jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stian med sekken

Stian med sekken er et norsk musikalsk barneprogram som gikk på NRKs Barne-TV fra 1971 til 1972. Programmet ble skapt av søstrene Sidsel og Mona Levin. Programmet handlet om gutten Stian som reiser rundt i verden med eventyrbrillene sine og samler sanger fra forskjellige land i en sekk. Hver episode startet med at Stian og Sidsel møttes på en benk og sang «Eventyrbrillesangen». Så dro de til et fremmed land som ble presentert med en dose 70-tallspedagogikk. Meninga var å fylle sekken med lokale sanger før de dro hjem igjen. Programmene inneholdt mye underholdende musikk-lek, men serieskaperne forsøkte også å lære barna toleranse for fremmede kulturer.
Stian med sekken  ble spilt inn i NRKs studio på Marienlyst i Oslo. Hovedpersonen Stian ble spilt av barneskuespilleren Ralph Bernstein. Regissør var Bo Wærenskjold. Sidsel og Mona Levin, som skrev manus og spilte i serien, er døtre av pianisten og musikkpedagogen Robert Levin.  
To lengre spesialprogrammer kom i kjølvannet av serien. Det første var et julespesial på 51 minutter som hadde undertittelen På jakt etter julesanger, og som ble sendt julaften 1972. Det andre var på 55 minutter og hadde undertittelen Stian i musikkland og ble sendt sendt 17. mai 1974. Sistnevnte var opprinnelige skrevet og fremført for Festspillene i Bergen i 1973. Det ble også oppført på Centralteatret.


== Annet ==
I 1983 spilte Raga Rockers inn en sang de kalte Stian med døden, en tydelig referanse til denne serien. Sangen kom på albumet Varme dager.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stian med sekken på Internet Movie Database 
(no) Stian med sekken på NRK TV
Svenevik

For tettstedet med lignende navn i Lindesnes, se SvennevikSvenevik er et tettsted i Lyngdal kommune i Agder. Tettstedet har 333 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger ved Rosfjorden omtrent fem kilometers kjøring fra kommunesenteret Lyngdals sentrum.


== Se også ==
Tettsteder i Agder


== Referanser ==
Skammen (roman)

Denne artikkelen er om en roman. Se også følelsen Skam og filmen Skammen (1968)Skammen er en roman av den norske forfatteren Bergljot Hobæk Haff, utgitt i 1996.
Hovedpersonen Idun Hov er forfatter. Hun preges av sin families forhistorie, med en dominerende morfar, og en far som var NS-prest. Romanen begynner i nåtid med at Idun Hov igjen tvangsinnlegges på psykiatrisk institusjon, etter et selvdestruktivt streiftog. Historien fortelles, fra barndom til nåtid, med oppstykket kronologi, og en veksling mellom flere fortellerstemmer.
I Skammen tar forfatteren opp problemstillinger hun har vært opptatt av i mange år, som søken etter identitet, og spenningen mellom liv og lære, mellom det veike og det besluttsomme. Romanen er også beskrevet som hennes mest personlige.Skammen vant både Brageprisen og Kritikerprisen da den utkom, og den ble i en Dagbladet-serie sommeren 2006 kåret til en av de 25 beste romanene fra de siste 25 år. Romanen er dramatisert, og ble oppført på Nationaltheatret i 1999. Anne Krigsvoll fikk Heddaprisen for sin innsats i hovedrollen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utgaven fra 1997 | 1997 hos Nasjonalbiblioteket.
Sidsel Levin

Sidsel Levin (født 23. november 1944 i Sverige) er en norsk musikkpedagog og kulturformidler. 
Etter musikkpedagogisk utdanning drev hun i flere år musikalsk barnehage i Oslo. Hun var daglig leder for Jødisk Museum i Oslo fra åpningen høsten 2008 og til hun gikk av for aldersgrensen ved årsskiftet 2014-2015. Hun var deretter tilknyttet museet som konsulent.. I 1971 skrev og spilte hun i barne-TV-serien Stian med sekken sammen med søsteren og journalisten Mona Levin og sin fetter Ralph Bernstein (i rollen som Stian). Hun har også laget musikkprogram for radio og TV og har skrevet flere bøker for barn.Sidsel Levin er datter av pianisten Robert Levin. Hun ble født i Sverige etter at hennes familie hadde flyktet fra jødeforfølgelsene i Norge i 1942.Levin ble tildelt Kongens fortjenstmedalje 3. april 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sidsel Levin på Internet Movie Database
Marika Domanski Lyfors

Marika Domanski Lyfors (født 17. mai 1960 i Göteborg) er en svensk tidligere fotballspiller og fotballtrener. Hun er best kjent som trener for Sveriges kvinnelandslag i perioden 1996–2005. Hun overtok etter dette treneransvaret for Sveriges U21-landslag i fotball kvinner. I mars 2007 ble hun trener for det kinesiske landslaget i fotball for kvinner. Allerede i oktober samme år returnerte hun til Sverige for å bli leder for fotballavdelingen i det svenske fotballforbundet. Hun er i dag ansvarlig for all trener- og spillerutvikling i Sverige, både for kvinner og menn.


== Karriere ==


=== Spiller ===
I løpet av sin 17 år lange spillerkarriere spilte hun for Nödinge SK, Surte IS, Jitex BK og GAIS. Hun ble svensk mester i 1981 og 1984 samt vinner av den svenske cupen tre ganger (1981,1982 og 1983).


=== Trener ===
Lyfors startet trenerkarrieren i Tyresö FF. Siden 1992 har hun trent ulike landslag på kvinnesiden i svensk fotball. Høydepunktet var VM-sølv med Sverige i 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marika Domanski Lyfors – Olympedia 
(en) Marika Domanski Lyfors – FIFA 
(en) Marika Domanski Lyfors – WorldFootball.net
V.B. 1–4

Privatbanen Valdresbanens (V.B.) damplokomotiver 1–4 med akselrekkefølge 1'C1' ble bygget av Sächsische Maschinenfabrik (Hartmann) og Robert Stephenson and Company mellom 1902 og 1906. De ble overtatt av NSB samtidig med Valdresbanen i 1937 og ble etter det benevnt NSB type 50a med numrene 17–20.
Lok 18 ble i 1953 solgt til Klevfos Cellulose- & Papirfabrikk. Lok 17 ble som det siste utrangert den 13. juni 1963. Alle lok har status som opphugget.
Lokene hadde en tjenestevekt på 36,3 tonn og en toppfart på rundt 50–60 km/t. Lok 1 og 2 ble levert i 1902, 3 i 1903 og 4 i 1906.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor; Hansen, Trond B.; Johansson, Erik W.; Sando, Svein E. (1987). Damplokomotiver i Norge. Norsk Jernbaneklubb. s. 261–262. ISBN 82-90286-09-0. 


== Eksterne lenker ==
Type 50 – NJK Materielldatabasen
Liste over Færøyenes fiskeriministre

Fiskeriministeren (færøysk: landsstýrismaðurin í fiskuvinnumálum) er en ministerpost i Færøyenes regjering. Ansvaret for hav- og kystfisket har som regel fulgt landbruks- og handelsspørsmål, men ikke havbruk. Etter innføringen av departementsstrukturen i 1998 har fiskerisakene vært lagt til Fiskeridepartementet, mens havbrukssaker har vært lagt til Næringsdepartementet.


== Referanser ==
Filmåret 1933

Filmåret 1933 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1933.


== Fødsler ==


== Avdøde ==

15. februar – Pat Sullivan, regissør/produsent av tegnefilmer, det hevdes at han var medskaper til Felix the Cat
25. januar – Lewis J. Selznick, produsent
22. februar – Ilse Korseck, tysk skuespiller
23. februar – David Horsley, pioner filmprodusent
26. februar – Spottiswoode Aitken, britisk skuespiller
8. mars – Albert Roscoe, stumfilmstjerne
10. mars – Ladislaus Vajda, østerriksk ungarsk manusforfatter
16. februar – Spottiswoode Aitken, amerikansk skuespiller.
16. mars – Ferdinand von Alten, tysk skuespiller
19. mars – Albert Paulig, tysk skuespiller
21. mars – Paulette Duvernet, fransk skuespiller.
27. mars – Adele Watson, amerikansk skuespiller
2. april – Paul Biensfeldt, tysk skuespiller
13. mai – Ernest Torrence, amerikansk skuespiller
18. august – James Williamson, filmregissør og filmpioner
28. august – Helen Dunbar, skuespiller
7. september – Max Adalbert, tysk skuespiller
25. oktober – Lilian Hall-Davis, britisk skuespiller
9. november – Max Landa, østerriksk skuespiller
24. november – Hans Otto, tysk skuespiller og regissør
26. november – Jean Angelo, fransk skuespiller
9. desember – Julius Falkenstein, tysk skuespiller


== Årets filmer ==


=== A - G ===
Alice i Eventyrland
Augustas lilla felsteg
Bombshell
Cavalcade
 Den farliga leken
Djurgårdsnätter
Dr. Mabuses testament
Duck Soup, Brødrene Marx
En dame med erfaring
Fridolf i lejonkulan


=== H - N ===
I jultomtens verkstad
Jeg er ingen engel!
Jeppe på bjerget
 King Kong
Luftens Vagabond
Middag kl. 8
Morgenrot


=== O - U ===
Petterson & Bendel
She Done Him Wrong
Troens seier


=== V - Å ===
Vi som går kjøkkenveien
Viktor und Viktoria


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1933 in film – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Filmer fra 1933 vurdert av forgjengeren til det norske Medietilsynet Besøkt 28. desember 2018
He Guoqiang

He Guoqiang (kinesisk: 贺国强 pinyin: Hè Guóqiáng, født 1. oktober 1943 i Xiangxiang i provinsen Hunan i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han er medlem av det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komite, Folkerepublikken Kinas i praktis viktigste politiske organ.
He studerte kjemiteknikk ved et institutt i Beijing der han tok eksamen i uorganisk kjemi. I 1966 gikk han inn i kommunistpartiet. Han hadde sin tidlige karriere innen den kjemiske industri. Fra 1991 til 1996 var han viseminister for kjemisk industri i Kinas regjering. Årene 1997–1999 var han guvernør i Fujian og 1999–2002 tjenestegjorde han som partisekretær i Chongqing.Under hans tid i Fujian fant det sted en større smuglingsskandale, og i Chongqing ble han av noen dratt inn i en underslagssak omkring De tre kløfters demning. Men han hadde tillit i de høyerer partiorganer, og steg til nye høyder i partihierarkiet, muligens takket være sine bånd til kretsen rundt den  tidligere partilederen Jiang Zemin.I 2002 ble han valgt inn i Partiets sentralkomité og i 2007 ble han medlem av det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komite, der han har nummer åtte i rangordningen og har ansvar for partiets sentrale kommisjon for disiplininspeksjon, det organ som etterforsker mulige korrupsjonssaker. Der overtok han etter Wu Guanzheng. Han fikk av generalsekretær Hu Jintao viktig ansvar for arbeidet i etterkant av jordskjelvet i Sichuan i 2008. 
He var på offisielt besøk i Norge i juni 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) He Guoqiang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) He Guoqiang hos China Vitae
Tikken Manus

Ida Nikoline «Tikken» Lie Lindebrække Manus (født 28. juni 1914 i Bergen, død 12. oktober 2010) var en norsk motstandskvinne under andre verdenskrig, senere gift med forretningsmannen, Kompani Linge-løytnanten og sabotøren Max Manus (1914–1996).
Manus var datter av fylkesmannen Gjert Lindebrække (1879–1960) og søster til høyrepolitikeren Sjur Lindebrække. Hennes mor, Ida Bessesen Lie Lindebrække, var sangerinne og niese av forfatteren Jonas Lie; Tikken var dermed tremenning til Quislings politiminister, Jonas Lie.
Under andre verdenskrig jobbet Manus som sekretær ved den britiske legasjonen i Stockholm. Hun var et viktig mellomledd mellom sabotørene i Kompani Linge og den britiske forsvarsledelsen. For sin innsats under krigen ble Manus dekorert med Haakon VIIs Frihetsmedalje.«Tikken» Manus sovnet stille inn tirsdag formiddag 12. oktober 2010, 96 år gammel. Hun var bosatt på Landøya i Asker kommune.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kaja Frøysa: Tikken Manus – sabotørenes hemmelige medspiller, Oslo: NRK, 2009. ISBN 978-82-8178-296-9, ISBN 978-82-5257-120-2
Jordmorsegna

Jordmorsegna er et vandresagn som er blitt fortalt over hele Europa og deler av Asia og Afrika. I vandresagnkatalogen er det klassifisert som «ML 5070 Midwife to the Fairies». Sagnet er blitt dokumentert over hele Norge.
Handlingen går i kortform slik:

En kvinne som arbeider på åkeren finner en padde og for å bli kvitt padda, eller bare på spøk, sier hun at hun skal være jordmor for henne når hun skal føde.
En tid senere kommer en huldremann til henne og minner henne på det hun har lovet og hun blir med ham. Når de kommer fram, ligger det en hulder der og skal føde. I sagnene blir det ofte sagt at en hulder ikke kan føde uten at en kristen kvinne legger hånden sin på magen hennes, eller det blir sagt at huldrefolk ikke kan klippe av navlestrengen.
Som betaling får kvinna noe som ser ut til å være verdiløst og som hun bare kaster fra seg. Men da hun kommer hjem oppdager hun at restene er gull og sølv.I noen versjoner er det ikke en hulder som skal føde, men en bergtatt kvinne. Et annet motiv som ofte er med, forteller at hun blir bedt om å smøre en salve på øynene til huldrebarnet. Hun får litt av salven i sitt eget øye og noen dager senere møter hun huldremannen. Han blir forundret over at hun kan se ham, og spør hvilket øye hun ser ham med. Da han får vite det, stikker han fingeren i øyet hennes og dermed mister hun evnen til å se de usynlige.
Dette sagnet blir fortalt ganske likt over store områder. Et eksempel på det har vi fra Figuig-oasen øst i Marokko. Der ble det fortalt at en berberkvinne hørte at en djinn ropte på henne. Berberkvinna gikk etter lyden og fant en djinnkvinne som lå og fødde. Hun ba om hjelp til å klippe av navlestrengen. Det kan ikke djinnene gjøre selv. Til lønn fylte hun lomma til berberkvinna med appelsinskall. På hjemveien vrengte kvinna lomma si og slengte appelsinskallene i grøfta. Men da hun kom hjem fikk hun se at et lite appelsinskall hadde festet seg i klærne hennes og nå oppdaget hun at det var reint gull. Hun sprang straks tilbake, men fant hverken djinnen eller gullet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Christiansen, Reidar Th.: «Midwife to the Hidden People. A Migratory Legend as Told from Ireland to Kurdistan», I Lochlann, Dublin 1974, s. 104 – 117.
Frelsesvon

Frelsesvon er et vandresagn som i vandresagnkatalogen er klassifisert som  ML 5050. The Fairies' Prospect of Salvation. Sagnet er kjent over store deler av Europa. I Norge er det dokumentert nord til Trøndelag. 

Sagnet forteller at en mann, ofte en prest, kommer forbi en haug hvor de underjordiske bor. Da han hører de synger og danser der inne, roper han at det har de ingen grunn til, for de kan aldri bli frelst. I mange varianter legger han til at de kan like lite bli frelst som spaserstokken hans kan få grønne blad. Deretter høres det bare gråt og sukk fra haugen.Senere angrer han seg, eller stokken hans får grønne blad, og han går tilbake og sier at de kan vist bli frelst likevel. Deretter høres sangen og dansen igjen.Det samme motivet – en oppfatning om forholdet mellom huldre og kristendommen – finner vi også i en sagngruppe som forteller at det finnes både huldrekirker og huldreprest.
Eksempler:

Moltke Moe, Folkeminne frå Bøherad, Kristiania 1924, Norsk folkeminnelags skrifter nr. 9. s. 61
Torkell Mauland, Folkeminne frå Rogaland, Oslo 1928, Norsk folkeminnelags skrifter nr. 17. s. 123
Wang Gang

Wang Gang (kinesisk: 王刚, født i oktober 1942 i Fuyu i Manchukuo – nå i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina) er en politiker i Folkerepublikken Kina. 
Han tok eksamen i filosofi ved Universitetet i Jilin. Han ble medlem av Det kinesiske kommunistparti i juni 1971. 
Han var alternerende medlem av Det kinesiske kommunistpartis 15. sentralkomite, og alternende medlem av det kinesiske kommunistpartis 16. politbyrå og sekretær for sekretariatet for Det kinesiske kommunistpartis  sentralkomite. 
Wang Gang ble elevert til fullt medlem av det kinesiske kommunistpartis 17. politbyrå i 2007. Han er også en av viseformannen for det kinesiske folks politiske konsultative konferanse og sekretær for en arbeidende komite for organer direkte knyttet til Det kinesiske kommunistpartis sentralkomite. 


== Eksterne lenker ==
(en) Wang Gang hos China Vitae 
Wang Gangs profil på xinhuanet.com
Tyler Palmer

Tyler Palmer (født 22. juni 1950 i North Conway, New Hampshire) er en tidligere amerikansk alpinist. Tidlig på 1970-tallet var Palmer sammen med broren Terry blant landets beste slalåmkjørere.
Mellom mars 1970 og desember 1971 var han ni ganger blant de ti beste på resultatlisten i verdenscuprenn. Han vant to slalåmrenn i løpet av karrieren. I verdenscupsammendraget kom Palmer på tiendeplass i sesongen 1970/71. I slalåmcupen kom han på tredjeplass.
Palmer deltok under OL 1972 i Sapporo og ble nr. 9 i slalåm.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tyler Palmer – Olympedia 
(en) Tyler Palmer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tyler Palmer – FIS (alpint) 
(en) Tyler Palmer – ski-db.com
Nina Goga

Nina Goga (født 17. januar 1969) er en norsk litteraturviter som særlig arbeider med barne- og ungdomslitteratur. Hun er førsteamanuensis ved Høgskolen i Bergen siden 2008 og er i dag professor.  
Goga ble cand.philol. i allmenn litteraturvitenskap ved Universitetet i Bergen i 1993. Hun arbeidet siden blant annet som lærer i ungdomsskolen. Fra 2002 til 2005 var Goga redaktør for tidsskriftet Norsklæreren, og fra 2005 til 2007 stipendiat ved Høgskolen i Bergen. I 2008 tok hun doktorgrad ved Universitetet i Bergen med avhandlingen Kunnskap og kuriosa. Merkverdige lesninger av tre norske tekstmontasjer for barn og unge.Hun er ansvarlig redaktør for Barnelitterært forskningstidsskrift. Goga har også vært bokanmelder i Bergens Tidende og barnebokkritikk.no. Goga har vært medredaktør av skoleboka Alfabeta : leseboka, utgitt i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Nina Goga i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Nina Goga i BIBSYS
James Chester

James Grant Chester (født 23. januar 1989) er en engelsk-født walisisk fotballspiller som spiller for Derby.


== Manchester United ==
Han debuterte for Manchester United den 20. januar 2009, i semifinalen i ligacupen hjemme mot Derby.
Han brukes primært som midtstopper, og er i 2008/2009-sesongen utnevnt som kaptein for klubbens reservelag.
Den 2. februar 2009 signerte han en utlånsavtale med Peterborough, som i utgangspunktet varer en måned. Peterboroughs manager var Darren Ferguson, sønn av Manchester United-manager Sir Alex Ferguson.Den 7. januar 2011 signerte Chester for Hull, som spilte på nest øverste nivå i England. Midtstopperen signerte en kontrakt som varte til 2014.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Wales EM-tropp til EM i Frankrike 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Chester – UEFA 
(en) James Chester – Transfermarkt 
(en) James Chester – national-football-teams.com 
(en) James Chester – WorldFootball.net 
(en) James Chester – Soccerbase.com 
(en) James Chester – FootballDatabase.eu 
(en) James Chester – Soccerway 
(en) James Chester – EU-Football.info 
(en) James Chester – PlaymakerStats.com 
(en) James Chester – FBref
Sitwell

Sitwell AS er en møbelprodusent i Stordal kommune i Møre og Romsdal som har spesialisert seg på møbler til «godt voksne» i private husholdninger.


== Historie ==
Selskapet ble etablert som et markedsføringsselskap i 2003 av møbelprodusentene Contract Møbler (senere VAD) i Stordal og Liabygda Møbelindustri i Stranda kommune, disse to firmaene stod for produksjonen av Sitwell-møblene. Liabygda Møbelindustri startet møbelproduksjon i Liabygda i 1991, i 2005 ble produksjonen flyttet fra Liabygda til Pedrobygget i Stordal, hvor tidligere Pedro Møbler hadde sin produksjon. Contract Møbler hadde da trukket seg ut av Sitwell-samarbeidet, og Liabygda Møbelindustri og Sitwell var fusjonert til ett selskap, Sitwell AS.Navnet Sitwell kommer fra en møbelkolleksjon for «godt voksne» produsert av firmaet Tynes Møbler. Tynes Møbler ble i 2001 oppkjøpt av selskapet Hjellegjerde Møbler, og Sitwell-kolleksjonen fulgte med kjøpet. I 2002 valgte Hjellegjerde å legge ned produksjonen av Tynes Møbler. Contract Møbler inngikk samme år en salgsavtale med Hjellegjerde, og senere overtok de også produksjonen av Sitwell-møblene.


== Merkenavnet ==
Merkenavnet Liabygda ble faset ut i 2004, Sitwell ble da merkenavn for møbler til privathusholdning, mens Contract fortsatt ble merkenavnet for møbler i kontraktsmarkedet. Liabygda Møbelindustri fikk beholde Sitwellnavnet etter at Contract Møbler trakk seg ut av samarbeidet, og dette ble også navnet på det fusjonerte selskapet.


== Økonomi ==
Liabygda Møbelindustri leverte primært møbler til det norske markedet, men etter Sitwellsamarbeidet med Contract Møbler fikk de innpass i hele Skandinavia. I 2004 fordelte salget seg 40% i Norge, 40% i Danmark og 20% i Sverige.Firmaet hadde i 2007 16,4 millioner kroner i driftsinntekter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sitwell AS Arkivert 27. november 2011 hos Wayback Machine.
Huldrepresten

Huldrepresten er en sagngruppe om forholdet mellom hulder/underjordiske og kristendomen. Reidar Th. Christiansen har klassifisert denne gruppa som ML 5055 i sin vandresagnkatalog, men den utgjør egentlig ikke en sagntype med klart inneholdsmønster.
I fortellertradisjonen blir det ofte referert til huldrekirker og huldreprester, men samtidig er korstegnet og Guds navn regnet som effektiv beskyttelse mot både huldre og andre typer overnaturlige vetter. Mange trosutsagn sier at overnaturlige vetter ikke har sjel eller religion og derfor ikke kan bli frelst.Noen få sagn forteller om et ordskifte mellom en huldreprest og en menneskeprest. Huldrepresten sier at han har bare Det gamle testamente fordi de underjordiske ble skapt før syndefallet og derfor ikke trenger det nye.Dette refererer tydeligvis til sagntypen Opphavet til huldrefolket som forteller at huldrefolket stammer fra Adams første kone, Lilith, eller fra noen barn av Eva som hun gjemte bort for Herren en gang han var på besøk. Siden hun ikke ville vise dem fram, sa Herren at de skulle forbli skjulte.


== Referanser ==
Ko Kho Khao

Ko Kho Khao er en øy i det sørvestre Thailand. Ko Kho Khao ligger i Takua Pa kommune i provinsen Phang Nga. Øya ligger ca. 10 mil nord for Phuket, og like nord for Khao Lak. Den har et areal på ca. 60 km² og folketallet er på ca. 1 000.
Øya har 18 km sammenhengende sandstrand mot Andamanhavet i vest. Fra fastlandet er det en 5 minutters fergetur over til øya, og i kaiområde finnes mange restauranter, butikker og skredder.
Hui Liangyu

Hui Liangyu (kinesisk: 回良玉, pinyin: Huí Liángyù, født i oktober 1944 i Yushu i Manchukuo – nå i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk, kommunistisk politiker. I 2002 ble han medlem av det kinesiske kommunistpartis politbyrå, og i 2003 ble han visestatsminister. 
Han betraktes som medlem av «Shanghaiklikken». Han tilhører minoritetsgruppen hui.
Hui Liangyu er utdannet landsbruksøkonom og tok sine eksamener ved landsbrukshøyskolen i Jilin. Etter å ha arbeidet en tid i hjemprovinsen, sist som viseguvernør fra 1987 til 1990, ble han guvernør fra 1994 til 1999 og deretter partisekretær i provinsen Anhui, og fra 1999 til 2002 partisekretær i Jiangsu.


== Eksterne lenker ==
(en) Hui Liangyu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hui Liangyu hos China Vitae
Netstat

netstat (engelsk: network statistics, «nettverks-statistikk») er et kommandolinje-basert dataprogram som viser inngående og utgående nettverksforbindelser, rutingstabeller og en rekke statistikk tilknyttet nettverksgrensesnittet. Programmet er tilgjengelig på Unix, Unix-liknende og Windows NT baserte operativsystemer.
Programmet benyttes til å diagnostisere problemer i nettverket, og til å registrere trafikk-mengden med data under ytelsesmålinger.
Luo Gan

Luo Gan (kinesisk: 罗干, pinyin: Luó Gàn; født 1935 i Jinan i provinsen Shandong i Kina) er en kinesisk politiker. Han var fra 2002 til 2007 medlem av Det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komite.
Luo Gan var den eldste i politbyråets komite til sin tid. Han var utdannet tildels i Øst-Tyskland. 
Han ble statsråd i 1993. Han gjaldt som nær støttespiller til Li Peng, og som hans høyre hånd under tiltakene mot demokratibevegelsens demonstrasjoner på Den himmelske freds plass i 1989. Da var han ennå ikke så høyt i partihierarkiet, og noen kommentatorer mener at det at Li Peng fikk elevert ham i partiorganene var ment som et trekk mot at hendelsene i 1989 skulle bli gjenstand for en nygranskning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luo Gan hos China Vitae