jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Life (magasin)

Life kan referere til tre ulike amerikanske tidsskrifter:

Et humoristisk magasin som ble utgitt fra 1883 til 1936. Grunnleggeren av nyhetsmagasinet Time, Henry Luce, kjøpte magasinet i 1936 som under hans ledelse ble omskapt til et moderne ukemagasin med vekt på fotoreportasje.
Nyhetsmagasinet LIfe hadde  hovedfokus på fotojournalistikk. Magasinet ble lansert av Luce i 1936 og ble utgitt ukentlig til 1972, som en periodevis «spesialutgave» frem til 1978; og månedlig fra 1978 til 2000.
En avis som ble utgitt ukentlig av Time Inc. fra 2004 til 2007 og inkludert i flere amerikanske aviser.


== Historie ==

Den utgaven av Life som ble utgitt for første gang i 1883 lignet på Puck, og var et lettfattelig underholdningsmagasin med mye illustrasjoner, vitser og kommentarer. Flere av datidiens ledende skribenter og tegneserieskapere bidro i magasinet, inkludert Charles Dana Gibson, Norman Rockwell og Harry Oliver. I de senere årene var det også inkludert korte anmeldelser (lignende de i The New Yorker) av teaterstykker og filmer som gikk i New York. I hver anmeldelse var det tegnet et trafikklys der grønt lys var positivt, rødt lys negativt og gult lys for litt av begge deler.
Luce kjøpte rettighetene til å bruke navnet Life, men solgte listen over abonnementer til et annet magasin. Den andre utgaven av Life var et nyhetsmagasin med bare bilder, og var ledende i sitt slag i over 40 år. Både president Harry S. Truman, Sir Winston Churchill og general Douglas MacArthur publiserte sine memoarer i magasinet.  Blant Lifes berømte reportasjer var Robert Capas bildereportasje fra den allierte landgangen i Normandie 6. juni 1944. Et av de mest kjente bildene som ble publisert i magasinet var av en sjømann som feiret amerikanernes seier over Japan med å kysse en sykepleier på Times Square 14. august 1945. Bildet ble tatt av Alfred Eisenstaedt og publisert i Life en uke senere.
Life var et suksessfullt magasin i to generasjoner og hadde på et tidspunkt mer enn 13,5 millioner eksemplarer i ukentlig opplag. I 1960-årene begynte interessen for magasinet å dale,  og i 1972 var Lifes æra som ukemagasin forbi.  Life ble ført videreført  som månedsmagasin  og senere som bilag til aviser.  20. april 2007 ble Life avviklet som papirpublikasjon.Den 18. november 2008 åpnet Google et bildearkiv med magasinets fotografier, i samarbeid med Life. Flere av bildene hadde aldri før blitt publisert i magasinet.LIFE.com ble lansert 31. mars 2009 og er et samarbeid mellom Life og Getty Images. Den tilbyr millioner av fotografier fra deres kombinerte bildearkiv. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Life (magazine) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lifes bildearkiv hos Google
Mordet i prestegården

Mordet i prestegården er en kriminalroman skrevet av Agatha Christie og ble først gitt ut i England i oktober 1930, i Norge 1932. Det er den første kriminalromanen der detektiven er Miss Marple, en gammel frøken som opptrer i 12 av Agatha Christes Kriminalromaner og i flere små noveller. Handlingen foregår i landsbyen der Miss Marple bor.


== Handling ==
I St. Mary Mead, er ingen mer foraktet enn Colonel Protheroe. Til og med den lokale presten sier at om han ble drept, ville det være en stor tjeneste for landsbyfolket. Da Colonel Protheroe til og med blir funnet død i den samme prestens arbeidsrom, og med to mennesker som til og med sier å ha vitnet hendelsen, må Miss Marple komme til unnsetning.
Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft

Selskapet for tysk-sovjetisk vennskap (tysk: Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft/DSF) var en organisasjon i DDR laget for å fremme samarbeid mellom DDR og Sovjetunionen.


== Historie ==


=== Grunnleggelse ===
DSF ble stiftet 2. juli 1949 og hadde sitt utspring i organisasjonen Gesellschaft zum Studium der Kultur der Sowjetunion. Organisasjonen ble den nest største organisasjonen i DDR etter FDGB. DSF hadde i 1985 seks millioner medlemmer. Organisasjonen var medlem av Liga für Völkerfreundschaft.
På DSFs 6. kongress i mars 1958 betegnet organisasjonen seg som «en kjempende del av den nasjonale front» og erklærte at «under ledelse av SED er vi fast besluttet på å sette alle krefter inn for å stanse den truende atomkrigsfaren fra Vest-Tyskland».


=== Avdelinger i Vest-Tyskland og Vest-Berlin ===
Det ble i september 1950 grunnlagt et vesttysk DSF. Det ble først forbudt i de enkelte forbundsland, deretter i hele Vest-Tyskland i juni/juli 1955. 
I Vest-Berlin var DSF organisert som Deutsch-Sowjetische Freundschaftsgesellschaft frem til 1990 da det gikk inn i det fellestyske DSF. Frem til 1990 holdt organisasjonen til i Majakowski-Galerie på Kurfürstendamm.


=== Utvikling på slutten av 1980-årene ===
På slutten av 1980-tallet befant DSF seg i en svært vanskelig situasjon; Sovjetunionen, som alltid hadde vært ledestjernen for DDR, hadde innført perestrojka og glasnost, en politikk som DDR-ledelsen totalt avviste. I DDR, landet som alltid hadde hevdet at "lære av Sovjetunionen betyr å lære å seire", ble nå sovjetiske publikasjoner sensurert. DSF fortsatte å informere om Sovjetunionen, men unngikk enhver diskusjon om forhold i DDR. Etter gjenforeningen av Tyskland mistet DSF, som de fleste andre masseorganisasjoner i DDR, mesteparten av sine betalende medlemmer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jan C. Behrends, Die erfundene Freundschaft. Propaganda für die Sowjetunion in Polen und in der DDR, Köln,2006,ISBN=3-412-23005-7.
Anneli Hartmann, Wolfram Eggeling, Die Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft: zum Aufbau einer Institution in der SBZ/DDR zwischen deutschen Politzwängen und sowjetischer Steuerung. Analysen, Berlin, 1993, ISBN=3-05-002466-6.


== Eksterne lenker ==
(en) Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Homepage des Bundesverbandes Deutscher West-Ost Gesellschaften
Private Homepage zum deutsch-sowjetischen Jugendprojekt Erdgastrasse
Kultur als Vehikel: Zur Geschichte der Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft (1947–1953) (Magisterarbeit; PDF; 1,16 MB)
In der bibliographischen Datenbank RussGUS werden mehrere hundert Publikationen nachgewiesen (dort suchen bei Formularsuche unter der Sachnotation 2.1.4.2/DDR/Gesellschaft für*)
Anne Kristine Børresen

Anne Kristine Børresen (født 26. desember 1964 i Levanger) er en norsk historiker. Hun har vært professor ved Institutt for historiske studier, NTNU siden 2007, og har gjennom en rekke år arbeidet med emner fra historien om norsk geologi. Børresen var medlem av NTNUs styre fra 2009 til 2013 som representant for de vitenskapelig ansatte. Hun tiltrådte som dekan ved Det humanistiske fakultet ved NTNU i august 2013. I 2017 fikk hun fornyet tillit, og fortsetter som dekan i en ny åremålsperiode på fire år fra august 2017. Også i 2020 bestemte styret seg for å ansette henne for fire nye år, 2021–2025.Børresen avla hovedfagseksamen på et arbeid om SINTEFs første tid, og avla i 1995 doktorgrad (Dr. art.) med avhandlingen Drømmer av stål, som tar for seg Norsk Jernverks historie.Hun utgav i 2011 en biografi om Johan H.L. Vogt: Bergtatt: Johan H.L. Vogt - professor, rådgiver og familiemann.


== Publikasjoner ==
(no) Publikasjoner av Anne Kristine Børresen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Anne Kristine Børresen i BIBSYS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Anne Kristine Børresen - NTNU». www.ntnu.no.  Børresens profilside på ntnu.no. Besøkt 5. desember 2019
Sharon Wichman

Sharon Lynn Wichman (født 13. mai 1952 i Fort Wayne, Indiana) er en amerikansk tidligere svømmer, som i sommer-OL i 1968 i Mexico by, vant gullmedalje på 200 m brystsvømming. I de samme lekene tok hun også bronsemedalje på 100 m brystsvømming.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sharon Wichman – Olympedia 
(en) Sharon Wichman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sharon Wichman – FINA 
(en) Sharon Wichman – Swimming Hall of Fame
Ida Bull

Ida Bull (født 22. august 1948) er en norsk historiker. Hun ble i 1975 cand.philol med hovedfag i historie, i 1998 dr. philos. på en avhandling om handelshus i Trondheim på 1700-tallet.
Gjennom det meste av sin karriere har Bull vært ansatt ved Statsarkivet i Trondheim. I perioden 1993–1996 var hun engasjert som førsteamanuensis ved Historisk institutt, Universitetet i Trondheim. Fra 1998 var Bull professor i historie ved Institutt for historie og klassiske fag, NTNU. Etter delingen av instituttet og opprettelsen av Institutt for moderne samfunnshistorie ved årsskiftet 2019/20, har Bull vært professor emerita ved dette instituttet.Hennes hovedfelt er lokalhistorie, men hun har også arbeidet med kvinne- og kjønnshistorie. I perioden 2010–2014 var hun redaktør for Historisk tidsskrift.
Fra 2017 til 2019 var hun preses i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS).


== Familie ==
Ida Bull er datter av Edvard Bull d.y., barnebarn av Edvard Bull d.e. og oldebarn av lege og kvinnesaksforkjemper Edvard Bull. Hun er gift med Rune Skarstein.


== Bibliografi ==
Bull, Ida (1985). Bakklandet lever!. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 8200074889. 
Bull, Ida: Thomas Angell : kapitalisten som ble hjembyens velgjører, 1992. ISBN 82-7164-028-3
Bull, Ida: De trondhjemske handelshusene på 1700-tallet : slekt, hushold og forretning, 1998. ISBN 82-7765-027-2 (doktorgradsavhandling)
Bull, Ida (hovedred.): Trøndelags historie, 2005
Bull, Ida: Lokalsamfunnet i verden. Norske lokalsamfunns plass i den første globaliseringen på 1600- til 1800-tallet. Oslo: Novus forlag, 2020. ISBN 978-82-7099-900-0


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ida Bull på Internet Movie Database 
(no) Publikasjoner av Ida Bull i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Ida Bull i BIBSYS
Melvin Simonsen

Melvin Simonsen (født 18. september 1901 i Oslo, død 11. mai 1996) var en norsk pianist, organist samt komponist. I 1921 hadde han sin debut som pianist. Simonsen virket som organist ved Haslum kirke fra 1923 til 1975. Han var komponist av operaer samt operetter, til dels med egenskrevne tekster. Simonsen skrev også  oratoriet Gry (1938), scenemusikk,  korsanger med mer.


== Bibliografi ==
1928: Klaverskole
1943: Allsangboka, for skole og fritid
1950: Allsangboka 2


== Referanser ==


== Kilder ==
Store norske leksikon
Beverley Whitfield

Beverley Joy Whitfield (født 15. juni 1954 i Shellharbour, New South Wales, død 29. august 1996) var en australsk svømmer, som under sommer-OL i 1972 i München, vant gullmedalje på 200 m brystsvømming. I det samme mesterskapet tok hun også bronsemedalje på 100 m brystsvømming. Hun tok også tre gullmedaljer under Samveldelekene i Edinburgh i 1970. Whithfield døde i 1996, 42 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Beverley Whitfield – Olympics.com 
(en) Beverley Whitfield – Olympedia 
(en) Beverley Whitfield – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Beverley Whitfield – Australian Olympic Committee 
(en) Beverley Whitfield – Sport Australia Hall of Fame 
(en) Beverley Whitfield – Commonwealth Games Federation 
(en) Beverley Whitfield – FINA 
(en) Beverley Whitfield – Swimming Hall of Fame 
(en) Beverley Whitfield – swimrankings.net
Jens Skjelderup Hertzberg (1909–1942)

Jens Skjelderup Hertzberg (født 13. november 1909 i Kina, død 2. januar 1942) var en norsk flyger, som deltok under andre verdenskrig. Han var tilknyttet 602 Squadron i Royal Air Force og på et tokt mot et mål i Frankrike ble Spitfire-flyet hans skutt ned. Hertzberg ble post mortem tildelt Krigskorset med sverd.


== Biografi ==


=== Bakgrunn ===
Hertzberg var sønn av misjonspresten Arthur Johan Hertzberg, som var bestyrer av Det Norske Misjonsselskaps kinesiske middelskole, da sønnen ble født. Bestefaren var statsråd Nils Christian Egede Hertzberg.
Hertzberg hadde en onkel som også het Jens Skjelderup Hertzberg. Han var oberst og generalinspektør for Ingeniørvåpenet. Han døde av skader han fikk under bombeangrepet på Elverum 11. april 1940.
Etter artium tok Hertzberg militær utdanning: Krigsskolen 1927–1930, Hærens flyskole 1930–1931, og Den Militære Høiskole i 1932–1934.


=== Annen verdenskrig ===
Han deltok i kampene i Norge i 1940 i staben til kaptein Bjarne Øen. Mot slutten av kampene i Sør-Norge var Hertzberg med i en gruppe flygere ledet av Øen. De forlot Norge ombord på MK «Sjøgutten» som gikk ut fra Herøy 6. mai 1940. og dro videre over til Canada samme sommer . Han var der stabssjef og var med på oppbygginga av Little Norway i Canada og Flyvåpnenes Felleskommando i England.
Etter hvert ytret Hertzberg ønske om å gå over i aktiv tjeneste som flyger, etter langvarig stabsarbeid. Han ble øremerket som sjef for den norske 332 skvadron som snart skulle opprettes.  Men mens han var midlertidig tilknyttet 602 Squadron i RAF for å få kamptrening, fløy han i ett av fire Spitfire-fly i et tokt mot et mål i Frankrike.  De møtte to tyske fly, som ble skutt ned.  Ikke lenge etter meldte Hertzberg over radioen om motorproblemer. Han antas omkommet 2. januar 1942.
Han ble post mortem tildelt Krigskorset med sverd for plikt, troskap, fremragende organisatorisk virksomhet og innsats i luftoperasjoner.


== Referanser ==


== Kilder ==
Våre falne 1939–1945; utgitt av Den norske stat 1949–51
Hvem er Hvem?, 1934-utgaven (Aschehoug)
Erik Gjems-Onstad (red.): Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren, Grøndahl og Dreyers Forlag, 1995, s. 86.
Cato Guhnfeldt: Spitfire Saga, bind I (Wings forlag) ISBN 978-82-998071-0-4
Jens S. Hertzberg

Jens S. Hertzberg er navnet til flere personer:

Jens Skjelderup Hertzberg (1877–1940), oberst, skiløper og idrettsleder
Jens Skjelderup Hertzberg (1909–1942), flykaptein
Marina Kosjevaja

Marina Vladimirovna Kosjevaja (russisk: Марина Владимировна Кошевая; født 1. april 1960) er en sovjetisk tidligere svømmer, som under Sommer-OL 1976 i Montréal vant gullmedalje på 200 m brystsvømming. I det samme mesterskapet vant hun bronsemedalje på 100 m brystsvømming.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marina Kosjevaja – Olympedia 
(en) Marina Kosjevaja – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marina Kosjevaja – FINA
Lina Kačiušytė

Lina Kačiušytė (født 1. januar 1963 i Vilnius) er en litauisk tidligere svømmer, som under sommer-OL i 1980 i Moskva, vant gullmedalje på 200 m brystsvømming for Sovjetunionen. Under langbane-VM i 1978 i Vest-Berlin, og under sommer-Universiaden i București i 1981, tok hun også gullmedalje på 200 m brystsvømming.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Lina Kačiušytė – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lina Kačiušytė – Olympedia 
(en) Lina Kačiušytė – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lina Kačiušytė – FINA 
(en) Lina Kačiušytė – Swimming Hall of Fame
Personinntekt

Personinntekt er et beregningsgrunnlag for trygdeavgift og trinnskatt  for personlige skatteytere. Personinntekter omfatter arbeidsinntekter, pensjonsinntekter, føderåd, livrenter og næringsinntekter, men ikke kapitalinntekter til forskjell fra alminnelig inntekt. Det gis ikke fradrag i personinntekt for lønn (slik som minstefradrag); skatt på personinntekt er derfor i stor grad en bruttoskatt.Reglene for beregning av personinntekt er gitt i skatteloven kapittel 12.


== Personinntekt i enkeltpersonforetak ==
Det beregnes personinntekt av inntekt fra enkeltpersonforetak. Hovedgrunnlaget for beregningen er virksomhetens alminnelige nettoinntekt, men med visse fradrag. Dette kalles for foretaksmodellen. I hovedsak gjøres følgende beregninger for å komme frem til personinntekten: kapitalutgifter i virksomheten legges til i grunnlaget, faktiske kapitalinntekter, skjerming og lønnsfradrag trekkes fra.


== Se også ==
Inntektsskatt
Alminnelig inntekt
Personskatt
Inntektsfradrag
Skattefradrag


== Referanser ==
Sven Holmsen

Sven Holmsen (født 8. februar 1913 i Åmot i Østerdalen, død 21. april 1940) var en norsk offiser (løytnant), som falt i kamp under trefninger på Ringsaker i april 1940.
Holmsen hadde Krigsskolen og Den militære høyskole.Han tjenestegjorde som løytnant ved Krigsskolen da tyske styrker invaderte Norge. Holmsen deltok i kampene på Lundehøgda som stabsoffiser i bataljon Torkildsen og i kampene på Lundehøgda  og i trefningene mellom Ring og Brøttum, der han falt 21. april.
Han ble i 1949 post mortem tildelt Krigskorset med sverd «for utvist tapperhet og mot under kampene ved Strandløkka og Lundehøgda i april 1940».


== Referanser ==


== Kilder ==
Gjems-Onstad, Erik (red.):Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 89
Hauge, Andreas: Kampene i Norge 1940. B. 1, andre reviderte utgave, Sandefjord: Krigshistorisk forlag, 1995, s. 272ff
Våre falne 1939–1945, Oslo: Grøndahl, 1950, s. 344
Lise Rye

Lise Rye (født 13. januar 1970) er en norsk historiker og professor i europeisk samtidshistorie ved Institutt for historie og klassiske fag ved NTNU.


== Utdannelse ==
Rye ble cand. philol i 1996. I 2004 tok hun doktorgraden i historie (doctor artium) på en avhandling om franske krav om sosial harmonisering i EEC på 1950- og 1960-tallet.


== Akademisk karriere ==
Etter å ha tatt doktorgraden ble hun ansatt som post-doc ved Institutt for moderne fremmedspråk ved NTNU, før hun tiltrådte som førsteamanuensis ved Institutt for historie og klassiske fag. Hun fikk også ansvaret for studieprogrammet Europakunnskap, som ble delt mellom de to nevnte instituttene. 
Fra 2010 til 2012 var hun medlem av det regjeringsoppnevnte Europautvalget, som er Stortingets faste, rådgivende utvalg for spørsmål som handler om politiske og konstitusjonelle saker med forbindelse til EØS-avtalen. Europautvalget var i denne perioden ledet av Fredrik Sejersted, og la 17. januar 2012 frem utredningen som ble publisert i NOU 2012:2 med tittelen Utenfor og innenfor. Norges avtaler med EU.I 2019 ga hun ut boken Norge i Europa, som handler om Norges forhold til europeisk integrasjon i perioden fra 1950 til nyere tid.


== Referanser ==
Sanya Richards-Ross

Sanya Richards-Ross (født 26. februar 1985 i Kingston på Jamaica) er en amerikansk friidrettsutøver. Hun vokste opp på Jamaica, men flyttet til USA i 1998. Hun ble verdensmester på 400 m i Berlin 2009, og har tre VM-gull og to OL-gull i 4 × 400 m stafett. Richards-Ross ble gift med Super Bowl-mester Aaron Ross i februar 2010. Hun tok gull både på 400 meter og 4x400 meter stafett under OL i London 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Sanya Richards-Ross – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sanya Richards-Ross – Olympics.com 
(en) Sanya Richards-Ross – Olympic.org 
(en) Sanya Richards-Ross – Olympedia 
(en) Sanya Richards-Ross – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sanya Richards-Ross – USAs olympiske komité 
(en) Sanya Richards-Ross – World Athletics 
(en) Sanya Richards-Ross – Diamond League 
(en) Sanya Richards-Ross – USATF 
(en) Sanya Richards-Ross – Track and Field Statistics
Juan Hernández Saravia

Juan Hernández Saravia (født 1880 i Ledesma, Salamanca, Spania,. død 1962 i México) var en spansk offiser som er særlig kjent for sin deltakelse på den republikanske siden i den spanske borgerkrigen. 
Han var født inn i en borgerskapsfamilie og fortsatte en familietradisjon ved å starte på en artilleriskole i 1897. Hernández satte seg imot Miguel Primo de Riveras spanske diktatur, og ble en av den senere president Manuel Azañas venner. Dette førte til at han i 1931 ble utnevnt til Spanias krigsminister. 
Under borgerkrigen kommanderte han de republikanske styrkene i slaget om Teruel, som endte med en nasjonalistisk seier, og senere var han blant kommandantene i slaget ved Ebro, men ble avskjediget før slagets slutt på grunn av «nederlagisme» (derrotismo). 
Etter den endelige nasjonalistiske seieren bodde han i eksil i Frankrike og senere i México, hvor han døde i 1962.


== Referanser ==
Knollekalk

Knollekalk er en bergart som i all hovedsak består av tettstilte, lyse knoller eller linser av kalkstein i en mørkere grunnmasse av skifer. Hvis kalksteinsinneslutningene opptrer mer spredt, kalles bergarten for knolleskifer. Bergarten er meget vanlig i kambrosiluravleiringene i Oslofeltet, særlig fra ordovicium.
Knollekalken er dannet ved vekslende avleiring av kalk- og leirrikt slam på havbunnen. Knollene kan være rester av kalklag som er delvis fjernet ved oppløsning på havbunnen. En annen mulig forklaring på bergartens dannelse er at de er blitt til som konkresjoner inne i leirsedimentet.


== Eksterne lenker ==
Knollekalk på Store norske leksikon
Dupuis

Dupuis er et belgisk tegneserieforlag, grunnlagt av Jean Dupuis i 1922. Forlaget ligger i byen Marcinelle nær Charleroi. Det er mest kjent for sine tegneseriealbum og -blader, som kommer ut både på fransk og på nederlandsk. Tegneserier fra Dupuis utgis også på andre språk, deriblant på norsk. Det er da normalt andre forlag som står for utgivelsene og det skjer da ved at de får lisens fra Dupuis. Forlaget var fram til begynnelsen av 1980-tallet eid av Dupuis-familien, men blei da solgt og har deretter skifta eier et par ganger. 


== Bakgrunn ==
Dupuis vekst fram mot å bli Belgias ledende tegneserieforlag starta i 1938, da forlaget starta utgivelsen av tegneseriebladet Spirou. Opprinnelig kom bladet kun ut på fransk og inneholdt en blanding av amerikanske og egenproduserte, belgiske serier, deriblant hovedserien Spirou, som på norsk noen tiår seinere skulle bli kjent som Sprint. Det nye bladet blei så populært at forlaget etter noen måneder valgte å utgi det på nederlandsk også, da med navnet Robbedoes. 
Etter andre verdenskrig vokste forlagets salgstall fort. Forlaget fikk særlig suksess ved å gjenutgi serier publisert i bladet Spirou i albumformat. I tillegg til hovedserien Sprint har Dupuis også utgitt serier som  Lucky Luke, Smurfene og Viggo. Mange av disse albumene har blitt utgitt mange ganger og har dermed bidratt til mye av forlagets økonomiske suksess. 
Tidlig på 1960-tallet begynte forlaget med andre aktiviteter, som merchandising av tegneseriene (dukker, postere o.l.), samt produksjon av tegnefilmer. I nyere tid har forlaget dessuten utgitt videospill. Det er imidlertid fortsatt tegneseriene som er den største salgssuksessen, og de nye aktivitene bidrar primært til å øke oppmerksomheten om disse. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dupuis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Dupuis engelsk-språklige hjemmeside
Anne Ottenbrite

Anne Ottenbrite (født 12. mai 1966 i Bowmanville, Ontario) er en kanadisk tidligere svømmer, som under sommer-OL i 1984 i Los Angeles, vant gullmedalje på 200 m brystsvømming. I det samme mesterskapet tok hun også sølvmedalje på 100 m brystsvømming, og en bronsemedalje på 4x100 m medley stafett. Hun har også en gullmedalje på 100 m brystsvømming fra Panamerikanske leker i Caracas i 1983.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Anne Ottenbrite – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anne Ottenbrite – Olympics.com 
(en) Anne Ottenbrite – Olympic.org 
(en) Anne Ottenbrite – Olympedia 
(en) Anne Ottenbrite – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anne Ottenbrite – Canadian Olympic Committee 
(en) Anne Ottenbrite – Canada Sports Hall of Fame 
(en) Anne Ottenbrite – Commonwealth Games Federation 
(en) Anne Ottenbrite – FINA 
(en) Anne Ottenbrite – Swimming Hall of Fame