jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hypebaeus

Hypebaeus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Ingen er registret i Norge. 
Hypebaeus har oppblåsbare blærer nær forhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og på sidene av bakkroppen. Antennene er gule og er festet noe foran fasettøynene, de har elleve ledd. Brystskjoldet jevnt bredt og ikke smalere i bakkanten enn på midten. Dets bakhjørner er stumpvinklet avrundet. Hodet og brystskjoldet har en overflate med en fin mikrostruktur. Dekkvingene hos de nordiske artene er korte og brede, uten en mørk oppstående behåring sammen med en finere liggende behåring. Beina er vanligvis gule. Dekkvingene slutter ved sidekanten og mangler en innoverbøyd fortsettels litt inn under bakkroppen. Beina er ganske slanke, alle føtter har fem ledd.


== Systematisk inndeling med europeiske arter ==
Hypebaeus har 12 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

ordenen biller, Coleoptera
underordenen Polyphaga
gruppen (infraorden) Cucujiformia
overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
underfamilien blærebiller, Malachiinae
slekt Hypebaeus Kiesenwetter 1863
Hypebaeus albifrons (Fabricius 1775)
Hypebaeus alicianus (Du Val 1859)
Hypebaeus brisouti Mulsant & Rey 1867
Hypebaeus flavicollis (Erichson 1840)
Hypebaeus flavipes (Fabricius 1797)
Hypebaeus libanus Peyron 1877
Hypebaeus mylabrinus Baudi 1871
Hypebaeus nodipennis (Krynicki 1832)
Hypebaeus pius Kiesenwetter 1865
Hypebaeus ramirezi Pardo 1958
Hypebaeus vesiculiger (Marseul 1868)
Hypebaeus wittmeri Kaszab 1955


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 70. (344 sider)  ISBN 8712166936


== Eksterne lenker ==
(en) Hypebaeus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hypebaeus hos Artsdatabanken 
(sv) Hypebaeus hos Dyntaxa 
(en) Hypebaeus hos Fauna Europaea 
(en) Hypebaeus hos NCBI 
(en) Kategori:Hypebaeus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hypebaeus - Fauna Europaea - om europeiske dyr
Asking Alexandria

Asking Alexandria er et britisk metalcore band fra York, dannet i 2008. Bandet består av vokalist Danny Worsnop, gitarist Cameron Liddel, bassgitarist Sam Bettley, på trommer James Cassels og rytmegitarist Ben Bruce. Sam Bettley ble medlem av bandet i 2009.
Bandet har sine røtter i Dubai i De forente arabiske emirater, hvor gitarist Ben Bruce startet et band som ga ut albumet The Irony of Your Perfection under navnet Asking Alexandria. Dette bandet ble kort tid etterpå oppløst, og Bruce har senere forklart at bandet kun eksisterte i en måneds tid og rakk aldri å spille konserter. I 2008 flyttet Bruce tilbake til England og forlot sine tidligere bandkolleger. Imidlertid hadde Bruce ingen planer om å sette sin musikalske karriere på vent, og ikke lenge etter hjemkomsten startet han opp bandet på nytt med nye medlemmer. Bruce har ved flere anledninger påpekt at det kun er navnet disse to bandene har til felles. 
Asking Alexandria spilte inn sitt debutalbum mellom 19. mai og 16. juni 2009 ved Recording Studios i Connersville i Indiana i USA med produsent Joey Sturgis. Bandet fikk platekontrakt med Sumerian Records kort tid etter endt innspilling og albumet Stand Up and Scream ble utgitt 15. september 2009. Bandet tilbrakte 2009 med fokus på å oppnå suksess i USA, og turnerte med kjente band som blant andre Alesana, Enter Shikari, The Bled og Evergreen Terrace.
22. desember 2009 annonserte Asking Alexandria at de skulle starte arbeidet med nye låter til sitt andre album i januar 2010. Deler av skriveprosessen skulle streames via tjenesten Stickam. Det ble også annonsert at de planla å starte innspillingene i studio 1. september, igjen med produsent Joey Sturgis. Senere ble det meldt om at de allerede 22. juni 2010 startet arbeidet i studio. Albumet Reckless & Relentless ble utgitt 5. april 2011. 


== Diskografi ==
2009 Stand Up and Scream
2011 Reckless & Relentless
2013 From Death to Destiny
2016 The Black
2017 Asking Alexandria


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Asking Alexandria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Asking Alexandria på Internet Movie Database 
(en) Asking Alexandria på Apple Music 
(en) Asking Alexandria på Discogs 
(en) Asking Alexandria på MusicBrainz 
(en) Asking Alexandria på SoundCloud 
(en) Asking Alexandria på Spotify 
(en) Asking Alexandria på Songkick 
(en) Asking Alexandria på Last.fm 
(en) Asking Alexandria på Genius — sangtekster 
(en) Asking Alexandria på AllMusic
Kreis Zschopau

Kreis Zschopau var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Karl-Marx-Stadt i Den tyske demokratiske republikk. Kretsen ble opprettet i 1952 av deler av de tidligere kretsene Kreis Flöha, Kreis Annaberg og Kreis Marienberg. 
Kreis Zschopau befant seg i den østlige delen av Bezirk Karl-Marx-Stadt sørøst for Karl-Marx-Stadt. Kretsen grenset i nord mot Kreis Karl-Marx-Stadt-Land, Kreis Flöha, Kreis Marienberg, Kreis Annaberg og Kreis Stollberg.
Kretsen befant seg i overgangen mellom den nederste og den midterste delen av fjellområdet Erzgebirge, med et landskap preget av elven Zschopautal og dens sidedaler. Høyeste punkt var Greifensteine ved Ehrenfriedersdorf som lå 731 meter over havet. Laveste punkt var Zschopautal i Witzschdorf som lå 307 meter over havet.
Etter oppløsningen av DDR fortsatte kretsen å eksistere fra 1990 til 1. august 1994 som Landkreis Zschopau innenfor Fristaten Sachsen. Den 1. august 1994 ble flere av dens kommuner slått sammen med Kreis Annaberg til Landkreis Annaberg, mens de øvrige kommunene ble slått sammen med Landkreis Marienberg til den nye kretsen Mittlerer Erzgebirgskreis.


== Byer og kommuner ==
Kretsen omfattet i 1990 følgende byer og kommuner:
Anna Rokita

Anna Natalia Dibbon (født Anna Natalia Rokita; 30. januar 1986 i Innsbruck) er en østerriksk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser. 
Rokita har senere skiftet navn til Anna Dibbon.


== Personlige rekorder ==


=== Høydepunkter i karrieren ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Rokita – Olympics.com 
(en) Anna Rokita – Olympics.com 
(en) Anna Rokita – Olympic.org 
(en) Anna Rokita – Olympedia 
(en) Anna Rokita – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anna Rokita – Speedskatingbase.eu 
(en) Anna Rokita – SpeedSkatingNews.info 
(en) Anna Rokita – SpeedSkatingStats.com 
(en) Anna Rokita – TheSports.org 
(en) Anna Rokita på SpeedskatingResults.com
(en) Anna Rokita på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Anna Rokita på www.isu.html.infostradasports.com
«Anna Rokita». SkateResults.com. 20. januar 2008. Arkivert fra originalen 20. januar 2008. Besøkt 20. august 2019. 
«Athletes : Anna Rokita». Sochi2014.com. 5. juli 2014. Arkivert fra originalen 5. juli 2014. Besøkt 24. august 2015. Bilder(en) Bilder av Anna Rokita på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Ebaeus

Ebaeus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. En art finnes i Norge, Ebaeus lapplandicus.
Disse billene har oppblåsbare blærer nær forhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og på sidene av bakkroppen. Antennene er festet noe foran fasettøynene, de har elleve ledd. Brystskjoldet jevnt bredt og ikke smalere i bakkanten enn på midten og det er bredere enn det er langt. Dets fram- og bakhjørner er bredt avrundet. Hodet er noe smalere enn brystskjoldet, som begge har en glatt overflate uten en fin mikrostruktur. Dekkvingene har en punktert overflate. De er uten en mørk oppstående behåring sammen med en finere liggende behåring. Dekkvingene slutter ved sidekanten og mangler en innoverbøyd fortsettelse litt inn under bakkroppen. Beina er ganske slanke, alle føtter har fem ledd.


== Systematisk inndeling med europeiske arter ==
Ebaeus har 26 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

ordenen biller, Coleoptera
underordenen Polyphaga
gruppen (infraorden) Cucujiformia
overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
underfamilien blærebiller, Malachiinae
slekt Ebaeus Erichson 1840
Ebaeus abietinus Abeille 1869
Ebaeus appendiculatus Erichson 1840
Ebaeus ater Kiesenwetter 1863
Ebaeus battonii Pardo 1962
Ebaeus caspius Peyron 1877
Ebaeus coerulescens Erichson 1840
Ebaeus collaris Erichson 1840
Ebaeus creticus Wittmer 1968
Ebaeus flavicornis Erichson 1840
Ebaeus flavobullatus Marseul 1868
Ebaeus gibbus (Drapiez 1819)
Ebaeus glabricollis Mulsant & Rey 1867
Ebaeus humilis Erichson 1840
Ebaeus lapplandicus Evers 1993
Ebaeus malickyi Wittmer 1992
Ebaeus mendax Kiesenwetter 1866
Ebaeus nigrocaudatus Abeille 1885
Ebaeus nigrocoeruleus Gorham 1898
Ebaeus pedicularius (Fabricius 1777)
Ebaeus punctipennis Kiesenwetter 1859
Ebaeus rosali Pardo 1958
Ebaeus ruffoi Pardo 1962
Ebaeus rufipes Morawitz 1861
Ebaeus rufoterminatus (Wollaston 1865)
Ebaeus suarezi Pardo 1958
Ebaeus thoracicus (Fourcroy 1785)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 70. (344 sider)  ISBN 8712166936


== Eksterne lenker ==
(en) Ebaeus i Encyclopedia of Life 
(en) Ebaeus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ebaeus hos Artsdatabanken 
(sv) Ebaeus hos Dyntaxa 
(en) Ebaeus hos Fauna Europaea 
(en) Ebaeus hos NCBI 
(en) Kategori:Ebaeus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ebaeus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ebaeus - Fauna Europaea - om europeiske dyr
Poliose

Poliose er en tilstand av grått hår på hodet, øyenbryn eller øyenvipper. Årsaken til tilstanden er en reduksjon av, eller fravær av fargepigmenter, også kalt melanin.
Nepachys

Nepachys er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. En art, Nepachys cardiacae er registrert i Norge.


== Systematisk inndeling med europeiske arter ==
Nepachys har 2 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

ordenen biller, Coleoptera
underordenen Polyphaga
gruppen (infraorden) Cucujiformia
overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
underfamilien blærebiller, Malachiinae
slekt Nepachys Thomson 1859
Nepachys cardiacae (Linnaeus 1761)
Nepachys peucedani (Abeille 1885)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936


== Eksterne lenker ==
(en) Nepachys i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nepachys hos Artsdatabanken 
(sv) Nepachys hos Dyntaxa 
Nepachys – Fauna Europaea – om europeiske dyr
Jungelens evangelium

Jungelens evangelium (originaltittel: At Play in the Fields of the Lord) er en dramafilm fra 1991 regissert av Hector Babenco. Filmen er en adaptasjon av en bok ved samme navn skrevet i 1965 av Peter Matthiessen. Manus et for filmen ble skrevet av Babenco og Jean-Claude Carrière.


== Handlingsreferat ==
Et par oppdagelsesreisende, Lewis Moon og Wolf, blir strandet i Mãe de Deus (portugisisk for: Guds mor) en utpost i det brasilianske Amazonas, etter at flyet deres gikk tom for drivstoff. Den lokale politimesteren vil at Niaruna-stammen, som bor lenger opp langs elven, skal flytte landsbyen deres, slik at de ikke blir drept av gullgravere som flytter inn i området og skaper problemer for provins-regjeringen i området. Kommandanten lager en avtale med Moon: Hvis han og hans håndlanger bomber Niaruna-landsbyen fra luften, vil de få tilstrekkelig drivstoff til at flyet deres kan reise videre.
En kristen evangelist og misjonær Martin Quarrier og hans kone Hazel kommer med sønnen Billy, for å spre det kristne evangeliet til Urbefolkning i området. De ankommer Mãe de Deus for å møte misjonærene Leslie og Andy Huben, som bor sammen med en Niaruna-hjelper. I byen møter de en katolsk prest som ønsker nye misjonærer til Niaruna-stammen, hvor den tidligere misjonæren ble drept av stammen. Moon og Wolf reiser i flyet sitt for å angripe Niaruna. Men når de ser samfunnet med deres egne øyne, samt en indianer som skyter en pil mot flyet, kommer Moon på andre tanker. Flyet returnerer til Mãe de Deus.
Samme kveld reiser Moon alene i flyet og hopper med fallskjerm inn i landsbyen Niaruna. Moon, er halv-Cheyenne, og tilpasser seg blant de innføde. Han blir akseptert som "Kisu-Mu" en av Niaruna-gudene, og begynner å tilpasse seg deres samfunn og kultur. Evangelistene reiser oppover for å etablere deres misjon. Den unge Billy dør av svartvannsfeber (en alvorlig komplikasjon av malaria) og Hazel reiser tilbake til Mãe de Deus. Martin blir fortvilet, krangler med Leslie, og mister gradvis troen. I mellomtiden møtes Moon og Andy. Etter at de kysser, blir Moon forkjølet. Han vender tilbake til Niaruna-leiren og smitter utilsiktet alle innbyggerne der. Veldig mange indianere blir syk.


== Skuespillere ==
Tom Berenger som Lewis Moon.
John Lithgow som Leslie Huben.
Daryl Hannah som Andy Huben.
Aidan Quinn som Martin Quarrier.
Kathy Bates som Hazel Quarrier.
Tom Waits som Wolf.
Stênio Garcia som Boronai.
Nelson Xavier som prest Xantes.
José Dumont som kommandør Guzman.


== Eksterne lenker ==
(en) Jungelens evangelium på Internet Movie Database 
(no) Jungelens evangelium hos Filmfront 
(sv) Jungelens evangelium i Svensk Filmdatabas 
(da) Jungelens evangelium i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Jungelens evangelium på Allociné 
(en) Jungelens evangelium på AllMovie 
(en) Jungelens evangelium på Turner Classic Movies 
(en) Jungelens evangelium på Rotten Tomatoes 
(en) Jungelens evangelium på Box Office Mojo
Keiichiro Nagashima

Keiichiro Nagashima (født 20. april 1982) er en japansk skøyteløper som har spesialisert seg på distansene 500 og 1000 meter. Nagashima har vunnet to verdenscupløp og har tre japanske nasjonale titler. Han tok sølv i sprint VM i 2009 og bronse i sprint VM i 2010,
Nagashima tilbrakte tre år med å konkurrere i de nasjonale japanske konkurransene og ble valgt ut for verdenscupen i Nagano i desember 2004. Før det hadde han flere fjerde-plasser i flere japanske mesterskap.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Keiichiro Nagashima – Olympics.com 
(en) Keiichiro Nagashima – Olympic.org 
(en) Keiichiro Nagashima – Olympedia 
(en) Keiichiro Nagashima – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Keiichiro Nagashima – Speedskatingbase.eu 
(en) Keiichiro Nagashima – SpeedSkatingNews.info 
(en) Keiichiro Nagashima – SpeedSkatingStats.com 
(en) Keiichiro Nagashima – TheSports.org 
(en) Keiichiro Nagashima på SpeedskatingResults.com
(en) Keiichiro Nagashima på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Keiichiro Nagashima på www.isu.html.infostradasports.com
«Keiichiro Nagashima» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 1. mars 2010. Besøkt 1. september 2019. 
«Keiichiro Nagashima» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 11. mars 2007. Besøkt 1. september 2019. Bilder(en) Bilder av Keiichiro Nagashima på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Jan Smeekens

Johannes Adrianus Albertus «Jan» Smeekens (født 11. februar 1987 i Raalte) er en nederlandsk skøyteløper. Han har spesialisert seg på 500 meter.
Smeekens vant sin første internasjonale medalje under Junior-VM på enkeltdistanser i Moskva i 2004, der han vant gullmedalje på 500 meter. Han debuterte blant seniorene i hjemlandet i det nasjonale mesterskapet for enkeltdistanser den 28. oktober 2005. Der sikret han seg deltagelse i verdenscupen i Collalbo og Baselga di Pinè. Han endte på sjette- og syvendeplass i A-gruppen i disse løpene.
Den 7. januar 2006 debuterte han også i det nasjonale sprintmesterskapet. Her vant han det andre løpet på 500 meter. Smeekens signerte en profesjonell kontrakt med TVM Speed i februar 2006.
Han vant sølvmedalje på 500 meter i det nasjonale mesterskapet for enkeltdistanser i 2007. Han vant det første løpet hvor han slo alle favorittene, mens han endte bak Jan Bos i det andre løpet. Bos forsvarte tittelen.
Smeekens satte verdensrekord for juniorer på 500 meter med 35,16 som han oppnådde i Calgary i 2006.


== Personlige rekorder ==


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Sort-markert rubrikk = ikke avholdt konkurranser for sesongen.
– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.


=== Verdenscupseire ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jan Smeekens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Jan Smeekens – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jan Smeekens – Olympics.com 
(en) Jan Smeekens – Olympic.org 
(en) Jan Smeekens – Olympedia 
(en) Jan Smeekens – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jan Smeekens – Speedskatingbase.eu 
(en) Jan Smeekens – SpeedSkatingNews.info 
(en) Jan Smeekens – SpeedSkatingStats.com 
Jan Smeekens hos SkateresultsBilderBilder hos DESGphoto
Axinotarsus

Axinotarsus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Det er to arter Norgen.
Disse billene har oppblåsbare blærer nær forhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og på sidene av bakkroppen. De ligner artene i slekten Malachinus, men er generelt en del mindre. Hodet og brystskjoldet hos de nordiske artene uten lange oppstående hår. Antennene er festet like foran fasettøynene, de har elleve ledd. De er like hos både hanner og hunner. Dekkvingene har mørk oppstående behåring sammen med en finere liggende behåring. Dekkvingene slutter ved sidekanten og mangler en innoverbøyd fortsettelse litt inn under bakkroppen. Beina er ganske slanke, alle føtter har fem ledd.


== Systematisk inndeling med europeiske arter ==
Axinotarsus har 14 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

ordenen biller, Coleoptera
underordenen Polyphaga
gruppen (infraorden) Cucujiformia
overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
underfamilien blærebiller, Malachiinae
slekt Axinotarsus Motschulsky 1853
Axinotarsus doderoi Escalera 1926
Axinotarsus insularis Abeille 1881
Axinotarsus italicus Escalera 1926
Axinotarsus longicornis (Kiesenwetter 1859)
Axinotarsus marginalis (Laporte de Castelnau 1840)
Axinotarsus nigritarsis Abeille 1885
Axinotarsus peninsularis Abeille 1881
Axinotarsus pulicarius (Fabricius 1775)
Axinotarsus ruficollis (Olivier 1790)
Axinotarsus siciliensis Escalera 1926
Axinotarsus tristiculus Kraatz 1866
Axinotarsus tristis (Perris 1864)
Axinotarsus varius Uhagon 1901
Axinotarsus brevicornis (Kraatz 1862)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 74. (344 sider)  ISBN 8712166936


== Eksterne lenker ==
(en) Axinotarsus i Encyclopedia of Life 
(en) Axinotarsus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Axinotarsus hos Artsdatabanken 
(sv) Axinotarsus hos Dyntaxa 
(en) Axinotarsus hos Fauna Europaea 
(en) Axinotarsus hos NCBI 
Axinotarsus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Axinotarsus - Fauna Europaea - om europeiske dyr
Roar Baglemo

Roar Baglemo (født Rinnan; 24. september 1937, død 28. desember 1999) var en norsk forfatter, kjent for den selvbiografiske boken Rinnans sønn fra 1982, og et av de første allment kjente barneoffer for etterkrigstidens «demonisering» av norske nazister og kollaboratører under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
I boken beskriver Baglemo hvordan det var å vokse opp i etterkrigstiden som sønn av Henry Oliver Rinnan (1915–1947), etterretningsagent og torturist for den tyske sikkerhetstjenesten i Trondheim 1941–1945. «Rinnan-bandens» infiltrasjoner av norsk motstandsbevegelse førte til at 83 personer ble drept og rundt tusen ble sendt i konsentrasjonsleir. 
Faren Henry Rinnan ble dømt til døden i landssvikoppgjøret og henrettet etter krigen, og moren, Klara Baglemo som hadde giftet seg med Henry i 1936, etablerte seg på nytt. Baglemo vokste opp hos sin bestemor. Han opplevde gjennom oppveksten å bli mobbet og plaget for sitt opphav og skiftet etternavn til Baglemo i voksen alder.
Baglemo hadde tre barn.


== Bibliografi ==
Baglemo, Roar. Rinnans Sønn, Snøfugl forlag AS, 1982. ISBN 82-7083-117-4a


== Referanser ==
Stephen Lang

Stephen Lang (født 11. juli 1952 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller. Han begynte som teaterskuespiller på Broadway, men er mest kjent for sin rolle som oberst Miles Quaritch i filmen Avatar (2009). Lang er også kunstnerisk leder for organisasjonen Actors Studio i New York City.


== Filmografi (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stephen Lang på Internet Movie Database 
(sv) Stephen Lang i Svensk Filmdatabas 
(da) Stephen Lang på Filmdatabasen 
(da) Stephen Lang på Scope 
(fr) Stephen Lang på Allociné 
(en) Stephen Lang på AllMovie 
(en) Stephen Lang hos Turner Classic Movies 
(en) Stephen Lang hos Rotten Tomatoes 
(en) Stephen Lang hos The Movie Database 
(en) Stephen Lang hos Internet Broadway Database 
Stephen Lang hos Internet Broadway Database