jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bernie Leadon

Bernie Leadon (født 19. juli 1947 i Minneapolis, Minnesota) er en amerikansk country- og rockemusiker, mest kjent som et av medlemmene i countryrockgruppen Eagles.


== The Scottsville Squirrel Barkers ==
Leadon startet sin musikkarriere i bluegrassbandet The Scottsville Squirrel Barkers, kanskje mest kjent for Chris Hillman, som senere spilte i The Byrds.


== The Flying Burrito Brothers ==
Han fortsatte med å spille i en rekke mindre kjente countrygrupper inntil han i 1969 ble med i The Flying Burrito Brothers, en av de første countryrockgruppene. Der ble han på nytt bandkollega med Chris Hillman fra The Scottsville Squirrel Barkers. Leadon medvirket på albumene Burrito Deluxe (1970) og The Flying Burrito Brothers (1971), og forlot deretter bandet i 1971. 


== Eagles ==
Leadon etablerte bandet Eagles sammen med Don Henley, Glenn Frey og Randy Meisner. Leadon spilte dobro og ulike typer gitar (akustisk, elektrisk og pedal steel), og var vokalist på noen av sangene. Han medvirket på gruppens fire første album, Eagles (1972), Desperado (1973), On the Border (1974) og One of These Nights (1975). Etter fjerdealbumet forlot han bandet, og ble erstattet av Joe Walsh. Selv satset Leadon på en solokarriere, og traff ikke de tidligere bandkollegene på nytt før Eagles spilte en gjenforeningskonsert 38 år senere.


== Opptredener i Norge ==
1987: Ridderhallen i Oslo sammen med Chris Hillman og Al Perkins
2005: Muddy Waters bluesklubb i Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Olav Solvang: «Redd troen blir tatt til inntekt for folk jeg slett ikke liker». Artikkel i Vårt Land 31. mars 2021, side 56


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bernie Leadon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bernie Leadon på Internet Movie Database 
(en) Bernie Leadon hos The Movie Database 
(en) Bernie Leadon på Discogs 
(en) Bernie Leadon på MusicBrainz 
(en) Bernie Leadon på AllMusic
VNO-NCW

VNO-NCW er Nederlands største arbeidsgiverforening. 


== Historie ==
VNO-NCW ble grunnlagt i 1996 som en sammenslåing av det det liberale Verbond van Nederlandse Ondernemingen (VNO) med det kristeligdemokratiske Nederlands Christelijk Werkgeversverbond (NCW), som igjen var er resultat av sammenslåing av det protestantiske PCW og det katolske NKW. Sammenslåingen av de tre arbeidsgiverforeningene kan sees på som et tegn på avpillariseringen av det nederlandske samfunnet.  Foreningens navn er, som en ser, resultat av at man bruker forkortelsene fra de to tidligere foreningene. 


== Organisasjon ==
VNO-NCW er, i likhet med norske NHO en paraplyorganisasjon. Det er 180 bransjeorganisasjoner tilknyttet foreningen, som til sammen organiserer 115,000 selskaper.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) VNO-NCW – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mirjana Karanović

Mirjana Karanović (serbisk kyrillisk: Мирјана Карановић) (født 28. januar 1957 i Beograd) er en serbisk skuespillerinne, kjent for mange viktige roller i filmer fra det tidligere Jugoslavia.
Hun debuterte i filmen Petrijin venac i 1980, og fikk sitt internasjonale gjennombrudd med Otac na službenom putu i 1985.
I 2003 spilte hun i den kroatiske filmen Svjedoci. Hun var da den første skuespilleren fra Serbia som spilte i en kroatisk film etter oppløsningen av det tidligere Jugoslavia.
I 2005 spilte hun i Grbavica av Jasmila Žbanić, og portretterte der en bosnisk-muslimsk kvinne som hadde blitt voldtatt av serbiske soldater under krigen i Bosnia-Hercegovina 1992–1995.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mirjana Karanović på Internet Movie Database 
(sv) Mirjana Karanović i Svensk Filmdatabas 
(da) Mirjana Karanović på Filmdatabasen 
(da) Mirjana Karanović på Scope 
(fr) Mirjana Karanović på Allociné 
(en) Mirjana Karanović på AllMovie 
(en) Mirjana Karanović hos The Movie Database
Heiner

Heiner eller Heider (norrønt heiðnir) var navnet på en norsk folkegruppe, eller stamme, før og under rikssamlingstiden. Heiner var folket i det gamle høvdingdømmet og småkongeriket Hedmarken, som omfatter dagens Hedmark. Navnet inngikk også i det gamle navnet på Mjøsa, Heiðsær. Folkenavnet i sin tur stammer fra ordet heiðr, norsk «hei», dvs «ubygd mark», «skogsbygd» og kan altså oversettes som «folket fra skogsbygdene». Høvdingdømmet vokste fram rundt maktsenteret Åker gård ved Hamar, der småkongene holdt til inntil Olav den hellige slo ned opplandskongenes opprør omkring 1021. Kong Rørek, den siste kongen på Hedmark, ledet opprøret mot kongen.Skalden Sigvat Tordsson nevner heinene i et kvad som Snorre gjengir i Olav den helliges saga. Et utdrag lyder slik:

Heinene blir også nevnt i Harald Hardrådes saga. Harald Hardråde førte kamp mot opplendingene (folket på Opplandene, det vil si det indre Østlandet) for å få dem til å underkaste seg. Snorre forteller at Harald brente gårder og gjorde hærverk på Hedmarken, og skalden Tjodolv Arnorsson diktet et kvad om dette. Et utdrag lyder slik:

Ordet heiner eller heider har gitt navn til regionen Hedmarken og fylket Hedmark.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helle, Knut, mfl., Norsk byhistorie. Urbanisering gjennom 1500 år. Pax forlag, Oslo 2006
Krag, Claus, Vikingtid og rikssamling. Aschehougs Norgeshistorie, Aschehoug, Oslo 2005
Snorre Sturlasson, Norges Kongesagaer, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979
Morten Ruud

Morten Ruud er navnet til flere personer:

Morten Ruud (jurist) (1950− ), norsk jurist
Morten Ruud (næringslivsleder) (1952− )
Morten Ruud (journalist) (1961−2018), norsk journalist
Colle Santa Lucia

Colle Santa Lucia (italiensk: Colle Santa Lucia; ladinsk: Col) er en liten kommune nordvest i den italienske regionen Veneto. Sammen med nabokommunen Livinallongo del Col di Lana utgjør Colle dalen Fodom, som inntil 1919 hørte til Tirol og fremdeles er overveiende ladinsktalende (ca. 90 %). Ladinsken har imidlertid ingen offisiell status i provinsen Belluno. Antallet innbyggere er 381 (2013).Den 28. og 29. oktober 2007 ble det gjennomført en folkeavstemning i Colle Santa Lucia, Livinallongo og Cortina d'Ampezzo om hvorvidt området skal tilbakeføres til Syd-Tirol. Flertallet av befolkningen stemte for en gjenforening med Syd-Tirol. I Colle Santa Lucia var valgdeltagelsen på 67 % med 83 % ja-stemmer. Før tilbakeføringen kan finne sted, må det italienske parlamentet, Trentino-Syd-Tirols regionalråd og Syd-Tirols provinsråd godkjenne søknaden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Colle Santa Lucia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bullitt

Bullitt er en amerikansk spillefilm i sjangeren action-krim fra 1968 med Steve McQueen i hovedrollen. Regi er ved Peter Yates


== Handling ==
Politiagent Frank Bullitt får det i utgangspunktet rutinemessige oppdraget med å beskytte mafia-informanten Johnny Ross. Ross (Pat Renella) skal egentlig vitne mot sine mafia-sjefer foran en underkomité i senatet i San Francisco, men blir drept av mafiaens lakeier før han kommer så langt. Bullitt setter i gang og etterforske saken, men senator Walter Chalmers (Robert Vaughn), lederen for komiteen, vil plutselig at han skal avslutte etterforskningen.


== Om filmen ==
Filmen regnes i dag som en klassiker og huskes spesielt for den høydramatiske biljakten gjennom San Franciscos gater. I den berømte biljakten kjøres en 390 GT V8 Ford Mustang (McQueen) og en Dodge Charger. Bullitt fikk en Oscar for beste filmklipp i 1969. Den ble også tildelt andre priser.
I filmen Gone in 60 seconds gjøres det en hyldest til denne filmen. Nickolas Cages's rollefigur blir «bedt» om å stjele en bil med kodenavn Eleanor, som er en 500 GT, men samme bil bare med større motor.


== I rollene ==
Steve McQueen ....  Frank Bullitt
Robert Vaughn ....  Walter Chalmers
Jacqueline Bisset ....  Cathy
Don Gordon ....  Delgetti
Robert Duvall ....  Weissberg
Simon Oakland ....  Captain Sam Bennett
Norman Fell ....  Captain Baker
Georg Stanford Brown ....  Dr. Willard
Justin Tarr ....  Eddy
Carl Reindel ....  Detective Stanton
Felice Orlandi ....  Albert E. Renick
Vic Tayback ....  Pete Ross


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bullitt på Internet Movie Database 
(no) Bullitt hos Filmfront 
(sv) Bullitt i Svensk Filmdatabas 
(da) Bullitt i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Bullitt på Allociné 
(nl) Bullitt på MovieMeter 
(en) Bullitt på AllMovie 
(en) Bullitt på Turner Classic Movies 
(en) Bullitt på Rotten Tomatoes 
(en) Bullitt på Metacritic
Christoffer Rukke

Christoffer Fagerli Rukke (født 17. april 1988 i Hønefoss) er en norsk skøyteløper. Rukke representerer Hol Idrettslag, i likhet med Håvard Bøkko og Ådne Søndrål.
I 2007/08-sesongen, under enkeltdistanse-NM i Vikingskipet på Hamar 13. oktober, vant Rukke på 500 meter med tiden 36,66; en seier han måtte dele med Bøkko.
Christoffer har også en yngre bror, Henrik Fagerli Rukke, som går på skøyter. Christoffers far er lokalpolitikeren og Hols ordfører fra 2015 Petter Rukke.Han er samboer med skiløperen Ingvild Flugstad Østberg siden 2012.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christoffer Rukke – Olympics.com 
(en) Christoffer Rukke – Olympic.org 
(en) Christoffer Rukke – Olympedia 
(en) Christoffer Rukke – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christoffer Rukke – Speedskatingbase.eu 
(en) Christoffer Rukke – SpeedSkatingNews.info 
(en) Christoffer Rukke – SpeedSkatingStats.com 
(en) Christoffer Rukke – TheSports.org 
(en) Christoffer Rukke – TheSports.org 
Christoffer Rukke på Twitter 
Christoffer Rukke på Facebook 
Christoffer Rukke på Instagram 
Christoffer Rukke på YouTube 
Profil Arkivert 21. april 2013 hos Wayback Machine. på Norges Skøyteforbunds (NSF) hjemmesider før sesongen 2012/13
(en) Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(nl) Profil på Effesport.nl (noen resultater)
Brynjar H. (intervjuer) (19. november 2014). «Sesongstart: Intervju med Christoffer F. Rukke» (norsk). skoyter-15-46-6.origo.no. Besøkt 23. november 2014. Bilder

(en) Bilder på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Radio Prime Halden

Radio Prime Halden var en kommersiell radiostasjon i Halden. Kanalen sendte på FM 107,5 og 98,7. Våren 2015 ble Radio Prime kjøpt opp av P4-gruppen, og er i dag en del av P5-stasjonene.
Emerson, Lake & Palmer (album)

Emerson, Lake & Palmer er det første albumet med gruppen Emerson, Lake & Palmer, gitt ut i 1970 i Storbritannia og i januar 1971 i USA. 
Den nydannede supergruppens første album hadde med seg påvirkning fra medlemmenes ulike bakgrunner, noe som skapte blandingen av instrumentale partier og vokale partier.  Albumets cover viser en hvit fugl som slår med vingene og med et menneskehode nede i venstre hjørne.
I Storbritannia solgte albumet til fjerdeplass, mens det nådde en 18.-plass på Billboardlisten i USA. Singelen fra albumet, «Lucky Man», solgte godt særlig i USA.


== Sporliste ==
«The Barbarian» (Emerson/Lake/Palmer – hentet fra pianostykket «Allegro Barbaro» fra 1911 av Béla Bartók) – 4:27
«Take a Pebble» (Lake) – 12:32
«Knife-Edge» (Emerson/Lake/Fraser) – 5:04
«The Three Fates» (Emerson) – 7:46
a) «Clotho»
b) «Lachesis»
c) «Atropos»
«Tank» (Emerson/Palmer) – 6:49
«Lucky Man» (Lake) – 4:36


== Kilder ==

(en) Emerson, Lake & Palmer (album) på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Emerson, Lake & Palmer på Discogs 
(en) Emerson, Lake & Palmer på MusicBrainz 
(en) Emerson, Lake & Palmer på Spotify 
(en) Emerson, Lake & Palmer på AllMusic
Ronglan

Ronglan er et sted i Levanger kommune, Trøndelag. Fylkesvei 112 går fra Ronglan til Ekne, en strekning på til sammen 6,5 kilometer. 
Ronglan stasjon på Nordlandsbanen/Trønderbanen åpnet i 1902. Tidligere var det også et oppvekstsenter på Ronglan hvor det var både barnehage og barneskole. Det het Tuv oppvekstsenter, men ble nedlagt i årene 2013-2014.
Helleristningene ved Holtås ligger like ved den gamle riksvei 50 og det er 15 meter langt og 3 meter bredt. Det er registrert noe over 100 figurer som stort sett fremstiller hjortedyr. I tillegg finnes det en del andre figurer som er vanskelig å tolke. Blant figurene er det noen geometriske mønstre som kanskje forestiller fiske- eller fangstnett. Helleristningene ble oppdaget i 1962 i forbindelse med veiarbeid. 


== Eksterne lenker ==
Ronglan Idrettslag Arkivert 20. januar 2021 hos Wayback Machine.
Ronglan Samfunnshus
Steve McQueen

Steve McQueen (1930–1980) var en amerikansk skuespiller kjent fra filmer som Bullitt og Den store flukten.
Steve McQueen filmdebuterte i Girl on the Run (1953), hvor han hadde en liten birolle. Han debuterte på Broadway i 1955. Han hadde sin første store rolle i skrekkfilmen The Blob (1958). Siden gjorde han seg bemerket i filmer som Never So Few (1959), De syv uovervinnelige (1961), Den store flukten (1963), The Cincinnati Kid (1965), Kanonbåten San Pablo (1966), Bullitt (1968), Papillon (1973), Inferno i flammer (1974) og Menneskejakt (1980).
McQueen døde av kreft i Mexico i 1980, 50 år gammel. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Steve McQueen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve McQueen på Internet Movie Database 
(sv) Steve McQueen i Svensk Filmdatabas 
(da) Steve McQueen på Filmdatabasen 
(da) Steve McQueen på Scope 
(fr) Steve McQueen på Allociné 
(en) Steve McQueen på AllMovie 
(en) Steve McQueen hos Turner Classic Movies 
(en) Steve McQueen hos Rotten Tomatoes 
(en) Steve McQueen hos The Movie Database 
(en) Steve McQueen hos Internet Broadway Database
Alternative Party

Alternative Party er et demoscene- og kunstarrangement i Finland. Det ble første gang arrangert i Åbo i 1998, og har siden 2000 hatt base i Helsingfors. Arrangementet er organisert av Alternative Party ry, som er en ideell organisasjon.
Alternative Party er et av de største demoscene-arrangementene i Finland. Målet med arrangementet er å oppmuntre kunstnere (både demoscene og tradisjonell kunst) til kreativitet og nye perspektiver – uavhengig av utstyr. Arrangementet er kjent for sine spesielle konkurranser. Hovedfokuset er på gamle og obskure datamaskiner, men moderne utstyr kan også brukes.


== Program ==
I egenskap av å være et demoparty har Alternative Party konkurranser. Konkurransene, foruten hoveddemokonkurransen, har en tendes til å forandres hvert år som en ekstra utfordring. Det er også en tradisjonell konsert den første kvelden, av artister med demoscene-bakgrunn.


== Nåtid ==
Det syvende Alternative Party ble holdt 2.–4. november 2007 i Helsingfors.
Det åttende Alternative Party ble holdt 24.–26. oktober 2008 i Helsingfors.
Det niende Alternative Party ble holdt 23.–25. oktober 2009 i Helsingfors.
Det tiende Alternative Party ble holdt 22.–24. oktober 2010 i Helsingfors.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
The story of Barbitoric Demo
Zero 7

Zero 7 er en Grammy-nominert britisk downtempo/trip-hop-musikkduo som består av Henry Binns og Sam Hardaker. Bandet tar i bruk mange forskjellige vokalister, blant andre Mozez, Sia Furler, Tina Dico, Sophie Barker og José González. Henry Binns var med og koret for første gang på det tredje albumet, The Garden.


== Diskografi ==
Simple Things (2001)    #28 Storbritannia
Another Late Night: Zero 7  (2002)
Simple Things Remixes (2003)
When It Falls (2004)    #3 Storbritannia
The Garden (2006)    #4 Storbritannia, #81 Australia
Yeah Ghost (2009)


== Kilder ==
David Peter Wesolowski. «Zero 7: Biography», Allmusic.com


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Zero 7 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zero 7 på Internet Movie Database 
(en) Zero 7 på Apple Music 
(en) Zero 7 på Discogs 
(en) Zero 7 på MusicBrainz 
(en) Zero 7 på SoundCloud 
(en) Zero 7 på Spotify 
(en) Zero 7 på Songkick 
(en) Zero 7 på Last.fm 
(en) Zero 7 på Genius — sangtekster 
(en) Zero 7 på AllMusic 
Offisiell MySpace-profil
Stor husflue

Stor husflue (Musca domestica) er en vanlig flue i hus, og en av de dyreartene som er mest utbredt i verden. Den er også den mest velkjente fluen, og et skadedyr som medvirker til spredning av alvorlige sykdommer.


== Utseende ==
De voksne fluene er 5-8 millimeter lange. Mellomkroppen er gråaktig, med fire mørke langsgående linjer på ryggen. Undersiden av bakkroppen er gulaktig eller blekt orange. Hele kroppen er hårbekledt. Fasettøynene er rødaktige. Hunnene er noe større enn hannene.  Hanner har øyne som støter sammen, mens hunner har en liten avstand mellom øynene.
Som alle tovinger har stor husflue bare ett par vinger. Det bakre vingeparet er redusert til to svingkøller som bidrar til stabiliteten under flukten. 


== Levevis ==
Hunnen kan legge opptil 500 egg i fem grupper med ca. 100 egg. I løpet av et døgn klekkes larvene. De livnærer seg vanligvis av dødt og forråtnende organisk materiale, som kjøkkenavfall og avføring. Larvene er blekt beige til hvite. 
Stor husflue har fullstendig forvandling, også kalt metamorfose. Etter flere hudbytter, kryper larvene til en tørr og sval plass for å forpuppes, et hvilestadie der larven utvikler seg til den voksne fluen. Puppen er rød til brun. Senere klekker den voksne fluer.  De voksne fluene lever mellom en halv til en måned, og vokser ikke noe i dette stadiet. De små fluene man kan se er ikke yngre enn de store, de har bare hatt dårligere tilgang til mat i larvestadiet.
36 timer etter at hunnen har kommet ut av puppen, er hun mottakelig for befruktning. Hannen bestiger henne bakfra. Hannene hevder revir mot inntrengende hanner og forsøker å befrukte alle hunner som kommer inn i reviret.


== Underarter ==
Stor husflue inndeles i to underarter; europeisk husflue (Musca domestica domestica Linné 1758), og orientalisk husflue (Musca domestica vicina Macquart).


== Evolusjon ==
I en artikkel i The Canadian Entomologist  beskrives hvordan man i laboratorium har hatt «systemer» med husfluer og en parasitt (Nasonia vitripennis), som har fått gå i totalt 50 generasjoner.
I ett system fikk samme fluer forplante seg generasjon etter generasjon, og parasittoiden kunne der utøve sitt seleksjonstrykk. I et annet system ble de fullvoksne fluene i hver generasjon erstattet med fluer som ikke hadde vært utsatt for parasittoiden.

Allerede innen fire generasjoner kunne man se tegn på begynnende resistens i det første systemet. Forskjeller kunne etter hvert måles på bl.a. puppevekter, puppestadiets lengde og puppedødeligheten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) stor husflue – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) stor husflue i Encyclopedia of Life 
(en) stor husflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stor husflue hos Artsdatabanken 
(sv) stor husflue hos Dyntaxa 
(en) stor husflue hos Fauna Europaea 
(en) stor husflue hos ITIS 
(en) stor husflue hos NCBI 
(en) Kategori:Musca domestica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Musca domestica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Musca domestica – detaljert informasjon på Wikispecies
Vestre Bærum Idrettsforening

Vestre Bærum Idrettsforening (stiftet 4. februar 1986 som Helset Idrettsforening) er norsk idrettsforening fra Bærums Verk, som driver med bandy, fotball og håndball.


== Fotball ==
Vestre Bærums A-lag(den gang Helset IF) ble opprettet i år 2000 i Norges laveste divisjon; 8. divisjon. I 2003 rykket A-laget opp til 7. divisjon. A-laget fikk noen forsterkninger og ble mer samkjørte så etter en bra sesong i 2006 rykket de opp i 6. divisjon. Der var de kun sesongen 2007, da laget rykket opp til 5. divisjon.  2 år senere rykker de opp i 4.divisjon, der de spilte i 2010 sesongen4.div Menn avd 03.
Kampene spilles på Helsetbanen, Toppenhaugbanen eller Triangelen. Alle banene var tidligere grusbaner frem til i 2011, da det ble det lagt kunstgress på Helsetbanen, som også har flombelysning.


== Håndball ==
Klubbens håndballag benytter seg av Helsethallen, en hall med håndballbane, ungdomsklubb, pil og bue-rom og boksering.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Qrt

Qrt, egentlig Kurt Bolianatz er en kanadisk/norsk musiker født 1977, bosatt i Stavanger.
Under aliaset Qrt, lager han elektronisk musikk. Han har to cd-utgivelser, en på det Londonbaserte
plateselskapet irritant records i 2003, og en på eget selskap i 2006. Han har dessuten flere spor på ulike samleplater.
Etter første utgivelse fikk Qrt en rekke strålende kritikker som førte til radiospilling (av blant andre BBCs John Peel, som spilte Qrt hyppig), og konserter i både hjem og utland. 


== Utgivelser ==
Utgivelser så langt er:

QRTLove for Lighting (Exploded View Records) 2006
Faardte (irritant records) 2003SamlealbumBroken Line Remixes – Qrt remix of Nils Henrik Asheim (Zang) 2007 (N)
Numusic #1 (Nu Productions) 2006 (N)
Numusic #2 (Nu Productions) 2007 (N)
NordUk 1 (NordUk Records) 2005 (UK)
NordUk 2 (NordUk Records) 2006 (UK)
Hi-fi Allergi (Gold Soundz Records) 2002 (N)
Rewired Burglar Alarms (Goldsoundz Records) 2006 (N)
Jinetera Sing – Boozlebam remix of Qrt (Dhyana Records) 2006 (US)
Qrt Remix of HOH "Lovebreak" (Zang) 2007 (N)FIBO TRESPO m/ Kurt Bolianatz
Live 2000 (Gold Soundz Records) 2000
Ez Az Electromos(Smalltown Supersound) 1999Samlealbum med FIBO TRESPO m/ Kurt Bolianatz
No Title aka Sauron (Synesthetic Records) 1999
Le Jazz Non (w/ Fibo Trespo) (Smalltown Supersound) 1999


== Eksterne lenker ==
(en) Qrt på MusicBrainz 
(en) Qrt på Songkick
Knurr

Knurr (Eutrigla gurnardus) er en fiskeart i knurrfamilien. Den blir også kalt vanlig knurr eller gråknurr.


== Beskrivelse ==
Knurren kan bli inntil 60 cm lang og 1,2 kg. Hodet er høyt og kroppen smalner bakover mot halefinnen. Brystfinnene er kortere enn bukfinnene. Den har benknuter langs sidelinjen og ved basis av ryggfinnene. Fargen kan variere fra grå til brun, men buken er alltid lys. Knurren ligner på rødknurr men kan skilles fra den på benknutene og de korte brystfinnene.


== Adferd ==
Knurren er en bunnfisk som liker seg på sandbunn, men finnes også på mudder- og steinbunn. De fremste to-tre finnestrålene i bukfinnene er frie og bevegelige, og smakssensorene ytterst på finnestrålene benyttes under næringssøk på bunnen. Om natten kan knurren svømme pelagisk nær overflaten på jakt etter mat. Man finner den vanligvis fra 10 til 150 meters dyp.
Under gytingen i april-august gyter hver hunn inntil 300 000 egg som klekkes  etter omtrent fem døgn. Yngelen lever pelagisk til de er 3 cm lange og blir deretter bunnlevende.
Knurren lever av krepsdyr, flerbørstemarker og småfisk.
Navnet knurr kommer av at den lager en markant knurrende lyd ved hjelp av sammentrekninger i svømmeblæren om den føler seg truet.


== Utbredelse ==
Knurren finnes i tempererte havområder. I østlige deler av Atlanterhavet, fra Madeira og nordover til Norge og Island. I vestlige deler av Østersjøen og i Middelhavet og Svartehavet.
I Norge er knurren vanlig langs kysten nord til Trondheim, men finnes også videre nordover til Finnmark.


== Økonomisk betydning ==
Kjøttet er velsmakende, hvitt og fast. I Norge foregår ikke nevneverdig kommersielt fiske etter knurr – den blir i hovedsak fisket som bifangst i trål eller på line. Ellers i Europa, fortrinnsvis på kontinentet, bedrives mindre kommersiell fiske av arten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pethon, Per (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 
Moen, Frank Emil (2003). Dyreliv i havet - Nordeuropeisk marin fauna (3 utg.). Kristiansund: KOM Forlag. ISBN 82-90823-54-1. 
Jonsson, Bror (2006). Fisker (2 utg.). Oslo. ISBN 82-02-25903-7. 
Nelson, Joseph S. (2006). Fishes of the World (4 utg.). Edmonton. ISBN 0-471-25031-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Knurr – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Knurr i Encyclopedia of Life 
(en) Knurr i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Knurr hos Artsdatabanken 
(sv) Knurr hos Dyntaxa 
(en) Knurr hos FishBase 
(en) Knurr hos ITIS 
(en) Knurr hos NCBI 
(en) Kategori:Eutrigla gurnardus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Eutrigla gurnardus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eutrigla gurnardus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Eutrigla gurnardus (Linnaeus, 1758) Grey gurnard - FishBase