jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fluxx

Fluxx er et kortspill designet av Andrew Looney og utgitt av LooneyLabs. I dette spillet forandres reglene underveis i spillet. Den første utgaven av spillet ble skapt i juli 1996, og det er utgitt flere utgaver av spillet inspirert av populærkultur og andre temaer. Noen versjoner av spillet er: Star Fluxx, inspirert av science fiction; Cthulhu Fluxx, inspirert av Lovecrafts verk; Doctor Who Fluxx, inspirert av Doctor Who; og Pirate Fluxx, med et pirat-tema.


== Spillets gang ==

Spillet starter med at hver spiller får utdelt tre kort, og man blir enig om hvem som skal begynne. Reglene til spillet forandrer seg gjennom spillets gang, og hver spiller må trekke og legge ut kort i henhold til de reglene som til en hver tid gjelder. Kortene er delt inn i fire kategorier: regel-, handlings-, mål- og oppbevaringskort (engelsk: henholdsvis «new rule», «action», «goal» og «keepers»). Når man spiller et regelkort, betyr det at en ny regel kommer inn i spill. Dersom det finnes eldre regler som motsier en nyere regel, vil den gamle regelen måtte vike plass. Handlingskortene lar spillere gjøre en handling, som er spesifisert på kortet. Målkortene bestemmer hvilke oppbevaringskort man trenger for å vinne (disse vil og bli byttet ut underveis i spillets gang). Siste korttype er oppbevaringskortene, disse skal spillere legge på bordet foran seg, slik at alle ser de. Dersom en spiller har den/de oppbevaringskortene som er spesifisert på målkortet, vil denne spilleren vinne.


== Mottakelse ==
Fluxx har fått en noe gjennomsnittlig vurdering i følge brettspillnettstedet Boardgamegeek, med en sammensatt poengsum av 5,7 ut av 10 poeng, basert på tilbakemeldinger fra 16 937 brukere (per 15. september 2022). På det samme nettstedet, har utgaven Star Fluxx den beste poengsummen av de forskjellige Fluxx-utgavene, med en poengsum av 6,3 ut av 10, basert på 5 395 brukere sine tilbakemeldinger (per 15. september 2022).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Spillets offisielle nettside
Om Fluxx på brettspill.no
Fluxx på boardgamegeek.com
Henri Rang

Henri Rang (født 8. juni 1902 i Timișoara, død 25. desember 1946) var en rumensk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Rang vant en olympisk sølvmedalje under OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i sprangridning med hesten «Delfis» bak tyske Kurt Hasse på «Tora».
Han døde i en motorsykkelulykke.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i hestesport, sprangridning  Romania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henri Rang – Olympedia 
(en) Henri Rang – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henri Rang – databaseOlympics.com (arkivert)
Josef von Platthy

József von Platthy (født 17. desember 1900 i Karancskeszi, død 21. desember 1990 i Budapest) var en ungarsk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Platthy vant en olympisk bronsemedalje under OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass i sprangridning med hesten «Sellő» bak tyske Kurt Hasse på «Tora» og Henri Rang på «Delfis» fra Romania.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Bronse i hestesport, sprangridning  Ungarn


== Eksterne lenker ==
(en) Josef von Platthy – Olympedia 
(en) Josef von Platthy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Josef von Platthy – databaseOlympics.com (arkivert)
Bogdan von Knorring

Bogdan von Knorring (russisk: Богдан Фёдорович Кнорринг – Bogdan Fjodorovitsj Knorring, tysk: Gotthard Johann von Knorring, 
født 31. oktoberjul./ 11. november 1744greg., død 5. julijul./ 17. juli 1825greg.) var en russisk infanterigeneral av tysk baltisk avstamming. 
Han ble utnevnt til general-kvartermester i 1788, og så aktiv tjeneste i strid mot svenskene i Finland under Den russisk-svenske krig (1788–1790). I 1792-1794 deltok han i felttog i Polen. Da Paul 1 besteg tronen i 1796 forlot von Knorring militæret for en periode. Han deltok i krigen mot franskmennene i 1807, men på grunn av uenigheter med hærens øverstkommanderende, general Bennigsen, ble han hjemkalt fra hæren. 
I desember 1808 ble han utnevnt til øverstkommanderende for de russiske styrkene i Finland etter Buxhoevden, og under hans ledelse krysset russerne over isen på Bottenvika til svenskekysten. Angrepet skjedde på tre fronter; over Kemi elv inn i Västerbotten, over isen fra Vasa til Umeå og over isen fra Åbo til Åland. 
De svenske styrkene på Åland ble ledet av Georg Carl von Döbeln og han forhandlet frem en lokal våpenhvile, senere kjent som Konvensjonen på Åland. Russerne skulle ikke angripe svensk jord og skulle trekke seg tilbake fra Åland, til gjengjeld skulle ikke svenskene igjen besette øygruppen. Bogdan von Knorring aksepterte avtalen, men han fikk ikke støtte fra tsaren. Like etter, i mars 1809, ble kommandoen over de russiske styrkene overført til Barclay de Tolly.


== Referanser ==
Schøtstue

En schøtstue er en historisk bygningstype man finner på Bryggen i Bergen. Schøtstuene ble i middelalderen betraktet som faste ledd i gårdsbebyggelsen. Begrepet schøtstue er trolig avledet fra gammelnorsk, skytningsstova – det å skyte sammen til noe, «spleiselag», «sammenskuddslag». I gammel tid var dette for mange den eneste realistiske måten å holde selskaper på. Man kan derfor tenke seg at skytningsstove for noen ble synonymt med «serveringssted». Da Bondeungdomslaget i Bergen skulle etablere kafé i 1903, var man på jakt etter gamle norske begreper og valgte navnet Skytningsstova.Da det ikke var lov å bruke ild i Bryggegårdene, måtte all tilberedning av mat foregå i egne ildhus som lå i tilknytning til schøtstuene. Hver gård hadde sin egen schøtstue med ildhus som lå bak selve gården. Bygningene lå plassert mot hagene, ved de brannsikre steinkjellerne. Stuene var som regel en tømret, toetasjes bygning med bod i underetasjen.
Schøtstuene fungerte som forsamlingsrom for gårdenes beboere, og et sted man blant annet kunne spiste varme måltider. Stuene var de eneste rommene man kunne varme opp, og de ble derfor også brukt som retts-, møte- og festlokaler. 
Schøtstuene med tilhørende ildhus var gamle norske institusjoner som hanseatene på Bryggen fortsatte å bruke, mens de gikk av bruk ellers i Bergen og andre norske byer i løpet av 1400- og 1500-tallet. Stuene på Bryggen var i bruk helt opp til omkring 1840-årene.


== Schøtstueanlegget ==
Bak Bryggen ved Mariakirken ble en rekke stuer gjenreist i årene 1937–1938. Disse driftes av Det Hanseatiske Museum og Schøtstuene og er en samling av både originale og rekonstruerte stuer. Dramshusens schøtstue ble lagret på Bergens Museum fra 1880-årene, og i 1917 ble Bredsgårdens schøtstue gitt til Bergen kommune. I 1937–1938 ble disse stuene gjenreist, sammen med Svensgårdens schøtstue (kopi) og Jacobsfjorden og Bellgårdens schøtstue. Bredsgårdens schøtstue er for en stor del original. Jacobsfjorden og Bellgårdens schøtstue er en parafrase oppført i 1939 for å vise hvordan schøtstuene kan ha sett ut før brannen i 1702. Rekonstruksjonen er basert på målebrev og andre dokumenter, men detaljene er høyst usikre.


== Ruinen under Schøtstuene ==
Schøtstueanlegget er bygget på murene til en middelalderruin utgravd av Christian Koren Wiberg i 1937-38, og består av et rektangulært rom med rundt 1,5 meter høye murer. Bygningen lå tidligere innenfor Peterskirkens kirkegårdsmur, og kan fungert som en del av en prestebolig eller lignende.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helle, K. m.fl.; Bryggen: hanseatenes kontor i Bergen  i Det Hanseatiske museums skrifter; 23  Bergen 1981


== Eksterne lenker ==
Det Hanseatiske Museum og Schøtstuene
Utleie av Schøtstuene
Ludwig Stubbendorff

Ludwig Stubbendorff (født 24. februar 1906 nær Wismar, død 17. juli 1941 i Priber ved Dnepr) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Stubbendorff ble, med hesten «Nurmi», olympisk mester to ganger under OL 1936 i Berlin. Han vant både den individuelle og lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på det tyske laget var Rudolf Lippert på hesten «Fasan», Konrad von Wangenheim «Kurfürst» og Stubbendorff på «Nurmi».
Stubbendorff døde på Østfronten i Sovjetunionen under andre verdenskrig.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i hestesport, feltritt  Tyskland
1936  Berlin -  Gull i hestesport, feltritt lag  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Ludwig Stubbendorff – Olympedia 
(en) Ludwig Stubbendorff – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ludwig Stubbendorff – databaseOlympics.com (arkivert)
Fylkesvei 255 (Akershus)

Fylkesvei 255 (Fv255) i Akershus gikk mellom Arteidmoen og Smestua i Sørum kommune. Veien var 3,9 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 1486.


== Kommuner og knutepunkter ==

 SørumLindebergvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Rudolf Lippert

Rudolf «Rolf» Lippert (født 29. oktober 1900 i Leipzig, død 1. april 1945 i Bielefeld) var en tysk rytter og general som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1936 i Berlin. Han tjenestegjorde i hæren under første- og andre verdenskrig og belønnet med Jernkorsets ridderkors for sistnevnte krig.
Lippert ble olympisk mester i hestesport under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på laget var; Lippert på hesten «Fasan», Konrad von Wangenheim «Kurfürst» og Ludwig Stubbendorff på «Nurmi». I den individuelle konkurransen i feltritt kom de, Lippert og «Fasan» på sjetteplass.
Under andre verdenskrig tjente han først som oberst og sjef for det 51. Panzerregimentet. Senere ble han generalmajor og sjef for 5. panserdivisjon og kjempet troppene i Øst-Preussen (Gumbinnen-området) og i Kurland-Kessel. I februar 1945 var han involvert i retrettkamper nær Bielefeld, hvor han ble drept i mars 1945. Han ble under krigen tildelt Jernkorset i første klasse og Jernkorsets ridderkors (1944). I tillegg fikk han Jernkorset klasse 2 for sin innsats under første verdenskrig.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i hestesport, feltritt lag  Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rudolf Lippert – Olympedia 
(en) Rudolf Lippert – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rudolf Lippert – databaseOlympics.com (arkivert)
Fylkesvei 254 (Akershus)

Fylkesvei 254 (Fv254) i Akershus gikk mellom Ramdalen og Frogner i Sørum kommune. Veien var 4,0 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 1484.


== Kommuner og knutepunkter ==

 SørumHexebergvegen 

 passerer under Leira bru på E6


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Konrad von Wangenheim

Konrad freiherr von Wangenheim (født 20. august 1909, død februar 1953 ved Stalingrad) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Wangenheim ble olympisk mester i hestesport under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på laget var Rudolf Lippert på hesten «Fasan», Wangenheim på «Kurfürst» og Ludwig Stubbendorff på «Nurmi». I den individuelle konkurransen i feltritt kom de, Wangenheim og «Kurfürst» på tjuefjerdeplass.
Wangenheim som var tysk offiser under andre verdenskrig ble tatt til fange av Den røde armé i 1944 ved Østfronten. Han var frem til sin død krigsfange og funnet hengt i februar 1953, sannsynligvis myrdet.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i hestesport, feltritt lag  Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Konrad von Wangenheim – Olympedia 
(en) Konrad von Wangenheim – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Konrad von Wangenheim – databaseOlympics.com (arkivert)
Larisa (prefektur)

Larisa (gresk Λάρισα) var et prefektur i Hellas i periferien Thessalia. Hovedstaden i prefekturet var byen Larisa. Prefekturet ble opprettet i 1881 etter krigen da Thessalia ble en del av Hellas. Fram til 1947 inkluderte prefekturet Magnesia. I forbindelse med en administrativ reform i 2010 ble Hellas' prefekturer avviklet og erstattet av periferienheter.


== Kommuner ==


== Geografi ==
Larisa er det nest største prefekturet i Hellas og bare Aitolia og Akarnania er større. I Larisa ligger blant annet Tempedalen og den nordøstlige delen av elva Piniós. Det høyeste fjellet i Hellas, Olympos, ligger i prefekturet og rager 2 917 moh. Klimaet er mer kontinentalt enn noe annet sted i Hellas, men lavtliggende områder har middelhavsklima med tørre og varme somre og milde til kjølige vintre. Temperaturrekorden i prefekturet er 45,2 °C på det varmeste og -21,6 °C på det kaldeste. Larisa er ofte det varmeste området i Hellas om sommeren, og det kaldeste om vinteren. 
Larisa grenser til prefekturene Pieria i nordøst, Kozani i nordvest (begge i Makedonia), til Trikala i vest, Karditsa i sørvest, Fthiotis i sør, Magnesia i sørøst og til Egeerhavet i øst. Sørlige, nordlige og nordvestlige områder er skogkledd, mens Den thessaliske sletten dekker sentrale områder. Voivisjøen ligger i sørøst.


== Historie ==
Området rundt Larisa var hjemstedet til pelasgerne fram til det ble en del av gresk kultur. Området ble invadert og styrt av Kongeriket Makedonia et par hundreår senere. Etter hvert tok Romerriket over etter den tredje makedonske krigen og senere igjen ble det en del av Østromerriket. På 1400-tallet erobret Det osmanske riket området. Under den greske selvstendighetskrigen i 1821 prøvde grekerne å frigjøre området, men det ble værende under osmanene. Først i 1881 ble Larisa og resten av Thessalia en del av Hellas. De nordlige områdene, inkludert Tyrnavos, Elassona, Sarantaporo, Tempedalen og Olympos ble ikke invadert før balkankrigene i 1913. Et av de mest kjente slagene i krigene var slaget ved Sarantaporo der grekerne slo tyrkerne. Hele prefekturet ble da omsider gresk. 
Under den gresk-tyrkiske krigen i 1920–1922 kom flyktninger til prefekturet og dannet flere landsbyer her. Noen av disse vokste slik at de ble byer.


== Klima ==
Prefekturet har hovedsakelig middelhavsklima med varme somre og milde vintre. Temperert klima finner en i høyereliggende områder, og i fjellene er det vanlig med snø om vinteren. 


== Referanser ==
Mammenstil

Mammenstilen er en kunst- eller kunsthåndverksstil som oppsto i Norden i løpet av den første halvdelen av 900-tallet. Stilen fikk sitt navn fra et gravfunn fra vikingtiden ved landsbyen Mammen øst for Viborg i Jylland i Danmark.
Funnene omfattet en øks med sølvinnlegg på flatsidene, på den ene siden forestiller det blant annet dyr med skjellete kropper. Utsmykkingen på denne øksen har gitt navn til mammenstilen. Det finnes også dyr som har en mer realistisk stil, slik som løvene på Jellingsteinen. Da denne stilen kom i anvendelse, ble det introdusert planter som motiver i denne stilretningen.
Dyreornamentikken i vikingtiden preget også osebergstilen, borrestilen, mammenstilen, ringeriksstilen og urnesstilen.


== Galleri ==

		


== Litteratur ==
Karlsson, L. (1983): Nordisk form: Om djurornamentik.
Magnesia

Denne artikkelen er om et prefektur i Hellas. For andre betydninger av ordet, se Magnesia (andre betydninger).Magnesia (gresk Μαγνησία, Magnisía) var et prefektur i Hellas i periferien Thessalia. Hovedstaden i prefekturet er Volos. Det moderne prefekturet ble opprettet i 1947 ut av Larissa prefektur. Omtrent 70 % av innbyggerne bor i storbyområdet rundt Volos, som er den nest største byen i Thessalia og den tredje travleste havnebyen i Hellas. 
Prefekturet inkluderer blant annet øyene Skiathos og Skopelos.
Grunnstoffene magnesium og mangan, og begrepet magnetisme er kalt opp etter Magnesia.


== Geografi ==
Magnesia grenser til prefekturene Fthiotis i sørvest, Larissa i vest og nord og til Egeerhavet i øst. Lagunen til Voiviissjøen eller Karla ligger i nord og er omgitt av jordbruksområder i vest og fjell i øst. 


== Kommuner ==


== Kilder ==
Prefectures of Greece www.geogreece.gr
Kamchai Thonglo

Denne artikkelen handler om en person fra Thailand; thailandsk navneskikk er slik at en person refereres til med fornavnet sitt (Kamchai) og ikke slektsnavnet sitt (Thonglo).Kamchai Thonglo (th. กำชัย ทองหล่อ, [kam.t͡ɕʰaj tʰoŋ.lɔ] født 17. mai 1906, død 26. august 1985) er en sakprosaforfatter, som er mest kjent for boken หลักภาษาไทย ([lak pʰa:sa: tʰaj] Thai-språkets prinsipper), en grammatikkbok for thai-språket som ble gitt ut for første gang i 1952, og som fremdeles er i bruk idag. 
Kamchai ble født ombord en båt på elven Chao Phraya, i byen Nakhon Sawan, 17. mai 1906. Etter å ha blitt ferdig med skolegangen, ble han munk ved Wat Thep Sirintharawat-tempelet i Bangkok, hvor han også studerte pali. Etter sin periode som munk, begynte han å undervise i thai, først ved Intharasueksa-skolen, og senere ved Bangkok Christian College, hvor han underviste i 25 år. Det var i denne perioden at han skrev sin berømte grammatikkbok for thai-språket (og andre bøker). Kamchai ble så invitert til å starte å undervise i thai ved det utdanningsvitenskapelige fakultet ved Chulalongkornuniversitetet. I 1961 var han foreleser for kronprinsen og prinsessen. 
I de siste årene av livet sitt var han et medlem av en av Det kongelige thailandske institutts komitéer for revisjon av rettskriving. Han ble utnevnt til storfølgesvenn av Chula Chom Klao-ordenen, kommandørridder av Den hvite elefants orden, ble tildelt Kongens monogram medalje, kongens personlige medalje, og et æresdoktorat i språk og litteratur fra Chulalongkornuniversitetet. 


== Litteratur ==
«นายกำชัย ทองหล่อ. ครูผู้เป็นพระอาจารย์ของสมเด็จเจ้าฟ้า». Arkivert fra originalen 28. februar 2009. Besøkt 7. desember 2008. กำชัย ทองหล่อ (1952). หลักภาษาไทย. Bangkok: Bamrung Sasana Press.  (med flere senere opplag)
Jackass: The Game

Jackass: The Game er et videospill basert på den populære TV-serien Jackass. Det ble utviklet under lisens av Sidhe Interactive i Wellington på New Zealand for PlayStation 2 og PlayStation Portable. Spillet ble første gang vist under E3-messen i 2006, bak lukkede dører.Nintendo DS-utgaven av spillet er utviklet av Sensory Sweep Studios i Salt Lake City i Utah i USA.Det har blitt bekreftet av Sidhe Interactive at hele Jackass-besetningen skal gi stemmer til, og være modeller for, spillfigurene (unntatt Bam Margera som ikke er med). Johnny Knoxville og andre fra Jackass-gjengen har også gitt utvikleren ideer til stunt, basert på stunt som ikke ble brukt i serien. En trailer ble lansert i juni 2007 på spillets offisielle nettsted, sammen med coverbildet.


== Spillet ==
I en artikkel på IGN.com, ble det sagt at videospillet kommer til å bestå av 40 mini-spill som tett følger stilen fra både serien og filmen. Jason «Wee-Man» Acuña får egne mini-spill. Spillets offisielle nettside oppgir at Nintendo DS-utgaven har en fri spillverden hvor spillere kan samarbeider for å gjøre stunt.


=== Handling ===
Som regissør for Jackass er målet å få best mulig opptak av opptil 36 stunt i spillet, for å lage en ny Jackass-serie for MTV. Alle stuntene må nå et minstekrav for kvalitet før MTV sender episodene på lufta. Den nye serien skal ha syv episoder med opptak.


=== Moduser ===
Jackass tilbyr to spillmoduser for spillere:
MTV Story Mode: Hovedmodusen i Jackass: The Game, driver spillets framgang på en fortellende måte. Ved å spille MTV Story Mode kan du låse opp nytt innhold i spillet.Episoder – Stunt blir samlet til episoder. Episodene i spillet ligner formatet og oppbyggingen av TV-serien: en rekke stunt i et mer eller mindre sammenhengende tema. I hver episode kan spilleren utføre stunt i en vilkårlig rekkefølge.
Fremgang i spillet – Man når mål i spillet ved å samle opptak av stunt til en episoder.


== Mottakelse ==
Jackass: The Video Game for PSP ble kåret til månedens spill av IGN PlayStation Portables lesere i september 2007.PSP-utgaven vant også prisen for brukerskapt innhold ved TUANZ Business Internett 2007 Awards i november 2007, pga. mulighetene for videoopptak, redigering og deling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jackass: The Game hos MobyGames 
(en) Jackass: The Game hos MobyGames 
(en) Jackass: The Game på Internet Movie Database 
(en) Jackass: The Game på Behind The Voice Actors 
(en) Jackass: The Game hos Internet Game Database 
(en) Jackass: The Game hos GameFAQs 
(en) Jackass: The Game hos GameFAQs 
(en) Jackass: The Game hos GameFAQs
Steinar Lægland

Steinar Lægland (født 2. november 1957) var administrerende direktør i OrbitArena as, tidligere Eidsvoll Industri as, i årene 2002 - 2014.Lægland ledet stiftelsen av FORF (Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum) i 1994 som interimsstyrets leder. FORF består av representanter for alle frivillige redningsorganisasjoner i Norge og er en sentral samarbeidspartner med justisdepartementet.
Han var landsrådsleder for Norges Røde Kors Hjelpekorps og medlem av sentralstyret i Norges Røde Kors fra 1993 – 1996. I denne perioden var han leder av Norges Røde Kors sin informasjonssentral på Golsfjellet. Han ledet Norges Røde Kors sin operative innsats under flommen på Østlandet i 1995. Fra 1999 – 2002 var han leder av Norges Røde Kors sin sentrale valgkomitee. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FORF
Trikala (prefektur)

Trikala (gresk Τρίκαλα) er et prefektur i Hellas i periferien Thessalia. Hovedstaden i prefekturet er Trikala. Prefekturet ble opprettet i 1881 og Karditsa ble skilt ut i 1947. Det ligger nordvest for byene Athen og Karditsa, øst for Ioannina og Metsovo, sør for Grevena, sørvest for Thessaloniki og vest for Larisa. Av prefekturer grenser Trikala til Karditsa i sør, Arta i sørvest, Ioannina i vest, Grevena i nord og Larisa i øst. 


== Kommuner ==


== Provinser ==
Trikala prefektur har to provinser, kalt Trikala og Kalampaka, etter de to største byene. 


== Geografi ==
Trikala inneholder en del av Den thessaliske sletta i sør og øst. Pindosfjellene dominerer i vest. De nordlige områdene er også fjellkledd. Den største elven, Piniós, renner i sør.


== Historie ==
Området rundt Trikala var i antikken en del av kongeriket Makedonia, før romerne tok over. Seinere ble det styrt av Østromerriket, Stor-Vlakhia og til slutt Det osmanske riket. Under tyrkernes styre ble området påvirket av den greske selvstendighetskrigen i 1881.  Flere landsbyer ble flyttet for å holde seg skjult fra tyrkerne og området ble til slutt en del av Hellas i 1881. Prefekturet inkluderte Karditsa frem til 1947.
Leiolopisma

Leiolopisma er en slekt av skinker som sannsynligvis bare finnes på øygruppen Maskarenene i Det indiske hav.
Undersøkelser av mitokondrielt DNA viser at de nærmeste slektningene er Eugongylus-gruppen i Sørøst-Asia og Australia, og at alle arter i slekten stammer fra en enkelt invasjon. Andre krypdyr som er kommet østfra til Maskarenene er skinkene i slekten Cryptoblepharus, og gekkoene i slekten Nactus. Daggekkoene har derimot kommet fra Madagaskar, som kanskje også er hjemlandet til Cylindraspis-skilpaddene.Slektsnavnet Leiolopisma har en innviklet historie. Duméril & Bibron brukte navnet på en underslekt som bare omfattet en art, L. telfairii fra Round Island utenfor Mauritius. Boulenger plasserte derimot mange arter i slekten i det grunnleggende verket Catalogue of the Reptiles in the British Museum (1887). En tid ble arter fra fire kontinenter regnet hit. Greer snevret i 1974 slekten inn til kun å omfatte L. telfairii, og arter fra det sørlige Australia, Tasmania, Lord Howe-øya, New Zealand, Ny-Caledonia, Loyautéøyene og Vanuatu. Etterpå er slekten blitt ytterligere redusert, og omfatter nå bare arter fra Maskarenene, samt én art fra Fiji.Albert Günther brukte slektsnavnet Didosaurus på de utdødde kjempeskinkene fra Maskarenene. Dette navnet regnes nå som et synonym for Leiolopisma.


== Arter ==
Leiolopisma alazon Zug 1985Utbredelse: øygruppen Ono-i-Lau i Fiji (vil nok i fremtiden bli flyttet til en annen slekt, ligner mest på Cyclodina fra New Zealand)Leiolopisma ceciliae Arnold & Bour 2008Utbredelse: Réunion (sannsynligvis utdødd)Leiolopisma mauritiana (Günther 1877)Utbredelse: Mauritius (en utdødd kjempeart med kroppslengde opptil 340 mm)Leiolopisma telfairii (Desjardin 1831)Utbredelse: Round Island (utdødd på Mauritius og Réunion)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leiolopisma i Encyclopedia of Life 
(en) Leiolopisma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leiolopisma hos ITIS 
(en) Leiolopisma hos NCBI 
(en) Kategori:Leiolopisma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leiolopisma – detaljert informasjon på Wikispecies 
IUCN Red List – Leiolopisma mauritiana
IUCN Red List – Leiolopisma telfairii