jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Greasy Truckers Live at Dingwalls Dance Hall

Greasy Truckers Live at Dingwalls Dance Hall er et konsertalbum utgitt av diverse britiske band og spilt inn i oktober 1973 under en Greasy Truckers–konsert ved Dingwalls Dance Hall ved Camden Town i London. Konserten hadde fire ulike band i Camel, Henry Cow, Global Village Trucking Co. samt Gong og ble spilt inn på Virgin Records mobile innspillingsenhet «Virgin Mobile».
Til tross for tittelen på utgivelsen er ikke alle dens spor fra konserten ved Dingwells Dance Hall. På grunn av forsinkelser i starten av konserten og et generelt portforbud klokken to den påfølgende natten ble Henry Cows låter kun spilt ti minutter før de måtte avslutte innspillingen. Deres bidrag ble derfor spilt inn på nytt ved Virgins Manor Studio i Oxford. Den første låten av Gong spilt inn under en utendørs festival ved Tabarka i Tunisia i juni 1973, mens deres låt nummer to ble spilt inn ved Sheffield City Hall i Sheffield i oktober 1973.
Greasy Truckers var for øvrig en løs organisasjon av individuelle med idealer fra de såkalte «Diggers» i San Francisco, som brukte penger på ideelle saker de mente ville tjene til noe bedre. Denne utgivelsen var det andre i serien av to album spilt inn i London av Greasy Truckers, hvor det første var Greasy Truckers Party fra 1972. Alle inntektene fra både konserten og salget av utgivelsene gikk til Greasy Truckers.


== Sporliste ==
Side 1 (19:10)

Camel – «God of Light Revisited (Parts one, two & three)»Side 2 (21:30)

Henry Cow – «Off the Map»
Henry Cow – «Cafe Royal»
Henry Cow – «Keeping Warm in Winter»
Henry Cow – «Sweet Heart of Mine»Side 3 (23:05)

Global Village Trucking Co. – «Look Into Me»
Global Village Trucking Co. – «Earl Stonham (The Gunslinger)»
Global Village Trucking Co. – «You're a Floozy Madame Karma (But I Love Your Lowdown Ways)»
Global Village Trucking Co. – «Everybody Needs a Good Friend»Side 4 (20:15)

Gong – «General Flash of the United Hallucinations»
Gong – «Part 32 Floating Anarchy»


== Personell ==
Camel

Peter Bardens – orgel, vokaler
Doug Ferguson – bassgitar
Andrew Latimer – gitar, vokaler
Andy Ward – trommerHenry Cow

Chris Cutler – trommer, vokaler
Fred Frith – gitar, fiolin, vokaler
John Greaves – bassgitar, piano, vokaler
Tim Hodgkinson – orgel, klarinett, altsaksofon, vokaler
Geoff Leigh – tenor– og sopranosaksofon, fløyte, klarinettGlobal Village Trucking Co.

Jon Owen – vokaler, tolvstrenget gitar
John Mckenzie – bassgitar
Mike Medora – gitar
Jimmy Lascelles – orgel, piano
Simon Stewart-Richardson – trommerGong

Didier Malherbe («Bloomdido Bad De Grass») – saksofon, gnomofon
Steve Hillage («Stevie Hillside-Village») – kundaligitar
Pierre Moerlen («Pierre De Strasbourg») – trommer
Mike Howlett («Mr T Being») – bass
Tim Blake («Hi T Moonweed») – tangenter
Daevid Allen («Dingo Virgin») – vokaler, gitar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Greasy Truckers Live at Dingwalls Dance Hall på Discogs 
(en) Greasy Truckers Live at Dingwalls Dance Hall på MusicBrainz
Wade Domínguez

Wade Domínguez (født 10. mai 1966 i Santa Clara County i California, død 26. august 1998 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller som også jobbet som modell. Gjennombruddet fikk han i filmen Dangerous minds, der Michelle Pfeiffer hadde hovedrollen. Domínguez medvirket også i R.E.M.-videoen Losing my religion. Han ble innlagt på sykehus med lungebetennelse og døde noen dager senere av pusteproblemer, bare 32 år gammel.


== Eksterne lenker ==
(en) Wade Domínguez på Internet Movie Database 
(sv) Wade Domínguez i Svensk Filmdatabas 
(da) Wade Domínguez på Scope 
(fr) Wade Domínguez på Allociné 
(en) Wade Domínguez på AllMovie 
(en) Wade Domínguez hos The Movie Database
Hellas under Sommer-OL 1912

Hellas under Sommer-OL 1912. Tjueto sportsutøvere fra Hellas, alle menn, deltok i fem sporter under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Hellas kom på femtendeplass med medaljefordelingen en gull- og en bronsemedalje. OL-troppen besto av ni skyttere, seks fektere, fem friidrettsutøvere en bryter og en svømmer.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 8. november 2014 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Stephan Groth

Stephan Leonard Groth (født 10. august 1971 i Odense, Danmark) er grunnleggeren av bandet Apoptygma Berzerk. Han blir regnet som en av pionerene innen elektronisk Gothic rock (senere kalt Futurepop). Groth har spilt i Fairlight Children, H2O (band), Acid Queen, Landskap Uten Djelver og dessuten vært gjesteartist for black metal-bandet Satyricon på EPen Megiddo. 
Groth ble født i Danmark, men flyttet i 1987 til farens hjemby Sarpsborg i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stephan Groth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stephan Groth på Internet Movie Database 
(en) Stephan Groth på Discogs 
(en) Stephan Groth på Discogs 
(en) Stephan Groth på MusicBrainz 
Apoptygma Berzerk hos MySpace
Intervju med Stephan Groth
Verdens tobakksfrie dag

Verdens tobakksfrie dag er en FN-dag som markeres 31. mai hvert år for å rette global oppmerksomhet mot tobakksrelaterte dødsfall og sykdommer. 
Det er Verdens helseorganisasjon (WHO) som står bak markeringen og som hvert år fastsetter tema for dagen. Organisasjonen begrunner behovet med at tobakk tar livet av 5,4 millioner mennesker hvert år på grunn av lungekreft, hjerte- og karsykdommer og andre lidelser. Hvis ingenting gjøres, vil dette tallet øke til mer enn 8 millioner innen 2030.
WHOs medlemsland vedtok i 1987 at man skulle markere en World no-smoking day 7. april 1988. Senere i 1988 ble det besluttet at man fra da av skulle feire World No Tobacco Day hvert år den 31. mai. Også i Norge har Verdens tobakksfrie dag blitt markert hvert år siden 1988. Det er i dag Helsedirektoratet som organiserer den norske markeringen. Det finnes mange måter å slutte å røyke på, og fleste har flere forsøk bak seg med ulike metoder før de endelig blir røykfrie.


== Tema ==
2018 – «Tobacco breaks hearts – choose health, not tobacco»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) World No Tobacco Day – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) World No Tobacco Day, via Verdens helseorganisasjon
Verdens tobakksfrie dag, via FN-sambandet
Verdens tobakksfrie dag, via Landsforeningen for hjerte- og lungesyke
Stopptober og andre tobakkskampanjer via Helsedirektoratet
Canada under Sommer-OL 1912

Canada under Sommer-OL 1912. Trettisju sportsutøvere fra Canada, alle menn, deltok i sju grener under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Canada kom på niendeplass på den uoffisielle medaljestatistikken med tre gull-, to sølv- og tre bronsemedaljer. OL-troppen besto av  atten friidrettsutøvere, ti roere, tre skyttere, to syklister, to stupere, en svømmer og en kunstner.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Kilder ==
Canada under Sommer-OL 1912: Resultater og profilside Arkivert 29. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Tyrkia under Sommer-OL 1912

Tyrkia under Sommer-OL 1912. To sportsutøvere fra Tyrkia, begge menn, deltok i friidrett under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Tyrkia vant ikke noen medalje. 


== Medaljer ==
Dan Smith (fredsforsker)

Daniel «Dan» Wybert Mansel Smith (født 17. september 1951) er en britisk statsborger som var direktør for Institutt for fredsforskning (PRIO) i perioden 1993–2001.


== Liv og virke ==
Dan Smith ble uteksaminert i engelsk litteratur fra Cambridge University i 1976. Smith påbegynte arbeidet som fredsforsker i 1976, da han fattet interesse for britisk forsvarspolitikk i 1976. Han kom til Norge som direktør for PRIO i 1993.
I hans direktørperiode (1993–2001) ekspanderte PRIO hurtig, og instituttets virksomhet ble utvidet til å omfatte mer anvendt forskning, ikke minst gjennom postkonflikt-prosjektene Balkan Dialogue og etableringen av det som senere ble PRIO Cyprus Centre i Nikosia. Etter at han gikk av som direktør, var Smith tilknyttet Det Norske Nobelinstitutt en periode, samt Hellenic Foundation for Foreign and European Policy. Han var også leder for the Institute for War and Peace Reporting.
Da Dan Smith forlot PRIO og Norge, gikk han i 2003 til stillingen som generalsekretær for International Alert i London. Fra 2015 er han direktør for Stockholm International Peace Research Institute (SIPRI).
Dan Smith har forfattet, medforfattet og redigert 16 bøker, blant annet flere utgaver av The Atlas of War and Peace. Han har også vært rådgiver for myndigheter og organisasjoner om fredsbygging, blant annet i egenskap av deltaker i rådgivergruppen for FNs fredsbyggingsfond, der han var leder til 2011. 
Dan Smith ble utnevnt til offiser (OBE) av den britiske ordenen Order of the British Empire i 2002. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dan Smith's Blog – Analysis & commentary on world issues
PRIO Cyprus Centre
International Alert
Institute for War and Peace Reporting
Atlas of War and Peace
Kine Hult

Kine Hult (født 1977) er en black metal artist kjent fra bandent Gehenna (2000–2005), men også som gjesteartist i bandene The Kovenant og Satyricon. Hun har også vært journalist og plateanmelder for Stavanger Aftenblad. 


== Diskografi ==
GehennaWWSatyriconTen Horns – Ten Diadems


== Eksterne lenker ==
(en) Kine Hult på Encyclopaedia Metallum
Ingemars

Ingemars er et norsk danseband fra Hedmark startet i 1986. Bandet kalte seg i starten X-Pop og Shandys, men endret tidlig navn til Ingemars etter vokalist og gitarist Terje Ingemar Larsson. 
De første årene spilte bandet coverlåter, men på begynnelsen av 90-tallet begynte de å lage sine egne sanger. I 1995 ga de ut sin første singel, «Ei bygd i Hedmark» og to år senere singelen «Den gamle grinda». I 1998 vant de konkurransen årets dansebandmelodi på programmet På dansefot på NRK P1 med sangen «Bre dine vinger» av Thor Wang. Året etter kom de på andreplass med «Spellemann østpå skogen» av vokalist og bassist Steve Andersson og fikk platekontrakt med Tylden & Co.. Debutalbumet Spellemenn østpå skogen ble gitt ut samme høst og ble nominert til Spellemannprisen 1999. 
Bandet ble tildelt Finnskogprisen i 2005 og vant samme år for andre gang årets dansebandmelodi med «Hæffør ska vi slærve og skravle». De har dessuten vunnet dansebandprisen Gullskoen i 2005, 2006 og 2007.Høsten 2008 ga Ingemars ut sitt fjerde studioalbum, I Finnskogens rike, som solgte til gull på en uke. Albumet vant dessuten Spellemannprisen 2008 i klassen danseorkester.


== Medlemmer ==
Terje Ingemar Larsson: vokal, gitar (1986–)
Steve Andersson: vokal, bass (1986–)
Odd Arne Sørensen: trekkspill, piano (1999–2010, 2013-)
Geir Paulsberg:Gitar (2018-)
Håkon Aasheim: trommer (2017-)
Karl-Arne Sjøhaug: Piano/B3 (2018-)


=== Tidligere medlemmer ===
Bent Moen: trommer (1986–1992)
Kjell Strand: gitar (1986–1988)
Tor Helge Hammer : keyboard (1991–2005)
Bjørn Solli: trommer (1992–1998)
Dag Sand: trommer (2011-2014)
Erik Andreas Langeland: keyboard, kor (2005–2013)
Odd Einar Løvtjernet: gitar, trekkspill, kor (1990–2012)'
Mentz Dagfinn Gressberg : gitar, trekkspill, keyboard og sang (1986-1991, 2009-2016)
Tommy Hagen: trommer (1998–2011, 2014-2017)
Henning Antonsen: Steelgitar, Gitar (2014-2018)


== Diskografi ==


=== Album ===
Spellemenn østpå skogen (Tylden & Co., 1999)
Swing på høge hæler (Tylden & Co., 2001)
På egne væger (Tylden & Co., 2004)
Gull (Tylden & Co., 2006) samleplate
I Finnskogens rike (Tylden & Co., 2008)
Dætta derre derre der (Tylden & Co., 2012)


=== Singler/EP-er ===
Har jeg sagt (1995, EP)
Nå er det julestri (2007)
Ingemars EP (2008)
I lag i fæmogtjugu år (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingemars på Discogs 
(en) Ingemars på MusicBrainz 
(no) Biografi fra Norsk pop- og rockleksikon
Prostatahypertrofi

Prostatahypertrofi (Hypertrophia prostatae) er en ganske vanlig tilstand hos menn over 40 år, der prostata øker i størrelse og klemmer på urinrøret slik at urinstrålen blir svak og urinblæra ikke blir helt tømt under vannlating. Tilstanden kjennetegnes også med hyppige vannlatinger, etterdrypp av urin, nattlig vannlatningstrang og midlertidig stans i urinavløpet.
Kilden til tilstanden kan være nyresvikt.
Behandling kan være prostatektomi gjennom hudsnitt eller transuretal reseksjon, eventuelt behandles medikamentelt.


== Se også ==
Prostata
Godartet prostataforstørrelse
Hypertrofi
Hyperplasi
Aase Strømstad

Aase Strømstad (født 6. mai 1931) er en norsk hustellærer og siden 1963 forfatter av en rekke kokebøker, samt
ofte brukt dommer ved NM i kjøtt.
Videre startet hun tidsskrifteneAlt om mat og Mat og drikke.  Hun har også hatt egen spalte i Dagbladet og Bergens Tidende.
De fleste av hennes bøker er utgitt på Cappelen. I tillegg har hun samarbeidet med utgivelser av Arne Brimi såvel som Fedon Lindberg, og oversatt et titall utenlandske bøker til norsk. Strømstad spilte seg selv i TV-serien En romjulsdrøm, der hun lagde knekk. Datteren Pia Strømstad (født 1963) er også matskribent.


== Premier ==
Ingrid Espelid Hovigs matkulturpris


== Utgivelser ==
Ungdommens kokebok (1969).  Ill. av Vivian Zahl Olsen
Kokebok for den videregående skolen (1979).  Med Anna Kirste
Slank (1986)
Mat på norsk (Aschehoug, 1984)
Partymat og drikke for enhver anledning (1986)
Kokebok.  Metodisk opplæring i norsk mat (1991).  Med Anna Kirste.
Liten kokebok (1994).  Basert på Kokebok (1991).  Også med Kirste
Norsk mat (1995).  47 retter, oversatt til engelsk, fransk, spansk og tysk.
Spiselige gaver (1995).  Med Pia Strømstad.
Fisk til hverdag og fesk (1998)
Fristende hjemmebakst:  Med lite fett og mye sukker (Norsk diabetesforbund, 1998).  50 oppskrifter. Ill. Bengt Wilson.
Mat for 2:  Lett og lekkert (Norsk diabetesforbund, 1999).  Ill. Bengt Wilson
Kokeboka for deg som syns mat er gøy (Bokklubbens barn, 2000).  Ill. Bengt Wilson.
Frukt, bær og dessert (Norsk diabetesforbund, 2000).  Ill. Bengt Wilson.
Brød og annen gjærbakst (1999)
Mine lekreste kaker (1995).  294 oppskrifter.
Damms norske kokebok (2004).  1250 oppskrifter.
Norsk julemat (2006).  Ill. av Mona Gundersen og Astrid Hals


== Referanser ==
Bernt Bull

Bernt Øgrim Bull (født 12. juli 1946) er seniorrådgiver i Helse- og omsorgsdepartementet. Han har arbeidet med samferdsel, og var statssekretær i Miljødepartementet under miljøvernminister Thorbjørn Berntsen fra 1994–97 og gruppesekretær for Arbeiderpartiets stortingsgruppe 1982–85. Bull har vært og er styremedlem i flere frivillige organisasjoner og institusjoner og utvalg, blant annet Oslo Havnestyre, Institutt for fredsforskning (PRIO), Selskabet for Oslo Byes Vel, Flyktninghjelpen og DIS-Norge.
Bull har vært generalsekretær i Avholdsfolkets landsråd og han var arkitekten bak Actis, som er paraplyorganisasjonen for det frivillige rusfeltet i Norge. I Actis var han også internasjonal rådgiver. Han var leder for det offentlig oppnevnte «Alkoholpolitisk utvalg» som i 1995 laget NOU 1995:24 Alkoholpolitikken i endring? – hvordan norske myndigheter kan møte de nye utfordringer nasjonalt og internasjonalt ISBN 82-583-0377-5.
Bernt Bull er sønn av tidligere ordfører for Arbeiderpartiet i Oslo, Brynjulf Bull. Han har også selv vært lokalpolitiker for Arbeiderpartiet i Oslo.
Hans morfar var kommandør Tobias Øgrim, som var leder for Frelsesarmeen i Norge i perioden 1945-48.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Bernt Bull i BIBSYSSikkerhetspolitisk tenkning i en ny tid – fra enhet til mangfold av Anders Kjølberg og Bernt Bull (red.). 1998 ISBN 82-91165-15-7
Et Nytt øst-vest skille i Europa? Bernt Bull & Anders Kjølberg (red.) ISBN 82-91165-06-8 1992
Norge i det politiske kraftfeltet – Norden og USAs betydning for norsk politikk av Bernt Bull og Anders Kjølberg (red.). 1993 ISBN 82-02-14286-5
Etter etterkrigstiden – Tanker og ideer for det nye Europa 1992
Europa eller USA – må Norge velge i 80-årene? Bernt Bull og Sverre Jervell (red.); med etterord av Willy Brandt og tegninger av Finn Graff 1982 ISBN 82-00-06062-4


== Eksterne lenker ==
(no) Bernt Bull hos Norsk senter for forskningsdata
Gabriel Romanus

Lars Gabriel Romanus (født 25. januar 1939 i Helsingborg) er en svensk politiker for Folkpartiet, tidligere embetsmann og direktør for Systembolaget 1982–1999. 
Romanus ble første gang innvalgt i Sveriges riksdag i 1969, fra Stockholm. Han var gruppeleder for Folkpartiet i riksdagen fra 1978, og ble samme året sosialminister, en post han hadde i ett år. I samme regjering var hans onkel Sven Romanus justisminister.Han gikk tilbake til politikken etter at Anitra Steen ble sjef for Systembolaget i 1999, og tok valg til Riksdagen 1969–1982 og igjen 2002–2006. 
Til tross for at Romanus var Systembolag-leder i 17 år, ivret han for en streng og restriktiv alkoholpolitikk. Denne linjen tok han også opp da han i 2002 ble riksdagsrepresentant igjen, og tok da blant annet til orde mot liberaliseringer som hans etterfølger Anitra Steen gjennomførte, med blant annet lengre åpningstider og lørdagsåpent.


== Eksterne lenker ==
(en) Gabriel Romanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Gabriel Romanus hos Sveriges riksdag
Rune Hermansson

Rune Hermansson (født 6. november 1917 i Jukkasjärvi, Norrbotten, død 1. oktober 1994), var en svensk politiker for Socialdemokraterna, tidligere embetsmann og direktør for Systembolaget 1967–1981, da Gabriel Romanus overtok denne stillingen. 
Hermansson kom fra jevne arbeiderkår i Norrbotten, og tok jus-eksamen ved Stockholms universitet i 1943. Han tjenestegjorde i de følgende 17 årene som dommer ved ulike rettsinstanser, blant annet Svea hovrätt i Stockholm. I 1960 ble Hermansson konsultativ statsråd med særlig ansvar for juridiske spørsmål, en post han innehadde i seks år inntil han ble administrerende direktør i Systembolaget.
Sverre Lodgaard

Sverre Lodgaard (født 6. april 1945) er norsk statsviter som har hatt flere ledende stillinger innen statlige og ikke-statlige organisasjoner. Han var direktør for Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI) fra 1997 til 2007. 
Sverre Lodgaard tok magistergrad i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1971. Han var deretter i flere år tilknyttet Institutt for fredsforskning (PRIO) som forsker og til Universitetet i Oslo som stipendiat. I årene 1980-86 ledet han European Security and Disarmament Studies ved SIPRI i Stockholm. Deretter var han direktør ved PRIO 1986–1992, direktør for FNs nedrustningsinstitutt UNIDIR i Genève 1992-1996 og direktør for NUPI 1997-2007. Han fortsatte deretter i en stilling som forsker ved samme institutt. 
Lodgaard har hatt flere ledende verv. I FN var han medlem av generalsekretærens rådgivende styre for sikkerhet og nedrustning (1992–1999). I Norge har han ledet Arbeiderpartiets internasjonale utvalg (1999–2005), vært varamedlem i Den Norske Nobelkomite (2003–2014), president i Polyteknisk forening (2010–2013), og styreformann i Oslosenteret for fred og menneskerettigheter (2015-2018).Lodgaard har deltatt i en rekke aktualitetsprogrammer på tv og radio. Han har freds-, utenriks- og sikkerhetspolitikk som sitt spesialområde, men har også vært opptatt av U-landsproblematikk. Han har utgitt flere bøker og artikler om rustningskontroll og nedrustning, sikkerhetspolitikk og om Midtøsten-konflikten.
Lodgaard har vært gift med Ingrid Eide.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju med Sverre Lodgaard i forbindelse med PRIOs 60-årsjubileum
Østerrike under Sommer-OL 1912

Østerrike under Sommer-OL 1912. Østerrike deltok i elleve sporter under Sommer-OL 1912 i Stockholm. De kom på syttendeplass med medaljefordelingen to sølv- og to bronsemedaljer. OL-troppen besto av tolv friidrettsutøvere, tolv fektere, åtte svømmere hvorav fem damer, sju skyttere, seks roere, seks syklister, tre tennisspillere, en kvinnelig  stuper, en deltakere i moderne femkamp, et fotballag og et vannopololag.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Gustave Fabry

Gustave Fabry var en fransk turner.
Han deltok i turn under Sommer-OL 1900 i Paris, der han fikk 6.-plass i mangekampen, som var satt sammen av 20 ulike turn-, friidretts- og vektløfterøvelser. Gustave Sandras vant OL-gull. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gustave Fabry – Olympedia 
(en) Gustave Fabry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Norsk internasjonalt skipsregister

Norsk internasjonalt skipsregister (forkortet NIS) ble opprettet i 1987 og er et skipsregister som skal sikre rettsvern til registrerte rettigheter i norske skip og være et ledd i den offentlige kontrollen med skip og skips eierforhold. Skipsregistrene NIS/NOR er et eget forvaltningsorgan underlagt Nærings- og handelsdepartementet, med kontor i Bergen.
Erling Dekke Næss var den første som tok til orde for opprettelsen av et norsk internasjonalt skipsregister og markerte seg som en sterk forkjemper for denne saken. Hovedformålet med opprettelsen av NIS var å sikre at norskeide skip ble registrert under norsk flagg, bedre konkurransevilkårene for norskregistrerte skip i utenriksfart samt å opprettholde sysselsetting av norske sjøfolk. Ved etableringen av NIS ble det åpnet for bruk av utenlandsk mannskap på hjemlandets lønnsvilkår.Skip som er registrert i NIS seiler under norsk flagg og er undergitt norsk jurisdiksjon. Norsk skipslovgivning gjelder for skip registrert i NIS med visse unntak. Det er ikke krav til at eierselskapet er etablert i Norge, men teknisk eller kommersiell drift av skipene må skje fra Norge. Skip registrert i NIS tillates ikke å føre last eller passasjer mellom norske havner eller å gå i fast rute mellom norsk og utenlandsk havn. I september 2003 var det 28 NIS-skip som hadde dispensasjon for å gå i norsk innenriksfart.Passasjerskip og lasteskip, luftputefartøy, boreplattformer og andre flyttbare innretninger kan registreres i NIS. Fiskefartøy kan ikke registreres.NIS bestod av 637 skip i 2006, mot 629 skip i 2005. Av disse var 245 skip registrert med utenlandske eiere. Det ble slettet 73 skip i registeret i 2006 mot 128 i 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skipsregistrene, Norsk internasjonalt skipsregister og Norsk ordinært skipsregister Arkivert 15. november 2011 hos Wayback Machine.
Lovdata.no: Lov om norsk internasjonalt skipsregister
Polar Pioneer

«Polar Pioneer» var en halvt nedsenkbar, norsk designet borerig, bygget i Japan i 1985. Den var designet av Sonat/Hitachi, og veide 44 610 tonn. I 2020 ble «Polar Pioneer» slept til Tyrkia for opphugging. 


== Tekniske spesifikasjoner ==
«Polar Pioneer» var konstruert for å kunne bore i subarktisk klima og ekstrem kulde. Den kunne håndtere bølger på opptil 33 meter. Den var sertifisert til å kunne bore på 500 meters dyp. Da riggen stod ferdig i 1985 hadde den lugarplass til 100 personer, men i 2004 ble den bygget om i Ølen med ekstra sengeplasser ved siden av radiorommet på helidekket, slik at den hadde lugarplass til totalt 110 personer.  


== Eierskap og drift ==
Riggens første eier var norske North Atlantic Drilling. Deretter ble den kjøpt av Sonat, som solgte den videre til amerikanske Transocean. Plattformen ble først eid av Wilh. Wilhelmsen (47,5%), Sonat (47,5%) med 5% nord-norske interesser.  «Polar Pioneer» ble først drevet av selskapet Wilrig, så Polar Frontier Drilling, senere SONAT og nå av Transocean.
I 1985 ble riggen satt i drift for Norsk Hydro, og fant Visundfeltet ved første boring. Senere stod riggen for mesteparten av produksjonsboringen og kompletteringen av oljebrønnene til Troll B.  
Riggen fikk kontrakt med Statoil i 2004, fram til 2011. Den boret og kompletterte alle brønnene på Snøhvitfeltet i perioden 2004–2006.  
I 2011 inngikk den daværende eieren kontrakt med BP om bruk av «Polar Pioneer» i BPs virksomhet. I 2013 ble den på nytt leid ut til Statoil.  
Transocean flyttet i mars 2014 «Polar Pioneer» fra Norge til Alaska for å bore for Shell, men i Alaska ble riggen kun liggende i beredskap. Den ble deretter fraktet tilbake til Norge.


== Opphugging ==
Riggen seilte fra Ølensvåg 24. august 2020 med ankerhåndteringsskipet Alp Keeper til Tyrkia for å hugges opp. I 2021 startet opphuggingen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Polar Pioneer (ship, 1985) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) IMO 8754140 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Polar Pioneer – DNVs skipsregister 
(en) Polar Pioneer – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen