jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Belsnickel

Belsnickel, også kalt Belschnickel, Belznickle, Belznickel, Pelznikel og Pelznickel (pelzen betyr «pryle», mens Nickel er kjæleform av Sankt Nikolaus på samme måte som Nisse) eller Pelzmärtel, også kalt Pelzemärtel, Pelzermärtel, Pelzamärdl og Pelzmartin (Märtel er kallenavn på Sankt Morten, Martin av Tours), er navn på en oppdiktet skikkelse som opptrer som tradisjonell gaveutdeler i førjulstida i henholdsvis regionen Pfalz i den sørvestre delen av Tyskland langs Rhinen, Saarland og Odenwald-området i Baden-Württemberg og i regionen Franken.
Belsnickel og Pelzmärtel blir tradisjonelt framstilt som en gammel mann, gjerne kledt i pels. Han kommer med gavesekken til barna på Nikolaustag (nilsmesse) 6. desember eller på Martinstag (martinsdag eller mortsensmesse) 11. november. De lydige og snille har tradisjonelt fått nøtter og frukt, mens uskikkelige barn har fått smake kjeppen.
Skikken med Belsnickel er også blitt videreført blant barnefamilier i Pennsylvania Dutch-miljøet i USA, det vil si blant etterommere av tyske immigranter i deler av landet. Der er Belsnickel en skummel figur som legger kullbiter i julestrømpene til barna dersom de ikke har vært snille.
Belsnickel er i slekt med andre juleskikkelser som er gaveutdelere og hjelpere til Sankt Nikolaus i europeisk folklore, for eksempel Knecht Ruprecht i Nord-Tyskland, djevelbukken Krampus i Østerrike og «negerslaven» Zwarte Piet i Nederland.


== Se også ==
Knecht Ruprecht, gaveutdeler og hjelper til Sankt Nikolaus i nordtysk tradisjon
Zwarte Piet, «negerslave» som følger Sankt Nikolaus og er gaveutdeler på nilsmesseaften i nederlandsk tradisjon
Krampus, pelskledt djevelfigur som føler Sankt Nikolaus og straffer slemme barn i østerriksk tradisjon
Le Père Fouettard, «Fader Pisk» som føler Sankt Nikolaus og straffer slemme barn i fransk tradisjon
La Befana, gammel kone som er gaveutdeler 5. januar i italiensk tradisjon
Julenissen, mann med hvitt skjegg og rød drakt som opptrer som gaveutdeler i jula, fra tysk tradisjon og vestlig populærkultur
Sinterklaas, Sankt Nikolaus og julenisse i nederlandsk tradisjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Belsnickel – A Pennsylvania Dutch (German) Christmas character
Belsnickel-artikkel
Svend Tråseth

Svend Tråseth (Traaseth, Trådset, Trosset) (født 1699 i Fåberg, død 1769 i Sør-Aurdal) var en norsk byggmester, kjent for oppførelsen av flere kirkebygninger i Gudbrandsdalen og Valdres.
Det er sannsynlig at han stod som ansvarlig for byggingen av Fåberg kirke i 1720-årene og Lillehammer kirke i 1733. I 1735-36 var han byggmester for Bagn kirke i Sør-Aurdal, og i 1735-37 for Aurdal kirke, Nord-Aurdal. Han bygde tårn til Elverum kirke i 1737 og takrytter til Hedalen stavkirke i 1738. I 1749-50 bygde han Bruflat kirke i Etnedal.
Alle kirkene hans var laftede korskirker.
I Bagn i Valdres virket han også som gjestgiver.


== Referanser ==
Grunde Njøs

Grunde Njøs (født 20. juni 1967 i Trondheim) er en norsk tidligere skøyteløper som representerte Leinstrand Idrettslag og Norge.
Njøs ble norsk mester i sammenlagt sprint to ganger i henholdsvis 1992 og 1999, samt i enkeltdistanser på 500 meter i 1996, 1999, 2000, 2001 og 2003, i tillegg er Njøs også mester i stafett for Leinstrand IL sammen med storebror Ivar Njøs og Pål Meistad i 1991. Njøs sine beste resultater fra internasjonale mesterskap er syvendeplass på 500 meter i OL i 1994 på Lillehammer (hvor skøyteøvelsene ble holdt i Hamar), femteplass i sprint-VM i 1995, plassen etter landsmannen Roger Strøm, femteplass på 500 meter i VM enkeltdistanser i 1999 og fjerdeplass på 500 meter i VM enkeltdistanser i 2000.
Han er yngre bror av Ivar Njøs, som også er en skøyteløper som fremdeles deltar veteranklassene.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grunde Njøs – Olympics.com 
(en) Grunde Njøs – Olympic.org 
(en) Grunde Njøs – Olympedia 
(en) Grunde Njøs – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Grunde Njøs – Speedskatingbase.eu 
(en) Grunde Njøs – SpeedSkatingNews.info 
(en) Grunde Njøs – SpeedSkatingStats.com 
(en) Grunde Njøs på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Grunde Njøs på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Grunde Njøs på The-Sports.org (noen resultater)
«Grunde Njøs» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 3. mars 2008. Besøkt 15. november 2015.
Sølvtaggen

Sølvtaggen er en norsk reklamekonkurranse for gode og kreative løsninger på Internett. Sølvtaggen arrangeres av INMA (Interesseorganisasjonen for interaktiv markedsføring. Målet for Sølvtaggen er å fremme den gode ideen og kreative løsninger for interaktive kampanjer for å synliggjøre interaktiv reklame for bransjen og vise hvilke muligheter nettreklame kan gi. 
Hver måned deler en jury ut Sølvtaggen til det beste interaktive arbeidet. Hele kampanjer eller enkeltarbeider kan sendes inn, og de tolv månedsvinnerne nomineres automatisk til "Årets Gulltagg" på Gulltaggen. Jurymedlemmene gis også muligheten til å nominere ett arbeid hver ved siste jurymøte før Gulltaggen, slik at opptil 20 arbeid kan nomineres til Gulltaggutdelingen i 2007.
Det er gratis å sende inn jobber til Sølvtaggen og bidragene kan sendes inn frem til den siste i hver måned. Sølvtaggen er med på å inspirere både annonsører og designere, og  bidragene er blant de beste i Norge på kreative løsninger. 


== Eksterne lenker ==
Les mer på Sølvtaggens hjemmeside
C. Thomas Howell

Christopher Thomas Howell (født 1966) er en amerikansk skuespiller kjent fra flere ungdomsfilmer i 1980-årene.
Howell filmdebuterte i E.T. (1982), hvor han hadde en birolle. Han har siden gjort seg bemerket i filmer som The Outsiders (1983), Tank (1984), De unge tapere (1984), Hemmelig beundrer (1985), Haikeren (1986), Soul Man (1986) og That Night (1992). Han har siden medvirket i en rekke mindre kjente filmer. I 2003 returnerte han i rollen som Jim Halsey i Haikeren II. Filmen ble lansert direkte på video.Howell TV-debuterte i TV-filmen It Happened One Christmas (1977). Han har siden spilt i en rekke tv-filmer og hatt gjesteroller i flere kjente serier. Han hadde hovedrolle i tv-seriene Kindred: The Embraced (1996), Amazon (1999–2000) og Southland (2009–2013). Han har ellers hatt flere opptredener i serier som Criminal Minds, Stitchers, Animal Kingdom, Ray Donovan, The Walking Dead og SEAL Team.
Han har også hatt noen oppdrag bak kamera.
I 1984 ble han tildelt en Young Artist Awards for sin rolle i filmen The Outsiders.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) C. Thomas Howell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) C. Thomas Howell på Internet Movie Database 
(sv) C. Thomas Howell i Svensk Filmdatabas 
(da) C. Thomas Howell på Filmdatabasen 
(da) C. Thomas Howell på Scope 
(fr) C. Thomas Howell på Allociné 
(en) C. Thomas Howell på AllMovie 
(en) C. Thomas Howell hos The Movie Database 
(en) C. Thomas Howell hos Behind The Voice Actors
Canon EOS 40D

Canon EOS 40D er et semiproft digitalt speilreflekskamera  som er produsert av Canon. Kamera ble introdusert 20. august 2007 og tok over for forgjengeren Canon EOS 30D. Noen av oppdateringene er:

10,1 megapiksel (opp fra 8,0)
6,5 bilder/sekund.
Større buffer for fotoserier.
Integrert sensorrensesystem.
Digic III-processor.
3″ LCD-display med Live view.


== Firmware og programvare ==
Siste Firmware version er 1.1.1 (Januar 09)


== Referanser ==
Walter Veltroni

Walter Veltroni (født 3. juli 1955 i Roma) er en Italiensk politiker og journalist. Han er leder av Partito Democratico (PD) og var borgermester i Roma fra 1. juni 2001 til 13. februar 2008. Han stilte til valg som statsministerkandidat for PD ved parlamentsvalget i april 2008, men hans venstreallianse tapte mot Silvio Berlusconis høyreallianse il Popolo della Libertà. 
Veltroni ble i 2001 utnevnt til kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Veltroni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Walter Veltroni – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Walter Veltroni på Internet Movie Database 
(en) Walter Veltroni hos The Movie Database 
Walter Veltroni på Twitter 
Walter Veltroni på Facebook 
(en) Walter Veltroni hos Europaparlamentet 
Profile: Walter Veltroni, BBC.
Alleanza dei Progressisti

Alleanza dei Progressisti («de progressives allianse») var en valgallianse på venstresiden i italiensk politikk som stilte til valg i 1994. 
Alliansen hadde følgende medlemmer:

Partito Democratico della Sinistra;
Partito della Rifondazione Comunista;
Partito Socialista Italiano (eller snarere restene av dette partiet etter mani pulite);
Federazione dei Verdi;
La Rete;
Alleanza Democratica;
Cristiano Sociali;
Rinascita Socialista.Achille Occhetto var alliansens kandidat til å bli statsminister.
Alliansen led et stort nederlagt for høyrealliansen Polo delle Libertà/Polo del Buon Governo. I 1996 ble den derfor etterfulgt av l'Ulivo, som var en bredere koalisjon, i det sentrumspartier som Partito Popolare Italiano, Rinnovamento Italiano og Patto Segni var med. Partito della Rifondazione Comunista var da en ekstern alliert.
Words from the Exit Wound

Words from the Exit Wound er det åttende studioalbumet fra det engelske bandet Napalm Death, utgitt i 1998. Det ble innspilt ved Chapel Studios i Lincolnshire i juni 1998. Dette albumet er, sammen med Enemy of the Music Business, det eneste av Napalm Death's studioalbum som bare er blitt utgitt på CD. 


== Sporliste ==
«The Infiltraitor» – 4:30
«Repression out of Uniform» – 2:53
«Next of Kin to Chaos» – 4:08
«Trio-Degradable / Affixed by Disconcern» – 4:34
«Cleanse Impure» – 3:14
«Devouring Depraved» – 3:22
«Ulterior Exterior» – 1:50
«None the Wiser?» – 4:16
«Clutching at Barbs» – 2:00
«Incendiary Incoming» – 3:08
«Thrown Down a Rope» – 3:25
«Sceptic in Perspective» – 6:57
«Hung» – 3:57 (Bonusspor på USA-utgaven) *
«Greed Killing» – 3:00 (Bonusspor på USA-utgaven) *
«Suffer the Children» – 4:10 (Bonusspor på USA-utgaven) ** Spor 13-15 er bonusspor som bare finnes på USA-utgaven. Disse tre live-sporene er alle hentet fra Bootlegged in Japan-albumet.


== Besetning ==
Mark «Barney» Greenway – Vokal
Shane Embury – Bass
Mitch Harris – Gitar, backingvokal
Jesse Pintado – Gitar
Danny Herrera – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Words from the Exit Wound på Discogs 
(en) Words from the Exit Wound på MusicBrainz 
(en) Words from the Exit Wound på Spotify 
(en) Words from the Exit Wound på AllMusic
Mikhail Zosjtsjenko

Mikhail Mikhajlovitsj Zosjtsjenko (russisk Михаил Михайлович Зощенко), født 28. julijul./ 9. august 1894greg. i St. Petersburg i Russland, død 22. juli 1958 samme sted) var en russisk forfatter.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Zosjtsjenko ble født i St. Petersburg som sønn av en maler og en skuespillerinne, og voks opp med sju søsken. Etter å ha fullført gymnaset studerte han fra 1913 til 1915 på det juridiske fakultetet i St. Petersburg. På denne tida skrev han sine første fortellinger. 
Han avbrøt studiene og meldte seg frivillig som soldat i den første verdenskrig i 1915. I 1917 ble han dimittert fra hæren etter å ha blitt skadet i et gassangrep.
Etter den russiske revolusjonen tok Zosjtsjenko del i den russiske borgerkrigen som soldat i Den røde armé i 1918/1919. 


=== Forfatter ===
Etter krigen livnærte han seg på forskjellig vis, og begynte å skrive mer fra 1920 av. Flere av fortellingene hans ble trykt i satiriske tidsskrift i NEP-perioden. Ei første novellesamling kom ut i 1922, med tittelen Nazar Iljitsj, herre av Sinebrjukhovs fortellinger (Рассказы Назара Ильича, господина Синебрюхова). De tragikomiske fortellingene ble godt mottatt av publikum og kritikere. Den nye sovjetiske heltetypen, sovjetmennesket som kjempet seg gjennom hverdagen, kom også til uttrykk i Zosjtsjenkos fortellinger. Han brukte en kvasi-muntlig fortellerstil, såkalt skas, som Gogol hadde brukt før ham, og ofte svært enkelt språk. Han skrev også barnefortellinger, blant annet om Lenin. Utover 1920-tallet ble han en av de mest leste forfatterne i Sovjetunionen, og fortellingene hans kom ut i høye opplag i samlinger, tidsskrift og aviser.
Etter hvert vendte Zosjtsjenko seg bort fra de korte fortellingene og skrev større verk. Han fjernet seg også fra satire og humor, og eksperimenterte med ulike forfattergrep. 
Under den andre verdenskrig ble Zosjtsjenko evakuert fra det beleirede Leningrad til Almaty i Kasakhstan, og arbeidet i filmstudio der. Etter at beleiringen var brutt, allerede før krigen var slutt, vendte han tilbake til Leningrad og tok opp igjen forfattargjerninga si der.
Etter andre verdenskrig ble Zosjtsjenko et offer for stalinismen, da arbeidet hans kom under sterk kritikk. Partisekretæren i Leningrad, Andrej Zjdanov, omtalte den nye boka hans, Før soloppgang (Перед восходом солнца), som "et ekkelt verk". Verkene hans ble ikke lenger trykt, og han ble ekskludert fra den sovjetiske forfatterforeninga i 1946. 
Fra 1946 til 1953 fikk han bare jobbe som oversetter. Først etter Stalins død i 1953 ble han rehabilitert og tatt opp igjen i forfattarforeninga, og i 1956, to år før han døde, kom det ut et samlingsverk av forfatterskapet hans i Sovjetunionen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Marlene Grau: Untersuchungen zur Entwicklung von Sprache und Text bei M. M. Zoscenko. Dargestellt an Kurzgeschichten der 20er Jahre. Sagner, München 1988. (= Specimina philologiae Slavicae; Supplementband; 25) ISBN 3-87690-370-X.
Nyota Thun: Puschkinbilder. Bulgakow, Tynjanow, Platonow, Soschtschenko, Zwetajewa. Aufbau, Berlin u. a. 1984.
Jennifer Jason Leigh

Jennifer Jason Leigh (født 1962) er en amerikansk skuespiller.
Leigh er født i Los Angeles som datter av datter av skuespilleren Vic Morrow og manusforfatteren Barbara Turner. Hun endret mellomnavnet til Jason som en hyllest til skuespilleren Jason Robards, som var en nær venn av familien.Leigh filmdebuterte i thrilleren En morder er løs (1981), hvor hun hadde en ledende rolle. Hun har siden hatt større roller i rekke filmer som blant annet Fast Times at Ridgemont High (1982), Easy Money (1983), Ild og blod (1985), Haikeren (1986), Heart of Midnight (1989), The Big Picture (1989), Siste stopp Brooklyn (1989), Miami Blues (1990), Flammehav (1991), Rush (1991), Enslig ung kvinne søker (1992), Short Cuts (1993), Dorothy Parker og den onde sirkel (1994), Georgia (1995), Dolores Claiborne (1995), Kansas City (1996), På godt og ondt (1997), eXistenZ (1999), The Anniversary Party (2001), The Jacket (2005), Kill Your Darlings (2013), The Spectacular Now (2013), The Hateful Eight (2015), Good Time (2017), Amityville: The Reawakening (2017), Annihilation (2018), The Woman in the Window (2021) og Awake (2021).
Hun TV-debuterte i episode av krimserien Baretta i 1977. Hun har siden hatt betydningfulle roller i serier som Weeds (2009–2012), Twin Peaks (2017), Patrick Melrose (2018), Atypical (2017–2021) og Lisey's Story (2021). Hun har også medvirket i flere TV-filmer, blant annet The Best Little Girl in the World (1981) hvor hun spiller en anorektisk tenåringsjente.Hun har også medvirket i en del sceneoppsetninger.
Leigh vant en spesial-Golden Globe (sammen med resten av besetningen) i 1994 for innsatsen i Short Cuts.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jennifer Jason Leigh på Internet Movie Database 
(sv) Jennifer Jason Leigh i Svensk Filmdatabas 
(da) Jennifer Jason Leigh på Filmdatabasen 
(da) Jennifer Jason Leigh på danskfilmogtv.dk 
(da) Jennifer Jason Leigh på Scope 
(fr) Jennifer Jason Leigh på Allociné 
(en) Jennifer Jason Leigh på AllMovie 
(en) Jennifer Jason Leigh hos Turner Classic Movies 
(en) Jennifer Jason Leigh hos Rotten Tomatoes 
(en) Jennifer Jason Leigh hos The Movie Database 
In-depth interview at Museum of Moving Image in 1994 Arkivert 26. mars 2009 hos Wayback Machine.
Metronom

En metronom, eller taktmåler, er et apparat som angir den tidsverdi en bestemt noteverdi skal ha. Den lager en konstant, hørbar puls som en kan benytte til å holde et jevnt tempo. 
Metronomen ble oppfunnet av Dietrich Nikolaus Winkel i Amsterdam i 1812, og ble forbedret av Johann Nepomuk Mälzel i 1816. En typisk metronom består av et urverk med en pendel med stillbar vekt og en skala hvis siffer angir antall slag pr. minutt av pendelen. 
Ordet metronom kommer av gresk metron som betyr «mål» og nom'os som betyr «lov». 


== Eksterne lenker ==
(en) Metronomes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oslo Patentkontor

Oslo Patentkontor AS er et privat konsulentfirma som bistår norske og internasjonale selskaper og privatpersoner med å ivareta forretningsideer gjennom patenter, varemerker, design og annet, f.eks. markedsrett, domene, foretaksnavn, opphavsrett, planteforedlerrett, etc.
Firmaet har røtter tilbake til 1911, og er et av landets fem største patentkontorer med ca. 38 ansatte.


== Eksterne lenker ==
Oslo Patentkontor
Colin Richardson

Colin Richardson er en britisk plateprodusent og lydtekniker. Han har arbeidet på rundt 80 album, og assosieres oftest med hard rock/heavy metal-band som: 


== Eksterne lenker ==
Colin Richardson's myspace-side
Colin Richardson's produksjons-diskografi
Leaders Not Followers

Leaders Not Followers er en EP fra det britiske bandet Napalm Death. EP-en har seks låter, som alle er coverversjoner av forskjellige punk- og heavy metal-band.


== Sporliste ==
«Politicians» – 1:45 (Raw Power-cover)
«Incinerator» – 3:21 (Slaughter-cover)
«Demonic Possession» – 3:13 (Pentagram-cover)
«Maggots in Your Coffin» – 1:36 (Repulsion-cover)
«Back from the Dead» – 2:36 (Death-cover)
«Nazi Punks Fuck Off» – 6:13 (Dead Kennedys-cover)


== Besetning ==
Mark «Barney» Greenway – Vokal
Shane Embury – Bass
Mitch Harris – Gitar, backingvokal
Jesse Pintado – Gitar
Danny Herrera – Trommer


== Se også ==
Leaders_Not_Followers:_Part_2


== Eksterne lenker ==
(en) Leaders Not Followers på Discogs 
(en) Leaders Not Followers på MusicBrainz
Sprøtt oppdrag

Sprøtt oppdrag (originaltittel: Zuijia Paidang) er en hongkongsk action-komedie fra 1982 regissert av Eric Tsang. Filmen handler om en smart juveltyv som går under kallenavnet "King Kong". Han stjeler diamanter fra noen ganstere og legger skylden på en konkurrerende tyv kalt White Glove. Kong slår seg senere sammen med politietterforskeren Albert Au og sammen forsøker de å bekjempe gangsterligaen. Hovedrollene spilles av Sam Hui og Karl Maka. Filmen kan beskrives som en slags kinesisk James Bond-parodi. Den ble lansert med engelsk tale i Europa og Nord-Amerika. 
Filmen er også kjent under titler som Mad Mission og Aces Go Places.


== Om filmen ==
Sprøtt oppdrag ble svært populær i Hong Kong og har fått fem oppfølgere som ble lansert i perioden 1983–1997.
Karl Maka ble tildelt prisen for beste mannlige skuespiller ved Hong Kong Film Award.Den hadde norgespremiere høsten 1982 og ble utgitt på video rundt 1983 av Novio.


== I rollene ==
Sam Hui som King Kong
Karl Maka som detektiv Albert Au
Sylvia Chang som Nancy Ho
Lindzay Chan som Ballerina
Chen Sing som Mad Max
Cho Tat-wah som Hua
Carroll Gordon som Marge
George Lam som Amulansjesjåfør
Dean Shek som Gigolo Joe
Tsui Hark som seg selv
Wong Bak-Ming som prest
Robert Houston som White Gloves


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sprøtt oppdrag på Internet Movie Database 
(sv) Sprøtt oppdrag i Svensk Filmdatabas 
(da) Sprøtt oppdrag i Danmark Nationale Filminstitut 
(da) Sprøtt oppdrag i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sprøtt oppdrag på Allociné 
(nl) Sprøtt oppdrag på MovieMeter 
(en) Sprøtt oppdrag på AllMovie 
(en) Sprøtt oppdrag på Turner Classic Movies 
(en) Sprøtt oppdrag på Rotten Tomatoes
Syrefuksin

Syrefuksin eller massonfarge er normalt brukt til å farge seksjoner av vev i histologilaboratoriet. 
Formel:

1 g syrefuksin
1 ml iseddik (HOAc)
100 ml destillert vann


== Se også ==
Histologi
Bindestoff


== Kilder ==
Bruce-Gregorios, Jocelyn H. (M.D.): Histopathologic Techniques, JMC Press Inc., Quezon City, Philippines, 1974. ISBN 971-11-0853-4
Etgar Keret

Etgar Keret (hebraisk: אתגר קרת; født 20. august 1967) er en israelsk forfatter og filmregissør. Han er oppvokst i Tel Aviv i en familie der foreldrene er Holocaust-overlevende, søsteren ortodoks jøde og broren formann for en forening som vil legalisere marihuana i Israel. Keret har gitt ut åtte bøker i Israel, inkludert ei barnebok og to tegneserier. I tillegg har han skrevet en musikal og laget en spillefilm. Han er ansatt og underviser ved Tel Aviv University Film School. 
Kerets noveller blir lovprist både i hjemlandet og utlandet. Han har fått bøkene sine oversatt til mange språk, og det er laget rundt 50 kortfilmer som er basert på novellene hans.
I Israel er Keret de unges forfatter, en som skriver deres språk, og stilen hans blir visstnok stadig imitert. Av en israelsk dagsavis har novellesamlingen Missing Kissinger blitt med i kåringen av de femti viktigste israelske bøkene noensinne. I Norge har et utvalg av novellene hans kommet ut under tittelen Bussjåføren som ville være Gud (2004), som også er tittelen på en av novellene. Om å skrive noveller i Israel i dag har Keret sagt et sted: «Hvis jeg vil berøre noen, så må jeg skrive om livet. Og det er bare slik at i det daglige livet er ikke den første tanken vi har om morgenen at vi må forlate de okkuperte territoriene. Det er heller at noen har stjålet bilen din eller at kjæresten din gikk fra deg.»


== Bøker utkommet på norsk ==
Bussjåføren som ville være Gud, noveller, 2004; ISBN 82-02-22258-3
Gaza blues, noveller, 2006; ISBN 978-82-02-24795-9  (sammen med palestineren Samir El-Youssef)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Etgar Keret – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Etgar Keret på Internet Movie Database 
(sv) Etgar Keret i Svensk Filmdatabas 
(fr) Etgar Keret på Allociné 
(en) Etgar Keret på AllMovie 
(en) Etgar Keret hos The Movie Database 
Etgar Keret på Facebook
Simon Inglis

Simon Inglis (født 1950 i Birmingham i England, bosatt i London) er en britisk sakprosaforfatter og historiker. Han er kjent for bøker om idrett, særlig fotball og stadionanlegg. Hans mest kjente bøker er The Football Grounds of England and Wales og The Football Grounds of Britain, som ble utgitt i henholdsvis 1983 og 1986. Begge bøkene ble svært populære blant tilhengere av britisk fotball. I senere år har han blant annet skrevet en biografi om stadionarkitekten Archibald Leitch, utgitt i 2005.
Inglis er utdannet innen historie og arkitektur. Etter ulykkene på Heysel i 1985 og Hillsborough i 1989 ble han brukt som rådgiver da myndighetene utarbeidet nye sikkerhetsregler for stadionanlegg. Han har skrevet mange artikler i aviser som The Guardian, The Observer, The Daily Telegraph og The Independent, og har også bidratt i BBCs Radio 5. Han har også vært redaktør for den idrettshistoriske bokserien Played in Britain.
Simon Inglis er ivrig tilhenger av Aston Villa FC.


== Bibliografi ==
The Football Grounds of England and Wales (1983)
Soccer in the Dock – A History of British Football Scandals 1900 to 1965 (1985)
The Football Grounds of Britain (1986)
League Football and the Men Who Made It – The Official Centenary History of the Football League, 1888-1988 (1988)
The Football Grounds of Europe (1990)
Villa Park: 100 Years (1997)
Sightlines: A Stadium Odyssey (2000)
Played in Manchester: The Architectural Heritage of a City at Play (2004)
Engineering Archie: Archibald Leitch – Football Ground Designer (2005)
A Load of Old Balls (2005)
Played in Birmingham: Charting the heritage of a city at play (2006)
Great Lengths: The historic indoor swimming pools of Britain (2009)
Played in London: Charting the heritage of a city at play (Played in Britain series) London: English Heritage (2014)
Guide to Safety at Sports Grounds. London: Sports Grounds Safety Authority (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Played in Britain: Simon Inglis
«Author: Simon Inglis» hos forlaget Random House
Bad Blue Boys

Bad Blue Boys er en gruppe kroatiske fotballsupportere med tilknytning til Dinamo Zagreb.
I Norge gjorde de seg særlig bemerket etter en UEFA-cupkamp den 29. november 2007 mot Sportsklubben Brann. Etter kampen måtte den bergenske politistyrken trå til med 39 politimenn for å få sendt 39 blakke supportere på charterflyet hjem til Kroatia. Det var også enkelte problemer med supporterne før kampen, blant annet i Sandefjord, hvor de først kom til Norge.