jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fuglekasse

Ei fuglekasse eller rugekasse er en menneskeskapt kasse lagd slik at fugler kan bygge rede i. I naturen finnes en rekke fuglearter som naturlig hekker i hullrom. Hakkespetter og noen få meiser hakker ut sine egne hull, men de fleste er avhengige av å finne egnede reirplasser i gamle hule trær. Etterspørselen etter ledige reirhull er stort sett større enn hva som er tilgjengelig, så dersom en fuglekikker henger opp en fuglekasse er det store muligheter for å få fugl i den.


== Konstruksjon ==
Fuglekassene bygges vanligvis i tre, eller en blanding av tre og betong. Kasser i metall fins også, men disse er vanligvis ikke egnet i solskinn da de lett kan overopphetes. De fleste kasser har lett skrånende tak, og en hengslet topp, side eller front for rengjøring eller ringmerking.  Kassene kan enten ha et inngangshull eller være åpen i fronten. Noen bokser kan inneholde kamera, slik at aktiviteten inni boksen kan overvåkes.
Størrelsen på kassen må passe til størrelsen på fuglene. For eksempel bør en kasse for stær være 14x14x30 cm med et inngangshull med 5 cm diameter. En kjøttmeis vil gjerne ha en kasse på 12x12x25 cm med hulldiameter 3,2 cm. En laksandkasse bør være 32x32x90 cm med 16 cm diameter på inngangshullet.


== Montering ==
Fuglene trives best om kassen henger i ly for vinden og om solen ikke skinner for sterkt på kassen. Kassene bør henge to-tre meter over bakken, gjerne litt høyere i hager og parker der det går mye folk, men dette er meget artsavhengig. Når man fester kassen til treet, bør man se til at metall ikke vokser inn i treet. Dette kan føre til skader på treet, sagbruksutstyr og i verste fall på sagbruksarbeidere.


== Fugler ==
I vanlige fuglekasser får en oftest stær, kjøttmeis, blåmeis, rødstjert og svarthvit fluesnapper. I skogområder kan man også få kattugle i kassen. Nær vann kan man i riktige kasser få en av våre hullrugende ender, kvinand, laksand eller lappfiskand til å hekke.


== Forstyrrelser ==
Selv om du nettopp har hengt opp en kasse, er det jo alltid spennende å se når første fugl ankommer. En kasse som henges opp, bør henges opp rundt 1 måned før fuglene begynner å hekke, pluss 2 uker før de begynner å lete etter kasser. Dersom kassene er beiset (som anbefales), så kan enkelte kasser ha behov for å henge ut 1 år før. Ugler foretrekker at kassene henger oppe 1 år før de tas i bruk, det blir da to år dersom kassen er impregnert. Dette er for at kassene skal få en naturlig lukt.
Når kassen er hengt opp, bør det gå en stund før man sjekker om det er liv i kassen. De første 2 ukene etter en fugl har begynt å bruke kassene, må du i hvert fall ikke forstyrre.
Mange fugler skyr fort et område, eller en kasse dersom du besøker for hyppig. Andre arter som Svart-hvit fluesnapper kan bli liggende å trykke på eggene i kassen når du kikker i kassen.


== Se også ==
Flaggermuskasse
Insekthotell


== Kilder ==
Fugleboka – 200 norske fuglar i fargar Bjørn Bjørnsrud mfl 1983 ISBN 82-90203-02-0
Info fuglekasser
Tenotec

Tenotec A/S er i dag Norges største leverandør av batteri og trykkluftdrevet åndedrettsvern.Firmaet ble etablert i Drammen i 1976. Her ble det drevet under navnet Telenor helt frem til 1995. Det var først i 1995 at den norske teleoperatøren kjøpte navnet fra daværende eier. Firmaet tok da sitt nåværende navn, Tenotec.
I 2001 ble selskapet kjøpt opp av nåværende eier og etter 2 års drift i Drammen, ble virsomheten flyttet til Stavanger.
Der har Tenotec utviklet seg til å bli en svært sentral leverandør av åndedrettsvern, både i olje og gass næringen, men også til landbruk og industrien.


== Produkter ==
Tenotec er forhandler av følgende produsenter:

3M
JSP
Malina
North
Helmets Integrated System
Blåkläder
Centurion


== Ansatte ==
Bedriften har pr idag 3 ansatte.


== Referanser ==
MAB 38

Moschetto Automatico Beretta 1938A (MAB 38) er en maskinpistol fra Italia.
Den var den offisielle maskinpistolen i den italienske hæren under andre verdenskrig, og ble introdusert i 1938 av Beretta. Den ble også brukt av Tyskland, Romania og Argentina. Den ble designet av Tullio Marengoni i 1935, og var bygget på Beretta M18. De ble produsert fra 1938 til 1950.
De var robuste og populære våpen. De brukte en egen kraftigere versjon av 9 x 19 mm Luger patronen, som gikk under navnet «Modelo 38». Den har to avtrekkere, en for helautomatisk ild, og en for halvautomatisk ild. De har trestokk, er 800mm lange og veier ca. 3.3 kg ladd. Rekkevidden er ca. 200 meter, med effektiv rekkevidde på 100 meter. De finnes våpenmagasiner til den med kapasitet på 10, 20, 30 og 40-patroner, og skuddtakten er 600 patroner i minuttet.


== Varianter ==
MAB 38/42 – produsert fra 1942 til 1975, 550 skudd/min.
MAB 38/44 – forenklet modell, produsert fra 1944 til 1955
MAB 38/49 (MP1) – med teleskop eller foldekolbe
Net als toen

«Net als toen» (norsk: akkurat som den gang) er en nederlandsk sang fra 1957, framført av Corry Brokken med melodi av Guus Jansen og tekst av Willy van Hemert. Den vant Eurovision Song Contest 1957, som var den andre utgaven av konkurransen. Det finnes også en tysk versjon, «Damals war alles so schön» (den gang var alt så fint), og en fransk versjon «Tout comme avant» (akkurat som før).


== Sangen ==
«Net als toen» er en klassisk nederlandsk vise. Den nederlandske teksten handler om en kvinne som ber ektemannen om å være som han var i gamle dager. Hun føler at ekteparet har sunket ned i hverdagen, og hun vil gjenoppleve romantikken fra den gang kjærligheten deres var ung.


== Eurovision Song Contest ==
Corry Brokken deltok med to sanger i den nederlandske finalen i forkant av Eurovision Song Contest 1957. Der vant hun med «Net als toen», og det andre bidraget hennes «Iwan» kom på andreplass.I Eurovision Song Contest i Frankfurt am Main 3. mars 1957 var «Net als toen» det sjette bidraget ut på scenen av ti. I avstemningen vant det nederlandske bidaget med 31 av 90 oppnåelige poeng. Sangen fikk stemmer fra alle de andre deltakerlandene.Sangen ble ingen stor slager i Europa, og den lå på den nederlandske singellisten i bare fem uker. Høyeste notering var en åttendeplass. På den flamske singellisten lå «Net als toen» i tolv uker med en trettendeplass som høyeste notering.


== Coverlåter ==
Flere andre artister har spilt inn coverversjoner av «Net als toen»:

Helen Shepherd
Kalevi Tauru (på finsk «Oispa unta se vain»)
Margot Eskens (på tysk «Damals war alles so schön»)
Margot Hielscher (på tysk «Damals war alles so schön»)Versjonene med Margot Eskens, som representerte Tyskland i 1966 og Margot Hielscher, som representerte Tyskland i 1957 og 1958, er lengre enn den tyske versjonen med Corry Brokken.


== Referanser ==
Brevadel

Brevadel er en vanlig betegnelse på slekter som har mottatt sitt adelskap gjennom adelsbrev (-patent), særlig hvis dette er av nyere tid og hvis dette ble gitt betaling for. Motsetningen til brevadel refereres gjerne til som uradel. Ingen av disse betegnelsene har hatt formell/juridisk status.
Den store økningen i antallet brevadelige familier fra 1700-tallet og fremover, samt det at mange adelskap ble kjøpt, førte til at den eldre adelen forsøkte å distansere seg fra den nye brevadelen. For Danmark-Norges del var denne nye adelen kongens forsøk på å styrke Eneveldet, som den gamle adelen og særlig Riksrådet hadde kjempet mot.
Skins (golf)

Skins er en konkurranseform i golf. 
Det spilles om å vinne enkelthull, eller skins, ofte med en pengepremie for hvert hull, hvor den som bruker færrest slag på hullet vinner ett skin. Om spillerne bruker like mange slag på hullet, blir poenget delt og hele premien overføres til neste hull. Om spiller A og spiller B deler hull 1 og 2, og spiller A vinner hull 3, har spiller A altså vunnet tre skins og dermed summen av premien for de tre hullene.
Spiller flere enn to spillere sammen er det nok at to spillere deler et hull for at premien, eller skin-et, føres videre. Alle spillerne er da fortsatt med på å kunne vinne det skin-et. 
Eksempel:

Etter avtalt antall hull, er vinneren den som har flest skins.
Riksvåpenets orden

Riksvåpenets orden (estisk: Riigivapi teenetemärk) er en estisk orden. Den ble innstiftet 7. oktober 1936 til minne om Estlands uavhengighetserklæring av 24. februar 1918. Riksvåpenets orden rangerer som nummer to av Estlands ordener, etter Frihetskorset, som tildeles for innsats i krig. Den er den fornemste av landets sivile utmerkelser. Riksvåpenets orden ble ikke tildelt i årene Estland var innlemmet i Sovjetunionen. Tildeling ble gjenopptatt i 1995, etter at Estland på ny hadde vunnet sin selvstendighet. Ordenen ble sist revidert ved lov i 2007. Presidenten er stormester for Riksvåpenets orden.


== Inndeling ==

Riksvåpenets orden er inndelt i en særklasse og fem ordinære klasser:

Kjede
1. klasse
2. klasse
3. klasse
4. klasse
5. klasse


== Insignier ==

Ordenstegnet for Riksvåpenets orden består av Estlands riksvåpen, det vil si tre blå leoparder i gull skjold. Skjoldet er omgitt av eikegrener. Ordenstegnet er i gull og blå emalje. Baksiden bærer innskriften «24. II 1918». Ordenstegnet er likt for alle klasser, men bæres på ulik måte i bånd av forskjellig utforming. Ordensbåndet er blått, tilsvarende blåfargen i Estlands flagg. Ordensstjernen har åtte tagger og er i gull for kjedeklassen, i sølv for 1. klasse og 2. klasse. Den bærer Estlands riksvåpen i midtmedaljongen.


== Tildeling ==
Presidenten bærer kjedet av Riksvåpenets orden som embetstegn. Denne klassen er aldri tildelt andre. Ordenens øvrige klasser er i hovedsak tildelt estiske statsborgere for fortjenester av staten. Ordenens 1. klasse er i perioden 1995 til 2008 kun tildelt sju personer, 2. klasse 50. I samme tidsrom er det til sammen er det foretatt 478 tildelinger, alle klasser medregnet. Tildeling skjer ved presidenten. Overrekkelser av ordenen skjer vanligvis på Estlands uavhengighetsdag  24. februar, men kan i særlige tilfeller også finnes sted på andre datoer.


== Kilder ==
(en): «Estonia» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1101–1103.


== Eksterne lenker ==
The Order of the National Coat of Arms, Estlands president.
Decorations Act, Passed 19 December 2007, Estlands president.
Statistika teenetemärkide andmisest Eestis, Riigikantselei.
Frihetskorset (Estland)

Frihetskorset (estisk: Vabadusrist) er en estisk orden. Den ble innstiftet i 24. februar 1919 til belønning av innsats i Estlands uavhengighetskrig. Tildeling for dette fant sted inntil 1925, da videre tildeling ble innstilt ved lov. Frihetskorset ble i 1996 gjenopptatt som orden og kan tildeles i tilfelle Estlands uavhengighet på nytt må forsvares i krig. Frihetskorset er Estlands høyest rangerte utmerkelse.


== Inndeling ==
Frihetskorset er inndelt i tre klasser. Hver av disse er igjen inndelt i tre grader.1. klasse for militære fortjenester

1. klasse, 1. grad
1. klasse, 2. grad
1. klasse, 3. grad2. klasse for utvist personlig mot

2. klasse, 1. grad
2. klasse, 2. grad
2. klasse, 3. grad3. klasse for administrative og sivile fortjenester 

3. klasse, 1. grad
3. klasse, 2. grad
3. klasse, 3. grad


== Insignier ==
Ordenstegnet for Frihetskorset består av et latinsk krykkekors. Metall, farger og motiv i midtmedaljongen varierer etter klasse og grad. Ordenstegnene for 1. klasse er hvitemaljert og er i gull for 1. grad, i sølv for de to øvrige grader. Midtmedaljongen er svart og viser en pansret arm med hevet sverd og bokstaven E. For 2. klasse er korset for 1. grad i gull med svart emalje. Korset er i sølv for 2. grad og i oksidert jern for 3. grad. Midtmedaljongen er her rød og bærer samme motiv som for 1. klasse. For 3. klasse er korset i blå emalje i gull eller sølv. Midtmedaljongen er hvit med bokstaven E i svart. Baksiden bærer innskriften «24. II 1919». 
Ordensbåndet i fargene svart, hvitt og blått. Dette er fargene i Estlands flagg. For 1. klasse er båndet svart med hvite og blå kanter, for 2. klasse blått med hvite og svarte kanter og for 3. klasse hvitt med svarte og blå kanter.


== Tildeling ==
Fra opprettelsen til tildeling ble innstilt i 1925 ble det utdelt til sammen 3215 Frihetskors. Utmerkelsen ble også tildelt utlendinger. Blant disse var det flest fra Finland (678), men også et betydelig antall fra Storbritannia (129). Ingen nordmenn ble tildelt Frihetskorset. Den siste innehaver av Frihetskorset døde i 2000. Etter gjenopptakelse av ordenen har det ikke funnet sted tildelinger, da slike kun finner sted dersom Estland er i krig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Estonian State Decorations, Estlands president
Svinemør

Svinemør er en tradisjonsrik type grov mørpølse normalt laget av malt svinekjøtt, spekk, salt, krydder og løk. 
Svinemør er mest vanlig på Sunnmøre hvor den oftest brukes som tilbehør til julemat som pinnekjøtt eller ribbe. De fleste lokale slaktere har hatt sine egne varianter som etterhvert er blitt kjent som Vigramør, Brattvågmør, Fausamør, Osdalmør, Dalenmør, Brudevollmør, osv.
Per Kværne

Per Kværne (født 1. april 1945 i Oslo) er professor emeritus i Religionshistorie, tibetolog og katolsk prest.
Han tok i 1970 mag.art.-eksamen i sanskrit ved Universitetet i Oslo. Fra 1970 til 1975 underviste han i religionshistorie ved Universitetet i Bergen. I 1973 fikk han dr.philos.-graden fra Universitetet i Oslo med  avhandlingen An Anthology of Buddhist Tantric Songs. Fra 1975 til 2007 var han professor i religionshistorie ved UiO, og er nå professor emeritus. Han ble den 29. juni 2010 ordinert til katolsk prest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Per Kværne i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Per Kværne i BIBSYS
Den hvite stjernes orden

Den hvite stjernes orden (estisk: Valgetähe teenetemärk) er en estisk orden. Den ble innstiftet 7. oktober 1936 til minne om det estiske folks frihetskamp. Ordenen tildeles estiske statsborgere for innsats i statlig eller kommunal tjeneste og til utlendinger for fortjenester av Estland. Den hvite stjernes orden rangerer som nummer fire av Estlands ordener, etter Terra Mariana-korsets orden, men foran Ørnekorsets orden. Ordenen ble ikke tildelt i årene Estland var innlemmet i Sovjetunionen. Tildeling ble gjenopptatt i 1995, etter at Estland på ny hadde vunnet sin selvstendighet. Ordenen ble sist revidert ved lov i 2007. Presidenten er stormester for Den hvite stjernes orden.


== Inndeling ==

Den hvite stjernes orden består av en øverste særklasse og fem ordinære klasser:

Kjede
1. klasse
2. klasse
3. klasse
4. klasse
5. klasseRiksvåpenets orden har samme struktur. Til Den hvite stjernes orden hører det også en medalje.


== Insignier ==
Ordenstegnet for Den hvite stjernes orden består av en hvitemaljert sekstagget stjerne av gull. Mellom korsarmene er det plassert enkle stråler i gull. Midten av stjernen bærer en sekstagget stjerne i hvit emalje på gull. Baksiden bærer innskriften «7. X 1936». Ordenstegnene for de forskjellige klassene er identiske i alt unntatt størrelsen. Ordensstjernen er i gull eller sølv, har seks tagger og er besatt med en sekstagget stjerne. I midten bærer ordensstjernen Estlands riksvåpen. Ordensbåndet er rødt.


== Tildeling ==
Tildeling av ordenen skjer ved presidenten.  Kjedet av Den hvite stjernes orden er i perioden 1995 til 2008 tildelt 8 personer. Ordenens 1. klasse er i samme perioden  81 personer, 2. klasse 110, 3. klasse 335, 4. klasse 923 og 5. klasse 926 personer. Overrekkelser av ordenen skjer vanligvis på Estlands uavhengighetsdag 24. februar, men kan i særlige tilfeller også finnes sted på andre datoer.


== Kilder ==
(en): «Estonia» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1102–1106.


== Eksterne lenker ==
Order of the White Star, Estlands president.
Decorations Act, Passed 19 December 2007, Estlands president.
Statistika teenetemärkide andmisest Eestis, Riigikantselei.
Patricia Buckley Ebrey

Patricia Buckley Ebrey (født 7. mars 1947 i Hasbrouck Heights i New Jersey i USA) er en amerikansk historiker og sinolog.
Ebrey har studert ved University of California og Columbia University, og er formelt tilknyttet University of Illinois skjønt underviser ved University of Washington i Seattle. Hennes spesialområde er kinesisk sosialhistorie. 
Ebreys The Inner Quarters: Marriage and the Lives of Chinese Women in the Sung Period ble belønnet med Levenson Prize av Association for Asian Studies. Hun har også medvirket i A History of World Societies, et stort verk om verdenshistorien som kommet i flere opplag.


== Bibliografi ==
The Aristocratic Families of Early Imperial China (1978)
Family and Property in Sung China (1984)
Confucianism and Family Rituals in Imperial China (1991)
The Cambridge Illustrated History of China (1996)


== Referanser ==
Kurt Wulff

Kurt Wulff (født 1881, død 1939) var en dansk lingvist og orientalist. Han var dosent i østasiatiske språk ved Københavns Universitet 1928-39. 
Han begynte som klassisk filolog og virket som det i flere år. Men Vilhelm Thomsens sentralasiatiske arbeider og de av Wilhelm Schmidt (1868–1954) og August Conrady fremsatte austriske og austrisk-indokinesiske slektskapsteorier vakte hans interesse for Østasias språk, noe han utbygget under et forskningsopphold i Kina og Malaysia 1922-24. 
Hovedverker er disputasen Den oldjavanske Wirâṭaparwa og dens Sanskritoriginal (1916), Chinesisch und Tai (1934) og Über das Verhältnis des malayo-polynesischen zum indochinesischen (1942). 
Wulffs tese om urslektskap mellom kinesisk, tai og malayisk er ikke bevist, men hans vitenskabelige oppdagelser har vært banebrytende for forståelsen av forholdet mellom særlig tai og kinesisk.


== Referanser ==
«Bow Asir»

«Bow Asir» er en norskeid kjemikalietanker, registrert på Bahamas og bygget 1982 for Westfal-Larsen som MT «Grenanger» ved dets ørkoreakoreanske skipsverftet Daewoo. Skipet ble senere videresolgt og eies idag av Star Tankers Ltd.
Skipet hadde norsk skipsfører og en total besetning på 27 personer da det 26. mars 2009 ble kapret 250 nautiske mil fra Kismaayo, en kystby i Somalia, av somaliske sjørøvere som siden 2007 har bedrevet piratvirksomhet utenfor kysten av landet. Kapteinen på «Bow Asir» er norsk, fem er polske offiserer og resten filippinsk mannskap. Skipet har Purplefinder, et såkalt Ship Security Alerting System, slik at posisjonen kan spores fortløpende.


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
(en) «Bow Asir» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
August Conrady

August Conrady (født 1864 i Wiesbaden i Tyskland, død 1925) var en tysk sinolog og lingvist. Fra 1897 var han professor ved Universitetet i Leipzig.
Conrady studerte først klassisk filologi, sanskrit og sammenlignende lingvistikk; han gikk senere over til tibetansk, og derfra til kinesisk.
Han fremsatte i 1896 forskningsfunn om sammenhenget mellom forstavelser og toner i sino-tibetanske språk, i verket Eine Indo-Chinesische Causativ-Denominativ-Bildung und ihr Zusammenhang mit den Tonaccenten (1896).
Han ble etterhvert professor i sinologi i Leipzig, hadde blant sine studenter fremtidige ledende sinologer som Gustav Haloun, Otto Maenchen-Helfen, Lin Yutang, Bruno Schindler og sin egen nevø og etterfølger i Leipzig, Eduard Erkes.
I 1916 fremsatte han teorien om et opprinnelig slektskap mellem austriske og sino-tibetanske språk. Materialer fra dansken Kurt Wulff inngikk delvis i Conradys utbygning av teorien, og Wulff fortsatte Conradys arbeid på dette felt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johannes Hertel: «Nekrolog auf August Conrady», i: Berichte über die Verhandlungen der Sächsischen Akademie der Wissenschaften zu Leipzig, Philologisch-historische Klasse, v 77 #4 (1926) 7-14
Bruno Schindler: Der Wissenschaftliche Nachlass August Conradys. AM 3 (1926) 104-115
Eduard Erkes: «Georg von der Gabelentz und August Conrady», i: Ernst Engelberg (red.): Beiträge zu Universitätsgeschichte 1405-1959, Karl-Marx-Universität Leipzig v1 (1959) 439-463
David B Honey: Incense at the Altar. AOS 2001, 132f
Christina Leibfried: «Sinologie an der Universität Leipzig: Entstehung und Wirken des Ostasiatischen Seminars 1878 bis 1947», i: Beiträge zur Leipziger Universitäts- und Wissenschaftsgeschichte, ser B v1 (2003)


== Eksterne lenker ==
(de) Liste over forelesninger ved Universitetet i Leipzig (sommersemestret 1892 til sommersemestret 1914)
Ørnekorsets orden

Ørnekorsets orden (estisk: Kotkaristi teenetemärk) er en estisk orden. Den ble innstiftet 24. februar 1928 av Estlands forsvarsliga, i anledning tiåret for landets uavhengighet. I 1936 ble den gjort til en ordinær statsorden. Ørnekorsets orden tildeles for militær innsats og fortjenester av Estlands forsvar. Ordenen rangerer som nummer fem av Estlands ordener, etter Den hvite stjernes orden, men foran Estlands Røde Kors' orden. Ordenen ble ikke tildelt i årene Estland var innlemmet i Sovjetunionen. Den ble gjenopptatt i 1995, etter at Estland på ny hadde vunnet sin selvstendighet. Ordenen ble sist revidert ved lov i 2007. Presidenten er stormester for Ørnekorsets orden .


== Inndeling ==

Ørnekorsets orden består av fem klasser:

1. klasse
2. klasse
3. klasse
4. klasse
5. klasseTil Ørnekorsets orden hører også en medalje i tre valører: gull, sølv og jern.


== Insignier ==
Ordenstegnet for Ørnekorsets orden består av et svartemaljert malteserkors, som i midten bærer en sølv ørn med sverd i den ene kloen og Estlands riksvåpen i den andre. Baksiden bærer innskriftene «24. II 1928» og «PRO PATRIA». Ordenstegnene for de forskjellige klassene er identiske, men bæres i ulikt utformet bånd. Når ordenen tildeles for militære fortjenester, utstyres ordenstegnene med korslagte sverd. Ordensstjernen er i sølv og har åtte tagger. Ordensbåndet er oransje med smale blå striper.


== Tildeling ==
Tildeling av ordenen skjer ved presidenten.  I perioden 1995 til 2008 er Ørnekorsets orden tildelt 713 personer, medaljene ikke medregnet. Av dette var 16 tildelinger i ordenens 1. klasse. Overrekkelser av ordenen skjer vanligvis på Estlands uavhengighetsdag 24. februar, men kan i særlige tilfeller også finnes sted på andre datoer.


== Kilder ==
(en): «Estonia» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1106–1108.


== Eksterne lenker ==
The Order of the Cross of the Eagle, Estlands president.
Decorations Act, Passed 19 December 2007, Estlands president.
Statistika teenetemärkide andmisest Eestis, Riigikantselei.
Håkon Paulsberg

Håkon Paulsberg (født 26. juli 1952) er en norsk musiker og visesanger.
Han kommer opprinnelig fra Hunndalen ved Gjøvik og er bosatt i Rygge i Østfold. Han har erfaring som trommeslager innenfor en rekke stilarter, og som jazzmusiker. Fra 1980 og fram til i dag har han vært aktiv i egne grupper, men har også samarbeidet med jazzartister som Arne Domnerus og Clifford Jordan. Mot slutten av 90- tallet skiftet Håkon rolle fra å være trommeslager til å bli gitarist og sanger med viser av Alf Prøysen. Dette har bl.a. ført fram til samarbeid med poeten Jan Erik Vold. 


== Diskografi ==
Jinter (1999) med tekster av Alf Prøysen
Kong J (2005) etter tekster av Georg Johannesen
Ændre sia (2014) med tekster av Alf Prøysen
Trøst for stusslige karer. Eldar Vågan på blå resept (2016) med tekster av Eldar Vågan


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Håkon Paulsberg hos Rockpedia.no
Canadian Broadcasting Corporation

Canadian Broadcasting Corporation (CBC), er et kanadisk statlig selskap som står for kringkasting av nasjonal radio og TV i Canada. Selskapet heter la Société Radio-Canada (Radio-Canada eller SRC) på fransk. De kjennes også under samlenavnet CBC/Radio-Canada.
CBC er det eldste kringkastingsselskapet i Canada, og ble først etablert i sin nåværende form den 2. november 1936. Radiotjenester de leverer er blant annet CBC Radio One, CBC Radio 2, CBC Radio 3, Première Chaîne, Espace musique og den internasjonale radiotjenesten Radio Canada International. Av TV-kanaler har de CBC Television, Télévision de Radio-Canada, CBC Newsworld, le Réseau de l'information, ARTV (deleierskap), Documentary og Bold. CBC yter også tjenester i kanadiske Arktis under navnene CBC North og Radio Nord Québec.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Canadian Broadcasting Corporation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons