jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paddeiguaner

Paddeiguaner er en slekt av iguaner. De fleste lever i det vestlige USA og Mexico, men to arter går inn i Canada, og en art går inn i Guatemala.
De har en rund kropp, og et kort hode, noe som gjør at de kan ligne på en padde. På hodet og ryggen har de hornaktige utvekster. Dette minner om den australske torndjevelen, selv om de ikke er nært beslektet. Et annet likhetstrekk med torndjevelen er at paddeiguanene hovedsakelig eter maur, så de to gruppene er et godt eksempel på konvergent evolusjon.
Når paddeiguanene blir angrepet, kan de sprute blod på fienden fra øyekroken. Noen arter legger egg, mens andre føder levende unger. De lever i forskjellige habitater fra ørken og prærie til barskog og høyfjell i Rocky Mountains. 


== Videre lesning ==
Wade C. Sherbrooke (2003). Introduction to Horned Lizards of North America. University of California Press. ISBN 978-0520228276. 


== Eksterne lenker ==
(en) Paddeiguaner i Encyclopedia of Life 
(en) Paddeiguaner i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paddeiguaner hos Fossilworks 
(en) Paddeiguaner hos ITIS 
(en) Paddeiguaner hos NCBI 
(en) Kategori:Phrynosoma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phrynosoma – detaljert informasjon på Wikispecies 
A.D. Leaché & J.A. McGuire (2006) Phylogenetic relationships of horned lizards (Phrynosoma) based on nuclear and mitochondrial data: Evidence for a misleading mitochondrial gene tree Molecular Phylogenetics and Evolution 39 628–644
R.R. Montanucci (2004) Geographic variation in Phrynosoma coronatum (Lacertilia, Phrynsomatidae): Further evidence for a peninsular archipelago Herpetologica 60(1):117–139
Horned Lizard Conservation Society
Horned Lizards Arkivert 29. april 2011 hos Wayback Machine.
UCSD – Proliferation of Argentine ants in California linked to declines in coastal horned lizards
Oversikt over artene i USA
Barna i Bakkebygrenda

Barna i Bakkebygrenda (svensk: Barnen i Bullerbyn) er en barneflokk i et univers som brukes i Astrid Lindgrens bøker. Karakterene bor i tre hus ved siden av hverandre i en liten grend.
I Nordgården bor søstrene Berit (Britta) og Anna, i Mellomgården bor fortelleren Lisa med sine storebrødre Lars (Lasse) og Bosse og i Sørgården bor Ole (Olle) og lillesøstera hans, Kristi (Kerstin). Selv om sistnevnte også er et barn i Bakkebygrenda, er hun bare ett eller to år gammel, mens de andre er i tiårsalderen, så hun er sjelden med på hva de andre gjør.
Bakkebygrenda finnes i virkeligheten, men stedet heter egentlig Sevedstorp, og var Astrid Lindgrens fars barndomsby. Astrid Lindgren så på seg selv som et bakkebygrendbarn, da mye av det som blir fortalt i bøkene er minner fra hennes egen barndom.


== Bøker ==
1947 Alla vi barn i Bullerbyn (norsk: Alle vi barna i Bakkebygrenda)
1949 Mera om oss barn i Bullerbyn (norsk: Mye moro i Bakkebygrenda)
1952 Bara roligt i Bullerbyn (norsk: Ingen steder som Bakkebygrenda)
1961 Bullerbyboken (samling)
1963 Jul i Bullerbyn (norsk: Jul i Bakkebygrenda, bildebok)
1965 Vår i Bullerbyn (norsk: Vår i Bakkebygrenda, bildebok)
1966 Barnens dag i Bullerbyn (norsk: Barnas dag i Bakkebygrenda, utgitt 1967)


== Filmer ==
1960 Alla vi barn i Bullerbyn, regi: Olle Hellbom
1961 Bara roligt i Bullerbyn, regi Olle Hellbom
1986 Alla vi barn i Bullerbyn (norsk: Alle vi barna i Bakkebygrenda), regi: Lasse Hallström
1987 Mer om oss barn i Bullerbyn (norsk: Mer moro i Bakkebygrenda), regi: Lasse Hallström


== Eksterne lenker ==
Astrid Lindgrens hjemmeside
Gracchus Babeuf

François-Noël Babeuf, Gracchus Babeuf (født 23. november 1760 i Saint-Nicaise ved Saint-Quentin i Frankrike, henrettet 27. mai 1797 i Vendôme) var en fransk revolusjonær agitator og journalist.Ordene sosialisme og kommunisme fantes ikke på Babeufs tid, men hans livsgjerning og politiske ideer beskrives imidlertid ofte med disse ordene.
Babeuf ble påvirket av Rousseau og betraktes av Marx og Engels som en foregangsmann.
Babeuf ble giljotinert som ansvarlig for «De likes sammensvergelse».


== Referanser ==


== Se også ==
Den franske revolusjon
Frankrikes historie
Fylkesvei 3384

Fylkesvei 3384 går mellom Verpe i Fyresdal og Javnesmoen i Åmli.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av de tidligere fylkesvei 402 (Telemark) og fylkesvei 271 (Aust-Agder), og størstedelen av den tidligere fylkesvei 401 (Telemark).


== Kommuner og knutepunkter ==
 Vestfold og Telemark fylke

FyresdalBirtedalsvegen 

Nesvassvegen 

 Agder fylke

ÅmliSundstøyl 

Smeland 

Jørundland 
Mjåland 
Askland 

Mosvald 
Harstveit 
Oland 
Homdrom 
Støylen 
Sandnes 
Gangsei 
Olstad 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3384
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Jesper Swedberg

Jesper Swedberg (født 28. august 1653 på Svedens gård i nærheten av Falun, død 26. juli 1735 i Brunsbo vid Skara) var biskop i Skara fra 1702, professor i teologi i Uppsala og salmedikter.
Sammen med Erik Benzelius og Israel Kolmodin hadde han ansvar for 1695 års psalmbok; Swedberg regnes som den førende i arbeidet.
Swedberg var sønn av Daniel Isaksson Stierna (1610–1680) og Anna Petersdotter Bullernesia (død 1697). Han giftet seg første gang i 1683 med Sara Behm, i 1967 med Sara Bergia og i 1720 med Kristina Arrhusia. Sønnene fikk navnet Swedenborg. Han er blant annet far til Emanuel Swedenborg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aasmundtveit, Anne Kristin (1962-) (1995). Biografisk leksikon til Norsk salmebok og Norsk koralbok. Oslo: Verbum Forlag. s. 50. ISBN 8254305730.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert til Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket]


== Eksterne lenker ==
(en) Jesper Swedberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jesper Swedberg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Torunn Austheim

Torunn Austheim (født 19. august 1959 på Steinkjer) er rådmann i Steinkjer kommune. Hun var direktør ved Høgskolen i Nord-Trøndelag i perioden 2002 til 2009. Austheim er utdannet cand. jur. fra Universitetet i Oslo i 1984. Hun har tidligere vært Rådmann i Holtålen kommune (1993–1996) og helse- og sosialsjef samme sted (1991–1992) samt jurist for Fylkesmannen i Nord-Trøndelag.


== Kilder ==
Steinkjærleksikonet
Scott Paulin

Scott Paulin (født 13. januar 1950 i Steubenville i Ohio) er en amerikansk skuespiller og regissør. 
Paulin har hatt små roller i TV-serier som Lost, Boston Legal og Ghost Whisperer. Han har vært gift med Wendy Phillips siden 1981 og har en datter sammen med henne. 


== Eksterne lenker ==
(en) Scott Paulin på Internet Movie Database 
(fr) Scott Paulin på Allociné 
(en) Scott Paulin hos The Movie Database
Blodordenen

Blodordenen (der Blutorden) er en tysk utmerkelse fra det tredje rike, offisielt navn er Medaille zur Erinnerung an den 9. November 1923 (Medalje til minne om 9. november 1923).


== Historie ==
Medaljen ble utgitt av Adolf Hitler i mars 1934 til personer som deltok i ølkjellerkuppet, nazistenes mislykkede forsøk på å ta makten i Bayern, som hadde blitt medlem av NSDAP før januar 1932. I 1938 ble utmerkelsen utvidet til å også kunne bli tildelt personer som hadde sittet i fengsel for nasjonalsosialistiske aktiviteter før 1933, hadde fått dødsstraff, senere omgjort til livstidsstraff for nasjonalsosialistiske aktiviteter før 1933, eller var blitt alvorlig skadet i tjeneste for partiet før 1933.


== Design ==
Medaljen er rund i rent sølv. På advers er en ørn som holder en krans med datoen 9. november i klørne. På høyre side står inskripsjonen: «München 1923-1933». På revers er bilde av Feldherrnhalle i München med et hakekors over. Øverst står inskripsjonen: «UND IHR HABT DOCH GESIEGT» (og dere seiret allikevel). Alle medaljene ble merket med nummer + tallet 800 nederst på revers.


== Verdi ==
I 2009 ble det solgt en medalje med originaleske og tildelingsbevis på Wehrmacht-Awards for £10 250 inklusiv frakt (95 000 norske kroner).I november 2019 ble Hitlers egen blodorden-medalje solgt gjennom et tysk auksjonshus for 215 000 britiske pund, et beløp som da tilsvarte over 2,5 millioner norske kroner. En av Hitlers brune uniformsskjorter med slips, såretmedalje, jernkors og forgylt partinål gikk for 540 000 pund.


== Referanser ==
Fylkesvei 3378

Fylkesvei 3378 går mellom Dynjanfoss kraftverk ved Hauknesodden og Haugsjåsund i Nissedal kommune.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 352.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 512 (Telemark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 NissedalEikhom 

Haugsjå 

Haugsjåsund 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3378
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Aksjonsforskning

Aksjonsforskning er en form for forskning som utføres ved at den som forsker er tett på virksomheten eller området det forskes på. Retningen står i motsetning til forskning der forskeren trer inn i et område som utenforstående. Formålet med aksjonsforskning er å ha en direkte og umiddelbar påvirkning av forskningsområdet. Målet er å bidra til å finne løsninger på menneskers praktiske problemer i en virkelig situasjon.
Den klassiske aksjonsforskningen kommer fra ideen om at en problematikk forstås best i forsøket på å endre den. Det er viktig at det er et velfungerende samarbeid mellom aksjonsforskeren og de som forskningen omhandler. Hensikten er at de som utfører forskningen og de som det forskes på skal oppnå en form for gjensidig innsikt i hva som vil fungere best for å oppnå ønsket endring. Dette er mest effektivt i samarbeid med enkeltpersoner eller mindre grupper. Siden samarbeidet mellom forskeren og forskningssubjektet er tett, er det sannsynlig at begge parter vil ha læringsutbytte av forskningsprosessen. Aksjonsforskere håper at lærdommen vil komme gjennom frivillig deltakelse. Ideen om aksjonsforskning bygger på forestillingen om at ny kunnskap om egen situasjon stimulerer individet til økt nysgjerrighet og ønske om å lære enda mer.


== Eksterne lenker ==
Action Science Network (engelsk)
Göteborgs universitet om aksjonsforskning (engelsk)
Nordisk senter for aksjonsforskning og aksjonslæring (NorAforsk)
Nordmandsdalen

Nordmandsdalen er en del av Fredensborg slottshage og ligger i den vestlige delen av hagen. Nordmandsdalen ble påbegynt i 1764, som et av mange anlegg i den franskinspirerte slottshagen. Man mener at kong Frederik V selv hadde ideen til anlegget.


== Historie ==
For å finne opprinnelsen til Nordmandsdalen, skal man tilbake til midten av 1700-tallet, da Danmark-Norge var i union. I Bergen bodde Jørgen Christensen Garnaas. Han var postkjører og delte ut post på Norges vestkyst. I sin fritid skar han ut små tredukker og kledte dem i de draktene han så menneskene bruke på postruten sin. Deretter sendte han dukkene til Det kongelige kunstkammer i København.Etter noen år fikk Garnaas audiens hos kong Frederik V, som bestilte små elfenbensdukker modellert på bakgrunn av tredukkene. Disse figurene dannet etter hvert grunnlag for en serie sandsteinsskulpturer i naturlig størrelse av norske bønder, fiskere og annet godtfolk, utført av hoffbilledhugger Johann Gottfried Grund.
Fra 1764 og framover ble disse figurene oppstilt amfiteatralsk i en gammel grusgrav i Fredensborg slottshage.
Grusgraven ble parkmessig behandlet og døpt «Nordmandsdalen». Anlegget ble presentert for enkedronning Juliane Marie i 1773, sammen med et kobberstikk av anlegget på bakgrunn av Grunds tegninger. Selve anlegget ble først ferdigstilt i 1784.


== Gjenskapelse av de originale figurene ==
En undersøkelse som ble foretatt av anlegget i 1976, viste at figurene var svært skadet av vær og vind. I 1984 besluttet Slots- og Ejendomsstyrelsen at de originale skulpturene måtte sikres mot ytterligere forvitring – og at kopier skulle hugges og settes ut i barokkanlegget. Parken ble i 2000 gjenskapt i sin opprinnelige form – og i 2002 kunne Dronning Margrethe innvie det restaurerte anlegget. 
De originale skulpturene oppbevares innendørs i Thuras Havremagasin i Fredensborg. Skulpturene er siden flyttet til muséet Kongernes Lapidarium i København.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aagot Noss (2004): «Nordmandsdalen og draktene». I: Norgesbilleder : dansk-norske forbindelser 1700-1905, s. 126-163. København, Gad. ISBN 87-12-04117-3
Folder fra Slots- og Ejendomsstyrelsen (Fås på stedet)


== Eksterne lenker ==
Slots- og Ejendomsstyrelsen
Fylkesvei 3382

Fylkesvei 3382 går mellom Nissedal kirke og Rafoss i Nissedal kommune. Veien er 2,8 km lang.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 353.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 513 (Telemark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 NissedalKyrkjebygdvegen 

Endepunkt Rafoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3382
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 3492

Fylkesvei 3492 går mellom Myrene og Sykehusveien i Arendal.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 25 (Aust-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Arendal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3492
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Orthanc

Orthanc var et fiktivt tårn i Tolkiens litterære verden.
Dette tårnet var først eid av Gondors herskere. 
Sarumann flyttet inn i dette tårnet i Tredje tideverv.
Orthanc var i midten av Jarnagard. Etter Sarumann hadde blitt dratt over til Saurons side prøvde Sarumann og få Gandalf over på denne siden, da Gandalf svarte nei ble han fanget på toppen av Orthanc.
Siden dette tårnet og murene til Minas Tirith var bygget på en spesiell måte av númenóreiske menn var det så godt som umulig og komme gjennom.
Fylkesvei 3544

Fylkesvei 3544 går mellom Myra og Bråstad i Arendal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 176 (Aust-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 ArendalØstensbuveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3544
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Jordans sentralbank

Jordans sentralbank (Central Bank of Jordan – CBJ) er sentralbanken i Jordan.


== Historie ==
Jordan startet forberedelsene til sentralbanken på slutten av 1950-tallet. Sentralbankloven ble vedtatt i 1959, men sentralbanken var ikke i drift før 1. oktober 1964. 
Sentralbanken overtok da funksjonene til det tidligere Jordan Currency Board, som ble etablert i 1950. 


== Oppgaver og målsettinger ==
CBJ har alle de oppgaver en sentralbank normalt har, som å utstede landets valuta, forvalte landets gull- og valutareserver, være statens bank og regjeringens rådgiver i økonomisk politikk, m.m. 
Sentralbankens målsettinger er nedfelt i sentralbankloven; prisstabilitet, valutakonvertibilitet og å fremme økonomisk vekst i tråd med regjeringens økonomiske politikk. 
Jordan hadde inflasjon på 5,6% i 2013. 


== Sentralbanksjef ==
Pr august 2018 er Dr. Ziad Fariz sentralbanksjef. Han tok over etter Mohammed Said Shahin i januar 2012. Sentralbanken har to visesentralbanksjefer; Maher Sheikh Hasan og Adel Al-Sharkas.


== Se også ==
Liste over verdens sentralbanker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Alex Woolf

Alex Woolf (født 1963) er en britisk middelalderhistoriker knyttet til Universitetet i St. Andrews. Han har spesialisert seg på historien til De britiske øyer og Norden i tidlig middelalder, spesielt folkene i Wales og Skottland. Han er forfatter av det bind i New Edinburgh History of Scotland, «From Pictland to Alba», som dekker perioden mellom årene 789 og 1070. Boken ble i 2008 kåret av Saltire Society som årets beste bok i fagfeltet historie.


== Utvalg bibliografi ==
From Pictland to Alba: Scotland, 789 to 1070, (Edinburgh University Press, 2007)
«Dun Nechtain, Fortriu and the Geography of the Picts»; Scottish Historical Review 2006 ; 85(2): 182-201
«The expulsion of the Irish from Dyfed»; Ireland and Wales in the Middle Ages; Karen Jankulak, Jonathan Wooding (ed); Four Courts Press 2007; 102-115
Landscape and Environment in Dark Age Scotland; St Andrews Committee for Dark Age Studies; 2006
«Caedualla Rex Brettonum and the passing of the Old North», Northern History 41.1, 1-20 (2004)


== Referanser ==
Stå itj med lua i handa

Stå Itj med Lua i Handa! er det første og eneste musikkalbumet av visegruppa Folk Flest. Albumet ble utgitt i 1975 av det politiske venstrerelaterte plateselskapet MAI. Med i originalutgivelsen av denne plata fulgte et teksthefte med, som det ofte gjorde på MAIs utgivelser.


== Sporliste ==
«Samspæll» (3:18)
«Island» (2:45)
«Når "Hjælpa" e Størst e Nøden Nærmest» (2:39)
«Voldtekt» (1:39)
«Falconbridge» (2:49)
«Rivalen» (1:48)
«Sportsidiot-blues» (3:49)
«Heilt til Morgonen Gryr» (1:48)
«Flukt eller Kamp?» (2:43)
«Kvinnene på Våler Skurlag» (2:42)
«Skytefelt m/ Verran-blues» (2:34)
«Svivtuns-vake» (2:30)
«Aspeladden» (2:39)
«Busstur» (3:50)
«Mang på Ein Gang» (2:09)
«Stå Itj med Lua i Handa» (1:46)


== Medvirkende ==
Thorvaldur Arnarson - vokal, bass, trekkspill, rytmeinstrumenter
Gunn Blåsmo - vokal, fløyte
Trond Lillealtern - vokal,  congas, mandolin, munnspill, gitar
Petter Næss - vokal, munnharpe, bassmunnspill
Øyvind Svaleng - vokal, gitar, munnspill, bassmunnspill


== Referanser ==
Joachim Frich

Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz Frich (født 17. juli 1810 i Bergen, død 29. januar 1858 i Christiania) var en norsk kunstmaler. Han var utdannet ved Det Kongelige Danske Kunstakademi og var deretter elev av J.C. Dahl i Dresden.Frich var særlig kjent som kunstner i sin samtid, blant annet fordi han bodde i Norge (Christiania), og han blir sett på som en sentral kunstner i nasjonalromantikken. I 1844 var han en av stifterne av Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers Bevaring, og ble medlem av dens første direksjon.


== Verker ==
Hans hovedverk er seks store landskapsmalerier som henger i spisesalen i Oscarshall på Bygdøy, malt i 1850. Helt fra han var ung, var han på en rekke reiser i Norge, og han hadde mange bilder i Chr. Tønsbergs populære litografiske bokverk Norge fremstillet i Tegninger fra 1846–48. Han er også kjent for en rekke akvareller av norske drakter. Disse dannet grunnlaget for en bok av Aagot Noss.

Frich er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aagot Noss: Joachim Frichs draktakvarellar 1973 ISBN 82-521-0193-3
Norske Nationaldragter / samlede og udgivne af J. Frich. Tilligemed en Afhandling om Nordmændenes ældre Dragter/ af R. Keyser 1958, førsteutgave 1847
Dag Myklebust: Foreningen til Norske Fortidsminnesmerkers Bevaring.  Historien 1844 – 1994  I: Fortidsminneforeningens Årbok 1993
Hannu Taipale

Hannu Allan Taipale (født 22. juni 1940 i Vetil) er en tidligere finsk langrennsløper som konkurrerte i 1960-årene. I sitt første store internasjonale mesterskap, VM 1966 i Oslo, gikk han for det finske stafettlaget som tok sølv (Norge vant). I det samme mesterskapet endte han på femteplass på femmila, mens han ble nr. 7 på 15 km.
Han oppnådde sin eneste olympiske pallplassering under OL 1968 i Grenoble, der han var med på å ta bronsemedaljen på 4 x 10 km stafett. Like godt gikk det ikke i VM 1970 i Vysoké Tatry og OL 1972 i Sapporo, den beste plasseringen var en åttendeplass på femmila i 1970.
I løpet av karrieren vant Taipale tre nasjonale mestertitler, to på 30 km (1967 og 1970) og én på 50 km (1971).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hannu Taipale – Olympedia 
(en) Hannu Taipale – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hannu Taipale – FIS (langrenn)
Akira Sasaki

Akira Sasaki (født 26. september 1981 i Ohno, Hokkaidō) er en japansk alpinist.
Sasaki representerte Japan under OL 2006, men han fullførte ikke noen av øvelsene han deltok i. Han debuterte i verdenscupen i Shigakogen i februar 2001. Tre ganger har han stått på seierspallen etter verdenscuprenn. Hver gang har han kommet på andreplass, og  hver gang har det vært i favorittdisiplinen slalåm. Første gang var i Wengen i 2003, der han overrasket med å kjøre sterkt med det høye startnummeret 65. De to neste pallplasseringene er fra Schladming og Shigakogen i 2006.


== Pallplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Akira Sasaki – Olympedia 
(en) Akira Sasaki – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Akira Sasaki – FIS (alpint) 
(en) Akira Sasaki – ski-db.com 
Akira Sasakis hjemmeside (japansk)
Östavall

Östavall er et tettsted i Ånge kommune i Västernorrlands län i landskapet Medelpad i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 222 innbyggere.


== Referanser ==
Alby

For stedet på Veierland, se Alby (Veierland).Alby er et tettsted i Ånge kommune i Västernorrlands län i landskapet Medelpad i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 367 innbyggere.


== Referanser ==
Torpshammar

Torpshammar er et tettsted i Ånge kommune i Västernorrlands län i landskapet Medelpad i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 444 innbyggere.


== Referanser ==
Ljungaverk

Ljungaverk er et tettsted i Ånge kommune i Västernorrlands län i landskapet Medelpad i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 885 innbyggere.


== Referanser ==
Fränsta

Fränsta er et tettsted i Ånge kommune i Västernorrlands län i landskapet Medelpad i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 256 innbyggere.


== Referanser ==
Frontflygerspennen

Frontflygerspennen (Frontflugspange) er en tysk militær utmerkelse


== Historie ==
Spennen ble introdusert av Riksmarskalk Hermann Göring 30. januar 1941, og var tiltenkt Luftwaffe fly-personell i det tredje rike som gjennomførte et visst antall oppdrag.


== Design ==
Spennene varierer ut ifra hva slags type fly oppdragene ble utført i. Felles er at de består av en ekekrans med hakekors nederst, og emblem for flytype i senter. På begge sidene er «vinger» av ekeblader. Spennen festes med en nål som står vertikalt bak på spennen.


== Klasser ==
Bronse – 20 flytokt
Sølv – 60 flytokt
Gull – 110 flytoktI juni 1942 kom et anheng for spennen som representerte følgende antall tokt:

Transport og seilfly – 500
Langdistanse dag-jegere, luft til bakke support – 400
Bombefly, luft/sjø redningsfly, meteorologiske fly – 300
Natt-jegere – 250


== Kilder ==
Wehrmacht Awards – Operational Flying Clasp
Lexikon der Wehrmacht – Frontflugspange


== Se også ==
Liste over tyske militære utmerkelser 1933-1945