jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jack Belden

Jack Belden (født 3. februar 1910 i Brooklyn i USA, død 3. juni 1989 i Paris) var en amerikansk krigskorrespondent som dekket Japans invasjon av Kina, andre verdenskrig og den kinesiske borgerkrig. Som en av de ledende utenlandske korrespondenter i Kina i 1930- og 1940-årene skilte Belden seg ut ikke bare ved sitt flytende kinesisk, men også ved at han dro mye rundt i frontområdene og dekket begivenhetene som de så ut fra soldaters og landsbyfolks perspektiv. Han var ofte i selskap med general Joseph Stilwell, som også behersket kinesisk, og med kollegene Agnes Smedley og Edgar Snow.


== Liv og virke ==
Belden tok eksamen ved Colgate University og tok arbeid som sjømann. I 1933 gikk han i land i Shanghai.  Han lærte seg kinesisk og ble rettskorrespondent for lokale engelskspråklige aviser. Etter at Japan invaderte Kina i 1937 ble Belden ansatt av United Press.  Life magazine sikret ham seg kort etter, og han tilbragte det meste av andre verdenskrig som korrespondent for Time og Life i Kina, Nord-Afrika og Europa.
Belden kom med sine kinakunnskaper tettere inn på begivenhetene. I 1942 var han den eneste journalist som forble sammen Stilwell i Burma da amerikaneren og hans stab ble avskåret av japanerne. Beldens bok Retreat With Stilwell (1943) skildret den ferd som gruppen gjennomførte, for det meste til fots, til India.
Belden kom så til Nord-Afrika og Europa. Han holdt seg så nær kampene som han kunne, og var med troppene under landgangen på Sicilia og etterpå ved Salerno. Ved Salerno ble hans ene fot knust av maskingeværild. Etter pleie i USA kom han seg tilbake til Europa tidsnok til D-dagen og krigens avslutning.


== China Shakes The World ==
Beldens mest kjente bok var hans siste, og kan regnes sammen med Edgar Snows Red Star Over China, Graham Pecks Two Kinds of Time, og Theodore Whites og Annalee Jacobys Thunder Out of China som klassikere som har formet Vestens bilde av den kinesiske revolusjon.Belden dro snart tilbake til Kina for å skrive om borgerkrigen mellom Kuomintang og det kinesiske kommunistparti.
Han publiserte China Shakes the World i 1949, da det amerikanske publikum var begynt å miste interessen for nyheter fra Kina. Men boken fikk et gjennombrudd i 1960-årene, da den ble gjenopptrykket med en introduksjon ved Owen Lattimore.


== Verker ==
Retreat with Stilwell (New York: Knopf, 1943).
Still Time to Die (New York: Harper, 1944). 322 s.
China Shakes the World (New York: Harpers, 1949). 524p. Reprinted: (New York; London: with an Introduction by Owen Lattimore, Monthly Review, 1970; Beijing: Foreign Languages Press, 1989).
Gold Flower's Story (Boston, Ma.: New England Free Press, 1970). Reprint of Chapter 42 of China Shakes the World


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eric Sevareid: Not So Wild a Dream (selvbiografi), 1946, gjenutgitt 1976 ISBN 0-8262-1014-7


== Eksterne lenker ==
Li Fu-Jen, An Honest War Correspondent
Belden Wounded Arkivert 14. desember 2008 hos Wayback Machine.
Retreat With Stilwell review Arkivert 14. desember 2008 hos Wayback Machine.
Antoaneta Stefanova

Antoaneta Stefanova (bulgarsk: Антоанета Стефанова) (født 19. april 1979 i Sofia) er en bulgarsk stormester i sjakk.
Hun var også kvinnelig verdensmester i sjakk fra 2004 til 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antoaneta Stefanova – FIDE 
(en) Antoaneta Stefanova – chessgames.com 
(en) Antoaneta Stefanova – OlimpBase 
(en) Antoaneta Stefanova – Chess.com 
(en) Antoaneta Stefanova – 365Chess.com
Serious Fraud Office (Storbritannia)

Serious Fraud Office (SFO) er en britisk etterforsknings- og påtalemyndighet underlagt Attorney General for England and Wales. SFO ble opprettet i 1987 og har ansvar for å etterforske og påtale alvorlig økonomisk kriminalitet.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Ljusnan

Ljusnan er ei elv i midt-Sverige. Den er 443 kilometer lang med et nedbørfelt på 19 828 km². Middelvannføringen er 230 m³/s.
Elva har sitt utspring i Ljusnetjärnen (1 149 moh) på sørsida av fjellet Haftorstöten ved riksgrensa, nordøst for Aursunden i Norge. Elva mottar flere tilløpselver og renner gjennom Härjedalen og Hälsingland i en hovedsakelig sørøstlig retning. Den munner ut i Bottenhavet ved byen Ljusne. De største sideelvene er Voxnan, Veman og Härjån. 
Ljusnan er sterk utbygd til produksjon av vannkraft, og det ligger i alt 18 kraftverk langs elva og dens sideelver, med en samlet produksjon i 2001 på 4,5 TWh. Ljusnan var tidligere også en viktig fløtningselv.


== Referanser ==
Serious Fraud Office (New Zealand)

Serious Fraud Office (SFO; maori: Te Tari Hara Tāware) er en newzealandsk etterforsknings- og påtalemyndighet, opprettet i 1990 etter modell av det britiske SFO.
SFO har ansvar for å etterforske og påtale alvorlig økonomisk kriminalitet. Personer under etterforskning har plikt til å svare på spørsmål fra SFO og legge frem bevis, selv om dette kan være selvinkriminerende. Enhver som nekter kan fengsles.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Richard Garrard

Richard «Dick» Edward Garrard (født 21. januar 1911 i Geelong, død 3. mars 2003) var en australsk bryter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin, 1948 i London og 1952 i Helsingfors. 
Garrard vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i den fjerde tyngste vektklassen, weltervekt opp til 73,0 kg, i fristil. Han tapte finalen til Yaşar Doğu fra Tyrkia.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i bryting, weltervekt fristil


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Garrard – Olympedia 
(en) Richard Garrard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Richard Garrard – Australian Olympic Committee 
(en) Richard Garrard – Sport Australia Hall of Fame 
(en) Richard Garrard – Commonwealth Games Federation 
(en) Richard Garrard – FILA
Henry Wittenberg

Henry Wittenberg (født 18. september 1918 i Jersey City i New Jersey, død 9. mars 2010) var en amerikansk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London og 1952 i  Helsingfors. 
Wittenberg ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt opp til 87,0 kg, i fristil. I finalen beseiret han Fritz Stöckli fra Sveits.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors, vant han en sølvmedalje i bryting. Han tapte finalen i lett tungvekt fristil til svenske Viking Palm.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting, lett tungvekt fristil
1952  Helsingfors -  Sølv i bryting, lett tungvekt fristil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henry Wittenberg – Olympedia 
(en) Henry Wittenberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henry Wittenberg – FILA
Sel stasjon

Sel stasjon er en nedlagt jernbanestasjon på Dovrebanen i Sel kommune i Innlandet fylke. Stasjonen ble opprettet til åpningen av Otta–Dombåsbanen i 1913 som en stasjon betjent for ekspedering av tog, reisende og gods. Fra midten av 1960-tallet var stasjonen kun betjent for tog og gods, og i 1968 ble denne utstyrt med sikringsanlegg og fjernstyrt med samme formål. Fra 1975 var Sel stasjon bemannet kun for godstrafikk og i 1983 ble stasjonen gjort helt ubemannet og fikk ny status som fjernstyrt kryssingsspor. Dette kryssingssporet ble i april 1994 flyttet i underkant av én kilometer lenger sør på Dovrebanen til km 307,73. 
Selve ekspedisjonsbygningen er tegnet av Arnstein Arneberg og ble fredet av Riksantikvaren i 1997 på grunnlag av at stasjonsanlegget fremstår som typisk og helhetlig fra perioden rundt åpningen av Otta–Dombåsbanen. Stasjonsområdet består ellers av et godshus, og hadde inntil 1996 en 80 meter lang steinperrong som ble revet ved en inkurie. I tilknytning til Sel stasjon finnes det også rester av et opplastningsanlegg for kleberstein og talkum fra gruvene i Bårstad ved Lalm i Ottadalen. Frakten av dette foregikk via en 6,8 kilometer lang taubane som stod klar i 1920 og som blant annet gikk over Tolstadkampen og ned til en mottakssilo ved stasjonsområdet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 84–85. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1988). NSBs bygningsregistrering: Hamar distrikt: Eidsvoll-Dombåsbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 323–332. 


== Eksterne lenker ==
(no) Sel stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gudbrandsdalsbanen
«Sel stasjon». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Gyula Bóbis

Gyula Bóbis (født 7. oktober 1909 i Kecskemét, død 24. januar 1972 i Budapest) var en ungarsk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Bóbis ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den tyngste vektklassen, tungvekt over 87,0 kg, i fristil. I finalen beseiret han Bertil Antonsson fra Sverige.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting,  Ungarn


== Eksterne lenker ==
(en) Gyula Bóbis – Olympedia 
(en) Gyula Bóbis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gyula Bóbis – FILA
Bengt Fahlkvist

Bengt Fahlqvist (født 15. april 1922, død 7. mars 2004) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London og 1952 i  Helsingfors. 
Fahlqvist vant en olympisk bronsemedalje i bryting i Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt opp til 87,0 kg, i fristil, bak Henry Wittenberg fra USA og sveitsiske Fritz Stöckli.
Fire år senere, i Sommer-OL 1952 i Helsingfors ble han nummer seks i lett tungvekt gresk-romersk stil.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i bryting, lett tungvekt fristil  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bengt Fahlkvist – Olympedia 
(en) Bengt Fahlkvist – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Bengt Fahlkvist – Sveriges olympiske komité 
(en) Bengt Fahlkvist – FILA
Birgir Danielsen

Hans Jacob Birgir Danielsen (født 5. juli 1928 i Kvívík, død 20. oktober 2001 i København) var en færøysk forretningsmann, ingeniør og politiker (Ff.). Han regnes blant Færøyenes fremste forretningsmenn i andre halvdel av 1900-tallet.Han sønn av en fiskeskipper i Kvívík og dro selv til sjøs etter preliminær- og studentereksamen i Tórshavn. Han var utdannet sivilingeniør fra DTH i København fra 1954 med tilleggsutdannelse i ledelse fra IMEDE i Lausanne fra 1965. Han var amanuensis ved DTH 1954–1957, driftsingeniør i KGH på Grønland 1957–1961, direktør i Findus Norge 1961–1964, avdelingsleder ved Nestlés hovedkontor i Vevey 1965–1969 og direktør i salgssamvirket Føroya Fiskasøla i Tórshavn 1969–1990. Etter bankkrisen på Færøyene var han direktør i havbruksselskapet Navir i Kvívík 1993–2001.Danielsen var også styreformann i Sjóvinnubankin 1971–1992, styreformann i Havsbrún, Dagsbrún og Føroya Fiskaídnaður 1971–1990 og styremedlem i Føroya Fiskasølas etterfølger, Faroe Seafood.Danielsen var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy 1990–1994, og satt i fem av Lagtingets faste komiteer.Han ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen i 1986.


== Referanser ==
Erik Lindén

Erik Lindén (født 8. november 1911, død 22. desember 1992) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Lindén vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den tredje tyngste vektklassen, mellomvekt opp til 79,0 kg, i fristil, bak Glen Brand fra USA og tyrkiske Adil Candemir.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i bryting, mellomvekt fristil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Lindén – Olympedia 
(en) Erik Lindén – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Erik Lindén – Sveriges olympiske komité 
(en) Erik Lindén – FILA
Thure Johansson

Thure Emanuel Johansson (født 11. september 1912, død 12. mars 1986) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Johansson vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, i fristil, bak Lennart Viitala fra Finland og tyrkiske Halat Balamir.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i bryting, fluevekt fristil


== Eksterne lenker ==
(en) Thure Johansson – Olympedia 
(en) Thure Johansson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Thure Johansson – Sveriges olympiske komité 
(en) Thure Johansson – FILA
Gerald Leeman

Gerald Leeman (født 22. juni 1922, død 10. oktober 2008) var en amerikansk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Leeman vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i den nest letteste vektklassen, bantamvekt opp til 57,0 kg, i fristil. Han tapte finalen til Nasuh Akar fra Tyrkia.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i bryting, bantamvekt fristil  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Gerald Leeman – Olympedia 
(en) Gerald Leeman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gerald Leeman – FILA
Likhus

Et likhus er en bygning eller et rom hvor lik oppbevares i påvente av identifikasjon, obduksjon eller kremasjon, gravleggelse eller et annet dødsritual. Likene er vanligvis nedkjølt for å unngå forråtnelse. 
Det er to hovedtyper av nedkjølte likhus:

I likhus med positiv temperatur holdes likene avkjølt på 2–4 ℃. I slike likhus kan likene oppbevares i opptil flere uker. Temperaturen forhindrer ikke at likene råtner, men forråtnelsen fortsetter i et saktere tempo enn ved normal romtemperatur.
I likhus med negativ temperatur holdes likene avkjølt på −15 til −25 ℃. Slike temperaturer brukes gjerne ved rettsmedisinske institutter, særlig når et lik ikke er blitt identifisert. Ved slike temperaturer er liket fullstendig frosset, og forråtnelsen er helt og fullt stoppet.Likhus kan være egne offentlige institusjoner, gjerne kommunale, eller del av et sykehus eller et privat begravelsesbyrå.
Leland Merrill

Leland Gilbert «Lee» Merrill, Jr. (født 4. oktober 1920 i Danville i Illinois, død 28. juli 2009) var en amerikansk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London. 
Merrill vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den fjerde tyngste vektklassen, weltervekt opp til 73,0 kg, i fristil, bak  Yaşar Doğu fra Tyrkia og australske Richard Garrad


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i bryting, weltervekt fristil  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Leland Merrill – Olympedia 
(en) Leland Merrill – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Leland Merrill – FILA
Pietro Lombardi

Pietro Lombardi (født 4. juni 1922 i Bari, død 5. oktober 2011 samme sted) var en italiensk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Lombardi ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, i gresk-romersk stil. I finalen beseiret han Kenan Olcay fra Tyrkia.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting, fluevekt gresk-romersk stil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pietro Lombardi – Olympics.com 
(en) Pietro Lombardi – Olympic.org 
(en) Pietro Lombardi – Olympedia 
(en) Pietro Lombardi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Pietro Lombardi – Italias olympiske komité 
(en) Pietro Lombardi – FILA
Reino Kangasmäki

Reino Kalervo Kangasmäki (født 2. juli 1916 i Karleby, død 26. september 2010 i Vasa) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Kangasmäki vant en olympisk bronsemedalje under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, i gresk-romersk stil, bak Pietro Lombardi fra Italia og tyrkiske Kenan Olcay.


== OL-medaljer ==
 1948  London - Bronse i bryting, fluevekt gresk-romersk stil  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Reino Kangasmäki – Olympics.com 
(en) Reino Kangasmäki – Olympic.org 
(en) Reino Kangasmäki – Olympedia 
(en) Reino Kangasmäki – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Kurt Pettersén

Kurt Arne Pettersén (født 21. juni 1916 i Borås, død 15. november  1957) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Pettersén ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den nest letteste vektklassen, bantamvekt opp til 57,0 kg, i gresk-romersk stil. I finalen beseiret han Mahmoud Ali Hassan fra Egypt.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil


== Eksterne lenker ==
(en) Kurt Pettersén – Olympedia 
(en) Kurt Pettersén – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kurt Pettersén – databaseOlympics.com (arkivert) 
(sv) Kurt Pettersén – Sveriges olympiske komité 
(en) Kurt Pettersén – FILA
Ferenc Tóth (bryter)

Ferenc Tóth (født 8. februar 1909 i Szeged, død 26. februar 1981 i Budapest) var en ungarsk bryter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London. 
Tóth vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den tredje letteste vektklassen, fjærvekt opp til 62,0 kg, i gresk-romersk stil, bak tyrkiske Mehmet Oktav og Olle Anderberg fra Sverige. 


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil  Ungarn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ferenc Tóth – Olympedia 
(en) Ferenc Tóth – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(hu) Ferenc Tóth – Ungarns olympiske komité 
(en) Ferenc Tóth – FILA
Gustav Freij

Gustav Freij (født 17. mars 1922, død 4. august 1973 i Malmö) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1960 i Roma. 
Freij ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den fjerde letteste vektklassen, lettvekt opp til 67,0 kg, i gresk-romersk stil. I finalen beseiret han Aage Eriksen fra Norge.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil
1952  Helsingfors -  Sølv i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil
1960  Roma -  Bronse i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustav Freij – Olympedia 
(en) Gustav Freij – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gustav Freij – FILA 
'
Eggtann

Eggtann er en utvekst som ungene hos noen eggleggende dyr har for å åpne eggeskallet under klekking. Den forekommer hos de fleste fugler og krypdyr. I tillegg har også kloakkdyr og noen frosker og edderkopper eggtann.
Gösta Andersson

For partisanen med samme navn, se Gösta Andersson (partisan).Gösta Andersson (født 15. februar 1917 i Selånger, død 12. september 1975 i Sundsvall) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.  
Andersson ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den fjerde tyngste vektklassen, weltervekt opp til 73,0 kg, i gresk-romersk stil. I finalen beseiret han Miklós Szilvási fra Ungarn.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors, fikk han sølv etter å ha tapt finalen til Miklós Szilvási.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting, weltervekt gresk-romersk stil
1952  Helsingfors -  Sølv i bryting, weltervekt gresk-romersk stil


== Eksterne lenker ==
(en) Gösta Andersson – Olympedia 
(en) Gösta Andersson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gösta Andersson – databaseOlympics.com (arkivert) 
(sv) Gösta Andersson – Sveriges olympiske komité 
(en) Gösta Andersson – FILA
Slaget om Taiyuan

Slaget om Taiyuan (tradisjonell kinesisk: 太原會戰; pinyin: Tàiyuán Huìzhà; japansk: 太原作戦) var et større slag utkjempet mellom Republikken Kina og Keiserriket Japan i 1937 under den andre kinesisk-japanske krigen, som har fått navnet sitt etter Taiyuan, hovedstaden i Shanxi-provinsen, som lå i den nasjonale revolusjonshærens andre militærregion.
Dette slaget endte med et nederlag for den kinesiske revolusjonshæren, og førte til at de tapte deler av Suiyuan, mesteparten av Shanxi og mesteparten av deres moderne arsenal i Taiyuan, og ble den effektive slutten på større motstand mot de invaderende japanerne i Nord-Kina. Etter å ha okkupert disse områdene fikk japanerne tilgang til kullforsyningene i nærliggende Datong, men de ble også utsatt for revolusjonshærens geriljagruppers angrep, som inkluderte angrep fra den kommunistiske åtteveisarméen, som holdt tilbake mange japanske soldater som ellers kunne ha blitt brukt i andre felttog.
I september 1937 hadde Tōjō Hideki, da stabssjef for Kwangtung-hæren, sendt de japanske styrkene basert i Chahar for å invadere Shanxi for å kunne bruke ressursene i provinsen. Byen Datong ble inntatt, og de kinesiske soldatene måtte gå over på defensiven, og samlet styrkene sine langs Den kinesiske mur, som førte til slag som Pingxingguan og nordøst i Niangziguan. Den kinesiske krigsherren og offiseren Yan Xishan bestemte seg for å sende tropper for å forsterke Shijiazhuang, men dette førte til at det ble for få soldater til å forsvare Nord-Kina, og dette førte til at japanerne kunne bryte gjennom de kinesiske linjene og presse dem tilbake til en ny forsvarslinje ved Xinkou. Kampene fortsatte inn i oktober i slaget om Xinkou, da japanerne utflankerte Niangziguan, og presset de kinesiske forsvarerne til å overgi seg, og inntok dermed Taiyuan.
Rõngu kommune

Rõngu  er en tidligere landkommune i Tartu fylke i det østlige Estland. Kommunen lå helt sørvest i fylket, den hadde cirka 2 925 innbyggere og et areal på om lag 164 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Rõngu med 747 innbyggere, mens Käärdi har 522 innbyggere. Folketallet i kommunen var svakt fallende.


== Referanser ==
Miklós Szilvási

Miklós Szilvási (født 5. desember 1925, død 24. mai 1969 i Budapest) var en ungarsk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.  
Szilvási ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den fjerde tyngste vektklassen, weltervekt opp til 73,0 kg, i gresk-romersk stil. I finalen beseiret han Gösta Andersson fra Ungarn.
Fire år tidligere, under Sommer-OL 1948 i London, fikk han sølv etter å ha tapt finalen til Gösta Andersson.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i bryting, weltervekt gresk-romersk stil  Ungarn
1948  London -  Sølv i bryting, weltervekt gresk-romersk stil  Ungarn


== Eksterne lenker ==
(en) Miklós Szilvási – Olympedia 
(en) Miklós Szilvási – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Miklós Szilvási – FILA
Tartu kommune

Tartu kommune  (estisk: Tartu vald) er en landkommune i Tartu fylke i det østlige Estland. Kommunen ligger som en forstadskommune nord for fylkeshovedstaden Tartu, som på sin side utgjør en egen bykommune. Tartu landkommune har cirka 5 000 innbyggere og et areal på om lag 300 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Kõrveküla med 541 innbyggere, mens Lähte har 469 innbyggere. Folketallet i kommunen er svakt fallende.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tartu Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tähtvere kommune

Tähtvere kommune  (estisk: Tähtvere vald) er en tidligere landkommune i Tartu fylke i det østlige Estland. Kommunen lå litt vest i det midtre området av fylket, og hadde cirka 2 900 innbyggere og et areal på om lag 115 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Ilmatsalu med 364 innbyggere, mens Märja har 564 innbyggere.


== Referanser ==
Dalsfjord fyrmuseum

Dalsfjord fyrmuseum er et museum som har som hovedoppgave å dokumentere og formidle den sosiale historien til de som har vært med på å bygge fyr, lykter, merker, fortøyningsfester og havner langs norskekysten. 
Museet er en stiftelse og ligger i Dalsfjord på Sunnmøre. Museet åpnet i nye lokaler, med en helt ny utstilling, 8.november 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted