jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sædfuck

Sædfuck er en graffiti malt under en betongbro som fører Utmarkveien over General Ruges vei ved Bøler T-banestasjon i Oslo. Sædfuck har lenge hatt kultstatus i Oslo, og har gitt navn til et punkband og er blitt  trykt på T-skjorter. Sædfuck ble opprinnelig malt i svart, men er nå rød.
Sædfuck ble første gang malt av Paul Vidar Sævarang og Ole Kristian Stavnsborg sensommeren eller høsten 1986. De to ble først kjent som Sædfucks opphavsmenn gjennom presseoppslag i februar 2008. Oppslagene kom i forbindelse med at 600 brukere sto tilsluttet en Facebook-gruppe til støtte for bevaring av Sædfuck.
Taggen har inngått flere ganger i vernedebatt i lokale aviser og media. På NRK Østlandssendingen i 2008 ble det åpnet debatt om verning av «Sædfuck». Under Kulturminneåret i 2009 har flere argumentert med at graffitien burde nomineres til Bølers kulturminne. De som ville nominere den mente den hadde symbolsk verdi for Bøler og urbane og litterære kvaliteter. På tross av ulike forsøk på å verne det, ble det aldri til noen fredning.

Sævarang og Stavnsborg forklarer Sædfuck med at de gjorde et forsøk på å «finne på det styggeste ordet de kunne». At denne hensikten er åpenbar for alle norskspråklige som ser graffitien på tross av at «sædfuck» ikke er et faktisk ord på noe språk, antas å ha bidratt til Sædfucks etter måten brede anerkjennelse.
Etter at Sædfuck hadde fått stå urørt siden 1986, ble den overmalt i 1991. Senere samme år ble Sædfuck for første gang restaurert av graffitiartistene Reach og Trade. Etter at sædfuck første gang ble restaurert, har flere ukjente personer en rekke ganger restaurert «landemerket» etter at det har blitt forsøkt vasket vekk. Sædfuck har med dette hatt et usedvanlig langt liv til graffiti å være. I umiddelbar nærhet av Sædfuck er dog en graffitiframstilling av navnet Bowie, som i henhold til lokal muntlig tradisjon skulle ha blitt malt første gang allerede i 1970-årene. Men i Nordstrands blad 3. februar 2011 sto Jarle Ring og Bent Høitomt frem som opphavsmenn til Bowie-taggen, som de hadde tagget i 1981.

Da Sævarang og Stavnsborg fem år senere malte Sædfuck tilføyde de ved samme anledning ordet «kniv» under «Bowie», en referanse til kniven som Jim Bowie regnes som opphavsmannen til. David Bowie kniv-graffitien har også blitt vedlikeholdt av ukjente personer.
Sædfuck ble per 21. september 2015 nesten ugjenkjennelig etter arbeidet med oppussing av Bøler T-banestasjon.  Det er usikkert om det vil la seg gjøre å videreføre Sædfuck etter at stasjonsrenovasjonen er fullført. Nettavisen Osloby.no meldte 20. oktober 2015 at noen hadde tagget over «Sædfuck» og «Kniv». 17. januar 2016 ble Sædfuck og David Bowie Kniv igjen restaurert av de tidligere graffitiartistene Reach og Trade.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nordstrands Blad: 600 vil bevare Sædfuck-taggen
Bilde av Sædfuck og David Bowie kniv på Flickr.com
VG Nett: «Kristopher Schau viste Black Debbath-fansen Bøler»
Nordstrand blad: Gutta bak Bowietaggen på Bøler
Hallvard Bræin

Hallvard Bræin (født 8. oktober 1965) er en norsk filmregissør og filmfotograf.
I 2021 begynte innspillingen av spillefilmen Olsenbanden – Siste skrik! med Bræin som regissør.


== Filmografi ==


=== Som fotograf ===
1997 Livredd (spillefilm)
2008 Bart Got a Room (spillefilm)
2010 Trolljegeren (spillefilm)
2012 Liv & Ingmar, dokumentarfilm (2012)


=== Som regissør ===
2005 Giganten (helaftens dokumentar)
2008 Gatas Gynt (novellefilm)
2008 Håkon Bleken, maler (helaftens dokumentar)
2014 Åtte Lasaroner (novellefilm)
2014 Børning (spillefilm)
2014 Halibut (kortfilm)
2016 Børning 2 (spillefilm)
2020 Børning 3 (spillefilm)
2022 Olsenbanden – Siste skrik! (spillefilm)


== Priser og utmerkelser ==
I 2008 mottok Hallvard Bræin Booth-prisen, som er Frelsesarmeens hederspris. Juryen uttalte at han ble tildelt prisen «for sitt opprikte engasjement for medmennesker».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hallvard Bræin på Internet Movie Database 
(sv) Hallvard Bræin i Svensk Filmdatabas 
(da) Hallvard Bræin på Filmdatabasen 
(fr) Hallvard Bræin på Allociné 
(en) Hallvard Bræin på AllMovie 
(en) Hallvard Bræin hos The Movie Database 
Hallvard Bræin får Booth-prisen
Nizjnije Sergi

Nizjnije Sergi (russisk: Ни́жние Се́рги) er en by i Sverdlovsk oblast i Russland. Byen ligger ved elva Serga, rundt 120 km vest for Jekaterinburg. Innbyggertall: 12 100 (2005 est.), 12 567 (folketelling 2002), 14 938 (folketelling 1989).
Den lokale økonomien er fokusert rundt ferrolegeringer og tømmerindustrier. Området har også  mineralbad og aktiviteter innen skiport.
Byen ble grunnlagt i 1743, og den fikk innvilget byrettigheter i 1943.


== Referanser ==
Gatas Gynt

Gatas Gynt (2008) er en norsk novellefilm basert på femte akt av Henrik Ibsens skuespill Peer Gynt. Alle rollene spilles av nåværende eller tidligere rusmisbrukere. Regien var ved Hallvard Bræin, Christopher Grøndahl gjorde manusarbeidet. Produsert av Gaute Lid Larsen.Frelsesarmeen har vært ansvarlig for oppfølgingen av skuespillerne.
Filmen består både av dokumentariske og dramatiske deler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gatas Gynt på Internet Movie Database 
(no) Gatas Gynt hos Filmfront
Harald Larssen

Harald Larssen (født 12. november 1965) er en norsk lokalpolitiker og tidligere ordfører i Lebesby kommune for Arbeiderpartiet. Han gav seg som ordfører i kommunen den 1. januar 2010, Stine Akselsen overtok vervet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ordføreren – Lebesby kommune
Lebesby Arbeiderparti
Rally Monte Carlo 2008

Rally Monte Carlo 2008, offisielt 76ème Rallye Automobile de Monte-Carlo, var den første delkonkurransen  i Rally-VM 2008 og det 76. Rally Monte-Carlo i rekken. Rallyet foregikk fra  24  til  27. januar 2008.


== Sluttresultat ==


== Fartsprøver ==


== Se også ==
Rally Sverige 2008
Ivdel (by)

Ivdel (russisk: Ивдель) er en by i Sverdlovsk oblast i Russland. Byen ligger ved elva Ivdel, nær dens samløp med elva Lozva (i Obs nedbørfelt), rundt 430 km nord for Jekaterinburg. Innbyggertall: 19 324 (folketelling 2002), 19 014 (folketelling 1989).
Lozvinskij gorodok (russisk: Лозьвинский городок), den første russiske trefestningen øst for Uralfjellene, ble bygget ved elva Ivdel i 1589. Stedet var fra 1831 kjent som gullgruvebosetningen Nikito-Ivdel (russisk: Никито-Ивдель), og senere Ivdel. Gulag-leiren Ivdellag ble opprettet her i 1937. Bystatus ble innvilget i 1943.


== Naturgitte forhold ==


=== Klima ===


== Referanser ==
Prix Europa

Prix Europa er en årlig festival og konkurranse for europeisk radio- og fjernsynsbransje. Festivalen arrangeres i det gamle Funkhaus i Berlin og blir støttet av EU-parlamentet og Europarådet. Konkurransen regnes som "europamesterskapet i radio". Det deles ut priser til beste produksjoner innenfor en rekke sjangre. 


== Norske produksjoner som har vunnet Prix Europa ==
1995 tv-serien Åtte & 1/2, produsert av U-redaksjonen i NRK, Lars Toverud, Peter Rosenlud, Vibeke Ringen, Morten Tyldum
1997: Radiodokumentaren En surrebukk på stjernehimmelen. Regi: Gyrid Listuen. Teknisk regi: Mari Skoe Runde. Konsulent: Lars-Helge Myklebust.
1997: (Prix Europa Yleisradio) Radiodokumentaren: "Hva nå, lille kvinne?" Regi: Berit Hedemann. Teknisk regi: Geir Hauger. Konsulent: Gyrid Listuen.
1998: (Prix Europa Yleisradio) Radiodokumentaren: "D.S.F. - Den Store Forandringen." Regi: Berit Hedemann. Teknisk regi: Kjetil Hansen. Konsulent. Gyrid Listuen.
1999: Radiodokumentaren "Til kommunen skil dykk åt". Regi: Kari Hesthamar. Teknisk regi: Tormod Nygaard. Konsulent: Gyrid Listuen.
2003: Radiodokumentaren Nanna og mamma. Regi: Hege Dahl. Teknisk regi: Wenche Ødegaard. Konsulent: Berit Hedemann.
2003: Risk, hørespill av Christopher Grøndahl
2004: Radiodokumentaren "Jævelens verk". Regi: Birger Amundsen. Teknisk regi: Kåre Johan Lund. Konsulent: Berit Hedemann
2004: (Prix Europa Radio Österreich) Radiodokumentaren "Den brune pakken". Regi: Kari Hesthamar. Teknisk regi: Kåre Johan Lund. Konsulent: Berit Hedemann
2005: (Prix Europa Iris) Tv-dokumentaren Kong Hussain av Pakistan, dronning Asia av Norge. Regi: Fridtjof Kjæreng
2005: (Prix Europa Radio France) hørespillet  Tilbake til Tuengen allé, av Per H. V. Schreiner
2006: (Prix Europa Radio Österreich) Radiodokumentaren "So long, Marianne". Regi: Kari Hesthamar. Teknisk regi: Kåre Johan Lund. Konsulent: Berit Hedemann.
2009 hørespillet etter Tom Egelands roman Trollspeilet.


== Special Commendation ==
1988: tv-dokumentaren 2048 av Tobjørn Morvik og Petter Nome
1995 tv-dramaet En Annen Anna, produsert av U-redaksjonen i NRK, regi Karin Julsrud.
1997 tv-dramaet Søndagsengler, regi Berit Nesheim
2010, radiodokumentaren Intet mindre enn en orgasme av Espen Thoresen. Teknisk regi: Kåre Johan Lund. Konsulent: Berit Hedemann.
2014; radiodokumentaren Det lyser ennå av Sindre Leganger. Teknisk regi: Erki Halvorsen. Konsulent: Kari Hesthamar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Awards Archive prixeuropa.eu
Kristina Hansen

Kristina Sigurdsdóttir Hansen (født 6. oktober 1963 på Færøyene) er en norsk politiker (Ap).
Hun var medlem av Nordkapp kommunestyre fra 2003 til 2019 og ordfører fra 2007 til 2019. Hun var fylkesråd for samferdsel i Troms og Finnmark fylkeskommune fra 2019 til 2021, da hun ble utnevnt til statssekretær for fiskeriministeren i Nærings- og fiskeridepartementet.Hun vokste opp i en fiskerfamilie i Runavík på Færøyene. Hun er utdannet adjunkt fra Føroya Læraraskúli i Tórshavn. I 1988, da hun var 25 år gammel, flyttet hun til Honningsvåg i Finnmark, der hun ble lærer og tillitsvalgt. Hun arbeidet som personalkonsulent i Kystverket før hun ble ordfører i 2007.


== Referanser ==
Carl Ferdinand Wilhelm Walther

Carl Ferdinand Wilhelm Walther (født 25. oktober 1811 i Langenchursdorf i Sachsen, død 7. mai 1887 i St. Louis, Missouri) var den første presidenten i Missourisynoden og en innflytelsesrik evangelisk-luthersk teolog.


== Liv og virke ==
C. F. W. Walther vokste opp i Sachsen. Han studerte teologi ved Universitetet i Leipzig fra 1829, men måtte ta et halvt års avbrudd fra studiene på grunn av sykdom. I denne tiden studerte han Luthers skrifter, og han fant at Luthers teologi var Skriftens lære.
Han kjempet mot den tyske rasjonalisme og bibelkritikk. Året 1839 emigrerte han fra Tyskland til USA. Da Missourisynoden ble opprettet i 1847, ble han dens første president, og fra 1850 til sin død var han professor ved Concordia Seminary i St. Louis.
Han har etterlatt seg en omfattende teologisk produksjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Ferdinand Wilhelm Walther – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi av Walther Arkivert 15. juli 2010 hos Wayback Machine.
C. F. W. Walther på «The Project Wittenberg»
Kinzang Dorji

Lyonpo Kinzang Dorji (født 1951 i Chhali i Mongar) er en tidligere statsminister i Bhutan. 
Han var statsminister fra 3. august 2007 til 9. april 2008. Etter valget i mars 2008 overtok Jigme Thinley statsministerposten.
Han har tidligere også vært regjeringssjef 2002–03, og har vært president for nasjonalforsamlingen Tshogdu 1997–1998, jordbruksminister 1998–2003, og minister for arbeid og bosetting siden 2003. Han er utdannet i landbruksfag i Kolkata, India.Navneleddet Lyonpo er en embetstittel for ministre. 


== Referanser ==
Fontene

Fontene (fransk fontaine fra latin fons, «kilde»), også kalt springvann, vannkunst, er et anlegg, spesielt mer monumentalt utførte sådanne, hvor vann i ulike former og gjennom ulike bevegelser utnyttes i kunstnerisk og dekorativt hensikt. Vannstrålen skytes enten opp eller løper nedover installasjonen. 
Ideen om rennende vann eller vann i dammer, eller speilende vann knyttet til byer, bygninger og bosteder er svært gammel, og ble dyrket i mange kulturer. Fra Asia kan nevnes zen-inspirerte miniatyrhager, der vann er ett element. Taj Mahal speiler seg i et bassenganlegg. Arabisk kultur, slik en finner den i Alhambra, har flere bassenger og vannløp, noe som var vanlig der en hadde nok vann til det.
Først da det ble vanlig å legge vannforsyningen i lukkede og trykksterke rør, lot det seg gjøre å lage effektive springvann med vannsprut i søyler. Dette er nå forsterket ved pumpeanlegg og kontrollerte ventiler som starter og stopper vann slik at en kan ha søyler som blir høyere og lavere, og eventuelt dukker opp andre steder. Nattestid er det vanlig at en har undervannsbelysning, som gjerne lyser opp vannsøylen innenfra.
I 1950-årene utviklet tyskerne et «vannorgel», med flere sprutrekker som kunne styres hver for seg. Disse ble kombinert med fargede lys, slik at man illuderte et slag «vannsøyleballett» med musikk til. Et slikt fantes i parken Pflanzen und Blumen i Hamburg.
Kirker og andre store bygg fra barokken var gjerne utstyrt med forvridde figurer (gargoyler) som ble plassert sittende like under takskjegget på hjørner og utspring. Disse ble koplet sammen med takrennene slik at de fungerte som vannspyere når det regnet. I praksis sparte de bygningen fra å bli skjemt av nedløpsrør, samtidig som de holdt mye av regnvannet vekk fra å lage bekkeløp ned veggene. De holdt visstnok også onde ånder på avstand.
I Norge har kunstneren Bård Breivik laget en del installasjoner med rennende vann. Her kan nevnes det kunstige bekkeløpet i atriet i Lillehammer Kunstmuseum og granittrennene ved Torgallmenningen i Bergen.


== Annet ==
Drikkevannsfontener var en tid ganske vanlige. Spruten ble enten stående permanent, eller utløst ved hjelp av en trykknapp. Noen slike er utstyrt med kjøling, slik at vannet skal smake friskere. Å drikke vann fra en frittstående vannsøyle er mere hygienisk, ressurs- og oppvaskbesparende enn å drikke fra vannkran eller glass.
En del fontener, kilder og brønner sies å ha magisk kraft. De kan oppfylle ønsker. Dette gjelder blant andre Fontana di Trevi, der en må kaste ned en mynt for å sannsynliggjøre at en kommer igjen en annen gang.


== Berømte fontener ==
Fontana di Trevi, Roma
Manneken Pis, Brussel


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Fountains – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fountain – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Elvebakkenrevyen

Elvebakkenrevyen er en skolerevy som settes opp årlig i auditoriet på Elvebakken Videregående skole. Elevene på skolen jobber i flere sammen, ulike ledd, for å sette opp forestillingen. Den har som regel premiere i månedsskifte februar-mars.
Den ble først satt opp i 2002, og har siden 2007 bare fått fem eller seks øyne på terningen av Aftenpostens anmeldere, hvorav 11 av disse 14 revyene siden 2007 fikk terningkast 6. Elvebakkenrevyen har vunnet Aftenpostens revypris under Revykavalkaden fire ganger, i tillegg til ett drøss av andre priser og nominasjoner. Siden Revykavalkaden ble fornyet i 2012, har ikke Elvebakkenrevyen gått ett år uten nominasjoner.
Elvebakken lagde, fra 2008 til 2010, verdens første revytrilogi. Året etter trilogiens slutt, i 2011, annonserte de at årets revy kom til å bli den siste på Elvebakken Videregående skole, og gav revyen navnet "Punktum". Da forestillingen kom, viste det seg at dette kun var et PR-stunt.


== Revyene ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Rosendal Teater

Stiftelsen Rosendal Internasjonale Teater (tidligere Teaterhuset Avant Garden, ofte forkortet til TAG) er et programmerende teater i Trondheim. I dagligtale omtales teatret som Rosendal Teater, slik den gamle kinoen het fra åpningen i 1921. Rosendal Teater er en viktig co-produsent av ikke-institusjonsbasert scenekunst og presenterer lokale, nasjonale og internasjonale kompanier og enkeltkunstnere.  
Stiftelsen Teaterhuset Avant Garden (TAG) ble etablert i 1984 av de tre frie, profesjonelle teatergruppene Magna Vox, Petrusjka Teater og Studio Teater. De tre gruppene drev selv teatret i mange år med både egne produksjoner og gjestespill på programmet. TAG holdt da til i Kjøpmannsgata 42 vis á vis hotellet Royal Garden, som var under bygging. Da Olavshallen skulle bygges der det gamle mellageret lå, måtte teatret flytte ut av lokalene. I 1993 flyttet Teaterhuset Avant Garden til Folkets hus i Olav Tryggvasons gate 5. Teatersalen ble etablert i kjelleren, i lokalene til Arbeideravisas gamle trylkkeri. Publikumskapasiteten var inntil 2019 på kun 66 sitteplasser. Våren 2019 flyttet teatret til Rosendal Teater, og samtidig byttet TAG navn til Rosendal Teater. 
Rosendal Teater er plassert sentralt i Østbyen i Trondheim. Den gamle kinobygningen er supplert med et nybygg i det som var hagen. Og bygningene rommer i dag tre saler, foajé og kafé. Sal 1 i den gamle kinoen har 187 plasser i teleskopamfi, Sal 2 er en såkalt black box og har 104 plasser i flyttbart amfi og Sal 3, som også kalles Prøvesalen, har 50 plasser i flyttbart amfi. 
I dag drives teatret ikke lenger av gruppene, men av en administrasjon ledet av en teatersjef (kunstnerisk og daglig leder) og et styre. Siden 2008 har teatersjefen vært Per Ananiassen.
Rosendal Teater er nå et rendyrket programmerende og co-produserende teater med en klar kunstnerisk profil gitt av teatersjefen. 
Boka om teatrets historie og betydning for scenekunstmiljøet i byen og landet er under arbeid, og planlagt lansert vinteren 2021. Forfatter av boka er Melanie Fieldseth.


== Kunstneriske ledere ==
Kristian Seltun 1998–2001
Silje Ingleiv Engeness 2001–2008
Per I. Ananiassen 2008–2020
Alexander Roberts 2021– 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rosendal Teater
Rosendal Teater i Scenewebdatabasen
Valle Hovin Kunstgress

Valle Hovin Kunstgress er et fotballstadion i Oslo på Valle. Stadionet er hjemmebane for Vålerenga 2 og treningsbane for Vålerengas A-lag. Valle Hovin Kunstgress ligger ved Vallhall Arena. Valle Hovin Kunstgress har nesten ingen sitteplasser, fordi det opprinnelig var en treningsbane, men det er snakk om å bygge en ny bane, slik at Vålerenga 2 slipper å spille på treningsbanen til Vålerenga Fotball.
Svein Grøndalen

Svein Grøndalen (født 8. februar 1955 i Halden) er en norsk tidligere fotballspiller. Norgesmester for Moss Fotballklubb 1983. Grøndalen spilte venstreback eller midtstopper, og var kjent for sin fysiske spillestil. Han har fått mye omtale for sin takling av Ralf Edström i en landskamp mellom Norge og Sverige i 1977, hvor Edström ble hardt skadet.
På klubbnivå spilte Grøndalen for Raufoss, Rosenborg og Moss. Han spilte totalt 77 A-landskamper for Norge i perioden 1973 til 1984.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svein Grøndalen – Transfermarkt 
(en) Svein Grøndalen – national-football-teams.com 
(en) Svein Grøndalen – EU-Football.info 
(no) Svein Grøndalen – Norges Fotballforbund
Charly Lownoise & Mental Theo

Charly Lownoise & Mental Theo er en DJ-duo fra Nederland. De er mest kjente for sine happy hardcore sanger «Wonderful Days» og «Live in London». Til sammen solgte de over 3 millioner plater (singler og album). Duoen ble oppløst i 2001.
Dueoen bestod av Charly Lownoise (født Ramon Roelofs 16. juni 1968 Haag, Nederland. Mental Theo (født Theo Nabuurs 14. februar 1965 's-Hertogenbosch).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charly Lownoise & Mental Theo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charly Lownoise & Mental Theo på Discogs 
(en) Charly Lownoise & Mental Theo på MusicBrainz 
(en) Charly Lownoise & Mental Theo på Songkick 
(en) Charly Lownoise & Mental Theo på Last.fm 
(en) Charly Lownoise & Mental Theo på AllMusic
Iver

Iver er en variant av mannsnavnet Ivar som har norrøn opprinnelse og er sammensatt av to ledd som betyr «barlind» og «kriger». Navnet er nokså vanlig i Norge, men lite brukt i andre land.
Iver har navnedag 31. januar.


== Etymologi ==
Iver er en variant av mannsnavnet Ivar som har opprinnelse i det norrøne navnet Ívarr, dannet av det norrøne ordene ýr, «barlind», og harjaR, «kriger».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Iver  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Iver Huitfeldt (1665–1710) norsk sjøoffiser
Iver Johnson (1841–1895), norskfødt amerikansk våpen- og sykkel-produsent
Iver Holter (1850–1941) norsk komponist og dirigent
Iver Jåks (1932–2007), norsk samisk kunstner
Iver Kleive (f 1949), norsk pianist, organist og dirigent
Iver Neumann (f 1959), norsk statsviter
Lars Iver Strand (f 1983), norsk fotballspiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Iver
(en) Think Baby Names: Iver
Dune (musikkgruppe)

Dune er en tysk rave/techno gruppe som hadde flere hits på nittitallet bla. «Hardcore Vibes», «Are you ready to fly», «Can’t stop raving», og en remix av Queens «Who Wants to Live Forever». Det har vært forskjellige medlemmer av gruppen; Oliver Froning (1995–), Jens Oettrich (1995–), Bernd Burhoff (1995–), Verena von Strenge (1995-1997, 1999-2000), Vanessa Hörster (1997–1998), og Tina Lacebal (1998).


== Diskografi ==


=== Album ===
Dune (1. august 1995; Urban Records)
Expedicion (1. april 1996)
Live! (1. september 1996)
Forever (1. januar 1997)
Forever (Limited edition) (1997)
Forever and ever (1. desember 1998)
History (1. november 2000)


=== Singler ===
Hardcore Vibes (1994)
Hardcore vibes remix (1. januar 1995)
Are you ready to fly (1995)
Are you ready to fly remix (1995)
Can't Stop Raving (1995)
Rainbow to the stars (1996)
Hand in Hand (1996)
Million miles from home (1. august 1996)
Who wants to live forever (1. oktober 1996)
Nothing compares 2 U (1997)
Somebody (18. juli 1997) – bare utgitt i Polen
Keep the secret (1. april 1998)
Electric heaven (1998)
One of us (1. november 1998)
Dark Side of the Moon (1999)
Heaven feat. Verena
Hardcore Vibes vs.Trubblemaker (2. oktober 2000)
Rainbow to the stars 2003 (23. juni 2003)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Dune (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dune (musikkgruppe) på Discogs 
(en) Dune (musikkgruppe) på MusicBrainz 
(en) Dune (musikkgruppe) på SoundCloud 
(en) Dune (musikkgruppe) på Spotify 
(en) Dune (musikkgruppe) på Songkick 
(en) Dune (musikkgruppe) på Last.fm 
(en) Dune (musikkgruppe) på Genius — sangtekster 
(en) Dune (musikkgruppe) på AllMusic 
(en) Website av Oliver Froning
Orkanger stasjon

Orkanger stasjon (opprinnelig Orkedalsøren) er en av de opprinnelige stasjonene som ble satt i drift da Thamshavnbanen ble åpnet i 1908. Stasjonen ligger i byen Orkanger. Stasjonen ble nedlagt 30. april 1963 da persontrafikken ble nedlagt. Stasjonsbygningen er en treetasjes trebygning i nasjonalromantisk stil. Den ble fredet i 1997, men bygget har står ubrukt i flere år og hærverk og forfall har preget bygningen eksteriørmessig.
Bygningen er nå under restaurering av Johan Randahl som eier bygningen. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Vandring i gamle Orkanger. Orkanger 2000. 2000. s. 22. 


== Eksterne lenker ==
ORKLA Industrimuseum(no) Orkanger stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Thamshavnbanen
Bergen Open Research Archive

Bergen Open Research Archive er et fritt tilgjengelig, digitalt arkiv over forskningsmateriell drevet av Universitetet i Bergen. 


== Eksterne lenker ==
bora.uib.no
Aljean Harmetz

Aljean Harmetz er en amerikansk Hollywood-journalist og filmhistoriker. Hun har jobbet som filmkorrespondent for The New York Times siden 1981. 
Hennes bøker om film inkluderer: The Making of the Wizard of Oz, en detaljert bok om Trollmannen fra Oz. Round Up the Usual Suspects: The Making of Casablanca--Bogart, Bergman, and World War II (NY: Hyperion, 1992). On the Road to Tara: the Making of Gone with the Wind.
Hun har også forfattet boken Off the Face of the Earth, en historie om en gutt som blir kidnappet og arbeidet med å befri ham. Library of Congress


== Eksterne lenker ==
(en) Aljean Harmetz på Internet Movie Database 
(en) NYT-artikler av Aljean Harmetz