jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
CryEngine 2

CryEngine 2 er en grafikkmotor som ble lansert i 2006 og er en forbedret versjon av CryEngine 1. Grafikkmotoren blir bare brukt i et av Cryteks-spillene, Crysis og bruker blant annet Shader Model 4, HDR, dybdeskarphet og motion blur. Den er eksklusiv til PC.7. mars 2007 skaffet spillutvikleren Avatar Reality Inc. lisens til å bruke CryEngine 2 i metaverdenen Blue Mars.


== Referanser ==
Tonika

Tonika (gresk tonos = spenning) er en musikkteoretisk betegnelse på treklangen over grunntonen i en dur- eller mollskala. I engelskspråklig musikkteori blir navnet tonika også brukt om grunntonen i et musikkstykke og dermed ofte forvekslet med grunntonen i andre treklanger.
Navnet tonika går tilbake til Jean-Philippe Rameau (1683–1764) og hans begrep «l'accord tonique» («Grunntonens akkord» eller «den betonte akkorden»). Han beskrev tonikaens viktigste karaktertrekk som dens evne til å stå i sentrum av alle harmoniske spenningsfelt, omtrent som en magnet. Tonikaen og dens relaterte akkorder tonikamediant og tonikasubmediant beskrives derfor også som det tonale sentrum.
Etter at  Hugo Riemann introduserte funksjonsteorien har tonika blitt en fast definert størrelse, og står i forhold til dominant, subdominant og andre diatoniske (skalaegne) akkorder. Nesten all musikk i den europeiske og nordamerikanske klassiske musikktradisjon fra ca. 1600 til ca. 1915 er tonal i den forstand at den kan beskrives ved hjelp av funksjonsteoriens begrepsapparat. Det betyr at hver akkord kan tolkes med utgangspunkt i forholdet til tonika, og at tonika vanligvis er første og siste akkord i et musikkstykke.
Det er blitt gjort forsøk på å utvide funksjonteoriens bruksområde til bluesbasert musikk som jazz og rock. Imidlertid har det vist seg vanskelig å beskrive improviserende musikk ved hjelp av et begrepssett som forutsetter at samtlige akkorder står i et  fast forhold til tonika. Det er derfor blitt vanlig å enten bruke trinnanalyse eller akkordbesifring ikke bare i blues, jazz og rock, men også til visesang og folkemusikk. Akkordbesifringen beskriver en akkord ut fra sin tersstruktur (treklang = to terser, firklang = tre terser osv.). For eksempel er en Cmaj7 en firklang som består av en C-dur treklang med en stor ters på toppen. Intervallet mellom grunntonen og øverste tonen er da en stor (= maj) septim.
Trinnanalyse gjør det samme, men gir i tillegg opplysning om akkordens stilling i forhold til tonearten. Til trinnanalysen brukes det romertall. Er tonearten C-dur, beskriver II7 en Dm7akkord, dvs. en septimakkord på toneartens andre trinn.


== Litteratur ==
Bekkevold, Lisa (1988): Harmonilære og harmonisk analyse. Oslo: Aschehoug. ISBN 82-03-12969-2
Kruse, Bjørn (1980): Jazzteori – Grunnleggende prinsipper. Oslo: Frost Music as, ISBN 978-829056022-0
Rameau, Jean-Philippe (1722): Traité de l’harmonie reduite à ses principes naturels, Paris, oversatt til engelsk
Riemann, Hugo (1893): Vereinfachte Harmonielehre, London und New York, oversatt til engelsk


== Se også ==
Akkordprogresjon
Kadens
Mediant
Submediant
Mediant

Mediant eller overmediant beskrives i norsk musikkteori som en ren treklang som ligger en ters over hovedfunksjonen. Medianten har alltid to fellestoner med hovedfunksjonen. En eldre definisjon som ikke lenger er i bruk, beskriver tredje trinnet i en skala (det vil si en enkelttone) som mediant. Definisjonen i norsk musikkteori kolliderer på sett og vis med bruk av begrepene mediant og submediant i tysk musikkteori. Her omtales det som mediant eller submediant når en hovedfunksjon bare har én fellestone med sine respektive medianter.


== Eksempler på en mediant ==
Med F-Dur som utgangspunkt dannes det tre hovedfunksjoner, tonika F-Dur, subdominant B♭-Dur, og dominant C-Dur. De tilsvarende medianter er da a-moll (tonikamediant, fellestoner c og a) og d-moll (subdominantens submediant, fellestoner f og d). En mediant til dominanten finnes ikke i Dur siden treklangen som ligger en ters over dominanten i Dur, er en forminsket treklang. 
Med h-moll som utgangspunkt dannes det tre hovedfunksjoner, tonika h-moll, subdominant e-moll, og dominant F♯-Dur. Tonikamediant er da D-Dur (fellestoner f♯ og d), subdominantens mediant er G-Dur (fellestoner h og g).Når det gjelder dominantens mediant, må en ta hensyn til at dominanten i molltonearter i utgangspunkt er en molltreklang. (I praksis forekommer den imidlertid nesten alltid i Dur.) Dominantens submediant dannes fra den opprinnelige molltreklangen. I h-moll er det derfor A-Dur (fellestoner c♯ og a) som er dominantens mediant.
Bruker en tysk musikkteori som grunnlag, er det f.eks. Ass-dur og A-dur samt Ess-dur og E-dur som er submedianter eller medianter til C-dur (fellestone hhv. c, e eller g).


== Litteratur ==
Oelmann, Klaus Henning (1996): Metodiske aspekter ved undervisning av utenlandske studenter i hørelære, Høgskolen i Tromsø, Avd. for kunstfag
Tveit, Sigvald (2008): Harmonilære fra en ny innfallsvinkel. Universitetsforlaget, Oslo


== Se også ==
Diatonisk funksjon
Subdominant

I funksjonsteorien er subdominant betegnelsen på treklangen over fjerde trinnet (kvart) i enten Dur eller moll. I C-dur er F-dur den subdominante treklangen, i c-moll er det f-moll.
Man kan også snakke om subdominant toneart, det vil si tonearten som tilhører subdominantens treklang. Eksempelvis er e-moll den subdominante tonearten til h-moll.
Kvintsirkelen til høyre kan blant annet brukes til å finne en tonearts subdominant. Dersom man for eksempel ønsker å finne subdominanten i C-dur tar man utgangspunkt i C (blå skrift) og går et trinn mot urviseren. Der vil man finne F. På samme måte er e-moll subdominanten til h-moll eller b-moll subdominanten til f-moll (rød skrift).


== Se også ==
Dominant
Mediant
Submediant
Tonika
Submediant

Submediant beskrives i norsk musikkteori som en ren treklang som ligger en liten ters under hovedfunksjonen. Submedianten har alltid to fellestoner med hovedfunksjonen. En eldre definisjon som ikke lenger er i bruk, beskriver sjette trinnet i en skala (det vil si en enkelttone) som submediant. Definisjonen i norsk musikkteori kolliderer på sett og vis med bruk av begrepene mediant og submediant i tysk musikkteori. Her omtales det som mediant eller submediant når en hovedfunksjon bare har én fellestone med sine resp. medianter.


== Eksempler på en submediant ==
Med F-Dur som utgangspunkt dannes det tre hovedfunksjoner, tonika F-Dur, subdominant B-Dur, og dominant C-Dur. De tilsvarende submedianter er da d-moll (tonikasubmediant, fellestoner f og a), g-moll (subdominantens submediant, fellestoner b og d) og a-moll (dominantens submediant, fellestoner c og e).
Med h-moll som utgangspunkt dannes det tre hovedfunksjoner, tonika h-moll, subdominant e-moll, og dominant Fiss-Dur. Tonikasubmediant er da G-Dur (fellestoner h og d). En submediant til subdominanten finnes ikke i moll siden treklangen som ligger en ters under subdominanten i moll, er en forminsket treklang. Når det gjelder dominantens submediant, må en ta hensyn til at dominanten i molltonearter i utgangspunkt er en molltreklang. (I praksis forekommer den imidlertid nesten alltid i Dur.) Dominantens submediant dannes fra den opprinnelige molltreklangen. I h-moll er det derfor D-Dur (fellestoner fiss og a) som er dominantens submediant.
Bruker en tysk musikkteori som grunnlag, er det f.eks. Ass-dur og A-dur samt Ess-dur og E-Dur som er submedianter eller medianter til C-dur (fellestone hhv. c, e eller g).


== Litteratur ==
Oelmann, Klaus Henning (1996): Metodiske aspekter ved undervisning av utenlandske studenter i hørelære, Høgskolen i Tromsø, Avd. for kunstfag
Tveit, Sigvald (2008): Harmonilære fra en ny innfallsvinkel. Universitetsforlaget, Oslo.


== Fotnote ==


== Se også ==
Diatonisk funksjon
Hans Peter Hognestad

Hans Peter Hognestad (født 25. mars 1964) norsk TV-produsent.(Bror av Lars Hognestad) Han er utdannet sivilingeniør (1991) etter studier ved Technische Hochschule Darmstadt i Tyskland, og NTNU. Hognestad har hatt flere ledende stillinger i Modern Times Group, og var programdirektør i TV3 Norge fra 2002 til 2007. Fra april 2007 ansatt i Strix Televisjon som COO og eksekutiv produsent.


== Referanser ==
Wally Yachts

Wally Yachts er en båtfabrikant som holder til i Monte Carlo i Monaco. Wally ble startet i 1994 av den Italienske businessmanen Luca Bassani. Wally er mest kjent for sin originale design og høye prislapp. Wally entusiaster vil si Wally har satt standarden for hvordan den moderne seilbåten kommer til å se ut i årene som kommer. Etter stor suksess med seilbåter har de også i senere tid begynt å designe motorbåter. Den meste kjente er 118 Wallypower. 
Wally er nok mest kjent for sine minimalistiske løsninger, som f.eks flush anker bortgjemt i bauen av båten og at alle tau er skjult under dekk. Nariida er 105 fot norskeid Wally og nok en av de få Wally seilbåtene man kan se i Norske farvann. 


== Eksterne lenker ==
Wally Yachts Hjemmeside
118 Wallypower
Nariida
Alfred Gruenther

Alfred Maximilian Gruenther (født 3. mars 1899, død 30. mai 1983) var den yngste generalmajoren under og etter andre verdenskrig (da som fire stjerners general). Han tjenestegjorde som SACEUR i Europa fra 1953 til 1956.
Han samarbeidet med blant annet Mark Clark under slaget om Monte Cassino.


== Referanser ==
Dagligvareforretning

Dagligvareforretning eller dagligvarebutikk er en butikk som selger dagligvarer til husholdninger. Butikkmedarbeidere jobber i dagligvareforretninger. I tillegg til dagligvareforretninger, selges dagligvarer også av spesialbutikker og gjennom servicehandel. Man regner at vel 80 % av dagligvarene i Norge selges gjennom dagligvareforretninger.
Dagligvareforretninger i bystrøk ble tidligere gjerne kalt for kolonialforretninger. Dette navnet oppstod fordi forretningene blant annet førte varer fra koloniene og at det i større grad fantes spesialbutikker som bakerier, melkeutsalg, tobakksforretninger og fruktbutikker. På landet fantes butikker med et mer assortert vareutvalg, og disse gikk under betegnelsen landhandlerier. 
I de senere årene har det blitt vanlig å organisere kjeder av dagligvareforretninger som er knyttet til ulike grossister, og får sine leveranser derfra. 


== Norske forhold ==
I Norge er det både norske og internasjonale butikkonsepter innen dagligvare. 99 % av omsetningen går gjennom kjedetilknyttede dagligvareforretninger, innen NorgesGruppen, Coop og Reitangruppen. 
Den typiske butikken i Norge er små supermarkeder (under 1 000 m²). I dag bygges også stadig flere hypermarkeder i Norge (2 500 m²+). I en rekke andre land er det hypermarkedene som dominerer dagligvarehandelen. 
Omsetningen i Norge (2006), ca. 110 milliarder kroner, fordeler seg slik mellom de forskjellige butikktypene:

9,6 % andel på hypermarkeder
19,7 % store supermarkeder (1001-2 500 m²)
50,7 % små supermarkeder (401-1 000 m²)
19,7 % supretter (101-400 m²)Det finnes ikke egne tall for dagligvarebutikker 100 m² og mindre, butikktypen som kalles små dagligvareforretninger og i Norge også går under navnet Brustadbu.


=== Grossistgrupperinger og kjeder ===
NorgesGruppen, som er størst, har kjedekonseptene: Kiwi, Meny, Spar, Eurospar, Joker, Nærbutikken og Jacob's (to matbutikker på Holtet og Majorstuen i Oslo som ligner på Meny). Også Bunnpris er tilknyttet Norgesgruppens distribusjonskanal. Den første butikken 1979 (Kiwi).
Coop har kjedene: Obs, Extra, Coop Mega, Coop Prix, Coop Marked og Matkroken. Første butikken var Obs, fra 1968.
Reitangruppen har bare ett konsept innen dagligvarer, Rema, men dette er den største dagligvarekjeden i Norge. Remas første butikk kom i 1979.
Iceland Foods er en britisk dagligvarekjede som åpna sin første butikk i Norge i 2018.


==== Tidligere grossistgrupperinger ====

ICA Norge stod bak Rimi, ICA Nær, ICA Supermarked, ICA Maxi og Matkroken.  Var i Norge fra 1993 til 2014. I oktober 2014 kjøpte Coop Norge opp ICA Norge med 553 butikker for 2,5 mrd kroner.
Lidl som prøvde seg på det norske markedet fra 2004 til 2008 før driften ble oppgitt. Lidl hadde også bare ett konsept, men forble klart minst med en andel på mellom 1 og 2 %. (Lidl ble 14. mars 2008 kjøpt av Reitangruppen.)


==== Andre ====
I større byer i Norge har mange mindre kolonial- og dagligvareforretninger blitt overtatt av personer med annen etnisk bakgrunn enn norsk, noe som ofte har ført til et større vareutvalg. Butikkene uten kjedetilknytning har imidlertid svært liten økonomisk betydning i den store sammenhengen.


== Referanser ==
Messiah

Messiah er et thrash metal band fra Sveits. Bandet ble stiftet i 1984 av Wilhelm Kuhne, Remo Broggi og Rudolf Heer. Bandet er best kjent for deres første to fullengdere Hymn to Abramelin og Extreme Cold Weather.
Messiahs debut-album, Hymn to Abramelin, ble gitt ut i 1986 på Chainsaw Murder Records. 
Den andre LP-en, kalt Extreme Cold Weather kom ut i 1987 men ble gjenutgitt tre år senere av Nuclear Blast. Den utgaven inneholdt også debuten.
Bandet fikk da en avtale med det store tyske plateselskapet Noise Records, som gav ut deres neste plate Choir of Horrors i 1991.
Messiah gav ut to plater til kalt Rotten Perish og Underground på Noise, men la opp på midten av 90-tallet. Bandet har senere spilt sammen og holdt en konsert, men de har bestemt seg for å ikke ha noen reuinion.


== Medlemmer ==
Remo "Brogi" Broggi – gitarist (1984-1995, 2003)
Patrick "Frugi" Hersche – bassist (1990-1994, 2003)
Steve Karrer – trommeslager  (1990-1995, 2003)
Andy Kaina – vokalist (1990-1994, 2003)


== Tidligere medlemmer ==
Reto Wilhelm Kühne – vokalist, bassist
Rolf Heer – trommeslager
Christofer Johnsson – vokalist
Andre Steiner – gitarist
Dave Philips – bassist
Pete Schuler – trommeslager
VO Pulver – gitarist
Oliver Kohl – bassist


== Album ==
Hymn to Abramelin (1986)
Extreme Cold Weather (1987)
Choir of Horrors (1991)
Rotten Perish (1992)
Underground (1994)
Fracmont (2020)


== EP ==
Psychomorphia (1990)
The Ballad of Jesus (1994)


== DVD ==
20 Years of Infernal Thrashing Madness (2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Messiah på Discogs 
(en) Messiah på MusicBrainz 
(en) Messiah på Encyclopaedia Metallum 
(en) Messiah på Songkick 
(en) Messiah på AllMusic
Lysekthet

Lysekthet eller fargeekthet beskriver den grad av fargebestandighet som finnes i pigmenter når de utsettes for lys over tid. Enkelte malingstyper og materialer er mer lysekte enn andre, det vil si at de lysekte pigmentene tåler lys bedre og beholder fargen lenger. Lysekthet er en kvalitet eller egenskap ved et materiale eller et fargestoff på linje med holdbarhetsegenskaper som slitestyrke og værbestandighet.  


== Eksempler ==
Mange pigmenter skifter farge relativt fort, særlig når de utsettes for direkte sollys. Vi sier at de falmer eller blekner. Det er en mengde eksempler fra hverdagslivet der materialer varig endrer farge hvis de blir utsatt for lys over lang eller kort tid. Dette gjelder i større eller mindre grad for nesten alle slags fargestoffer.

Rødlakkerte biler over en viss alder er ekstremt vanskelige å dellakkere uten å få synlig nyanseforskjell fordi originallakken oppbevares mørkt, mens bilen utsettes for lys.
Både vanlige fargefotos og mer avanserte og dyrere utgaver, risikerer å blekne eller misfarges over tid. Prosessen er hurtigere når fotoet ikke oppbevares mørkt.
Lyspåvirkning kan medføre at kunstverk, spesielt malerier, forandrer seg mer enn det bare tid alene gjør. Avanserte museer viser derfor gamle mesterverk i rom der belysningen er tilpasset, og skrues helt av når rommet ikke er i bruk. Bruk av blitz for å fotografere er strengt forbudt, også når en bare skal ta bilde av publikum.
Interiører, tapeter, gulvtepper, gardiner og møbelstoffer endrer farge over tid.
Trepanel og treholdig papir gulner og mørkner.Seriøse malingfabrikker for kunstnerfarger oppgir lysekthetsgraden som en del av basisinformasjonen både i brosjyrer og på tubene. Enkelte av fargene som er i bruk, er kanskje ikke de mest lysekte, men der finnes ikke bedre alternativer.
Penner med lysekte blekk, det vil si fargestoff som ikke blekner, kalles ofte dokumentpenner og brukes blant annet til signaturer som må holde i mange år.


== Se også ==
Lysaldring
Fadeometer
Olov Grøtting

Olov Grøtting (født 14. september 1960) er en norsk politiker (Sp) som var ordfører i Alvdal kommune fra 2007 til 2011.
Hun var storingsrepresentant i Familie- og kulturkomiteen fra 2009 til 2013, og har vært politisk nestleder i Hedmark Senterparti siden 2008.
Grøtting var medlem i Alvdal kommunestyre fra 1995 til 1999, og i formannskapet og kommunestyret fra 1999 til 2003. De samme vervene mens hun var ordfører i perioden 2007 til 2011, også som gruppeleder, formannskap og kommunestyre fra 2011.
Hun har bakgrunn fra reiselivet. Var deretter ansatt i Hedmark fylkeskommune fra 2001 til 2011 og arbeidet i Regionrådet for Fjellregionen. Etter dette rakk hun så vidt å starte opp i Tynset kommune som prosjektleder for "Prosjekt samhandling i Fjellregionen" (gjelder gjennomføring av samhandlingsreformen i Fjellregionen), før hun ble meldt inn til Stortinget.  
Grøtting utdannelse innen økonomi, administrasjon og offentlig ledelse fra Høgskolen i Hedmark og Karlstads universitet. 
Hun er gift og har to voksne barn. 


== Kilder ==
Oversikt over direktevalgte ordførere
[1]


== Eksterne lenker ==
(no) Olov Grøtting hos Stortinget 
(no) Olov Grøtting hos Norsk senter for forskningsdata
Superstars (norsk TV-program)

Superstars er et norsk sportsrelatert gameshow ledet av Heidi Tjugum og Pål Gleditsch som gikk på TV3 i 1997. I dette programmet konkurrerte noen av Norges beste idrettsutøvere i uvanlige sportsgrener. Igjennom 15 øvelser skulle de testes i styrke, hurtighet, utholdenhet og presisjon. Vinneren ble titulert «Årets Superstar» og fikk 300 000 kr. Programmet gikk på tirsdager.
48 norske idrettsutøvere deltok i programmet (halvparten menn og kvinner). Hver deltager fikk opptil 10 000 kroner for å stille til start. Opptakene ble gjort i løpet av en uke i juli, på Mellbystrand i Sverige.Programmet var TV3s storsatsing høsten 1997.


== Seertall ==
Programmet ble ingen seersuksess. Det ble i snitt sett av ca. 115 000, mens finalen, som var den mest sette episoden, ble sett av 181 000.Superstars ble oppfattet som en konkurrent til det langt mere suksessfulle Mestermøtet, som gikk på TV 2.


== Referanser ==
Presisjonsorientering

Presisjonsorientering, eller Pre-O, er en gren innen orientering som er integrert for funksjonsfriske og bevegelsehemmede. Løypene skal gå langs stier eller veier som er tilgjengelig for rullestol. I terrenget langs løypa er det plassert et antall poster, som skal løses korrekt.  På en normal post er det plassert et antall skjermer, og man skal bestemme hvilken (om noen) som er riktig ifølge kart og postbeskrivelse. Det finnes også enskjermsposter, hvor deltageren skal bestemme hvilken (om noen) av flere postbeskrivelser som er korrekt. Plasseringen avgjøres av antall riktig løste poster, og deretter av tiden på spesielle "tidsposter", hvor tiden benyttet til løsning av oppgaven blir målt.
Internasjonalt benyttes betegnelsen Trail-O.
Sanatorium

Sanatorium er en eldre betegnelse på et helsehjem, kursted, rekreasjonssted og en klinikk for langtidsbehandling. Begrepet har sin opprinnelse fra det latinske ordet «sanare» hvilket betyr helbrede eller gjøre frisk igjen, og ble særlig benyttet i Norge og andre land om institusjoner for behandling av personer med tuberkulose. En senere anvendelse av begrepet var nervesanatorium. Disse ble primært innrettet til å ta mot og behandle pasienter med nevroser og nervøse lidelser der pasienten ikke var så virkelighetsforskjøvet og urolig at lukket behandling ble nødvendig.
Sanatoriene hadde sin glanstid før antibiotikaens tid. Den tyske legen Herrmann Brehmer hevdet i 1853 at den alvorlige lungesykdommen tuberkulose kunne helbredes, og åpnet i 1863 det første sanatoriet, Brehmerschen Heilanstalt für Lungenkranke i Görbersdorf, Sokołowsko i Polen. Behandlingen måtte starte tidlig etter sykdomsutbruddet, pasientene skulle være i frisk luft og landlige omgivelser, spise næringsrik mat, ha mye ro og hvile, og drive forsiktig trening. Rasjonalet var at pasienters immunforsvar ville styrkes, og dermed i større grad være i stand til overvinne pulmonologiske tuberkuløse infeksjoner.
Tuberkulose-sanatorier ble vanlige over hele Europa fra slutten av 1800-tallet og frem til effektive medisiner ble oppdaget.


== Sanatorier i Norge ==

Akers lægers tuberkulosehjem, Ullern
Breidablikk sanatorium
Dr. Mjøens sanatorium, Grefsen
Fefor høyfjelssanatorium
Gausdal høyfjelssanatorium
Gjøsegaarden sanatorium
Grefsen Sanatorium, Grefsen
Glittre sanatorium, Hakadal (nå Glittreklinikken)
Guldhaugen sanatorium, Harstad
Holmenkollen sanatorium
Landeskogen tuberkulosesanatorium
Lyster sanatorium
Haukåsen tuberkulosesykehus, Trondheim
Marie Plahtes Minde, Bærum
Mesnaliens kursted for brystsvage, Lillehammer
Lifjeld Sanatorium, Midt-Telemark
Lisbetsæter, Skaun
Midtstuen sanatorium
Modum bads nervesanatorium
Nordstrand tuberkulosehjem
Ramsvig sanatorium
Reknes sanatorium
Ringvål statssanatorium
Rove sanatorium, Holmestrand
Solli nervesanatorium, Nesttun
Solbakken sanatorium, Heddal, Telemark
Sortland tuberkulosehjem, Sigerfjord
Tandem nervesanatorium, Nes, Hedmark
Tonsåsen sanatorium
Vardåsen sanatorium, Asker
Vensmoen sanatorium
Voksenkollen sanatorium
Vefsn sanatorium, Mosjøen
Vraaliosen sanatorium, Telemarken


== Se også ==
Tuberkulosehjem


== Referanser ==


== Litteratur ==
Øverland, Birger: Håndbok for tuberkuløse og i tuberkulosearbeidet interesserte, Den norske Nasjonalforeningen mot tuberkulosen, Oslo (1926)


== Eksterne lenker ==
Nasjonalt medisinsk museum – «Tuberkulose. Den hvite pest»
Randmorene

Randmorener er en ryggformet moreneavsetning som er blitt dannet langs kanten av en isbre ved stillstand eller framrykk av brefronten. De kalles endemorener når de er avsatt foran brefronten og sidemorener når de er avsatt i en dalside ved siden av breen. Andre betegnelser er morenerygg og israndavsetning. De består av usortert materiale som har blitt transportert av breen.
Av de forskjellige typene randmorener er endemorenene de mest synlige. Flere voller viser hvor langt breen har trengt frem til ulike tider. De ulike trinnene kan identifiseres og dateres, og de har gjerne navn etter bestemte lokaliteter, f.eks. Tjøme-Hvaler-trinnet.De yngste randmorenene er små og er lett synlige foran dagens isbreer. I Norge kan man finne 6-7 endemorener framfor en bre. Har breen gått fram i en dal (dalbre), har endemorenen gjerne form som en halvsirkel. Mange innsjøer er oppdemt av endemorener (bresjø). Etter siste istid ble store rygger dannet på bunnen av fjorder.
På 1700-tallet ble det skapt mange endemorener som i dag ligger mange kilometer fra dagens brefront, for eksempel framfor flere utløpere fra Jostedalsbreen.
Briksdalsbreen gikk i perioden 1987–1996 fram 400 meter. Fra 1996 har den gått tilbake 100 meter.


== Forskningshistorie ==
Geologen Theodor Kjerulf var den første som beskrev de store kvartærgeologiske løsmassene på Østlandet som avsetninger fra istiden.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ole G. Karlsen: Delta. Naturgeografi for den videregående skolen. 1981
Ole G. Karlsen: Ei verd av is. Oslo 1992
Israndlinjer i Norden. TemaNord 1998. bokhylla.no
Theodor Kjerulf: Istiden. København 1876. bokhylla.no


== Se også ==
Raet
Warblade

Warblade er et shareware 2D shooterspill for hvor spilleren styrer et romskip på jakt etter å eliminere aliens. Det er hovedsakelig basert på 1980- tallets Galaga og Deluxe Galaga, som da var å finne på spillkonsollen Amiga. Spillet er laget av Edgar Vigdal.


== Eksterne lenker ==
Warblades hjemmeside
Fanside
Fansiden: Bonusinfo
Fansiden: Rangeringsinfo
Canal M

Canal M var en norsk shoppingkanal som eksisterte fra 1997 til 1999. Jarl Goli og Thomas Leikvoll var blant programlederne. Canal M sendt på samme frekvens som NRK2 og sendte utelukkende på formiddager og natt, når NRK2 ikke hadde sendinger (kl 01:00-17:00). De sendte fra London.
Kanalen solgte alt fra støvsugere og kasseroller til videokasetter og bøker.
Canal M var eid av Nordic Shopping Channel (som igjen var eid av TV 2 og Telenor).Den ble vedtatt nedlagt den 19. februar 1999 grunnet lav inntjening.


== Se også ==
Liste over norske TV-kanaler


== Referanser ==