jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hovinsholmen

Hovinsholmen er ei øy på ca. 37 daa sør for Helgøya i innsjøen Mjøsa i Ringsaker kommune i Innlandet. Holmen ligger syd for gården Hovinsholm på Helgøya. Mot vest på holmen ligger en stor gravhaug fra jernalderen.  En mindre ringformet forsenkning omtalt som Holmgangsringen ligger midt inne på holmen. Det er trolig et gravsted fra jernalderen.. Rester etter et veifar går rundt ytterkanten av holmen . Ved lav vannstand i Mjøsa er det mulig å gå tørrskodd fra Helgøya til holmen.
Helgøyas sydspiss, strandområdet fra Hovinsholm til Hovelsrud, og Hovinsholmen, er et område med en utpreget geologi. Bergarten består av skifer og sandstein. Området viser en del av den kambrosilurske lagrekken i Oslofeltet. Strandprofilet viser et snitt gjennom Ortocerkalken og overliggende lag.  Dette er et område med forekomster av fossiler.  Hovinsholmformasjonen, også kalt Hovinsholmskifer, består av grå leirskifer i veksling med kalksandstein og spredte kalkknoller. Laget gjenfinnes i andre deler av mjøs-regionen og er tidfestet til mellom til sen ordovicium.Ifølge tradisjonen ble den store gravhaugen reist over Ottar Gudbrandsson, som falt i et slag mellom hans far Gudbrand Herse og Halvdan Svarte midt på 800-tallet. Antakelig er gravhaugen i virkeligheten fra eldre jernalder.


== Galleri ==


== Referanser ==
Hymne à l’amour

«Hymne à l'amour» er en populær fransk sang med melodi av Marguerite Monnot og tekst av Édith Piaf.
Piaf fremførte sangen på kabaret Versailles i New York 14. september 1949. Den ble skrevet til hennes elsker og hennes livs kjærlighet, den franske bokseren, Marcel Cerdan. 27. oktober samme år ble Cerdan drept i en flyulykke på vei fra Paris til New York for å se henne. Piaf spilte inn sangen på plate 2. mai 1950.
Geoffrey Parsons har skrevet en engelsk tekst. Den engelske tittelen er «If You Love Me (Really Love Me)». Sangen har også fått en spansk tekst. Den spanske tittelen er «Himno Al Amor».


== Coverinnspillinger ==
Arild Andresen, piano med gitar og bass spilte den inn i Oslo 11. mars 1955 som første melodi i medleyen «Klaver-Cocktail Nr. 1» sammen med «Douce France» og «Johnny Guitar». Medleyen ble utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3513.
Shirley Bassey
The Bluetones
Gerry Boulet og Offenbach
Jeff Buckley (Innspilt 11. februar 1995 på Bataclan i Paris. Utgitt oktober 1995 på live-EP-platen Live at the Bataclan (Columbia Records). Produsent var Steve Berkowitz)
Jeff Buckley & Gary Lucas (Utgitt 20. oktober 2002 på samlealbumet Songs to No One 1991–1992 (Circus Records/Knitting Factory Records))
Dyango
Lara Fabian
Giorgia (På Fiorellos Viva Radio 2 minuti)
Josh Groban
Johnny Hallyday
Patti LaBelle
Gloria Lasso
Cyndi Lauper
Donna Loren
Vera Lynn
Barry Manilow
Enda Markey
Nicole Martin (Albumtittel)
Maysa Matarazzo
Nana Mouskouri
Mireille Mathieu
My Brightest Diamond
Elaine Paige
Ciara Sotto (Filippinsk versjon «Kung Ako Man Ay Mahal Mo» og engelsk/fransk «If You Love Me» i 2008)
Kay Starr
Tokyo Ska Paradise Orchestra
Anthony Wong (Kantonesisk versjon i 2006)


== Norske versjoner ==
Terje Pettersen har skrevet en norsk tekst. Bjørn Endreson har skrevet en tekst på nynorsk. Britt-Synnøve Johansen har skrevet en norsk tekst på karmøydialekt. Pettersens versjon bærer tittelen «Hva gjør det». Endresons versjon heter «Hymne til kjærleiken». Johansens versjon heter «Hymne te kjærligheten». 


=== Innspillinger ===


== Referanser ==
Walter Jones

Walter John Henry Jones (født 4. juni 1866, død 14. april 1932) var en britisk polospiller som deltok i OL 1908 i London.
Jones vant en olympisk sølvmedalje i polo under OL 1908 i London. Han var med på laget Hurlingham som kom på andreplass i poloturneringen. De spilte kun en kamp, finalen mot Roehamton som de tapte med 1-3. Det var kun med tre lag i turneringen, og det ble kun spilt to kamper.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i polo


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Jones – Olympedia 
(en) Walter Jones – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
John Wodehouse

John Wodehouse (født 11. november 1883, død 16. april 1941) var en britisk politiker og parlamentsmedlem, også kjent for sin innsats som polospiller og deltagelse i de olympiske leker 1908 i London og 1920 i Antwerpen.
Wodehouse vant en olympisk sølvmedalje i polo under OL 1908 i London. Han var med på laget Hurlingham som kom på andreplass i poloturneringen. De spilte kun en kamp, finalen mot Roehamton som de tapte med 1-3. Det var kun med tre lag i turneringen og det ble kun spilt to kamper.
Tolv år senere, under sommer-OL 1920 i Antwerpen, ble han olympisk mester i polo. Storbritannias lag beseiret Spania med 13-11 i finalen. De andre på laget var  Teignmouth Melville, Frederick Barrett og Vivian Lockett.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Gull i polo  Storbritannia
1908  London -  Sølv i polo  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Wodehouse hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) John Wodehouse hos The Peerage 
(en) John Wodehouse – Olympedia 
(en) John Wodehouse – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Kling Kokos

Kling Kokos –  Psykologisk Institutts Sangforening er et blandet kor for psykologistudenter ved Universitetet i Oslo.
Koret ble startet av psykologistudentene Vibeke F. Matre og Sigrid M. Skeide, og hadde første øvelse 4. mai 2007. Siden da har koret spilt inn plata La det klinge, la det kokosboll og Hjerneklang, hatt julekonsert på Chateau Neuf sammen med Holmestrand Storband, og sunget diverse konserter. Våren 2009 hadde koret gamlehjemsturné i Oslo. Koret opptrer i en dokumentar fra 2010 om det norske bandet deLillos, med sin egen korversjon av Hjernen er alene (arrangert av Steinar Ulvestad).Høsten 2008 ble Kling Kokos kåret til Årets Nyskapning ved UiO.
Navnet er et ordspill på uttrykket «klin kokos».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kling Kokos på Facebook
Kling Kokos på Instagram
Steinsholmen

Steinsholmen er ei lita klippeøy i innsjøen Mjøsa i Ringsaker kommune i Innlandet. Øya ligger i Steinsodden naturreservat. På øya ligger ruinene av Mjøskastellet, Norges største tårnbygning fra middelalderen, bygd av kong Håkon IV Håkonsson tidlig på 1200-tallet. Ved lav vannstand i Mjøsa, tidlig på våren, er det mulig å gå tørrskodd ut til holmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Turbeskrivelse med kart og bilder, ut.no
Nizami Aruzi

Nizami Aruzi  (persisk: نظامی عروضی), (født 1110 i Samarkand i Sentral-Asia, død 1161 i Bamiyan i Afghanistan var en persisk dikter og forfatter. Han arbeidet store deler av livet sitt som hoffforfattere under ghuridene. Gjennom sine reiser rundt om i Stor-Khorasan søkte han kunnskap av samtidens lærde menn. Dermed ble han i tillegg til å være en dyktig poet også dreven innenfor det astrologiske og medisinske feltet. Men det Nizami Aruzi i dag er aller mest kjent for er sitt verk Chahâr maqâle (Fire skrifter). 


== Fire skrifter ==
I dette verket beskriver han fire høytstående embetsmenn og ministerer, henholdsvis skriveren, poeten, astrologen og legen. Disse karakterene ansar han som svært viktige for herskeren å omgåes med. Han sier at enhver konge behøver en fremstående dikter som kan synge hans lover og sørge for at hans gode rykte blir spredt over hele verden:
“Hans vers skall ha en sådan kvalitet att den finns innristad på tidens blad, ligger på var adelsmans läppar, nedtecknas av skönskrivare och deklameres i städerna” (Ashk Dahléns oversettelse). 
Videre vektlegger Nizami Aruzi astrologens rolle som svært viktig. Denne vise mannes oppgave er å spå fremtiden og bestemme gode tidspunkter for å ta viktige avgjørelser. Astrologens rolle kan på en måte forklares som funksjonen til dagens økonomer. En økonom kan gi gode tips og råd, om det er lønnsomt eller ei å investere i ulike prosjekter. De kan også forutse eventuelle fallgruver. 
Til sist er Legens rolle svært viktig. Han sørget for at kongen bevarte en god helse slik at hans regjeringstid skulle vedvare lenge.


== Nizami Aruzi i oversettelse ==
Fyra skrifter, inledning, översättning och kommentarer av Ashk Dahlén, Stockholm: Atlantis, 2010. (svensk)
"Persisk litteratur", Orientalisk diktning, Stockholm, 1970, inneholder et lite utvalg fra Chahar maqala i oversettelse av Bo Utas. (svensk)
The four discourses of Nizami-i-ʻArudi of Samarqand, followed by an abridged translation of Mirza Muhammad's notes to the Persian text by Edward G. Browne, London, 1921. (engelsk)
Les quatre discours, traduit du persan par Isabelle de Gastines, Paris, 1968. (fransk)


== Om Nizami Aruzi på svensk ==
Ashk Dahlén, Diktare och mecenater i medeltidens Persien, Aorta: journal för retrogardistisk kultur, Göteborg, 2009. (Denne artikkelen diskuterer Nizami Aruzis poetikk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Chahar maqala på engelsk oversettelse av Edward G. Browne
John Hardress Lloyd

John Hardress Lloyd (født 14. august 1874, død 28. februar 1952) var en irsk polospiller som deltok i OL 1908 i London.
Lloyd vant en olympisk sølvmedalje i polo under OL 1908 i London. Han var med på laget det irske laget som kom på delt andreplass i poloturneringen. De spilte kun en kamp mot Hurlingham som de tapte med 1-8. Det var kun med tre lag i turneringen og det ble kun spilt to kamper.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i polo (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) John Hardress Lloyd – Olympedia 
(en) John Hardress Lloyd – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Hardress Lloyd – databaseOlympics.com (arkivert)
John McKann

John Paul McCann  var en irsk polospiller som deltok i OL 1908 i London.
McCann vant en olympisk sølvmedalje i polo under OL 1908 i London. Han var med på laget det irske laget som kom på delt andreplass i poloturneringen. De spilte kun en kamp mot Hurlingham som de tapte med 1-8. Det var kun med tre lag i turneringen og det ble kun spilt to kamper.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i polo (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) John McKann – Olympedia 
(en) John McKann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John McKann – databaseOlympics.com (arkivert)
Percy O’Reilly

Percy Philip O'Reilly (født 27. juli 1870, død 2. juli 1942) var en irsk polospiller som deltok i OL 1908 i London.
O'Reilly vant en olympisk sølvmedalje i polo under OL 1908 i London. Han var med på det irske laget som kom på delt andreplass i poloturneringen. De spilte kun en kamp mot Hurlingham som de tapte med 1-8. Det var kun med tre lag i turneringen og det ble kun spilt to kamper.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i polo (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) Percy O'Reilly – Olympedia 
(en) Percy O'Reilly – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Percy O'Reilly – databaseOlympics.com (arkivert)
Auston Rotherham

Auston Morgan Rotheram (født 11. juni 1876, død 13. november 1946) var en irsk polospiller som deltok i OL 1908 i London.
Rotheram vant en olympisk sølvmedalje i polo under OL 1908 i London. Han var med på laget det irske laget som kom på delt andreplass i poloturneringen. De spilte kun en kamp mot Hurlingham som de tapte med 1-8. Det var kun med tre lag i turneringen og det ble kun spilt to kamper.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i polo (Storbritannia)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Auston Rotherham – Olympedia 
(en) Auston Rotherham – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Auston Rotherham – databaseOlympics.com (arkivert)
Knutmannsteinen

Knutmannsteinen på Byhaugen er en ruggestein, flyttblokk og grensestein mellom Tasta, Stokka og Eiganes gårder. Den ble vernet 10. juli 1959. Steinen ligger rett øst for Byhaugen i enden av Carl Sundt Hansens gate i Stavanger.
Steinen er nevnt i grenseoppgangpapirer fra 1835 og 1755. Steinen blir da kalt Kutmandssteenen. I papirene fra Kirke- og undervisningsdepartementet fra 1959 blir steinen også kalt Kutmannsteinen. Dette er nok steinens rette navn. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Grenseoppgangen fra 1835: Stokka Kultur- og Historielag
Fakta med kartutsnitt: (no) Knutmannsteinen i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Arkeologi i nord: Ruggesteiner
Elmer Boeseke

Elmer Julius Boeseke, Jr. (født 5. august 1895 i  Santa Barbara i California), død 17. oktober 1963) var en amerikansk polospiller som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Boeseke vant en olympisk sølvmedalje i polo under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som kom på andreplass i poloturneringen bak Argentina. De andre på laget var Rodman Wannamaker, Tommy Hitchcock og Frederick Roe.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Sølv i polo  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Elmer Boeseke – Olympedia 
(en) Elmer Boeseke – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Elmer Boeseke – databaseOlympics.com (arkivert)
Tommy Hitchcock

Tommy Hitchcock, Jr. (født 11. februar 1900, død 19. april 1944) var en amerikansk polospiller som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Hitchcock vant en olympisk sølvmedalje i polo under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som kom på andreplass i poloturneringen bak Argentina. De andre på laget var Rodman Wannamaker, Elmer Boeseke og Frederick Roe.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Sølv i polo  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tommy Hitchcock – Olympedia 
(en) Tommy Hitchcock – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Steven Sloane

Steven Sloane (født 1958 i Los Angeles, USA) er en amerikansk dirigent. I perioden 2007–2013 var han sjefdirigent (romantisk og klassisk repertoar) for Stavanger Symfoniorkester. Siden 1994 har han vært musikalsk leder for Bochum Symfoniorkester i Bochum. 
I august 1999 ble den 41 år gamle Sloane ble utnevnt til musikkdirektør for Opera Nord. Han forble i denne stillingen til 2002, da han ble musikalsk leder av American Composers Orchestra i New York. 
Han har tidligere hatt faste lederstillinger både ved Frankfurt Opera og Opera North i Leeds, England og vært musikalsk leder ved Spoleto Festival i Charleston, USA.


== Referanser ==


== Kilder ==
www.mic.no Steven Sloane blir ny sjefdirigent i Stavanger


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Steven Sloane på Discogs 
(en) Steven Sloane på MusicBrainz 
(en) Steven Sloane på AllMusic
Edward Jackett

Edward John Jackett (født 4. juli 1882 i Falmouth i Cornwall, død 11. november 1935) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Jackett vant en olympisk sølvmedalje i rugby union under OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass i rugbyturneringen. Det var kun to lag som deltok og det ble kun spilt en kamp. Storbritannia tapte kampen med 3-32 mot Australasia.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i rugby union (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) Edward Jackett – Olympedia 
(en) Edward Jackett – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edward Jackett – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Edward Jackett – ESPN Scrum
VM i landeveissykling 2009

VM i landeveissykling 2009 ble arrangert i Mendrisio, Sveits i perioden 23. til 27. september. Norge lå pr. 15. august på en niendeplass på verdensrankingen etter gode prestasjoner av Thor Hushovd og Edvald Boasson Hagen og fikk dermed stille med ni mann på fellesstarten.


== Medaljefordeling ==


== Løypa ==
Fellesstartene for menn, kvinner og U23 bestod av en rundløype på 13,8 km med en høydeforskjell på 245m. Denne løypa ble kjørt ulikt antall ganger; menn elite var i løpet av sine 262,2 km gjennom den 19 ganger med en total høydeforskjell på 655 m. U23 kjørte runden 13 ganger med en total høydeforskjell på 3185 m, mens kvinnene var gjennom runden 9 ganger med en høydeforskjell på 2205 m.


== Menn ==


=== Landeveisritt ===

262,2 km – 27.09.2009
Før start var både Thor Hushovd, Kurt Asle Arvesen og Edvald Boasson Hagen nevnt som norske outside-favoritter. Hushovd ga seg da det gjenstod under 6 mil. Arvesen satt godt med i hovedfeltet, og da det gjenstod kun en runde lå han foran i feltet sammen med ca. 20 andre. Cadel Evans angrep i den siste bakken og fikk en luke. Forfølgerne klarte ikke å ta han igjen og Evans vant Australias første VM-gull på landeveissykkel.
Kurt Asle Arvesen kom i mål 1.47 bak Evans, ble beste nordmann og fikk sin hittil beste VM-plassering, en 12.-plass.
Edvald Boasson Hagen, Stian Remme og Gabriel Rasch kom også i mål, mens de andre nordmennene brøt underveis.


=== Temporitt ===

49,8 km - 24.09.2009Fabian Cancellara, som var på hjemmebane, var regnet som storfavoritt før start og innfridde ved å ta gullet. Han ledet ved alle mellompasseringene og vant tilslutt med nesten halvannet minutt over svensken Gustav Larsson. Edvald Boasson Hagen var eneste nordmann på startstreken og etter god kjøring tidliger på sesongen var det knyttet medaljehåp til han før start. Boasson Hagen begynte temporittet bra og passerte som nr 5. på første mellompassering, men derfra gikk det nedover, og han endte tilslutt på en 27.-plass.


=== Landeveisritt U23 ===

179,4 km - 26.09.2009


=== Temporitt U23 ===
33,2 km - 23.09.2009


== Kvinner ==


=== Landeveisritt ===

124,2 km - 26.09.2009


=== Temporitt ===
26,8 km - 23.09.2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) 2009 UCI Road World Championships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 2009 UCI Road World Championships – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Luc Versteylen

Luc Versteylen (fullt navn: Luc Benoit Valérie Jean Laurent Marie Versteylen; født 11. september 1927 i Borgerhout nær Antwerpen i Belgia, død 10. februar 2021 i Wommelgem) var en belgisk (flamsk) jesuittprest og grunnlegger av den grønne bevegelsen Agalev, senere partiet Groen!, som Versteylen imidlertid selv aldri var medlem av.


== Biografi ==
I sin ungdom var Luc Versteylen medlem av det belgiske fascistiske parti Verdinaso. Etter det han selv har fortalt var det som 15-årig frivillig hjelpearbeider at han følte seg kallet til prest da han bevitnet de ødeleggelser og menneskelige tragedier som fulgte den amerikanske flybombing i Mortsel i april 1943. Han ble presteviet i jesuittordenen i 1959.
Pater Versteylens politiske tenkning var preget av nøkkelbegrepene stillhet, måtehold og samhold, og den tidlige ikke-partipolitiske Agalev-bevegelsen var også opptatt av såkalt andersglobalisering (annerledes-globalisering).
Med bakgrunn i Versteylens politiske bakgrunn hadde den tidlige Agalev-bevegelsen koblinger både til progressiv katolisisme og til miljøvern. Agalev-bevegelsen dro også inspirasjon fra grasrotdemokratisk tenkning og fra fredsbevegelsen.
Selv om Versteylen ikke hadde noen direkte kobling til Groen! eller til de grønne partiene generelt, ble han ikke desto mindre stadig betraktet – særlig i Belgia – som en inspirasjonskilde for grønne. Et av de andre tidlige medlemmene av Agalev, Ludo Dierickx, er også kjent for sine bidrag til grønn politisk teori.
Luc Versteylen levde sine siste leveår på WZC Wommelgheem nær Selsaeteborgen i Wommelgem, og der døde han i en alder av 93 år som følge av covid-19 den 10. februar 2021.


== Bibliografi (utvalg) ==
Kartouchke, vanaf 1958, Lannoo, Tielt:
(1) Uit het logboek van Kartouchke. Klachten, kluchten en koleires van een zwaar kollegejaar. Tielt, Lannoo, 1958 en later. Diverse drukken.
(2) Uit het logboek van Kartouchke.  Klachten kluchten & koleires van een zwaar niet-meer-kollegejaar . Antwerpen, Houtekiet, 1993. ISBN 90-5240-181-0
(3) Uit het logboek van Kartouchke. Morgen maandag. Antwerpen, Houtekiet, 1994. ISBN 90-5240-254-X
Wij hebben ze niet meer alle vijf. Borgerhout. Stil Leven. 1980
"De Paradijservaring". Borgerhout. Stil Leven. 1982
Ga naar de straten en de pleinen. Kerstmis in de Begijnenstraat. Leuven, Kritak, 1984. ISBN 90-6303-131-9
Uw tijd gaat nu in. Met oude waarden naar een nieuwe tijd.  Tielt, Lannoo, 1988. ISBN 90-209-1583-5
Om te genieten moet je betalen. Leuven, Davidsfonds, 1991. ISBN 90-6152-749-X
"Helaba, of de Aandacht voor de Nulste Wereld". Kapellen, Pelckmans. 1992.
Wanneer woorden weer waarden worden. Leuven, Davidsfonds, 1997. ISBN 90-6152-982-4
De zakdoek. Leuven, Davidsfonds, 1997. ISBN 90-6306-365-2
Ga in vrede. Afscheid nemen van leven. Leuven, Davidsfonds, 2000. ISBN 90-5826-066-6
Agalev. Strekking donkergroen 1977-1987. Luc Versteylen memoires. Leuven, Davidsfonds, 2002. ISBN 90-5826-157-3
Ik zegen je. Rituelen herontdekt. Leuven, Davidsfonds, 2004. ISBN 90-5826-257-X


== Referanser ==
Chopper

Chopper er en motorsykkel hvor man fjerner (chopper av) originaldeler, og kjører uten, eller erstatter dem med mindre deler.


== Spesialbygde choppere ==
Fra å «strippe» originalsykler begynte man etterhvert å bygge motorsyklene fra bunnen av, og laget dem så minimalistiske som mulig. Man forlenget frontgaffelen, og senket gjerne rammen, i tillegg til at man satte på bukkehornstyre og flyttet frem fothvilerne. Sykkeltypen ble populær etter filmen Easy Rider fra 1969 med Peter Fonda, da han og sidekicken Dennis Hopper kjørte hver sin chopper. I ettertid har det vokst frem en hel industri i USA med å bygge spesielle choppere, og kjente produsenter er Jesse G. James' West Coast Choppers og Orange County Choppers, hvor begge produsentene har hatt egne TV-serier.


== Originalchoppere ==
På slutten av 1970-tallet plukket motorsykkelprodusentene opp choppertrenden og begynte å lage choppermodeller ferdig fra fabrikk. Man begynte med forsiktige ombygginger, og gikk stadig lengre og lengre etterhvert som syklene viste seg å selge bra. Suzuki for eksempel introduserte sine første «lette» choppere med GS-L modellene i 1979, og rundt samme tid introduserte Yamaha sine «US Custom» motorsykler. I USA var Harley Davidson raskt ute med sine choppermodeller, og merket har etterhvert blitt synonymt med choppere, da de også er yndede objekter til spesialbygg.


== Tråsykler ==
Tråsykkelprodusentene tok også opp trenden, og norske Den Beste Sykkel laget blant andre apachesykkelen.


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Chopper (motorcycle) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1980–1984

Det var 32 medlemmer av Lagtinget på Færøyene mellom lagtingsvalgene 1980 og 1984. Javnaðarflokkurin og Sambandsflokkurin ble største partier, og Pauli Ellefsen etablerte en borgerlig flertallsregjering med Sambandsflokkurin, Fólkaflokkurin og Sjálvstýrisflokkurin som varte ut hele lagtingsperioden. Som en kuriositet hadde hele 5 lagtingsmedlemmer Olsen som etternavn, hvorav 4 representerte valgkretsen Eysturoy.


== Faste medlemmer ==


== Kilder ==
«Løgtingið 150 – Hátíðarrit», bind 2 (2002). (PDF Arkivert 27. september 2006 hos Wayback Machine.)
Martin Keown

Martin Raymond Keown (født 24. juli 1966 i Oxford, England) er en tidligere engelsk fotballspiller som tilbrakte størstedelen av karrieren som forsvarsspiller hos Arsenal i Premier League. Han spilte også 43 landskamper for England.


== Klubbkarrieren ==
Keown begynte i 1984 sin seniorkarriere i Arsenal, som senere skulle bli den klubben han opplevde størst suksess med. Han forlot Arsenal i 1986 og hadde opphold i henholdsvis Aston Villa og Everton FC. 
I 1993 gikk Keown tilbake til Arsenal, og de neste 12 sesongene var han en fast bestanddel av klubbens forsvar, og var med på å vinne flere titler med London-klubben, blant annet tre ligamesterskap, tre FA-cuptitler og Cupvinnercupen i 1994. Han avsluttet karrieren med korte opphold i klubbene Leicester City og Reading.


== Landslagskarrieren ==
Over en periode på 11 år spilte Keown 43 landskamper for det engelske landslaget, som han debuterte for i 1992 i en kamp mot Frankrike. Samme år ble han tatt ut i troppen til EM i Sverige. 
Han var med i troppen til både VM 1998 i Frankrike, EM 2000 i Nederland og Belgia, samt VM 2002 i Sør-Korea og Japan. I én av de 43 kampene var han landslagskaptein.


== Titler ==
Premier League

1998, 2002 og 2004 med ArsenalFA-cupen

1998, 2002 og 2003 med ArsenalCupvinnercupen

1994 med Arsenal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Keown – FIFA 
(en) Martin Keown – UEFA 
(en) Martin Keown – Transfermarkt 
(en) Martin Keown – national-football-teams.com 
(en) Martin Keown – Soccerbase.com 
(en) Martin Keown – FootballDatabase.eu 
(en) Martin Keown – Soccerway 
(en) Martin Keown – EU-Football.info 
(en) Martin Keown – FBref