jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aristokattene

Aristokattene (originaltittel: The Aristocats) er en amerikansk animert eventyr-musikal og filmkomedie fra 1970 produsert av Walt Disney Productions. Filmen handler om katten Duchesse og hennes kattunger, som kidnappes av en sleip butler som har tenkt bruke dem i en pengeutpressing. Kattene gjemmes bort et sted på landsbygda og må på egenhånd finne tilbake til Paris. Underveis blir de kjent med flere andre katter. Den er bygd på en historie av Tom McGowan og Tom Rowe.
Filmen er den 20. i rekken av Disneys klassikere.
I Norge ble den relansert i 1994 med nye stemmer.


== Handling ==
Katten Duchess og hennes sjarmerende kattunger lever trygt hos den rike Madame Bonfamille i Paris. En dag kidnappes de av den gjerrige og sleipe butleren Edgar, som er ute etter arven som Madame har testamentert til kattene. Han forlater dem ensomme ute på landsbygda. Kattene må deretter forsøke ta seg tilbake til Paris, men veien dit er lang, og underveis blir de kjent med villkatten Thomas O'Malley og hans jazzband.


== Om filmen ==


=== Popularitet og økonomi ===
Aristokattene innbrakte $10,1 millioner i USA i 1970 og 1971. Den ble satt opp på nytt i 1980, hvor den innbrakte $18 millioner, og 1987, hvor den innbrakte $17,5 millioner. Utover dette ble filmen spesielt populær i Frankrike og Storbritannia.Produksjonskostnadene var på $4 millioner.


=== Anmelderne ===
Den fikk blandet mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 66 % på Rotten Tomatoes. Både Roger Ebert og Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.Den ble godt mottatt av de norske anmelderne.


=== Priser ===
Den ble tildelt en Goldene Leinwand i Tyskland (for over 3 millioner solgte billetter).


== Rolleliste (stemmer) ==


=== Original ===


=== Norske versjoner ===


==== Norsk versjon (1971) ====
Regi: Ola Solum
Oversetter: Arild Feldborg


==== Norsk versjon (1994) ====
Dialogoversettere: Ola Solum
Sangoversersettere: Arild Feldborg og Børje Andersson
Sanginstruktør: Håkon Iversen
Innspillingsteknikere: Tore Barnstad, Arne Hanson og Gisle Tveito
Produksjonsansvarlig: Håvard Rype og Norsound A/S
Kreativ supervisor: Kirsten Saabye
Norsk versjon er produsert av Disney Character Voices International, Inc.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The AristoCats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aristokattene på Internet Movie Database 
(no) Aristokattene hos Filmfront 
(sv) Aristokattene i Svensk Filmdatabas 
(da) Aristokattene i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Aristokattene på Allociné 
(nl) Aristokattene på MovieMeter 
(en) Aristokattene på AllMovie 
(en) Aristokattene på Turner Classic Movies 
(en) Aristokattene på Rotten Tomatoes 
(en) Aristokattene på Metacritic
Den nasjonale revolusjonshær

Den nasjonale revolusjonshær (kinesisk: 国民革命军; pinyin: Guómín Gémìng Jūn, forkortet navn: 國軍 eller Den nasjonale hær) var det politiske parti Kuomintangs (KMT) nasjonale kinesiske hær fra 1925 til 1947, og samtidig Republikken Kinas hær under Kuomintangs ettpartistyre som tok til i 1928. Den ble opprinnelig organisert med støtte fra Sovjetunionen i den hensikt at KMT skulle klare å gjenforene Kina ved å nedkjempe krigsherrene og fravriste dem deres områder. Den nasjonale revolusjonshær bekjempet under Nordekspedisjonen (1926–1927) den kinesiske Beiyanghæren og krigsherrene rundt om. Senere kjempet den mot den japanske hær under annen sino-japanske krig. Den kjempet også mot Folkets frigjøringshær, som var kommunistenes hærstyrke. 
Under den annen sino-japanske krig var det kinesiske kommunistpartis styrker på papiret inkorporert i Den nasjonale revolusjonshær, skjønt under hver sin kommando. Etter krigsslutt brøt kommunisthæren ut og dannet Folkets frigjøringshær. 
Med promulgasjonen av Republikken Kinas konstitusjon i 1947 opphørte formelt ettpartistaten. Da ble Den nasjonale revolusjonshær gitt det nye navn Republikken Kinas militære (中華民國國軍), og storparten av dens styrker dannet  Republikken Kinas hær, som flyktet til Taiwan i 1949.


== Grader og distinksjoner ==
OffisererUnderoffisererMannskaper


== Litteratur ==
Ah Xiang:  „Red Terror vs white Terror - Political, Social, Cultural, Historical Analysis Of China“  1998 RepublicanChina.org
Flere forfattere: „Post Japanese“ The Shanghai Triad and the KMT. In:  Veröffentlichungen des Geschichtsprojekts des Takao Club Taiwan 2012 Takao Club
Militærakademiet i Baoding

Militærakademiet i Baoding (tradisjonell kinesisk: 保定軍校; forenklet kinesisk: 保定军校; pinyin: Bǎodìng jūnxiào; Wade–Giles: Pao-ting chün-hsiao) var et militærakademi under Republikken Kinas første år. Det eksisterte riktignok allerede fra 1902 under Qing-keiserdømmet, som krigsskole for Beiyanghæren – det overtok etter den offisersskolen som måtte stenge i Tianjin i 1901 som følge av Bokserprotokollen; virksomheten ble da langsomt gjenopptatt i Baoding. 
Akademiet utdannet en rekke viktige militære ledere, men kom senere i skyggen av Militærakademiet i Whampoa. Under den annen sino-japanske krig ble halvparten av Kinas 300 divisjoner kommandert av offiserer uteksaminert fra Whampoa, og en tredjepart av offiserer fra Baoding.


== Fremstående studenter ==
Generalisso Chiang Kai-shek, som senere ble Republikken Kinas president, var kadett i 1906 i forberedelsesklassen for utenlandsstudier, før han studerte videre i Japan. 
Blant akademiets mer fremstående uteksaminerte i 1916 var Bai Chongxi, Cai Tingkai, Huang Shaohong, Zhang Zhizhong og Xia Wei.


== Historisk minnesmerke ==
I 1993 ble det opprettet et minnesmerke og et museum på akademiets gamle oområde i Baoding til minne om de 11.000 kadettene som studerte der.  I 2006 ble det erklært som nasjonalt kulturminne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baoding Military Academy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Baoding Military Academy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Søldarfjørður

Søldarfjørður (IPA: [ˈsœldaɹˌfjøːɹʊɹ], dansk: Solmundefjord), tidligere Sólmundarfjørður, er en bygd på Færøyene. Den er en del av en rekke bygder langs Skálafjørður på Eysturoy, og ligger i Runavíkar kommuna. Søldarfjørður antas å ha blitt grunnlagt i landnåmstiden. 1. januar 2009 hadde Søldarfjørður 345 innbyggere, mot 328 i 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Søldarfjørður – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Søldarfjørður – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Søldarfjørður på faroeislands.dk
Fellekile

Fellekile er en type kile som brukes under trefelling for å sikre at treet faller i ønsket retning. Før motorsag ble tatt i bruk var også kiler nødvending for å utvide sagsporet og hindre at treet klemte på sagen.Opprinnelig var fellekilene laget av tre, men er i dag av hardplast eller metall. Kilen drives inn i hovedskåret, på motsatt side av der styreskåret sitter. Alternativt brukes et brytejern.


== Se også ==
Trefelling


== Referanser ==
Vindretning

Vindretning er den retningen vinden kommer fra. Vanligvis benevnes den i kardinal retning eller i asimutgrader.
En rekke instrumenter kan brukes til å måle vindens retning, som en vindpølse eller en værhane.
Metafysisk maleri

Metafysisk maleri (it. Pittura metafisica) er en kunstretning som kjennetegnes av forvridde perspektiver, unaturlig bruk av lys, og en underlig billedverden. I stedet for menneskekropper foretrekker en gjerne statuer og utstillingsdukker.
Retningen ble grunnlagt av den italienske maleren Giorgio de Chirico (1888–1978) i 1910. Han var helt alene om å male slike motiv inntil han i 1917 fikk følge av Carlo Carrà og flere andre.


== Formål ==
Ved å plassere gjenstander i uvirkelige sammenhenger lyktes det kunstnerne å skape en uvirkelig, nesten drømmeaktig stemning. På det vis har retningen mye til felles med surrealismen, men skiller seg likevel fra den kunstretningen gjennom oppbygde komposisjoner og bruk av konkrete, arkitektoniske elementer og bygninger.


== Trivia ==
Paul Delvaux har laget bilder som må kunne regnes til denne retningen.
Tom Grøndahl

Tom Grøndahl (født 7. juni 1949 i Bærum) er norsk finansmann. Han er utdannet ved Norges Handelshøyskole og har MBA fra INSEAD i Frankrike.
Grøndahl har hatt fremtredende stillinger i DnB NORkonsernet som visekonsernsjef og finansdirektør (CFO). Tidligere visekonsernsjef i Bergen Bank og adm.dir. i Citibank Norge. Grøndahl har bl.a. vært styremedlem i Vital Forsikring, DnB NOR Kapitalforvaltning, Bankenes sikringsfond, Eksportfinans og Norsk-Svensk Handelskammer.
Juhan Haravee

Juhan Haravee (født 28. mars 1957) er en estisk diplomat. Haravee ble født i Tallinn i Estland og studerte juss ved Universitetet i Tartu, hvor han var ferdig utdannet i 1980. Haravee har også studert journalistikk ved samme universitet og avsluttet sine studier i dette i 1990.
I 1980 ble Haravee ansatt i helseministeriet i Den estiske sosialistiske sovjetrepublikk. Fra 1986 arbeidet han som korrespondent og sjefredaktør for avisen Säde. Fra 1991 arbeidet Haravee i flere ulike stillinger for avisen Pilt ja Sõna, også som sjefredaktør. 
I 1993-1998 var Haravee tilsatt i presseavdelingen i Estlands utenriksdepartement, først som fungerende direktør, derpå direktør. Fra 1998-2002 var Haravee Estlands ambassadør til Latvia. Fra 2002 til 2004 arbeidet han som direktør for kulturseksjonen ved presseavdelingen i Estlands utenriksdepartement. I årene 2004-2008 var Juhan Haravee Estlands ambassadør til Norge.
Norsk-Svensk Handelskammer

Norsk-Svensk Handelskammer er et medlemsstyrt handelskammer som ble stiftet i Oslo i 1992, mens søsterorganisasjonen Norsk-svenska handelskammaren ble etablert i Stockholm året etter, i 1993. Göteborg fikk egen avdeling i 2010, og er svært aktiv. Norsk-Svensk Handelskammer arbeider for å utvikle og fordype næringslivssamarbeidet mellom Sverige og Norge. De fleste ledende virksomhetene i begge land er medlemmer, så som SEB, DNB, Nordea, Statkraft, Vy, Telenor og en rekke advokat-, revisjons- og rådgivningsfirmaer. Handelskammeret arrangerer «Talentnettverket», som er et lederprogram for kommende ledere fra begge land mellom 30 og 35 år. Styreleder siden 2014 er Harald Norvik.


== Eksterne lenker ==
Norsk-svensk handelskammers hjemmeside
Hatlestad (etternavn)

Hatlestad er norsk etternavn som også gjenfinnes i stedsnavn. Det er ca. 400 i Norge (2009) med navn Hatlestad.


== Etymologi ==
Navnet Hatlestad betyr sannsynligvis «Atles stad». Det har også vært hevdet at navnet skriver seg fra «hatl» i betydningen hassel. Det vil si stedet der det vokser hassel. Det er ikke utenkelig at begge variantene er gyldig, slik at de forskjellige stedene har forskjellig etymologi.


== Tilegning ==
Før 1900-tallet vanlig å ta navn etter gården man flyttet til. De som idag heter Hatlestad har hatt noen i slekten som bodde på en gård eller sted som het Hatlestad.


== Utbredelse ==
Det finnes minst seks steder i Norge som heter Hatlestad, og som har gitt opphav til disse etternavnene.

Fana, Bergen
Bergsdalen, Hordaland
Norddal, Møre og Romsdal
Viksdalen, Sogn og Fjordane
Balestrand, Sogn og Fjordane
Skjold, RogalandI Bergen kan de fleste spores tilbake til gården på Hatlestad i bydelen Fana i Bergen.
Amerikanere ved navn Hatlestad har en klar overvekt av folk med bakgrunn fra Skjold i Rogaland.


== Kjente personer ved navn Hatlestad ==


=== Brigt Hatlestad 1938 - 2010 ===
Ble kjent på slutten av 70 tallet for å ha eksponert store, fordyrende svakheter ved organiseringen av oljeutbyggeingen.  Dette skapte store overskrifter og avdekket uheldige maktstrukturer innen offshore industrien. 
Er også kjent i ingeniørmiljøer for pionerarbeid innen utvikling av IT systemer basert på Elementmetoden (Finite Element Method) og for å ha hatt en sentral rolle i styrkeberegningen av boeing 747.


=== Espen Hatlestad ===
Reporter i NRK Hordaland.


=== Knut Tau Hatlestad 1967 - ===
Kjent gourmetkokk i Bergen. 
Kjent, bl. a.  for å ha innført det Californiske kjøkken til Bergen og sterk aktør innen restaurantbransjen.
Jurij Bohutskyj

Jurij Petrovytsj Bohutskyj (ukrainsk: Юрій Петрович Богуцький; født 24. september 1952 i Mykolajivka i Kherson oblast, død 14. mai 2019 i Kyiv) var en ukrainsk politiker og leder for det ukrainske presidentkontoret. Hans posisjon og oppgaver tilsvarte visepresidentens funksjoner i en rekke andre republikker. Bogutskyj hadde en omfattende politisk karriere og tjenestegjorde i ulike sammenhenger for skiftende presidenter og statsministre.


== Perioder som kulturminister ==
1. november 2006 – 18. desember 2007: Minister for kultur og turisme
30. januar 2001 – 3. februar 2005: Minister for kultur og kunst
4. august 1999 – 7. desember 1999: Minister for kultur og kunst
24. august 1991 – 17. november 1992: Visekulturminister i Ukraina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bibel.no Intervju med Jurij Bogutskyj i Nytt om Bibelen (nr. 4/2009)
Vingenfeltet

Vingenfeltet ligger inne mot Vingepollen ved Frøysjøen, sør for Hornelen i Bremanger, og er et av de største helleristningsfeltene i Nord-Europa. Feltet inneholder minst 2.000 ulike ristninger, og skriver seg fra 4000-2000 år f.Kr. 


== Oppdagelse ==
Helleristningene ble oppdaget i 1910 av fjellklatreren Kristian Bing, da han ville kjøpe en gård for å utnytte vannkraften i fossene i området. Det er funnet om lag 1.500 helleristninger i Vingen, mens ca. 500 andre er spredd utover i Hennøy, Vingelva og Fura.


== Organisert besøk ==
I 2002 ble Vingenfeltet og landskapet rundt fredet av Riksantikvaren, og det ble forbud mot ferdsel uten særskilt tillatelse. Bremanger turistkontor arrangerer organiserte turer fra Florø og Smørhamn til Vingen hver fredag i sommersesongen.  Det er Universitetsmuseet i Bergen som i dag eier det store helleristningsfeltet og Vestland fylkeskommune er forvaltningsstyringsmakt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) NRK Fylkesleksikonet
«Vingenfeltet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Den nytyske skole

Den nytyske skole (tysk: Neudeutsche Schule) var et begrep som musikkskribenten Franz Brendel tok i bruk for å tydeliggjøre en diskusjon rundt en musikkstrømning som arbeidet for en musikalsk nyorientering vekk fra det de så som en konservativ absolutt musikk og over mot programmusikk.
Strømningen hadde utspring i en krets komponister og musikk-kritikere rundt Franz Liszt som før Brendel introduserte  begrepet «Neudeutsche Schule», omtalte sin egen innsats som det polemisk mente uttrykket «framtidas musikk». Blant disse var Hector Berlioz, Richard Wagner og Liszt-elevene Joachim Raff, Peter Cornelius, Alexander Ritter og Felix Draeseke. Som komponist-forbilde framholdt de Ludwig van Beethoven, som musikk-kritiker Robert Schumann, Brendels forgjenger som redaktør i Neue Zeitschrift für Musik.
«Nytyskerne» trengte en motstander, og det fant de blant annet i Johannes Brahms, Joseph Joachim og Eduard Hanslick, senere også den forhenværende nytyskeren Hans von Bülow. Disse ble framstilt som konservative tilhengere av absolutt musikk, mens «nytyskerne» mente at framtida lå i programmusikk.
Snart raste den såkalte Musikstreit i ledende musikktidsskrifter. Temaene dreide seg om det var mulig å framstille utenommusikalske ideer ved hjelp av musikk, og om bruken av nye harmoniske midler og uvanlige formale løsninger. Som «nytyske» hovedsjangre regnet man Wagners musikkdrama, programsymfonier og ensatsige symfoniske dikt, dvs. «tonedikt». De steile frontene i Tyskland gjorde at det nytyske idegrunnlaget ikke klarte å utvikle seg spontant der, men i land lengre øst dannet ideene grunnlaget for nasjonalt orientert musikk, som hos Bedřich Smetana, Jean Sibelius, César Cui og Milij Balakirev. 
Representantene for den nytyske skolen diskuterte også en ny definisjon av kunstnerens rolle i samfunnet: ved siden av komponistgjerningen ble musikk-kritikken framhevet som et viktig arbeidsområde for kunstnerne – musikerne ble gjort til intellektuelle. Dermed var en viktig grunnstein for den musikalske modernitet lagt. 
Selv om begrepet «nytyske skole» har vært mye brukt om musikkhistorien på 1800- og tidlig 1900-tall, er en klar definisjon komplisert. Ikke alle representantene for skolen var utøvende musikere, og ulike personer har til ulike tider lagt ulik betydning i begrepet. Det er likevel enighet om to punkter: Franz Liszt var en av de mest fremtredende talsmennene, og Johannes Brahms sto utenfor. I 2006 skrev musikkviteren Detlef Altenburg: 

«Når man snakker om Neudeutsche Schule, er det – liksom når man bruker termen programmusikk – på ingen måte sikkert hva slags fenomen eller hvilke komponister man mener. Ikke engang spørsmålet om en kronologisk definisjon kan eksisterende akademisk litteratur gi et entydig svar på.»


== Litteratur ==
Gerhard J. Winkler: «Neudeutsche Schule» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.


== Referanser ==
Izvorul Muntelui

Izvorul Muntelui, òg kalt Bicazsjøen er den største kunstige innsjøen i Romania og ble opprettet etter at en demning ble bygget over elva Bistrița. Demningen ligger et par kilometer nord for byen Bicaz. 
Demningen ble bygget mellom 1950 og 1960 og blir brukt til å produsere vannkraft ved Bicaz-Stejaru vasskraftverk. Den har en høyde på 127 meter og er 435 meter lang og 119 meter bred på det bredeste. Innsjøen har en lengde på 40 km og et areal på 33 km². Det største volumet i innsjøen er 1250 millioner m³.Innsjøen er en populær turistdestinasjon i området, særlig om sommeren da turister kan ta båt fra havnen i Bicaz og en rundtur på innsjøen med utsyn til fjellet Ceahlău på vestsiden. 
I 1960- og 1970-årene var det fast ferjesamband mellom havnen i Bicaz og landsbyer langs bredden. 
Ved Potoci, et par kilometer nord for Bicaz, er det en biologisk forskingsstasjon utstyrt med undervannsbåt. Stasjonen ble besøkt av marinbiologen Jacques-Yves Cousteau i 1984.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bicaz Lake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Olav Hytta

Olav Hytta (født 2. juli 1943) var næringslivsleder. Hytta var konsernsjef i Gjensidige NOR fra 2000 til fusjonen med DnB i 2003 da han overtok som styreleder i DnB NOR og DnB NOR Bank i perioden 2003–2007.
Hytta har utdannelse fra realskole, handelsskole og landbruksskole. Han ble ansatt i Fellesbanken i 1968 og ble senere administrerende direktør i region Oslo/Akershus i Sparebanken NOR, visekonsernsjef i Sparebanken NOR og Gjensidige NOR. Han er tidligere styremedlem i blant annet Vital Forsikring og Bankenes BetalingsSentral.


== Referanser ==
Fader Jakob

Fader Jakob (på fransk: Frère Jacques) er en barnesang, som er kjent på mange språk. Sangen er mest sannsynlig fra Frankrike. Den franske musikkolog Sylvie Bouissou hevder at sangen stammer fra 1700-tallskomponisten Jean-Philippe Rameau.Melodien dukket opp i 1811 på trykk i bladet La Clé du Caveau à l'usage de tous les Chansonniers français. Det første kjente opptrykk av melodi og tekst sammen var i Recueil de Rondes avec jeu et de Petites Chansons fra 1860. Ingen andre land enn Frankrike kan spore tilbake melodi eller tekst så tidlig som 1811 og 1860. Sangen handler om en katolsk klosterbror som har vanskeligheter med å komme seg opp og til kapellet for morgenens første tidebønn, matutin.

Sangens norske tekst er slik:

Fader Jakob, Fader Jakob
sover du, sover du?
Hører du ei klokken, hører du ei klokken:
Ding – dang – dong – Ding – dang – dongDen synges gjerne som kanon.


== Referanser ==
Stortinden (Tromsø)

Stortinden er et fjell vest for Lavangsdalen i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 320 meter over havet. Fjellet er rasutsatt, og bestigning er krevende.


== Se også ==
Liste over skandinaviske fjell med størst primærfaktor


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Midtfjellmosen naturreservat

Midtfjellmosen naturreservat er et våtmarksområde i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Området ble vernet i 1992 for å sikre et viktig nedbørsmyrområde med vegetasjon, fugleliv og annet dyreliv.Naturreservatet ligger mellom Nordre- og Søndre Mangen, i et område med rolig topografi, stort myrinnslag og flere små vann og tjern. Myra er en svakt hvelvet nedbørsmyr med helling mot øst og vest. Sentralt dominerer tuevegetasjon og løsbunn som gir markerte strukturer. På tuene vokser dvergbjørk, mens lavarter og rusttorvmose dominerer i bunnen.
Området er nasjonalt viktig som hekke- og oppvekstområde for fugl, og er av stor betydning for flere sårbare og sjeldne fuglearter. Myrene er møtested for arter som har sørlig og nordlig eller alpin utbredelse. Alle fuglearter som typisk er knyttet til myrer i Sørøst-Norge er observert. Arter som krikkand, kvinand, vipe, grønnstilk, rødstilk, skogsnipe, heilo, strandsnipe, enkeltbekkasin, storspove, heipiplerke, trepiplerke, såerle og sivspurv er registrert som hekkefugl på Midtfjellmosen.
Myrkomplekset ligger i et stort skogområde og kan bare nås på sti og skogsvei.


== Referanser ==
Hjerttinden

Hjerttinden (nordsamisk: Basečohkka) er et fjell i Troms og Finnmark, der grensene mellom Sørreisa, Bardu og Salangen kommuner møtes. Fjellet har en høyde på 1 381 meter over havet, og målt etter primærfaktor er fjellet rangert på 23.-plass i Norge. Toppen er det høyeste punkt i både Salangen og Sørreisa.Toppen er lett å bestige, enklest fra nord via Hjerttindtuva.


== Se også ==
Liste over skandinaviske fjell med størst primærfaktor


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Turbeskrivelse med bilder på Kugo.no
Storfelten naturreservat

Storfelten naturreservat er et våtmarksområde på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune som ble  vernet i 1981 for å sikre et viktig våtmarksområde med vegetasjon, fugleliv og annet dyreliv. Reservatet er utvidet i to omganger, i januar 2013 og i desember 2021, og utgjør 8.283 dekar per 2022.
Storfelten er et større, representativt og urørt myrområde med flatmyrer og nedbørsmyrer. De nedbørspregete partier har delvis eksentrisk form med tuestrenger og langstrakte høljer. Innen området er flere myrtjern. Storfelten har høy verdi som fuglebiotop.


== Referanser ==
Kragtorpvika naturreservat

Kragtorpvika naturreservat er et innsjø- /våtmarksområde i Aurskog-Høland kommune som ble  vernet i 1992 for å sikre et viktig våtmarksområde med vegetasjon, fugleliv og annet dyreliv.Naturreservatet ligger sørøst i Øgderen. Innsjøen ligger i et vakkert kulturlandskap, og særlig øst for sjøen er det store jordbruksarealer. Vannet er forholdsvis næringsrikt og Kragtorpvika har en særdeles velutviklet takrørvegetasjon. Vannvegetasjonen for øvrig er preget av sumpplanter og i mindre grad flytebladplanter. Takrør og sjøsivaks er de dominerende artene blant sumpplantene, mens vasslirekne, vanlig tjønnaks, gul nøkkerose og hvit nøkkerose er typiske representanter for flytebladplantene. Undervannsplanter finnes bare i liten utstrekning med unntak av tusenblad.
Det rike fuglelivet i Hemnessjøen skyldes ikke minst den frodige vegetasjonen i vikene. Sjøen har funksjon som hekke- og oppvekstområde og som rasteplass for vade- og andefugl under trekk. En stor andel av Norges bestand av toppdykkere hekker i innsjøen. Ellers hekker arter som knoppsvane, stokkand, sothøne, hettemåke, makrellterne, vipe, rørsanger og sivspurv i områdene langs innsjøen. Storlom, rødstilk og grønnstilk hekker sannsynligvis også der. Kragtorpvika naturreservat må ses i forbindelse med Kollerudvika naturreservat som ligger nordøst i sjøen.
Området ligger nær vei. Det er restriksjoner på vanlig ferdsel i reservatet i perioden 1. april–15. juli.


== Referanser ==