jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Åsmarka

Åsmarka er ei lita bygd med egen barneskole helt nord i Ringsaker kommune i Innlandet fylke. Postnr.: 2365. Åsmarka er eget sokn, og Åsmarka kirke ble vigslet i 1859
Nabobygdene er Næroset, Brøttum, Lismarka og Mesnali. Nærmeste handelssentrum er Moelv ca. 12 min kjøring unna. Fra Åsmarka er det cirka 30 minutters kjøring til de tre mjøsbyene Lillehammer, Gjøvik og Hamar. Vest for sentrum ligger vannet Næra, som benyttes som badested. Åsmarka har to skateboardramper og fotballbane.


== Eksterne lenker ==
Aasmarka.com
Niels Moen (1987). Slekter og gårder i Brøttum sogn (2. utg.). Brøttum: Brøttum historielag.
Elias rekefisker

Elias rekefisker er en norsk film fra 1958, regissert av Jan Erik Düring. Manuset ble skrevet av Sigbjørn Hølmebakk. I tittelrollen ses Kristian Løvlie og i øvrige roller Ragnar Olason, Eva Svendsen og Ursula Frost Thoresen.


== Handling ==
En familie bor i en fiskeby på en øy på Sørlandet. Sønnen i familien, Elias, finner en skadet brevdue og lar den bo i dukkehuset til søsteren Eva. En båt legger til ved øya og Elias mistenker at mennene ombord er de som skadeskutt duen. Elias begir sig sammen med faren ut for å tråle reker og tar med seg duen. Faren blir skadet og Elias må selv forsøke å styre båten hjemover. Trålen fastner imidlertid i propellen og båten begynner hjelpeløst å drive omkrng mellom skjær og grunner. Elias kommer på idéen om å sende duen etter hjelp. Den når hjemmet og familien får hjelp av det gjestende fartøyet til å finne Elias og faren. Båten deres bukseres i land.


== Rolleliste ==
Filmen ble etterdubbet med stemmene til Nanna Stenersen, Kåre Zakariassen, Jan Aastrup og Berit Ugland,
Filmen fikk også en pris på barnefilmfestivalen i Venezia i 1958.


== Referanser ==
Phoenixøyene

Phoenixøyene er ei øygruppe i Polynesia i det vestlige Stillehavet. De tilhører staten Kiribati. Phoenixøyene består av 8 korallatoller og øyer, med et sammenlagt areal på rundt 28 km².


== Geografi ==
Øygruppen er den midterste av de tre som tilsammen utgjør Kiribati. Den ligger ca. 800 km sørøst for Gilbertøyene og vest for Linjeøyene. De åtte øyene som øygruppen består av er:

Birnie, 0,2 km²
Enderbury, 5,1 km²
Abariringa (også kalt Kanton), 9,0 km², den eneste bebodde øya
Manra (også kalt Sydney), 4,4 km²
McKean, 0,6 km²
Nikumaroro (også kalt Gardener), ca. 4,1 km²
Orona (også kalt Hull), ca. 3,9 km²
Rawaki (også kalt Phoenix), ca. 0,5 km²To undervannsrev regnes også til Phoenixøyene:

Carondeletrevet, sørøst for Nikumaroro
Winslowrevet, nordvest for McKeanøyaGeografisk sett kan også de amerikanske besittelsene Bakerøya og Howlandøya lengst i nord regnes til Phoenixøyene.
På og rundt øyene finnes omkring 120 korallarter og mer enn 500 arter fisk. Kiribati har uttrykt planer om å etablere en stor marin park i området.


== Historie ==
Øyene ble oppdaget rundt 1800, og havnet i 1889 under britisk overhøyhet. I 1937 ble øyene lagt inn under den britiske kolonien Gilbert- og Elliceøyene. I 1938 krevde USA forvaltningsretten over Kantonøya og Enderburyøya, og året etter ble man enig med Storbritannia om å forvalte øyene sammen. 
På slutten av 1930-tallet var øyene det siste stedet som det Britiske imperiet forsøkte å kolonisere, med bosetninger på Orona, Manra og Nikumaroro. Disse forsøkene opphørte imidlertid som fruktløse i 1963.
I 1979 ble øyene innlemmet i den nye statsdannelsen Kiribati.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rawaki Islands (Phoenix Islands) på oceandots.com
Kart over Phoenixøyene
Krokelvdalen skole

Krokelvdalen skole er en barneskole som ligger i bydelen Kroken i Tromsø kommune.


== Se også ==
Skjelnan skole
Kroken ungdomsskole


== Eksterne lenker ==
(en) Krokelvdalen skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Skolens hjemmeside.
Pasjon (musikk)

Pasjon er en musikalsk framstilling av Jesu lidelse og død med utgangspunkt i evangelienes beretninger. Den musikalske kunstformen pasjon har røtter langt tilbake i middelalderen. Allerede på 1100-tallet antok fremførelsen en mer dramatisk karakter ved fordeling av teksten på forskjellige personer. Den enstemmige koralpasjon ble etter hvert tilført nye elementer ved flerstemmig utførelse av de såkalte turba-partiene der folkemengdens tale ble gjengitt. Omkring 1500 oppstod motettpasjonen, som var gjennomført flerstemmig. Johann Walter komponerte den første protestantiske pasjon (1530), en koralpasjon med turba-partiene i form av korsatser. De største navn i pasjonens videre historie er Heinrich Schütz og Johann Sebastian Bach.
Vekselsangen (responsorium) og mottettpasjonen fremstiller utelukkende den rene bibelteksten. De konsertante eller oratoriske pasjoner inneholder også andre og utenombibelske tekster (f.eks. i koraler) i tillegg til rene instrumentalsatser. 


== Eksempler på verk ==
Orlando di Lasso: Markuspasjonen (1582), Lukaspasjonen (1582), Matteuspasjonen (1575), Johannespasjonen (1575)
Tomás Luis de Victoria: Matteuspasjonen (1585)
William Byrd: Johannes-Passion (1607)
Krzysztof Penderecki: Lukaspasjonen (1962–65)
Johann Walter: Matthäus-Passion, Johannes-Passion (begge ca. 1530)
Hugo Distler: Choralpassion, op.7 (1932)
Heinrich Schütz: Matthäus-Passion (1666), Lukas-Passion (ca. 1653), Johannes-Passion (1665/66)
Johann Sebastian Bach:  Johannespasjonen (1724), Matteuspasjonen (1727/29), Markuspasjonen (1731, musikken er tapt, men forsøkt rekonstruert), Lukaspasjonen (1730, manuskript i Bachs hånd, men er sannsynligvis en avskrift av en annen komponists verk)
Georg Philipp Telemann: tallrike Markus-, Lukas-, Johannes- og Matteuspasjoner
Carl Philipp Emanuel Bach, Die letzten Leiden des Erlösers
Ludwig van Beethoven, Christus am Ölberge (1803)
Andrew Lloyd Webber, Jesus Christ Superstar (1971)


== Beslektede former ==
Oratorium


== Kilder ==
«Pasjonsmusikk». Store norske leksikon. Besøkt 21. januar 2010.
Solvor Eide

Solvor Emilie Aklestad Eide (født 11. januar 1986 i Olden, Sogn og Fjordane er en  norsk, tidligere fotballspiller. Hun har spilt fem sesonger i Arna-Bjørnar, og skåret 28 mål i toppserien for kvinner. Hun har også vært innom de fleste aldersbestemte landslag, men har måttet legge opp på grunn av skade.
Beretta Elite II

Beretta Elite II er en billig, CO2 (karbondioksid) drevet luftpistol i kaliber 4,5 mm (.177). 
Den skyter prosjektiler av typen BB som er helt runde stålkuler. Den har et våpenmagasin på 19 skudd, en utgangshastighet på 145m/s og er laget av solid ABS plast.


== Eksterne lenker ==
Bilde
Riviera Maya

Riviera Maya er en turistsone langs Det karibiske hav som befinner seg langs østkysten av fastlandet i den meksikanske delstaten Quintana Roo. Riviera Maya strekker seg 130 kilometer fra Puerto Morelos i nord til Punta Allen i syd.
Langs Riviera Maya ligger kjente feriesteder som Playa del Carmen og Tulum. Det er også en rekke temaparker, hvorav Xcaret, Xel-Há og Xplor er de største.


== Kjente turisteder langs Riviera Maya ==
Følgende turistmål ligger langs Riviera Maya, fra nord til sør:

Puerto Morelos
Tres Ríos
Playa del Carmen
Xcaret
Paamul
Puerto Aventuras
Xpu-Ha
Akumal
Xel-Ha
Bahía de Punta Soliman
Tankah
Tulum
Boca Paila
Punta Allen
Hans Severin Arentz

Hans Severin Arentz (født 15. november 1806 i Farsund, død 13. februar 1875 i Skien) var adjunkt ved Den lærde Skole i Skien, Skiens borgermester i flere perioder og Stortingspolitiker.


== Log og virke ==


=== Bakgrunn ===
Foreldrene var fiskeriinspektør på Shetland, Jens Christian Arentz (født 5. september 1763, død i 1828), og Anne Elisabeth [Urbye] (født 16. desember 1775, død 2. juni 1851). 
Hans S. Arentz ble student i 1825, og ble konstituert som adjunkt ved Den lærde Skole i Skien 30. juli 1829, med fast ansettelse fra 30. juli 1830. Han fungerte dessuten som skolens rektor ved skoleåret 1851-52.


=== Ekteskap ===
I Skien møtte han Margrethe Cathrine Stockmann (født 19. november 1806), datteren til handelsmann Christian Paus Stockmann og hustru Rachel (f. Nilsen). De ble gift den 8. oktober 1838 og fikk to barn, Christian (født 24. mai 1840, død 16. mars 1841) og Jenny Christiane (født 30. november 1842, død 13. august 1848), som begge døde som små.


=== Borgermester og stortingsrepresentant ===
Arentz var borgermester i Skien fra 1840 til 1842, fra 1845 til 1847, fra 1848 til 1850 og fra 1851 til 1860. Han ble innvalgt på Stortinget i 1842, som representant for Skien og Porsgrund. I 1857 måtte Arentz igjen møte på tinget som suppleant for avdøde stortingsrepresentant, bankbokholder Bøttger, før han for siste gang ble valgt inn for perioden 1859-60.På grunn av sykdom tok Arentz avskjed med stillingen som adjunkt ved Den lærde Skole tidlig i 1866, og som ordfører i 1867. Da han senere vant helbredet tilbake gikk han på nytt inn i kommunestyret og fungerte som ordfører like til sin død i 1875.


== Bibliografi ==
Om Funktionen Γm, især med Hensyn til dens numeriske Evaluation. 36 pp. Christiania 1850. [Særtrykk av Skoleprogram for 1850.]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Severin Arentz hos Norsk senter for forskningsdata
Frode Leonardsen

Frode Leonardsen (født 17. juni 1974 på Gjøvik) er en norsk musiker. 
Leonardsen har spilt i en rekke lokale band, blant annet Souled Out, som i 2008 ga ut konsertalbumet Soulmine som ble tatt opp på Bar Ampfield. Han har i en årrekke spilt med artister som Trond Nagell Dahl, Ingvild Pedersen, Leif Anders Wentzel, Lisa Stokke, The Brazz Brothers og Geir Wentzel. Han er også medlem i freelance-blåserekka Sindre Toten Hønnblæserlaug. Han var vokalist og bassist i prosjektbandet Sprö Svor, som etter en vellykket opptreden på Vesten Pub på Raufoss i desember 2008 umiddelbart ble oppløst.
Leonardsen var i 2002 og 2005 leder for Mjøsfestivalen, en festival for skolekorps som arrangeres på Gjøvik.


== Referanser ==
Smørte

Smørte er en hoveddrikk i Tibet, fjelltraktene i Nepal, i Mongolia og i noen andre sentralasiatiske høytbeliggende områder, som Bhutan. 
Den heter på tibetansk po cha བོད་ཇ་; (Wylie: bod ja), eller cha süma (tibetansk: ཇ་སྲུབ་མ་; Wylie: ja srub ma), og på kinesisk 酥油茶; Sū yóu chá, eller goor goor på ladakhidialekt.
Den drikkes av mennesker i alle aldre, ofte i store mengder. Teen blir blandet med salt og med smør fra dri (hun-yaken). Drikken kan minne om en tynn suppe. Nybegynnere trenger som regel en viss tilvenningsprosess. 
Drikken er rik på protein og fett og er nyttig til å holde kroppstemperaturen oppe i kuldeperioder.
I India drikkes smørte kun i noen få regioner. Men i forbindelse med religiøse seremonier, utnevnelser og brylluper er det i større områder vanlig å innlede høytidelighetene med en kopp varm smørte, fulgt av søt te og så annen drikke.
Teleradio-Moldova

Teleradio-Moldova (TRM) er Moldovas statseide kringkaster av radio og fjernsyn. Selskapet eier fjernsynskanalene Moldova 1 og Moldova 2 samt radiokanalene Radio Moldova Actualităţi, Radio Moldova Muzical og Radio Moldova Tineret.
Teleradio-Moldova ble medlem i Den europeiske kringkastingsunion 1. januar 1993, da under navnet Radioteleviziunea Nationala din Moldova (RTNM).


== Eksterne lenker ==
TRMs offisielle hjemmesider
Before Present

Before Present (BP) er en tidsregningsskala som brukes innen arkeologi, geologi, og andre vitenskapelige disipliner for å angi når begivenheter i fortiden skjedde. Ettersom den «nåværende» tid (Present) endres, er standard praksis å bruke 1950 CE som en skjønnsmessig opprinnelse til tidsregningen. Dermed betyr for eksempel "1500 BP" året 450 CE.


== Se også ==
ISO 8601
Gredstedbroskipet

Gredstedbroskipet er rester fra et skip som ble funnet i 1945 i Sønderjylland ved Kongeå i Danmark. Funnstedet er i dag er ikke lenger kjent. Restene som bestod av tre stykker: et spant, en del av kjølen og et fragment av stevnen var nok til å gi inntrykk av skipet som er datert til ca. 610 e.Kr. Dette er så langt det eneste skipsfunnet i Danmark mellom Nydamskipet fra ca. 315 e.Kr og Ladbyskipet fra ca. 925 e.Kr.


== Kongeå ==
Øst for Jedsted Mølle og Gredstedbro som gikk over Kongeå, hadde de danske myndighetene startet arbeidet med å rette ut den buktende elven i 1945. Under arbeidet støtte gravemaskinen på en ukjent konstruksjon av hardt og solid tre. Noen av trestykkene ble innlevert til Antikvarisk Samling i Ribe. Her ble det antatt at det var rester etter en bro ca. 6 km fra Kongeås munning mot Vadehavet mellom Fanø og Manø. Det var først i 1964 trestykkene ble identifisert som rester fra et skip. Det ble deretter overført til Nationalmuseet i København for ytterligere undersøkelser og dokumentasjon. Det ble innledet en ettersøkning etter funnstedet, men arbeiderne hadde glemt hvor de fant konstruksjonen, og den dag i dag er funnstedet ennå ikke gjenfunnet.
Kongeå som ledet ut i Vadehavet, hadde vært et viktig bindeledd mellom havet og landet over tidevannsområdet. Arkeologiske funn allerede i 1877 hadde påvist viktigheten av beliggenheten der Gredstedbroskipet ble funnet. Bare 800 meter innover i landet ved Brokær var det avdekket et gravfelt fra jernalderen. En av gravene inneholdt en båt på ca. 12 meters lengde. Romerske gjenstander i flere graver hadde bevist at Kongeå måtte ha fungert som en handelsrute fra havet i likhet med Ribe Å som ledet inn til havnen i byen Ribe.


== Skipet ==
Bare tre biter fra skipet er bevart, men hadde så langt vært meget nyttige for å kunne rekonstruere Gredstedbroskipet, som måtte ha vært stort med tanke på dimensjonene på det som var funnet. Alt var av eik.
Spantet var tildels helt bevart og hadde opprinnelig vært på rundt 2,3 meter i lengde og hadde 7 klinkbelagte bordganger på den ene siden. Undersøkelsene av restene av stevnen og kjølen påviste en lav og bred kjøl, slitasjemerker tyder på at skipet ofte har vært trukket på land. Gredstedbroskipet måtte derfor være av den samme størrelse som Nydamskipet, mellom 20 og 25 meter i lengde. Kjølen tyder på slektskap med det eldre Nydamskipet som hadde flat kjøl med større bredde enn høyde. Lasken, mellomstykket fra kjøl til stevn, var loddrette i vikingskipene mens Nydamskipet hadde vannrette lask.
Gredstedbroskipet har sannsynligvis vært et roskip bygget ca. 610 e.Kr med margin på 100 år til begge sider som en overgang mellom det eldre Nydamskipet som hadde brede bordganger og Ladbyskipet som i likhet med vikingskipene hadde smalere bordganger. Å rekonstruere skipets utseende er vanskelig med utgangspunktet i de tre gjenværende stykkene, bare dimensjonene er mulig å stadfeste.


== Eksterne lenker ==
Gredstedbroskibet på dansk
North Sea Trail Jedstad Mølle og Gredstedbro-skibet på dansk
Musée Guimet

Musée Guimet (egentlig Musée national des Arts asiatiques-Guimet) er et nå statlig museum i Paris, opprinnelig stiftet og finansiert av forretningsmannen  Émile Guimet i 1889 i Paris. Museet spesialiserer seg på asiatisk kunst. 
Musée Guimet har den største samling av kunstobjekter fra Asia som finnes (2009) utenfor Asia selv. En del av det stammer fra stifteren selv; han foretok en rekke reiser i Orienten. Mellom 1927 og 1938 tilkom meget som ble anskaffet under ekspedisjoner til Sentral-Asia og Kina. Annet er tilkommet på grunn av museumsomlegginger (overføringer fra andre museer) i forbindelse med Verdensutstillingen i Paris i 1937. 


== Glimt fra museets samlinger ==


=== Greco-buddhisisk kunst ===

		
		
		
		
		
		
		
		
		


=== Serindisk kunst ===

		


=== Kinesisk kunst ===

		
		
		
		
		
		
		


=== Indisk kunst ===

		
		
		
		
		


=== Sørøstasiatisk kunst ===

		
		


== Litteratur ==
Emile Guimet: «Huit jours aux Indes» i: Le Tour du Monde, nyopplag, Paris, 2007, Phébus, ISBN 978-2-7529-0251-1


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Musée Guimet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Östasiatiska museet

Östasiatiska museet på Skeppsholmen i Stockholm er et museum med noen av Europas mest omfattende samlinger av kulturartefakter fra Kina, Japan, India og andre deler av Asia. Museet ligger nært Moderna museet og Skeppsholmskyrkan. 
Museets samlinger består idag (2009) av nærmere 100.000 gjenstander. Tyngdepunktet ligger på arkeologi og kunst fra Kina, men museet har også ved innkjøp og generøse donasjoner kunnet øke sine samlinger også fra Korea, Japan, India og Sørøst-Asia. Museet har et stort østasiatisk bibliotek, som også omfatter materiale fra Kungliga biblioteket og Stockholms universitetsbibliotek. 
Museets historie går tilbake til 1926, da «Museum of Far Eastern Antiquities», Östasiatiska Samlingarna, ble opprettet i Stockholm som et statlig museum. Kjernen var de arkeologiske samlinger fra Kina som var blitt ført hjem av Johan Gunnar Andersson, Kina-Gunnar. 
I 1959 ble det bestemt at Det svenske nasjonalmuseums samlinger av kunst og kunsthåndverk fra Øst- og Sør-Asia skulle sammenføres med Östasiatiska Samlingarna. Resultatet ble det nåværende Östasiatiska Museet, som åpnet i 1963, og beholdt den opprinnelige engelske navneversjonen. 
Foruten utstillinger bedriver Östasiatiska Museet vitenskapelig forskning, utgivelser av publikasjoner, og pedagogisk virksomhet. 


== Tyghuset ==
Museets hovedbygning er flåtens gamle tøyhus som ble bygd 1699-1704 som en stall for Karl XIIs drabanter. Tegningen var ved slottsarkitekten Nicodemus Tessin d. y.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Östasiatiska museet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kosrae

Kosrae (tidligere Kusaie) er ei øy i det vestlige Stillehavet, og en av Mikronesiaføderasjonens fire delstater.


== Geografi ==
Kosrae ligger rundt 3 800 km øst for Filippinene, er den østliste av øygruppen Karolinene. Kosrae er hovedøya i ei øygruppen Kosraeøyene, som foruten Kosrae også består av øyene Lelu, Malem, Tafunsak, Tofol og Utwa. Øygruppa er omringet av et korallrev. Delstaten Kosrae består av Kosraeøyene og noen omkringliggende revområder.
Øyene er av vulkansk opprinnelse, og har et tgatalt areal på rundt 110 km². Det høyeste punktet er Mount Finkol på 640 meter over havet.
Befolkningen i delstaten Kosrae er rundt 8 000 innbyggere, og alle bor på Kosraeøyene. Hovedstaden Tofol ligger på hovedøyas sørøstre del, og har ca. 1 000 innbyggere.
Øyas flyplass heter Kosrae (IATA-flyplasskode «KSA»), og ligger nordvest for Tofol.


== Historie ==
Kosraeøyene har trolig vært bebodd siden rundt 1000 f.Kr. De ble oppdaget i 1528 av den spanske kapteinen  Álvaro de Saavedra. De første europeerne ankom rundt 1824 og rundt 1852 ankom de første misjonærene til Kosrae.
Keiserdømmet Tyskland kjøpte øygruppen i 1899, og den ble da en del av Tysk Ny-Guinea, og under første verdenskrig ble området okkupert av Japan i oktober 1914. Japan beholdt forvaltningsmandat over området ved Versaillesfreden i 1919.
Under andre verdenskrig ble øygruppen brukt som militærbase av Japan til USA erobret området i 1944.
I 1947 ble Chuukøyene og alle øyene i Karolinene av FN utnevnt til «US Trust Territory of the Pacific Islands» og forvaltet av USA.
I januar 1977 ble Kosrae adskilt fra Pohnpei, og ble et eget distrikt, og ble i mai 1978 en egen delstat.
Den 10. mai 1979 ble den autonome føderasjonen Mikronesia dannet med lokalt selvstyre, og den 3. november 1986 ble landet selvstendig.


== Eksterne lenker ==
om Kosrae
bilder från Kosrae
karta över Kosraeöarna
karta över Kosrae delstaten
Skruepumpe

En skruepumpe eller monopumpe er en type fortrengningspumpe med en eller flere skruer som transporterer væsker med både lav og høy viskositet langs skruens akse. Et klassisk eksempel på en skruepumpe, er Arkimedes' skrue.
Gudbrand Mo

Gudbrand Mo (født 16. mai 1930, død 23. oktober 1990) var en norsk kunstmaler bosatt i Nedre Eiker. 
Han var en figurativ maler og kunsthåndverker, og var utdannet i Stuttgart og Berlin. Han hadde en rekke utsmykningsoppdrag, bl. a. Samfunnshuset i Mjøndalen, Grand Hotell på Kongsberg og Drammen energiverk. Han var også innkjøpt av blant andre Riksgalleriet, Norsk kulturråd, Drammens Museum og Buskerud fylke. Gift med kunstner Barbara Vogler.


== Referanser ==
Hedeby gravskip

Hedebyskipet er et skipsfunn fra vikingtiden funnet ved en av gravplassene sør for bosetningsområdet i Hedeby. 
Dette gravfunnet har kommet i skyggen av tilsvarende danske funn. Det ble funnet i 1908 ved arkeologiske undersøkelser av gravfeltene utenfor Hedeby, av den tyske arkeologen F. Knorr. Her ble det funnet et stort antall jernnagler under marknivå, og i tilknytning til disse ble det funnet et underjordisk gravkammer. I dette lå det rike gravgaver som gjorde det mulig å datere funnet til 825 e.Kr – 850 e.Kr. Alt av tre hadde råtnet bort med unntak av små biter av eik rundt de rustne jernnaglene fra bordgangene. Lengden er vanskelig å fastslå, idet begge stevnene mangler.


== Gravskipet ==
Skipet var lagt oppå gravkammeret, i motsetning til andre gravskip som Osebergskipet og Gokstadskipet, der kammeret er lagt inne i skipet. Dette gjør funnet usedvanlig. Det er uvisst om det har vært reist noen gravhaug over stedet, i så fall må den ha vært ganske lav og vid. Dette kan ha hatt sitt å si for bevaringstilstanden ved skipet. I alt ble det ved utgravningen funnet bare 64 jernnagler.
En rekonstruksjon av skipet basert på naglene viser at det kan ha vært mellom 17 og 20 meter langt og på mellom 2,7 og 3,5 meter bredt. Området aktenfor masten som hadde stått ovenpå gravkammeret, var godt bevart og det var mulig å telle i alt syv bordganger på hver side. På ett sted på styrbord side var det mulig å påvise ni bordganger. På forskipet ble det funnet skjeletter etter tre hester. Steinene som hadde vært brukt for å holde skipet stående, lå fremdeles på plass, og man konkluderer med at kjølen var på ca. 25 cm bred midtskips og 12-15 cm mot stavnene. Fortsatt er rekonstruksjonen regnet som relativt usikker, og man diskuterer fortsatt hvorvidt det har vært reist noen gravhaug, og om masser til en slik eventuell haug kan ha vært hentet fra ringvollen rundt bosetningen.


== Graven ==
Gravkammeret inneholdt rike gravgaver og skjeletter etter tre menn fra den første halvdelen av 800-tallet. Gjenstandsmaterialet består hovedsakelig av frankiske gjenstander som tyder på nære forbindelser med Frankerriket. 
Det har vært spekulert på om graven er reist over danekongen Harald Klakk. Han gikk i eksil til frankerne i år 826, og latt seg døpe av keiser Ludvig den fromme. Ved den anledning er det opplyst at Harald og hans menn hadde mottatt rike gaver. Gravfunnet tolkes av danske arkeologer som at de frankiske gjenstandene muligens kan skrive seg fra denne begivenheten.


== Eksterne lenker ==
Hedeby skibsgrav