jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Laszlo Moholy-Nagy

László Moholy-Nagy (IPA: [ˈlaːsloː ˈmohoj ˌnɒɟ]) (født 20. juli 1895 i Bácsborsód, Ungarn, død 24. november 1946 i Chicago) var en  maler, designer og fotograf. Fra 1923 til 1928 var han lærer ved Bauhaus. Som kunstner ble han erklært entartet og 8 av hans arbeider ble beslaglagt. Arbeider av  Moholy-Nagy ble vist frem på nazistenes utstilling Entartete Kunst i München i 1937.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) László Moholy-Nagy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) László Moholy-Nagy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Laszlo Moholy-Nagy på Internet Movie Database 
(fr) Laszlo Moholy-Nagy på Allociné 
(en) Laszlo Moholy-Nagy på AllMovie 
(en) Laszlo Moholy-Nagy hos The Movie Database 
(en) Laszlo Moholy-Nagy på Discogs 
(en) Laszlo Moholy-Nagy hos American National Biography 
(de) Verk av og om Laszlo Moholy-Nagy i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Hjemmeside til Moholy-Nagy Foundation
(en) Fotografier av Laszlo Moholy-Nagy i George Eastman House
Lars Jacobsen Hætta

Lars Jacobsen Hætta (født 21. januar 1834, død 17. februar 1896) var en nordsamisk reineier, oversetter, tolk og lærer.
Hætta var fra Kautokeino, og deltok i «Kautokeino-opprøret» i november 1852. Han ble opprinnelig dømt til døden for sin medvirkning i opprøret, men straffen ble senere omgjort til livsvarig fengsel. Dommen sonet han på Akershus Festning, inntil han ble benådet i 1867.
Mens han satt fengslet i hovedstaden fungerte han som språkmester (informant) for Jens Andreas Friis, som var lærer og fra 1874 professor i samisk språk ved Universitetet i Kristiania. Hætta begynte også arbeidet med å oversette Bibelen til nordsamisk. Han laget også en rekke modeller av bruksgjenstander i en reindriftshusholdning; disse modellene er idag spredt rundt på en rekke museer i Norge og utlandet (blant annet Norsk Folkemuseum, Historisk Museum i Bergen, Danmarks Nationalmuseum og Pitt-Rivers Museum i Oxford.) Han ble benådet i 1867 for å fungere som tolk og hjelpemann for Friis og Ludvig Kristensen Daa, bestyrer for Etnografisk Museum, da disse dette år skulle gjennomføre en stor forskningsreise til Finnmark og Russisk Lappland (Kola og Nord-Finland). Han kunne etter det vende tilbake til Kautokeino, der han virket som lærer og kirketolk. Han giftet seg i 1868 med Berit Hansdatter Gaup, som også hadde blitt dømt for medvirkning i «Kautokeino-opprøret».Lars Hættas samiske oversettelse av Det nye testamente ble utgitt i 1874, og hele Bibelen på nordsamisk utkom i 1895. Tekstene ble revidert av Friis og Just Qvigstad og utgitt av Norsk Finnemisjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Klassekampen: Hva forårsaket opprøret? av Ole Henrik Magga er professor ved Sámi allaskuvla/Sámi University College
NRK: – Bakgrunnen for 1852-opprøret må bli vektlagt
Dom av 6. august 1854
Kyrkjebok Kautokeino 1852, skrivet av sokneprest Hvoslef
Antrakinon

Antrakinon (9,10-dioksoantracen) er en aromatisk hydrokarbon organisk forbindelse. Det er et derivat av antracen. Det ser ut som gul eller lys grå til grå-grønn fast krystallint pulver.
Andre navn er 9,10-antracenedion, antradion, 9,10-antrakinon, antracen-9,10-kinon, 9,10-dihydro-9,10-dioksoantracen og handelsnavnene Hoelite, Morkit, Corbit med flere.
Antrakinoner er en gruppe stoffer som brukes som avføringsmiddel.
Sennosider (type A-D) fra senna-planten er mest kjent. Cascara sagrada, helligbark/frangulabark, fra Frangula purshiana i trollheggfamilien, inneholder antraquinonene barbaloin og chrysaloin. Barbaloin finnes også i aloe. Rabarbra og noen arter i slørsoppslekta inneholder antraquinoner.


== Litteratur ==
Dewick, Paul M. (2009). Medicinal Natural Products : A Biosynthetic Approach. (3 utg.). Chichester. John Wiley & Sons, Ltd. ISBN 978-0-470-74168-9. 
Samuelsson, Gunnar; Bohlin, Lars (2009). Drugs of natural origin : a treatise of pharmacognosy (6 utg.). Stockholm. Apotekarsocieteten. ISBN 978-91-976510-5-9. 
Heinrich, Michael; Barnes, Joanne; Gibbons, Simon; Williamson, Elizabeth M. (2012). Drugs of natural origin : a treatise of pharmacognosy (2 utg.). Edinburgh. Elsevier, Churchill Livingstone. ISBN 978-0-7020-3388-9. 
Paulsen, Berit Smestad; Ringertz, Signe Holta; Ekeli, Hege (2014). Medisinplanter. Trondheim. Museumsforl. ISBN 9788283050097.
Sofie Petersen

Sofie Petersen (født 23. november 1955 i Maniitsoq) er en grønlandsk prest, senere biskop i Nuuk. Hun er den første kvinnelige biskopen på Grønland. 
Hun er utdannet teolog (1986), og var prest fram til hun i 1995 ble utnevnt til biskop og ordinert i Hans Egede Kirke. Hun er samtidig Det danske Riksfellesskaps andre kvinnelige biskop; Lise-Lotte Rebel var den første, utnevnt ca. en måned før henne. Hun er også Grønlands andre biskop etter at Grønland ble eget bispedømme i 1993; Kristian Mørch var den første. 
Hun var tidligere gift med presten Christian Tidemand, og har to barn. 
I 1996 ble hun utnevnt til ridder av Dannebrogordenen. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Dansk Kvindebiografisk Leksikon – Sofie Petersen


== Eksterne lenker ==
(en) Sofie Petersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sofie Petersen på Internet Movie Database
Alf Kvasbø

Alf Kvasbø (født 7. november 1928 i Vadsø, død 7. januar 2014) var en norsk lærer og barnebokforfatter, bosatt i Kongsvinger.
Han debuterte som så mange i tiden fra 1930-1970 i Magasinet for Alle; i 1962 kom han med sin første ungdomsbok Vi ror i natt. Etter voksenromanen Måsen (1963) kom han tilbake med ungdomsboka En flaske i snøen (1966), og har skrevet i alt 26 bøker. Han fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for En flaske i snøen, som ble hans gjennombrudd. Fra og med denne mottok han prisen i alt sju ganger, for alle sine bøker mellom 1966 og 1975.
Karakteristisk for Kvasbøs bøker er fortettet psykologisk spenning, enten i den enkeltes identitetssøken eller i relasjoner, bygget inn i en ytre spenningshistorie. Flere av bøkene tematiserer også erfaringer fra krigstiden.
Kvasbø har også skrevet lettlest-bøker, og mottatt utmerkelsen Ordknappen for dét.


== Litteratur ==
Birkeland, Risa, Vold. Norsk barnelitteraturhistorie. 2. utg. Samlaget, 2005 ISBN 82-521-5933-8
Sonja Hagemann. Barnelitteratur i Norge 1914-1970. Aschehoug, 1978. ISBN 82-03-09458-9
Else Breen. Slik skrev de, verdier og virkelighet i barnebøker 1968-1990. Aschehoug, 1995. ISBN 82-03-17505-8
Gudmund Hovdenak. «Individ og samfunn. Ein komparativ studie i Alf Kvasbøs og Arvid Hanssens barne- og ungdomsbøker» I: Norsk Litterær Årbok, 1984


== Eksterne lenker ==
Alf Kvasbø i Store norske leksikon
Ellen Aslaksdatter Skum

Ellen Aslaksdatter Skum (født 26. mai 1827, død 10. februar 1895) var ei av de som ble dømt for medvirkning i «Kautokeino-opprøret» i november 1852. Hun var gift med Mathis Jacobsen Hætta.
14. februar 1854 ble hun sammen med fire andre opprørere, dømt til døden av Høyesterett for deltakelsen i opprøret. Senere ble straffen omgjort til livsvarig straffarbeid, og hun sonet på Tukthuset i Trondheim [1].  Hun ble benådet i 1867 og slapp ut etter 13 år. Etter løslatelsen flyttet hun hjem til ektemannen i Kautokeino.  Fra 1875 bodde paret på en statlig rydningsplass i Soattefielbma i Kautokeino.  Hun døde som enke 10. februar 1895.
Hennes liv og fangenskap var tema for forestillingen Fra Kautokeino til Kalvskinnet som ble vist under Tråante 2017.


== Kilder ==
Fra Kautokeino til Kalvskinnet Arkivert 4. desember 2017 hos Wayback Machine.; NTNU Vitenskapsmuseet
Klassekampen: Hva forårsaket opprøret? av Ole Henrik Magga, professor ved Sámi allaskuvla/Sámi University College
NRK: – Bakgrunnen for 1852-opprøret må bli vektlagt
Dom av 6. august 1854
Kyrkjebok Kautokeino 1852, skrivet av sokneprest Hvoslef
Michelle Collins

Michelle Collins (født 12. februar 1971 i Panama) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver som konkurrerte på 200 meter og 400 meter. Opprinnelig vant hun 200 meter i VM innendørs i 2003 på  med tiden 22.18 sekunder, men etter å ha blitt linket til BALCO-laboratoriet, ble hun diskvalifisert, og mistet gullet til Muriel Hurtis. Høydepunktet i karrieren er  gullmedaljen på 4 x 400 meter i VM i 1993 i Stuttgart.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michelle Collins – Olympedia 
(en) Michelle Collins – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michelle Collins – World Athletics 
(en) Michelle Collins – Track and Field Statistics
Tone Birkeland

Tone Birkeland (født 8. mai 1947) er førsteamanuensis i norsk ved Høgskolen i Bergen, og forsker i barnelitteratur.
Hun er cand.philol. i fra Universitetet i Bergen 1972 på avhandlingen «So ro godt barn». En studie av tradisjonelle og litterære bånsuller, og har arbeidet ved høgskolen siden 1974.


== Bibliografi i utvalg ==
Barnelitteratur, sjangrar og teksttypar. Sammen med Gunvor Risa og Ingeborg Mjør. Cappelen, 2000 og 2006. ISBN 978-82-02-25856-6
Norsk barnelitteraturhistorie. Sammen med Gunvor Risa og Karin Beate Vold. Samlaget, 1997, 2005 og 2018. ISBN 9788252159332 (3. utg.)
Den norske biletboka. Sammen med Frøydis Storaas. Cappelen, 1993. ISBN 9788202126919
Litteratur for barn : artiklar om barns bøker og lesing. Redigert sammen med Gunvor Risa. Cappelen, 1990. ISBN 82-02-12663-0
Barnekultur. Redigert sammen med Gunvor Risa. Cappelen, 1989. ISBN 8202117909
Medforfatter i Den norske barnelitteraturen gjennom 200 år. Cappelen, 1981. ISBN 82-02-01905-2


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Tone Birkeland i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Tone Birkeland i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Intervju i forbindelse med Nordisk barnelitteraturseminar ved HiB 2007
Morten Eilifsen

Morten Eilifsen	 (født 6. januar 1984) er en norsk tidligere langrennsløper som representerer Henning Skilag. 
Han gikk sine første internasjonale FIS-renn i desember 2002. Prestasjonene ble merkbart bedre etter 2005, og i desember samme år vant han sitt første FIS-renn i Östersund. I mars debuterte han i verdenscupen ved å bli nr. 52 på femmila i Holmenkollen. Den neste verdenscupdeltakelsen kom i sesongen 2007/08, der han gikk 15 km fri på Beitostølen. Han kom på niendeplass og tok dermed sine første verdenscuppoeng. Dette ble hans beste individuelle verdenscupplassering i løpet av karrieren. Han har vært med på å vinne én verdenscupstafett – i Falun i februar 2008, og han har to andreplasser i verdenscupstafett.
Under NM i 2008 ble han overraskende norgesmester både på 15 kilometer friteknikk og 30 km jaktstart, og vant Kongepokalen. Han la opp som langrennsløper på toppnivå i 2012.Gjorde «comeback» i 2019 og deltok på flere chicken-runs på Averøy, hans nåværende bosted. Er kreditert med 2 seirer i Chicken runs i 2019. Kom på en hederlig 3. plass i Chicken run #6 2020Startet løpesesongen i 2021 med en overbevisende seier i Chicken run #1 i 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Eilifsen – FIS (langrenn)
Adolf Frantzen

Adolf Frantzen (født 13. oktober 1918, død 5. april 1945) var en norsk soldat som tjenestegjorde både i Norge og i Storbritannia under andre verdenskrig.
Han gjennomførte rekruttskole ved IR9 ved Ulven Leir i 1939. Korporal Adolf Frantzen var blant de første som møtte opp på Voss 10. april 1940. Fra Voss ble han sendt til Hallingdal, og senere Valdres hvor han som lagfører  kjempet mot tyskerne. 10. mai 1940 ble han tatt til fange og satt i en fangeleir på Voss.
Etter å ha vært i fangenskap i underkant av en måned reiste han hjem til Ytre Arna, før han i mars 1941, bestemte seg for å melde seg til tjeneste i England. Fra Ytre Arna gikk turen til Tælavåg vest for Bergen. Frantzen forlot  Norge ombord på MK «Blia» 15. mars 1941 og ble siden innrullert i NRAF i 330 skvadron. og fikk opplæring som radiotelegrafist og skytter.
I løpet av perioden 1941 til 1945 deltok kvartermester Adolf Frantzen på flere tokt i 330 skvadron som radiotelegrafist og skytter i Short Sunderland sjøfly beregnet for ubåt-krigføring.
Under et anti ubåt tokt hvor flere fly deltok, forsvant flyet hvor Adolf tjenestegjorde. Det er ikke kjent om flyet ble skutt ned, eller om det havarerte. Adolf Frantzen døde 5. april 1945, knapt en måned før krigen tok slutt.
Det er reist et minnesmerke i Ytre Arna sentrum til minne om Adolf Frantzen.


== Utmerkelser ==
Se også Liste over norske krigsmedaljer 1940–1945Deltagermedaljen
Krigsmedaljen
Haakon VIIs 70-årsmedalje


== Kilder ==
Ulstein, Ragnar (1920-) (1979). Englandsfarten. Oslo: Samlaget. s. 336. ISBN 8252109837.
Angara

Angara (russisk: Ангара́) eller Øvre Tunguska er en 1 779 km lang elv i Irkutsk oblast og Krasnojarsk kraj i Russland. Den har sin kilde i Bajkalsjøen, og er den største sideelven til Jenisej.


== Vannkraft ==
Elven har et enormt vannkraftpotensiale, og det er bygget en kaskade av fire kraftverk i elva, som er (listet fra øverst til nederst): 

Irkutsk (1958)
Bratsk (1967)
Ust Ilimsk (1977)
Bogutsjansk (ikke ferdig)
Motyginsk (ikke ferdig)Bratsk vannkraftverk er et av de største i verden (ca. 4500 MW), og det tilhørende Bratsk-reservoaret er verdens største kunstige innsjø. Dammen i reservoaret er 127 meter høy. Irkutsk vannkraftverk har en ytelse på 660 MW.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Angara River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om Angara
Foto av elva og dammen ved Bratsk
Praktøgle

Praktøgle er en agam som er vanlig i store deler av Asia. Unge dyr lever skjult blant planterester på marka, mens de voksne klatrer på trestammer. Hannene sitter ofte godt synlig på gjerder og lignende. Arten er svært tilpasningsdyktig, og trives i omgivelser som er påvirket av mennesker, som parker og hager.
Utbredelsen omfatter Sørøst-Iran, Afghanistan, Pakistan, Nepal, Bhutan, India (inkludert Andamanene), Maldivene, Sri Lanka, Burma, Thailand, Malaysia, Vietnam, Sør-Kina, og Indonesia (Sumatra). Den er innført av mennesker til Oman, Singapore, Maskarenene, Seychellene, og USA (Florida).


== Eksterne lenker ==
(en) Praktøgle i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Praktøgle hos Reptile Database 
(en) Praktøgle hos ITIS 
(en) Praktøgle hos NCBI 
(en) Kategori:Calotes versicolor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calotes versicolor – detaljert informasjon på Wikispecies Lizards of Southeast Asia: Changable Lizard – Calotes versicolor
Bluepeace – Bloodsuckers Common in Maldives 
FWC: Oriental Garden Lizard – Calotes versicolor Arkivert 15. november 2009 hos Wayback Machine.
P. Matyot (2004) The establishment of the crested tree lizard, Calotes versicolor (DAUDIN, 1802) (Squamata: Agamidae), in Seychelles Phelsumania
K.M. Enge & K.L. Krysko (2004) A new exotic species in Florida, the bloodsucker lizard, Calotes versicolor (Daudin, 1802) (Sauria: Agamidae) Florida Scient. 67(3): 226–230
Lillian Hessen

Lillian Hessen (født 19. juli 1940) er en norsk lokalpolitiker (V) som var ordfører i Kvæfjord kommune fra 2007 til 2011. Hun var i denne perioden den eneste Venstre-ordføreren i Troms.


== Eksterne lenker ==
Kvæfjord Venstre
Ellen Francke

Ellen Francke (født 5. desember 1943 i Oslo, død 3. november 1990) var en norsk ungdomsbokforfatter, dramatiker og lyriker.
Hun debuterte i 1978 med diktsamlingen Ingen har bruk for oss, og skrev i alt 4 ungdomsbøker, 2 hørespill, en diktsamling og en roman (Glass, 1990). Diktsamlingen Det dobbelte kyss (1985), med bilder av Tonje Strøm, skildrer følelser og erfaringer etter at et bryst er fjernet. Glass, som skildrer en kvinnes reise mot sin egen ventede død, regnes for å være delvis selvbiografisk. Romanen er dramatisert av Bentein Baardson og Bodil Kvamme, og oppført på den Nationale scene, 2000.  Francke døde av brystkreft. 
Hun fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for Blendingsgardiner og blå turnsko (1983), som både er en oppvekstskildring fra Oslo anno 1955, og et kammerspill om forholdet mellom mor og datter. Boken er oversatt til svensk og dansk.


== Litteratur ==
Birkeland, Risa, Vold. Norsk barnelitteraturhistorie. 2. utg. Samlaget, 2005 ISBN 82-521-5933-8


== Eksterne lenker ==
(no) Ellen Francke hos Sceneweb
Minusinsk

Minusinsk (russisk: Минуси́нск) er en historisk by i Krasnojarsk kraj i Russland. Den ligger rundt 275 km sørvest for Krasnojarsk. Innbyggertall: 72 561 (folketelling 2002). 
Minusinsk ligger midt i Minusinsksenkningen, som sannsynligvis er det viktigste arkeologiske området nord for Pazyryk. Det er assosiert med Afanasjevokulturen, Okunevkulturen, Tasjtykkulturen og Tagarkulturen – alle oppkalt etter bosetninger i nærheten av Minusinsk.
Den russiske bosetningen Minjusinskoje (russisk: Минюсинское) ble grunnlagt i 1739, på stedet hvor elva Minusa løper sammen med Jenisej. Stavingen ble endret til Minusinskoje (russisk: Минусинское) i 1810. 
Innen 1822 hadde bosetningen blitt et regionalt senter for jordbruk og transitthandel og fikk byrettigheter, men nytt navn: Minusinsk. På 1800-tallet var det et nav for kulturelle aktiviteter for et svært stort område. Martjanov Naturhistoriske Museum ble åpnet i byen i 1877. 
Byen var også et sted for politisk eksil. Vladimir Lenin besøkte Minusinsk ved flere anledninger da han var i eksil i den nærliggende landsbyen Sjusjenskoje mellom 1897 og 1900. Under den russiske borgerkrigen, var Minusinsk åstedet for Minusinskopprøret i 1918.  


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Minusinsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
VM i bandy 1991

Bandy-VM 1991 ble arrangert i Finland mellom 17. og 24. mars. Det var det 17. verdensmesterskapet i bandy. Åtte lag deltok, Ungarn, Canada og Nederland deltok for første gang. Først var det gruppespill, i gruppe A, der de beste lagene spilte, ble de tre første lagene kvalifisert til semifinale og det fjerde laget fikk spille mot vinneren av gruppe B om siste semifinaleplassen. Kampene ble spilt i Borgå og Helsingfors. Sovjetunionen ble verdensmester for fjortende gang ved å beseire Sverige i finalen.


== Resultat ==


=== Gruppe A ===


== Tabell Gruppe A ==
Sverige, Finland og Sovjetunionen til semifinaler. Norge til kvalspill om den fjerde semifinalepalssen mot vinneren av gruppe B.


=== Gruppe B ===


== Tabell Gruppe B ==
USA til kvalspill om fjerde semifinaleplassen mot Norge som kom nummer fire i gruppe A.


== Sluttspill ==


=== Kval til semifinale ===


=== Semifinaler ===


=== Plasseringskamper ===


=== Finaler ===


== Medaljer ==


== Kilder ==
World Championships 1990/91 bandysidan.nu, besøkt 7. august 2018
Bengt af Klintberg

Bengt Knut Erik af Klintberg (født 25. desember 1938 i Stockholm) er en svensk folklorist og skjønnlitterær forfatter.I Sverige er Bengt af Klintberg spesielt kjent for sine bøker om moderne vandringssagn; Råttan i pizzan (1986), Den stulna njuren. Sägner och rykten i vår tid (1994) og Glitterspray & 99 andra klintbergare (2005). Disse utgivelsene har i hjemlandet gitt opphav til begrepet «klintbergare», som brukes synonymt med moderne sagn. Den førstnevnte utgivelsen er også blitt oversatt til norsk; Den stjålne svigermor (1987). Han har dessuten markert seg som programleder for de populære radioprogrammene «Folkloristisk brevlåda», som gikk på lufta i fem år (1984–89), og det senere «Folkminnen».
Han skal være den eneste av fluxus-bevegelsens svenske kunstnere som har oppnådd å få professortittel, en æresbevisning han ble tildelt i 2006.


== Bibliografi ==
Stigar (1959)
Ormkungens krona (1961)
Svenska trollformler (1965). [Ny utgave: FIB:s Lyrikklubbs bibliotek nr 216, Tidens förlag. Kristianstad 1980. ISBN 91-550-2396-7.
Stockholmsspelet (1966)
Magisk diktteknik (1967)
Dikter (1968)
Svenska folksägner. Bokf¨rlaget Pan / Norstedts. Stockholm 1972. [Ny utg.: Stockholm 1973 (ISBN 91-1-711 581-7) og 1986 (ISBN 91-1-863541-5).]
Gasten i svensk folktradition (1973)
Vad folkdiktningen berättar om folkets liv förr (1973)
(Sm.m. Bengt Anderberg og Christina Mattsson): Fula visboken. 50 folkliga och erotiska visor valda och kommenterade. FIB:s Lyrikklubb nr 196, Tiden. Kristianstad 1977. ISBN 91-550-2143-3.
Harens klagan och andra uppsatser om folklig diktning (1978), [Ny utg. Harens klagan. Studier i gammal och ny folklore. P A Norstedts förlag. Stockholm 1982. ISBN 91-1-823081-4.)
Folkloristiska grundfakta. Institutet för folklivsforskning. Stockholm 1978. [2. oppl. 1983. ISBN 91-7352-024-1.]
Skogsdykaren (1979)
Oknytt (1983)
Skogsmusen och husmusen och andra gamla djursagor (1984)
Hejnumkärringen (1985)
Kvinnan som var gift med en varulv och andra folksägner (1985)
Råttan i pizzan. Norstedts. Stockholm 1986. [Norsk utgave: Den stjålne svigermor. J.W. Cappelens Forlag. Oslo 1987. ISBN 82-02-10932-9.]
(red): Folklorens betydelse. Föredrag vid NIF:s fjärde ämneskonferens på Hässelby slott 24-26.2.1984. Norstedts. NIF Publications No. 18. Stockholm 1987. ISBN 91-1-873341-7.
När king-kong spelar ping-pong (1988)
Sagan om Rane (1990)
En tjottablängare mellan lysmaskarna (1991)
Folkloristisk brevlåda. Lyssnarbrev valda och kommenterade. Norsteds och Bokförlaget Pan. Stockholm 1991. ISBN 91-1-894212-1.
Den stulna njuren. Sägner och rykten i vår tid. Norstedt. Stockholm 1994. ISBN 91-1-949042-9. [Billigutgave: MånPocket. Stockholm 1996.]
Guldvagnen på sjöbottnen (1997)
Kuttrasju (1998)
Namnen i almanackan (2001)
Rebecka och tigern (2001)
Glitterspray & 99 andra klintbergare (2005)
Ord i snön (2006)
Folkminnen (2007)
(Sm.m. Ulf Palmenfelt): Vår tids folkkultur. Carlsson. Stockholm 2008. ISBN 978-91-7331-059-8.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bengt af Klintberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Henrik Aslaksen Skum

Henrik Aslaksen Skum (født 3. oktober 1832, død 14. august 1858) deltok i «Kautokeino-opprøret» i november 1852. Han ble 14. februar 1854 dømte av Høyesterett til døden, men fikk straffen omgjort til livsvarig straffarbeid. Han døde under svømming i sjøen mens han sonet. 


== Eksterne lenker ==
Klassekampen: Hva forårsaket opprøret? av Ole Henrik Magga er professor ved Sámi allaskuvla/Sámi University College
NRK: – Bakgrunnen for 1852-opprøret må bli vektlagt
Dom av 6. august 1854
Kyrkjebok Kautokeino 1852, skrivet av sokneprest Hvoslef
Hanne Braathen

Hanne Marit Braathen (født 4. april 1955) er en norsk politiker (Sp) som var ordfører i Storfjord kommune fra 2003 til 2011. Siden 2015 er hun varaordfører i kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hanne Braathen hos Stortinget 
(no) Hanne Braathen hos Norsk senter for forskningsdata
Marit Aslaksdatter Sara

Marit Aslaksdatter Sara (født 1792, død 26. februar 1870) deltok i «Kautokeino-opprøret» i november 1852. Hun ble 14. februar 1854 dømte av Høyesterett til 2 års straffarbeid.


== Kilder ==
Klassekampen: Hva forårsaket opprøret? av Ole Henrik Magga, professor ved Sámi allaskuvla/Sámi University College
NRK: – Bakgrunnen for 1852-opprøret må bli vektlagt
Dom av 6. august 1854
Kyrkjebok Kautokeino 1852, skrivet av sokneprest Hvoslef
Ellen Andersdatter Utsi

Ellen Andersdatter Utsi (født 1835, død ukjent) deltok i «Kautokeino-opprøret» i november 1852. Hun ble 14. februar 1854 dømt av Høyesterett til 6 års straffarbeid. Hun sonet hele dommen og flyttet i 1882 til Karesuando i Sverige.


== Kilder ==
Klassekampen: Hva forårsaket opprøret? av Ole Henrik Magga er professor ved Sámi allaskuvla/Sámi University College
NRK: – Bakgrunnen for 1852-opprøret må bli vektlagt
Dom av 6. august 1854
Kyrkjebok Kautokeino 1852, skrivet av sokneprest Hvoslef
Fluxus

Fluxus er betegnelsen på en internasjonal kunstbevegelse som først gjorde seg gjeldende i 1962. Ideen var å samle avantgardeartistene i Europa. Bevegelsen spredde seg raskt til USA. Fluxus hadde ingen samlende profil, men bevegelsen som sådan dyrket blant annet dadaismen.
Til kretsen av de mest kjente fluxuskunstnerne hører John Cage, Joseph Beuys, Wolf Vostell, Nam June Paik, og Yoko Ono, men bevegelsen vokste til å omfatte langt flere, var tverrkulturell og diffus, og uten noe formelt medlemskapsregister. Innflytelsen på samtidskunsten og spesielt konseptkunsten, var formidabel.
Ordet fluxus er hentet fra latin og betyr «å flyte». Den svenske folkloristen Bengt af Klintberg skrev i 2006 en liten håndbok på 127 sider om svensk fluxus.


== Litteratur ==
Yoko Ono: Grapefruit (Tokyo 1964, New York & London 1970).


== Eksterne lenker ==
(en) Fluxus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fluxus Heidelberg Center
www.fluxus.org
Museum Fluxus+ Potsdam
Museo Vostell Malpartida
The Fluxus Performance