jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sommermål

Sommermål (av norrønt sumarmál, også kalt vårblot, sommerdag og sommernatt) refererer til det blotet (en hedensk offerfest) som norrøne forfedre holdt 28 dager (fire syvdagersuker) etter vårjevndøgn.
Sommermål markerte starten på sommerhalvåret og refererer i dag til datoen 14. april.  I kirkekalenderen er dagen viet Tiburtius og Valerianus, som ifølge legenden var brødre og led martyrdøden i Roma på 300-tallet. På den norske primstaven er datoen markert som et løvtre eller en gren.


== Se også ==
Blot
Midtvinterblot
Midtsommerblot
Vinternettene (høstblot)
Primstav
Midtsommerblot

Midtsommerblot, eller midtsommerdag, er det blotet (en hedensk offerfest) som norrøne forfedre holdt 28 dager (fire syvdagersuker) etter sommersolverv. Datoen regnes nå som 14. juli og primstavmerket er et tre, men det er usikkerhet knyttet til denne datoen. På denne tiden av året skulle gresset i hamninga være på sitt beste.
Det hersker usikkerhet omkring den nøyaktige datoen for midtsommerblotet. Regnet fra sommersolverv skulle datoen bli omkring 20. juli, noe som tilsvarer Vassause (i kristen tradisjon også kalt maritmesse og Marit Vassause). Tradisjonen sier at «regner det på denne dagen, blir det styggevær mange uker denne høsten», derav navnet Vannause. Spådommene om været henger også sammen med de såkalte hundedagene. At været blirt spådd for høsten på denne dagen er også godt i samsvar med tradisjonene for de tre andre store blotene, noe som kan styrke teorien om at 20. juli egentlig var midtsommersdag slik norrøne forfedre regnet det.


== Se også ==
Marit Vassause
Hundedagene
Midtvinterblot
Vinternettene
Sommermål (vårblot)


== Referanser ==
Blåbærurtemåler

Blåbærurtemåler (Scopula ternata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den finnes over hele Norge.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 20 – 27 mm), slank, hvit til lysbrun måler. Vingene er overstrødd med spredte, mørkere skjell og har to-tre, ofte utydelige, brune tverrstriper, men ingen flekker. Larven er naken, lang og tynn, brunlig med en hvit sidestripe. Undersiden er gjerne mørkere enn oversiden.


== Levevis ==
Arten finnes først og fremst på heier. Larvene lever på blåbær (Vaccinium myrtillus), blokkebær (Vaccinium uliginosus) og røsslyng (Calluna vulgaris). De voksne målerne flyr i juni – juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa, men er ikke registrert lengst i vest (Island, Irland og Portugal).
I Norge er den funnet over hele landet.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) blåbærurtemåler i Encyclopedia of Life 
(en) blåbærurtemåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blåbærurtemåler hos Artsdatabanken 
(sv) blåbærurtemåler hos Dyntaxa 
(en) blåbærurtemåler hos Fauna Europaea 
(en) blåbærurtemåler hos NCBI 
(en) Kategori:Scopula ternata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Scopula ternata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Jakob Oftebro

Jakob Oftebro (født 12. januar 1986 i Oslo) er en norsk skuespiller som har flere roller i norsk, dansk og svensk film og TV. 
Oftebro kom inn på Statens teaterhøgskole i 2004 i en alder av 18 år (uten generell studiekompetanse) som er tidenes nest yngste. Våren 2007 jobbet Oftebro på Rogaland Teater før han studerte videre ved Statens Scenekunstskole i København.Oftebro var ansatt på teatret Mungo Park i Allerød nord for København fra 2008 til 2011.I 2012 spilte han i NRKs Erobreren basert på Jan Kjærstads trilogi Forføreren, Erobreren og Oppdageren. Han spiller den yngre Jonas Wergeland som senere blir en av Norges mest kjente TV-profiler. Oftebro spilte i 2012 i filmen Kon-Tiki, han var gjestekomiker i Torsdag kveld fra Nydalen våren 2012 og spilte Johannes i filmatiseringen av Hamsuns Victoria i 2013. I 2015 var han med i NRK-produksjonene Hæsjtægg og Unge lovende. Han har hovedrollen i Birkebeinerne (2016) og er med i Hans Petter Molands Kraftidioten. Han og faren hadde hovedrollene i Peer Gynt på friluftscenen ved Gålåvatnet i 2017.Oftebro hadde en birolle i den dansk-svenske kriminalserien Broen. I den danske TV-storsatsingen 1864 spilte han en av hovedrollene, han er med i den norske publikumsyndlingen Lilyhammer. I Danmark har han også medvirket i filmer som: Lev stærkt, Når dyrene drømmer, Skammerens datter, Flaskepost fra P, Tordenskiold og Kold og Guldkysten med regi Daniel Dencik, der Oftebro fikk svært gode kritikker. I Sverige har han hatt sentrale roller i filmene Så och på jorden, Mordene i Fjällbacka og Tyskerungen.
Oftebro har også medvirket i den britisk-produserte filmen Snømannen fra 2017, basert på Jo Nesbøs krimroman ved samme navn.


== Familie ==
Han er sønn av skuespiller Nils Ole Oftebro og kulturjournalist Kaja Korsvold. Oftebro er halvbror til skuespiller Jonas Hoff Oftebro.


== Film og TV ==


== Priser ==
Shooting star under Berlin filmfestival 2013
Nordens språkpris 2014 
Haugesund Walk of Fame 2016
Robertprisen 2018 i klassen årets mannlige birolle for Mesteren
Amandaprisen 2021 i klassen beste mannlige hovedrolle for Den største forbrytelsen
Robertprisen 2022 i klassen årets mannlige birolle for Margrete den første


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jakob Oftebro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jakob Oftebro på Internet Movie Database 
Jakob Oftebro hos Filmweb
(no) Jakob Oftebro hos Sceneweb 
(sv) Jakob Oftebro i Svensk Filmdatabas 
(da) Jakob Oftebro på Filmdatabasen 
(da) Jakob Oftebro på danskefilm.dk 
(da) Jakob Oftebro på danskfilmogtv.dk 
(da) Jakob Oftebro på Scope 
(fr) Jakob Oftebro på Allociné 
(en) Jakob Oftebro på AllMovie 
Jakob Oftebro hos Sceneweb
Kotor Varoš

Kotor Varoš (serbisk: Котор Варош) er en by og kommune i delstaten (entiteten) Republika Srpska i Bosnia-Hercegovina. Foreløpige tall fra folketellingen i 2013 viste at Kotor Varoš hadde en befolkning på 22 001.


== Historie ==
Byen nevnes i kilder fra 900-tallet. Da ble den kalt Kotor. Den senere tilføyelsen Varoš er ungarsk for «by». Byen er av stor historisk betydning for serbere, kroater og bosnjaker.
Under Bosniakrigen ble mange religiøse og kulturelle monumenter og landemerker ødelagt av forskjellige væpnede grupper. Det gjaldt for eksempel den katolske kirken som lå sentralt i byen. Nevnes må også strøket Čarsija sør i byen – der ble så godt som hvert eneste hus ødelagt. De deler av byen som hadde overveiende serbisk befolkning kom uberørt fra konflikten. 
Kotor Varoš ligger kun 38 km fra Banja Luka (hovedstad for Republika Srpska).
I 1991 hadde hele kommunen Kotor Varoš en befolkning på 36 670 innbyggere: 

13 986 serbere (38.14%)
11 161 muslimer (30.44%)
10 640 kroater (29.02%)
707 jugoslaver (1.93%)
176 andre (0.48%)Av dette hadde selve byen Kotor Varoš 10 828 innbyggere: 

48% kroater (5 191)
25% serbere  (2 727)
21% muslimer (2 255)
5% jugoslaver (538)
1% andre (117)


== Referanser ==


== Kilder ==
Demografska struktura prema popisnim mjestima - naseljima


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kotor Varoš – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Emisk og etisk

Emisk og etisk er et begrepspar som blir brukt i samfunnsvitenskapene: antropologi, sosiologi, etnologi, folkloristikk etc.
En emisk synsvinkel innebærer at man ser kulturen eller et kulturelt system innenfra og at man beskriver det på en måte som innbyggerne selv kjenner igjen og oppfatter som riktig. 
En etisk synsvinkel betyr at man ser kulturen eller systemet utenfra. Forskeren benytter seg av teoretiske modeller og begreper. Dette ordet må ikke forveksles med etikkbegrepet etisk.
Den emiske synsvinkelen er altså kulturspesifikk, mens den etiske er kulturuavhengig. For å forstå en kultur, må man ha en emisk tilnærmelse, men i sammenliknende kulturforskning er den etiske synsvinkelen nødvendig
Begrepene ble introdusert av den amerikanske lingvisten Kenneth Pike, som mente at de lingvistiske begrepene fonemisk (phonemic) og fonetisk (phonetic) kunne brukes for å beskrive menneskelig adferd generelt. Emisk og etisk er avledet av disse begrepene.
Antropologene Ward Goodenough og Marvin Harris utviklet begrepene videre.
Eksempel: Dansevise, drikkevise og lokk er emiske begreper, mens gruppestyrkende sang og arbeidsropsang er begreper skapt ut ifra  en etisk synsvinkel.


== Litteratur ==
Goodenough, Ward (1970) “Describing a Culture” in Description and Comparison in Cultural Anthropology Cambridge: Cambridge University Press pp 104-119. ISBN 0-202-30861-8
Harris, Marvin (1980) “Chapter Two: The Epistemology of Cultural Materialism,” in Cultural Materialism: The Struggle for a Science of Culture. New York: Random House. pp. 29-45 ISBN 0-7591-0134-5
Nattiez, Jean-Jacques (1987). Music and Discourse: Toward a Semiology of Music (Musicologie générale et sémiologue, 1987). Translated by Carolyn Abbate (1990). ISBN 0-691-02714-5.
Pike, Kenneth Lee (1967). Language in relation to a unified theory of structure of human behavior 2nd ed. The Hague: Mouton
Cresswell, J. W. (1998) Qualitative Enquiry and Research Design: Choosing among five traditions. London. Sage
Shinobu Kitayama, Dov Cohen(2007). Handbook of cultural psychology. New York: The Guilford Press.
Oscar Jacobsen

Oscar Jacobsen (født 1. januar 1850 i Vågå, død 6. august 1902 i Kristiania) var driftsbestyrer ved Statsbanene og statsråd i Johan Sverdrups regjering.
Han satt i venstreregjeringen som sjef for Arbeidsdepartementet fra 5. mars 1888 til 12. juli 1889. Fra 28. august til 30. september 1888 ledet han også Indredepartementet.
Mellom 1893 og 1897 satt han i hovedstyret for partiet Centrum.Oscar Jacobsen var ingeniør ved byggingen av Smaalensbanen i 1875 og amtsingeniør i Hedmark fra 1878. Fra 1889 var han driftsbestyrer ved Norges Statsbaner. Han var medlem av komiteen som utredet elektrisk jernbanedrift.
Han ble i 1889 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden. Han var også innehaver av Den prøyssiske krones orden og den svenske Vasaordenen.
Han var sønn av distriktslege Nils Lauritz Severin Jacobsen og hustru Johanne Georgine f. Jørgensen. Han ble i 1875 gift med Laura Sofie Dahl (1854–1923).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947, utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Grøndahl & Søns Forlag, Oslo, 1947


== Eksterne lenker ==
(en) Oscar Jacobsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Oscar Jacobsen hos Norsk senter for forskningsdata
Revue d’histoire nordique/Nordic historical review

Revue d’histoire nordique (engelsk: Nordic Historical Review) er et historisk tidsskrift som ble grunnlagt i 2005, etter initiativ fra GERS (Groupe d'Études et de Recherche sur la Scandinavie) og forskningsparken Pôle Européen Jean Monnet ved Universitetet i Toulouse - Jean Jaurès. Det utgis av universitetsforlaget i Toulouse (Presses Universitaires du Mirail) i samarbeid med senteret Framespa. Hovedredaktørene er Maurice Carrez (Strasbourg), Jean-François Berdah (Toulouse) and Jean-Marc Olivier (Toulouse).
Tidsskriftets mål er å gjøre Nordens og de baltiske lands historie, fra de eldste tider til i dag, mer kjent i den fransk- og engelskspråklige verden, samt å fremme samarbeid og idéutveksling mellom franske og nordiske universiteter. Forskere fra en rekke nordiske universiteter har allerede bidratt; blant annet Oslo, Bergen, Malmö, Göteborg, Stockholm, Uppsala, Riga, Vilnius, Klaipeda, Helsingfors, Tammerfors, Reykjavík, Aarhus og Odense.
Det er det eneste fransk tidsskrift om nordisk historie. 
Så langt er det publisert seksten numre, viet følgende temaer  

Industrializations and Societies i Northern Europe, n°1, 2nd semester 2005
Northern Europe and the French Revolution, n°2, 1st semester 2006
National Movements and Independence from the North Sea to the Baltic Sea, n°3, 2nd semester 2006
Power, Social Relations and Ideologies in Medieval Scandinavia, from the Twelfth to the Fifteenth Centuries', n°4, 1st semester 2007
Bernadotte and his Time. Vol. 1 The Early Years', n°5, 2nd semester 2007
Bernadotte and his Time 2 : A French King of Sweden, n°6/7, 1st/2nd Semester 2008
From the European Idea to European Integration in the Nordic and Baltic States (19th-20th Centuries), n°8, 1st Semester 2009
The Past and Future of the Nordic Welfare State, n°9, 2nd Semester 2009
The Coming of Democracy in Scandinavia (1750–1850), n°10, 1st Semester 2010
Tribute to Bertrand Lafargue, n°11, 2nd Semester 2010
Consumption Modes and Lifestyles in Nordic Countries, n°12, 1st Semester 2011
Sport, Societies and International Relations in the North of Europe, n°13, 2nd Semester 2011
Neutrality and the Culture of Peace in Scandinavia : End of 17th Century and the 18th Century, n°14, 1st Semester 2012
The beginning of the First World War in the Baltic Area and in Scandinavia, n°15, 2nd Semester 2012
Scandinavian Towns in the Middle Ages, n°16, 1st Semester 2013
The Second World War in the Nordic countries, n°17, 2nd Semester 2013I tillegg til artikler knyttet til temaet, inneholder alle numre frittstående fagartikler (varia), omtale av kilder, debatt, informasjon og anmeldelser. Tidsskriftet har egen internettside, hvor man også kan bestille abonnement. Se lenker nedenfor.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Snekker Andersen og julenissen

For filmen, se Snekker Andersen og Julenissen (film)Snekker Andersen og julenissen er en barnebok av Alf Prøysen, først publisert i desembernummeret av Kooperatøren 1957, deretter som fortelling i boka Alle tiders gullhøne i 1959 med tegninger av Nils Aas
Historien ble utgitt som separat bildebok i 1971 med illustrasjoner av Hans Normann Dahl. I 1992 kom en utgave hvor Jens Ahlbom illustrerte boka.Snekker Andersen og julenissen kolliderer med kjelkene sine, stopper og blir kjent med hverandre. Etter en prat ender det med at snekkeren reiser på julevisitt til julenissens barn samtidig som nissen reiser til snekkerens. Julenissebarna får dette året oppfylt sine ønsker om julepresanger.


== TV og film ==
Hver julaften siden 1973 har NRK sendt historien som stillbilde-film av boka der Svein Erik Brodal leser.
Spillefilmen Snekker Andersen og Julenissen (2016) var regissert av Terje Rangnes. Trond Espen Seim og Anders Baasmo spiller hovedrollene som henholdsvis snekker Andersen og Julenissen. Det samme teamet laget også filmen Snekker Andersen og Julenissen: Den vesle bygda som glømte at det var jul (2019), hvor de kombinerte Snekker Andersen-universet med Prøysens barnebok Den vesle bygda som glømte at det var jul (1966/1976).
To av Dahls tegninger ble i 2012 brukt som motiv på norske julefrimerker, jfr Liste over kunstverk på norske frimerker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Filmen på NRK Nett-TV
Edvard Liljedahl

Edvard Apolloniussen Liljedahl (født 6. august 1845 i Vik i Sogn, død 10. oktober 1924 samme sted) var en norsk kirkesanger, lærer, postmester og politiker for partiene Venstre, Moderate Venstre og Frisinnede Venstre.
Han tok eksamen fra Balestrand lærerskole og Stord seminar 1866 og virket som lærer og kirkesanger i Kyrkjebø fra 1867 til 1889. Fra 1891 til 1901 var han postmester i Ålesund, fra 1901 til 1904 i Bergen. 1887–1891 var han ordfører i Kyrkjebø, der han satt i herredsstyret i 14 år. Han var senere medlem av Ålesund bystyre.
Liljedahl ble innvalgt til Stortinget for ni perioder, første gang i 1880. For perioden 1889–1891 representerte han Moderate Venstre, i de andre periodene Venstre. Han var odelstingspresident 1899–1900 og stortingspresident 1903–1904 og 1908–1909.
Han var medlem av Statsrådsavdelingen i Stockholm fra 6. mars til 12. juli 1889 i Johan Sverdrups regjering. Han var sjef for Kirke- og undervisningsdepartementet i Jens Bratlies regjering som satt fra 20. februar 1912 til 30. januar 1913. 
Denne regjeringen hadde overtatt etter at Wollert Konows regjering måtte gå av som følge av statsminister Konows tale i Bondeungdomslaget i Kristiania i januar 1912, der han stilte seg svært positiv til landsmål. I februar 1912 kom den nye regjeringen sammen som en koalisjon av Høyre og Frisinnede Venstre, og lovet å være nøytral i målsaken. Selv fikk Liljedahl mye ros i Fedraheimen for at han i 1885 hadde reist seg i Stortinget og snakket på sognemål uten knot.Tre ganger skiftet han parti, men endret ikke sitt grunnsyn. I 1885 og 1886 ble det diskutert å gi Kielland dikterlønn, og som Lars Oftedal stilte den lavkirkelige Liljedahl seg avvisende til Kielland og annet Fritænkeri i litteraturen. «Jeg kan forstaa, at de, der i Venstrebevægelsen ser en Omsnuing fra Roden til Toppen, ser en Styrke i Kiellands Arbeide; men saa er ikke Tilfælde med det store Venstreflertal, som i sin Sag ser en jevn Fremadskriden paa gammel Grund.»Liljedahl ble i 1896 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, og i 1901 forfremmet til kommandør av 1. klasse. Han var også innehaver av den franske Æreslegionen og den svenske Nordstjerneordenen.
Han var sønn av lærer og kirkesanger, tidligere gullsmedsvenn Apollonius Liljedahl og hustru Britha Olsdatter Hopperstad. Han ble i 1869 gift med Barbra Ramsli (1850–1928) og var far til generalmajor Einar Liljedahl.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947, utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Grøndahl & Søns Forlag, Oslo, 1947


== Eksterne lenker ==
(no) Edvard Liljedahl hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Politiske taler av Edvard Liljedahl, virksommeord.uib.no
Caroline Kennedy

Caroline Bouvier Kennedy (født 27. november 1957 i New York City i USA) er datter av president John F. Kennedy og Jacqueline Kennedy og søster av John F. Kennedy jr. og er en amerikansk kulturpersonlighet og ambassadør.

Under barndomsårene i Det hvite hus var Caroline og hennes bror stadig i rampelyset – de ble nærmest betraktet som «kongebarn» av amerikanske massemedier.Hun er utdannet jurist, med eksamen fra Harvard University og Columbia Law School og har skrevet to fagbøker i jus.
Hun er svært kulturelt interessert og er ordfører i styret for American Ballet Theater og ordfører for Kennedy Library Foundation.
Hun giftet seg den 20. juli 1986 med kulturhistorikeren Edwin Schlossberg (født 1945). Paret har tre barn: Rose (født 1988), Tatiana (1990) og John (født 1993).
Hun aspirerte i 2008 til plass i det amerikanske senat etter senator Hillary Clinton, som måtte oppgi sin plass i senatet for å kunne bli utenriksminister, men i januar 2009 gjorde hun det klart at hun av personlige grunner likevel ikke stilte til valg.Høsten 2013 tiltrådte hun som USAs ambassadør i Japan.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Caroline Kennedy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Caroline Kennedy på Internet Movie Database 
(en) Caroline Kennedy hos The Movie Database 
(en) Caroline Kennedy hos The Peerage 
(en) Caroline Kennedy på Twitter
Stalk the Dead

Stalk the Dead (utgitt 1991) er den første demoen til det norske death metal bandet Molested. 


== Sporliste ==
«Intro»
«Stalk the Dead»
«Memorial of the Inhuman»


== Artister ==
Øystein Brun – Vokal, gitar
Erlend Erichsen – Trommer
Kenneth Lian – Bass
Trond Turnes – Gitar
Unborn Woods in Doom

Unborn Woods in Doom (utgitt 1993) er den andre demoen til det norske death metal bandet Molested.


== Sporliste ==
«Unborn Woods in Doom» (intro) (0:17)
«Calmness» (4:06)
«Mournful Scars» (4:46)
«Forlorn As a Mist of Grief» (4:47)
«They Wail from the Well» (5:39)


== Artister ==
Øystein Brun – Vokal, gitar
Erlend Erichsen – Trommer
Kenneth Lian – Bass
Trond Turnes – Gitar
Blod-draum

Blod-draum (utgitt 1995) er debutalbumet til det norske death metal bandet Molested. Studioalbumet ble gjeninnspilt og utgitt på Ars Magna Records.


== Sporliste ==
«A Strife Won At Wraith» (4:28)
«Along the Misty Morass» (3:34)
«Unborn Woods In Doom» (3:34)
«Following the Growls» (5:44)
«Blod-draum» (3:18)
«The Hate from Miasma Storms» (3:44)
«Carved By Raven Claws» (3:17)
«A Glade of Ingrown Blood» (3:44)
«Forlorn As a Mist of Grief» (4:44)


== Artister ==
Øystein Brun – Vokal, gitar
Erlend Erichsen – Trommer
Kenneth Lian – Bass
Trond Tunes – Gitar


== Kilder ==

(en) Blod-draum på Discogs
Johannes Baptist Przyklenk

Johannes Baptist Przyklenk, M.S.F. (født 30. desember 1916 Brandenwalde-Wiesengrund i Tyskland, død 4. mai 1984 i Brasil) var katolsk biskop i Januária i Brasil, så titulærbiskop og apostolisk vikar i det apostoliske vikariat Nord-Norge, og så atter tilbake som biskop av Januária.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Johannes Przyklenk vokste opp i Gelsenkirchen-Rotthausen.


=== Misjonær ===
Przyklenk trådte inn i kongregasjonen Misjonærene av den Hellige Familie og studerte i Nederland. I 1938 sendte den ham som misjonær til Brasil. Han studerte teologi ved jesuittenes Collegium Maximum i São Leopoldo.


=== Prest ===
Przyklenk ble ordinert i Brasil i 1940. 


=== Biskop i Brasil - i Norge - og i Brasil ===
I juni 1962, ble han utnevnt til biskop i Januária i Brasil. Der var han fram til han var apostolisk vikar for det apostoliske vikariat Nord-Norge fra 23. mars 1976 til 18. mars 1977. Samme dag som han sluttet i Tromsø, ble han gjenutnevnt som biskop i Januária.
Han døde i  Januária i Brasil i 1984.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Erkebiskop Cesare Orsenigo (1873-1946) *1922
Kardinal Lorenz Jaeger (1892-1975) *1951
Kardinal Franz Hengsbach (1910-1991) *1953
Biskop Johannes Baptist Przyklenk (1916-1984) *1962


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Biografi på katolsk.no
Justin Levens

Justin Robert Levens (født 18. april 1980, død 17. desember 2008) var en utøver av MMA-kampsport. Han var fra Philadelphia, USA.


== Karriere ==
Han vant ni kamper, og tapte åtte, i MMA-turneringer i USA og Meksiko. I UFC konkurrerte han mot Evan Tanner og Jorge Santiago. Hans siste seier var i november 2006. Deretter tapte han fem kamper. Hans siste kamp var i oktober 2007.


== Dødsfall ==
Levens og kona ble funnet drept i deres hjem i Laguna Niguel i Orange County (California), 17. desember 2008. Politiet har ingen holdepunkter mht. at andre personer er innblandet i dødsfallene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Justin Levens – Sherdog