jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cristiane

Cristiane Rozeira de Souza Silva (født 15. mai 1985), bedre kjent som Cristiane, er en brasiliansk 
kvinnelig fotballspiller. Hun spiller for Chicago Red Stars, men er lånt ut til Santos FC ettersom Red Stars midlertidig er lagt ned mens de leter etter penger til å fortsette.
Cristiane debuterte på Brasils kvinnelandslag i fotball i 2003, men hennes virkelige gjennombrudd som spiller kom i OL året etter. Hun var med fem mål turneringens toppscorer sammen med Birgit Prinz, om enn målene kom mot relativt beskjeden motstand fra Hellas' og Mexicos landslag. Det brasilianske landslaget kom til finalen, og enda det ble tap mot USA, var dette den beste innsatsen til Brasils kvinnelandslag noensinne. Cristiane spilte også en vesentlig rolle for Brasil i VM i 2007, der landslaget nok en gang tapte finalen, denne gangen for Tyskland. Under OL etter var hun nok en gang viktig, nok en gang ble hun toppscorer, og nok en gang scoret hun fem mål.
På klubbnivå har Cristiane ikke hatt den samme eventyrlige suksessen. Hennes overgang til tysk fotball introduserte henne til mer fysisk fotball enn hun var vant til, og hun ble verken en hit i Turbine Potsdam eller i Wolfsburg. Etter et kort opphold i Linköpings FC mens hun ventet på OL, dro hun tilbake til Brasil, denne gangen til Corinthians. I 2009 viste Chicago Red Stars interesse for henne, og hun fikk kontrakt med klubben. På grunn av den lange pausen mellom avsluttet sesong i august og ny sesong i mars, ble hun lånt ut til Santos FC. Dette var med andre ord den tredje klubben i Brasil hun spilte på, om enn som utlånt.
Både i 2007 og 2008 ble Cristiane kåret til årets spiller.


== OL-medaljer ==
 2004  Athen - Sølv i fotball, damer Brasil 
 2008  Beijing - Sølv i fotball, damer Brasil 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Cristiane – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Cristiane – Olympedia 
(en) Cristiane – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Cristiane – Brasils olympiske komité 
(en) Cristiane – FIFA 
(en) Cristiane – UEFA 
(fr) Cristiane – LÉquipe 
(en) Cristiane – WorldFootball.net 
(en) Cristiane – FootballDatabase.eu 
(en) Cristiane – Soccerway
Therapon Hümmerich

Therapon Johannes Hümmerich (født 9. juni 1900 i Sveits, død 3. juni 1988 i Nedre Eiker) var munkeprest og leder for Hellige Nikolai menighet  i Oslo fra 1952 til slutten av 1970-tallet.
Han var født og oppvokst i Sveits. Han flyttet deretter til Alsace i Frankrike, og fikk senere som kall å lede menighetsarbeidet for russiske emigranter og flyktninger til Norge. Fader Therapon deltok i det økumeniske arbeide i Norge.
Da han kom til Norge i 1952 og tok over ledelsen i den ortodokse menigheten i Oslo, førte dette til blandede reaksjoner fra menighetens medlemmer. Fader Therapon var både konvertitt og ikke-russer, noe som mange mente svekket det russiske preget på menigheten.
Fader Therapon fikk Flyktningerådet til å opprette flyktningehjemmet «Granlien» på Helgøya i Mjøsa. Dette ble etter hvert et hjem der det stort sett bodde russere, og han fikk derfor bygget et ortodoks kapell der. Han kom til kapellet for å holde messe flere ganger i året. I dag er både flyktningehjemmet og kapellet revet, men man finner mange russiske kors på Helgøye kirkegård på grunn av dette. Det var også på denne kirkegården Hümmerich ble gravlagt da han døde i 1988. Siden da holder den ortodokse menigheten hvert år en minnegudstjeneste på kirkegården til minne om dem som ligger der.
Da Hümmerich på slutten av 1970-tallet ble for syk til å kunne feire kirkelige handlinger, var dette et hardt slag for menigheten som i noen år etterpå eksisterte på et tilnærmet nullpunkt.


== Eksterne lenker ==
Menighetens historie
Lisa Martin

Lisa Martin (født 12. mai 1960 i Gawler, Sør-Australia) er en australsk tidligere maratonløper som vant sølvmedalje i OL 1988 i Seoul, kun 13 sekunder bak Portugals Rosa Mota. Hun har ellers seirer fra Samveldelekene (1986 og 1990). Martins beste løp var trolig New York City Maraton i 1992, som hun vant på ny rekord 2.24.40. Denne tiden stod i ni år.
Hun er tidligere gift med Kenyas løper Yobes Ondieki, som hun har en datter med.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lisa Martin – Olympics.com 
(en) Lisa Martin – Olympic.org 
(en) Lisa Martin – Olympedia 
(en) Lisa Martin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lisa Martin – Australian Olympic Committee 
(en) Lisa Martin – Sport Australia Hall of Fame 
(en) Lisa Martin – World Athletics 
(en) Lisa Martin – Athletics Australia 
(en) Lisa Martin – Track and Field Statistics 
(en) Lisa Martin – TheSports.org 
athletics.com: «Profile: Lisa Martin»
Katrin Dörre-Heinig

Katrin Dörre-Heinig (født som Dörre 6. oktober 1961 i Leipzig i Sachsen) er en tysk tidligere maratonløper som først representerte Øst-Tyskland, og etter gjenforeningen Tyskland.
Karrierens høydepunkt er bronsemedaljen fra OL 1988 i Seoul. Hun har ellers tre seirer fra Osaka Maraton. Dörre-Heinig har 35 løp under 2.34 t, med en personlig rekord på 2.24.35 fra Hamburg Maraton (1999).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Katrin Dörre-Heinig – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Katrin Dörre-Heinig – Olympedia 
(en) Katrin Dörre-Heinig – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Katrin Dörre-Heinig – World Athletics 
(en) Katrin Dörre-Heinig – Track and Field Statistics 
(en) Katrin Dörre-Heinig – TheSports.org
Claudia Zackiewicz

Claudia Zaczkiewicz (født som Reidick 4. juli 1962 i Oberhausen) er en tysk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte på 100 meter hekk for Vest-Tyskland.
Karrierens høydepunkt er bronsemedaljen fra OL 1988 i Seoul, bak Jordanka Donkova (vinner) og Gloria Siebert, med tiden 12,75.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Claudia Zackiewicz – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Claudia Zackiewicz – Olympics.com 
(en) Claudia Zackiewicz – Olympic.org 
(en) Claudia Zackiewicz – Olympedia 
(en) Claudia Zackiewicz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Claudia Zackiewicz – World Athletics
Maurice Buret

Maurice Buret (født 21. mai 1909, død 23. august 2003) var en fransk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Buret ble olympisk mester i dressur under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Saint Quen» var han med på det franske laget som vant dressurkonkurransen foran USA og Portugal. De andre deltakere på dressurlaget var André Jousseaume på «Harpagon» og Jean Saint-Fort Paillard på «Sous Les Ceps».


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i hestesport, dressur lagkonkurranse  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maurice Buret – Olympedia 
(en) Maurice Buret – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Jean Saint-Fort Paillard

Jean Saint-Fort Paillard (født 4. august 1913 i Saint-Cyr l'École i departementet Seine-et-Oise, død 16. januar 1990) var en fransk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Paillard ble olympisk mester i dressur under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Sous Les Ceps» var han med på det franske laget som vant dressurkonkurransen foran USA og Portugal. De andre deltakere på dressurlaget var André Jousseaume på «Harpagon» og Maurice Buret på «Saint Quen».


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i hestesport, dressur lagkonkurranse  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean Saint-Fort Paillard – Olympedia 
(en) Jean Saint-Fort Paillard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Elna Matland

Elna Matland, født Rekve (født 28. april 1921, død 23. november 2011) var en norsk barneskolelærer og kommunepolitiker, aktiv i kultur- og samfunnslivet.
Elna Rekve ble født i Bergen. Hun gikk på Stord lærarhøgskule fra 1942 til 1944. Som nyutdannet lærer ble hun under den andre verdenskrig tilsatt som guvernante på Fefor Høifjellshotell, der hun underviste de tre barna til direktør Walter og et barn fra Bergen som var evakuert dit.
Etter dette arbeidet hun i barneskolen i Bergen og senere i Sauda, der mannen hennes, Johan Matland, ble personaldirektør for Union Carbide Norge.

1945 Rothaugen skole, Bergen
1946–48 Møhlenpris skole, Bergen
1949–55 hjemmeværende med egne barn (fødte 3 barn på 4 år)
1956–60 Landås skole, Bergen
1960–81 Fløgstad skule, SaudaEtter at hun ble enke, flyttet Elna Matland tilbake til Bergen i 1981 og pensjonerte seg. Hun var fremdeles en aktiv, kulturorientert samfunnsdebattant og en populær kåsør.


== Priser og utmerkinger ==
Tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 2009.
Æresmedlem av Universala Esperanto-Asocio siden 1992Under den 77. esperanto-verdskongressen i Wien i 1992 ble Elna Matland utnemnt til æresmedlem i Universala Esperanto-Asocio (UEA). Hun er i dag den eneste nordmann med slik medlemskap. I notisen om utnemninga i UEAs tidsskrift Eperanto for oktober 1992 heter det (i norsk oversetting):

Elna Matland (Norge) ble født i Bergen 28. april 1921, og etter å ha tjent som lærer annensteds i mange år, bor hun nå i byen igjen. Etter å ha lært esperanto i 1939, ble hun fort aktiv, var sekretær eller leder for de lokale klubbene i Bergen og Sauda, styremedlem i en regional esperantoorganisasjon og i Norsk Esperanto-Forbund – der hun også har vært president (1985–91). Hun har vært leder for lærerseksjonen og til pressetjenesten til Norsk Esperanto-Forbund, medlem i eksamenskommisjonen og jubileumskomiteen, (fak)delegito, rådsmedlem i UEA etc. Matland var leder for den lokale arrangementskomiteen til den 76. verdskongressen, og har hovedfortjenesten for suksessen til dette store arrangementet.Æresmedlem av Bergen esperantoklubb siden 1992
Æresmedlem av Norsk esperantoforbund siden 2001


== Referanser ==
Li Meisu

Li Meisu (født 17. april 1959 i Hebei) er en kinesisk tidligere kulestøter.
Lis' fremste meritt er bronsemedaljen fra OL 1988 i Seoul. Hun har vært i VM-finaler to ganger (1987 og 1997), hvor hun kom på henholdsvis syvende- og sjetteplass.


== Personlig rekord ==
Kulestøt – 21,76 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Li Meisu – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Li Meisu – Olympics.com 
(en) Li Meisu – Olympic.org 
(en) Li Meisu – Olympedia 
(en) Li Meisu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Li Meisu – World Athletics 
(en) Li Meisu – Track and Field Statistics
Jive

Jive er en rask dans i 4/4 takt, som oppstod i USA på 1940-tallet. Det er ganske likt swing (mest østkystswing) i grunnstegene. Jive er en av de fem internasjonale latin-selskapsdansene. Jive er den femte dansen som danses på hvert mesterskap i Norge.
Quickstep

Denne artikkelen er om dansen. For artikkelen om det belgiske sykkellaget, se Quick Step.
Quickstep er en veldig rask internasjonal standard selskapsdans, og har enten 2/4 eller 4/4 takt, slik som foxtrot. En sang som veldig ofte danses quickstep til er Louis Primas "Sing Sing Sing". Quickstep regnes som en veldig rask foxtrot.
Rumba

Rumba er en internasjonal latin selskapsdans, og er en "sakte" cha cha cha. En enda saktere versjon av rumba er bolero. Rumba er den dansen med tregest tempo av de internasjonale fem latin-selskapsdansene. Rumba stammer fra Cuba.
Paso doble

Paso doble er en av de fem internasjonale latin selskapsdansene. Karakterene i pasodoble er at mannen er en tyrefekter og kvinnen er mannens røde kappe. En sang som oftest brukes bare til å danse paso doble til er «España Cañí» komponert av André Reiu. På spansk, betyr paso doble dobbelt steg.
Oniscigastridae

Oniscigastridae er en familiegruppe av døgnfluene. De lever bare på den sørlige halvkulen.


== Utseende ==
De voksne insektene kan blant annet kjennes på at de har mørke flekker langs framkanten av forvingene. Det første fotleddet på bakfoten er delvis sammenvokst med leggen (tibia) og omtrent like langt som denne.
Nymfene har et lite, nedbøyd hode. Antennene er litt lengre enn hodekapselen. Beina er middels lange, føttene er lengre enn leggene, klørne glatte. Bakkroppen er flattrykt, med knøler midt på ryggen og side-utskudd bakerst på hvert ledd. De har bare trakégjeller på de fire fremste leddene, gjellene på det første leddet er større enn de andre og ligger som et lokk over gjellene på ledd 2–4.


== Levevis ==
Nymfene lever i kalde innsjøer og sakteflytende elver med siltbunn. De spiser detritus-partikler. De voksne insektene svermer om dagen, gjerne i solskinn. Etter paringen legger hunnen opptil 1500 egg.


== Systematisk inndeling ==

Orden døgnfluer (Ephemeroptera)
Gruppe Schistonota
Overfamilie Baetoidea
Familie Oniscigastridae
Slekten Oniscigaster MacLachlan – New Zealand
Oniscigaster distans
Oniscigaster intermedius
Oniscigaster wakefieldi
Slekten Siphlonella Needham & Murphy – sørlige Chile
Siphlonella guttata (Pictet, 1843)
Siphlonella ventilans Needham & Murphy, 1924
Slekten Tasmanophlebia Tillyard, 1921 – Sørlige Australia
Tasmanophlebia lacuscoerulei Tillyard, 1933
Tasmanophlebia lacustris Tillyard, 1921
Tasmanophlebia nigrescens Tillyard, 1933


== Litteratur ==
Australian Faunal Directory – Oniscigastridae
Identification and Ecology of Australian Freshwater Invertebrates


== Eksterne lenker ==
(en) Oniscigastridae i Encyclopedia of Life 
(en) Oniscigastridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oniscigastridae hos NCBI 
Oniscigastridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera) Arkivert 29. juni 2009 hos Wayback Machine. (engelskspråklig)
CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening
Tasmanophlebia sp., nymfe, fra Australian National Insect Collection Database
Petter Jakobson Falk

Petter Jakobson Falk (født 1591, død 1643) var fut på Helgeland fra ca. 1619 til ca. 1640. Han kan regnes som stamfar til Falk- eller Falchslekten på Helgeland, en slekt som hadde stor makt i regionen de neste generasjonene. Sammen med sin ektefelle samlet han seg et stort gods med landeiendommer.
Petter Falk var født i Romsdalen rundt 1591. Faren Jakob Pederson var dansk, fut i Romsdalen og senere lagmann i Trondheim og Jemtland. Moren var Margrete Petersdotter Falkener, født i Trondheim.
I 1624 giftet han seg med Anne Jonsdotter. Han ble utnevnt til fut for Helgeland i 1618, og bosatte seg på kronens tjenestemannsgård på Nord-Herøy. I løpet av sin tid som fut fikk han i sitt eie mange gårder, i 1642 eide han et gods med en samlet landskyld på 47 våg, det var 33 matrikkelgårder og rundt 60 bruk. Etter at han døde, fortsatte enken godssamlingen.
Petter og Anne har 9 kjente barn, blant dem Maren Falk, moren til dikterpresten Petter Dass.


== Kilder ==
Arnt O. Åsvang: Slekten Falch I (1979)
Kåre Hansen: Petter Dass – mennesket, makten og mytene (2006)
Beate Koch

Beate Koch (født 18. august 1967 i Jena, Thüringen) er en tysk tidligere  spydkaster som konkurrerte for Øst-Tyskland.
Hennes fremste meritt er bronsemedaljen fra OL 1988 i Seoul.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Beate Koch – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Beate Koch – Olympics.com 
(en) Beate Koch – Olympic.org 
(en) Beate Koch – Olympedia 
(en) Beate Koch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Beate Koch – World Athletics 
(en) Beate Koch – Track and Field Statistics
Bjerregaardsgates Boligselskap

Bjerregaardsgates Boligselskap er et boligselskap som holder til i Waldemar Thranes gate 47 og 49 og Bjerregaards gate 56 på Ila, nær St. Hanshaugen i Oslo.  Borettslaget består av 160 boenheter. Størrelsen på boenhetene varierer fra 40 m² til 100 m². Gården ble bygget på 1930-tallet.Omfattende rehabilitering / oppussing startet i 2009  med blant annet utskifting av vannrør, rehabilitering av soilrør, overgang til fjernvarme, installasjon av fiberoptisk internettilkobling og oppussing av oppganger. Hjemmesiden til borettslaget er http://www.bb56.no
Aleksy Antkiewicz

Aleksy Antkiewicz (født 12. november 1923, død 3. april 2005 Gdańsk) var en polsk bokser som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Antkiewicz vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den tredje letteste vektklassen, fjærvekt opp til 58,0 kg, bak italienske Ernesto Formenti og Dennis Shepherd fra Sør-Afrika.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Sølv boksing, fjærvekt  Polen
 1948  London - Bronse boksing, fjærvekt  Polen


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksy Antkiewicz – Olympedia 
(en) Aleksy Antkiewicz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksy Antkiewicz – databaseOlympics.com (arkivert) 
(pl) Aleksy Antkiewicz – Polens olympiske komité
Acanthametropodidae

Acanthametropodidae er en familiegruppe av døgnfluene. Det er kjent tre arter, fra Nord-Amerika og Øst-Asia, i tillegg er det beskrevet en fossil art fra eocen-perioden. Familien ble først oppdaget i 1948, trolig fordi nymfene til disse døgnfluene holder seg i områder (elvebunn med løs sand) der det er få andre vanninsekter, og der det derfor sjelden blir samlet insekter. Dessutene er de raske og smidige svømmere som trolig lett unngår å bli fanget. De hører til en liten gruppe døgnfluer som er rovdyr.


== Utseende ==
De voksne insektene er foreløpig ukjente i alle fall for A. pecatonica. De er slanke døgnfluer, forvingene er avlange med tett årenett. Hannen har store fasettøyne. Bakvingene er forholdsvis store. De har to haletråder. Nymfene er kraftige, avlange insekter. Hodet er kraftig med store, litt utstående fasettøyne. Antennene er tynne og omtrent så lange som hodet. Beina er slanke, hårløse, og ligner beina til krabber. Bakkroppen har to torneaktige utvekster på ryggen av hvert ledd. Trakégjellene er bladformede med lange frynser langs kanten, på det første paret er frynsene så lange at hele gjellen blir buskformet. Haletrådene er nakne.


== Levevis ==
Nymfene lever i elver med bunn av løs sand og grus og er raske, frittsvømmende rovdyr som jakter blant annet på fjærmygglarver.


== Systematisk inndeling ==

Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
Gruppe Schistonota
Overfamilie Baetoidea
Familie Acanthametropodidae
Slekten Acanthametropus Tshernova, 1948 – to arter, Nord-Amerika og Nordøst-Asia
Acanthametropus nikolskyi Tshernova, 1948 – Amur-området
Acanthametropus pecatonica (Burks, 1953) – USA
Slekten Analetris Edmunds, 1972
Analetris eximia Edmunds, 1972 – Nord-Amerika
Analetris secundus Godunko & Klonowska-Olejnik, 2006 – fossil fra baltisk rav, eocen


== Referanser ==
Godunko, R.J. og Klonowska-Olejnik, M. (2006) The first fossil representative of the genus Analetris Edmunds, 1972 (Insecta: Ephemeroptera: Acanthametropodidae) from the Eocene Baltic amber. Annales Zoologici 56: 785-790. [1]
McCafferty, W.P. (1991) Comparison og old an new world Acanthametropus (Ephemeroptera: Acanthametropodidae) and other psammophilous mayflies. Entomological News 102: 205-214. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Acanthametropodidae i Encyclopedia of Life 
(en) Acanthametropodidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Acanthametropodidae hos Fossilworks 
(en) Acanthametropodidae hos ITIS 
(en) Acanthametropodidae hos NCBI 
Acanthametropodidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening
Sotbergkall

Sotbergkall (Cinclodes antarcticus) er en fugl i familien ovnfugler.
Underarten Cinclodes antarcticus antarcticus («Tussockbird») er endemisk til Falklandsøyene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sotbergkall i Encyclopedia of Life 
(en) Sotbergkall i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sotbergkall hos Artsdatabanken 
(en) Sotbergkall hos ITIS 
(en) Sotbergkall hos NCBI 
(en) Kategori:Cinclodes antarcticus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cinclodes antarcticus – detaljert informasjon på Wikispecies
Dipteromimidae

Dipteromimidae er en familiegruppe av døgnfluene. Familien er regnet som en av de mest primitive døgnflue-familiene, og omfatter bare to kjente arter fra Japan.


== Utseende ==
De voksne insektene er slanke, langbeinte døgnfluer med bittesmå bakvinger og tre haletråder som er nær dobbelt så lange som kroppen, gjerne gulbrune på farge. Hannens fasettøyne er moderat store og oppsvulmede. Forvingen er avlang med fint årenett, bakvingen er redusert til et lite skjell. Nymfen er avlang, parallellsidig, med forholdsvis lite hode, korte bein, smalt bladformede trakégjeller og tre nokså korte haletråder.


== Levevis ==
Nymfene til denne familien lever i små fjellbekker. De har en ettårig livssyklus.


== Store genetiske forskjeller ==
Man antar at disse døgnfluene har dårlig spredningsevne, og siden de bare lever i små fjellbekker, er de ulike bestandene trolig sterkt isolerte fra hverandre. Tojo (2008) viste at de ulike bestandene av disse artene er uvanlig ulike genetisk, noe som tyder på at de har vært isolert fra hverandre lenge.


== Systematisk inndeling ==

Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
Gruppe Schistonota
Overfamilie Baetoidea
Familie Dipteromimidae
Slekten Dipteromimus McLachlan, 1875
Dipteromimus flavipterus Tojo & Matsukawa, 2003
Dipteromimus tipuliformis McLachlan, 1875


== Litteratur ==
Tojo, K.(2008) Genetic diversity in headwater-specific mayflies based on the mitochondrial 16S rRNA gene sequences. [1]
Tojo, K. og Matsukawa, K. (2003) A description of the second species of the family Dipteromimidae (Insecta: Ephemeroptera) and genetic relationships of two dipteromimid mayflies inferred from mitochondrial 16S rRNA gene sequences. Zoological Science 20: 1249-1259. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Dipteromimidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dipteromimidae hos NCBI 
Dipteromimidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening
Jafar Salmassi

Mohammad Jafar Salmassi (persisk: محمد جعفر سلماسی født 1918 i Kadhimiya i Bagdad, død 1999 i Teheran) var en iransk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Salmassi vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den nest letteste klassen, fjærvekt opp til 60 kg. Det var totalt seks vektklasser, en mer enn under de fire foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen, Paris, Los Angeles og Berlin. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Salmassi løftet sammenlagt 312,5 kilo, tjue kilogram mindre enn gullvinneren Mahmoud Fayad fra Egypt og fem kilo mindre enn Rodney Wilkes fra Trinidad og Tobago som fikk sølv.
Salmassi vant gullmedaljen i 60-kilosklassen i de første Asialekene 1951 i New Delhi i India.


== OL-medaljer ==
  1948  London - Bronse i vektløfting, fjærvekt  Iran


== Eksterne lenker ==
(en) Jafar Salmassi – Olympedia 
(en) Jafar Salmassi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jafar Salmassi – databaseOlympics.com (arkivert)
Metretopodidae

Metretopodidae er en familiegruppe av døgnfluene. I den inndelingen som er brukt her, blir disse artene ført til familien klodøgnfluer (Ametropodidae).


== Utseende ==
Ganske store, mørke døgnfluer. Hannen har moderat store fasettøyne. Forvingen er avlangt trekantet, glassklar med fine, mørke årer, en stor, mørkbrun flekk ved roten, en flekk nær framkanten midt i vingen og en nær vingespissen. Bakvingen er liten og tynn. Beina er lange og tynne, spesielt frambeina. Bakkroppen er sylindrisk, og de har to haletråder.
Nymfene er slanke og spoleformede, hodet er temmelig lite med middelsstore fasettøyne. Beina er temmelig små. Trakégjellene er bladformede, gjennomsiktige med mørke trakéer. Bakkroppen er langstrakt, bakerst med tre haletråder som er omtrent halvparten så lange som bakkroppen.


== Levevis ==
Hannene er raske flygere og flyr høyt over elvene de klekkes fra. Nymfene er svært raske svømmere.


== Systematisk inndeling ==

Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
Gruppe Schistonota
Overfamilie Baetoidea
Familie Metretopodidae
Slekten Siphloplecton


== Eksterne lenker ==
(en) Metretopodidae i Encyclopedia of Life 
(en) Metretopodidae i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Metretopodidae hos Dyntaxa 
(en) Metretopodidae hos Fossilworks 
(en) Metretopodidae hos ITIS 
(en) Metretopodidae hos NCBI 
Metretopodidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Foto av Siphloplecton basale, voksne
Foto av Siphloplecton basale, nymfer
Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera) Arkivert 29. juni 2009 hos Wayback Machine. (engelskspråklig)
CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening