jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Golvertinden

Golvertinden (sørsamisk: Gåelviensnjurhtjie) er et fjell i Børgefjell nasjonalpark, på grensa mellom Grane og Hattfjelldal kommuner i Nordland fylke. Fjellet utgjør en buet rygg med flere lite markerte toppunkter, de to høyeste på 1 682 meter over havet.
Fjellet stuper bratt ned mot isbreen Bliehtjedielhtie på østsiden, og er det nest høyeste i Børgefjell, etter Kvigtinden.
Golvertinden er egentlig navnet på det nordøstlige toppunktet (1 660 meter over havet; kalles også Laupskardtinden), og navnet Golverfjellet brukes iblant om den høyeste delen av fjellmassivet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Træshøgdi

Træshøgdi (også skrevet Treshøgdi) er et fjell i Ullensvang kommune i Vestland. Toppen har en høyde på 1 681 meter over havet og er grensepunkt for Hardangervidda nasjonalpark.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
William Fison

William Guy Fison (født 25. oktober 1890, død 6. desember 1964) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Fison vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17. til 19. juli 1912. Deltakerne på New College åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Sølv i roing, åtter  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Fison – Olympics.com 
(en) William Fison – Olympic.org 
(en) William Fison – Olympedia 
(en) William Fison – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Fison – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) William Fison – FISA
William Parker

William Lorenzo Parker (født 9. januar 1889, død 27. oktober 1971) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Parker vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17. til 19. juli 1912. Deltakerne på New Colleges åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Sølv i roing, åtter  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Parker – Olympedia 
(en) William Parker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Parker – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) William Parker – FISA
Thomas Gillespie

Thomas Cunningham Gillespie (født 14. desember 1892, død 18. oktober  1914) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Gillespie vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på New College åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).
Gillespie ble drept i strid under første verdenskrig i 1914.


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Sølv i roing, åtter  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Gillespie – Olympics.com 
(en) Thomas Gillespie – Olympic.org 
(en) Thomas Gillespie – Olympedia 
(en) Thomas Gillespie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Gillespie – FISA
William O’Brien (1852–1928)

William O'Brien (født 2. oktober 1852 Mallow i grevskapet Cork, død 25. februar 1928 i London) var en irsk nasjonalist, bondeopprører, revolusjonær politiker, partileder, avisredaktør og forfatter. Fra 1883 til 1918 ble han fem ganger innvalgt som parlamentsmedlem i underhuset til Det forente kongerike Storbritannia og Irland.  William O'Brien var sentral i kampen om jordreformene i Irland på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet, og er kjent for sin rolle under forhandlingene som førte til Government of Ireland Act 1920 og Irlands selvstendighet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William O'Brien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William O'Brien hos Hansards parlamentsdebatter
Beaufort Burdekin

Beaufort Burdekin (født 27. desember 1891, død 15. mai 1963) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Burdekin vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på New College åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Sølv i roing, åtter  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Beaufort Burdekin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Beaufort Burdekin – Olympics.com 
(en) Beaufort Burdekin – Olympic.org 
(en) Beaufort Burdekin – Olympedia 
(en) Beaufort Burdekin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Beaufort Burdekin – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Beaufort Burdekin – FISA
Frederick Pitman

Frederick Archibald Hugo Pitman (født 1. juni 1892, død 25. juli 1963)  var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Pitman vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på New College åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Sølv i roing, åtter  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frederick Pitman – Olympics.com 
(en) Frederick Pitman – Olympic.org 
(en) Frederick Pitman – Olympedia 
(en) Frederick Pitman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frederick Pitman – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Frederick Pitman – FISA
Orpington

Orpington er en tung hønserase som stammer fra England.
Orpington er framavlet av asiatiske raser, og den var en moterase i England på 1800-tallet. Rasen har svært gode produksjonsegenskaper, og den egner seg godt til kjøttproduksjon. Kjøttet er hvitt og av høy kvalitet. Den er en hardfør rase som legger godt med egg, til og med i kalde perioder. Orpington har en veldig stor rugelyst, og den kan finne på å ruge flere ganger i året. Eggene har tynt skall, noe som til tider kan være litt irriterende for dem som skal sanke dem. Kyllingene vokser langsomt og får sen befjæring. Det tar ofte opp til ti måneder før de legger sitt første egg. Orpington er rolig, lett å temme, og en trivelig høne. Den trives når den går fritt, men trenger ikke så veldig stor plass. Den har mange typiske egenskaper for tunge raser. Dvergvarianten stammer fra Tyskland og England. Eggene er gule til brune og veier omtrent 55 gram. For dvergvarianten er eggene lysebrune og veier 35 gram. Hanen veier 3,5 kg og hønen 3 kg. For dvergvarianten veier hanen 1 kg og hønen 900 gram.


== Farger ==
Hvit
Svart
Gul
Rød
Blå randtegnet
Slå/svartspettet
Tverrstripet
Svart/hvitflekket
Lys/columbia
Gul/columbia
Rapphønsfarget
Porselensfarget
Bjørkefarget
Gul/svart kanttegnet


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Orpington chicken – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Arthur Wiggins

Arthur Frederick Archibald Wiggins (født 4. desember 1891, død 23. juli 1961) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Wiggins vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på New College åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Sølv i roing, åtter  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Wiggins – Olympics.com 
(en) Arthur Wiggins – Olympic.org 
(en) Arthur Wiggins – Olympedia 
(en) Arthur Wiggins – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arthur Wiggins – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Arthur Wiggins – FISA
Vatersay

Vatersay (skotsk gælisk: Bhatarsaigh hør ) er en øy i Atlanterhavet, i Hebridene på vestkysten av Skottland. 
Vatersay er har et areal på 9,53 km² og er med det den største av Barra Isles, øyene sør for Barra.
I 2011 bodde det 90 mennesker på Vatersay, bebyggelsen er konsentrert til landsbyene Baile Bhatarsaigh midt på øya og Caolas nord på øya. Vatersay har veiforbindelse med Barra over en veifylling som ble anlagt i 1991.
I 1853 forliste tremasteren Annie Jane, et emigrantskip på vei fra Liverpool til Montréal, mot klippene utenfor vestsiden av Vatersay. Av 450 passasjerer overlevde bare rundt 100. Et varde og et lite monument på stranden er satt opp til minne om de 350 omkomne.


== Referanser ==
Charles Littlejohn

Charles William Berry Littlejohn (født 4. januar 1889, død 4. august 1960)  var en australsk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Littlejohn vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på New College åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).
Littlejohn var fra Victoria i Australia og studerte i Oxford og representrete Storbritannia i roing under OL 1912.


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Sølv i roing, åtter  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Littlejohn – Olympics.com 
(en) Charles Littlejohn – Olympic.org 
(en) Charles Littlejohn – Olympedia 
(en) Charles Littlejohn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charles Littlejohn – FISA
Nilsnosi

Nilsnosi er et fjell i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 678 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Granat (mineral)

Granat er en mineralgruppe som har vært brukt siden bronsealderen som edelstener og slipemiddel. Granatkrystaller er som regel rødlige, men finnes også i alle andre farger i fargespekteret, foruten blå. Navnet granat stammer fra det latinske granatus, som sannsynligvis er en referanse til Punica granatum, siden de likner noen granatkrystaller i form, størrelse og farge. Granat kalles ofte for almandin.


== Typer ==
Man skiller mellom sju forskjellige typer granater etter den kjemiske sammensetningen i krystallen. Disse er: 

pyrop
almandin
spessartin
grossular (som hessonitt og tsavoritt er varianter av)
andraditt
uvarovitt
hydrogrossularitt


== Funn ==
I Norge er granat funnet på en rekke lokaliteter, som Andøya (almandin), Arendal (andraditt), Austvågøy (andraditt, grossular), Beiarn (grossular), Bykle (spessartin), Dalen (spessartin), Elgsjøfeltet (grossular), Fauske (almandin), Fjaler (almandin), Grua (grossular), Harstad (almandin), Hitra (andraditt, grossular), Hyllestad (pyrop), Iveland (almandin, spessartin), Jotunheimen (almandin), Kongsberg (almandin), Konnerud (grossular), Langesundfjorden (andraditt), Molde (pyrop), Møkster (andraditt, grossular), Sandefjord (andraditt), Sauland (grossular), Sørøya (andraditt), Totenåsen (grossular), Trondheim (spessartin), Tysfjord (grossular), Vest-Finnmark (andraditt), Velfjord (andraditt, grossular), Æfjord (andraditt, grossular) og Åheim (pyrop)


== Kilder ==
Norsk steinbok: norske mineral og bergartar av Torgeir T. Garmo, Universitetsforlaget, 1995
Rinddalshyrna

Rinddalshyrna er et fjell i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 677 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Risavika havn

Risavika havn er en havn i Tananger i Sola kommune. Havnen omslutter Risavika.
Havnen består pr 2017 av fem deler: Risavik Sør (650 m), Risavik Øst (550 m), Risavik Nord-øst, Shell AS, og Risavika Nord (730 m). Havnen er forsyningsbase for mange av offshore-installasjonene i Sør-Norge. Mye av containeraktiviteten knyttes til andre steder via Ganddal godsterminal. Containere blir fraktet mellom disse med lastebiler.
Det moderne havnanlegget startet med anleggelsen av Shell-raffinerinet, åpnet i 1968. Lagringskapasiteten er 220.000 m³ råolje. Raffineriet ble avviklet år 2000. Phillips Petroleum Company flyttet sitt hovedkontor til Risavika Nord i 1979. I 1992 vedtar Sola kommune byggingen av Sola Havn, senere kalt Risavika Sør. I 2002 samlet Nor-Cargo sin virksomhet i Risavika Nord.Havnen ligger tett på boligbebyggelsen og det er ca. 5 000 arbeidsplasser tilknyttet denne. Daglig er det ca. 4 500 arbeidsinnvandrere fra nabokommunene til Sola kommune. Havnen er forsyningsbase for mange av offshore-installasjonene i Sør-Norge.
Utenriksterminalen for skipsfart ble flyttet fra Stavanger til Risavika havn i 2008, og er nå i bruk av Fjord Lines rute til Hirtshals i Danmark.
I havnen ligger Skangass' LNG-anlegg. Anlegget leverer LNG-drivstoff til skip i havnen, men størstedelen av LNG-produksjonen eksporteres med båt og bil til kunder på Østlandet og i Sverige. Anlegget er eid av det interkommunale energiselskapel Lyse Energi AS.


== Referanser ==
Gard Holtskog

Gard Herbjørn Holtskog (født 14. april 1905, død 1987) var en norsk advokat som under krigen var adjutant og personlig protesjé til Jonas Lie, politiminister i Norge under andre verdenskrig.
Holtskog ble etter krigen dømt til livsvarig fengsel, men ble benådet og løslatt i 1957.
Holtskog startet med medisinstudier på midten av 1920-tallet, men ble etter en tid utestengt på grunn av at han finansierte studiene ved å utføre illegale aborter. Han flyttet deretter til Tyskland hvor han studerte juss. Etter endt studier reiste han tilbake til Norge hvor han arbeidet som advokat.Han prøvde å melde seg inn i partiet Nasjonal Samling (NS) både i 1936 og 1938, men ble avvist begge gangene. Men da han sommeren 1940 søkte seg inn i politiet, fikk han også medlemskap i NS. Han satt både i styret til NRK og Nationaltheatret. I NRK ble han som politiinspektør satt til å «drive personalundersøkelser for å søke fremmet Kringkastingens politiske sikkerhet.»Holtskog var lite likt både blant tyskerne og i NS-kretser, men hans karriere kan forklares utfra hans kontakt med Lie og den systematiske rapportering han ga fra blant annet sine styreverv.Han oppholdt seg en kort stund ved Østfronten. I 1943 presset han norske politimenn til å melde seg inn i NS. I 1942 ble han utnevnt til politimester i Sarpsborg, og året fikk han en høy stilling innenfor politiet i Kirkenes. Han deltok aktivt i både voldelige og seksuelle overgrep mot fanger som hadde drevet med motstandsarbeid, og som satt fanget i Kirkenes, og har slik fått et dystert ettermæle. Ifølge Ringdal hadde han glede av voldsbruk og tortur, og ble ved rettsoppgjøret karakterisert som psykopat.Under evakueringen av Finnmark deltok lokalbåten «Hornøy». Stuerten Ragnvald Wærnes foreslo for mannskapet at de skulle heise hvitt flagg og overgi seg dersom de kom ut for sovjetiske krigsskip. Samtalen ble overhørt av tyskere. Wærnes ble dømt til døden i en summarisk rettssak og henrettet ved skyting i Alta. Jonas Lie og Gard Holtskog tvang tre motvillige norske politikonstabler til å gjennomføre henrettelsen. Holtskog var selv ledende dommer i saken mot Wærnes.Da den russiske fremrykkingen stanset opp i Nord-Norge i 1944, ble han innsatt som politisjef i Tromsø, men våren 1945 stakk han av over til Finnmark som på det tidspunktet var okkupert av Sovjetunionen.
I rettsoppgjøret like etter krigen ble han dømt til livstid i fengsel. Han ble benådet og løslatt 2. november 1957, og flyttet like etterpå til Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gard Holtskog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Volanutane

Volanutane er et fjell i Aurland kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger like nord for Nyhellermagasinet, og to kilometer vest for fylkesgrensa mot Buskerud. Fjellet har flere topper. Den høyeste er Midtre Volanuten som har en høyde på 1 674 meter over havet. De andre toppene er Nordre Volanuten (1 657 moh) og Søre Volanuten (1 654 moh).


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Knut Brofoss

Knut Brofoss (født 9. oktober 1948) er en norsk jurist. 
Han var leder for Trygderetten, en stilling han ble utnevnt til av Kongen i statsråd 16. juni 2005. Han innehadde stillingen til 1. oktober 2016. Før dette hadde han vært direktør for Statens institutt for rusmiddelforskning (SIRUS) siden 2001 . 
Brofoss er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo. Han har jobbet i lovavdelingen i Justisdepartementet i sju år og hatt ulike stillinger i departementet som har gått under navnene Sosialdepartementet og Sosial- og helsedepartementet, der han var underdirektør, ekspedisjonssjef og konstituert departementsråd. Han har vært førstestatsadvokat ett år, da i Økokrim.
Han har kommentert alkoholloven i Norsk lovkommentar. Siden 1996 er han samboende med høyesterettsdommer Ingse Stabel.


== Referanser ==
Robert Bourne

Robert Croft Bourne (født 15. juli 1888, død 7. august 1938) var en britisk roer og politiker som deltok i OL i 1912 i Stockholm.
Bourne vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL i 1912 i Stockholm. Han var med på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17. til 19. juli 1912. Deltakerne på New Colleges åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker (styrmann).
Bourne var parlamentsmedlem fra 1914 til sin død i 1938.


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Sølv i roing, åtter  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Bourne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robert Bourne hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Robert Bourne hos The Peerage 
(en) Robert Bourne – Olympics.com 
(en) Robert Bourne – Olympic.org 
(en) Robert Bourne – Olympedia 
(en) Robert Bourne – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Bourne – FISA
Ural-375D

Ural-375D er en 4,5 tonns sekshjulsdrevet lastebil, produsert av Ural i Russland og det tidligere Sovjetunionen siden tidlig på 1960-tallet.  Forgjengeren var ZIL-157, og etterfølgeren var Ural-4320.
Lastebilen er brukt blant annet som plattform for BM-21 «Grad» rakettsystem.  Andre bruksområder inkluderer transport av soldater og last.


== Varianter ==
Ural-375
Kalesje over førerplassen.
Ural-375A
Chassis for kassepåbygg, med kortere ramme.
Ural-375S
Trekkvogn for svanehalshengere.
Ural-375E KET-L er en verkstedvogn med kran.
Ural-377-sivil 6×4 lastebil
Ural-377S sivil 6×4 traktor-tilhenger.


== Spesifikasjoner ==
Ural-375D har samme utstyrspakke som GAZ-66 og ZIL-131.
Hood design, 3 seats cab.
Last: 9,920 lb, 4500 kg (plus trailer: 22,050 lb, 10,002 kg)
Vekt: (off road - 11,020 lb),
Suspension: solid axles, leaf springs, rear wheels at balance-cart.
Motor: 180 hestekrefter (130 kW)[SAE Gross] ZIL-375YA 7.0L V8 motor.
gearbox: 5×2 gir,
max. speed 47 mph (76 km/t).
Bremser: trommel med pneumatisk kontroll.


== Galleri ==

		


== Referanser ==
John Walker (roer)

John Drummond Walker (født 4. januar 1891 i Oxford, død 22. juli 1952 i Lewisham, Stor-London) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.
Walker vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var styrmann på den britiske åtteren med mannskap fra roklubben New College i Oxford som kom på andreplass i finalen bak den britiske båten med mannskap fra Leander Club. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på New College åtter var William Fison, William Parker, Thomas Gillespie, Beaufort Burdekin, Frederick Pitman, Arthur Wiggins, Charles Littlejohn, Robert Bourne og John Walker som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Sølv i roing, åtter  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Walker – Olympics.com 
(en) John Walker – Olympic.org 
(en) John Walker – Olympedia 
(en) John Walker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Walker – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) John Walker – FISA
Ural-4320

Ural-4320 er en lastebil for militære formål som har sekshjulstrekk, produsert av Ural i Russland og tidligere i Sovjetunionen.  Modellen var ny i 1976 og er fremdeles i produksjon.  Den er utviklet for å transportere personell og utstyr i all slags terreng.
Ural-4320 ble videreutviklet fra Ural-375D.
Ural-43206 er en versjon med firehjulstrekk.
Barthélemy Niava

Barthélemy Niava (født 22. september 1947 i Abidjan, Elfenbenskysten) er en ivoriansk musiker og skuespiller som fra 1977 har ledet Center for Afrikansk kulturformidling (CAK) i Pilestredet 75 i Oslo. 
Niava utdannet seg til musikklærer i Abidjan og Versailles fra 1966 til 1969 etter at han hadde tatt examen artium i Abidjan i 1966. Fra 1969 til 1975 studerte han fløyte ved Norges musikkhøgskole i Oslo, hvor han i 1977 tok initiativet til å etablere Center for Afrikansk kulturformidling – CAK. I 1988 fikk han Fritt Ords Honnør «for å øke den mellommenneskelige forståelse ved å spre kunnskap om afrikansk kultur i Norge og gjøre Norge bedre kjent i Afrika.» I 2021 debuterte Niava som skuespiller i Netflix-serien «Post Mortem: Ingen Dør på Skarnes» der han hadde en birolle som sykepleieren Mathieu. 


== Referanser ==
Max Bröske

Max Bröske (født 25. juli 1882, død ukjent) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Bröske vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den tyske båten, med mannskap fra roklubben Berliner Ruderverein von 1876, som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere. De tapte semifinalen til den britiske båten med mannskap fra Leander Club som siden vant finalen over New College en annen britisk åtter.
Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på Berlins åtter var Otto Liebing, Max Bröske,  Max Vetter, Willi Bartholomae, Fritz Bartholomae, Werner Dehn, Rudolf Reichelt, Hans Matthiae og Kurt Runge (styrmann).


== OL-medaljer ==
OL 1912  Stockholm -  Bronse i roing, åtter  Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Max Bröske – Olympics.com 
(en) Max Bröske – Olympic.org 
(en) Max Bröske – Olympedia 
(en) Max Bröske – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Max Bröske – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Max Bröske – FISA