jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vochysiaceae

Vochysiaceae er en plantefamilie i ordenen Myrtales. Den har 8 slekter med i alt ca. 200 eviggrønne arter av trær, urter og busker. De vokser i tropene fra i alle verdensdeler. De vokser i Latin-Amerika og i det vestlige Afrika.


== Slekter ==
De sju slektene i familien omfatter:

Callisthene
Erisma
Erismadelphus – 1 art – Afrika
Korupodendon – 1 art – Afrika
Qualea – 10 arter – Latin-Amerika
Ruizterania = syn. Lightia = syn. Euphronia
Salvertia 
Vochysia – Mellom-AmerikaDet antas at gruppen oppstod i Latin-Amerika, og spredte seg til Afrika.


== Eksterne lenker ==
(en) Vochysiaceae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Vochysiaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Vochysiaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Vochysiaceae hos Artsdatabanken 
(en) Vochysiaceae hos Fossilworks 
(en) Vochysiaceae hos ITIS 
(en) Vochysiaceae hos NCBI 
(en) Vochysiaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Vochysiaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Vochysiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Vochysiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Vochysiaceae Arkivert 6. juni 2011 hos Wayback Machine. – beskrivelse av familien i: L. Watson og M. J. Dallwitz (1992–), The Families of Flowering Plants .
Länsväg 1058 (Dalarnas län)

Länsväg W 1058 er en svensk sekundærvei som går mellom Grövelsjön og Idre i Älvdalen kommune.


== Knutepunkter ==
 Dalarnas län

Älvdalen kommuneEndepunkt Grövelsjön
Lv1066 Västerbäcken
Lv1059 Västerbäcken → 221Fylkesvei 221 (Norge)
 Lv1057 Idre
FLK «Maudie»

FLK «Maudie» var et flytende hvalkokeri eid av de norske hvalfangstselskapene Hvalen og Hektor, begge disponert av Nils Bugge i Tønsberg. Hun ble kontrahert som tankskipet «War Peshawa», men ble overtatt av Bugge under bygging og ferdigstilt som hvalkokeriet «Maudie» til nesten samme spesifikasjon som Hektors FLK «Ronald», verdens første spesialbygde hvalkokeri. Fra 1922 til 1931 opererte hun ved Hektors landanlegg på Deceptionøya. Sesongen 1934/35 var hun hjelpekokeri for FLK «Pioner» under pelagisk fangst i farvannet mellom Bouvetøya og Sør-Shetlandsøyene.I 1937 ble «Maudie» solgt til Finland og omdøpt DS «Angra». Hun gikk deretter i fraktefart på Sør-Amerika. I 1942 ble hun igjen solgt, denne gang til Finland-Amerika Linjen, og skiftet navn til DS «Mercator». Under krigen fraktet hun hovedsakelig jernmalm fra Luleå til Tyskland. 2. september 1944 kuttet Finland sine diplomatiske forbindelser til det nasjonalsosialistiske Tyskland mens «Mercator» lå i Danzig. Skipet ble beslaglagt og mannskapet på 32 sendt til Stutthof konsentrasjonsleir.
Etter at britene beslagla skipet i 1945 og omdøpte det «Empire Crouch», ble hun tilbakelevert de finske eierne i 1946. I 1952 ble hun solgt til Finska Ångfartygs Aktiebolaget, deretter i 1956 til J. Nurminen i Helsingfors og omdøpt «Ruth Nurminen».


== Se også ==
Liste over flytende hvalkokerier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ship Card #2438 Finnish Mercantile Marine Database
Standard WWI ships www.mariners-l.co.uk
SS Maudie Arkivert 16. juni 2012 hos Wayback Machine. Clydebuilt database
Richard Wilhelm

Richard Wilhelm (født 10. mai 1873 i Tübingen i Tyskland, død 2. mars 1930 i Stuttgart) var en tysk Kinamisjonær, sinolog og oversetter. 
Han var protestantisk sogneprest i Qingdao i provinsen Shandong. Der begynte han med sine oversettelser av en rekke filosofiske verker fra kinesisk til tysk, og flere av dem ble så videreoversatt til andre vestlige språk, også til engelsk. 
Etter tiden i Kina ble han professor i sinologi og leder av Kina-instituttet i Frankfurt am Main, og arbeidet for å gjøre kinesisk kultur tilgjengelig for et bredere publikum i Tyskland.
Hans oversettelse av I Ching regnes som en av de beste som er foretatt av verket, likeså oversettelsen av Gullblomstens hemmelighet. Begge av dem fikk forord av den sveitsiske psykologen Carl Jung, som var en personlig venn av Wilhelm.
Hans sønn Hellmut Wilhelm var også tysk sinolog.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Interkulturalität im frühen 20. Jahrhundert: Richard Wilhelm – Theologe, Missionar und Sinologe. utg. av Klaus Hirsch ... Frankfurt a.M. : IKO, Verlag für Interkulturelle Kommunikation, 2006. ISBN 3-88939-819-7
Richard Wilhelm: Botschafter zweier Welten. Sinologe und Missionar zwischen China und Europa. Dokumentation einer Tagung der Evangelischen Akademie Bad Boll in Zusammenarbeit mit dem Institut für Ostasienwissenschaften der Gerhard Mercator-Universität Duisburg 28. bis 30. Juni 2002. Hrsg. von Klaus Hirsch. Frankfurt am Main; London: IKO, Verlag für Interkulturelle Kommunikation, 2003. ISBN 3-424-00502-9
Reinhard Breymayer: «Die Bibel der Chinesen». Zum Problem 'verwestlichender Übersetzung' in der württembergisch-schwäbischen Chinakunde bis zu Richard Wilhelm (1873–1930). In: Rainer Reuter, Wolfgang Schenk (Hrsg.): Semiotica Biblica. Eine Freundesgabe für Erhardt Güttgemanns. (Hamburg:) Verlag Dr. Kovač (1999) (Schriftenreihe THEOS. Studienreihe Theologische Forschungsergebnisse, Bd. 31) pp. 181-217 ISBN 3-86064-936-1
Richard Noll: The Jung Cult (Princeton: Princeton University Press, 1994) pp. 333-4
Hartmut Walravens (red.): Tichard Wilhelm (1873–1930): Missionar in China und Vermittler chinesischen Geistesguts, Institut Monumenta Serica, Sankt Augustin Steyler Verlag, Nettetal 2008 ISBN 978-3-8050-0553-1
Das Buch der Wandlungen,
Laotse - Tao Te King
Jacob Lindenskov

Jacob Lindenskov (født 10. juni 1933 i Tórshavn, død 18. august 2018 samme sted) var en færøysk næringslivsleder og sosialdemokratisk politiker (Jv.). Han var medlem av det danske Folketinget for Færøyene i flere perioder.


== Familie og yrke ==
Han var sønn av skipsmaskinist Edvard Lindenskov (í Rættará) og hustru Birita Joensen. Faren var sosialdemokratisk medlem av kommunestyret i Tórshavn i fire år. Lindenskov-slekten har også vært sterkt engasjert i avholdslosjen i Tórshavn.Jacob Lindenskov giftet seg i 1961 med Jóna Jacobsen. Deres datter Elin Lindenskov var sosialdemokratisk medlem av kommunestyret i Tórshavn i 24 år, mens deres yngre datter, Birita, bor i Valby i Danmark og arbeider som pedagog. Hun er mor til sangeren Maria Mercedes Lindenskov (med artistnavnet Marbles Lost). Jacob og Jónas sønn Eirikur Lindenskov er ansvarlig redaktør i den sosialdemokratiske dagsavisen Sosialurin på Færøyene.Etter skolegangen i Tórshavn gikk han på handelsskole i København. I 1950 begynte han å arbeide med livsforsikring i Færøyenes monopoliserende forsikringssammenslutning, Tryggingarsambandið Føroyar. I 1967 ble livsforsikringsvirksomheten skilt ut i en egen enhet, Føroya Lívstrygging (Lív), hvor Lindenskov i 1984 ble avdelingsdirektør.


== Politisk og organisatorisk arbeid ==
Lindenskov ble første gang innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Suðurstreymoy som 25-åring i 1958, og satt frem til 1966. Han var også innvalgt mellom 1970 og 1990, og møtte fast for statsminister Marita Petersen fra 1992 til 1994. Lindenskov var Lagtingets sekretær i flere perioder samt Lagtingets formann fra 1984 til 1987. Han var formann i Lagtingets sosialkomité da folkepensjonen og invalide- og barneforsorgslovene ble vedtatt på Færøyene. Han spilte også en viktig rolle da ulykkesforsikringslovgivningen ble modernisert, og det færøyske industrifondet ble etablert.Fra 1968 til 1979 var han minister i Kristian Djurhuus og Atli Dams regjeringer, stort sett med ansvar for helse-, sosial- og industrispørsmål. Blant annet fikk Lindenskov innført en felles sykelønnsordning. Han søkte ikke renominasjon til Lagtinget i 1994.Lindenskov var valgt til det danske Folketinget fra Færøyene fra 1979 til 1984, og møtte for Færøyenes statsminister Atli Dam fra 1987 til 1988, så fra 1990 til 1993. Han sluttet seg til Socialdemokratiets folketingsgruppe og ivret blant annet for loven om erstatning til ofre fra okkupasjonstiden.Lindenskov påtok seg styreverv for en rekke sosiale og veldedige formål, blant andre rusbehandlings-, rehabiliterings- og omsorgsinstitusjoner.


== Referanser ==
Länsväg 340

Länsväg 340 er en svensk vei, som går mellom den norsk-svenske grensen ved Østborg og Krokom.


== Knutepunkter ==
 Jämtlands län

Krokom kommune Riksgrensen ved Østborg → 765Fylkesvei 765 (Norge)
Lv692 Valsjöbyn → Fv349Fylkesvei 349 (Norge)
Lv691 Rötviken
Lv689 fra Häggsjövik til Storholmsjö
Lv690 Lv833 Skärvången
Lv689 Storholmsjö
 Lillholmsjö
Lv686 Landön
Lv685 Bredbyn
Lv748 Västerberg
Lv677 Tulleråsen
 Krokom →
Fernand Baldensperger

Fernand Baldensperger (født 4. mai 1871 i Saint-Dié, død 24. februar 1958 i Paris) var en fransk litteraturhistoriker og en av grunnleggerne av den sammenlignende litteraturvitenskapen. Sammen med Paul Hazard utga han Revue de littérature comparée.


== Verker ==
Quae in Oehlenschlaegerii carmine “Aladdin” inscripto e germanicis litteris pendeant (1899)
Goethe en France (1904)
Bibliographie critique de Goethe en France (1907)
L'Avant-guerre dans la littérature française (1919)
Le mouvement des idées dans l'émigration française (1925)
La littérature. Création, succès, durée (1934)
La littérature française entre les deux guerres (1919–1939) (1943)


== Referanser ==
David Daiches

David Daiches (født 2. september 1912 i Sunderland i England, død 15. juli 2005 i Edinburgh i Skottland) var en skotsk litteraturhistoriker og litteraturkritiker. Han skrev om engelsk litteratur, skotsk litteratur og skotsk kultur.
David Baiches var av jødisk-litauisk avstamning, og vokste opp i Edinburgh. Han studerte ved George Watson's College, Universitetet i Edinburgh og Balliol College i Oxford. Under andre verdenskrig arbeidet han ved den britiske ambassaden i Washington, DC. Siden underviste han ved mange forskjellige læresteder i Storbritannia, USA og Canada. Han utga en lang rekke verker om engelsk litteratur, skotsk litteratur, litteraturhistorie og litteraturkritikk.


== Verker (utvalg) ==
The Place and Meaning of Poetry (1935)
Literature and Society (1938)
Virginia Woolf (1942)
A Study of Literature (1947)
Two Worlds : A Jewish Childhood in Edinburgh (1956)
The Present Age in British Literature (1958)
A Critical History of English Literature (1960)
English Literature (1964)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog i The Times
Ferdinand Lessing

Ferdinand Diedrich Lessing (født 26. februar 1882 i Essen-Altenessen i Tyskland, død 31. desember 1961 i Berkeley i California i USA) var en tysk og senere amerikansk sinolog, mongolog og ekspert på lamaismen. Han deltok 1930-1933 på den kinesisk-svenske ekspedisjon ledet av Sven Hedin og samarbeidet da med Gösta Montell. Sammen med Wilhelm Othmer skrev han en populær lærebok i kinesisk (og utviklet da det romaniseringssystem som kalles Lessing-Othmer-systemet). Han forfattet også en mongolsk-engelsk ordbok. Lessing underviste i Berlin, emigrerte i 1938 fra Tyskland til USA og undervise deretter ved University of California i Berkeley. I 1946 ble han amerikansk statsborger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ferdinand Lessing: Mongolen, Hirten, Priester und Dämonen. Klinkhardt & Biermann Verlag Berlin 1935.
Gösta Montell: «Ethnographische Forschung», i: Petermanns Geographische Mitteilungen 1935, Gotha 1935, Seiten 294-295.
Ferdinand Lessing og Gösta Montell: «Yung-Ho-Kung, an Iconography of the Lamaist Cathedral in Peking: With Notes on Lamaist Mythology and Cult», i: Reports from Scientific Expedition to the North-western Provinces of China under the Leadership of Dr. Sven Hedin. The Sino-Swedish Expedition. Publ. 18. Part VIII. Ethnography. 1, Stockholm 1942.
Helmut Martin og Christiane Hammer (utg.): Chinawissenschaften – Deutschsprachige Entwicklungen. Geschichte, Personen, Perspektiven. Mitteilungen des Instituts für Asienkunde Hamburg, Bd. 303. Hamburg: Institut für Asienkunde 1999.
Hartmut Walravens: Ferdinand Lessing (1882 – 1961) : Sinologe, Mongolist und Kenner des Lamaismus ; Material zu Leben und Werk ; mit dem Briefwechsel mit Sven Hedin. Wagener edition, 2. Auflage Melle 2006.
Hartmut Walravens: «Ferdinand Lessing (1882–1961), ein Spezialist für China, die Mongolei und den Lamaismus» i: Das Reich der Mitte – in Mitte. Studien Berliner Sinologen. Herausgegeben von Florian C. Reiter. Harrassowitz Verlag, Wiesbaden 2006. Seite 47-59. ISBN 978-3-447-05432-4
Gartneri

Gartneri er en bedrift som driver med planteproduksjon og generelt et hagebruk med sikte på å produsere frukt, bær, grønnsaker og blomster for salg.Gartneri består av drivhus der produksjonen finner sted. Det er ofte et butikkutsalg i sammenheng med gartneriet, går også da under betegnelsen hagesenter. Det er ofte et mangfold av avlinger som dyrkes fram på ofte et lite areal, noe som skiller et gartneri fra et gårdsbruk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Horticulture – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Ila gartneri», Ila fengsel
Jógvan Durhuus

Jógvan Anfinnur Olafsson Durhuus (født 19. februar 1938 i Vestmanna) er en tidligere, færøysk postekspeditør og politiker (Tj.).
Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Norðurstreymoy 1970–1980, 1984–1990 og 1994–2002, deretter 1. varamann for Niklái Petersen frem til 2004. Durhuus hadde det meste av sitt virke i Lagtingets finanskomité. Han var også formann i presidentskapet i Vestnordisk råd 1999–2000. Durhuus var visestatsminister i Atli Dams sentrum–venstreregjeringer 1985–1989, og hadde ansvar for landbruks-, skole-, helse- og energipolitiske spørsmål. Øssur av Steinum møtte på Lagtinget.Han er sønn av Olaf Durhuus og Anna Sofiá Poulsen. Johan Hendrik Poulsen var hans morfars bror. Han giftet seg med Hervør Hanusardóttir Høgadalsá, datter av lagtingsmann Hanus við Høgadalsá. Han tok preliminæreksamen i Rønde i 1956 og studentereksamen ved Føroya Studentaskúli i 1959. I 1960 ble han postekspeditør i Vestmanna.


== Referanser ==
Jaan Kaplinski

Jaan Kaplinski (1941–2021) var en estisk forfatter, filolog, oversetter og politiker. Han regnes som en av de sentrale estiske forfattere i det 20. århundre.


== Liv og virke ==
Hans far var polsk lærer og forsvant i Gulag under andre verdenskrig. Kaplinski studerte ved Universitetet i Tartu og tok eksamen i fransk språk i 1966. Under perestrojkaen arbeidet han som journalist. Fra 1992 til 1995 var han medlem av det estiske parlamentet Riigikogu, som representant for senterpartiet. Han meldte seg ut av partiet og møtte etterhvert som uavhengig representant. Fra 2004 var han medlem av det sosialdemokratiske partiet, og stilte som dets ordførerkandidat ved lokalvalget i Tartu i 2005. 
Kaplinski var primært lyriker og debuterte med diktsamlingen Jäljed allikal i 1965. Han skrev også essays og noveller. I 2007 utkom hans første roman Seesama jogi (Samme flod); romanen, som han hadde arbeidet med gjennom 12 år, har selvbiografiske trekk. I alt har han utgitt om lag 40 bøker: 14 diktsamlinger, 6 essaysamlinger, filosofisk anlagte reiseskildringer, 3 skuespill og 4 barnebøker. 
Han oversatte fra svensk, fransk, spansk og engelsk til estisk; og er selv oversatt til tretten språk: alle de nordiske, japansk, russisk, hebraisk mfl. På norsk finnes diktutvalget Same hav i oss alle (Gyldendal, 1988), oversatt og med etterord av Turid Farbregd.
Kaplinski mottok blant annet Estlands kulturfonds litteraturpris, Juhan Liiv-prisen, Juhan Smuul-prisen, og den finske Eino Leino-prisen. Han var gift to ganger, sist med forfatteren Tiia Toomet. Linux-aktivisten Lauris Kaplinski er en av hans sønner. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jaan Kaplinski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
estlit.ee Estonian Literature Information Centre
Estonian Literary Magazine: Omtale av hans prosaverker
Intervju med Kaplinski
Länsväg 339

Länsväg 339 er en svensk vei, som går mellom Strömsund og Krokom.


== Knutepunkter ==
 Jämtlands län

Strömsund kommune Strömsund
Lv801 Bredkälsflon
Lv791 BredkälenKrokom kommuneLv786 Post-Nilsboderna
Lv783 Laxsjö
Lv785 Laxsjö
Lv784 Laxviken
 Östra Lövsjön, felles trasé til Föllinge
Lv757 Hårkan
 Föllinge
Lv751 Andviken
Lv746 Stormyren
Lv748 Rensboderna
Lv745 Ren
 Krokom
 Krokom
Type 99 rifle

Type 99 rifle Arisaka (japansk: 九九式小銃 – Kyuukyuu-shiki syoujyuu) er en rifle fra Japan.
Den ble produsert fra 1939 til 1945, og ble brukt av den japanske hær under andre verdenskrig. Den erstattet Type 38 riflen da den var kamret for ammunisjon som ble ansett som for svak. Den ble produsert på ni forskjellige fabrikker, syv i Japan, en i Kina og en i Korea. Siden krigen brøt ut fikk den aldri erstattet Type 38 helt, så de ble brukt side om side igjennom hele krigen.
Riflen har sylinderlås og er kamret for 7,7 x 58 Arisaka. Den var den første serieproduserte riflen som hadde krom i løpet for å lette rengjøringen.


== Versjoner ==
Type 99 riflen kom i fire versjoner:

Type 99 kort
Type 99 lang (kun produsert i begrenset antall)
Type 2 fallskjermjegerrifle
Type 99 skarpskyttergevær
Károly Kárpáti

Károly Kárpáti (født 2. juli 1906 i Eger, død 23. september 1996 i Budapest) var en ungarsk bryter som deltok flere olympiske leker, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin. 
Kárpáti vant en olympisk sølvmedalje i bryting under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i den tredje letteste vektklassen, bantamvekt opp til 66,0 kg, i fristil bak franske Charles Pacôme. Det var sju vektklasser i både gresk-romersk- og fristil. 
Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, ble Zombori olympisk mester i bryting fristil i lettvekt foran tyske Wolfgang Ehrl.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Gull i bryting, Lettvekt fristil
1932  Los Angeles -  Sølv i bryting, lettvekt fristil


== Eksterne lenker ==
(en) Károly Kárpáti – Olympedia 
(en) Károly Kárpáti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Károly Kárpáti – FILA 
(en) Károly Kárpáti – TheSports.org
Loranthaceae

Loranthaceae  er en plantefamilie av løvtrær og lianer i ordenen Santalales. Den inneholder 75 slekter med om lag 1 000 arter, med kjente arter som Psittacanthus (en slekt av misteltein-varianter). Flere av artene er parasittiske på andre trær.


== Slekter og arter ==
Av de viktigste slektene og artene kan nevnes:


== Eksterne lenker ==
(en) Loranthaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Loranthaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Loranthaceae hos Artsdatabanken 
(en) Loranthaceae hos Fossilworks 
(en) Loranthaceae hos ITIS 
(en) Loranthaceae hos NCBI 
(en) Loranthaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Loranthaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Loranthaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Loranthaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Loranthaceae Arkivert 1. november 2006 hos Wayback Machine. – beskrivelse i: L. Watson og M.J. Dallwitz Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine. (1992–) – The families of flowering plants.
Cape Islander

Cape Islander er en type motordrevet fiskebåt som benyttes ved den kanadiske atlanterkysten for fiskeri ved Nova Scotia. Cape Islander-båten har et noe særpreget utseende med karakteristiske spring på forstavnen og en bred styrekabin med mange frontale vinduer på en bred og lang båt. Skroget er flatt mot akterspeilet, men ble rundere forutover mot forstevnen, er i tillegg utstyrt med kjøl. Størrelsen på denne båten er normalt mellom 12 og 15 meter.
Båttypen oppstod på Cape Sable Island i Nova Scotia omkring år 1905 (varierte kilder ment årene 1905, 1906 eller 1907). To familier av båtbyggerne skal ha gjort krav på æren for å ha oppfunnet den velkjente og populære båttypen.Vanligvis er Ephraim Atkinson fra Clark`s Harbour på Nova Scotia navngitt som opphavsmannen bak båttypen, men William A. Kenney fra det samme stedet som er sagt å ha konstruert den første Cape Islander av tre i året 1905, har også vært ansett som opphavsmannen. Ifølge historien hadde Atkinson blitt kontaktet av en mann fra St. Johan, New Brunswick, om å bygge en motorbåt og resultatet skulle bli en ny type motoriserte lokalbåter for fiskeri i begynnelsen av det tjuende århundret.
Olympic Sports Complex Raubichi

Olympic Sports Complex Raubichi er et idrettsområde ved Belarus’ hovedstad Minsk. Det ligger i landsbyen Rawbitsjy, cirka 20 km nordøst for Minsk, og ble åpnet 24. februar 1974. Området har anlegg for over 20 idretter, men er særlig viktig for skiskyting. Det har vært arrangørsted for VM i skiskyting tre ganger og verdenscuprenn i langrenn én gang (januar 1991). Rawbitsjy har også Belarus’ eneste større anlegg for skihopping, og har flere ganger hatt europacuprenn i freestyle.
Blant andre idrettsanlegg i området er ishockeyhall (åpnet i januar 2010), freestylebakke, rulleskiløype, fotballbane, tennisbaner og to idrettshaller. Det har også et medisinsk senter, hoteller, restauranter og kaféer.I Rawbitsjy ligger for øvrig også Belarus’ museum for folkekunst.


== Skiskyting ==
VM i skiskyting ble arrangert i Rawbitsjy i 1974, 1982 og 1990. I 1990 gjorde dårlige snøforhold at bare normaldistansene 20 km for menn og 15 km for kvinner kunne avvikles i Rawbitsjy/Minsk. Mesterskapet ble senere fullført i Oslo og Kontiolax. VM i sommerskiskyting ble arrangert i Rawbitsjy i 1999. Anlegget ble oppgradert fra 2000, og i 2004 var Rawbitsjy arrangørsted for EM. Minsk var blant søkerbyene til VM i 2011, men trakk kandidaturet foran avstemningen. Khanty-Mansijsk vant for øvrig avstemningen mot Nové Město med 27 mot 20 stemmer, og fikk mesterskapet.


== Skihopping ==
Rawbitsjy har et skihoppanlegg med tre hoppbakker med størrelse K74, K52 og K24. Anlegget er Belarus’ eneste sentrum for skihopping. Den største hoppbakken har plastmatter slik at den kan brukes også sommerstid. Bakkerekorden i K52-bakken er 52 meter, satt av belarusiske Aliaksei Muravitski og Aleksandr Hancharou, begge i 2009.


== Kilder ==
Belorusskij lyzjnyj sojuz: Respublikanskij tsentr Olympijskoj podgotovki po zimnim vidam sporta «Raubitsji» (russisk, Belarus’ skiforbund: Vintersportssenteret Rawbitsjy)
Skisprungschanzen-Archiv: Raubichi (engelsk)
Olacaceae

Olacaceae  er en plantefamilie av løvtrær og lianer i ordenen Santalales. Familien inneholder 15-25 slekter, med om lag 250 arter. Artene vokser overveiende i tropene.
Familien har hatt svært ulik avgrensing og er trolig parafyletisk, men noen ny familieoppdeling gjøres ikke i APG III-systemet fordi slektskapet foreløpig er såpass uavklart. Imidlertid skilles den en del slekter ut i familien Schoepfiaceae. 


== Slekter og arter ==
De 15 hovedslektene plasseres i fire hovedgrupper:

Olacaceae sensu strictoDulacia
Olax
PtychopetalumAptandraceaeAnacolosa
Aptandra
Cathedra
Chaunochiton
Harmandia
Ongokea
PhanerodiscusXimeniaceaeCurupira
Douradoa
Malania
XimeniaUsikker plasseringBrachynema
Strombosia(* Schoepfia (flyttet til Schoepfiaceae i APG III)


== Eksterne lenker ==
(en) Olacaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Olacaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Olacaceae hos Artsdatabanken 
(en) Olacaceae hos Fossilworks 
(en) Olacaceae hos ITIS 
(en) Olacaceae hos NCBI 
(en) Olacaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Olacaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Olacaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Olacaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Olacaceae Arkivert 9. mai 2006 hos Wayback Machine. – beskrivelse i: L. Watson og M.J. Dallwitz Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine. (1992–) – The families of flowering plants.
Opiliaceae

Opiliaceae  er en plantefamilie av løvtrær og lianer i ordenen Santalales. Den inneholder minst 10 slekter med om lag 28 arter. Artene vokser overveiende i tropene og er ofte parasittiske.


== Slekter og arter ==
Slektene omfatter blant annet:

Agonandra
Cansjera
Champereia
Gjellerupia
Lepionurus
Melientha
Opilia
Pentarhopalopilia
Rhopalopilia
Urobotrya


== Eksterne lenker ==
(en) Opiliaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Opiliaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Opiliaceae hos Artsdatabanken 
(en) Opiliaceae hos Fossilworks 
(en) Opiliaceae hos ITIS 
(en) Opiliaceae hos NCBI 
(en) Opiliaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Opiliaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Opiliaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Opiliaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Opiliaceae – beskrivelse i: L. Watson og M.J. Dallwitz Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine. (1992–) – The families of flowering plants.