jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Grovt skadeverk

Grovt skadeverk, med undertittel fuck Oslo Sporveier AS er en norsk film som kom ut i slutten av 2004, av og om norsk graffitimiljø. De to gruppene som får mest oppmerksomhet i filmen er «ALL» (All Living Legends) og «FOS» (From Outer Space eller Fuck Oslo Sporveier). Filmen distribueres via Oslo Kunstmateriell og Blackout.


== Om ==
Filmen viser taggere i hovedstaden som sprayer ned Oslo Sporveiers tog og trikker med sine gruppenavn throw ups, signs og graffitikunst. Hærverket som vises i filmen utføres både på endestasjoner, på vanlige stasjoner samt i fart. Den 4. juli 2004 brøt taggere seg inn på endestasjonen på Vestli og tagget ned alle vognene der. Denne delen av innspillingen medførte at flere tusen passasjerer måtte ta buss dagen etter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forbyr ikke taggefilm() – NRK.no
Viktig film (arkivert 2008-12-26) – Aftenposten.no
Grovt Skadeverk() - fatcapmag.com
Yuri

Yuri (Japansk: 百合, lit. "lilje") også kjent som Girls Love (ガールズラブ, gāruzu rabu) er et japansk uttrykk mest brukt om manga og anime men kan også brukes om videospill, light novels og annen litteratur. 
Temaene assosiert med yuri har opphav i japansk lesbisk skjønnlitteratur fra det 20. århundre. Mest kjent er historiene til Nobuko Yoshiya og skjønnlitteratur i Class S sjangeren. Manga som handler om kvinnelig homoerotisk begynte å dukke opp rundt 1970 tallet i historiene til artister tilhørende Year 24 Group, spesielt Ryoko Yamagishi og Riyoko Ikeda. Sjangeren begynte å vokse fort i popularitet rundt 1990 tallet. Stiftelsen av Yuri Shimai i 2003 som den første manga blad med fokus på kun yuri senere etterfulgt av Comic Yuri Hime i 2005 gjorde at yuri ble en nisje sjanger og skapelsen av en fan kultur.
Sjangeren yuri i motsettelse til yaoi er ikke ment for en spesiell kjønnsgruppe som sin mannlige motparter yaoi(skrevet for kvinnelige lesere) og bara(skrevet for homofile menn). Yuri var opprinnelig skrevet for kvinnelige lesere men har i nyere tider også blir skrevet for menn. 


== Se også ==
Yaoi


== Referanser ==
Steve Zimmerman

Steve Zimmerman er en amerikansk heavy metal trommeslager.
Steve var med å starte progressiv metal bandet Fates Warning i 1982, men sluttet i 1998 etter 4 albumutgivelser. Siste albumet han deltok på var No Exit fra 1988.  Han ble erstattet av Mark Zonder. Han har vært med i bandene Image Beyond, Millennium X og Interface etter Fates Warning. Han spiller fortiden i bandet Enemy Remains.


== Diskografi ==
Fates Warning

Night on Bröcken (1984)
The Spectre Within (1985)
Awaken the Guardian (1986)
No Exit (1988) (nyutgitt 2007)


== Eksterne lenker ==
Steve Zimmerman på MySpace
Enemy Remains på MySpace
Sud-Est Armagnac

Sud-Est S.E.2010 Armagnac var et fransk  passasjerfly som ble bygget på siste halvdel av 1940-tallet  av Sud-Est.


== Historie ==
Armagnac var et større fransk passasjerfly midt-vinget med opptrekkbart understell beregnet på  transatlantiske ruter.  Etter en forsinket planlegging på grunn av andre verdenskrig, ble arbeidene igangsatt etter krigens slutt og prototypen fløy første gang  den 1. april 1949. Det var planlagt å bygge 15 fly for levering til Air France. Etter at  Air France, hadde evaluert prototypen kansellerte selskapet ordren  og nektet å ta imot de bestilte fly som skulle leveres fra 1952 da den første produksjonsmodellen var leveringsklar. Grunnen til at Air Franca ikke ønsket flytypen var  var dets dårlige ytelser. Til tross for at flyet var planlagt for transatlantisk trafikk  var rekkevidden for kort. I stedet for en forvente rekkevidde på 6 500 km. var rekkevidden vel 5 000 km.  I tillegg var det rett og slett for stort for å kunne opereres lønnsomt på kortere ruter.
Båre åtte fly ble bygget og fire av disse ble levert til TAI (Transports Aériens Intercontinentaux) (senere  UTA), som brukte de i åtte måneder og fant de ulønnsomme.  Flyene ble overført til SAGETA (the Société Auxiliaire de Gérance et d'Exploitation de Transport Aériens) som var kjøper av de øvrige fire. SAGETA utførte oppdrag for den franske regjering og flyene ble benyttet til tropperansport fra Toulouse til Saigon i Fransk Indokina under krigen i Indokina. De viste seg velegnet til dette bruk, men etter at Frankrike trakk seg ut fra Indokina ble de overflødige  fra sommeren 1954. De fleste ble hugget opp i 1955. To fly ble imidlertid brukt for å transportere den franske olympiske tropp til Sommerlekene 1956 i Melbourne; Victoria, Australia.
Armagnac var i sin tid det største sivile passasjerflyet som var bygget. Det var utstyrt med Pratt & Whitney Wasp Major R-4350-B12 stjernemotor en 28-sylindret stjernemotor, den største stjernemotor noensinne bygget for bruk i fly.
Også flykroppen var større enn datidens; 4.7 m bredde, Opp til 160 passasjerer kunne fraktes. et stort antall i forhold til de fly som da var i bruk. Uheldigvis var det flyets ytelser, liten rekkevidde som hindret det i å bli en suksess.


== Spesifikasjoner ==


=== Dimensjoner ===
Besetning = 4
Passasjerer = 78-160
Lengde =   39,63
Vingespenn =  48.95 m
Høyde = 13.50 m
Vingeflate = 235,60 m²
Vekt, tom = 37 813 kg
Max Take-off vekt = 77 500 kg


=== Ytelser ===
Motorer = 4 x  Pratt & Whitney R-4360-B13 Wasp Major
hver på  2 500 h/k
Toppfart = 495 km/t
Rekkevidde = 5 120 km
Marsjhøyde =  6 800 mTilsvarende fly

Lockheed Constellation
Boeing 377
Douglas DC-7


== Eksterne lenker ==
SE 2010 Armagnac
Daniel Hasler

Daniel Hasler (født 18. mai 1974) er en tidligere fotballspiller fra Liechtenstein.
Hasler debuterte for Liechtenstein mot Estland i 1993 og skåret også Liechtensteins første mål i historien i en kamp mot Nord-Irland, som Liechtenstein tapte 1–4. Den siste klubben han spilte for var FC Vaduz i Liechtenstein.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Hasler – FIFA 
(en) Daniel Hasler – UEFA 
(en) Daniel Hasler – Transfermarkt 
(en) Daniel Hasler – Transfermarkt (manager) 
(en) Daniel Hasler – national-football-teams.com 
(en) Daniel Hasler – EU-Football.info 
(en) Daniel Hasler – FBref
Fælledparken

Fælledparken  er en park på Østerbro i København som ble anlagt i årene 1908–13 av landskapsarkitekt Edvard Glæsel i samarbeid med Københavns kommunes ingeniør Ove Kruse Nobel. De hadde vunnet en konkurranse utskrevet av Københavns borgerrepresentasjon i 1905.Fælledparken har et areal på cirka 58 hektar og har vært fredet siden 1963. Den ble anlagt på den allmenningen som tidligere utgjorde Nørrefælled, Østerfælled og Blegdamsfælled, og som kommunen hadde overtatt i 1893. Området hadde vært beiteland og militær øvelsesplass, i tidligere tider også rettersted for blant andre Struensee og Enevold Brandt i april 1772. 
I middelalderen tilhørte området landsbyen Serridslev, men denne ble revet av svenskene under beleiringen av København i 1523-24, og i 1525 skjenket Frederik 1. Serridslevs jorder til Københavns fælled (takmark).Sommeren 1716 under den store nordiske krig besøkte tsar Peter den Store København med 30.000 russiske soldater, som slo seg ned på Øster Fælled som deltakere i et planlagt angrep på Sverige for å ta tilbake Skåne, Halland og Blekinge.  
På plenen i «Klosterfælleden» (oppkalt etter et forsvunnet benediktinerkloster som lå her) står «Struensee-stenen», en kvartmil-stein fra da Ole Rømer målte opp de danske landeveiene på 1690-tallet, så den har ikke noe med Struensee å gjøre. Men det var i nærheten av steinen at Struensee og Brandt ble henrettet foran rundt 30.000 fremmøtte.5. mai 1872 barket politifolk og demonstrerende arbeidere sammen på Nørre Fælled i et masseslagsmål, kjent som «slaget på Fælleden». I 1909 ble parken åpnet for offentligheten, og fra 1911 møtested for arbeiderfamilier på søndagstur i det grønne, slik at den etter hvert fikk tilnavnet «De fattiges dyrehavsbakke». Siden 1913 har arbeiderbevegelsen hatt sine 1. mai-arrangementer i Fælledparken.I nærheten ligger Danmarks nasjonalstadion, Parken, hvor det danske landslaget i fotball og fotballklubben FC København har hjemmebane.
Fælledparkens sydlige del var frem til 2007 også landingsplass for Flyvevåbnets redningshelikoptre. Det har nå blitt bygget en egen helikopterlandingsplass på Rigshospitalet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fælledparken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fælledparken – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Fælledparken, informasjon fra Danmarks Naturfredningsforening
Fælledparken, informasjon fra Københavns Kommune
Oppholdsbok

Ordningen med oppholdsbok (eldre opholdsbog) var en ordning som ble innført i Norge ved den første fremmedloven av 4. mai 1901.
Enhver som ikke var norsk statsborger, og som ville ta fast opphold eller søke arbeid i Norge, måtte melde seg for politimyndighetene. Disse skulle da undersøke om vedkommende hadde papirene i orden, om han hadde tilstrekkelige midler til å klare seg eller om han hadde utsikt til å skaffe seg lovlig arbeid. I så fall kunne han få en oppholdsbok, hvor eventuelle arbeidsgivere måtte føre inn den tid vedkommende arbeidet for dem. Enhver som ikke hadde gyldig oppholdsbok kunne utvises.


== Kilder ==
Aschehougs konversationsleksikon, bd. V (1912), «Opholdsbog».
NOU 2004:20. 3.5 Den nasjonale rettsutviklingen. 1. Historisk overblikk. [1]
Wilhelm Filchner

Wilhelm Filchner (født 13. september 1877, død 7. mai 1957 i Zürich i Sveits), var en tysk oppdager.
21 år gammel deltok han i sin første ekspedisjon til Russland. To år senere reiste han alene på hesteryggen gjennom Pamir-fjellene. 1903–1905 ledet han en ekspedisjon gjennom Tibet.
Etter hjemkomsten fra Tibet fikk han i oppdrag å organisere en tysk ekspedisjon som skulle kartlegge Antarktis. Etter en treningsekspedisjon til Spitsbergen dro de ut med skipet «Deutschland» 4. mai 1911. Ekspedisjonen kom inn i Weddellhavet og oppdaget Luitpoldkysten og Filchner-Ronne isbrem, som Filchner opprinnelig oppkalte etter den tyske keiseren Wilhelm II. De var den første ekspedisjonen som dro lenger inn i Weddellhavet enn James Weddell hadde gjort omkring 80 år tidligere.
Filchner vendte aldri tilbake til Antarktis, men dro flere ganger gjennom Nepal og Tibet.
Under første verdenskrig ble Filchner, som hadde opprettet et tysk pressekontor i Norge,  avslørt som spionleder og måtte rømme landet. Han var medlem av Det tyske selskap for rasehygiene.
Under andre verdenskrig satt han internert i India. Senere bodde han i Pune i Maharashtra i India.
Breområdet Filchnerfonna på Spitsbergen, Svalbard har fått sitt navn etter ham.


== Verker i utvalg ==
Ein Ritt über den Pamir 1903
Das Kloster Kumbum, 1906
Das Rätsel des Matschu, 1907
Quer durch Spitzbergen, zusammen mit Heinrich Seelheim, Mittler und Sohn, Königl. Hofbuchhandlung, Berlin 1911
Zum sechsten Erdteil. Die zweite deutsche Südpolar-Expedition, Ullstein Verlag, Berlin 1922
Tschung-Kue – Das Reich der Mitte – Alt-China vor dem Zusammenbruch, Deutsche Buch-Gemeinschaft, Berlin 1924
Sturm über Asien. Erlebnisse eines diplomatischen Geheimagenten, Neufeld & Henius Verlag, Berlin 1924
Quer durch Ost-Tibet, Mittler und Sohn Buchdruckerei, Berlin 1925
Wetterleuchten im Osten. Erlebnisse eines diplomatischen Geheimagenten, Peter J. Oestergaard Verlag, Berlin 1927
Hui-Hui - Asiens Islamkämpfe, Peter J. Oestergaard Verlag, Berlin 1928
Om mani padme hum, 1928 (erschienen in 27 Auflagen, über die Tibetexpedition 1926/28)
China Asiens Hochsteppen Ewiges Eis, Herder &Co Verlagsbuchhandlung, Freiburg im Breisgau 1930
Kumbum Dschamba Ling. Das Kloster der hunderttausend Bilder Maitreyas. Ein Ausschnitt aus Leben und Lehre des heutigen Lamaismus. Nach Beobachtungen während seiner Tibetexpedition 1926/28, in Kommission bei F.A. Brockhaus, Leipzig 1933
Bismillah! – Vom Huang-ho zum Indus, F.A.Brockhaus, Leipzig 1938
Ein Forscherleben Eberhard Brockhaus, Wiesbaden 1950
In der Fieberhölle Nepals, Eberhard Brockhaus, Wiesbaden 1951
Hindustan im Festgewand, zusammen mit D. Shrîdhar Marâthe, Joseph Giesel Verlagsbuchhandlung, Celle 1953


== Referanser ==
O.S Engines

O.S Engines er en japansk produsent av modellmotorer. Firmaet ble grunnlagt i 1936 av Shigeo Ogawa for å starte produksjon av dampmaskiner. Den første modellen het Model 1 «Pixie». I dag produserer også O.S 2- og 4-takts etanolbrukende motorer.  Motorene er på fra ett stempel til stjernemotorer og wankelmotorer.
Otto von Rosen

Otto von Rosen (født 11. mai 1884 i Solna i Sverige, død 26. mai 1963 i Breared i Halland) var en svensk baron som ble arrestert som en mistenkelig person i Karasjok i Norge i 1917, under første verdenskrig. Det viste seg senere at han var i besittelse av utstyr for sabotasje. Saken var den første av en serie store spionsaker som vakte stor oppmerksomhet i Norge i 1917.


== Liv og virke ==
Rosen var svensk offiser og skytter. I 1908 deltok han i skytekonkurransene under OL i London. Under første verdenskrig gikk han i tysk tjeneste og ble sendt til Tornedalen. På nordkalotten skal han blant annet ha utført sabotasje mot Murmansk-jernbanen i Russland. Etter første verdenskrig bodde Rosen i Danzig, men flyttet tilbake til Sverige i 1939.


=== von Rosen-affæren ===
I januar 1917 ble Rosen og to finner arrestert av lensmannen i Karasjok som mistenkelige personer. Bagasjen deres ble beslaglagt, og Rosen selv ble sendt til Kristiania for avhør. Her oppga han at han arbeidet for Finlands selvstendighet, og at arbeidet ble finansiert fra Tyskland. Etter tre ukers arrest ble Rosen løslatt og slapp påtale, mot at han forlot Norge umiddelbart. Dette var før man kjente til alt innholdet i bagasjen hans.
Rosens bagasje inneholdt sprengstoff i bokser merket som Svea kött, lunter, tennhetter og utstyr for brannstiftelse. Det mest oppsiktsvekkende funnet var imidlertid to esker med sukkerbiter som etter analyse viste seg å inneholde miltbrannbakterier. Sukkerbitene skulle brukes mot trekkdyrene som fraktet våpen til Russland gjennom Nord-Norge. Det var også en flaske med en væske som inneholdt tyfusbakterier i buljong.Løslatelsen av Rosen ble senere skarpt kritisert i Stortinget.
Åtti år senere ble sukkerbitene gjenoppdaget av kuratoren ved politimuseet i Trondheim. De ble analysert, og det viste seg at miltbrannbakteriene fremdeles var i live.


== Se også ==
Spionasje i Norge under første verdenskrig


== Referanser ==


== Kilder ==
Hambro, Carl Joachim: Under den første verdenskrig. Oslo: Gyldendal, 1958.
Vogt, Per: Jerntid og jobbetid. En skildring av Norge under verdenskrigen. Oslo: Johan Grundt Tanum, 1938.


== Eksterne lenker ==
(en) Otto von Rosen – Olympedia 
(en) Otto von Rosen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Otto von Rosen – Sveriges olympiske komité
Karst gjeterhund

Karst gjeterhund (FCI #278, Kraski Ovčar) er en stor vokterhundrase som stammer fra Karst (Kras) i Slovenia, der den har eksistert i århundrer.


== Opprinnelse og alder ==
Karst gjeterhund stammer fra Karstplatået i Slovenia, der rasen har vært avlet gjennom århundrer av de lokale bøndene, på grunn av sine egenskaper som vokterhund. I senere år har imidlertid hunderasen blitt stadig mer populær som vakthund og familiehund.
Den første dokumentasjonen man har for Karst gjeterhund stammer fra boka «The glory of the duchy of Carniole» av baron Janez Vajkart Valvasor utgitt i 1689, men rasen er trolig mye eldre enn dette. 
Karst gjeterhund ble offisielt anerkjent den 2. juni 1939 under navnet illyrisk gjeterhund, en betegnelse som på den tiden også inkluderte Jugoslavisk gjeterhund – Sarplaninac. Rasestandarden ble fullført i 1948. Disse hundene ble sett på som varianter av samme hunderase fram til den 16. mars 1968, da de ble separert i hver sin. Sarplaninac fikk imidlertid sitt nåværende navn alt i 1957.


== Utseende, anatomi og fysikk ==
Karst gjeterhund er en langhåret, stor og kraftig molosser av type, som minner om en litt småvokst Sarplaninac. Lengden på dekkhårene skal være misnt 10 cm og ligger flatt mot kroppen. Rundt halsen danner spesielt hannene man. Hannene skal være 57-63 cm i skulderhøyde og veie 30-42 kg. Tispene skal være 54-60 cm i skulderhøyde og veie 25-37 kg. Inntil +2 cm høyere hunder godtas, men det er ikke ønskelig og vil føre til trekk på utstilling.


== Bruksområde ==
Karst gjeterhund har vært avlet for å passe på kveg og er en ypperlig vokterhund, som også godt kan tilpasses vokterformål for andre husdyrarter. Den utgjør også en god vakthund og kan godt brukes som både kløvhund og trekkhund. Den regnes som arbeidsvillig og utholdende og tåler godt både kulde og varme.


== Lynne og væremåte ==
Karst gjeterhund regnes som en rolig og selvstendig hund med et sterkt vokterinstinkt. Den er modig og uredd og kan være svært beskyttende ovenfor familiemedlemmer (spesielt i mangel av husdyr å passe på). Den passer derfor best som brukshund, men den blir en snill og god familiehund for folk som ellers trenger en slik hund og har erfaring nok til å håndtere den. Den bør imidlertid ikke velges som famliehund alene. Pelsen trenger jevnlig vedlikehold.


== Kilder ==
(no) Karst gjeterhund i Store norske leksikon
Elliott Quow

Elliott Quow (født 3. mars 1962) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver innen grenen sprintløp. Han vant sølvmedalje på 200 meter under VM i 1983, det første verdensmesterskapet i friidrett, hvor Calvin Smith vant, med Pietro Mennea på tredjeplass. 20. juni 1963 i et stevne i Indianapolis, løp han 200 meter på 20.16, som også er hans personlige rekord.Quow har tre amerikanske titler på 200 meter, og hadde tidligere den amerikanske rekorden på 300 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elliott Quow – World Athletics 
(en) Elliott Quow – Track and Field Statistics
Lettklinke

Lettklinker er et byggemateriale laget av leire. Lettklinker er også kjent under navnet Leca som er et registrert varemerke, et akronym hentet fra det engelske Light Expanded Clay Aggregate. Leca er lett og har god isolasjonsevne.
Lettklinker blir laget av granulert leire, som blir bakt i roterende ovner ved om lag 1200°C. Produktet er formet som små porøse kuler med hard overflate.
Lettklinker er slike kuler, støpt inn i sement, i firkanta blokker. De blir brukt som bygningsmateriale i grunnmurer, piper og andre bygningselementer. Det finnes også blokker som er inndelt som en sandwich; et isolasjonslag i midten og leirkulelag på hver side, såkalt isoblokk. Lettklinker markedsføres i form av blokker, piper, byggeplank (etasjeskillere) og løse Lecakuler. Løse kuler blir nyttet som utfylling der en trenger lav vekt og/eller isolasjon.


== Selskapet ==
Selskapet Norsk Leca ble startet i 1954. I dag heter selskapet Saint-Gobain Byggevarer as og er eid av det franske Saint-Gobain. I markedet frontes selskapet med merkevarene Weber og Leca. 
1. april 2010 skiftet maxit navn til Weber. Weber i Norge har ca. 240 ansatte og over 1000 forhandlere rundt om i landet. Weber leverer murverk og murverksrelaterte produkter i Norge.
Weber produserer blant annet lettklinke-blokker, piper, byggeplank (etasjeskillere) og løs Lecakuler, samt sparkel og avrettingsmasser, mørtler, spesialbetong, våtromsprodukter og et vannfiltreringsprodukt kalt filtralite.


== Eksterne lenker ==
maxit as
Weber as
Centralwings

Centralwings var et polsk charter- og senere lavprisflyselskap eid av det nasjonale flyselskapet LOT. Virksomheten ble avviklet i 2009 fordi den var ulønnsom.
Selskapet fløy to ruter mellom Norge og Polen: Disse var Gdańsk – Haugesund og Warszawa – Gdańsk – Molde
Gus

Gus (russisk: Гусь, direkte oversatt: gås) er ei elv i Vladimir og Rjazan oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Oka. Gus er 146 kilometer lang og har et nedbørfelt på 3 910 km².Elva har gitt navn til flere steder langs sine bredder – byen Gus-Khrustalnyj, og bosetningene Gusevskij, Gus-Zjeleznij, Gus-Parakhino og Gusevskij Pogost.


== Referanser ==
Mario Frick

Mario Frick (født 7. september 1974) er en sveitsiskfødt liechtensteinsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Luzern.Han er den spilleren på Liechtensteins landslag som har spilt flest kamper, med 125. I tillegg er han den mest skårende spilleren gjennom tidene på landslaget, med 16 mål.Frick startet karrieren i FC Balzers og er den første spilleren fra Liechtenstein som har blitt profesjonell. Han har spilt i Sveits, men det er først og fremst i Italia at han har gjort størst suksess. I Italia har han spilt for AC Arezzo, Hellas Verona FC og Ternana Calcio. Etter at Ternana rykket ned fra Serie A gikk Frick til AC Siena i juli 2006. Sommeren 2009 signerte han for sveitsiske FC St. Gallen, som han også spilte for fra 1994 til 1996.Frick debuterte for landslaget mot Estland i 1993 og ble raskt fast på laget. En uoverensstemmelse, på grunn av kollisjon mellom en klubbkamp og landskamp, med Liechtensteins fotballforbund og landslagstrener Ralf Loose førte til at Frick ikke spilte de siste kampene i kvalifiseringen til VM i fotball 2002. Etter endringer både innen forbundet og på trenersiden returnerte Frick senere til landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mario Frick – UEFA 
(en) Mario Frick – Transfermarkt 
(en) Mario Frick – Transfermarkt (manager) 
(en) Mario Frick – national-football-teams.com 
(en) Mario Frick – WorldFootball.net 
(en) Mario Frick – FootballDatabase.eu 
(en) Mario Frick – Soccerway 
(en) Mario Frick – EU-Football.info 
(en) Mario Frick – FBref
Den frie verden

Den frie verden er et begrep som var hyppig brukt i vestlig politisk retorikk under den kalde krigen for å betegne de landene som ikke var kommunistiske. Motsetningen til den frie verden ble da gjerne omtalt som «den kommunistiske verden». Med dette uttrykket ville vestlige land få frem forskjellen mellom styresettet i deres egne land og det totalitære styresettet i Sovjetunionen, østblokken og andre kommunistland, som Folkerepublikken Kina. Til tross for dette støttet den såkalte "frie verden" opp om mange ufrie stater. Blant annet så sørget de, med USA i spissen, for å innsette diktatoren Augusto Pinochet i Chile på 1970-tallet. Samt den autoritær monarken Muhammed Reza Pahlavi i Iran på 1950-tallet. Dette er noen eksempler på den dobbeltmoralismen som rådet hos den "frie verden". Bare disse to diktatorene stod for drap av flere tusen egne innbyggere i deres tid som herskere.
Landene som ble regnet til «den frie verden» var som regel land som tilhørte Vestblokken, og som typisk sammenfalt med medlemmer i NATO-alliansen og land som hadde en vennligsinnet holdning til NATO-landene som f.eks. Australia, New Zealand osv. Mange av disse landene, var demokratier. Det skal likevel nevnes at en del land som ble regnet til vestblokken, hvertfall i perioder, var mer eller mindre autoritære og noen kan betegnes som diktaturer. Dette gjaldt land som Portugal, Spania, Hellas, Tyrkia og en rekke land i Sør-Amerika, bl.a. Chile.
På grunn av USAs fremtredende rolle under den kalde krigen ble den amerikanske presidenten ofte omtalt som «lederen for den frie verden», spesielt i USA.
To svært kjente eksempler på bruken av uttrykket er to taler holdt av de amerikanske presidentene John F. Kennedy og Ronald Reagan i henholdsvis 1963 og 1987. I sin Ich bin ein Berliner-tale sa Kennedy:

There are many people in the world who really don't understand, or say they don't, what is the great issue between the free world and the Communist world. Let them come to Berlin. There are some who say that communism is the wave of the future. Let them come to Berlin. And there are some who say in Europe and elsewhere we can work with the Communists. Let them come to Berlin. And there are even a few who say that it is true that communism is an evil system, but it permits us to make economic progress. Lass' sie nach Berlin kommen. Let them come to Berlin. Freedom has many difficulties and democracy is not perfect, but we have never had to put a wall up to keep our people in, to prevent them from leaving us.Også Reagan sammenligner i sin Tear down this wall-tale «the free world» og «the communist world».
Videre het et av Vest-Berlins  universiteter Freie Universität Berlin. (Opprettet 1948 etter at Humboldt-universitetet ble liggende i øst-sonen.)


== Referanser ==


== Litteratur ==
John Fousek (2000). To Lead the Free World. UNC Press Books. 130. ISBN 0-8078-2525-5.