jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Balejazz

Balejazz er en norsk jazzfestival som arrangeres én helg i mai hvert år. Festivalen ble etablert i 1990 av kulturarbeiderne Jon Skjerdal og Sigurd Kvikne. Festivalen tar imot norske jazz- og popmusikere som de hyppige Karl Seglem og Håkon Høgemo, men også internasjonale artister som Jimmy Scott (2002) og Angélique Kidjo (2004), Milton Nascimento og New York Voices (2005). Bestillingsverk har kommet fra blant andre Geir Lysne (Motlys, 1994), Stein Erik Tafjord (Etnisk suite, 1995) og Arve Henriksen (Farande bilete, 1997). Festivalen har også hatt kunstutstillere som  Yoko Ono  (1999), Vigdis Bitustøyl Jacobsen (2001), Bjarne Svanøe (2006) og Alexander Stub (2007).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fred Flint

Frederick J. "Fred" Flintstone, på norsk Fred Flint, er en fiktiv person som har hovedrollen i den animerte komiserien The Flintstones. Hans kone heter Wilma Flintstone. Fred Flintstones nabo og beste venn heter Barney. 
I Flintstones verden finnes både dinosauruser og huleboere side om side med primitive telefoner, biler og vaskemaskiner.
André Brink

André Philippus Brink (født 29. mai 1935 i Vrede i Oranjefristaten, død 6. februar 2015 i Cape Town) var en sørafrikansk forfatter. Han var utdannet ved Potchefstroom University i Transvaal (1955–59) og ved Sorbonne i Paris (1959–61). Brinks morsmål var afrikaans, men han skrev også på engelsk.
Han debuterte som forfatter i 1958. Brink ble internasjonalt kjent via bøker som The Ambassador (1967) og An Instant in the Wind (1976).
Brink skrev en rekke romaner både under og etter apartheid, og var aktiv i motstanden mot regimet, særlig gjennom sin litterære virksomhet. Romanen Looking on Darkness var den første romanen som ble bannlyst av apartheidregimet. Rasepolitikken og situasjonen til de hvite afrikanderne er sentrale temaer i Brinks forfatterskap.
Ved besøk i Norge deltok Brink på litteraturfestivalen Reine ord.
Brink var fra 1991 professor i engelsk ved Universitetet i Cape Town.
I 2006 ble Brink hedret med Ikhamanga-ordenen i sølv.


== Skjønnlitteratur ==
The Ambassador (1967) / Ambassadøren (overs. Per Malde, 1986)
Looking on Darkness (1974) / (ikke oversatt)
An Instant in the Wind (1976) / Gribbenes land (overs. Einar Schøning, 1985)
Rumours of Rain (1978) / Utsikt til regn (overs. Per Malde, 1982)
A Dry White Season (1979) / Hvit tørketid (overs. Per Malde, 1981)
A Chain of Voices (1981) / En lenke av stemmer (overs. Per Malde, 1983)
The Wall of the Plague (1984) / Pestens mur (overs. Per Malde, 1984)
States of Emergency (1988) / Unntakstilstander (overs. Per Malde, 1988)
An Act of Terror (1991) / En terrorhandling, eller Krepsen venner seg til det (overs. Per Malde, 1991)
On the contrary (1993) / Tvert imot (overs. Per Malde, 1994)
The First Life of Adamastor (1993) / (ikke oversatt)
Imaginings of Sand (1996) / Bilder i sand (overs. Per Malde, 1996)
Devil's Valley (1998) / Djeveldalen (overs. Per Malde, 1999)
The Rights of Desire (2000) / Attråens rett (overs. Per Malde, 2001)
The Other Side of Silence (2002) / Den andre siden av stillheten (overs. Mona Lange, 2003)
Before I Forget (2004) / Før jeg glemmer (overs. Mona Lange, 2005)
Praying Mantis (2005) / Kneleren (overs. Linn Øverås, 2008)
The Blue Door (2007) / (ikke oversatt)
Other Lives (2009) / (ikke oversatt)
Philida (2011) / (oversatt i 2013, Egil Halmøy)


== Memoarer ==
A Fork in the Road (2009)


== Andre utgivelser ==
Brandy in South Africa (1973)
Dessert wine in South Africa (1974)
Writing in a State of Siege: Essays on Politics and Literature (1983)
A Land Apart: A South African Reader (1986)
The essence of the grape: A South African brandy book (1992)
Reinventions: Old Literature – New Climates (1996)
Reinventing a Continent: Writing and Politics in South Africa (1996)
The Novel: Language and Narrative from Cervantes to Calvino (1998)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
André Brinks forfatterside hos aschehoug.no
André Brinks side hos http://www.contemporarywriters.com/
Mjelde gravplass

Mjelde gravplass ligger i Mjeldalen, Nedre Mjelde på Osterøy ca. 500 meter fra Mjeldavatnet. Det er en gammel gravplass fra tidlig kristen tid hvor Mjelde kirke stod inntil 1866. Gravstedet fungerte som begravelsested for gårdene i Mjeldalen og helt til Hannisdal. Like ved gravstedet sto Mjeldegodset som var i familien Garmanns eie fra 1600-tallet og til begynnelsen av 1800-tallet. Ifølge tradisjone hvilte gravfølget på Likhaugbrekka, om lag 100 meter fra gravstedet. På 1960-tallet ble det bygget et klokketårn med kirkeklokke ved inngangen til Mjelde gravplass.


== Litteratur ==
Hans-Emil Lidén og Anne Marta Hoff: Mjelde, forsvunnet kirke (i «Norges kirker»)
Masashi Abe

Masashi Abe (født 13. august 1965) er en japansk kombinertløper som konkurrerte i 1980- og 1990-årene. Han var med på å vinne lagkonkurransen under OL 1994 på Lillehammer. Han har også vunnet tre medaljer i lagkonkurransen i VM, gull i 1993 og 1995, samt bronse i 1991.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Masashi Abe – Olympedia 
(en) Masashi Abe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Masashi Abe – FIS (kombinert)
Are You Thinking What I’m Thinking?

Are You Thinking What I'm Thinking? er The Like sitt debutalbum. Det ble sluppet 13. september 2005. All musikken er av Z Berg, bandets vokalist og gitarist. Det er også gitt ut en versjon av albumet som inneholder bonussporet «One Step Ahead», som er en Split Enz-cover.


== Sporliste ==
«June Gloom» – 4:08
«What I Say and What I Mean» – 2:56
«You Bring Me Down» – 3:34
«So I'll Sit Here (Waiting)» – 4:06
«Bridge to Nowhere» – 3:14
«Once Things Look Up» – 3:52
«Under the Paving Stones» – 4:23
«Too Late» – 3:36
«We Are Lost» – 4:05
«The One» – 2:56
«Mrs. Actually» – 3:44
«Falling Away» – 3:32
«Waves That Never Break» – 3:38
Bonusspor
«One Step Ahead» (Neil Finn) – 2:56


== Referanser ==
Norwegian Wood (fanzine)

Norwegian Wood er et fanzine som utkom med første nummer 27. mars 1980. Meningen var at det skulle tjene som medlemsblad for Den Norske Beatles-klubben, som ble startet på samme tid.
I perioden 1980–1986 ble det utgitt 25 numre av Norwegian Wood, men med dette ble både tidsskriftet og klubben nedlagt på grunn av liten aktivitet i kubben og mangel på villige artikkelskribenter, og svikt i annonsesalget for tidsskriftet.
Klubben ble imidlertid revitalisert i januar 1988, og med dette også fanzinet, som nå fikk en selvstendig redaksjon med egen redaktør, mens klubben ble ledet av en president med et styre. Redaksjonen som skulle gi Norwegian Wood en ny giv besto av Roger Stormo (f. 1962), Peter Wilhelm Viken (f. 1966) og Erlend Fredholm (tidligere: Flaten, f. 1964), som i sin tid var initiativtaker til å opprette både klubben og medlemsbladet.
I 1997 overtok Dagfinn Jarp (f. 1952) redaktørjobben, mens Peter Wilhelm Viken fortsatte i redaksjonen til 1999. I 2002 ble Tore Waskaas (f. 1980) redaktør. Ole-Andreas Refsnes (f. 1980) overtok redaktøransvaret i 2007. Fra 2013 ble redaktørjobben delt mellom Kristina Kinne (f. 1990) og Kristina Ciric (f. 1989) redaktørjobben, inntil Roger Stormo igjen overtok ansvaret i 2014, men da under tittelen sjefredaktør.

		


== Innhold ==
Det utkommer fire nummer i året av Norwegian Wood, (medlemsblad nummer 150 - høsten 2017). Abonnentene eller klubbmedlemmene har fri adgang til annonsere fpr bytte og salg av memorabilia i fanzinet.
Det er stadige temanumre, og av spesialutgivelser nevnes:

Nr. 123 julen 2010: «A is for Apple», med Lars Olav Hole: «Appleplatene og Betles-gutta sin medvirkning på disse» (s. 48-83) som hovedoppslag.
Nr. 149 sommeren 2017: Om «Jubileumsutgavene av Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band» (s. 6-19) og Roger Stormo: Penny Lane - Strawberry Fields Forever / Innspillingene for Sgt Pepper-albumet (s. 65-84).


== Aetiologi ==
Tittelen skriver seg fra Beatleslåta «Norwegian Wood (This Bird Has Flown)». Det er blitt hevdet av John Lennon selv at sangen handler om et utenomekteskapelig sidesprang, mens siste strofe, om å sette fyr på leiligheten, etter hans eget utsagn var en idé som Paul McCartney kom opp med.


== Eksterne lenker ==
nettside/homesite
klubbens blogg
Besant Nagar

Besant Nagar er et distrikt i Chennai, som er oppkalt etter Annie Besant. Teosofisk Samfunns hovedkvarter er lokalisert der, sammen med danseskolen Kalakshetra Academy som ble grunnlagt av Rukmini Devi Arundale.
Også skolen Reserve Bank Staff Quarters School befinner seg i området.
Distriktet huser hovedsakelig rike folk og eminente personligheter, men omfatter også en del slum-kolonier som for det meste tilhører fiskere som har sitt levebrød i havet nær Besant Nagar-stranden.
Besant Nagar var opprinnelig et relativt stille sted. Populariteten til Elliot's Beach har imidlertid ført til økt trafikk og kommersiell virksomhet, deriblant et stort antall spisesteder.
Distriktet er også kjent for sine templer: Varasiddhi Vinayaka templet, Ashtalakshmi Kovil, Arupadai Murugan Kovil, Ratnagirishwarar Kovil og Velankanni-kirken.


== Eksterne lenker ==
Varasiddhi Vinayaka templet
This Time

This Time er det fjerde albumet av Melanie C og det andre til å bli utgitt av hennes eget plateselskap Red Girl Records. Albumet kom ut i 2007.


== Sporliste ==


== Listeplassering ==


== Eksterne lenker ==
(en) This Time på Discogs 
(en) This Time på MusicBrainz 
(en) This Time på Spotify 
(en) This Time på Spotify 
(en) This Time på AllMusic
Haagkonvensjonen av 25. oktober 1980

Haagkonvensjonen av 25. oktober 1980 regulerer situasjonen der barn er ulovlig bortført mellom land som har tiltrådt avtalen, samt ved tilbakeholdelse etter et lovlg utenlandsopphold.
Hovedregelen er snarest mulig tilbakeføring til barnets bostedsland.
En tilbakeføring skjer kun dersom innføringen er ulovlig, barnet har fast bopel i et konvensjonsland før bortføring og barnet er under seksten år.


== Kilder ==
www.barnebortforing.no
Mjeldalen

Mjeldalen er en typisk U-formet fruktbar dal i øst-vestlig retning mot Sørfjorden, ca. 4 kilometer lang i Osterøy, Vestland fylke. Den gjennomskjæres av Mjeldalselva, en elv med lite tilsig og lav vannføring unntatt i perioder med mye nedbør. Elven renner ut i Mjeldavatnet (Mjeldavågen), som er en liten innsjø med brakkvann. Godt jordbruksområde og gammel bosetning hvor det er funnet flere fornminner. Kultsted trolig i Midt-Mjelde med funn av fallosstein og gravrøyser (Bergen Museum). Flere gravrøyser registrert, eksempelvis i Øvre Mjelde (Træ). Et navn på en åsrygg midt i dalen kan tyde på at det har vært sted for et hov (Hovåsen) men dette er ikke dokumentert. Mulig sted for leidangskip (Mjelde skipreide) men naust er ikke påvist, muligens beliggende ved Mjeldavågen (Stokkabrygga), men dette er også uvisst. Kirkested i mellomalderen med Mjelde kirke som ble revet i 1866. 
Om dalens forhistoriske bosetning vites lite, med unntak de fornminner som er funnet. Dalens bosetning er tradisjonelt delt i tre deler; Øvre-, Midt- og Nedre-Mjelde. Øvre- og Midt-Mjelde var tradisjonelle klyngetun frem til utskifting i 1890-årene. Gården Nedre-Mjelde har trolig vært krongods eller kirkegods i middelalderen og ble overtatt av Herman Garmann på 1600-tallet. Mjelde kirke tilhørte familien Garmann fra 1600 tallet til tidlig på 1800-tallet. Mjeldegodset var en stor gård etter vestlandske forhold med flere bygninger i tillegg til hovedhus, frukt- og rosehage samt flere underbruk (husmannsplasser). Godset ble delt på slutten av 1800-tallet og det gamle gårdstunet forfalt gradvis. I dag er det få spor etter det gamle godset.
Jordbruk er tradisjonell næringsvei, om enn på retur i dag. Det har vært dyrket korn i dalen frem til på 1960-tallet. Kvegdrift (stor- og småfe) var likevel hovedinntektskilden. I tillegg til hovedslått kunne bøndene slå gress i nærliggende fjellområder hvor også dyrene beitet. I dag gror disse beiteområdene til. Tilgang på skog er begrenset men dalen hadde et lite felles sagbruk til frem på 1960-tallet hvor man skar tømmer til eget bruk.
Ved åpning av Osterøybrua ble dalen skånet for mye gjennomgangstrafikk, idet trafikken ledes i tunnel fra Øvre-Mjelde og mot broen.
Cosmin Contra

Cosmin Marius Contra (født 15. desember 1975) er en rumensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er landslagstrener for Romania. 


== Karriere ==
Contra startet karrieren i Poli Timișoara, der han spilte tre sesonger før han gikk til Dinamo București. Etter fire sesonger i hovedstadslaget ble han solgt til den spanske klubben Deportivo Alavés. To år senere gikk turen til de italienske gigantene AC Milan, men allerede året etter skiftet han beite igjen, denne gangen dro han tilbake til Spania og Atlético Madrid, der han spilte to sesonger. 
Han ble lånt ut til West Bromwich Albion i august 2004. Lånet var ingen stor suksess, Contra spilte bare seks kamper, og fikk se det røde kortet i sin siste kamp som endte med tap 0–5 mot Liverpool. Han returnerte deretter til sin første klubb i hjemlandet Romania, Politehnica Timisoara. Takket være godt spill ble han innkalt til landslaget, og ble lånt ut til den spanske klubben Getafe. 
Contra fikk over 70 landskamper for Romania, og deltok både i EM 2000 og EM 2008.
Etter at han la opp, ble han trener. I september 2017 ble han ansatt som trener for Romanias herrelandslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cosmin Contra – FIFA 
(en) Cosmin Contra – UEFA 
(en) Cosmin Contra – Transfermarkt 
(en) Cosmin Contra – Transfermarkt (manager) 
(en) Cosmin Contra – national-football-teams.com 
(en) Cosmin Contra – WorldFootball.net 
(en) Cosmin Contra – Soccerbase.com 
(en) Cosmin Contra – FootballDatabase.eu 
(en) Cosmin Contra – EU-Football.info 
(en) Cosmin Contra – FBref
Hankyoreh

Hankyoreh er en sørkoreansk dagsavis. Avisa hevder å være uavhengig av landets myndigheter. Den ble etablert som et liberalt alternativ i en avisbransje dominert av konservative aviser som i varierende grad støttet opp om landets myndigheter
Avisa ble etablert 15. mai 1988 av journalister som kjempet mot det sørkoreanske diktaturet. Avisa eies av 60 000 privatpersoner, og ingen eier mer enn en prosent av aksjene. Avisa er landets fjerde største riksavis etter de tre største som alle er konservative; Chosun Ilbo, JoongAng Ilbo og Dong-a Ilbo. Blant avisas viktigste leserbase er intellektuelle, samt yngere personer i 20 og 30-åra. Papiravisa kommer ut på koreansk, mens avisa både har et koreansk og engelskspråklig nettsted.


== Eksterne lenker ==
nettsted (koreansk)
engelsk versjon (engelsk)
Cine21
Hankyoreh21
Economy21
Welcome Islands

Welcome Islands er en liten øygruppe nord for Sør-Georgia i Sør-Atlanteren. Øyene tilhører det britiske oversjøiske territoriet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene og ble oppdaget av James Cook i 1775. Øyene ligger 6 km vestnordvest for Cape Buller.
Øyene høyeste punkt er 88 moh.
Rasta Idrettslag

Rasta IL (stiftet 17. november 1986 i aulaen på Holt ungdomsskole) er et idrettslag som hører hjemme i bydelen Rasta på Kongsvinger. I de senere årene har klubben rekruttert medlemmer fra hele byen. Idrettslaget driver nå kun med fotball, men tidligere eksisterte det også ei gruppe som drev med gang og mosjon.
Høydepunktet i klubbens historie var i 2003 da fotballaget rykket opp til 3. divisjon. Høsten 2004 rykket laget ned til 4. divisjon igjen. I dag samarbeider klubben med Brandval IL om fotballaget Rasta/Brandval i 5. divisjon. Samarbeidslaget spiller hjemmekampene sine på Brandval Stadion.
Klubbens motto er Labor omnia vincit.


== Eksterne lenker ==
Rasta IL
Westland Walrus

Westland Walrus var et rekognoseringsfly utviklet av Westland Aircraft i 1919 på oppdrag fra den Royal Air Force og Fleet Air Arm. Flyet var 9,07 m langt og et vingespenn på 14,07 m. Topphastighet var på 200 km/t.
Flyet hadde tre besetningsmedlemmer.
Sæbø (Møre og Romsdal)

Sæbø er ei bygd i Ørsta kommune i Møre og Romsdal fylke. Stedet oppfyller ikke SSB sine kriterier for å bli kalt for tettsted. Bygda ligger ved der Bondalselva renner ut i fjorden. Navnet Sæbø kommer av sjø og bø (gård). 
Sæbø var administrasjonssentrum i den tidligere kommunen Hjørundfjord, som ble slått sammen med Ørsta i 1964. Det kan slås fast at Sæbø og spesielt gårdene ut mot selve Hjørundfjorden - som Flatneset aller lengst i nord, heller regner seg som en del av Hjørundfjorden enn av Ørsta den dag i dag. 
Sæbø skole har både barneskole- og ungdomsskoletrinn. Elever fra Bondalen, Norangsdalen, Store Standal og Trandal går på denne skolen. Skolen ble etablert i 1958.
I Sæbø ligger Hjørundfjord kirke med gravlund. Sæbø var administrasjonsenter i tidligere Hjørundfjord kommune. 


== Reiseliv ==
Det ligger to campingplasser og hotell i Sæbø. Sæbø ligger i hjertet av Sunnmørsalpene og egner seg som en base for fjellturer, naturopplevelser og fjordturer. Fra fergekaia går det ferge over Hjørundfjorden til Lekneset ved Norangsfjorden.
Scarlett Johansson bodde på Sæbø i mai 2019, under innspillingen av Marvel-filmen Black Widow.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjørundfjordportalen
Visit Hjørundfjorden
Sverre Digerud

Sverre Stømner Digerud (født 7. januar 1989) er en norsk fotballspiller som debuterte for Kongsvingers A-lag i Adeccoligaen da han kom inn som innbytter mot Sarpsborg Sparta 13. april 2008. Han scoret sitt eneste mål i offisiell kamp mot Notodden 27. juli samme år. Etter 2009-sesongen gav han seg med fotball på toppnivå for å prioritere studier.Han har erfaring fra spill for Norges G16, G17 og G18 landslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Digerud – Transfermarkt 
Spillerstatistikk for Sverre Digerud på fozzum.com
Sven Leonhard Törnquist

Sven Leonhard Törnquist (født 6. mars 1840 i Uddevalla, død 6. september 1920 i Lund) var en svensk paleontolog og geolog.
Törnquist ble student i Lund 1858, filosofie kandidat 1864, filosofie doktor 1865, dosent i paleontologi samme år, lektor i naturalhistorie og kjemi samt franske språket ved Gävle högre elementarläroverk 1867 og var 1882-1905 lektor i naturhistorie og kjemi ved Lunds högre allmänna läroverk, siden 1883 også dosent i geologi ved Lunds universitet. År 1902 ble han professor. For naturvitenskapelig, fortrinnsvis geologisk, formål gjorde Törnquist under en lang rekke år mange studiereiser i Sverige og i store deler av øvrige Europa.
Han forfattet et stort antall avhandlinger og artikler, som behandlet de svenske siluravleiringenes geologiske og paleontologiske forhold, publiserte i Lunds universitets årsskrift, Öfversikt af Vetenskapsakademiens handlingar, Geologiska föreningens förhandlingar, Geological Magazine og Sveriges geologiska undersöknings publikasjoner. Å bemerke er Öfversigt öfver bergbyggnaden inom Siljansområdet i Dalarne (SGU serie C, n:r 57, 1883), Undersökningar öfver Siljansområdets trilobitfauna (Lunds universitets årsskrift 1883-84, også i SGU serie C, n:r 66), Undersökningar öfver Siljansområdets graptoliter (Lunds universitets årsskrift 1891-92). Han ble medlem av Fysiografiska sällskapet i Lund 1883.


== Referanser ==
Den sommeren jeg fylte 15

Den sommeren jeg fylte 15 er en norsk erotisk dramafilm fra 1976 regissert av Knut Andersen. Hovedrollene spilles av Steffen Rothschild, Anne Lise Tangstad, Kaare Kroppan, Grethe Ryen og Carina Rude. Filmen er basert på Knut Faldbakken roman Insektsommer, fra 1972. Filmen ble for det meste innspilt i Skotbu og Kråkstad og omegn i Ski kommune like utenfor Oslo. 


== Handling ==
1950-tallet: Sommerferien på landet til Onkelen blir femtenårige Peters første møte med voksenverdenen. Han treffer igjen gamle venner, men blir også kjent med Cathrine som setter fantasien hans i sving og lar ham prøve seg på de første erotiske tilnærmelser. Samtidig med dette innleder han et forhold til den jevnaldrende Gerd. Petter får også innsikt i sin onkels mørke hemmelighet samt bygdesladderen. I løpet av disse ukene går han igjennom den vanskelige alderen når en gutt, som ennå ikke har blitt mann, slutter å være et barn. 
Filmen tar for seg tema som pubertet, en gryende seksualitet og overgangen til voksenverden.


== Om filmen ==
Filmen fikk ros fra både Aftenpostens og Arbeiderbladets anmeldere. Aftenpostens Knut Bjørnskau skrev følgende da den kom ut: «Filmen er blitt renslig, men samtidig oppriktig, at den går inn i pubertetens flokete verden uten å stille den ut til spott og spe. Valget av unge skuespillere virker meget klokt, både Steffen Rothchild og Arne Landl og Carina Rude som hans to jevnaldrende drabanter virker som de har forstått rollens alvor». Arbeiderbladets Bjørn Granum var også begeistret og skrev blant annet: «I "Den sommeren jeg fyller 15" har regissøren igjen fått stoff han trives med og føler for, og resultatet er blitt helt fint – en munter-vemodig film som bare stundom skjemmes litt av kurant idyllisering». Braaten, Lars Thomas (1995). Filmen i Norge. Norge. s. 311. ISBN 82-417-0195-0. 


== I rollene ==
Steffen Rothschild ...  Peter Fagerlund
Anne-Lise Tangstad ...  Tante Linn
Kaare Kroppan ...  Onkel Kristen
Grethe Ryen ...  Cathrine
Carina Ruude ...  Gerd
Wilfred Breistrand ...  Faren
Knut Hultgren ...  Presten
Arne Lendl ...  Jo
Helge Linaae ...  Åge Brenden
Dag Sandvik ...  En bråkmaker
Inger Teien ...  Moren


== Produksjonsbesetning ==
Produksjonssjef: Svein Toreg
Innspillingsleder: Lasse Sæther
Foto: Knut Gløersen
Foto: Bjørn Jegerstedt (B-foto)
Klipp: Bente Kaas
Lyd: Leif Erlsboe
Musikk: Eyvind Solås
Kostymer: Eva Lendl
Sminke: Mette Lange-Nielsen
Rekvisitør: Ingeborg Kvamme
Script: Brit Hartmann


== Eksterne lenker ==
(en) Den sommeren jeg fylte 15 på Internet Movie Database 
(no) Den sommeren jeg fylte 15 i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Den sommeren jeg fylte 15 hos Filmfront 
(nl) Den sommeren jeg fylte 15 på MovieMeter
JoongAng Ilbo

JoongAng Ilbo er en konservativ dagsavis som blir utgitt i Seoul i Sør-Korea. Avisa er sammen med Chosun Ilbo og Dong-a Ilbo en av de tre store dagsavisene i landet. Avisa publiserer foruten hovedavisa, en engelsk utgave, Korea JoongAng Daily sammen med International Herald Tribune.


== Historie ==
Første utgave ble publisert 22. september 1965 av Lee Byung-chul, grunnleggeren av Samsung Group. Samsung eide tidligere Tongyang Broadcasting Company (TBC), men selskapet ble i 1980 fusjonert med KBS. JoongAng Ilbo var en av pionerene innenfor koreansk nyhetsformidling ved at avisa tok i bruk horisontal layout, temaseksjoner og undersøkende journalistikk. Siden 15. april 1995 har avisa vært morgenavis, foruten at alle sider siden da er produsert med horisontal design.
Avisa har en egen utgave beregnet for markedet i USA, og har egne avdelinger i flere byer. Eierselskapet JMnet (JoongAng Media Network) har rettighetene til varemerker som Newsweek Korea og Forbes Korea.


== Eksterne lenker ==
Inside JoongAng Daily (engelsk)
Internet JoongAng Ilbo (koreansk)
Joins.com (koreansk)