jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aimery I av Châtellerault

Aimery I de Rochefoucauld (født ca. 1077, død 1151) var en fransk adelsmann i middelalderen, vicomte av Châtellerault og vasall under Vilhelm IX av Aquitaine. 
Han var sønn av vicomte Boson II de Châtellerault og dennes hustru Eleanora de Thouars. Han giftet seg med grevinne Dangereuse de l'Isle Bouchard (1079–1153). Med Dangereuse fikk han datteren Ænor eller Aenor de Châtellerault. Hans hustru Dangereuse ble røvet av hertug Vilhelm IX av Aquitaine, og Dangereuse var kanskje ikke et uvillig offer for den amorøse trubaduren Vilhelm IX. Hertugens sønn, Vilhelm X, var mindre fornøyd med at faren satte sin lovlige hustru tilside for elskerinnen, men i 1121 lot hertugen sin sønn Vilhelm X bli gift med datteren til Dangereuse, Aenor de Châtellerault. Datteren Aenor fikk tre barn med Vilhelm X, to døtre og en sønn. Da sønnen døde fire år gammel ble den eldste datteren arving til hertugdømmet Aquitaine. Eleanora av Aquitaine ble siden gift først med den kommende franske kongen og deretter med den blivende engelske kongen.
Aimery I fikk følgende barn med Dangereuse:

Aenor de Châtellerault (født 1103 – død etter 1131)
Aimable de Châtellerault (1105 – død ukjent)
Hugues II, vicomte de Châtellerault (1110–1176)
Raoul av Châtellerault, seigneur de Faye-la-Vineuse (1112 – 1185)Aimery I døde ved klosteret Notre-Dame de Noyers, rundt 60 år gammel.


== Referanser ==
Broutona

Broutona, Burotan-jima eller Buroton To er en liten øy med et areal på 7 km². Den ligger i den nordlige delen av de sørlige Kurilene og hører til Sakhalin oblast i Russland. Kysten av øya består av klipper med høyder opp til 274 moh.. Disse klippene er svake og blir erodert av havet. De indre områdene av øya har en høyde på opp mot 800 moh.. 


== Eksterne lenker ==
Sakhalin oblast
Demon (vulkan)

Demon er en vulkan nord på øya Iturup i Kurilene i Russland.


== Kilder ==
Demonvulkanen på Global Volcanism Program
Det andre Kurilsundet

Det andre Kurilsundet (russisk: Второй курильский пролив, Vtoroj Kurilskij Proliv) er et sund som går mellom øyene Paramusjir og Sjumsju i Kurilene i Russland.
Det fjerde Kurilsundet

Det fjerde Kurilsundet (russisk: Четвёртый курильский пролив – Tsjetvjortyj kurilskij proliv) er et sund mellom øyene Onekotan og Paramusjir i Kurilene i Russland.
Dianasundet

Dianasundet er et sund som går mellom øyene Ketoj og Simusjir i Kurilene i Russland.
Shokei Matsui

Shokei Matsui (født 15. januar 1963) er en koreansk karateinstruktør og president i International Karate Organization.
Ebeko

Ebeko (russisk: Эбеко) er en svært aktiv sommavulkan helt nord på øya Paramusjir i Kurilene i Russland. Den er en av de mest aktive vulkanene på Kurilene.


== Kilder ==
Ebeko på Global Volcanism Program
Jämtkraft Arena

Jämtkraft Arena er et fotballstadion i Östersund bygd på et gammelt militærområde.
Arenaen består av to fotballbaner i kunstgress, med tribuner langs hovedbanens langsider. Begge banene har belysning. Arenaen ble innviet 14. juli 2007.
Arenaens publikumsrekord er på 8 369 tilskuere og ble satt under cupfinalen 13. april 2017 da Östersunds FK vant 4–1 mot IFK Norrköping.Sommeren 2017 ble tribune nord og sør bygd ut med sitteplasser for å møte UEFA's krav til spill i UEFA Europa League. Kapasiteten etter siste utbygging er på 8 143 sitteplasser og er klassifisert som en kategori 4 arena av UEFAs stadionrangering.
Det finnes en vip-restaurant med utsikt over banen og kontor, garderober, presserom og flere moderne fasiliteter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jämtkraft Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ekarma

Ekarma (russisk: Экарма) er ei vulkansk øy nord i Kurilene i Russland. Øya har et areal på 30 km² og er 7,5 km lang og 5 km bred. Den vestlige vulkanen på øya har en høyde på 1170 moh.. Ekarma er fortsatt aktiv og det siste kjente utbruddet kom i 1980. 
Mellom Ekarma og Sjiasjkotan ligger Ekarmasundet. Administrativt hører øya til Sakhalin oblast. 


== Kilder ==
Ekarma på Global Volcanism Program


== Eksterne lenker ==
(en) Ekarma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sakhalin oblast
Ekarmasundet

Ekarmasundet er et sund som går mellom øyene Ekarma i sørøst og Sjiasjkotan i nordvest i Kurilene i Russland. På det smaleste er sundet 8 km.
Crème brûlée

Crème brûlée, eller crème brulée, er en dessert laget av eggeplommer, sukker, fløte og vanilje. Mange oppskrifter står oppført med melk og fløte, men den originale crème brûlée inneholder kun kremfløte, eggeplommer, sukker og vanilje. 
Noen anser crema catalana som en forløper til crème brûlée.
Begrepet crème brûlée er fransk og betyr brent fløte.


== Referanser ==
Transcendentalisme

Transcendentalisme eller transcendentalfilosofi er filosofi som utforsker mulighets- og gyldighetsbetingelsene for menneskelig erkjennelse, slik som rom og tid, og mer spesifikt navnet på Immanuel Kants erkjennelsesteori.
Canon EOS 300

Canon EOS 300 er et analogt 35mm speilreflekskamera. Det ble lansert av Canon i april 1999, og var i salg frem til september 2002 da det ble erstattet av Canon EOS 300V.
Verlag Freies Geistesleben & Urachhaus

Verlag Freies Geistesleben & Urachhaus GmbH er et forlag i Stuttgart, som utgir bøker under imprintnavnene Verlag Freies Geistesleben og Verlag Urachhaus. Forlaget har sine røtter i den antroposofiske bevegelsen, og utgir bøker innen et bredt spekter av temaer.
Verlag Freies Geistesleben («fritt åndsliv») ble grunnlag i 1947 på initiativ fra Freie Waldorfschule i Stuttgart, og har vekt på pedagogisk, særlig steinerpedagogisk, litteratur, generelle antroposofiske temaer, samfunnsvitenskaper, kultur og historie, kunst og arkitektur, musikk, naturvitenskaper og barnelitteratur. Forlaget utgir også mange klassiske titler.
Verlag Urachhaus ble grunnlagt i 1925 av Gertrud Spörri, Emil Bock og Ernst Scheiffele under navnet Verlag der Christengemeinschaft (Kristensamfunnets forlag), og utgav opprinnelig hovedsakelig kristen litteratur. På grunn av nazistisk forfølgelse endret forlaget navn til Verlag Urachhaus, etter gaten hvor forlagskontorene i Stuttgart lå, i 1936. Men 9. juni 1941 stormet Gestapo kontorene og beslagla alle verdiene. Året etter ble selskapet formelt likvidert. I 1946 ble selskapet reetablert. Forlaget har etterhvert fått en bredere utgivelsesprofil. Etter at Kristensamfunnet arvet det personlige arkivet til Christian Morgenstern, utgav Verlag Urachhaus en komplett utgav av Morgensterks verk i ni bind, kjent som «Stuttgart-utgaven».De to forlagene ble fusjonert på midten av 1990-tallet under navnet Verlag Freies Geistesleben & Urachhaus, men fortsetter å operere som selvstendige imprintforlag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verlag Freies Geistesleben
Verlag Urachhaus
John Landquist

John Landquist (født 3. desember 1881 i Stockholm, død 2. april 1974 i Danderyd) var en svensk litteraturkritiker samt professor i pedagogikk og psykologi ved Lunds universitet 1936–46.
Som student ved Uppsala universitet var Landquist medlem i den litterære studentkretsen Les quatre diables, som også Sven Lidman, Sigurd Agrell og Harald Brising tilhørte. Landquist engasjerte seg litterært allerede i Strindbergfeiden og gav siden ut Strindbergs samlede skrifter. Han gav også ut en Frödingmonografi i 1916, der han var tidlig ute med å introdusere freudiansk teoridannelse i svensk litteraturvitenskap.
Landquist var 1910–22 gift med Elin Wägner og senere (fra 1938) med Solveig Landquist.Landquists kritiske anmeldelse av Pippi Langstrømpe i 1946 ble innledningen på en avisdebatt der innsendere protesterte mot Astrid Lindgrens barnebøker. Langt senere var både Landquist og Astrid Lindgren medlemmer i Samfundet De Nio og kom godt overens.


== Bibliografi (utvalg) ==
1906 – Filosofiska essayer, filosofi
1908 – Viljan : en psykologisk-etisk undersökning, filosofi
1909 – Verner von Heidenstam : en essay, litteraturvitenskap
1913 – Essayer : ny samling, litteraturvitenskap
1916 – Gustaf Fröding : en psykologisk och litteraturhistorisk studie, litteraturvitenskap
1917 – Knut Hamsun : En studie över en nordisk romantisk diktare, litteraturvitenskap
1920 – Människokunskap : en studie över den historiska och den konstnärliga kunskapen, kunnskapsteori
1924 – Erik Gustav Geijer : hans levnad och verk, litteraturvitenskap
1927 – Erik Hedén : En levnadsteckning, biografi
1928 – Henri Bergson : en populär framställning av hans filosofi, filosofihistorie
1929 – Modern svensk litteratur i Finland, litteraturvitenskap
1929 – Uppsalafilosofien och sanningen : några ord om två sakkunniga för tillsättandet av filosofiprofessuren i Lund, filosofi
1931 – Humanism : inlägg, litteraturvitenskap
1935 – Till humanistiska sektionen vid Lunds universitet
1935 – Själens enhet / tre föreläsningar, psykologi
1940 – Psykologi, psykologi
1941 – Pedagogikens historia, pedagogikk
1944 – Efter fyllda fyrtio år, psykologi
1949 – Som jag minns dem, biografi og litteraturvitenskap
1952 – Våra fördomar
1954 – Geijer: en levnadsteckning, biografi
1957 – I ungdomen : scener ur den förlorade tiden, litteraturvitenskap
1959 – Charles Darwin : liv och verk, biografi
1964 – Poul Bjerre : själsläkaren och konstnären, biografi
1965 – Livet i Katarina, geografi og kirkehistorie
1970 – Tankar om den skapande individen, litteraturvitenskap og psykologi


== Priser og utmerkelser ==
De Nios stora pris, 1971


== Se også ==
John Landquists pris


== Referanser ==


== Kilder ==
[1]
[2]
Litteraturåret 1891

Litteraturåret 1891 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1891.


== Fødsler ==
2. januar – Eric Engstam, svensk sangtekstforfatter, visesanger og skuespiller (død 1944)
16. mars – Jules Gaston Portefaix, svensk skuespiller og manusforfatter
29. mars – Yvan Goll, pseudonym for Isaac Lang, tysk-fransk (tospråklig) jødisk forfatter
14. april – Karl Gerhard, svensk revyartist, teaterdirektør, revy- og satirenummerforfatter
15. mai – Mikhail Bulgakov, russisk forfatter (død 1940)
23. mai – Pär Lagerkvist, svensk forfatter, nobelprisvinner (død 1974)
1. juli – Sten Selander, svensk poet, essayist og botaniker, medlem av Svenska Akademien 1953–1957.
15. november – Harald Beyer, norsk professor i europeisk litteratur ved Universitetet i Bergen, foreleser, litteraturkritiker og lærebokforfatter (død 1960)
22. november – Bengt von Törne, finlandssvensk komponist, kunstkjenner og essayist
10. desember – Nelly Sachs, tysksvensk forfatter og mottaker av Nobelprisen i litteratur i 1966 (død 1970)
26. desember – Henry Miller, amerikansk forfatter (død 1980)
Eli Krog, norsk publisist og oversetter (død 1970)


== Dødsfall ==
1. mai – Ferdinand Gregorovius, tysk historiker og forfatter
28. september – Herman Melville, amerikansk forfatter, skrev bl.a. Moby Dick.
10. november – Arthur Rimbaud, fransk poet.
24. november – Robert Bulwer-Lytton, britisk diplomat og dikter


== Priser ==
Kungliga priset: Karl Alfred Cornelius


== Hendelser ==
Guy de Maupassant blir offisielt diagnostisert som sinnssyk.


== Nye bøker ==
Bildet av Dorian Gray (The Picture of Dorian Gray) av Oscar Wilde
Bondekoner  av Anton Tsjekhov
Drømmen om fremtiden (News from Nowhere, or, an Epoch of Rest, being some chapters from a Utopian Romance) av William Morris
 Duellen av Anton Tsjekhov
Fra Fjeldbygden av John Lie
Fru Inés av Amalie Skram
Guitarr och dragharmonika av Gustaf Fröding (debut)
Gösta Berlings saga av Selma Lagerlöf (debut)
 Jacob av Alexander Kielland
Là-bas (Norsk oversettelse «Der») av Joris-Karl Huysmans
L'Argent ("Pengar") av Émile Zola
Mistress Branican av Jules Verne
«Nye Grub Street» (New Grub Street) av George Gissing
Trold av Jonas Lie
Vapensmeden : hägringar från reformationstiden av Viktor Rydberg


== Litteratur ==
Peter Boxall (2007), 1001 bøker du må lese før du dør, Orion 2007, oversatt av Kjell Olav Jensen, ISBN 978-82-458-0835-3
Litteraturåret 1901

Litteraturåret 1901 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1901.


== Prisvinnere ==
Nobelprisen i litteratur – Sully Prudhomme, Frankrike


== Hendelser ==


== Nye bøker og kortere tekster ==
Anderssonskans Kalle av Emil Norlander
Buddenbrooks av Thomas Mann
Där ute och andra noveller av Henning Berger
The Debatable Case of Mrs. Emsley av Arthur Conan Doyle
Dødsdansen av August Strindberg
Études de numismatique av Adrien Blanchet
Kim av Rudyard Kipling
Den gotiske rennaissance av Johannes V. Jensen
Jerusalem (del I) av Selma Lagerlöf
Kongens Fald av Johannes V. Jensen
Løytnant Gustl av Arthur Schnitzler
Martin Bircks ungdom av Hjalmar Söderberg
Naar Jernteppet falder av Jonas Lie
Les 21 jours d'un neurasthénique av Octave Mirbeau
Syner av Vilhelm Ekelund
Travail av Émile Zola
Tre søstre av Anton Tsjekov


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Peter Boxall (2007), 1001 bøker du må lese før du dør, Orion 2007, oversatt av Kjell Olav Jensen, ISBN 978-82-458-0835-3
Armand Trønnes

Armand Ragnar Trønnes (født 16. mai 1921 i Sarpsborg, død 26. desember 1997) gjorde tjeneste i Kompani Linge under andre verdenskrig.
Den 12. november 1943 fløy han sammen med  Birger Rasmussen og Edvard Tallaksen fra Storbritannia til Norge for å delta i sabotasjeaksjonen «Operasjon Company». Aksjonen var vellykket og ingen ble drept. Etter aksjonen ble han tilsluttet «Operasjon Goldfinch». I 1944 ble han sammen med Fredrik Kayser, Kristian Fjell og Severin Synnes satt i land på Gangsøy i Fåfjorden, med oppdrag om å sprenge fiendtlige skip i havna i Måløy. De ble oppdaget, og gikk i dekning til de ble hentet tilbake til Shetland. Han var også med i motstandsgruppen Bjørn West i de siste dager av krigen.
Trønnes mottok St. Olavsmedaljen med ekegren for sin krigsinnsats.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Roset, Ivar: Sarpsborg 1939–1945. Okkupasjonstiden, Sarpsborg: Sarpsborg kommune, 1990


== Eksterne lenker ==
Special Forces - Roll Of Honour
Sabotasjeaksjon på Arendal Smelteverk 1943 Arkivert 11. november 2007 hos Wayback Machine.
Etisk bankvirksomhet

Etisk bankvirksomhet (engelsk: Ethical banking), også kalt sosial bankvirksomhet, alternativ bankvirksomhet eller bærekraftig bankvirksomhet, er samlebetegnelser på bankvirksomhet hvor hensynet til sosiale og miljømessige konsekvenser av investeringer og utlån står sentralt. Denne formen for bankvirksomhet er beslektet med rettferdig handel, etisk forbruk og forbrukerboikott. Etiske banker er underlagt samme lover og regler som vanlige banker, og skillet mellom etiske banker og konvensjonelle banker lar seg ikke definere presist. Etiske banker har gjerne lavere inntjeningsmål enn konvensjonelle banker.
Cultura Sparebank er en norsk bank som driver etisk bankvirksomhet. Dette innebærer at innskyterne får vite hva pengene brukes til, og at utlånsformålene vurderes i forhold til sosiale kriterier og om de er bærekraftige.
Hemsedalsfjella

Hemsedalsfjella er fjellene rundt Hemsedal i Viken, og delvis over mot Lærdal i Vestland. Området tilknyttet fjellovergangen til riksvei 52 omtales som Hemsedalsfjellet. Riksveiens høyeste punkt ligger ved Eldrevatnet i like over grensen på Lærdal kommune, et par kilometer nord for Bjøberg
Høyeste topp i Hemsedalsfjella er Høgeloft (Jukleegga) 1 920 moh. på grensen til Vestland. Fjellmassivet er populært område for fjellvandrere. Turistforeningen har vardemerkede turiststier nordover til Jotunheimen og vestover til Finse via Hallingskarvet og Geiteryggen. Fjelltraktene vest for riksvei 52 gjennom Hemsedal hører til Skarvheimen.
Blagoevgrad

Blagoevgrad (bulgarsk: Благоевград, tidligere: Горна Джумая, Gorna Dzhumaya) er en by og kommune i det sørvestlige Bulgaria. Byen er administrasjonssenter i Blagoevgrad oblast og har et innbyggertall 83,008 (målt i januar 2020).
Byen er senter både for økonomi og kultur i Sørvest-Bulgaria. Den ligger i dalen til elven Struma, ved foten av fjellene Rila og Pirin, 101 kilometer sør for Sofia, nær grensen til Hellas, Serbia og Nord-Makedonia.
Igor Prins

Igor Prins (født 21. oktober 1966 i Pärnu) er en estisk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han er for tiden hovedtrener for FC Levadia Tallinn og ledet laget til seriemesterskapet i 2008.
Han debuterte for landslaget til Estland i en vennskapskamp mot Slovenia 3. juni 1992. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Igor Prins – Transfermarkt 
(en) Igor Prins – national-football-teams.com 
(en) Igor Prins – EU-Football.info 
(en) Igor Prins – Estlands fotballforbund 
(en) Igor Prins – FBref
Château de Lunéville

Château de Lunéville er et palass bygget i nyklassisistisk stil i den franske byen Lunéville. Slottet har tilhørighet til den vakre parken Park Municipal i fransk senbarokk. Palasset ligger sør for elven i Lunéville. Lunéville ligger sørøst for den større franske byen Nancy.
Slottet ble bygget i det syttende århundre av Henry II hertug av Lorraine. Slottet har gjennomgått en rekke utvidelser før det fikk sin nåværende form i det attende århundre. De fantastiske franske hagene har gitt slottet kallenavnet "Lorraines Versailles". Den 2. desember 2003 fant det sted en stor brann som ødela nesten hele slottet. Restaureringen pågår, men penger mangler så langt.
Brandenburgs våpen

Brandenburgs våpen har siden 1170 hatt på sølv bunn en rød ørn. Våpenet ble offisielt vedtatt i 1824. Våpenet ble 30. januar 1991 vedtatt som våpen for den nyopprettede delstaten Brandenburg.
Ørnen blir ofte avbildet med gull nebb, føtter og klør, samt med en buet streng som ender i kløverblad på hver vinge.
I henhold til en tradisjon,  skal Märkischer Adler («Markiske ørn»), det vil si ørnen til Markgrevskapet Brandenburg, ha blitt tatt til våpen allerede av markgreve Gero på 900-tallet. Dette var i så fall et par hundre år før heraldikken oppsto som europeisk system.
Fussa

Fussa (russisk: Фусса) er en aktiv stratovulkan sør på øya Paramusjir i Kurilene i Russland. En kjenner bare til et utbrudd fra vulkanen, som skjedde i 1854. Fussa blir derimot fortsatt regnet som aktiv. 


== Kilder ==
Fussa på Global Volcanism Program
Bannlyst (punkband)

For straffemetoden bannlysing, se Ekskommunikasjon.Bannlyst var et norsk punkband fra Molde og Oslo.


== Medlemmer ==
Finn Erik Tangen, vokal
Per Arne Haugen, bass
Børre Løvik, gitar
Thomas Fosseide, trommer
Geir Sverre Danielsen, trommer (1983)


== Diskografi ==
Demo 83 tape (utgitt på egen hånd)
La dem ikke lure deg (EP, X-port Plater, 1985)
La dem ikke lure deg (LP)
Then the Molde Punx Come Marching Out (kassett, Anathema, 1983)
Bannlyst/Angor Wat splitt (Knallsyndikatet, 1984)
Bannlyst Discography (LP, Norwegian Leather, 2008)
Molde Blitz Speed Rocknroll (Norwegian Leather, 2011)
Live at Blitz, konsertopptak fra Blitz, egenutgitt (Norwegian Leather, 2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bannlyst på Discogs 
(en) Bannlyst på MusicBrainz 
(no) Norwegian punk and hardcore: Bannlyst – Det var engang en diskografi
DEC Ultrix

Ultrix eller ULTRIX var Digital Equipment Corporations utgave av BSD Unix for datamaskinarkitekturen VAX. Ultrix-32, som var operativsystemets opprinneloige navn, støttet etterhvert en rekke  av Digitals proprietære teknologier, deriblant DECnet og LAT.
Ultrix-32 ble først lansert i juni 1984, og var basert på 4.2BSD med enkelte komponenter hentet fra UNIX System V. Digital hadde både støttet og bidratt til utviklingen av Berkeley Unix. Systemet ble senere tilgjengelig også på Digitals arbeidsstasjoner (DECstation). Ultrix-11 for Digitals PDP-11 arkitektur hadde en annen opprinnelse, og forsvant sammen med PDP-11 produktene mot slutten av 80-tallet. Samtidig forsvan behovet for peresiseringen 'Ultrix-32', og systemet ble hetende 'Ultrix'.
Utviklingen av Ultrix stagnerte over tid, delvis grunnet de såkalte «Unix-krigene» på 1980- og 1990-tallet, hvor DEC langsomt faset ut Ultrix til fordel for OSF/1. Deriblant fikk Ultrix aldri støtte for dynamisk lenkede biblioteker.
Etter lanseringen av 64-bit mikroporosessoren Alpha 21064, ble Ultrix erstattet av OSF/1, senere av Digital Unix og til slutt av Tru64 UNIX.
Siste versjon var 4.5 og ble lansert i november 1995.
Kildekoden til Ultrix er idag åpent tilgjengelig.


== Eksterne lenker ==
Kildekoden til Ultrix 2.0, 4.2, og 4.3
Suo jure

Suo jure er en latinsk frase eller uttrykk som betyr «i sin egen rett».
Den blir vanligvis benyttet i sammenheng med adelige titler, særlig i tilfeller hvor en hustru har en selvstendig rett til å bruke en adelstittel, i stedet for at tittelen er avledet av hennes ektemanns adelige status.


== En del kjente suo jure-titler ==
Anne Boleyn, markise av Pembroke, andre hustru av Henrik VIII av England.
Maria av Burgund, datter av Karl I av Burgund og kone hustru Isabella av Bourbon, som døde i Nancy i 1477.
Eleanora av Aquitaine, hertuginne av Aquitaine, dronning av Frankrike som hustru av Ludvig VII, og senere dronning av England som hustru av Henrik II.
Margaret av Mar, 30. grevinne av Mar, den eneste suo jure-grevinne i det britiske overhuset.
Henrietta Godolphin, 2. hertuginne av Marlborough; hertugdømmet Marlborough er det eneste gjenværende britiske hertugdømmet som fortsatt kan bli arvet av kvinnelige medlemmer ettersom den første hertug ikke hadde overlevende sønner.
Elizabeth Philipps, 14. baroness Strange, 21. baronesse de Moleyns og 22. baronesse Hungerford, også vicomtesse St Davids via hennes ektemann John Philipps, 1. viscount St Davids.
Margaret Thatcher, baronesse Thatcher, medlem av det britiske parlamentet og statsminister i Storbritannia.


== Se også ==
Liste over latinske uttrykk brukt i norsk
Det latinske alfabet
Latinsk litteratur
Amin Nouri

Amin Mimoun Nouri (født 10. januar 1990) er en norsk fotballspiller som fra den 31. desember 2022 er klubbløs.
Nouri kommer fra Mortensrud i Oslo.

Nouri skrev profesjonell kontrakt med VIF som 18-åring våren 2008, og debuterte for A-laget senere samme sesong borte mot Bodø/Glimt. Han fikk 52 kamper for VIF før han meldte overgang til Start. Han ble lånt ut til Start fra Vålerenga 16. juli 2011 frem til den permanente avtalen i august. Foran 2015-sesongen gikk han videre til Brann. Han signerte ikke ny kontrakt med Brann etter 2017-sesongen, og 21. desember samme år ble han bekreftet å returnere til gamleklubben Vålerenga.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amin Nouri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Amin Nouri – Transfermarkt 
(en) Amin Nouri – FootballDatabase.eu 
(en) Amin Nouri – Soccerway 
(no) Amin Nouri – Norges Fotballforbund 
(en) Amin Nouri – FBref 
(no) Presentasjon på vif-fotball.no
(no) Statistikk på altomfotball.no
UNIX/32V

UNIX/32V, også kalt 32V, var den første 32-bitsutgaven av operativsystemet Unix, og ble lansert i juni 1979 av Bell Laboratories. UNIX/32V var en direkte portering av Unix versjon 7 fra PDP-11 til DECs nye 32-bits VAX-arkitektur.
Operativsystemet utnyttet få av de tekniske nyvinningene VAX-arkitekturen introduserte, og leverte for alle praktiske formål en raskere PDP-11. Spesielt hemmende var systemets manglende støtte for virtuell hukommelse, som sammen med doblet ordlengde (fra 16 til 32 bits) og mangedoblet adresseoråde, var arkitekturens sterkeste kort.
Støtte for virtuell hukommelse i UNIX/32V ble utviklet av Bill Joy og andre ved University of California, Berkeley høsten 1979, i første omgang for å støtte universitetets Lisp-prosjekt, Franz Lisp. Utvidelsen ble en del av den første UNIX-distribusjonen for VAX fra Berkeley, 3BSD, utgitt i 1979.
Som startpunkt for både 4BSD og System V betraktes UNIX/32V som opphav til praktisk talt alle moderne UNIX-systemer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Marshall Kirk McKusick og George V. Neville-Neil: The Design and Implementation of the FreeBSD Operating System, Addison-Wesley, Boston, 2004, ISBN 0-201-70245-2, s. 4–6.
Thomas B. London og John F. Reiser: A UNIX Operating System for the DEC VAX-11/780 Computer, internal Bell Labs memo, 7. juli 1978, tilgjengelig online på Dennis Ritchies  hjemmeside og her.