jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ossian Skiöld

Ossian Skiöld (født 22. juni 1892, død 22. august 1961) var en svensk friidrettsutøver (sleggekaster). Han konkurrerte for IFK Eskilstuna. 
Ossian Skiöld deltok i OL 1928 i Amsterdam, der han tok sølv i sleggekast. Han ble nummer fire i OL 1932, og oppnådde samme resultat i EM 1934. Under Sommer-OL 1924 i Paris kom han på femteplass i sleggekast.
Han hadde svensk rekord i sleggekast fra 1927 til 1936, og ble svensk mester i sleggekast seks år på rad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ossian Skiöld – Olympics.com 
(en) Ossian Skiöld – Olympic.org 
(en) Ossian Skiöld – Olympedia 
(en) Ossian Skiöld – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Ossian Skiöld – Sveriges olympiske komité 
(en) Ossian Skiöld – Track and Field Statistics
Jennifer Stoute

Jennifer Stoute (født 16. april 1965) er en britisk tidligere friidrettsutøver (sprinter).
Stoutes fremste meritter har kommet som del av det britiske stafettlaget på 4 x 400 meter. Både i EM 1990 og OL 1992 var hun med på stafettlag som tok bronse.


== Personlige rekorder ==
200 meter – 23,18 (fra 1991)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jennifer Stoute – Olympedia 
(en) Jennifer Stoute – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jennifer Stoute – World Athletics 
(en) Jennifer Stoute – Track and Field Statistics
Innbyggerinitiativ

Et innbyggerinitiativ, borgerinitiativ eller folkeinitiativ er en funksjon i et demokrati der en bestemt mengde underskrifter kan utløse folkeavstemning om et lovforslag eller lignende. Man skiller mellom direkte og indirekte initiativer, der direkte initiativer blir lagt ut til folkeavstemning direkte, mens et indirekte initiativ først blir behandlet av den gjeldende beslutningstagende forsamling. Dersom forslaget ikke blir vedtatt der blir det lagt ut til folkeavstemning. Innbyggerinitiativer er et sentralt element i direkte demokrati.
Innbyggerinitiativ er mye brukt i Sveits og i enkelte delstater i USA og Tyskland. I Norge finnes det ingen ordninger med rene innbyggerinitiativ, men kommuneloven åpner for såkalte dagsordeninitiativer der et forslag ikke har mulighet for å bli lagt ut til folkeavstemning, men kun bli behandlet i kommunestyret. 
Det europeiske borgerinitiativet er en prosedyre og rettighet til unionsborgerne i EU. Borgerinitiativet ble innført ved Lisboa-traktaten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Veiledning til innbyggerinitiativ
Jógvan Arge

Jógvan Arge (født 17. juni 1947 i Tórshavn) er en færøysk journalist, sakprosaforfatter og politiker (Tj.).
Han er sønn av radiodirektør Niels Juel Arge og hustru Petra Gregersen. Han er den nest eldste av fem søsken, deriblant direktør og lagtings- og folketingsmann Magni Arge. Landstingsmann Johan Hendrik Weihe var deres mors tippoldefar. Jógvan Arge er gift med Marita Niclasen. De er foreldre til direktør Niels Juel Arge, journalist, musiker og fotballspiller Uni Arge og jurist Jóhanna Arge.Etter studentereksamen ved Føroya Studentaskúli i 1966 gikk han i lære som journalist ved Ritzaus Bureau i København. Han studerte ved Danmarks Journalisthøjskole vinteren 1968/1969 og praktiserte ved Radioavisen i DR høsten 1969. I 1970 ble han ansatt i Útvarp Føroya, hvor han ledet nyhetsavdelingen 1979–1989 og siden har vært journalist og programleder.Arge var styremedlem i Unga Tjóðveldið i gymnastiden. Han var styreformann i Ítróttasamband Føroya 1978–1980. Han var innvalgt i kommunestyret i Tórshavnar kommuna 2001–2016, i periodene 2005–2008 og 2013–2016 som 1. viseborgermester. Han har vært vararepresentant til Lagtinget fra Suðurstreymoy, og møtte fast for Høgni Hoydal 2002–2003. Arge satt i Lagtingets kulturkomité, som han ledet mot slutten av 2003.


== Bibliografi ==


== Referanser ==
Slaget om Nanchang

Slaget om Nanchang (tradisjonell kinesisk: 南昌會戰, forenklet kinesisk: 南昌会战) var et stort slag mellom den kinesiske Kuomintanghæren og den keiserlige japanske hæren i den andre kinesisk-japanske krig. Det var det største store slaget etter det kinesiske nederlaget i slaget om Wuhan.
Etter slaget om Wuhan ble Wuhan base for den 11. japanske armé, og byen var omringet av 5. og 9. kinesiske militærregion. Nanchang var et jernbanesenter, den største forsyningslinjen mellom 3. og 9. militærregion og stedet for en flybase som truet japansk skipsfart i Yangtze-elven. I tillegg virket byens plassering i nærheten av midten av Shanghai- Wuhan stripen, som var under japansk kontroll, som en strategisk trussel.
Den 9. militære region ble reorganisert under Chen Cheng, som forble øverstkommanderende av navn og Xue Yue som ble den faktiske lederen. 200 000 tropper i 52 divisjoner ble samlet ved Nanchang. Men på grunn av mangel på kjøretøyer tok reorganiseringen lang tid, og det planlagte angrepet ble forsinket.


== Slagorden ==


== Japansk angrep ==
Japanske styrker hadde forsøkt å nærme seg Nanchang under slaget om Wuhan, men de ble stoppet ved Xiushui-elven hvor de måtte vente på forsterkninger og innledet den andre invasjonen med 120 000 soldater. Etter sperreild fra artilleriet begynte de japanske troppene å krysse Xiushui-elven (se slaget ved Xiushui-elven). De startet kl. 07.00 den 21. mars og rykket to km frem, da de begynte å bygge broer. 23. mars ble Wucheng hvor Xiushui-elven munner ut i Poyang Hu ødelagt av vedvarende flåtebombardement og luftangrep, etterfulgt av marinesoldatenes landgang. Den 26. mars brøt japanske tropper støttet av stridsvogner ut av deres brohode ved Xiushui-elven og nådde Nanchangs vestlige post, samtidig som de beseiret de kinesiske forsterkningene fra 3. militærregion. 27. mars falt Nanchang etter å ha blitt omringet og beleiret av japanske styrker. Dette var slutten på slagets første fase.


== Kinesisk motangrep og tilbaketrekning ==
Slaget var imidlertid ikke over. I løpet av en periode som varte til slutten av april ble noen japanske styrker overført til andre områder (se slaget om Suizao). Denne svekkelsen av de japanske styrkene fikk følger. Den 21. april lyktes det tropper fra 3. og 9. militærdistrikt i 32. armégruppe å oppnå et gjennombrudd og nå omegnen av Nanchang på fem dager. Under kraftige angrep fra japanske fly og i møte med en japansk garnison som var blitt forsterket av deler av marinen, kunne de ikke gjennomføre en effektiv beleiring og trakk sig tilbake den 9. mai.


== Etterspill ==
Etter dette slaget kom den viktigste forsyningslinjen for 3. militærregion tilhørende den nasjonale revolusjonshæren og de sørøstlige kinesiske provinsene under et stigende press fra japanske styrker.


== Kilder ==
Hsu Long-hsuen and Chang Ming-kai, History of The Sino-Japanese War (1937-1945) 2nd Ed. ,1971. Oversatt av Wen Ha-hsiung , Chung Wu Publishing; 33, 140th Lane, Tung-hwa Street, Taipei, Taiwan Republic of China. s. 293-300, kart 14-15
Sino-Japanese Air War 1937–45 (engelsk)
Stend

Stend er en grunnkrets og et boligområde ved tettstedet Fanahammeren i Fana bydel i Bergen, og strekker seg fra Stendavatnet i øst til Hordneset i vest, på nordsiden av Fanafjorden. Grunnkretsen hadde 403 innbyggere 1. januar 2009, og et areal på 4,75 km², hvorav 0,17 km² er ferskvann.
Søndre Bergenhus amt kjøpte Stend hovedgård av Wollert Konow i 1861 med formål å opprette jordbruksskole på gården. I 1866 ble dette et faktum og den første rektoren kom fra Skottland. Hans navn var Alexander Wilson og han ble særlig kjent for to ting, nemlig for å ha startet opp med skogplanting og for å utvikle Wilson-plogen.
Hovedbygningen er et praktbygg formet som en hestesko og er fra 1681. Bygget ble de første årene nyttet som skolebygning med internat for elevene, og senere benyttet som boliger for tilsatte ved skolen. (Bygget er i senere år restauret og nå disponert av Hordaland teater). I 1900 ble nytt skolebygg med internat oppført. Dette var også et praktbygg og ble dessverre revet i 1950-åra,og erstattet med dagens skolebygning. Driftsbygning ble bygd i 1875, og den rommer idag blant annet treverksted og traktorgarasjer. Ny driftsbygning ble bygd i 1960 og denne ble revet og erstattet med dagens driftsbygning som er fra 1988. 
Skolegårdsbruket utgjør ca. 2000 dekar inkludert Fana prestegård som er paktet i 50 år frem til 2030.
Jordbruksskolen på Stend er nå blitt til Stend videregående skole med studieretninger; naturbruk, idrettsfag og allmennfaglig påbygging, elevtallet var høsten 2007 nær 300. I området har Hordamuseet bygd opp et friluftsmuseum. Våren 1998 åpnet det nye kulturbygget på Stend der Hordaland Teater, Hordamuseet og Vegmuseet fikk et nytt bygg. 
På Stend ligger også Stend stasjon på den gamle Nesttun-Osbanen som ble nedlagt i 1935. Stasjonen er i dag museum.


== Se også ==
Hordamuseet
Stend jordbruksskule
Hordaland Teater


== Eksterne lenker ==
Museet Stend stasjon
Steinsvik (Bergen)

Steinsvik er et boligområde i Ytrebygda bydel i Bergen kommune. Området ligger mellom Nordås, Rådal, Sandsli og Søreide, ved sørenden av Nordåsvannet, og har mest villabebyggelse, men også en del rekkehus og blokkbebyggelse. 
Steinvik ligger i den østlige delen av grunnkretsen Steinsvik og i den nordlige delen av grunnkretsen Siljustøl.
Steinsvik er også en bygd innerst i Dalsfjorden i Volda kommune i Møre og Romsdal.
Yli

Yli er et tettsted i Notodden kommune i Telemark. Tettstedet har 291 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger på vestsiden av elva Heddøla, omtrent seks kilometer vest for Notodden sentrum. Barneskolen Yli skole lå her inntil år 2015.


== Referanser ==
Ivar Nilssen Værnesbranden

Ivar Nilssen Værnesbranden (født 1876 i Stjørdal, død 1955) var en norsk forfatter av lokalhistorisk litteratur.
Han var sønn av Magnus Nilsen Sandfærhus (1834–1908) og Ingeborg-Anna Ivarsatter Dahl (1839–1917), og var ett av ni søsken. Han giftet seg 13. februar 1915 i Lånke kirke med Marie Bersvendsdatter Åsheim (1884–1931), og de fikk etterhvert fem barn sammen. De bodde på plassen Værnesbranden som nå er fjernet etter en utvidelse av Trondheim lufthavn Værnes. I det sivile liv var han småbruker og maler, og han var også prestens medhjelper i Værnes kirke.Allerede fra ungdomsårene viste Værnesbranden stor interesse for historikk. Etter at han hadde gått på folkehøyskolen i Meråker, tok han til med å granske bygdehistorie for Stjørdalsdalføret. Han skrev blant annet boken Sagn fra Stjørdal fra en svunnen tid i to bind (med blant annet sagnet om Fløtt Fløan), en bok om Indremisjonsbevegelsen i Stjørdalsbygdene, samt Stjørdal sparebank 100 år (1947). Han la ned et stort arbeid med manuskriptet til gårds- og slektshistorien for Stjørdal, som ble samlet i den flere bind store Stjørdalsboka etter andre verdenskrig. Andre forfattere her var Einar Hermstad og Olav Røkke. Værnesbranden diktet også «Stjørdalssangen».
Værnesbranden var en god venn av dikteren Johan Falkberget som hadde rosende ord om Værnesbrandens arbeid. De siste årene av sitt liv fikk han en æreslønn av 1500 kr. per år, og for sin innsats som lokalhistoriker ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 1951.


== Utvalgt bibliografi ==
Bøker

Indremisjonsbevegelsen i Stjørdalbygdene (1929)
Sagn fra Stjørdalen (1905)
Fra en svunnen tid, bind I (1928)
Fra en svunnen tid, bind II (1933)
Stjørdalboka, medforfatter
Stjørdal sparebank 100 år (1947)Artikler

En skolemester i Stjørdal i 1740 årene : Morten Willmann (1942)
En gammel forbrytelse fra Lånke i 1730 (1946)
Færsdalen (1945)
Gården Berri i Stjørdalen : Stjørdalens gamle kongsgård (1940)
Haugerørsla i Stjørdalsdalføret (1944)
Hvor har Lexudals og Værnes skipreder hatt sine skipsstader? (1936)
Overfallshistorier fra Gevingåsen og Vuddudalen : en ugjerning i Skatval i 1650-årene og mere til (1932)
Sandferhus øvre (1950)
Stjørdal prestegjeld : en beskrivelse av sogneprest Heyerdahl i «Budstikken» fra 1818 (1936)
Stjørdalskona som gjekk til kongen i Stockholm for å få hjelp til å berge heimen sin (1948)
Værnes gård i Stjørdalen (1939)
Værnes kirke : Stjørdalens kathedral (1941)


== Referanser ==
Snurråsen

Snurråsen er et tettsted i Siljan kommune i Telemark. Tettstedet ligger omtrent tre kilometer nord for Siljan sentrum, og har 259 innbyggere per 1. januar 2022. Siljan kirke ligger ved Snurråsen.


== Referanser ==
Dolvik

Dolvik er en grunnkrets og et boligområde i området Søreide i Ytrebygda bydel i Bergen kommune. 460 innbyggere (2009). 
Det var her slagskipet «Bismarck» på sin ferd nordover ble gjenfunnet av et Spitfire-rekognoseringsfly under andre verdenskrig.


== Referanser ==
Nordeide (Bergen)

Nordeide er en grunnkrets og et boligområde i området Søreide i Ytrebygda bydel i Bergen kommune. 1 524 innbyggere (2009).
Liland (Bergen)

For tettstedet i Evenes med samme navn, se Liland (Evenes)Liland er en grunnkrets i Blomsterdalen i Ytrebygda bydel i Bergen kommune. Her ligger Liland skole, Bergen lufthavn, Flesland, gårdsbruk, næringsarealer og boligområder. 425 innbyggere (2009).
Vadfoss/Helle

Vadfoss/Helle er et tettsted i Kragerø kommune i Telemark. Tettstedet har 1 516 innbyggere per 1. januar 2022, og består av de to sammenvokste stedene Vadfoss og Helle. Vadfoss/Helle ligger nord for Kragerø sentrum, og strekker seg fra Skarbo ved Hellefjorden til Vadfoss ved Vadfosselva.


== Referanser ==
Ådland

Ådland er en grunnkrets i Blomsterdalen i Ytrebygda bydel i Bergen kommune. Her er det boligområder, næringsarealer og noen gårdsbruk. 1 132 innbyggere (2009).
Sluskestabel

Sluskestabel (fra engelsk: Slush pile) er en betegnelse på haugen av manuskripter sendt inn til forlag, aviser, magasiner eller til litteraturagenter, uten at redaktørene har bestilt disse. Den norske oversettelsen av termen er foreslått av skribent Silje Bekeng i Klassekampen, mandag 5. oktober 2009.


== Skattejakt utenfor den litterære sirkel ==
Ofte lider slikt materiale den skjebne å bli liggende i bunker på redaktørenes skrivebord og samle støv, men i blant kan det være greit arbeid å sette forlagsassistenter og konsulenter til å gå gjennom for å se om det kan være noe å kaste bort tid, penger og trykksverte på. Skulle det mot formodning forekomme noe av interesse ser mer rutinerte redaktører på potensialet.
Det stikk motsatte er oppdragslitteratur, hvor forlagene selv kontakter forfattere og ber om at det skrives en bok innenfor et ønsket felt, stiller arbeidsstipendium til rådighet og setter tidsfrister. Slike ordninger er naturligvis langt mer vanlig innenfor faglitteraturen, mens lyrikk- og novellekonkurranser er virksomme måter å annonsere etter skjønnlitterære forfattere på. En annen arena er de mer eller mindre etablerte skriveskolene som ofte besøkes av skrivelystne av alle kategorier.
Imidlertid vil forlagene alltid være på jakt etter nye talenter, folk med spesiell livserfaring eller såkalt «uslepne diamanter», men det er aldri langt til de refuserte, miskjente forfatterspirene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Edelstein, Jean Hannah (23. mai 2007): «The shocking truth about the slush pile», The Guardian


== Eksterne lenker ==
Slush Pile Magazine
Slush Pile Hell
Calendar to a Book Deal
Typhlosion

Typhlosion er den største utviklingen av ildstarteren Cyndaquil. Den er fra den andre generasjonen av pokémon.
Typhlosion er en tobeint pokémon, med en krage av flammer rundt halsen. Den har en lys gul buk og en blågrønn rygg.
Når den er på sitt mest rasende blir den så heit at alt som rører den øyeblikklig går opp i flammer. Typhlosion kan bruke et hemmelig angrep ved å gni pelsen, som skaper enorme eksplosjoner. En kan se at den er klar til å kjempe når lufta rundt den flimrer.


== Eksterne lenker ==

(en) «Typhlosion» på Bulbapedia
Vocation

Vocation er et svensk jazzvokalensemble, som ble dannet i 2000. Musikken deres framføres ofte a cappella, men også akkompagnert av instrumenter; en kvartett eller et storband. Vocation mottok i 2002 prisen the Choice of the Audience Award ved den internasjonale festivalen Vocal Group Festival i Tilburg i Nederland.I 2005 åpnet Vocation jazzfestivalen Pescara Jazz i Italia, sammen blant annet Al Jarreau, samme år deltok de også i Monica Zetterlunds store minnekonsert sammen Povel Ramel.Ved Povel Ramels hyllingskonsert i 2007 opptrådte de sammen Mikael Ramel, Manfred Krug, Stephan Lundin, og Monica Dominique.


== Medlemmer ==
Gunilla Hedin
Helena Insulander
Josefin Nygren
Rolf Pilotti
Jonas Åman
Johan Lundgren


== Diskografi ==
Osannolikt svenskt (2001)
Raymond Björling Perform Sven Petri: Vers och Visa (2004)
Vocation (2006)
Just Friends (2008)
Claes Janson The Best Of Ray Charles (2009)
A Swinging Christmas GASON (2010)


== Show ==
Jul Vocation (2002, 2003)
Vad väntar vi på (2004)
Vocation möter Gals and Pals (2005)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Vocation på Discogs 
(en) Vocation på MusicBrainz 
(en) Vocation på Songkick 
Vocation på Myspace
Karl Robert Johansen

Karl Robert Johansen (født 30. august 1943 på Strendur) er en færøysk sjømann, fagforeningsleder og sosialdemokratisk politiker (Jv.). Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1994 til 1996 og våren 1998.
Han er sønn av fisker Thomas Johansen og hustru Annebeth Frederiksberg på Strendur. Han er gift med Jóhanna Danielsen. Deres sønn er Artur Johansen, revisor og borgermester i Sjógv.Johansen har vært sjømann i hele sitt yrkesliv. I 1977 ble han formann i arbeiderlaget i Sjógv (Sjóvar sókn), tilsluttet Føroya Arbeiðarafelag. Han var medlem av hovedstyret i Føroya Arbeiðarafelag fra 1981 til 1985 og fra 1994 til 1996.Johansen var medlem av kommunestyret i Sjógv fra 1981 til 1984. Han tilhørte den delen av fagbevegelsen som brøt med Javnaðarflokkurin under bankkrisen på Færøyene tidlig i 1990-årene og dannet Verkamannafylkingin. Johansen ble varamann for Verkamannafylkingin fra Eysturoy etter lagtingsvalget i juli 1994 og møtte fast for Óli Jacobsen fra juli 1994 til januar 1996. Johansen satt i Lagtingets fiskeri-, skatte- og miljøkomiteer. Johansen møtte på nytt fra mars til mai 1998, men gikk i mars tilbake til sitt gamle parti. Han stilte som kandidat for Javnaðarflokkurin ved lagtingsvalget i april 1998, men ble ikke valgt.


== Referanser ==
Impulsvanntåke

Impulsvanntåke er et brannslokkesystem som baserer seg på at lufttrykk skyter vann ut i impulser og produserer på den måten vanntåke med vanndråper i forskjellige størrelser. Impulsvanntåke blir levert i en rekke forskjellige systemapplikasjoner, fra små bærbare eller motoriserte enheter til faste installasjoner.
Ved Gol stavkirke har det siden 1996 vært utplassert fire stasjonære slokkekanoner som bruker impulsvanntåketeknologi.


== Eksterne lenker ==
IFEX Technologies hjemmeside
Om Gol stavkirke
Lux brannteknologi AS
Georges Gandil

Georges Gandil (født 15. august 1926, død 24. oktober 1999) var en fransk padler som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Gandil vant to olympiske bronsemedaljer i padling under Sommer-OL 1948 i London. Sammen med Georges Dransart kom han på tredjeplass i både C-2 1 000 og C-2 10 000 meter.


== OL-medaljer ==
1948  London –  Bronse i padling, C-2 10000 meter, menn  Frankrike
1948  London –  Bronse i padling, C-2 1000 meter, menn  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georges Gandil – Olympedia 
(en) Georges Gandil – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Grimseid (Bergen)

Grimseid er en grunnkrets og et boligområde i Ytrebygda bydel i Bergen kommune, beliggende mellom Rådal i øst, Blomsterdalen i nord, Fanafjorden og Milde i sør og Hjellestad i vest.
Grimseid grunnkrets i Bergen kommune hadde 352 innbyggere 1. januar 2012, og et areal på 2,14 km², hvorav 0,07 km² er ferskvann.
Brent Smith

Brent Smith er vokalisten i bandet Shinedown. Smith er kjent for å ha et bredt vokalspekter og hevder at han aldri hadde noen sangtimer på noe vis.


== Personlig liv ==
Smith har en sønn, Lyric Santana Smith, med kona Ashley Smith. Han og hans familie bor nær Orlando i Florida. 
Brent har tidligere vært avhengig av stoffer som kokain og oxycontin, men har holdt seg borte fra det den siste tiden. Sønnens fødsel fikk han bort fra stoffene.


== Samarbeid ==
Brent Smith har samarbeidet med flere band, blant annet: 

Rockebandet Saliva i sangen «My Own Worst Enemy» og «Don't Question my Heart», som er temasangen til ECW.
Han synger i sangen «There and Back Again» som er laget i samarbeid med Daughtry.
Han synger i bakgrunnen på singelen So Happy til Theory of a Deadman.
Et akustisk duettcover med vokalisten til Seether, Shaun Morgan.
Han synger i låten Not strong enough fra albumet 7th symphony av Apocalyptica.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brent Smith – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brent Smith på Discogs 
(en) Brent Smith på MusicBrainz 
(en) Brent Smith på Spotify 
(en) Brent Smith på Songkick 
(en) Brent Smith på Genius — sangtekster
Georges Dransart

Georges Dransart (født 12. mai 1924, død 14. juni 2005) var en fransk padler som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Dransart vant to olympiske bronsemedaljer i padling i Sommer-OL 1948 i London. Sammen med Georges Gandil kom han på tredjeplass i både C-2 1 000 og C-2 10 000 meter.
Åtte år senere, i Sommer-OL 1956 i Melbourne, vant han en sølvmedalje sammen med Marcel Renaud på C-2 10 000 meter.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne –  Sølv i padling, C-2 10000 meter, menn  Frankrike
1948  London –  Bronse i padling, C-2 10000 meter, menn  Frankrike
1948  London –  Bronse i padling, C-2 1000 meter, menn  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georges Dransart – Olympics.com 
(en) Georges Dransart – Olympic.org 
(en) Georges Dransart – Olympedia 
(en) Georges Dransart – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Titanoboa cerrejonensis

Titanoboa cerrejonensis er en utdødd slange.
Fossile ryggvirvler fra paleocen for 58–60 millioner år siden er funnet i Cerrejón-kullgruven i nordøstre Colombia. Ved å sammenligne med ryggvirvler fra anakonda, som er en nålevende slektning, har en beregnet kroppstørrelsen, og kommet til en lengde på 13 m og en vekt på 1135 kg. Dette gjør Titanoboa til den største kjente slangen. Rekorden tilhørte tidligere Gigantophis, som med en lengde på 10,7 m ikke var mye større enn nålevende arter som nettpyton og anakonda.
I artikkelen som beskriver arten, hevdes det at den store kroppsstørrelsen var mulig fordi klimaet var varmere enn i dag. Kroppsstørrelsen hos vekselvarme dyr begrenses av at det må være mulig å varme opp kroppen utenfra. En har beregnet at årlig middeltemperatur lå på 30–34 °C, noe som er mye varmere enn dagens temperatur i tropene.
Metoden som ble brukt til å beregne klimaet, har blitt kritisert av flere. Det er blant annet pekt på at den største kjente øglen, Varanus priscus, levde i Australia i istiden, da klimaet var kaldere enn i dag.


== Kilder ==
J.J. Head m.fl. (2009). «Giant boid snake from the Palaeocene neotropics reveals hotter past equatorial temperatures». Nature (457): 715–717. ISSN 1476-4687. doi:10.1038/nature07671. 
M.W. Denny, B.L. Lockwood og G.N. Somero (2009). «Can the giant snake predict palaeoclimate?». Nature (460): E3–E4. ISSN 1476-4687. doi:10.1038/nature08224. 
E. Yong (4. februar 2009). «Titanoboa – thirteen metres, one tonne, largest snake ever». Not Exactly Rocket Science. Besøkt 30. mai 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Titanoboa cerrejonensis i Encyclopedia of Life 
(en) Titanoboa cerrejonensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Titanoboa cerrejonensis hos Fossilworks 
Titanoboa cerrejonensis – detaljert informasjon på Wikispecies 
forskning.no – Kjempe-boa lengre enn en buss
Josef Holeček

Josef Holeček (født 25. januar 1921, død 20. februar 2005) var en tsjekkisk padler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Holeček ble olympisk mester i padling under Sommer-OL 1948 i London. Han vant C-1 1000 meter foran Douglas Bennett fra Canada og franske Robert Boutigny.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors, vant han en ny gullmedalje på C-1 1 000 meter foran ungarske János Parti og Olavi Ojanperä fra Finland.


== OL-medaljer ==
1948  London –  Gull i padling, C-1 1000 meter, menn
1952  Helsingfors –  Gull i padling, C-1 1000 meter, menn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josef Holeček – Olympedia 
(en) Josef Holeček – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Josef Holeček – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cz) Josef Holeček – Tsjekkias olympiske komité