jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
UCI Verdenskalender 2010

UCI Verdenskalenderen 2010 var den andre utgaven av UCI Verdenskalender, en serie med verdens høyeste rangerte sykkelritt. Joaquim Rodríguez vant sammenlagt, mens Team Saxo Bank ble beste lag.


== Ritt ==


== Verdensrankingen ==


=== Poengberegning ===
Poengberegningen er omtrent den samme som i UCI Protour, men poengene er doblet. Det gis poeng for sammenlagtplassering og plassering på enkeltetapper. Lagene og nasjonene rangeres basert på poengene til deres fem beste ryttere. De 10 beste nasjonene pr. 15. august får mulighet til å stille med ni ryttere under VM i landeveissykling 2010 (forutsatt at de har ni ryttere som er rangert). De 17 beste lagene ved sesongslutt er sikret plass i de tre Grand Tours i 2011.


=== Individuelt ===


=== Lag ===
Lagene rangeres ved å summere poengene for deres fem beste rytterne.


=== Nasjon ===
Nasjonsrankingen er basert på nasjonens fem beste ryttere. 


== Eksterne lenker ==
UCI World Ranking
Tuomo Suntola

Tuomo Suntola (født 1943) er en finsk industri- og akademisk forsker, oppfinner og foreleser. Hans forskning er innen halvlederfysikk og den siste tiden kosmologi. 


== Biografi ==
Tuomo Suntola fikk sin Ph.D. fra Tekniska högskolan i 1971 og er dosent i fysikk ved Tammerfors tekniska universitet siden 1975, der han har forelest om halvlederfysikk 1972-78.  Suntola er forfatter av mange vitenskaplige artikler og bøker om halvlederteknikk og fornybar energi. Han var forsker ved Fortum Corporation 1997-2003, deretter pensjonert. Han har oppfunnet nye mikroapparater og materialprosesser, blant annet såkalt atomlagdeponering som benyttes innen nanoteknologi og i avansert produksjon av integrert kretser. For dette ble han i 2004 tildelt ”European Semi Award”. 
Suntola er medlem av den finske Akademin för Tekniska Vetenskaper (TTA) fra 1983 og var styremedlem 1988-93. Han er styremedlem i Mentorprogrammet siden 1999 og vararepresentant i VTT, Teknologistiftelsens i Finland styre fra 1991. Han har en god del patenter og har publisert atskillig innen områdene materialvitenskap, tynnfilmsteknikk og overflatekjemi. Som kosmolog har Suntola siden begynnelsen av 1990-tallet tatt til orde for en egen alternativ modell som han kaller Dynamic Universe.
De siste årene har Suntola engasjert seg mer og mer i spørsmål omkring kosmologiske problem, der han strevet etter et holistisk syn på den observerbare fysiske virkeligheten og begrepet relativitet. Han mener at The Dynamic Universe presenterer et slikt perspektiv. I Dynamic Universe, DU-modellen konverterer han Einsteins  romtid i dynamiske koordinaeer til dynamisk rom i absolutte koordinater. I stedet for å bøye romkoordinatene for å overensstemme med observasjoner som i relativitetsteorien, behandler han universet i seg selv som dynamisk. Universet ekspanderer og lyshastigheten identifiseres med ekspansjonenes hastighet. I DU er lyshastigheten altså ikke konstant. Universets form å antas være en hypersfære, der sfærens overflate representerer det tredimensjonale rommet, mens den radielle koordinaten er usynlig for oss. Modellen var opprinnelig tenkt å bli en bergningsmessig enkel approksimasjon av den generelle relativitetsteorien til anvendelse i satellitters navigasjonssystem. Den har vist seg å overensstemme med denne innen solsystemet. På jorden er forskjellen mellom DU og relativitetsteorien for den velkjente formelen E=mc² omtrent 10-6.


== Utvalgte publikasjoner ==
T. Suntola, Atomic Layer Epitaxy, Handbook of Thin Film Process Technology, Institute of Physics (IOP) Publishing Inc., (1994).
T. Suntola, Theoretical Basis of the Dynamic Universe, Suntola Consulting Ltd. (2004)  ISBN 952-5502-10-4
Tuomo Suntola and Robert Day, Supernova observations fit Einstein-deSitter expansion in 4-sphere, (2004), arXiv/astro-ph/0412701


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Suntolas hjemmeside
Dynamic Universe
New cosmology model shows relativity in universal time and distant observations in Euclidean geometry, i Apeiron Vol 8 No 3 July 2001. En introduksjon til DU-teoriens hovedtrekk.
Wallemsviken

Wallemsviken ligger ved Gravdalsbukten, i Laksevåg i Bergen. Her ligger et forsvarsanlegg som hadde sin bakgrunn i den militære opprustningen før unionsoppløsningen.
I 1898 ble det vedtatt at Bergen skulle være opplagshavn for Kongelig Norsk Marines fartøyer. På grunn av eksplosjonsfaren ved Marinens andre etablissementer i Bergen ble Wallemsviken anlagt som et støttepunkt med magasiner til miner, ammunisjon og sprengstoff. I 1899 ble det først bygget et kullskur med kai for torpedobåter. I 1901 ble gården Valheim på Wallemsneset innkjøpt for bygging av minemagasin og ca. 25 meter kai. Mellom 1902 og 1905  ble det satt opp to ammunisjonsmagasiner (20 × 10 meter), et sprengstoffmagasin (8x5 m), et hus for ladning og balansering av krigsladningskammere (6x4 m) og et magasin for tennflasker og sprenglegemer til torpedoer (4x3 m). Alle bygningene ble oppført i pusset, bergensk hulmur og takene tekket med skifer. Magasinene er delvis sprengt inn i fjellskrenten i bakkant slik at fjellet danner utstikkende «sprengskjold», mens det andre steder er murte sperrevegger mellom bygningene.


== Fredning ==
Wallemviken er beskrevet i landsverneplanen for forsvaret. Følgende bygninger fra pynten av Gravdalsneset og inn til bunnen av Wallemsviken ble fredet ved forskrift, 6. mai 2004:

Hus for ladning og balansering av krigsladningskammere (1905)
Magasin for tennflasker og sprenglegemer til torpedoer (1905)
Sprengstoffmagasin (1905)
Kontorbygning (1911)
Ammunisjonsmagasin (1905)
Ammunisjonsmagasin (1902–05)
Takkelasjeskur (Minemagasin nr. 1)
Arbeidshus (1917)
Kontorbygning


== Eksterne lenker ==
Landsverneplanen for forsvaret
«Wallemsviken». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Sjazam Safin

Sjazam Sergejevisj Safin russisk: Шазам Сергеевич Сафин (født 7. april  1932 i Nizjnij Novgorod, død 1985) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Safin ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant vektklassen, lettvekt opp til 67,0 kg, foran  
svenske Gustav Freij og Mikuláš Athanasov fra Tsjekkoslovakia.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i bryting, lettvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Sjazam Safin – Olympedia 
(en) Sjazam Safin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sjazam Safin – FILA
Overlevelsesskrekkspill

Overlevelsesskrekk (fra engelsk: «survival horror»), også kalt overlevelseshorror, er en videospillsjanger som går under skrekkspill og action-eventyrspill. Overlevelsesskrekkspill er ofte definert av et fokus på spillernes overlevelse med en fryktinngytende spillopplevelse, ofte gjennom grøssende grafikkelementer eller en skummel atmosfære.
Det engelske navnet på sjangeren, «survival horror», ble først brukt om den opprinnelige, japanske utgivelsen av Resident Evil fra 1996, som hadde innflytelse fra tidligere skrekkspill som Sweet Home fra 1989, og Alone in the Dark fra 1992. Sjangeren har siden blitt brukt for spill med lignende spillopplevelse, og har også tilbakevirkende blitt tilføyd til tidligere titler som Haunted House fra 1982, og 3D Monster Maze fra 1981.


== Eksempler på overlevelsesskrekkspill ==
Amnesia: The Dark Descent (2010)
Dead by Daylight (2016)
Hello Neighbor (2017)
Poppy Playtime (2021–)
Resident Evil-serien


== Referanser ==
Mikuláš Athanasov

Mikuláš Athanasov (født 28. november 1930 i Košice, død 25. desember 2005) var en tsjekkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Athanasov vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass i vektklassen lettvekt opp til 67,0 kg, i gresk-romersk stil, bak Sjazam Safin fra Sovjetunionen og svenske Gustav Freij.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Bronse i bryting, lettvekt gresk-romersk stil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikuláš Athanasov – Olympedia 
(en) Mikuláš Athanasov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Mikuláš Athanasov – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Mikuláš Athanasov – FILA
Amerikanske vannsnoker

Amerikanske vannsnoker er en slekt av slanger som er utbredt i USA, Mexico og Cuba.
De er ganske lange og kraftig bygd. Alle lever et liv knyttet til vann, og de eter hovedsakelig amfibier og fisk. Både livsførsel og kroppsbygning minner om artene i slekten Natrix, og de ble tidligere regnet til den slekten.


== Eksterne lenker ==
(en) Amerikanske vannsnoker – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Amerikanske vannsnoker i Encyclopedia of Life 
(en) Amerikanske vannsnoker i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amerikanske vannsnoker hos Fossilworks 
(en) Amerikanske vannsnoker hos ITIS 
(en) Amerikanske vannsnoker hos NCBI 
(en) Kategori:Nerodia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Nerodia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nerodia – detaljert informasjon på Wikispecies
Jakov Punkin

Jakov Grigorjevisj Punkin russisk: Яков Григорьевич Пункин (født 8. desember 1921 Zaporizjzja, død 12. oktober 1994 i Zaporizjzja i Ukraina) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Punkin ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den tredje letteste vektklassen, fjærvekt opp til 62,0 kg, foran ungarsk Imre Polyak og Abdel Rashed fra Egypt.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jakov Punkin – Olympedia 
(en) Jakov Punkin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jakov Punkin – FILA
Rastaman Vibration

Rastaman Vibration er det fjerde studioalbumet fra Bob Marley & The Wailers, utgitt i 1976. Dette albumet satte virkelig fokus på Rastafar-I og folk utenfor Jamaicas grenser ble oppmerksomme på denne livsfilosofien takket være dette albumet. 
Teksten på sangen «War» er fra en tale Haile Selassie I holdt til FN i 1963, hvor han krever at mennesker verden over skal ha like rettigheter og full likestilling uten noen klasseskiller, uansett hudfarge.
I teksten til sangen «Rat Race» gjør Marley det tydelig at rastafarianerne og spesielt han selv tar full avstand fra politikk og organisasjoner, som for eksempel CIA. 
På låta «Want More» tar man et oppgjør med det vestelige «forbrukersamfunnet». Rastaman Vibration er et revlusjonært reggae-album som bokstavelig talt sprer positive vibrasjoner.


== Sporliste ==
«Positive Vibration» (Bob Marley / Vincent Ford)
«Roots, Rock, Reggae» (Bob Marley / Vincent Ford)
«Johnny Was» (Rita Marley)
«Cry to Me» (Bob Marley)
«Want More» (Aston Barrett)
«Crazy Baldheads» (Rita Marley / Vincent Ford)
«Who the Cap Fit» (Aston Barrett / Carlton Barrett)
«Night Shift» (Bob Marley)
«War» (Alan Cole / Carlton Barrett)
«Rat Race» (Bob Marley)


== Musikere ==
Bob Marley – vokal, rytmegitar, akustisk gitar og perkusjon
Aston «Familyman» Barrett – bass, rytmegitar og perkusjon
Carlton Barrett – trommer og perkusjon
Tyrone «Organ D» Downie – keyboard, bass, perkusjon og koring
Alvin «Seeco» Patterson – perkusjon
Earl «Chinna» Smith – rytmegitar, sologitar og perkusjon
Donald Kinsey – sologitar
Al Anderson – sologitar (spor 6)
The I-Threes (Rita Marley, Judy Mowatt og Marcia Griffiths) – koringAlbumet er produsert av Bob Marley og The Wailers.
Albumets omslagsbilde er laget av Neville Garrick.


== Eksterne lenker ==
(en) Rastaman Vibration på Discogs 
(en) Rastaman Vibration på MusicBrainz 
(en) Rastaman Vibration på AllMusic
Imre Polyak

Imre Polyák (født 16. april 1932 i Kecskemét, død 15. november 2010) var en ungarsk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Polyák vant en olympisk sølvmedalje i bryting i Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på andreplass den tredje letteste vektklassen, fjærvekt opp til 62,0 kg, i gresk-romersk stil bak Jakov Punkin fra Sovjetunionen.
I de neste to olympiske lekene, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma, vant Polyák sølv i fjærvekt gresk-romersk stil. 
Polyák ble olympisk mester i bryting, gresk-romersk stil fjærvekt, i Sommer-OL 1964 i Tokyo.


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Gull i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil
1952  Helsingfors -  Sølv i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil
1956  Melbourne -  Sølv i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil
1960  Roma -  Sølv i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Imre Polyak – Olympedia 
(en) Imre Polyak – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Imre Polyak – FILA
De beste (album)

De beste er et samlealbum som inneholder 39 av Bjørn Eidsvågs beste låter, utgitt 19. oktober 2009. Ti av låtene ble stemt inn av fansen. Alle låtene på albumet er remastret, men det inneholder også en ny låt, «Din dag», som er en duett med Åge Aleksandersen, og en nyinnspilling av Eg ser, hvor Eidsvåg har med seg Kringkastingsorkestret. Dette er også Eidsvågs 23. album.


== Bjørn Eidsvåg om plata ==
Det har vært en blandet fornøyelse å gå igjennom alle platene jeg har laget for å plukke ut de beste. Det er ikke tvil om at det er sanger av ymse kvalitet i min produksjon, men det er heller ikke tvil om at det har vært særdeles habile og kreative musikere og medarbeidere involvert i alt jeg har laget. Jeg er stolt over å ha jobbet med så mange strålende folk, og jeg er stolt av denne samlingen. Takk til dere alle!


== Sporliste ==
Alle tekster og melodier av Bjørn Eidsvåg, unntatt hvor annet står. 
Disk en

«Floden»
«På svai»
«To små planeter»
«Vertigo»
«Tapte gylne stunder»
«Klovnar»
«Verden e vakker»
«Tre minutt»
«Bare ein mann»
«Landet lenger bak»
«Føtter på fjell»
«Alt du vil ha»
«Blyge blomar»
«Drømmemann»
«E du den du e»
«Tålt»
«Barnemenneske»
«Forbuden frukt»
«Min båt er så liten»
«Gammal drøm»Disk to

«Mysteriet deg»
«Dag for dom»
«Kyrie»
«Du tok ikkje auene dine frå meg»
«Skyfri himmel»
«Ingen vei tebake»
«Mammas song»
«Se meg»
«Du og eg»
«Songen»
«Evig hvile»
«Eg komme»
«Shalala»
«Teddybjørnens vise» (Trad. mel./Alf Prøysen)
«Din dag»
«Fly barn fly»
«Tør'kje leva»
«Til alle tider»
«Eg ser»


== Utgivelser ==
2009 CD Petroleum Records RRCD 18


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) De beste på Discogs 
(en) De beste på MusicBrainz 
(en) De beste på Spotify 
Bjørn Eidsvågs offisielle hjemmeside
Boris Gurevitsj

Boris Maksovitsj Gurevitsj russisk: Борис Максович Гуревич (født 23. mars  1931 i Moskva, død 10. januar 1995) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors. 
Gurevitsj ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, foran italienske Ignazio Fabra og Leo Honkala fra Finland.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i bryting, fluevekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Boris Gurevitsj – Olympedia 
(en) Boris Gurevitsj – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Boris Gurevitsj – FILA
Ignazio Fabra

Ignazio Fabra (født 25. april 1930 Palermo, død 13. april 2008 i Genova) var en italiensk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma. 
Fabra vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på andreplass i den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, i gresk-romersk stil bak Boris Gurevitsj fra Sovjetunionen.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Sølv i bryting, fluevekt gresk-romersk stil  Italia
1956  Melbourne -  Sølv i bryting, fluevekt gresk-romersk stil  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Ignazio Fabra – Olympedia 
(en) Ignazio Fabra – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Ignazio Fabra – Italias olympiske komité 
(en) Ignazio Fabra – FILA
Vannsnoker

Vannsnoker er en slekt av slanger, som kan deles i to grupper. Buormen er størst, og kan påtreffes i ulike habitater, selv om den ofte finnes nært vann. Hoggormsnoken og rutesnoken er mindre, og lever alltid i og ved vann.
Buormen finnes i nesten hele Europa, og har en utbredelse som overlapper med de to andre artene. Rutesnok og hoggormsnok har en mer sørlig utbredelse, og utbredelsen til de to artene overlapper nesten ikke. I et lite område i nordvestre Italia og sørlige Sveits lever alle tre Natrix-arter side om side. Fra Kaukasus er det beskrevet en fjerde art, Natrix megalocephala, men den er nok en underart av buorm. 
Slekten Natrix ble beskrevet av Laurenti så tidlig som 1768. Mange slangearter har gjennom tiden blitt regnet hit, men den omfatter nå bare de tre artene fra Vest-Palearktis. Andre vannsnoker tilhører nå blant annet slektene Nerodia (Nord-Amerika), Sinonatrix (Kina) og Rhabdophis (Øst- og Sørøst-Asia).


== Eksterne lenker ==
(en) vannsnoker i Encyclopedia of Life 
(en) vannsnoker i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vannsnoker hos Artsdatabanken 
(sv) vannsnoker hos Dyntaxa 
(en) vannsnoker hos Fauna Europaea 
(en) vannsnoker hos Fossilworks 
(en) vannsnoker hos ITIS 
(en) vannsnoker hos NCBI 
(en) Kategori:Natrix – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Natrix – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Natrix – detaljert informasjon på Wikispecies
Furulunden

Furulunden er et friluftsområde i Mandal. Det er et stort skogs-/parkområde på 1 400 daa som ligger mellom bebygde områder i byen, og ikke mer enn ti minutters gange fra bykjernen. Furulunden ble i 2001 kåret til Norges beste friluftsområde.. Området er som Mandal forøvrig veldig flatt, men med enkelte koller/heier/åser. Grunnen var hovedsakelig sand, noe som var utslagsgivende for historien.


== Geografi ==
Furulunden ligger ytterst på en halvøy, med Bankefjorden/Skogsfjorden i vest, sjøen i sør, og Mandalselva i øst, og har rundt to kilometer med sandstrender. Disse er fra øst mot vest:

Tvers gjennom Furulunden går Bankeveien, en del av Fylkesvei 202 (Vest-Agder). Denne deler den opprinnelige Furulunden, med de to andre delene.


== Historie ==
For 200 år siden var området som i dag er Furulunden bare åpne sandsletter. I forbindelse med jordbruk på Vestnessletta (lenger nord, i dag et boligområde bare kalt Vestnes) fikk sorenskriver Friedrichsen en idé om å plante et belte av skog for å stoppe sandflukten. Siden furutrær vokser best på sandjord ble dette hovedsakelig valgt, derav navnet.
Under dyrkningsarbeidene ble det leid inn hjelp fra Skottland. Disse hadde med seg flere tusen planter av furu og lerk fra hjemlandet. Etter få år overtok Giert Tørrison Giertsen Nedenes, som var svigersønn til Friedrichsen, arbeidet. Kommunen kjøpte så Furulunden i 1893 av Tønnes Wathne.
I krigsårene 1940-1945 holdt 2 000 tyske soldater til i Furulunden. Den var lukket for lokalbefolkningen, og strendene og stiene minelagt. I tillegg ble utallige bunkere/bunkeranlegg bygget, disse ser man restene av i dag.


== Status ==
Siden friområdet er beplantet og ligger så nær sentrum kan det på mange måter anses som en park. Dette medfører at kommunen og de frivillige i Dugnadsgjengen jevnlig rydder i skogen, kutter ned trær og busker, vedlikeholder stier og klipper plener. I tillegg medfører det at det er forbudt å campe i skogen, bortsett fra på et eget campingområde ved Sjøsanden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Furulunden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Melandsvågen

Melandsvågen er et tidligere tettsted i Bømlo kommune i Hordaland. Melandsvågen ligger på vestsiden av øya Bømlo.


== Referanser ==
Foldrøy

Foldrøy (også brukt Folderøy og Foldrøyhamn) er et tettsted i Bømlo kommune i Vestland. Tettstedet har 370 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger på østsiden av øya Bømlo.


== Referanser ==
Valvatna

Valvatna ligger  i Stord kommune i Vestland. Det var et eget tettsted, men ble fra 2013 av Statistisk sentralbyrå regnet som en del av Leirvik, da beregningsmetodikken ble endret. Valvatna ligger på sørenden av øya Stord, mellom Sagvåg og Leirvik. 


== Referanser ==
Sagvåg

Sagvåg er et tettsted i Stord kommune i Vestland. Tettstedet har 3 417 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger sørvest i kommunen på øya Stord.
Sagvåg har lange tradisjoner som handelssted, båtbyggingssted og som havn. Av båtbyggingsstedene kan nevnes Ottesens Skipsbyggeri som var i kontinuerlig drift fra 1825 og frem til vår tid. Ferjen mellom Stord og Bømlo gikk helt til Trekantsambandet startet i 2001. Den siste ferja som gikk til og fra Sagvåg var MF «Ølen».
Sagvåg var i eldre tid kjent som Fuglesalt, men etter etableringen av et sagbruk ca. 1564, ble stedet kjent som Sagvåg.Sagvåg er ellers kjent for brass-band-orkesteret Sagvåg Musikklag.


== Referanser ==
Den siste actionhelten

Den siste actionhelten (originaltittel: Last Action Hero) er en amerikansk actionkomedie og eventyrfilm fra 1993 med Arnold Schwarzenegger og Austin O'Brien i hovedrollene. Filmen er regissert og produsert av John McTiernan.
Filmen fikk blandet mottakelse av anmelderne og har bare oppnådd 37% på Rotten Tomatoes og 44% på Metacritic. Publikumsmottakelsen var lunken i USA. Den innbrakte 137 millioner dollar på verdensbasis, hvorav 50 millioner dollar i USA.


== Handling ==
13-årige Danny er en lidenskapelig kinogjenger, og hans favoritt er actionhelten Jack Slater – Los Angeles tøffeste politimann. Han er både hardtslående og hurtigskytende – men eksisterer bare på film. Når Danny får tilbud om å se den siste Jack Slater-filmen før alle andre, slår han selvfølgelig til. Det spesielle denne gangen er at han har fått en magisk kinobillett som billettøren en gang fikk av selveste Houdini. Mens Danny nyter filmen, kastes han plutselig inn i baksetet på Jack Slaters bil, midt i en forrykende biljakt. Nå er han blitt fanget i en voldsom actionfilm, i et univers hvor han skal hjelpe selveste Jack Slater med å overvinne alle forbryterne, samtidig som han må prøve å komme tilbake til sin egen verden med livet i behold.


== Om filmen ==
Filmen inneholdt mye hardrockmusikk fra 1990- og 1980-tallet, blant annet AC/DC, Megadeth, Alice in Chains, Def Leppard og Aerosmith.
Filmen ble nominert til hele seks Razzie Award, blant annet «verste film» og «verste regi». Den ble også nominert til syv Saturn Award, blant annet i kategoriene «beste fantasy film», «beste regi» og «beste mannlige hovedrolle». Det kan ellers nevnes at Austin O'Brien ble nominert til en Young Artist Award.


== I rollene ==
Arnold Schwarzenegger .... Jack Slater og seg selv
Austin O'Brien .... Danny Madigan
Charles Dance .... Benedict
Robert Prosky .... Nick
Tom Noonan .... the Ripper og seg selv
Joan Plowright .... Dannys lærer
Frank McRae .... Lieutenant Dekker
Anthony Quinn .... Tony Vivaldi
Bridgette Wilson .... Whitney Slater og skuespilleren Meredith Caprice
F. Murray Abraham .... John Practice
Mercedes Ruehl .... Irene Madigan
Tina Turner ... ordføreren
Art Carney .... Frank
Ian McKellen .... Døden
Charles Kalani, Jr. .... Tøff asiatisk mann
Ryan Todd .... Andrew Slater
Jason Smith .... Dannys venn
Sven-Ole Thorsen .... Pistolmann ved begravelse som roper "Don´t shoot, he´ll drop Leo"
Danny DeVito .... Whiskers (stemme)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den siste actionhelten på Internet Movie Database 
(no) Den siste actionhelten hos Filmfront 
(no) Den siste actionhelten på NRK TV 
(sv) Den siste actionhelten i Svensk Filmdatabas 
(da) Den siste actionhelten i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Den siste actionhelten på Allociné 
(nl) Den siste actionhelten på MovieMeter 
(en) Den siste actionhelten på AllMovie 
(en) Den siste actionhelten på Rotten Tomatoes 
(en) Den siste actionhelten på Metacritic
Sunde/Valen

Sunde/Valen er et tettsted i Kvinnherad kommune i Vestland, og består av de to sammenvokste stedene Sunde og Valen. Tettstedet har 2 307 innbyggere per 1. januar 2022.


== Referanser ==
Lakandonsk

Lakandonsk (jach-t'aan [xat͡ʃ tʔaːn]) er et mayisk språk som snakkes av rundt 1000 personer i Selva Lacandona i den meksikanske delstaten Chiapas. Språkets nærmeste slektning er yukatansk maya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lakandonsk hos Ethnologue
Lakandonsk i INALIs katalog over språk i Mexico
Sæbøvik

Sæbøvik er et tettsted i Kvinnherad kommune i Vestland. Tettstedet har 508 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger på Halsnøya.


== Referanser ==