jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Torbjørn Knutsen

Torbjørn Lindstrøm Knutsen (født 21. januar 1952) er en norsk statsviter. Han er professor ved NTNU fra 1993 og professor II ved Luftkrigsskolen i Trondheim. 
Knutsen har mastergrad fra Georgetown University og doktorgrad fra University of Denver. Han har internasjonal politikk som sitt spesialfelt. Han har undervist ved blant andre Vanderbilt University, University of Southern California og George Mason University. Han har publisert flere bøker og artikler, særlig innenfor teoridannelse i fagfeltet internasjonal politikk, Norges og USAs utenrikspolitikk og samfunnsvitenskapelig metode.
Knutsen har vært redaktør i Norsk statsvitenskapelig tidsskrift.


== Utvalgte publikasjoner ==
2016 Knutsen, Torbjørn L.: A history of International Relations theory, 3rd edition; updated and expanded. Manchester: Manchester University Press
2016, Knutsen, Torbjørn L., Halvard Leira, Iver B. Neumann. Norsk utenrikspolitisk idehistorie. Oslo: Universitetsforlaget
2008 – Bailey, Jennifer Leigh og Torbjørn L. Knutsen: «Protestantismens arv og liberalismens politikk: et blikk på USAs religiøse liv», Internasjonal Politikk, 66 (2-3) s. 319-348
2008 – Knutsen, Torbjørn L.: «A lost generation? IR scholarship before World War I», International Politics, 45 (6) s. 650-674
2007 – Moses, Jonathon W. og Torbjørn L. Knutsen: Ways of knowing: competing methodologies in social and political research, Basingstoke: Palgrave Macmillan
2006 – Knutsen, Torbjørn L.: «Det 20. århundres klassikere: Norman Angell og The Great Illusion», Internasjonal Politikk, 64 (2) s. 257-280
2006 – Knutsen, Torbjørn L.: «Dumbledore's Pedagogy», i Daniel Nexon og Iver B. Neumann (red.): Harry Potter and International Relations, Rowman & Littlefield Publishers, s. 197-212
2003 – Knutsen, Torbjørn L.: Blodspor. Om bakgrunnen til 11. september. Oslo: Cappelen Akademisk Forlag
2003 – Jensen, An-Magritt; Torbjørn L. Knutsen og Anders Skonhoft: Visiting Malthus. The Man, his Times, the Issues, Oslo: Abstrakt Forlag
1999 – Knutsen, Torbjørn L.: The rise and fall of world orders, Manchester: Manchester University Press
1998 – Knutsen, Torbjørn L. og Gunnar Fermann: Virkelighet og vitenskap: perspektiver på kultur, samfunn, natur og teknologi, Oslo: Ad notam Gyldendal
1997 – Knutsen, Torbjørn L., Gunnar M. Sørbø og Svein Gjerdåker (red.): Norges utenrikspolitikk, Oslo: Cappelen akademisk forlag
1997 – Knutsen, Torbjørn L.: A history of international relations theory, Manchester: Manchester University Press


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Torbjørn Knutsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Torbjørn Knutsen i BIBSYS
Torbjørn Lindstrøm Knutsen – NTNU
FYR Makedonia under Vinter-OL 2010

FYR Makedonia under Vinter-OL 2010.  Tre sportsutøvere fra FYR Makedonia deltok under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010. 


== Medaljer ==


== Alpint ==


=== Menn ===


== Langrenn ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===
Elsa Thulins översättarpris

Elsa Thulins översättarpris (også kalt Elsa Thulin-priset) er en svensk litteraturpris som er blitt delt ut av Sveriges Författarförbund siden 1960. Prisen er innstiftet i oversetteren Elsa Thulins navn og hun ble selv den første til å motta prisen.Priset deles ut til en «oversetter av skjønnlitteratur som belønning for framstående oversettergjerning» og består av en pengesum og en plakett av Edvin Öhrström. Etter en regelendring blir prisen delt ut fra og med 2006 ut til oversettere av generell litteratur. Prisnemnden består av representanter for overetterseksjonen i Sveriges Författarförbund i Sveriges Författarförbund.Prisutdelingen er forskjøvet ett år, slik at for eksempel prisen for 2009 deles ut i 2010.


== Prisvinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oversetterseksjonens side om Elsa Thulin-priset
Litteraturpriser
Elsa Thulin-priset
Eldar (navn)

Eldar er et mannsnavn med opprinnelse i norrøne eldr, «ild», og urnordiske *hariaR, «kriger, hær».
Eldar er også brukt i Sørøst-Europa og Sentral-Asia, blant annet i Aserbajdsjan, Bosnia-Hercegovina, Georgia, Kirgisistan, Russland, Ukraina og Usbekistan. Det har opprinnelse i tyrkisk og persisk og betyr «eier av fedrelandet» eller «konge».
Eldar har norsk navnedag 12. juli.


== Utbredelse ==
Eldar er et vanlig navn i Aserbajdsjan.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Eldar  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Eldar Vågan (f. 1960), norsk musiker og illustratør, kjent fra Vazelina Bilopphøggers
Eldar Parr (f. 1963), norsk maler, tegner og grafiker
Eldar Nebolsin (f. 1974), usbekisk pianist
Eldar Rønning (f. 1982), norsk langrennsløper
Eldar Djangirov (f. 1987), kirgisisk jazzpianist
Eldar Qasımov (f. 1989), aserbajdsjansk sanger som vant Eurovision Song Contest 2011
Eldar Mathisen, norsk næringslivsleder


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Eldar
(en) Think Baby Names: Eldar
Jostein Erstad

Jostein Einar Erstad (født 27. mai 1922 i Skodje, død 2. juli 2011) var sjef for Politiets overvåkningstjeneste. Han ble utnevnt 3. september 1982 og var i embetet til han gikk av med pensjon i 1990. 


== Biografi ==
Erstad er småbrukersønn fra Skodje kommune utenfor Ålesund. Han deltok i Milorg og kom til Oslo i 1945. Her ble han tatt opp som politiaspirant. Som konstabel var han også spaner. Han tok artium som privatist ved siden av full jobb, deretter studerte han jus og ble cand.jur., også det ved siden av full jobb.  Han var dommerfullmektig, politifullmektig og lærer på Politiskolen. Han ble statsadvokat i Eidsivating i 1971. Fra 1980 var han leder for embetet, inntil han i oktober 1982 ble overvåkningssjef etter Gunnar Haarstad.


== Store saker ==
Spaningen på Asbjørn Sunde, som ble arrestert i 1954.
Saken mot Gunvor Galtung Haavik, men hun døde før saken kom opp.
Treholt-saken.


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1984 side 83


== Eksterne lenker ==
Ville arrestere Treholt tidligere (Inge D. Hanssen) Artikkel i Aftenposten 27. mai 2002
Lajos Tóth

Lajos Tóth (født 25. august 1914 i Debrecen, død 24. august 1984 samme sted) var en ungarsk turner. Han representerte turnforeningene Debrecenu Torna Egylet og Debreceni Postás Sportegyesület Sportegyesület Sportegyesület.
Han vant én medalje i turn under Sommer-OL 1948 i London; det ungarske laget fikk bronse i lagkonkurransen. Sammenlagt kom han på delt 10.-plass individuelt, etter bl.a. 10.-plass i svingstang og 10.-plass i hopp.
Han deltok også i turn under Sommer-OL 1936 og 1952, men fikk ingen medaljer i disse lekene. Det ungarske laget kom på 7.-plass i lagkonkurransen i 1936 og 6.-plass i 1952, og hans beste individuelle resultat var 10.-plass i skranke og 15.-plass i bøylehest i 1936.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lajos Tóth – Olympedia 
(en) Lajos Tóth – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lajos Tóth – databaseOlympics.com (arkivert) 
(hu) Lajos Tóth – Ungarns olympiske komité 
Profil på DatabaseOlympics Arkivert 19. februar 2007 hos Wayback Machine.
Gravhaugene i Jelling

Gravhaugene i Jelling er to store gravhauger som ligger på hver sin side av Jelling kirke i byen Jelling, rett nordvest for Vejle på Jylland, Danmark.
Haugene er Danmarks største, de er begge ca. 70 m i diameter og opprinnelig over ti meter høye. Toppen på begge er nå avflatet etter gjentatte plyndringer og utgravninger. Tradisjon på stedet og tolkning av innskriftene på Jellingsteinene knytter de to haugene til kong Gorm den gamle og hans dronning Thyra Danebod. Sammen med Jellingsteinene og Jelling kirke ble gravhaugene plassert på UNESCOs verdensarvliste i 1994.


== «Sydhøjen» ==
Den sørligste av haugene ble undersøkt i 1861, men uten at det ble funnet noe gravanlegg. Det ble imidlertid funnet en del eiketømmer, som senere er dendrokronologisk datert til 964 ± 8 år. På toppen av haugen ble det funnet spor av en liten, firkantet bygning som er datert til etter 1150. 
På bakkeplan under haugen ble det funnet to rekker av bautasteiner, ca. 1,5 m høye. De må være rester etter en form for steinsetning fra før haugen ble bygd, muligens en meget stor skipssetning.


== «Nordhøjen» ==
Den nordligste av haugene er bygd opp rundt en atskillig mindre haug fra bronsealderen. I denne haugen ble det funnet et stort gravkammer bygd i stavverksteknikk, ca. 7 x 2,5 x 1,5 m. Vegger og tak hadde vært kledd med åklær eller liknende, og er datert til vikingtid, ca. 900 e.Kr.  Allerede relativt kort tid etter begravelsen har kammeret blitt åpnet, og den gravlagte personen er fjernet sammen med mesteparten av gravgodset. Restene av dette består av rester av seletøybeslag, tregjenstander og et lite sølvbeger på stett, dekorert med dyreornamentikk. Denne dekoren er opphavet til betegnelsen jellingstil. 
Ved arkeologiske undersøkelser i gulvet under Jelling kirke ble det funnet et gravkammer med et noenlunde fullstendig skjelett av en mann, men bena lå ikke anatomisk ordnet, så vedkommende må ha blitt gjenbegravet etter at kroppen var fullstendig nedbrutt. Funn av gulltråder fra en praktfull kappe eller lignende tilsvarer temmelig nøyaktig liknende tråder funnet i gravkammeret i Nordhøjen. Konklusjonen er at Nordhøjen har inneholdt en grav av en person i det aller øverste sosiale skikt, og at vedkommende er tatt ut av gravhaugen – en hedensk kontekst, og gjenbegravet i kristen kontekst, i kammeret under den første kirken i Jelling. Det er dermed stor sannsynlighet for at den døde virkelig er Gorm den gamle, og at han ble gjenbegravet av sønnen Harald Blåtann etter at han tok kristendommen.


== Litteratur ==
Knud J. Krogh: The Royal Viking-Age Monuments at Jelling in the Light of Recent Archaeological Excavations. A Preliminary Report. Acta Archaeologica Vol. 53 1982
Brentsystemet

Brentsystemet er en britisk rørledning transporterer olje fra Nordsjøen oljefelter via Cormorant Alpha til Sullom Voe Terminal i Shetland, Skottland.  Oljen blir transport fra 20 oljefelter, blant annet:

Thistlefeltet
Murchisonfeltet
Huttonfeltet
NV Huttonfeltet
Dunlinfeltet
Brentfeltet
Cormorantfeltet
Cormorantfeltet
Ternfeltet
EiderfeltetRørledningen er 36 tommer i diameter stål (API 5L X60) og 147 km lang. Den har kapasitet på 100 000 fat olje per dag.Siden 3. august 2009 er det operert av Abu Dhabi National Energy Company etter forrige operatør Royal Dutch Shell. Brentsystemet er felles eid av 21 selskaper.


== Referanser ==
Cape Royds

Cape Royds er mørk fjellodde lengst vest på Rossøya i Antarktis som stikker ut i McMurdo-sundet. Stedet ble oppdaget under Discovery-ekspedisjonen (1901–1904) og navngitt etter løytnant Charles Royds i Royal Navy som fungerte som meteorolog for ekspedisjonen.
Nimrod-ekspedisjonen (1907–1909) under ledelse av Ernest Shackleton oppførte en hytte på Cape Royds. Hytta ble restaurert i januar 1961 av newzealandske myndigheter og er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis. Hele området er definert som spesielt verneområde i Antarktis (ASPA nr. 157) i egenskap å være ett av de viktigste områdene for menneskelig aktivitet i Antarktis og et symbol på den heroiske tidsalder for antarktiske utforskninger.


== Shackletons hytte ==
Shackleton hadde først forsøkt å finne en ilandstigningsplass på King Edward VII Land, men seilte inn McMurdo-sundet da dette mislyktes. Han bestemte seg for å bygge en hytte på Cape Royds, en liten odde 38 kilometer nord for Hut Point der Scott hadde holdt leir under Discovery-ekspedisjonen. Hytta ble benyttet til overvintering i 1908 for hele landekspedisjonen. Før ekspedisjonen forlot hytta, satte de den i stand og etterlot ett års proviant for 15 personer til fri benyttelse for senere ekspedisjoner.Scott kunne ha brukt hytta som hovedleir under Terra Nova-ekspedisjonen, da isproblemene han hadde opplevd på Hut Point neppe ville gjentatt seg, men han hadde blitt enig med Shackleton at de ikke skulle benytte hverandres fasiliteter. Det eneste besøket til Shackletons hytte under Scotts sydpolsekspedisjon ble foretatt av Raymond Priestley, som hadde forlatt hytta to år tidligere som medlem av Shackletons ekspedisjon.


== Referanser ==
Joe Mantegna

Joseph Anthony «Joe» Mantegna jr. (født 13. november 1947 i Chicago, Illinois) er en italiensk-amerikansk skuespiller. Mantegna spilte i den kortlivede serien First Monday (2002), Joan of Arcadia (2003–2005). I 2007 fikk Mantegna rollen som David Rossi i krimserien Criminal Minds som ble sendt på CBS i USA.
Hans far Joseph Anthony Mantegna sr., som arbeidet med forsikring salg, døde i 1969 av tuberkulose. Mantegna ble oppdratt innenfor den katolske tro, og han studerte ved J. Sterling Morton High School East som ligger i Cicero, Illinois. Mantegna ble uteksaminert med en grad fra Goodman School of Drama (Theatre School ved DePaul University) i 1970. Som ungdom spilte Mantegna bass i et band kalt The Apocryphals som senere spilte sammen med en annen lokal gruppe kalt The Missing Links, som sammen grunnla bandet Chicago. Mantegna holder fremdeles god kontakt med de opprinnelige medlemmene av bandet Chicago, selv om han ikke spiller musikk lengre.Mantegna debuterte som skuespiller i 1969 med en teater-produksjon av Hair og senere debuterte han på Broadway i oppsetningen Working fra 1978. Mantegna vant en Tony Award for sin tolkning av karakteren Richard Roma i Glengarry Glen Ross. Tidlige filmopptredener inkluderer roller i The Money Pit (1986), Weeds (1987), og Suspect (1987). Han spilte også i de kritiker-roste filmene House of Games (1987) og Thing Change (1988) som han mottok en Best Actor Award under Venice Film Festival for. 
Mantegna var en svært allsidig skuespiller og han spilte i et bredt spekter av roller. Mantegna har siden 1991 hatt en rolle i den animerte komedieserien The Simpsons, der han gir stemmen til mafiabossen Anthony «Fat Tony» D'Amico. Mantegna mottok en Lifetime Achievement Award den 26. april 2004, under en filmfestival i Los Angeles. Den 11. august 2007 signerte Mantegna en kontrakt med krimdramaserien Criminal Minds på CBS, der han skulle erstatte Mandy Patinkin som ville forlate serien. I 2011 mottok Mantenga en stjerne på Hollywood Walk of Fame. Mantegna er en forelder til et barn med autisme. Han er eier av en restaurant i Burbank som heter California Taste Chicago.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Joe Mantegna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joe Mantegna på Internet Movie Database 
(sv) Joe Mantegna i Svensk Filmdatabas 
(da) Joe Mantegna på Filmdatabasen 
(da) Joe Mantegna på Scope 
(fr) Joe Mantegna på Allociné 
(en) Joe Mantegna på AllMovie 
(en) Joe Mantegna hos Rotten Tomatoes 
(en) Joe Mantegna hos TV Guide 
(en) Joe Mantegna hos The Movie Database 
(en) Joe Mantegna hos Internet Broadway Database
Folkekjøkken

Folkekjøkken er en institusjon som har til formål å produsere og selge nærende og rimelig mat. Det første folkekjøkken i Norge ble opprettet i Trondheim 1845 (senere Trondhjems Dampkjøkken). Fra 1914 og utover opprettet flere kommuner folkekjøkken med utsalg.


== Kilder ==
Folkekjøkken i Store norske leksikon  (lisens: fri)
Christiania Dampkjøkken

Christiania Dampkjøkken A/S i Oslo (populært kalt «Dampen») ble grunnlagt 1857. Forretnings- og boliggården i Torggaten 8 fra samme år er et verk av arkitekten Georg Andreas Bull. Det var opprinnelig en institusjon for servering av billige middagsretter i en stor spisesal, men ble senere en matvarebedrift med produksjon, catering og serveringsvirksomhet. 1971 sammensluttet med Oslo Folkerestauranter. I 1970- og 1980-årene drev Christiania Dampkjøkken cateringvirksomhet, særlig ved oljeinstallasjonene i Nordsjøen. Bedriften ble 1988 overtatt av SAS Service Partner.


== Kilder ==
Christiania Dampkjøkken A/S i Store norske leksikon  (lisens: fri)
Zhu (strengeinstrument)

Zhu (筑; pinyin: zhú) var et gammelt kinesisk strengeinstrument. Selv om det ikke lenger er i bruk, er det bevart i heller dårlig forfatning tre svært gamle eksemplarer av det. Ett er et femstrengers instrument som er datert til om lag 433 f.Kr.. Det ble oppdaget gravmælet til markgreve Yi av Zeng, i provinsen Hubei i det sentrale Kina.Instrumentet ble utbredt i de stridende staters tid. En kjent spiller av zhu den gang var Gao Jianli, borger av staten Yan. Han ble tilkalt for å spille for Qin Shi Huang, Kinas første keiser.
Instrumentet forble populært frem til og under Sui- og Tang-dynastiene, men det forsvant en gang under Song-dynastiet.
Man vet ikke så meget om instrumentet, men det antas at det har vært en sitar med rektangulær trekorpus, med silke- eller tarmstrenger, og ble spilt med en tynn pinne. Selv om gamle kilder vil at instrumentet ble slått (det vil si at pinnen ble slått på strengen slik som et hakkebrett for å frembringe lyd), er det godt mulig at det også ble klimpret på med pinnen på samme måten som på den koreanske komungo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foto av en zhu fra New York Qin Society
Zhu-side
Silkeborg Museum

Silkeborg Museum holder til i Silkeborg Hovedgård som er Silkeborgs eldste bygning. Museet er blant annet hjemsted for Tollundmannen, et av oldtidens best bevarte moselik. 
Samlingene inneholder oldtidsperiodene vikingtiden, middelalderen, Silkeborg slott, Silkeborg som skogsområde, gamle håndverk, en antikk glassamling og «Sorring-lertøj».


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Silkeborg Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Svenska Akademiens översättarpris

Svenska Akademiens översättarpris er en svensk pris, innstiftet i 1953 av Svenska Akademien, som har som hensikt å belønne fremragende oversettelser til svensk, hovedsakelig innen skjønnlitteraturen, men også innen de humanistiske vitenskapene. Prisen er på 60 000 SEK.


== Prisvinnere ==


== Referanser ==
Zhu (slagverkinstrument)

Strengeinstrumentet zhu har sin egen artikkel.
Zhu (kinesisk: 柷; pinyin: zhù) var et slagverksinstrument benyttet i  konfuciansk hoffritualmusikk i antikkens Kina. Det bestod av en kasse av tre (som regel rødmalt eller dekorert på annet vis). Instrumentet ble begynt for å markere starten på et musikalsk element i den antikke ritualmusikken (yayue). Det er sjelden brukt idag annet enn i museer, skjønt det benyttes faktisk i Taiwan i konfuciansk rituell musikk.Sammen med zhu nevnes et annet slagverksinstrument, yu (敔), i annaler fra før Qin-dynastiets tid. Det nevnes også i Shiji.Det koreanske musikkinstrumentet chuk (hangul: 축; hanja: 柷), som egentlig er identisk med zhu, er fortsatt i bruk i koreansk konfuciansk ritualmusikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel om zhu
Fotografier av zhu
Zhu-side
Arne Synnes

Arne Synnes (født 31. mai 1940) er en  pensjonert ambassaderåd, tidligere statssekretær i Handelsdepartementet og statssekretær/sekretariatsleder i Finansdepartementet. 
Synnes er cand.real. og underviste som lektor i videregående skole i fem år. Han arbeidet to år  Kirke- og undervisningsdepartementet med oppbygging av distriktshøgskoleordningen. Han var også opplæringssjef i Norske Veritas i fire år. Fra 1976 ledet han Kristelig Folkepartis gruppesekretariat på Stortinget. 
10. juni 1983 ble han utnevnt til statssekretær i Handelsdepartementet, en stilling han hadde til 8. mai 1986. Fra 17. oktober 1997 til 14. oktober 1999 var han statssekretær i Finansdepartementet. Fra 15. januar 2004 var han ambassaderåd i Riga med næringslivsansvar for de baltiske land.  
Han har også vært leder for Bærum KrF, et verv han ble gjenvalgt til i januar 2010.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1984 side 87


== Eksterne lenker ==
(no) Arne Synnes hos Norsk senter for forskningsdata
Grane oljerørledning

Grane oljerørledning er en rørledning i Nordsjøen. Den er 220 km lang fra Granefeltet til Stureterminalen, 65 km nord for Bergen.


== Tekniske spesifikasjoner ==
Rørledningens diameter er 29 tommer, eller 73,66 centimeter. Kapasitet til Graneledningen er 34 000 m³ olje per dag. Største havdyp er 355 m - over Norskerenna. Over 110 000 tonn stein og grus ble brukt for å dekke ledningen.   
Rørledningen skal opereres i 30 år.


== Eiere ==
Graneledningen opereres av Equinor med partnere.

Totale investeringer ved oppstart var nesten 1,6 milliarder NOK.


== Se også ==
Osebergfeltet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fakta om Grane Statoil
Dorian Grey

Dorian Grey er første studioalbumet til Håvard Lothe. Det ble utgitt 31. august 2009 på Reel Noise Records


== Sporliste ==
«Intro» – 2:39
«Where They Fly (feat. Christine Guldbandsen)» – 3:31
«Goodbye Emily» – 3:26
«Oceans Between» – 3:52
«Gracefully» – 3:51
«Sick Days (feat. Mariell Woll)» – 4:08
«Scene & Situations» – 4:01
«Here Too» – 3:49
«Changed I Am» – 3:22
«Camens Daughter» – 3:58
«Simpler Days» – 3:55


== Medvirkende ==
Håvard Lothe (vokal, akustisk gitar)
Erlend Mongstad (piano, synthesizere, hammondorgel, rhodes)
Thomas Frøyen (slagverk)
Torstein Mongstad (bassgitar, kontrabass)
Werner Bryn (cello)Andre:
Arne Pareli, Bjørn Mattis Eng, Charlotte Jensen, Ida Kathrine Tverbakk, Ingrid Kinne Solsvik, Linda Bønes, Maria Leite Olsen, Miriam Jakobsen, Ole-Jørgen Storsæther, Stefan Peter Bivand, Sunniva Seim, Thomas Gallatin, Tor Erik Hellesen, Trond Foss, Werner Bryn


== Eksterne lenker ==

(en) Dorian Grey på Discogs
Xiao (navn)

Xiao (tradisjonell kinesisk: 蕭, forenklet kinesisk: 萧 eller 肖; pinyin: Xiāo, Wade-Giles: Hsiao) er et kinesisk slektsnavn. Det kan, alt etter anvendt romaniseringssystem, også gjengis som Siew, Siow eller Siu.
I 1977 viste en undersøkelse at Xiao var det 20. mest utbredte kinesiske slektsnavn i verden. I selve Kina er det på 30.-plass.


== Referanser ==
Siu

Siu kan sikte til:

Det kinesiske slektsnavnet Siu,SIU, forkortelse for

Senter for internasjonalisering av utdanning,
Southern Illinois University.
Live in Concert

Live in Concert er debutalbumet til Håvard Lothe. Konsertalbumet ble utgitt 3. september 2007 av Reel Noise Records. Platen lå på 32.-plass på VG's Topp 40 Album, og 8.-plass på VG's Topp 30 Norske album.


== Sporliste ==
«Intro» – 2:53
«Lost» – 3:44
«Stumble» – 3:06
«She» – 3:51
«A Place Called Home» – 2:08
«Whining» – 4:25
«Queen of Spades» – 3:54
«Easily» – 3:50
«Should I Call for Help?» – 3:31
«Just Fine» – 3:04
«Beautiful Ways» – 3:36


== Medvirkende ==
Håvard Lothe (vokal, akustisk gitar)Andre:
Marte Helleseter, Arne Sunnarvik, Brandsøykoret, Kiril Gueargviev Miltchev, Kjetil Høidal, Magne Johan Eide, Oddbjørn Skeie, Ole Martin Frimannslund, Torstein Kvenås


== Referanser ==
An (kinesisk navn)

An (kinesisk: 安; pinyin: Ān) er et kinesisk slektsnavn. Ordrett betyr ordet «fred» eller «ro», men det tjente som forkortet versjon av Anxi (安息), som var det kinesiske ordet for Det arsakidiske rike. Reisende til Kina som stammet fra områder kontrollert av det partiske arsakide-dynastiet tok gjerne An som kinesisk slektsnavn.
An kan også benyttes som personlig navn («fornavn») i Kina. Det er da nesten alltid et guttenavn, det til tross for at skrifttegnet som ligger mest til grunn for navnet betyr «kvinne, pike» (女, nǚ).


== Eksterne lenker ==
Slektsnavnet An hos GreatestChinese.com (på kinesisk)
Birger Schöldströms pris

Birger Schöldströms pris har blitt delt ut siden 1960 av Svenska Akademien til støtte för litteratur- og personhistorisk forskning. Prisen deles annethvert år og prissummen er på 65 000 SEK.


== Prisvinnere (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svenska Akademiens priser
Dissident Aggressor

«Dissident Aggressor» er en sang av det britiske heavy metal-bandet Judas Priest på studioalbumet Sin After Sin fra 1977. Den begynner som en ballade og bygger seg gradvis opp mot en kraftfull avslutning. Teksten er en science fiction-fantasi med henvisninger til den da delte byen Berlin flettet inn.Sangen kom med på samlealbumet Metal Works '73-'93 fra 1993, i samleboksen Metalogy fra 2004, samt på samlealbumet The Essential Judas Priest fra 2006. 
I 2009 ble sangen utgitt på konsertalbumet A Touch of Evil: Live. Dette førte til at den fikk en Grammy Award i 2010 for «Best Metal Performance».


== Andre versjoner ==
Sangen ble utgitt som  coverlåt av thrash metal-bandet Slayer på albumet South of Heaven fra 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dissident Aggressor på MusicBrainz