jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ariane Mnouchkine

Ariane Mnouchkine (født 3. mars 1939 i Boulogne-sur-Mer i Nord-Frankrike) er en franske teaterleder og -regissør.
Allerede mens hun studerte ved Sorbonneuniversitetet grunnla Mnouchkine sin egen teatergruppe, L’Atelier Théâtral des Etudiants de Paris. I 1964 ble ensemblet gjort om til den avantgardistiske teatergruppen Théâtre du Soleil de Paris. Théâtre du Soleil kom i løpet av 1960- og 70-årene til å bli selve symbolet på kollektivt skapende teaterarbeid.
I 1970 etablerte teatret seg i La Cartoucherie i Vincennes øst for Paris, et forlatt sted som Théâtre du Soleil gradvis forvandlet til et sentrum for fransk teater, som et levedyktig alternativ til institusjonsteatrene og de vanlige teaterkretser. 
Mnouchkine har iscenesatt antikke tragedier, stykker av Shakespeare, Molière, Arnold Wesker og Hélène Cixous, gjerne under inspirasjon fra østlige teatertradisjoner som japansk Kabuki og indisk Kathakali.
Ved et arrangement i Ibsenmuseet i Oslo 26. mai 2009 ble det av juryformann Liv Ullmann annonsert at hun var årets vinner av Den internasjonale Ibsenprisen 2009. Overrekkelsen fant sted på Nationaltheatret 10. september 2009. Juryen fremhever reaksjonene blant publikum, at de som har vært vitne til forestillingene "kommer ut med en følelse av å ha vært vitne til et eventyr".
I 2019 ble Mnouchkine tildelt Kyotoprisen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Adrian Kiernander: Ariane Mnouchkine and the Théâtre du Soleil. Cambridge University Press. Cambridge 1993. ISBN 0-521-36139-7
Juli Thompson Burk: Helene Cixous and Ariane Mnouchkine: Writing the Body in Cambodia. Modern Language Association. Chicago 1985.
Juli Thompson Burk: Ariane Mnouchkine Today. American Theatre Association Toronto 1985.
Juli Thompson Burk: 1789 : Theatre du Soleil and Revolution. Northwest Drama Conference, Ellensburg, Washington, 1986.
Juli Thompson Burk: Ariane Mnouchkine: Magie et Mise en Scene. 20th Century French Studies International Colloquium, Pomona College, 1988.
David Williams: Collaborative Theatre: The 'Théâtre du Soleil' Sourcebook. Routledge Publishing. 240 pp. London 1999. ISBN 0415086051


== Eksterne lenker ==
(en) Ariane Mnouchkine på Internet Movie Database 
(sv) Ariane Mnouchkine i Svensk Filmdatabas 
(da) Ariane Mnouchkine på Filmdatabasen 
(fr) Ariane Mnouchkine på Allociné 
(en) Ariane Mnouchkine på AllMovie 
(en) Ariane Mnouchkine hos The Movie Database 
(en) Ariane Mnouchkine hos Internet Broadway Database 
Alternative Theater on Ariane Mnouchkine
Oscare for Ariane Mnouchkine
University of Strathclyde

University of Strathclyde er ett av tre universiteter som ligger i Glasgow i Skottland. Universitetet har sine røtter i Andersons Institution som ble dannet i 1796, men ble først et universitet i 1964. Universitet er fordelt på to separate områder i Glasgow. De fleste av universitetsbygningene ligger rett øst for sentrum, men det er også et område på Jordanhill, vest i byen.


== Rangeringer ==
University of Strathclyde ble rangert som nummer 38 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 33 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet som nummer 246. Det var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014 på plass 246 av verdens universiteter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) University of Strathclyde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Uniondale (New York)

Uniondale er en forstad til New York, beliggende på Long Island i Town of Hempstead i Nassau County i delstaten New York. 
Ved folketellingen i 2000 var befolkningen 23 011.
Byen inneholder blant annet Nassau Veterans Memorial Coliseum, hjemmearenaen til NHL-laget New York Islanders.
Wang Yeping

Wang Yeping (kinesisk: 王冶坪, pinyin: Wáng Yěpíng, født 1928 i Yangzhou i provinsen Jiangsu i  Kina) er en av Folkerepublikken Kinas tidligere førstedamer, fra 27. mars 1993 til 25. mars 2003. 
Hun ble uteksaminert fra Shanghai International Studies University. Hun er hustru til Jiang Zemin, Folkerepublikken Kinas tidligere president. De har to sønner, Jiang Mianheng og Jiang Miankang.
Ratina Stadion

Ratina Stadion er et flerbruksstadion i Tammerfors i Finland med en tilskuerkapasitet på 17 000. Når det blir arrangert konserter kan kapasiteten økes til 30 000 tilskuere. Ratina Stadion ble bygd i 1965 og renovert i 2004. 
Artister og grupper som Iron Maiden og Toto har opptrådt på Ratina Stadion, og i juni 2009 opptrådte Bruce Springsteen og hans band The E-Street Band opptre som en del av Working on a Dream-turnéen. 
Stadionet blir for det meste brukt til fotball og er hjemmebanen til Tampere United. Banen har også blitt brukt av landslaget til Finland.


== Arrangementer ==
Det har blitt avholdt to verdensmesterskap på skøyter her før 2. verdenskrig.

Allround-VM på skøyter 1927, menn (kan ha vært arrangert rett på andre siden av nærmeste elv ved Pyhäjärvenkatu.)
Allround-VM på skøyter 1939, kvinnerog flere finske mesterskap i hurtigløp på skøyter her.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tampere Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(fi) Stadionside på kommunens nettside (www.tampere.fi)FotballBilder av stadion Arkivert 18. september 2013 hos Wayback Machine. på www.worldstadiums.com
Bilder av stadion Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. på www.stadionwelt.de
Banehopper-vurdering av banen på tysk på groundhopping.deSkøyter(en) Ratina Stadion – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info. . Den gamle banen (1936–1963)
(en) Ratina Stadion – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info. . Den nye banen (1965– )
Profil på (en) www.SpeedSkatingStats.com og på (nl) www.SchaatsStatistieken.nl (Søster-nettsteder)
«Ratina» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 1. september 2009. Besøkt 29. oktober 2013. 
«Ratina» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 19. juni 2007. Besøkt 29. oktober 2013. 
«Tampere R - Ratina» (engelsk). www.Skatebase.com. Arkivert fra originalen 19. september 2004. Besøkt 29. oktober 2013.
Richard Durbin

Richard Joseph «Dick» Durbin (født 21. november 1944 i East St. Louis i Illinois) er en amerikansk demokratisk senator som representerer delstaten Illinois. Han har sittet sju perioder i Representantenes hus, fra 1982 til 1996. 
I 1996 stilte han til valg for Senatet, og vant med 56% av stemmene. Han vant gjenvalg i 2002 og 2008. I 2005 ble han demokratenes innpisker i Senatet, fra 2007 til 2015 og igjen fra 2021 majoritetsinnpiskeren.
Han er utdannet advokat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dick Durbin – nettside hos Senatet.(en) Biografi hos Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek
(en) Stemmegivingsoversikt vedlikeholdt av The Washington Post
(en) Finansredegjørelse for valgkamp hos Federal Election Commission
(en) Valgkampbidrag hos OpenSecrets.org
(en) Biografi, stemmegivingsoversikt, og oppslutning hos interessegrupper hos Project Vote Smart
(en) Stilling i saker og relaterte sitater hos On The Issues
(en) Medarbeiderlønn, turer og personlig finans hos LegiStorm.com
(en) Current Bills Sponsored hos StateSurge.com
(en) Kongressprofil  hos GovTrack.us
Nassau Veterans Memorial Coliseum

Nassau Veterans Memorial Coliseum, også Nassau Coliseum eller bare The Coliseum er en flerbrukshall i  Uniondale (New York) på Long Island. Den ligger rundt 30 km fra New York City, og er hjemmearenaen til ishockeylaget New York Islanders som spiller i National Hockey League og New York Dragons i Arena Football League.
Hallen ble bygget i 1972 på området til en tidligere United States Air Force-base og har en tilskuerkapasitet på 16 234.
Arenaen er en av NHLs eldste og minste, og New York Islanders har varslet at de vil flytte til Barclays Center i Brooklyn når dagens leiekontrakt utløper etter sesongen 2014-15. Imidlertid vil eierne av Barclays Center og artisten Jay-Z stå bak et utviklingsprogram for Nassau Veterans Memorial Coliseum som blant annet vil innebære at Islanders vil spille minst seks kamper der, også etter flyttingen til Brooklyn.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Nassau Veterans Memorial Coliseum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wang Daohan

Wang Daohan (汪道涵, pinyin: Wāng Dàohán født 27. mars 1915 i Jiashan i provinsen Anhui i Kina, død 24. desember 2005 i Shanghai) var borgermester av Shanghai og så  president of the Association for Relations Across the Taiwan Straits (ARATS). 
Wang ble medlem av Det kinesiske kommunistiske parti i 1938. I sin tidlige karriere i Folkerepublikken Kinas regjering syslet han med handels- og investeringssaker. I 1965 var han stedfortredende  minister for Statskommisjonen for økonomiske relasjoner med fremmede stater, og i 1979 ble han viseformann i Statens kommisjon for utenlandske investeringer og viseformann for Statens kommisjon for import og eksport. 
Etter ett år som viseborgermester ble Wang borgermester av Shanghai i 1981. Som borgermester bidro Wang til at Deng Xiaopings økonomiske reformer skulle lykkes ved sin aktive innsats for investeringer og joint ventures. Da han gikk av i 1985 klarte Wang å få partiledelsen til å la hans protesjé Jiang Zemin etterfølge ham i embedet.  
Den 16. desember 1991 ble Wang president for den halvoffisielle Association for Relations Across the Taiwan Straits (ARATS). 


== Referanser ==


== Kilder ==
"Economic Policy after the 16th Party Congress"
Same Bed, Different Dreams
AsiaWeek "Who's Who"
Olav av Foss

Olav av Foss var en norsk stormann i middelalderen fra Ryfylke som eide den historiske Foss gård i Hjelmeland på slutten av 1200-tallet. Han nevnes som ridder i kildene.
Om Olav er det skrevet: «Den første kjente mann som bodde på Foss var ridderen Olaus de Foss - Olav av Foss. Han nevnes første gang i et brev 13. juni 1298 og den 19. juni 1299 nevnes han sammen med flere andre stormenn i Ryfylke, blant annet Arnbjørn på Hebnes, i en konflikt med biskop Arne i Stavanger». Han var far til Åsulv av Foss som arvet godset Foss etter ham.


== Våpenskjold ==

En arvtager til Olav på Foss brukte våpenskjold, slik vi ser i seglet til sysselmannen Jørund Arnesson på Voss. Der er det en rødrev iført hjelm med økser på. Rev ble brukt i våpenskjoldene til flere kontinentale adelsfamilier med navnet Voss
. Dette navnet («Voss») og stedsnavnet/ordet «Foss» uttales fonetisk likt som ord for «rev» i flere (av datidens) germanske språk (sammenlign «vos» på nederlandsk, «fox» på engelsk og «fuchs» på tysk).
Faren til Jørund Arnesson, Arne Jørundsson på Voss, hadde imidlertid tilnavnet rev. Han brukte i seglet sitt fra 1330 et skjold med noe som ligner en tønnehjelm og under denne to skråstilte og utadvendte økser. Sønnen, Jørund Arnesson, brukte et segl i 1351 uten skjold, men med et seglmotiv som består av en løpende rev med hjelm på hodet og økser øverst på hjelmen, samt med et klede flagrende bakover fra hjelmen. Jørund Arnessons segl fra 1376 har et skjold med en lignende hjelmprydet rev som er plassert opprett med hodet bøyd bakover, slik som vist her.Fornavnet Olav representeres ofte gjennom økser i våpenskjold og bumerker på grunn av den sakrale tilknytningen til Olav den hellige ved hans symbol.
Det er ukjent om Olav brukte noe segl eller våpenskjold med øks. Vi vet derfor ikke om Jørund Arnesson hadde øksene som et såkalt talende våpen for navnet Olav. Revefiguren tyder på at våpenet kan være talende for Jørund Arnesson selv, men vi vet ikke om også han hadde tilnavnet rev slik faren hadde.


== Se også ==
Økser i norske våpenskjold
Talende våpen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vår felles slektshistorie, Odd Handegård
Olavskoden Artikkel av Øivind Østang
Pablo Ziegler

Pablo Ziegler (1944–) er en argentinsk pianist, komponist og arrangør med base i Buenos Aires og York City.


== Liv og virke ==
Ziegler studerte piano ved Buenos Aires Music Conservatory, senere med Adrian Moreno og Galia Schaljman. I tillegg studerte han komposisjon med Gerardo Gandini og Francisco Kröpflt.
Pablo Ziegler hører til blant de viktigste tango nuevo-musikerne som opparbeidet seg erfaring og ry som pianist i Astor Piazzollas suksessrike andre kvintett fra 1978. Etter at kvintetten ble oppløst i 1989, har Ziegler utviklet sin egen form for tango nuevo. 
Zieglers perkussive og lyriske spillestil er svært karakteristisk og kan gi assosiasjoner til Bill Evans' vemod og Vladimir Horowitz' stil. Komposisjonsteknisk er musikken mindre kontrapunktisk og mer jazz- og beatpreget enn læremesterens og med en mer regelmessig grunntakt. Melodiføringen er enklere og mer bossa novaaktig, og musikken består av mer omfattende improviserte passasjer.
Ziegler spiller på de Piazzolla-albumene som mange regner som hans tre beste, The Central Park Concert, Tango: Zero Hour og La Camorra.


== Diskografi ==


=== Egne plater ===


=== Filmmusikk ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pablo Ziegler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pablo Ziegler på Internet Movie Database 
(en) Pablo Ziegler på Discogs 
(en) Pablo Ziegler på MusicBrainz 
(en) Pablo Ziegler på Songkick 
Pablo Ziegler på Myspace 
(de) Verk av og om Pablo Ziegler i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteketMusikkeksempelEl Empedrado. 1:09 (m:ss)
Beautiful Game Studios

Beautiful Game Studios er et utviklingsgruppe for å produsere videospill, som holder til i London, England. Utvikleren er en intern utviklingsgruppe i Eidos og ble opprettet i 2003 for å utvikle Championship Manager 5. Gruppas siste prosjekt er Championship Manager 2008, som ble gitt ut i oktober 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beautiful Game Studios profil på MobyGames
Tonje Røed

Tonje Røed (født 28. november 1972 i Oslo) er en norsk forfatter, bosatt i Oslo. Hun har vært medredaktør i tidsskriftet Utflukt. 


== Bibliografi ==
1999 – Ferie – Noveller
2001 – Udødelig med deg – Roman
2011 – Skjønne Utsikter – Roman


== Kilder ==
Presentasjon av Tonje Røed i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider Arkivert 7. august 2020 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Tonje Røed Arkivert 16. oktober 2007 hos Wayback Machine. i Oktober forlag
Kvinner rår om kvinner i Dag og Tid
Grønnpil

Grønnpil (Salix × fragilis, tidligere Salix × rubens) er et svært vanlig,  hybrid løvtre i pilefamilien/vierfamilien (Salicaceae). Det er en krysning av artene hvitpil og skjørpil, som blir opptil 20–25 meter høyt. Det har blitt dyrket i Norden siden 1600-tallet, og er naturalisert i hele Danmark, det sørlige Finland, halve Sverige og i Norge langs kysten opp til Steinkjer og Inderøy, i innlandet til Nord-Fron. Den er svært tallrik og dominerende.
Barken er grå og furet, og med ungkvister som kan være noe hårete og brekker lett ved stammen. Greinene står skrått oppover. De mørkegrønne bladene er 7–15 cm og lyse- eller blågrønne under, bladstilk 1-2 cm. Ørebladene har lansettform. Grønnpil blomstrer  i mai-juni med hannblomster som har inntil 3 støvbærere, hunnblomster i rakler med grønngul kapsel.  Arten vokser i fuktig jord, langs bekker og far, veikanter, dammer og strender.
I Fremmedartslista 2018 er grønnpil vurdert til høy risiko på grunn av moderat invasjonspotensial og middels økologisk effekt. Når den vokser sammen med istervier, danner den hybriden trippelpil (Salix × pentandroides).


== Kilder ==
Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.
«Grønnpil Salix ×fragilis». Fremmedartsbasen 2018. Artsdatabanken. Besøkt 19. november 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) Grønnpil i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Salix × fragilis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Salix × fragilis – detaljert informasjon på Wikispecies
Svartvier

Svartvier (Salix myrsinifolia) er et løvtre i vierslekten innenfor pilefamilien eller også kalt «vierfamilien» (Salicaceae). Den har tre underarter i Norge. Den har fått navnet for bladene blir svarte når de tørkes.
De er store busker eller trær inntil 15 meter, med gråbrun bark. Ofte store og tannete øreblad i bladhjørnene, uten hår. De mørkegrønne bladene er 4-8 cm og lyse- eller blågrønne under, bladstilk under 1 cm lange. Svartvier blomstrer  i mai-juni med hunnblomster i lysebrune rakler med 7-9 mm lang kapsel, som står på 1 cm lange grålodne rakleskaft med et par-tre små blader på. Lodne pollentråer på hannblomster. Arten vokser i fuktig jord, langs bekker og far, veikanter, dammer og strender. 
I Norge går den nord til Varangerhalvøya, og dekker hele landet uten Sirdals- og Ryfylkeheiene. Dekker hele Sverige og Finland. I Danmark bare spredte bestander på heder nord og sør i Jylland, på Sjælland og hele Bornholm.


== Varianter ==
Vanlig svartvier (Salix myrsinifolia ssp. myrsinifolia) – stor busk 1-15 m, gråbrun bark, småhårede årsskudd, blad grønne på begge sider ytterst på spissen. Nordover fra Arendal og Kragerø samt Suldal, fraværende i nordlige grensefjell mot Sverige og på Finnmarksvidda. Sverige, deler av Danmark, Europa, vestlige Sibir.
Setervier (Salix myrsinifolia ssp. borealis) – stor busk eller lite enkeltstammet tre 4-8 m, gråbrun bark, hvitlodne årsskudd, blad lysegrønne og tykke. Nordover fra fjellstrøk på indre Østlandet og indre Trøndelag til Finnmark. Nordlige Sverige og nordlige Finland.
Kolavier (Salix myrsinifolia ssp. kolaensis) – liten busk 1-2 m, gråbrun bark, hvitlodne årsskudd, blad lodne på begge sider og tykke. I fjellstrøk i Nordreisa (Troms) og dessuten en større populasjon i østlige Finnmark. Muligens i Skjåk og Lom i Oppland. Nordligste Finland og vestlige Kolahalvøya.


== Kilder ==
Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.


== Eksterne lenker ==
(en) Svartvier i Encyclopedia of Life 
(en) Svartvier i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svartvier hos Artsdatabanken 
(sv) Svartvier hos Dyntaxa 
(en) Svartvier hos ITIS 
(en) Svartvier hos NCBI 
(en) Svartvier hos The International Plant Names Index 
(en) Svartvier hos Tropicos 
(en) Kategori:Salix myrsinifolia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Salix myrsinifolia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Salix myrsinifolia – detaljert informasjon på Wikispecies
Jaroslav Rybakov

Jaroslav Vladimirovitsj Rybakov (russisk: Ярослав Влади́мирович Рыбаков, født 22. november 1980 i Mogiljov i Sovjetunionen – nå Hviterussland) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp. Han er europamesteren fra 2002 i høydehopp, og under VM 2005 delte han sølvmedaljen med cubanske Víctor Moya. I 2006 vant han innendørs-VM i Moskva og ble nummer fem i finalen under EM 2006 i Göteborg. Året etter vant han sitt tredje VM-sølv med en ny personlig rekord på 2,35. Hans personlige rekord innendørs er 2,38, satt i februar 2005 under et stevne i Stockholm. Siden da har han utliknet merke tre ganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jaroslav Rybakov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jaroslav Rybakov – Olympics.com 
(en) Jaroslav Rybakov – Olympic.org 
(en) Jaroslav Rybakov – Olympedia 
(en) Jaroslav Rybakov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jaroslav Rybakov – World Athletics 
(en) Jaroslav Rybakov – Diamond League 
(en) Jaroslav Rybakov – Track and Field Statistics
Plataspididae

Plataspididae tilhører gruppen Pentatomoidea, en undergruppe av tegene, en gruppe av nebbmunner. De har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen.  De lever av plantesaft fra planter og trær. Man antar at det finnes ca. 530 arter, men bare fire i Europa.


== Utseende ==
Små til middelsstore (2 – 20 mm), brede, sterkt hvelvede teger. Scutellum er sterkt forstørret og dekker mesteparten av bakkroppen, som hos Scutelleridae. Kroppen er minst like bred som lang og kan være nærmest kuleformet, hodet er nokså lite og nedbøyd. Antennene er fem-leddete, men ledd to og tre er vanskelige å skille fra hverandre. De er gjerne blanke, ofte svarte, men kan være mer fargerike. Artene i denne gruppen kan ligne nokså mye på biller, for eksempel familien mycelbiller (Leiodidae). Forvingene er store og ligger sammenfoldet under det store scutellum-et.


== Levevis ==
Plataspididae har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Disse tegene lever av å suge plantesaft ved hjelp av sine lange sugesnabler. De sitter ofte i store grupper, jevnt fordelt utover vertsplantene. Noen arter skiller ut honningdugg og blir passet på av maur. De går særlig på planter i erteblomstfamilien, og noen arter kan gjøre skade i landbruket.


== Systematisk inndeling ==

overklasse Hexapoda (Seksbeinte leddyr)
klasse insekter, Insecta
gruppen Neoptera («nyvinger»)
ordenen Nebbmunner (Hemiptera)
delgruppe Teger, (Heteroptera)
gruppe Trichophora
overfamilien Pentatomoidea
familien Plataspididae Dallas, 1851 – i alt regner man med ca. 56 slekter
underfamilien Brachyplatidinae
slekten Brachyplatys Boisduval
slekten Handlirschiella Montandon, 1893
slekten Libyaspis
slekten Neobozius
slekten Tiarocoris Vollenhoven, 1863
underfamilien Plataspidinae
slekten Coptosoma Laporte de Castelnau, 1832 – fire arter i Europa
slekten Megacopta
slekten Paracopta
slekten Plataspis
slekten Tarichea Stål, 1865
(slekter ikke plassert til underfamilie)
slekten Arefbea Jessop, 1983
slekten Catabrachyplatys Cachan, 1952
slekten Caternaultiella Spinola, 1850
slekten Ceratocoris White, 1842
slekten Hemitrochostoma Bergroth, 1913
slekten Severiniella Montandon, 1894
slekten Tropidotylus


== Kilder ==
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Plataspididae i Encyclopedia of Life 
(en) Plataspididae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Plataspididae hos Artsdatabanken 
(en) Plataspididae hos Fossilworks 
(en) Plataspididae hos ITIS 
(en) Plataspididae hos NCBI 
(en) Kategori:Plataspidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Plataspidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Springfield XD

HS2000 er en halvautomatisk pistol produsert i Karlovac i Kroatia av HS Produkt. Den er lisensiert til den amerikanske våpenprodusenten Springfield Armory Inc, og selges fra dem som Springfield XD.
Den er utviklet videre fra tjenestepistolen PHP (Prvi Hrvatski Pištolj / første kroatiske pistol) som først ble introdusert i Kroatia i 1991. Den var bygget på et kraftig design, men hadde kvalitetsproblemer på grunn av vanskeligheter med produksjonen under Kroatia-krigen. Den ble jobbet videre med, og HS95 kom i 1995, og HS2000 var ferdig i 1999. Springfield fikk lisensen på salg i 2002, og kalte den for XD-9 (9 x 19 mm Luger versjon). De har siden da utvidet produksjonen til å omfatte flere pistoler kamret for forskjellig ammunisjon og i forskjellige størrelser og farger.
Pistolen er bygget i polymer og har samme tennstempel-avfyring som GLOCK-pistoler. Den har grepssikring på samme måte som Colt M1911.


== Eksterne lenker ==
(en) HS2000/Springfield XD – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Springfield XD – galleri av bilder, video eller lyd på Commons