slutten av 1930-årene av Messerschmitt, både som et fraktefly og rekognoseringsfly. Flytypen ble ikke satt i produksjon, men tre prototyper ble bygget.
Me 261 ble unnfanget i 1937 med det formål å frakte den olympiske ild uten stopp mellom Garmisch-Partenkirchen i Tyskland (Vinter-OL 1936) til Tokyo i Japan (Sommer-OL 1940). Flyets tidlige design var fengende overfor Adolf Hitler, som senere fikk kallenavnet Adolfine i hans ære. Byggingen av prototypene begynte ved Augsburg våren 1939, men fremgangen var treg fordi prosjektet i sin helhet hadde lav prioritet fremfor andre luftfarts– og forsvarsprosjekter. Ved krigsutbruddet i 1939 ble byggingen av prototypene stanset fullstendig. Det ble likevel tatt i betraktning at muligheten for å bruke Me 261 til langdistanses rekognosering over Atlanterhavet, noe som førte til at prosjektet startet igjen sommeren 1940 og resulterte i tre prototyper. 


== Prototyper ==
Me 261 V1 (BJ+CP)Hadde en Daimler-Benz DB 606A-1/B-1 motor og fem besetningsmedlemmer. Den første flyvningen for Me 261 V1 skjedde den 23. desember 1940. Avgjørelsen om å ta i bruk DB 606–motoren ble et problem siden bare et fåtall av disse var ledige for utviklingsprosjekter. Så gost som samtlige motorer gikk til andre flykonstruksjoner som allerede var i produksjon, som for eksempel Heinkel He 177. Me 261 V1 ble for øvrig bombet istykker i et alliert raid på Lechfeld i Augsburg i 1944, noe som førte til at det ble skrapet. 

Me 261 V2 (BJ+CQ)Denne hadde også motortypen Daimler-Benz DB 606 og fem besetningsmedlemmer. Den første flyvningen for Me 261 V2 skjedde tidlig i 1941. Me 261 V2 ble også bombet istykker i et alliert raid og delene som var igjen av flyet ble senere innhentet av amerikanske styrker ved Lechfeld.

Me 261 V3 (BJ+CR)Hadde en kraftigere Daimler-Benz DB 610A-1/B-1 motor og syv besetningsmedlemmer. Den første flyvningen for Me 261 V3 skjedde tidlig i 1943. 261 V3 fikk også den lengste serien med flyvningstester og den 16. april 1943 fløy Me 261 V3 over en distanse på 4 500 kilometer i en tidsperiode på ti timer. I juli 1943 ble for øvrig flyet skadet i en landingsulykke og det er uklart om flyet noengang ble satt i driftsklar stand igjen.


== Spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Messerschmitt Me 261
Malayfiskeugle

Malayfiskeugle (Ketupa ketupu) er en ugle i slekten
Bubo.


== Beskrivelse ==
Malayfiskeugle er en stor ugle, 45 cm lang.  Den er mørk brun på oversiden og oransjebrun og mørkflekket på undersiden.  Den har store, gule øyne og fjærdusker ved ørene.  Beina er nakne, og fotsålene har skjell med skarpe kanter, som sammen med de lange, krumme klørne gjør den istand til å holde fast på fisk.  Den mangler de myke svingfjærene som gjør flukten til de fleste andre ugler fullstendig lydløs.


== Habitat og utbredelse ==
Malayfiskeugle finnes i Sørøst-Asia, fra Thailand til Malaysia og fra Indonesia til Myanmar.  Muligens lokalt utryddet i India.
Den lever i tett skog nær vann.


== Levevis ==
Malayfiskeugle er nattaktiv, og om dagen skjuler den seg i tett vegetasjon.  Om natten jakter den fra et utkikkspunkt på fisk og amfibier, men spiser også smågnagere, reptiler og virvelløse dyr.  Reiret legges i en fjellhule, eller i et tre, og forlatte reir etter andre store fugler blir også brukt.  Hunnen legger to eller tre egg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Malayfiskeugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Malayfiskeugle hos Artsdatabanken 
(en) Malayfiskeugle hos Fossilworks 
(en) Malayfiskeugle hos ITIS 
(en) Malayfiskeugle hos NCBI 
(en) Kategori:Ketupa ketupu – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ketupa ketupu – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ketupa ketupu – detaljert informasjon på Wikispecies Malayfiskeugle på
owlpages.com
Matt Pelissier

Matt Pelissier er en tidligere trommeslager i bandet My Chemical Romance, som han startet sammen med Gerard Way i 2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matt Pelissier på Internet Movie Database
Med åpne kort

Med åpne kort er et norsk portrettserie med Tomm Kristiansen som gikk på NRK1 i 1996. Det var et samtaleprogram der NRKs Afrika-korrespondent Tomm Kristiansen inviterte norske personer som hadde markert seg i mediebildet, ikke kjendisene, men de som arbeidet mer i det stille. Programmet gikk på søndager.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Serien på NRK Nett-TV
Salemkirken (Sandefjord)

Salemkirken er en frikirke i Sandefjord, tilsluttet Pinsebevegelsen i Norge. Salem tilhører den verdensomspennende Pinsevekkelsen, som kom til Norge i desember 1906. Salem ble etablert og hadde sine første samlinger i 1929. Menigheten hadde 628 tilskuddstellende medlemmer i 2019. Menigheten praktiserer dåp av troende 


== Virksomhet ==
Menigheten er en flergenerasjons-menighet. Søndager er tradisjonell møtedag, men også resten av uken er det aktivitet. Lørdager har tradisjonelt vært ungdommens kveld, da samles 50 – 100 ungdommer.
Menigheten har egen lokalradio, kafé, barnehage og driver MBS - menighetsbibelskolen.


== Misjon ==
Salem Sandefjord støtter den norske pinsbevegelsens misjonsarbeid i Hviterussland, Ukraina, Georgia og Swaziland. Menigheten støtter også arbeidet til IBRA og K.A.B.A.. I 2006 var menighetens bidrag til misjon på litt over 250 000 kroner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://Salemkirken .no/  – hjemmeside
Vårbelgreisingen

Vårbelgreisingen i 1189 og 1190 i Østlandet mot kong Sverre Sigurdsson og de østlandske maktinteresser ble startet av to tidlige kuvlungledere, Simon Kåresson og Olve fra Gurann som hadde flyktet til Danmark etter kuvlungene var knust av birkebeinerne i Bergen. Simon Kåresson tok et barn til seg og erklærte ham som sønn av Magnus Erlingsson ved navn Vikar. Rundt dette kongsemnet samlet Simon og hans menn en flokk som kom fra grensetraktene i Østfold.
Med en flåte på 16 skip seilte den nye flokken mot nord. Flokken fikk kallenavnet vårbelgene som dels er uforklarlig, men navnet kan være en indikasjon på flokkens opprinnelse og sosiale plassering fordi ordet vårbelg betyr helflådd vårskinn, mindre verdt enn vinterskinn eller pelsverk av dårlig kvalitet. Det viste til fattigfolk og utkantfolk. Vårbelgene herjet på Viken om sommeren i 1190 og for voldsomt fram med ran på både bønder og kjøpmenn fra vest til øst. Men de lyktes ikke å vinne tilslutning hos vikværingene som hadde sett seg lei på slike flokker som var ansett som røverpakk og primitive oppviglerne.
I Tønsberg mobiliserte byborgerne og handelsfolk flere langskip og lasteskip som lå utenfor bryggene til forsvar for byen. Med denne mindre flåtestyrken dro tønsbergmennene ut på sjøen og satte etter vårbelgene som seilte vekk fra farvannet rundt havnebyen etter at Simon hadde hørt om tønsbergmennenes forsvar.
Det kom til et sjøslag ved Bridstein, formodentlig Tresten ved Akersøya i Hvaler eller Tristein ved Færder etter at tønsbergmennene hadde innhentet og tvunget vårbelgene til kamp. Tønsbergmennene hadde de beste skipene som var både større og høyere en vårbelgenes, så utfallet av sjøslaget var allerede gitt. Skipene ble nådeløst ryddet av tønsbergmennene som drepte de fleste ombord inkludert Simon Kåresson. Et barn bare få år gammelt ble funnet nede i forrommet viste seg å være kongeemnet. Han ble uten skrupler slått ihjel av seierherrene. Hvor mange som falt i sjøslaget er ikke kjent. Vårbelgenes skip var mindre en tønsbergmennenes og muligens hadde de bare et mannskap på førti hver. Vårbelgene som flokk var ikke stor, trolig mellom 600 og 1000 mann.
Tilintetgjørelsen av vårbelgene sommeren i 1190 betydde ikke at det var slutt på reisingen av nye flokker som la ut på plyndringstokt for personlig vinning i de urolige tidene på Østlandet som lå i et maktvakuum som følge av borgerkrigene.


== Kilder ==
Sverres saga
South Downs

South Downs er et lavlandsområde med kalkgrunn i det sørlige England. Det går parallelt med North Downs, og de to områdene bestod engang en kuppelformet kalkklippe. De skilles nå fra hverandre av Weald, et område hvor kalksteinsgrunnen har blitt slitt ned av erosjon. 
Området strekker seg omkring 100 km gjennom East Sussex, West Sussex og Hampshire. Turveien South Downs Way går langs området. 
De mest kjente klippene er Beachy Head ved Eastbourne og Seven Sisters mellom Eastbourne og Seaford. Det høyeste punktet er Butser Hill, som når 270 moh. og er en av Englands marilyns.


== Verneområde og mulig nasjonalpark ==
Deler av South Downs inngår i en Area of Outstanding Natural Beauty. Det er foreslått å definere området som nasjonalpark, noe som fikk støtte fra regjeringen i september 1999. I 2004 ble det holdt en høring om grensene for en nasjonalpark, og det har siden pågått arbeid med å fullføre planene. 


== Byer og landsbyer ==
Arundel
Brighton
Eastbourne
Hove
Lewes
Midhurst
Portslade
Shoreham-by-Sea
Washington
Ikkatteq

Ikkatteq (grønlandsk stavemåte: Íkáteq) er en liten bygd i Ammassalik kommune på østkysten av Grønland. 
Bygden ligger på en liten øy nær øya Ammassalik Ø, og har kun en innbygger. Det er til sammen 6-7 hus og en kirke her. 


== Eksterne lenker ==
Historiske bilder
Bilde av området
James M. Kelly

James McNeal «Vegas» Kelly (født 14. mai 1964) er en NASA-astronaut og en tidligere pilot for United States Air Force. Han har fløytet på to romferder som pilot på romfergen, begge innebar besøk til Den internasjonale romstasjonen (ISS).


== Romferder ==


== Hedersbevisninger ==
Meritorious Service Medal
Air Force Commendation Medals (2 stk)
Outstanding Unit Awards (2 stk)
Combat Readiness Medals (2 stk)og flere andre militære utmerkelser


== Trivia ==
Kelly blir ofte kalt for "Vegas", hans kallesignal fra US Air Force


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Official NASA Bio
STS-114 James Kelly Crew Profile
Spacefacts biography of James M. Kelly
Bård Wiggen

Bård Wiggen (født 9. desember 1961) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er fagkoordinator for Norge.Wiggen hadde en karrière som spiller i blant annet Rosenborg hvor han ble seriemester og cupmester i 1988, Mjøndalen, Strømsgodset og Drafn. Han startet også trenerkarrièren i sistnevnte klubb. Etter det har Wiggen vært hovedtrener for Mjøndalen, Aalesund og spillerutvikler, assistenttrener og hovedtrener i Start. I tillegg har han vært assistent for Norges G19-landslag. Etter mange år i Start, dro Wiggen til København i 2008 for å assistere Ståle Solbakken. Der avsluttet han da Ståle Solbakken overtok trenerjobben i Köln i 2011. Sluttet i Köln i 2012. 10. juli skrev Wiggen kontrakt med Lillestrøm. Etter kun en halv sesong i Lillestrøm, har han før 2013- sesongen dratt tilbake til Trondheim og Rosenborg, for å være Per Joar Hansens høyre hånd de neste to årene. Første år i Rosenborg ga sølv i serien og tapt cupfinale mot Molde. Juli 2014 ble Wiggen og daværende hovedtrener  Per Joar Hansen løst fra sine kontrakter til tross for 2.-plass i serien. Wiggen ble foran 2015 sesongen ansatt som Tor Ole Skulleruds assistent i Molde. Begge ble løst fra sine kontrakter  august 2015.


== Referanser ==


== Kilder ==
Dagbladet.no: Bård Wiggen klar for Rosenborg. Forlater LSK etter bare et halvt år.


== Eksterne lenker ==
(en) Bård Wiggen – Transfermarkt 
(en) Bård Wiggen – Transfermarkt (manager) 
(en) Bård Wiggen – WorldFootball.net
Ammassalik Ø

Ammassalik Ø («Ammassalikøya») er en øy i Ammassalik kommune på østkysten av Grønland.
Øya er 772 km² stor, og ligger på ca. 65°43' N 37°35' W. Her ligger kommunens administrasjonssenter, Tasiilaq, med 1.852 innbyggere. 
På en øy like ved ligger den lille bosettingen Ikkatteq, med kun én innbygger.
Arado Ar 65

Arado Ar 65 var et énseters biplan angrepsfly og direkte etterkommer av Arado Ar 64, som utseendemessig var veldig like. Den eneste store forskjellen mellom dem var bruken av en 12–sylindret fremfor en 9-sylindret motor samt at vingespennet ble økt i forhold til Ar 64.
Ar 65 kom i 1931 og seks modeller ble bygget. De første flyene under modellserien gikk under navnet 65 a, b, c og var rene prototyper og testmodeller for senere serier. 65 d, e og f var rene produksjonsmodeller og de endelige typene. Arado Ar 65d ble levert i 1933 og gikk inn i tjeneste sammen med Ar 64 i de to jagerflygruppene Fliegergruppe Doberitz og Fliegergruppe Damm. I 1935 ble statusen til Ar 65 redusert fra angrepsfly til treningsfly og produksjonen av flytypen opphørte i 1936. I 1937 ble for øvrig tolv fly presentert til det bulgarske flyvåpenet Bolgár Légierő, som var Tysklands allierte. 
Totalt ble det bygget 85 fly av typen Arado Ar 65 da produksjonen stoppet i 1936.


== Varianter ==
Ar 65a – Prototype, med BMW VI–motor på 750 hestekrefter og vannavkjølt motor. Første flyvning i 1931.
Ar 65b – Prototype, likhet mot 65a, men med små strukturelle forskjeller.
Ar 65c – Prototype, likhet mot 65b, men med små strukturelle forskjeller.
Ar 65d – Produksjonsmodell
Ar 65e – Likhet mot 65d, men hadde ikke de vertikale indre lagringsmagasinene til seks 10 kilograms bomber.
Ar 65f – Siste produksjonsmodell, likt 65e.


== Spesifikasjoner ==


== Litteratur ==
Green, William (1970). Warplanes of the Third Reich. New York: Doubleday & Company Inc. pp. 26–27. ISBN 0-385-05782-2.
Green, William, and Gordon Swanborough, The Complete Book of Fighters (Salamander Books, 2002)


== Eksterne lenker ==
Arado Ar 65 F