jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
James Godday

James Godday (født 9. januar 1984 i Kaduna) er en nigeriansk friidrettsutøver (sprinter).
Godday deltok i OL 2004 der han var med på laget som tok bronse på 4 x 100 meter stafett sammen med Musa Audu, Saul Weigopwa og Enefiok Udo-Obong.
Han deltok også i VM 2005 i Helsingfors, men ble utslått i semifinalen på 400 meter. Da han deltok i OL 2008 ble han nummer seks i sin semifinale på 400 meter og gikk ikke videre til finalen.


== Personlig rekord ==
400 meter – 44,90


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Godday – Olympics.com 
(en) James Godday – Olympic.org 
(en) James Godday – Olympedia 
(en) James Godday – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) James Godday – Commonwealth Games Federation 
(en) James Godday – Commonwealth Games Federation 
(en) James Godday – World Athletics 
(en) James Godday – Track and Field Statistics
Musa Audu

Musa Audu (født 18. juni 1980) er en nigeriansk friidrettsutøver (sprinter).
Audu har ingen individuelle meritter fra noe internasjonalt mesterskap. Derimot deltok han på 4 x 400 meter stafett sammen med James Godday, Enefiok Udo-Obong og Saul Weigopwa under OL 2004 i Athen, der Nigerial tok tok bronse på plassen bak lagene fra USA og Australia.


== Personlige rekorder ==
400 meter – 45,98


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Musa Audu – Olympics.com 
(en) Musa Audu – Olympic.org 
(en) Musa Audu – Olympedia 
(en) Musa Audu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Musa Audu – World Athletics
Impilakhti

Impilakhti (russ.: Импилахти, finsk: Impilahti, eldre svensk: Impilax) er et tettsted i
Pitkjaranta (finsk: Pitkäranta) rajon i russisk Karelia.
Før 1944 var Impilahti en finsk kommune i Viborgs län. Kommunen lå ved nordenden av innsjøen Ladoga. I 1939 var antall innbyggere 14 399.
I Impilahti lå den finskspråklige Östra Karelens folkhögskola.
I tettstedet Pitkäranta ble rike kobber- og sølvforekomster utnyttet av Pitkäranta bergverk.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Impilahti i Nordisk familjebok, bind 12, spalte 453, 1910
Kart over Impilahti
Susanthika Jayasinghe

Susanthika Jayasinghe (født 17. desember 1975 i Atnawala på Sri Lanka) er en srilankisk friidrettsutøver (sprinter).
Jayasinghe vokste opp i en fattig familie seks mil nord for hovedstaden Colombo. 
Etter å ha tatt VM-sølv i 1997 flyttet hun til USA for å trene der.
I OL 2000 i Sydney tok Jayasinghe Sri Lankas første OL-medalje siden 1948 da hun tok bronse på 200 meter bak Marion Jones og Pauline Davis-Thompson. Førstnevnte er senere blitt diskvalifisert for doping. 9. desember 2009 besluttet IOK at Pauline Davis-Thompson var gullmedaljenvinnere og sølv til Jayasinghe på 200 meter for damer i sommer-OL 2000 i Sydney.


== Personlige rekorder ==
100 meter: 11,04  (Yokohama 2000)
200 meter: 22,28  (Sydney 2000)50 meter, innendørs: 6,31  (Liévin 2001), asiatisk rekord
60 meter, innendørs: 7,09  (Stuttgart, 1999), asiatisk rekord
200 meter, innendørs: 22,99  (Lisboa, 2001), asiatisk rekord


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Susanthika Jayasinghe – Olympics.com 
(en) Susanthika Jayasinghe – Olympic.org 
(en) Susanthika Jayasinghe – Olympedia 
(en) Susanthika Jayasinghe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Susanthika Jayasinghe – World Athletics 
(en) Susanthika Jayasinghe – Athletics Australia 
(en) Susanthika Jayasinghe – Track and Field Statistics
Tjongsfjord

Tjongsfjord er en bygd i Rødøy kommune i Helgeland, Nordland, med omkring 300 innbyggere.
Stedet har vært bebodd siden steinalderen. Bygda har en egen skole (barne- og ungdomsskole) og barnehage.  Tjongsfjorden kirke ble bygd i 1962. Tjongsfjord idrettslag ble grunnlagt 4. oktober 1964.Tjongsfjord har også et aktivt revylag som ble norgesmestere på høylandet i 2015.


== Eksterne lenker ==
Tjongsfjord IL
http://www.an.no/kultur/musikk/revy/tjongsfjordrevyen-med-ellevilt-paskeshow/s/5-4-282135?access=granted
Friidrett under Sommer-OL 2000 – Tikamp menn

Øvelsen Tikamp ved Sommer-OL 2000 fant sted ved Stadium Australia i Sydney, Australia den 27. og 28. september 
Trond Høiby representerte Norge, men fullførte ikke.
Etter første dag av konkurransen, ledet Chris Huffins med åtte poeng foran Dean Macey. Erki Nool og Tom Pappas fulgte på de neste plassene. Den neste dagen falt Nool til femteplass etter 110 meter hekk, men klatret igjen etter den kontroversielle diskos-konkurransen. Etter å ha begynt med to ugyldige kast, ble også det tredje og siste kastet til Nool opprinnelig kjent ugyldig, noe som hadde ført til han hadde fått 0 poeng og falt ut av den ledende gruppen. Men Nool fikk omgjort beslutningen og fikk målt kastet til 43,66 meter, som gjorde at han klatret en plass. Den britiske delegasjonen protesterte, men til ingen nytte.
Etter Nools sterke resultat i spyd var Huffins sin ledelse bare 14 poeng før 1500 meteren. Da dette var den svakeste øvelsen til Huffins syntes han å være ute av medaljekampen, men han klarte å senke sin personalige rekord med tolv sekunder og tok bronsemedaljen. Regjerende verdensmester og verdensrekordholder Tomáš Dvořák kjempet med et kneproblem gjennom hele konkurransen og fullførte på en skuffende sjetteplass.


== Resultater ==


=== Medaljevinnere ===
Šebrle satte verdensrekord i 2001 og vant gullmedaljen ved Sommer-OL i 2004 med ny olympisk rekord. Huffins la opp sin internasjonale friidrettskarriere etter sesongen.


=== Sammenlagt resultater ===
Poenger etter 10 øvelser:


== Eksterne lenker ==
Resultater dag en fra IAAF: 100 m, lengde, kule, høyde og 400 m. Besøkt 27. januar 2007.
Resultater dag to IAAF: 110 m hekk, diskos, stav, spyd og 1500 m. Besøkt 27. januar 2007.
IAAF resultater: Resultater sammenlagt. Besøkt 27. januar 2007.
IAAF (27. september 2000). «Tikamp - Dag 1 (øvelsesrapport)». IAAFs dekning av OL 2000. Arkivert fra originalen 27. mai 2002. Besøkt 28. januar 2007.  Arkivert 27. mai 2002 hos Wayback Machine.
IAAF (28. september 2000). «Tikamp - Dag 2 (øvelsesrapport)». IAAFs dekning av OL 2000. Arkivert fra originalen 8. juli 2003. Besøkt 28. januar 2007.  Arkivert 8. juli 2003 hos Wayback Machine.
Tohalet smådøgnflue

Tohalet smådøgnflue (Baetis lapponicus) er en døgnflue som tilhører familiegruppen smådøgnfluer strømdøgnfluer eller bekkedøgnfluer. Gruppens mange norske navn har oppstått på grunn av ulike norske dialekter og fra litteraturen.


== Utseende ==


=== Voksne (imago) ===
Kroppen er 5-7 millimeter lang og har en grålig eller litt kremfarget oliven farge. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).


=== Nymfer/larver ===
Nymfene er mellom 5-7 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen. Den miderste redusert og lite synlig, herav kommer navnet tohalet .... Haletrådene har ikke mørke smale ringer. De to ytre haletrådene har bare små korte hår på innsiden. Beinas kloledd har små fine hår på hver klospiss. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen.


== Levevis ==
Tohalet smådøgnflue finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år.
Tohalet smådøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne flyr fra mai til september. De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.


== Systematisk inndeling ==

Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
Familie Smådøgnfluer / bekkedøgnfluer (Baetidae)
Tohalet smådøgnflue Baetis lapponicus (Bengtsson, 1912)


== Litteratur ==
Johansen, G.O. og Lunde, V. 1993. Sjekkliste for norske døgnfluer (Ephemeroptera) med forslag til norske navn. Norsk entomologisk forening, InsektNytt 18(3-4), s. 19-22
Arnekleiv, Jo Vegar. 1995. Døgnfluelarver. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 14,  45 sider.
Puthz, V. 1978. Ephemeroptera.  Limnofauna Europaea, J. Illies (ed.). Fischer Verlag, Stuttgart. side 256 – 263.


== Eksterne lenker ==
(en) Tohalet smådøgnflue i Encyclopedia of Life 
(en) Tohalet smådøgnflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tohalet smådøgnflue hos Artsdatabanken 
(sv) Tohalet smådøgnflue hos Dyntaxa 
(en) Tohalet smådøgnflue hos Fauna Europaea 
(en) Tohalet smådøgnflue hos ITIS 
(en) Tohalet smådøgnflue hos NCBI 
Norsk Entomologisk forening
Guløyet smådøgnflue

Guløyet smådøgnflue (Baetis fuscatus) er en døgnflue som tilhører familiegruppen smådøgnfluer strømdøgnfluer eller bekkedøgnfluer. Gruppens mange norske navn har oppstått på grunn av ulike norske dialekter og fra litteraturen.


== Utseende ==


=== Voksne (imago) ===
Kroppen er 5-7 millimeter lang. Kroppen er lys oliven eller litt brunlig olivenfarget. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).


=== Nymfer/larver ===
Nymfene er mellom 5-7 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen, og den miderste er litt kortere en de to på siden. De har et tydelig mørkt bånd. Den midterste haletråden har små korte hår ut til hver side. De to ytre haletrådene har bare hår på innsiden. Beinas kloledd har ikke små fine hår på hver klospiss. Bakkroppen har små lyse flekker, det femte, niende og tiende bakkroppsleddet er blekere enn de andre. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen.
Den er svær lik hvitflekket smådøgnflue (Baetis scambus), men kan skilles fra denne på labialpalpens ytre (tredje) ledd. Det er ikke kortere, men omtrent like langt som det miderste (andre) leddet.


== Levevis ==
Guløyet smådøgnflue finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år.
Guløyet smådøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.


== Systematisk inndeling ==

Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
Familie Smådøgnfluer / strømdøgnfluer / bekkedøgnfluer (Baetidae)
Guløyet smådøgnflue Baetis fuscatus (Linnaeus, 1761)


== Litteratur ==
Johansen, G.O. og Lunde, V. 1993. Sjekkliste for norske døgnfluer (Ephemeroptera) med forslag til norske navn. Norsk entomologisk forening, InsektNytt 18(3-4), s. 19-22
Arnekleiv, Jo Vegar. 1995. Døgnfluelarver. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 14,  45 sider.
Puthz, V. 1978. Ephemeroptera.  Limnofauna Europaea, J. Illies (ed.). Fischer Verlag, Stuttgart. side 256 – 263.


== Eksterne lenker ==
(en) Guløyet smådøgnflue i Encyclopedia of Life 
(en) Guløyet smådøgnflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Guløyet smådøgnflue hos Artsdatabanken 
(sv) Guløyet smådøgnflue hos Dyntaxa 
(en) Guløyet smådøgnflue hos Fauna Europaea 
(en) Guløyet smådøgnflue hos NCBI 
Norsk Entomologisk forening
Hvitflekket smådøgnflue

Hvitflekket smådøgnflue (Baetis scambus) er en døgnflue som tilhører familiegruppen smådøgnfluer strømdøgnfluer eller bekkedøgnfluer. Gruppens mange norske navn har oppstått på grunn av ulike norske dialekter og fra litteraturen.


== Utseende ==


=== Voksne (imago) ===
Kroppen er 5-7 millimeter lang. Kroppen er lys oliven eller litt brunlig olivenfarget. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).


=== Nymfer/larver ===
Nymfene er mellom 5-7 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen, og den miderste er litt kortere en de to på siden. De har et tydelig mørkt bånd. Den midterste haletråden har små korte hår ut til hver side. De to ytre haletrådene har bare hår på innsiden. Beinas kloledd har ikke små fine hår på hver klospiss. Bakkroppen har små lyse flekker, det femte, niende og tiende bakkroppsleddet er blekere enn de andre. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen.
Den er svær lik guløyet smådøgnflue (Baetis fuscatus), men kan skilles fra denne på labialpalpens ytre (tredje) ledd. Det er kortere enn det miderste (andre) leddet.


== Levevis ==
Hvitflekket smådøgnflue finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år.
Hvitflekket smådøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.


== Systematisk inndeling ==

Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
Familie Smådøgnfluer / strømdøgnfluer / bekkedøgnfluer (Baetidae)
Hvitflekket smådøgnflue Baetis scambus Eaton, 1870


== Litteratur ==
Johansen, G.O. og Lunde, V. 1993. Sjekkliste for norske døgnfluer (Ephemeroptera) med forslag til norske navn. Norsk entomologisk forening, InsektNytt 18(3-4), s. 19-22
Arnekleiv, Jo Vegar. 1995. Døgnfluelarver. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 14,  45 sider.
Puthz, V. 1978. Ephemeroptera.  Limnofauna Europaea, J. Illies (ed.). Fischer Verlag, Stuttgart. side 256 – 263.


== Eksterne lenker ==
(en) Hvitflekket smådøgnflue i Encyclopedia of Life 
(en) Hvitflekket smådøgnflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hvitflekket smådøgnflue hos Artsdatabanken 
(sv) Hvitflekket smådøgnflue hos Dyntaxa 
(en) Hvitflekket smådøgnflue hos Fauna Europaea 
(en) Hvitflekket smådøgnflue hos NCBI 
Norsk Entomologisk forening
Odines syndrom

Odines syndrom, eller kongenitalt sentralt alveolært hypoventilasjonssyndrom, er en sjelden sykdom som innebærer at det autonome nervesystemet ikke sørger for et automatisk åndedrett, noe som gjør det svært farlig når pasienten sovner. Pasienter med denne sykdommen er derfor avhengige av respirator under søvnen.
Innsjøsmådøgnflue

Innsjø smådøgnflue (Baetis macani) er en døgnflue som tilhører familiegruppen smådøgnfluer strømdøgnfluer eller bekkedøgnfluer. Gruppens mange norske navn har oppstått på grunn av ulike norske dialekter og fra litteraturen.


== Utseende ==


=== Voksne (imago) ===
Kroppen er 5-8 millimeter lang. Kroppen er olivengrønn. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).


=== Nymfer/larver ===
Nymfene er mellom 6-8 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen, og den miderste er litt kortere en de to på siden. Haletrådene har ikke noe mørkt bånd. Den midterste haletråden har små korte hår ut til hver side. De to ytre haletrådene har bare hår på innsiden. Beinas kloledd har ikke små fine hår på hver klospiss. Låret (femur) er besatt av små svarte pigger (krever god forstørrelse for å se). Bakkroppen har mer uskarpe tegninger. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen, de er tre til fire ganger så lange som de er brede.


== Levevis ==
Innsjø smådøgnflue finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den er den eneste norske arten i slekten Baetis som også lever i innsjøer. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år.
Innsjø smådøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.


== Systematisk inndeling ==

Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
Familie Smådøgnfluer / strømdøgnfluer / bekkedøgnfluer (Baetidae)
Innsjø smådøgnflue Baetis macani Kimmins, 1957


== Litteratur ==
Johansen, G.O. og Lunde, V. 1993. Sjekkliste for norske døgnfluer (Ephemeroptera) med forslag til norske navn. Norsk entomologisk forening, InsektNytt 18(3-4), s. 19-22
Arnekleiv, Jo Vegar. 1995. Døgnfluelarver. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 14,  45 sider.
Puthz, V. 1978. Ephemeroptera.  Limnofauna Europaea, J. Illies (ed.). Fischer Verlag, Stuttgart. side 256 – 263.


== Eksterne lenker ==
(en) Innsjøsmådøgnflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Innsjøsmådøgnflue hos Artsdatabanken 
(sv) Innsjøsmådøgnflue hos Dyntaxa 
(en) Innsjøsmådøgnflue hos Fauna Europaea 
(en) Innsjøsmådøgnflue hos NCBI 
Norsk Entomologisk forening
Sandsmådøgnflue

Sandsmådøgnflue (Baetis muticus) er en døgnflue som tilhører familiegruppen smådøgnfluer strømdøgnfluer eller bekkedøgnfluer. Gruppens mange norske navn har oppstått på grunn av ulike norske dialekter og fra litteraturen.


== Utseende ==


=== Voksne (imago) ===
Kroppen er 5-7 millimeter lang. Kroppen er gråsvart farget. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).


=== Nymfer/larver ===
Nymfene er mellom 5-7 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen, og den miderste er litt kortere en de to på siden. Den midterste haletråden har små korte hår ut til hver side. De to ytre haletrådene har bare hår på innsiden. Beinas kloledd har ikke små fine hår på hver klospiss. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen. Den høyre overkjeven (mandibel) har to kraftige hår (krever god forstørrelse). Pannen (frons) er smalt v-formet i bakkant.


== Levevis ==
Sandsmådøgnflue finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år.
Sandsmådøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.


== Systematisk inndeling ==

Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
Familie Smådøgnfluer / strømdøgnfluer / bekkedøgnfluer (Baetidae)
Sandsmådøgnflue Baetis muticus (Linnaeus, 1758)


== Litteratur ==
Johansen, G.O. og Lunde, V. 1993. Sjekkliste for norske døgnfluer (Ephemeroptera) med forslag til norske navn. Norsk entomologisk forening, InsektNytt 18(3-4), s. 19-22
Arnekleiv, Jo Vegar. 1995. Døgnfluelarver. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 14,  45 sider.
Puthz, V. 1978. Ephemeroptera.  Limnofauna Europaea, J. Illies (ed.). Fischer Verlag, Stuttgart. side 256 – 263.


== Eksterne lenker ==
(en) Sandsmådøgnflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sandsmådøgnflue hos Artsdatabanken 
(sv) Sandsmådøgnflue hos Dyntaxa 
(en) Sandsmådøgnflue hos Fauna Europaea 
Norsk Entomologisk forening