Grover Washington

Grover Washington, Jr. (født 12. desember 1943, død 17. desember 1999) var en amerikansk jazz-funk/soul-jazz musiker. Sammen med John Klemmer, George Benson, David Sanborn, Bob James, Chuck Mangione, Herb Alpert og Spyro Gyra regnes han blant mange for å være en av de grunnleggerne av smooth jazz.
Gjennom 1970- og 1980-tallet laget Washington noen av smooth jazz sine mest minneverdige hits, som for eksempel «Mr. Magic», «Black Frost» og «The Best is Yet to Come».  I tillegg opptrådte han ofte sammen med andre artister, inkludert Bill Withers på «Just the Two of Us» og Phyllis Hyman på «A Sacred Kind of Love». Han er også husket for hans versjon av Dave Brubecks klassiker «Take Another Five» og for hans hit «Soulful Strut».


== Barndomsårene ==
Washington ble født i Buffalo, New York den 12. desember 1943. Hans mor var en kirkekorsanger og hans far var en samler av gamle 78-jazzplater. Hans far var også saksofonist, så musikk var overalt i hjemmet. Han vokste opp med store jazzpersonligheter og big band ledere som Benny Goodman, Fletcher Henderson, og andre som dem rundt seg. I en alder av 8 år fikk Grover jr. en saksofon av sin far Grover sr., men håpet at han skulle bli mere enn det han hadde klart å bli. Han øvet og snek seg inn i klubber for å se kjente Buffalo bluesmusikere.


== Tidlige karriere ==
Washington forlot Buffalo og spilte med en midtvest gruppe ved navn «Four Clefs». Han ble innkalt til militærtjeneste i United States Army kort tid etter dette, men dette skulle komme til å bli til hans fordel. Han traff der trommeslageren Billy Cobham. Cobham var etablert i New York og introduserte Washington til mange av New York sine musikere. Etter at han forlot militæret var han freelancer i New York City området inntil han endte opp i Philadelphia i 1967.
Washingtons store gjennombrudd kom da altsaksofonisten Hank Crawford ikke hadde mulighet til å delta på en innspilling med Creed Taylors Kudu Records, og Washington tok hans plass, selv om han var en backup. Dette førte til det første albumet, «Inner City Blues».


== Blir berømt ==
Hans femte album «Mister Magic» kom i 1974 og ble en kommersiell suksess. Han introduserte gitaristen Eric Gale som ble et bortimot fast medlem av Washingtons arsenal. 
En rekke av anerkjente plater brakte Washington gjennom 1970-tallet. Dette kulminerte i hans signatur bit for alt som Washington skulle gjøre fra da av. 1980-talls albumet Winelight definerte Washington. Det var smooth smeltet sammen med R&B til en låt som var veldig lett å lytte til. Washingtons forkjærlighet for basketball og da spesielt Philadelphia 76ers gjorde at han dedikerte hans første spor, «Let It Flow», til Julius Erving (Dr. J). Høydepunktet for albumet, som har blitt en basislåt for radiostasjoner, var hans samarbeid med soul artisten Bill Withers på «Just The Two of Us», som var en kjempehit på radio våren og sommeren 1981. Den endte på 2.-plass på Billboard Hot 100. Det var også det siste steget på veien bort fra Motown, med kontrakt hos Elektra Records og inn i en ny tid med utmerket jazz. Albumet solgte til platina i USA i 1981. Det vant tittelen Best R&B song («Just the Two of Us») og Best Jazz Fusion Performance («Winelight») under 1982 Grammy Awards. «Winelight» var også nominert til årets plate og årets sang.


== Toppen av innflytelse ==
I tiden etter «Winelight» er Washington kreditert for å inspirert mange nye talenter som skulle komme til å sette sitt merke på de sene 1980-tallet. Han er kjent for å ha ført frem Kenny G frem i rampelyset, men også for å ha hjulpet smooth jazz artister som Walter Beasley, Steve Cole, Pamela Williams, Najee og George Howard. Hans sang Mr. Magic påvirket Go-go musikken på midten av 1970-tallet.


== Dødsfallet ==
Den 17. desember 1999, mens han ventet i green room etter å ha spilt inn fire sanger for The Early Show i CBS Studios i New York City, kollapset Washington. Han ble tatt til St. Luke's-Roosevelt Hospital hvor han ble erklært død ca. kl .19:30. Hans leger slo fast at han hadde fått et alvorlig hjerteinfarkt. Han ble 56 år gammel.


== Diskografi ==


=== Solo ===
1971: Inner City Blues
1972: All the King's Horses
1973: Soul Box
1974: Mister Magic
1975: Feels So Good
1976: A Secret Place
1978: Live at the Bijou
1979: Skylarkin'
1979: Paradise
1979: Reed Seed
1980: Winelight
1980: Come Morning
1981: Baddest
1982: The Best Is Yet to Come
1984: Inside Moves
1986: House Full of Love (Music from The Cosby Show)
1987: Strawberry Moon
1988: Then and Now
1989: Time Out of Mind
1992: Next Exit
1994: All My Tomorrows
1996: Soulful Strut
2000: Aria


=== Sammen med andre ===
med Leon Spencer

1970: Sneak Preview (Prestige Records)
1971: Louisiana Slim (Prestige)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Grover Washington Jr. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons