jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Colin Thubron

Colin Gerald Dryden Thubron (født 14. juni 1939 i London) er en britisk forfatter av reiseskildringer og romaner.
I 2008 rangerte avisen The Times ham på plass 45 på deres liste over de 50 fremste britiske etterkrigsforfattere. Han er bidragsyter til The New York Review of Books, The Times, The Times Literary Supplement og The New York Times. Hans bøker har blitt oversatt til mer enn tyve språk. Thubron ble utpekt til kommandant av Order of the British Empire i 2007. Han er medlem og fra 2010 også president av Royal Society of Literature.Thubron er sønn av brigadegeneral Gerald Thubron og Evelyn (født Dryden), en lineær etterkommer av poeten John Dryden (1631–1700). Han ble født i London og utdannet ved Eton College. Før han ble forfatter arbeidet fem år i forlagsbransjen i London og New York, og produserte uavhengige dokumentarfilmer som har blitt vist på BBC. Han er gift med William Shakespeare-forskeren Margreta de Grazia. Hans adoptivsøster er Sarah Thubron som hans foreldre adopterte da hun var fem år gammel. Hennes biologiske far er musikeren Rod Stewart.


== Bibliografi ==


=== Reiseskildringer ===
Mirror to Damascus – Heinemann, 1967
The Hills of Adonis: A Quest in Lebanon – Heinemann, 1968
Jerusalem – Heinemann, 1969
Journey into Cyprus – Heinemann, 1975
The God in the Mountain – Heinemann, 1977
Istanbul – Time Life, 1978
The Venetians – Time-Life, 1980
The Ancient Mariners – Time-Life, 1981
The Royal Opera House, Covent Garden – Hamish Hamilton, 1982
Among the Russians – Heinemann, 1983
Behind the Wall: A Journey through China – Heinemann, 1987
The Silk Road: Beyond the Celestial Kingdom – Simon & Schuster, 1989
The Lost Heart of Asia – Heinemann, 1994
In Siberia – Chatto & Windus, 1999
Shadow of the Silk Road, 2006


=== Romaner ===
Emperor – Heinemann, 1978
A Cruel Madness – Heinemann, 1984
Falling – Heinemann, 1989
Turning Back the Sun – Heinemann, 1991
Distance – Heinemann, 1996
To the Last City – Chatto & Windus, 2002


== Priser (utvalg) ==
1988 – Hawthornden Prize for Behind the Wall: A Journey through China


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Thubrons forfatterside og arkiv hos The New York Review of Books
Overblikk hos Contemporary writers
Intervju med Colin Thubron i The Guardian
Astor House

Astor House er en femetasjes bygning i distriktet Hongkou i Shanghais sentrum. Det neoklassiske barokke bygget ble reist i  1846 som Richard's Hotel and Restaurant, men fikk navnet Astor House i 1857. Mange berømtheter har bodd på hotellet, blant andre den amerikanske generalen og senere presidenten,  Ulysses S. Grant, fysikeren Albert Einstein, ragtimekomponisten og musikeren Scott Joplin, filosofen Bertrand Russell, ballettdanseren Margot Fonteyn og stumfilmkomikeren Charlie Chaplin. Chiang Kai-shek sov på rom 24 natten før han flyktet til Formosa i 1949.  
Astor House var den første bygning i Kina som fikk elektrisk lys.
I 1990 ble huset det første tilholdssted for Shanghaibørsen. Senere ble det et hotell igjen, under navnet Pujiang Hotel.
Det ligger like ved Suzhouelvens utløp i Huangpu, nord for broen som fører sør til The Bund. 


== Litteratur ==
Frank Dikötter: Exotic Commodities: Modern Objects and Everyday Life in China, Columbia University Press, 2007


== Eksterne lenker ==
The Bund
Astor House Hotel
Liste over fylkesordførere i Hedmark

Liste over fylkesordførere i Hedmark. Stillingen ble opprettet 27. mai 1963.


== Fylkesordførere ==


== Referanser ==
San Bartolomé de Tirajana

San Bartolomé de Tirajana er den største og sørligste kommunen på øya Gran Canaria, i fylket Las Palmas, som er en del av Comunidad Autónoma de Canarias i Spania.
Kommunens areal er på 335 km² med en befolkning på 53 000 (2008). Kommunensenteret ligger på 890 moh. og høyeste punkt er 1949 meter, ved Pozo de Las Nieves, som også det høyeste punkt på Gran Canaria. Kommunens administrasjonssentrum heter San Bartolomé de Tirajana (av lokalbefolkningen kalt Tunte) og ligger ca. 23 km fra kysten. 
San Bartolomé de Tirajana er mest kjent for turiststedene langs kysten, Playa del Inglés, Maspalomas og San Agustín.  Kommunen dominerer turismen på Gran Canaria, og ca. 37 % av øyas hotelsenger og 57 % av øyas overnattingssteder utenfor hotell ligger i kommunen. Dette skyldes det jevne og behagelige klimaet, med milde vintre og somre uten for sterk hete.
Mange skandinaver har valgt å bosette seg i kommunen. I San Fernando de Maspalomas antar man det bor rundt 4 000 dansker.  I San Agustín bor det rundt 8 000 svensker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) San Bartolomé de Tirajana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ma Jian

Ma Jian (kinesisk: 马建, pinyin: Mǎ Jiàn, født 18. august 1953 i Qingdao i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk forfatter.
Han dro i 1976 fra Qingdao til Beijing. Etter at enkelte av hans verker ble forbudt i Kina dro han i 1986 til Hongkong, der han grunnla forlaget Hong Kong New Century Press (香港新世纪出版社, Xianggang Xin Shiji Chubanshe). I 1997 flyttet han til Tyskland der han underviste i moderne kinesisk litteratur. I 1999 flyttet han til England.


== Verker i utvalg ==
Stick Out Your Tongue (亮出你的舌苔或空空荡荡) (1987) – den engelske oversettelse fra 2006. Forbudt i Kina.
Red Dust (红尘, Hong chen) (2002, på norsk som Rødt støv: Gjennom Kina i 2003, oversatt fra engelsk av Egil Halmøy)
The Noodle Maker (拉面者, Lamian zhe) (2004)
Beijing Coma (肉之土) (2008, på norsk som Beijing koma i 2010, oversatt fra engelsk av Christian Rugstad)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tekstsamling av Ma Jian, kinesisk
intervju med Ma Jian i Obs ved lanseringen av Nouilles chinoises/The Noodle Maker.
Artikkel i det sveitsiske tidsskriftet Le Temps om Nouilles Chinoises/The Noodle Maker.
Artikkel i Washington Post om Stick Out Your Tongue.
NOU 2007: 15, Forsvarspolitisk utvalg

Forsvarspolitisk utvalg (FPU) var et norsk offentlig utvalg opprettet ved kongelig resolusjon 18. august 2006.  Utvalget leverte 31. oktober 2007 den offentlige utredningen NOU 2007:15 Et styrket forsvar. Denne gav sammen med Forsvarsstudie 07 utarbeidet av forsvarssjefen, grunnlag for langtidsplan for Forsvaret for perioden 2009–2012.Utvalget bestod av 16 medlemmer med én representant fra samtlige politiske partier som var representert på Stortinget i tillegg til eksperter fra relevante fag- og kompetansemiljøer. Siri Bjerke (Ap) var utvalgets leder. Andre medlemmer var distriktssjef Harald Valved (FrP), ordfører Jonni Solsvik (H), sykepleier Åse Wisløff Nilssen (KrF), seniorrådgiver Johan J. Jakobsen (Sp), rådgiver Kjetil Bjørklund (SV), selvstendig næringsdrivende Eldbjørg Løwer (V), leder Geir Knutson, seniorrådgiver Jacob Børresen, beredskapssjef Benedicte Giæver, forsker Annika S. Hansen, professor	Janne Haaland Matlary, forbundsleder Peter A. Moe, flaggkommandør Arne Røksund, avdelingsdirektør Torill Tandberg og assisterende direktør Ståle Ulriksen.Utvalgets hadde som en del av sitt mål å legge grunnlag for en bred og åpen dialog om forsvars- og sikkerhetspolitiske utfordringer. Utvalgets mandat var å vurdere og fremme forslag til prioriteringer knyttet til et bredt spekter av problemstillinger som ville stå sentralt i den videre utviklingen av Forsvaret, herunder:

Sentrale utfordringer knyttet til den videre moderniseringen av Forsvaret, med utgangspunkt i behovet for å skape en langsiktig balanse mellom Forsvarets oppgaver, ambisjonsnivå og ressurstilgang.
Nasjonale og internasjonale utviklingstrekk av betydning for den videre utviklingen av Forsvaret, med et spesielt fokus på nordområdene og Forsvarets rolle i denne forbindelse.
Forsvaret evne til å bidra til å oppfylle Norges internasjonale forpliktelser knyttet til De forente nasjoner, NATO og europeisk samarbeid.
Prioriteringer innenfor områder som Forsvarets ambisjonsnivå, sivilt-militært samarbeid og verneplikt.Utvalget foreslo en styrking av Forsvaret på tre måter:
gjennom et økonomisk løft for å skape bedre balanse mellom Forsvarets oppgaver, struktur og ressurser.
gjennom at Forsvaret får mer ut av ressursene.
gjennom forutsigbare forsvarsbevilgninger.Utvalget foreslo å videreføre den allmenne verneplikten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NOU 2007:15 Et styrket forsvar
Fylkesvei 434 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 434 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 434 (Hedmark)
Fylkesvei 434 (Nord-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 426 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 426 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 426 (Akershus)
Fylkesvei 426 (Rogaland)
Fylkesvei 420 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 420 i de følgende fylkene:

Aust-Agder (primær fylkesvei)
Fylkesvei 420 (Hordaland)
Fylkesvei 420 (Møre og Romsdal)
Fylkesvei 420 (Oppland)
Fylkesvei 420 (Rogaland)
Fylkesvei 420 (Vestfold)
Fylkesvei 439 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 439 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 439 i Agder, i bruk f.o.m 22.12.2021.Historisk:

Fylkesvei 439 (Hedmark) (før 1. januar 2020)
Fylkesvei 439 (Nordland) (før 1. januar 2020)
Fylkesvei 439 (Nord-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 439 (Oppland) (før 1. januar 2020)
Fylkesvei 437 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 437 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 437 (Hedmark)
Fylkesvei 437 (Nordland)
Fylkesvei 437 (Oppland)
Fylkesvei 437 (Sør-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 421 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 421 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 421 (Hordaland)
Fylkesvei 421 (Møre og Romsdal)
Fylkesvei 421 (Nordland)
Fylkesvei 421 (Oppland)
Fylkesvei 421 (Rogaland)
Fylkesvei 421 (Sogn og Fjordane)
Fylkesvei 423 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 423 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 423 (Hordaland)
Fylkesvei 423 (Møre og Romsdal)
Fylkesvei 423 (Nordland)
Fylkesvei 423 (Oppland)
Fylkesvei 423 (Sogn og Fjordane)
Fylkesvei 423 (Vest-Agder)
Fylkesvei 427

I Norge finnes Fylkesvei 427 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 427 (Akershus)
Fylkesvei 427 (Rogaland)
Fylkesvei 428

I Norge finnes fylkesvei 428 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 428 (Akershus)
Fylkesvei 428 (Rogaland)
Fylkesvei 428 (Vestfold)
Fylkesvei 430 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 430 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 430 (Akershus)
Fylkesvei 430 (Vest-Agder)
Fylkesvei 430 (Vestfold)
Fylkesvei 431 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 431 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 431 (Hedmark)
Fylkesvei 431 (Nordland)
Fylkesvei 431 (Nord-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 431 (Rogaland)
Fylkesvei 431 (Sør-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 435 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 435 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 435 (Oppland)
Fylkesvei 435 (Rogaland)
Fylkesvei 435 (Vest-Agder)
Fylkesvei 436 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 436 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 436 (Hedmark)
Fylkesvei 436 (Nord-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 436 (Oppland)
Fylkesvei 436 (Rogaland)
Fylkesvei 436 (Sør-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 438 (andre betydninger)

I Norge finnes Fylkesvei 438 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 438 (Hedmark)
Fylkesvei 438 (Oppland)
Fylkesvei 438 (Sør-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 43 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 43 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 43 (Hordaland)
Fylkesvei 43 (Møre og Romsdal)
Fylkesvei 43 (Nordland)
Fylkesvei 43 (Telemark)
Vest-Agder (primær fylkesvei)
Fylkesvei 43 (Vestfold)
Metachandidae

Metachandidae er en artsfattig familie av sommerfugler som lever i Afrika og Asia. De hører til den store gruppen Gelechioidea, og blir noen gangen regnet som en undergruppe enten av prydmøll (Oecophoridae) eller av båtmøll (Gelechiidae). Alle de 59 beskrevne artene blir regnet til én slekt, Metachanda.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Gelechioidea
Familien Metachandidae Meyrick, 1911
Slekten Metachanda Meyrick, 1911 – 59 beskrevne arter


== Kilder ==
Catalogue of Life, sjekkliste over beskrevne levende organismer. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Metachandidae i Global Biodiversity Information Facility 
Metachandidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Kenneth Ekornes

Kenneth Ekornes (født 7. juli 1974 i Sykkylven) er en norsk jazzmusiker (slagverk) og medlem av Brazz Brothers, kjent fra flere innspillinger, samt for sitt  fleretniske musikkuttrykk og bruk av elektronikk. 
Han er utdannet ved rytmelinjen (Høgskolen i Agder) og
finnes i besetningene
Desafinado, i
Nymark Collective, i
Gumbo (band), i
Batagraf ledet av Jon Balke (Statements, 2005).
Videre er han i Jai Shankar's Ragajazz og spilt i den nye Ab und Zu.
Han har assistert
Trio de Janeiro,
FØYK,
Ole Paus,
Baba Nation,
Mari Boine (Eight seasons, 2002),
Ingor Ánte Áilo Gaup,
Trond-Viggo Torgersen (Barnetimen for de store, 2002) og
Vintermåne (Vintermåne, 2002),
Terje Gewelt/Bjørn Klakegg,
Frode Alnæs.
Med Unni Løvlid turnerte han Rikskonsertene med indisk folkemusikk (2006).  Tidligere har han
turnert med oppsetningene
Draumetid,  samt  Kenneth i 100.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenneth Ekornes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kenneth Ekornes på Discogs 
(en) Kenneth Ekornes på MusicBrainz
Vatlandstunnelen

Vatlandstunnelen er Agders nest lengste veitunnel, 3 184 meter lang. Den ligger på grensen mellom Kvinesdal og Lyngdal kommuner. Tunnelen er en del av europavei 39, og ble åpnet i 2006.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Øyvind Storli Hoel

Øyvind Storli Hoel (født 31. juli 1984) er en norsk bassist fra Oppdal. Sommeren 2007 tok han over som bassist i det norske rockebandet Bigbang etter Lasse Weeden. Før dette hadde han deltatt på innspillingen av bandets album Too Much Yang som ble utgitt tidligere samme år. Storli Hoel flyttet med Bigbang til Los Angeles sommeren 2007. Siden 2009 har han vært medlem av det norske bandet Superfamily. Storli Hoel har tidligere spilt i det alternative countryrockbandet teXum.


== Diskografi ==


=== Superfamily ===
AlbumAll American (2013)


=== Texum ===
AlbumDifferent Strokes for Different Folks (2007)
Texum (2015)SinglerFirst Shot EP (2004)
The Inspector/What You Leave Behind (2006)


=== Bigbang ===
AlbumToo Much Yang (2007)
Something Special – The Best of Bigbang (2007)
From Acid to Zen (2008)Singler/EP-erWild Bird EP (2008)


=== Øhrn Kvartett ===
Øhrn Kvartett (2008)


=== Deltar på ===
Forente artister: Dugnad for Haiti – Live fra Operaen (2010)
Ingunn Ringvold: Drove Long to See Him (2012)
Bjørn Fjeldvær: Din trubadur (2016)
Kurt Nilsen: Amazing (2017)
Revøysundbrua

Revøysundbrua er ei hengebro som ligger sør i Lyngdal kommune i Vest-Agder.
Lars Høgquist

Lars Sture Kaldestad Høgquist (født 2. september 1947) er en norsk karateutøver. Han er den høyest rangerte utøveren i Norge av fullkontakt-stilarten Kyokushin med sine 7 striper i det sorte beltet (7. dan) og med det benevnes han også «shihan». 
Shihan Lars Høgquist startet karatekarrieren i 1968. Han etablerte Kyokushin-karate i Norge i 1969 med oppstarten av Bergen karateklubb. Han flyttet videre til Lørenskog utenfor Oslo og etablerte da Lørenskog karateklubb. Shihan Høgquist var en av fire grunnleggere av Kyokushin World Federation (KWF), og er fremdeles kasserer i den internasjonale organisasjonen.


== Referanser ==
Pterolonchidae

Pterolonchidae er en liten familie av sommerfugler som hører til den store gruppen Gelechioidea. Det er kjent 12 arter, halvparten av disse finnes i Europa. Pterolonchidene kan overflatisk minne on gressmott (Crambidae), men er ikke beslektet med disse.


== Utseende ==
(Dette gjelder for Pterolonche inspersa). Små til middelsstore (vingespenn 20 – 26 mm) sommerfugler med forholdsvis kraftig kropp. Hodet er lite med kraftige, lange, framoverrettede labialpalper. Antennene er trådformede og rundt halvparten så lange som forvingene. Disse er avrundet trekantede med markerte, litt uttrukne forhjørner, lysebrune med lysere lengdestriper. Beina er slanke.


== Levevis ==
Den sør- og mellomeuropeiske arten Pterolonche inspersa har blitt innført til Nord-Amerika i et forsøk på å begrense innførte ugress i slekten knoppurt (Centaurea). De voksne møllene flyr i juli-august, og larvene lever på røttene av knoppurt-plantene. De omgir seg med et silkerør og spiser på røttene til neste vår. De angriper bare innførte arter, siden de lokale knoppurt-artene er ettårige og har visnet ned når sommerfuglene legger sine egg. Det er foreløpig uklart om innførselen har vært en suksess.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Gelechioidea
Familien Pterolonchidae Meyrick, 1918
Anathyrsa macroxyla Meyrick, 1920
Slekten Pterolonche Zeller, 1847
Pterolonche albescens Zeller, 1847 – Sør-Europa
Pterolonche benesignata Rebel, 1914
Pterolonche gozmaniella Vives, 1984 – Portugal og Spania
Pterolonche gracilis Rebel, 1916
Pterolonche inspersa Staudinger, 1859 – Sør- og Mellom-Europa, innført til Nord-Amerika
Pterolonche kurdistanella Amsel, 1959
Pterolonche lineata Walsingham, 1889
Pterolonche lutescentella Chrétien, 1922 – Portugal og Spania
Pterolonche pulverulenta Zeller, 1847 – Sør- og Mellom-Europa
Pterolonche terebrata Meyrick, 1924
Pterolonche vallettae Amsel, 1955 – endemisk for Malta


== Kilder ==
Catalogue of Life, sjekkliste over beskrevne levende organismer. [1]
Forestry images, Bilde av Pterolonche inspersa:[2]


== Eksterne lenker ==
(en) Pterolonchidae i Encyclopedia of Life 
(en) Pterolonchidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pterolonchidae hos Fauna Europaea 
(en) Pterolonchidae hos NCBI 
(en) Kategori:Pterolonchidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pterolonchidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Hovedserien 1958–59

Hovedserien 1958-59 var navnet på det øverste nivået i det norske seriesystemet i fotball som gikk fra juli 1958 til juni 1959. Hovedserien var delt opp i to avdelinger, med åtte lag hver. Fredrikstad vant gruppe A, og Lillestrøm gruppe B. Finalen gikk til omkamp, etter at lagene spilte uavgjort 2–2 etter ekstraomganger den 21. juni 1959. Lillestrøm vant omkampen 4–1 da den ble spilt 5. august.


== Gruppe A ==


== Gruppe B ==


== Finale ==


== Omkamp ==
5. august 1959
Fredrikstad - Lillestrøm 1-4


== Kilder ==
rsssf.no
Jai Shankar

Jai Shankar (født 1980 i Punjab i India) er en indisk-norsk perkusjonist, kjent for sitt tabla-spill i egne og andres utgivelser.Han flyttet til Norge (1981), lærte tabla av faren Shri Lal og i Punjab, hos onkelen Pandit Rama Kant (1984) og ble den yngste turneartist for  Rikskonsertene  (1988).
Han var medvirkende på utgivelsen
Du store verden, combiNations (1998).
Han har spilt med jazzmusikere som 
Bendik Hofseth, 
Jon Balke, 
Ingebrigt Håker Flaten,
Stian Carstensen og
Espen Rud.
Videre, med Ensemble 96 og
folkemusikere som
Javid Afsari Rad, 
Pouyan Abdoli (Iran),
Knut Buen,
Hari Prasad,
Hege Rimestad og 
Tone Hulbækmo.
Shankar spiller meget med søsteren, den sitar-spillende Rohini Sahajpal.  Videre samarbeider han med det svenske bandet Mynta, 
Den senere tid har han spilt ragajazz i sitt eget Shankara med
musikerne
Mukesh Sharma sarod,
Shri Lal Shajpal fiolin,
Rohini Sahajpal sitar,
Kenneth Ekornes perkusjon.


== Utgivelser ==
Shankar of Norway (Etnisk musikklubb, 2000)
Sufi in dance – Persia meets India (Etnisk musikklubb, 2003) med Pouyan Abdoli.
Dobbeldans (2012) og Ukjend by (2014) med Espen Rud.


=== Andre låter ===
«Kom ut og lek!» (1995, framført sammen med Vinderen Barnekor og Rohini Sahajpal) (på Lekekameratene – Kom ut og lek!, CD mot barnearbeid, utgitt av LO sammen med PolyGram)


== Utmerkelser ==
1.-plass i The Hariballabh (tablaklassen, under 30 år, 1995)
beste skandinaviske tablaspiller (1997),
vinner av Talentiaden (NRK, 1997)
TONO jubileumspris (2003) for hans «innsats som entusiastisk ambassadør for verdensmusikken på et internasjonalt nivå»


== Referanser ==
Hovedserien 1959–60

Hovedserien 1959-60 var navnet på det øverste nivået i det norske seriesystemet i fotball som gikk fra juli 1959 til juni 1960. Hovedserien var delt opp i to avdelinger med åtte lag i hver. Lillestrøm vant gruppe A foran Vålerengen mens Fredrikstad vant gruppe B foran Eik.
Sesongen ble avsluttet med finale den 15. juni 1960 og bronsefinale 16. juni. I bronsefinalen spilte Eik mot Vålerengen og vant denne 4–2. I finalen fikk Fredrikstad revansj fra finaletapet året før og vant 6–2 mot Lillestrøm.


== Gruppe A ==


== Gruppe B ==


== Finale ==
15. juni 1960:	Fredrikstad - Lillestrøm 6–2


== Bronsefinale ==
16. juni 1960: Eik - Vålerengen 4–2


== Kilder ==
rsssf.no
Rudolf Steinerskolen i Bergen

Rudolf Steinerskolen i Bergen er en steinerskole på Paradis i Fana bydel i Bergen. Skolen er en privat kombinert barneskole, ungdomsskole og videregående skole som underviser over 13 klassetrin, fra 1. klasse til 3. videregående. På videregående tilbys undervisning som gir generell studiekompetanse, i tillegg til fordyping i musikk eller enkelte realfag.


== Historie ==
Skolen startet opp med førsteklasse i en privat villa i Kalvedalsveien i 1929. Lærer var Borghild Tunold.
1933 flyttet skolen inn i en gammel villa på Seiersbjerget. 1935 flyttet skolen over til større lokaler i Vestre Torvgate. 1954 flyttet skolen inn i eget hus på Villavei 5 på Nygårdshøyden. 1969 flyttet skole inn i et skolebygg på Rieber Mohnsvei, hvor den kunne utvide til ungdomsskole. I 1970 fikk skolen økonomisk støtte gjennom Privatskoleloven. I 1982 kom det enda et tilbygg, og 2004 har bygget skolen ut igjen, denne gangen for videregående trinn og administrasjonen.


== Kjente personer som har gått på Steinerskolen i Bergen ==
Julian Berntzen- Musiker
Trygve Fett - Arkitekt (Gamle Bergen Museum)
Gabriel Fliflet – Musiker
Erlend Høyersten - Kunsthistoriker og direktør ved ARoS Aarhus Kunstmuseum
Elina Krantz – Daglig leder i Stand up Norge
Ingunn Lunde – Professor i russisk ved Universitetet i Bergen.
Truls Mørk – Musiker
Håkon Matti Skrede- Musiker
Tarjei Strøm – Musiker
Pål Hafstad Thorsen -Politiker
David Vogt – Musiker
Josefin Winther – Musiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Bergen byleksikon på nett, om Steinerskolen
Hovedserien 1960–61

Hovedserien 1960-61 var navnet på det øverste nivået i det norske seriesystemet i fotball som gikk fra juli 1960 til juni 1961. Hovedserien var delt opp i to avdelinger med åtte lag hver. Fredrikstad vant gruppe A foran Vålerengen mens Eik vant gruppe B foran Lyn. 
Sesongen ble avsluttet med bronsefinale den 14. juni 1961 og finale 16. juni. I bronsefinalen spilte Vålerengen mot Lyn og vant denne 6–4. I finalen spilte Fredrikstad mot Eik og vant sin andre finale på rad med seier 2–0.


== Gruppe A ==


== Gruppe B ==


== Bronsefinale ==
14. juni 1961: Vålerengen - Lyn 6–4


== Finale ==
16. juni 1961: Fredrikstad - Eik 2–0


== Kilder ==
rsssf.no