jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Håkon Offerdal

Håkon Offerdal (født 31. oktober 1911 i Bergen, død 8. august 1943 i Skottland) var en norsk offiser (kapteinløytnant) og flyger, som deltok i kampene under andre verdenskrig.
Offerdal hadde utdannelse fra Sjøkrigsskolen og Marinens flyskole. Han deltok i kampene på Vestlandet i april 1940, før han 1. mai dro til Storbritannia. Han var seinere sjef for øvingene i Toronto. Deretter blei han beordra til Malta.
Offerdal kom til den nyopprettete avdelingen "Norwegian Detachment Woodhaven" på Sullom Voe i februar 1942. Avdelingen var da underlagt RAF 210 Squadron, og opererte med Catalina. Her fløy han rekognoseringstokt langs norskekysten og i området mellom Færøyene og Island, samt spesialoppdrag der norske agenter ble ilandsatt i Norge, tokt med forsyninger og utstyr, og oppdrag der agenter ble hentet ut fra Norge. Dette var spesielt risikable operasjoner, og ofte ble flyene beskutt av tyske patruljefly, fra ubåter og luftvern på land. Offerdal ble etterhvert Flight Commander for 333 skvadrons B-flight, og fløy heretter Mosquito. Avdelingens første luftseier sto han selv for, da han og navigatør Jan Erling Heide, oppdaget en Dornier Do 24 utenfor Karmøy 13. juni 1943. Offerdal åpnet ild på ca. én nm avstand, og fortsatte til han var ca. 300m unna. Den tyske maskinen begynte snart å brenne og svart røyk veltet ut. Flyet ble sist sett styrtende i sjøen.
Offerdal og hans navigatør, kvartermester Andreas Paulsen, omkom 8. august 1943 under prøveflyging ved Leuchars flystasjon i Skottland. Flyet kolliderte med et Avro Anson-fly like ved flyplassen.


== Utmerkelser ==
Offerdal er tildelt Krigskorset med sverd, Krigsmedaljen og Haakon VIIs 70-årsmedalje. Han blei, sammen med åtte andre, i statsråd 19. juni 1942, tildelt Krigskorset for sin deltakelse i en redningsoperasjon til Vestlandet for å evakuere tre menn, ei kvinne og et barn, som var i fare på grunn av operasjonen av en hemmelig radiosender. Offerdal var en del av besetningen på et Catalina-fly, som bar navnet «Vingtor». Alle besetningsmedlemmene fikk sine utmerkelser overrakt av kong Haakon i London 3. juni 1942.


== Referanser ==


== Kilder ==
Våre falne 1939–1945; utgitt av Den norske stat 1949–51
Rolf Q. Røren

Rolf Quernheim Røren (født 22. juli 1914, død 1. mars 1943) var en norsk marineoffiser og ubåtkaptein som deltok i andre verdenskrig.
Røren ble født i Borre i det som i dag er en del av Horten kommune som sønn av kapteinløytnant Hans-Christian Røren og Oline Fredrikke Semb. Han var blant anna nevø av Eivald Quernheim Røren og Henry Quernheim Røren, også marineoffiserer fra Horten.Røren hadde Sjøkrigsskolen med spesialutdannelse som ubåtoffiser. Han drog fra Norge med ubåten «B-1». Sommeren 1942 blei han sjef for ubåten «Uredd». Denne vendte ikke tilbake fra sitt 8. tokt, og det er antatt at den forliste 1. mars 1943. Den skulle til Bodø og slippe av seks Kompani Linge medlemmer i forbindelse med Operasjon Seagull, og så til Senja for å plukke opp to franskmenn og to norske agenter.
I 1985 ble ubåten funnet sørvest for Fugløyvær på 105 meters dyp, ved hjelp av en miniubåt. Man kunne se at den hadde blitt sprengt av en mine ved maskinrommet. 13. mars 1986 ble vraket erklært som krigsgrav, og en minnebauta ble satt opp på Haakonsvern.
I 1942 ble han utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire, og i november 1942 ble han tildelt Krigskorset for å ha leda ubåten «Uredd» under en offensiv patrulje på norskekysten den 18. oktober 1942 da et tysk handelsfartøy ble senka.


== Referanser ==


== Kilder ==
Våre falne 1939–1945; utgitt av Den norske stat 1949–51
Submarine.no – Byggenummer:  P 41 «UREDD»
Nogodinidae

Nogodinidae er en familie av sikader, og en del av gruppen Fulgoromorpha. Disse sikadene kan vanligvis kjennes på de meget brede forvingene.


== Utseende ==
Små, tettbygde sikader. Pannen har en lengdelist, antennene er små, det ytterste leddet en fin børste. Fasettøynene er middels store og runde, punktøynene sitter på sidene av hodet under disse. Forvingene er vanligvis korte og svært brede. Hos gruppen Varciini blir de holdt flatt og er glassklare med et tett årenett, hos Lipocalliini er de hornaktige, ugjennomsiktige og halvkuleformet hvelvede, og dekker det meste av kroppen. Nymfene har et tett knippe av vokstråder som går ut fra bakkroppen.


== Levevis ==
Som de fleste sikader lever de av å suge plantesaft. I alle fall noen av artene er knyttet til gress. Disse artene ser ikke ut til å være vesentlige skadedyr.


== Utbredelse ==
Nogodininae forekommer i Sør- og Mellom-Amerika, Afrika, Sørøst-Asia, Indonesia og Australia. De mangler i Europa.


== Fossiler ==
En god del fossile arter er beskrevet, tilbake til slutten av Paleocen-perioden. Særlig er mange bevart i rav.


== Systematisk inndeling ==
Nogodinidae blir av noen taksonomer regnet som en undergruppe av Issidae. De 150 artene blir fordelt på ca. 55 slekter.

Nebbmunner (Hemiptera)
underorden Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
gruppe Sikader (Auchenorrhyncha)
delgruppe Fulgoromorpha
familien Nogodinidae
underfamilien Gastriniinae
underfamilien Nogodiniinae
gruppen Lipocalliini – nær kulerunde, ligner småsteiner, Australia
gruppen Mithymnini – én slekt i Australia, ellers sørlige Afrika
gruppen Tongini
gruppen Varcini – forholdsvis spinkle arter


== Eksterne lenker ==
(en) Nogodinidae i Encyclopedia of Life 
(en) Nogodinidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nogodinidae hos Fossilworks 
(en) Nogodinidae hos ITIS 
(en) Nogodinidae hos NCBI 
(en) Kategori:Nogodinidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nogodinidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
FLOW – Fulgoromorpha Lists On the Web
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Oversikt over australske arter
Bilde av en nett-vinget art fra Panama
Hårgelé

Hårgelé er et hårstylingsprodukt som brukes til å gjøre håret stivt for å kunne danne en bestemt frisyre. Resultatene den gir er vanligvis lignende, men sterkere enn ved bruk av hårspray og svakere enn ved bruk av hårvoks.


== Typer ==
Mange hårgelémerker kommer i nummererte varianter. Geleer nummerert med høyere tall gir håret bedre «hold». Lavere tall gjør derimot ikke håret så stivt, og noen slike produkter gir håret et vått utseende. En kategori som vanligvis refereres til som «etniske» geleer, er produsert spesielt for å forme håret på samme måte som afroamerikanere. Ampro Industries er et vanlig eksempel på denne kategorien.


== Se også ==
Hårmousse
Hårvoks
Ricaniidae

Ricaniidae er en familie av sikader, og en del av gruppen Fulgoromorpha.


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 10 – 15 mm), bredvingede sikader. Hodet er kort og bredt, ansiktet har en lengdelist i midten. Vingene er store, brede, trekantede og rundede og holdes flatt ut fra kroppen, slik at dyrets omriss blir trekantet. De har også vanligvis fargede bånd eller flekker slik at disse sikadene kan minne sterkt om små sommerfugler, kanskje særlig familien breimøll (Choreutidae), eller også om små målere (Geometridae). Vingene har markert årenett.


== Levevis ==
Som andre sikader lever de av å suge plantesaft. De hopper godt og tar så til vingene og flyr bort om de blir forstyrret. Scolypopa australis er et brysomt skadedyr ved dyrking av kiwifrukt på New Zealand. 


== Utbredelse ==
Ricaniidae er artsrike i tropiske områder av Afrika, Sørøst-Asia og Australia.
Bare to arter av slekten Ricania forekommer i Europa.


== Systematisk inndeling ==
De rundt 400 kjente artene blir fordelt på over 40 slekter.

Orden Nebbmunner (Hemiptera)
underorden Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
gruppe Sikader (Auchenorrhyncha)
delgruppe Fulgoromorpha
familien Ricaniidae
slekten Acroprivesa
slekten Alisca
slekten Apachnas
slekten Aprivesa Melichar, 1923
slekten Armacia Stål, 1862
slekten Armilustrium
slekten Busas
slekten Carmentalia
slekten Cotradechites Fennah, 1967 – bare kjent fra fossiler
slekten Cotrades
slekten Decipha
slekten Deferundata
slekten Deraulax
slekten Diazanus
slekten Epitemna
slekten Epithalamium Kirkaldy, 1906
slekten Euricania Melichar, 1898
slekten Hajar
slekten Janssensia
slekten Keiserana
slekten Lambertonia
slekten Lugardia
slekten Marleyia
slekten Meliprivesa
slekten Mesoricania
slekten Motua
slekten Motumotua
slekten Mulvia
slekten Neoprivesa
slekten Paurostauria Kirby, 1900
slekten Plestia Stål, 1870
slekten Pocharia
slekten Pochazia Amyot & Audinet-Serville, 1843
slekten Pochazina
slekten Pochazoides Signoret, 1860 – 15 arter, Afrika
slekten Privesa
slekten Ricania Germar, 1818 – i Europa:
Ricania hedenborgi Stål, 1865
Ricania japonica Melichar, 1898
slekten Ricanoides
slekten Ricanopsis Melichar, 1898 – 6 arter, Afrika
slekten Ricanoptera Melichar, 1898
slekten Ricanula
slekten Scolypopa Stål, 1859
Scolypopa australis (Walker, 1851) – Australia og New Zealand, på pasjonsfrukt etc.
slekten Syndetica
slekten Tarundia
slekten Trysanor


== Eksterne lenker ==
(en) Ricaniidae i Encyclopedia of Life 
(en) Ricaniidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ricaniidae hos Fauna Europaea 
(en) Ricaniidae hos Fossilworks 
(en) Ricaniidae hos ITIS 
(en) Ricaniidae hos NCBI 
(en) Kategori:Ricaniidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ricaniidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
FLOW – Fulgoromorpha Lists On the Web
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Oversikt over australske arter
Bilder av arter funnet rundt Brisbane, Australia
Ricaniidae på Tree of Life
Sea Cruise

«Sea Cruise» er en amerikansk rock and roll-sang skrevet og sunget av Huey «Piano» Smith.


== Coverversjoner ==
Frankie Ford spilte inn en coverversjon av sangen i 1959, hvor han brukte Smiths originale backingspor. Den ble en Top 20-slager.Coverversjoner ble senere spilt inn av:

The Beach Boys på samlealbumet Ten Years of Harmony med Dennis Wilson som vokalist.
Commander Cody and His Lost Planet Airmen.
Billy «Crash» Craddock.
John Fogerty (På sitt soloalbum med samme navn som artisten i 1975).
Herman's Hermits.
The Houseshakers (På Demolition Rock i 1972. Tilgjengelig på CD-platen Contours of Rock and Roll (Raucous Records)).
The Kidsongs Kids (På What I Want to Be)
Johnny Rivers (På sitt album Last Boogie in Paris).
Status Quo (På singlen The Way It Goes).
James Taylor.


== Norsk versjon ==
Eldar Vågan har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Harry Hoover». Sangen ble utgitt av Vazelina Bilopphøggers på LP-platen Fem fyrer med ved (Slagerfabrikken/Opal SLP 99004) i 1984. Den er også med på 12" maxisinglen Vazelina Bilopphøggers Maxi-medley (Slagerfabrikken S12 45009) samme år.


== Referanser ==
Rødtvet

Rødtvet er et boligstrøk i bydelen Grorud, i Groruddalen i Oslo. T-banens linje 5 stopper på Rødtvet stasjon (fra 1966) og bruker omtrent 19 minutter ned til Oslo sentrum. Trondheimsveien skiller strøket fra Bredtvet, Kalbakken, Flaen og Nordtvet. I nordøst går grensen mot Ammerud ved Kristian Bogneruds vei ved Rødtvet kirke.


== Navnet ==
Navnet Rødtvet har ikke vært mulig å tolke fullstendig. Sisteleddet "tvet" kommer av det norrøne Þveit, som betyr "lite jordstykke", mens første ledd har ukjent opprinnelse. Strøket har fått navn etter Rødtvet gård (Rødtvetveien 14), som i middelalderen lå under Hovedøya kloster.


== Historien ==
Området var jordbruksland fram til 1800-tallet, da det dukket opp en del mindre industri – kakkelovnfabrikk, isdrift på Vesletjern, teglverk og steinindustri. Sistnevnte ser man fremdeles spor av inne i Lillomarka som omslutter strøket i nord og vest. I nærheten av Hestejordene kan man se flere "amfier" i terrenget som er tidligere dagbrudd, der steinen til dels ble tatt ut med håndkraft.
Reguleringsplan for området ble lagt fram i 1958, og åpnet for blokkbebyggelse (både høye og lave blokker) og småhusområder.


== I dag ==
Dagens uttrykk fikk Rødtvet på 1960-tallet, da blant andre Olav Selvaag bygget småhus, lavblokker og høyblokker. Rødtvet skole ble innviet i 1962, sykehjemmet i 1969 og Rødtvet kirke ble innviet i 1978. Bak kirka ligger i 2012 Norsk Hindu Kultursenter, som blant annet årlig arrangerer en storstilt festival som tiltrekker seg hinduer fra hele Nord-Europa.


== Kilder ==
Oslo byleksikon 2000
Rognstad, Kari 2001: «Gårdsliv på Rødtvet og Øvre Kalbakken», i: Årbok 2001, Groruddalen historielag


== Eksterne lenker ==
Rødtvet (strøk). Om Rødtvet på Lokalhistoriewiki
Om Rødtvet på nettstedet Oppdag Groruddalen
Nordtvet

Nordtvet er et strøk i bydel Grorud i Oslo. Det ligger mellom Trondheimsveien og Østre Aker vei, som er Groruddalens hovedfartsårer inn til Oslo sentrum. Strøket har navn etter Nordtvet gård.
Nordtvet ble bebygd med småblokker og småhus i perioden 1949-1966. Her ligger fremdeles gården som strøket har navnet sitt etter, i tillegg til Nordtvet gartneri, Nordtvet svømmehall, Nordtvet skole (1-7) og Nordtvet bibliotek. Her ligger også Grorud samfunnshus.Kalbakken industriområde huser blant annet mange bilverksteder. Nordtvet har Kalbakken stasjon som nærmeste t-banestasjon og Grorud stasjon som nærmeste jernbanestasjon. Ellers ligger Kalbakken senter rett ovenfor Nordtvet. 


== Referanser ==
Gary Farmer

Gary Dale Farmer (født 12. juni 1953) er en canadisk (First Nations) skuespiller.
Hans første større rolle var i TV-serien Spirit Bay. Farmer er kjent for sin rolle som indianeren Nobody i Jim Jarmusch' Dead Man fra 1995. Farmer gjentok rollen med en cameo i Ghost Dog: The Way of the Samurai, også regissert av Jim Jarmusch. 
Farmer har opptrådt i både film- og TV-adapsjoner av Tony Hillermans bøker. Han spilte cowboyen Dashee i filmen The Dark Wind fra 1991 og kaptein Largo i Coyote Waits fra 2003 og A Thief of Time fra 2004. Han ble nominert til Independent Spirit Awards for sine roller i filmene Powwow Highway, Dead Man and Smoke Signals.  Farmer spilte også rollen som Fagin i Twist fra 2003, en adapsjon av Charles Dickens-klassikeren.
Han har også et band ved navn Gary Farmer and the Troublemakers. Bandet består av John Longbow på bass, Gary Farmer på munnspill og vokal, Robert Rambo på gitar, Nicholas Mendoza på gitar og vokal og Robert Dean på trommer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gary Farmer på Internet Movie Database 
(sv) Gary Farmer i Svensk Filmdatabas 
(da) Gary Farmer på Filmdatabasen 
(da) Gary Farmer på Scope 
(fr) Gary Farmer på Allociné 
(en) Gary Farmer på AllMovie 
(en) Gary Farmer hos The Movie Database 
(en) Gary Farmer på Discogs 
(en) Gary Farmer på MusicBrainz 
(en) Gary Farmer på Songkick 
Gary Farmers hjemmeside
Fridtjof Kjæreng

Fridtjof Kjæreng (født 10. august 1964) er norsk filmregissør, fotograf og produsent.
Fridtjof Kjæreng arbeidet flere år i NRK med før han i 1996 grunnla produksjonsselskapet f(x) produksjoner AS. Kjæreng er regnet som en av Norges mest progressive dokumentarfilmregissører. Hans store gjennombrudd som dokumentarist kom med Hussains kjøttbutikk, som ble vist i NRK i 2000.  


== Priser og nominasjoner ==
Kjæreng har hatt stor suksess blant annet med TV-serien Canada på tvers, som vant Gullruten i kategorien «Beste norske TV-serie» i 2005, samt serien På tur med Lars Monsen. Samme år vant han den europeiske TV-prisen Prix Europa i Berlin for beste multikulturelle dokumentar for filmen Kong Hussain av Pakistan – Dronning Asia av Norge. Filmen ble også nominert til Amandaprisen 2005 i klassen beste dokumentarfilm. I 2010 hadde kinodokumentaren Snøhulemannen premiere på norske kinoer, og turnerte på en rekke festivaler rundt om i verden.
For TV-serien Snøballkrigen, som gikk på NRK våren 2011, vant han tre priser under Gullruten 2011, for «Beste regi enkamera», «Beste foto enkamera» og «Beste dokusåpe». Snøballkrigen vant også Prix Europa 2011 i Berlin for «Beste TV-dokumentar i Europa». I mars 2014 hadde kinodokumentaren En prest og en plage premiere på landets kinoer. For filmen vant Kjæreng Gullruten 2014 i klassen «Beste regi enkamera», og var i tillegg nominert i klassen «Beste foto enkamera». Filmen fikk hederlig omtale under Den norske kortfilmfestivalen i Grimstad, og ble nominert til Amandaprisen 2014 i klassen «Beste dokumentarfilm». Kjæreng ble nominert til Gullruten 2019 i klassen «Beste regi enkamera» for serien Reindrømmen, mens selve serien ble nominert i klassen «Beste dokusåpe».


== Filmografi ==


=== Som regissør og produsent ===
2019: Reindrømmen
2014: En prest og en plage
2011: Snøballkrigen
2010: Snøhulemannen
2005: Kong Hussain av Pakistan – Dronning Asia av Norge
2005: På tur med Lars Monsen
2005: Canada på tvers
2002: Fuckin` Rock`n Rolla
2000: Hussains kjøttbutikk
1998: Tilbake til fronten; Bosnisk videodagbok
1997: Jasminas to liv
1996: De kaller meg lakristrollet


=== Kun regi ===
1995: Menn kan voldtas (NRK)
1994: Bedre enn sitt rykte (NRK)
1994: Dronning på egen haug (NRK)
1992: Asylet (NRK)
1992: Kort møte med en folkefiende (NRK)
1990: Island – der velferden betales med fisk (NRK)


=== Som produsent ===
2006: Mr. Mustache


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fridtjof Kjæreng på Internet Movie Database 
(en) Fridtjof Kjæreng på AllMovie 
(en) Fridtjof Kjæreng hos The Movie Database
Crispin Glover

Crispin Hellion Glover (født 20. april 1964) er en amerikansk skuespiller, manusforfatter, artist og selvutgivende forfatter.
Glover er kjent for å portrettere eksentriske personer som George McFly i Tilbake til fremtiden, Layne i River's Edge, Rubin Farr i Rubin and Ed, «Thin Man» i Charlie's Angels og Willard Stiles i Willard.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Crispin Glover – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Crispin Glover – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Crispin Glover på Internet Movie Database 
(sv) Crispin Glover i Svensk Filmdatabas 
(da) Crispin Glover på Filmdatabasen 
(da) Crispin Glover på Filmdatabasen 
(da) Crispin Glover på Scope 
(fr) Crispin Glover på Allociné 
(en) Crispin Glover på AllMovie 
(en) Crispin Glover hos The Movie Database 
(en) Crispin Glover på Discogs 
(en) Crispin Glover på MusicBrainz 
(en) Crispin Glover på Songkick 
Crispin Glover på Twitter 
Crispin Glovers MySpace-profil
Crispin Glover Arkivert 15. oktober 2008 hos Wayback Machine. hos TV.com
Tjuvåsen Opp og Ned

Tjuvåsen Opp og Ned er et motbakkeløp i Østre Toten som arrangeres av Lensbygda Sportsklubb. Løpet ble første gang arrangert i 2009.
Ulikt de fleste andre motbakkeløp, er ikke målgang på løypas høyeste punkt. Løypa har start og målgang på Vesterås på 500 meters høyde, og beveger seg opp på Tjuvåskampen på 812 meter. Løypa er 11,3 km lang. Første 2,5 km på grusunderlag, deretter skogsterreng. Drikkestasjon på toppen av Tjuvåskampen, etter ca. 5,5 km og ved Furubekken, ca. 2 km før mål. Nye klopper i årets arrangement for en tørrere trasé. Vandrepokaler.  Det arrangeres også sykkelritt i deler av traseen.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Mili Avital

Mili Avital (hebraisk מילי אביטל, født 30. mars 1972) er en israelsk skuespiller. Hun opparbeidet seg en vellykket filmkarriere i Israel, hvor hun blant annet ble tildelt prisen for beste kvinnelige birolle i 1992 og nominert til beste kvinnelige hovedrolle i 1994 av det israelske filmakademiet.
Da hun ankom New York i 1994, ble hun umiddelbart tildelt den kvinnelige hovedrollen i Stargate. Senere har hun opptrådt i de amerikanske filmene Dead Man, Kissing a Fool, Polish Wedding, The Human Stain og When Do We Eat?.


== Filmografi ==
Noodle (2007)
When Do We Eat? (2005)
Ahava Colombianit (2004)
The Human Stain (2003)
Uprising (2001)
After the Storm (2001)
Preston Tylk (2000)
Arabian Nights  (2000)
The Young Girl and the Monsoon (1999)
Kissing a Fool (1998)
Animals and the Tollkeeper (1998)
Polish Wedding (1998)
The End of Violence (1997)
Minotaur (1997)
Invasion of Privacy (1996)
Dead Man (1995)
Stargate (1994)
Me'ever Layam (1992)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mili Avital på Internet Movie Database 
(sv) Mili Avital i Svensk Filmdatabas 
(da) Mili Avital på Filmdatabasen 
(da) Mili Avital på Scope 
(fr) Mili Avital på Allociné 
(en) Mili Avital på AllMovie 
(en) Mili Avital hos The Movie Database
Mosviksenderen Opp

Mosviksenderen Opp er et motbakkeløp i Mosvik som arrangeres av Mosvik IL.
Løpet ble første gang arrangert som et testløp i 2002, inspirert av kombinert-brødrene Bård Jørgen Elden og Trond Einar Elden.
Løypa starter i bunnen av Olderbakken omtrent på havnivå, og har målgang på toppen av Skavelsåsen ved fjernsynsmasten Mosviksenderen på 401 meter. Løypa er 5,6 km lang og følger grusveien fra Saltvikhamn.


== Vinnere ==
* I 2003 løp damene en kortere løype


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
VM i friidrett 2009 – Kulestøt kvinner

Øvelsen Kulestøt kvinner ved VM i friidrett 2009 ble avholdt på Olympiastadion i Berlin den 16. august.
Norge var ikke representert i øvelsen.


== Rekorder ==


== Kvalifikasjonskrav ==


== Program ==


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifisering: Utøvere som oppnådde direktekvalifiseringskrav på 18,50 m eller utøverne med de 12 beste resultatene gikk til final.


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Kulestøtresultater. IAAF. Besøkt den 16. august 2009.
Aragónoffensiven

Aragónoffensiven var en vellykket offensiv våren 1938 av de nasjonalistiske styrkene i den spanske borgerkrig. Offensiven kom som en oppfølging av seieren i slaget om Teruel, og hadde til hensikt å dele det området som ble kontrollert av republikken i to ved å ta seg videre til Catalonia og middelhavskysten.
Offensiven endte i katastrofe for Den andre spanske republikk, da de nasjonalistiske styrkene slo ut de republikanske styrkene i området og sikret seg under offensiven kontroll over Aragón og deler av Catalonia og deler av kystområdene. Karlistiske styrker tok seg fram til Middelhavet 17. april, og dette medførte at de republikanske styrkene sør for denne delingen ble avskåret fra (de få) militære forsyningene som republikkens styrker fikk via Frankrike over Pyreneene. Slik kunne det øvrige av republikken kun få forsyninger sjøveien, og dette var svært sårbart og viste seg utilstrekkelig.
Etter dette nederlaget søkte den republikanske regjeringen i mai å få til en fredsavtale med Francisco Franco, men han forlangte fullstendig kapitulasjon, og krigen fortsatte. Til tross for at frontavsnittet lå helt åpent, valgte nasjonalistene å ikke gå mot Barcelona og innta hele Catalonia, men gikk i stedet langs kysten i retning av Valencia. Her ble de stoppet etter harde kamper langs byens forsvarslinje, kalt XYZ-linjen.
Senere på sommeren gikk da republikkens stryker til den siste motoffensiven, kalt slaget ved Ebro, som imidlertid endte med nederlag, og borgerkrigen gikk etter dette mot slutten.


== Litteratur ==
Beevor, Antony. The Battle for Spain. The Spanish Civil War 1936-1939. Penguin Books. London. 2006
SPARC (andre betydninger)

SPARC har flere betydninger:

SPARC er en mikroprosessor som ble lansert av Sun Microsystems i 1987, basert på spesifikasjonen SPARC versjon 7. Lignende prosessorer ble produsert av Fujitsu, LSI Logic, Weitek, Texas Instruments og Cypress.
SPARC er navnet på en arkitektur som omfatter en hel familie med mikroprosessorer, basert på versjonene 7, 8 og 9 av SPARC spesifikasjonen.