MK «Askøy I» (1934)

MK «Askøy I» var en lokalrutebåt som trafikkerte Ryfylkebassenget i perioden 1934-1960. Den var bygget for Arne Aske på Askje i Rennesøy og var et typisk eksempel på lokalt bygdeinitiativ for å gi nærområdet bedre ruteforbindelse med omverdenen. Nærområdet var i dette tilfellet Rennesøy, Mosterøy, Vestre Åmøy, Sokn og Bru og byen Stavanger. Etter noen år med hard konkurranse på strekningen overtok Stavangerske Dampskibsselskab i 1941 både båt og rute. «Askøy I» ble siden brukt både her og i andre av selskapets kortere ruter før den ble transportbåt for selskapets verksted på Klaseskjæret i Stavanger rundt 1960.


== MK «Askøy I» ==
Juni 1934: Levert fra Gravdal Skibsbyggeri & Trelastforretning, Sunde i Sunnhordland som motorkutter «Askøy I» til Arne Aske, Askje i Rennesøy / Stavanger. Byggepris var kr.40 000. Kjenningsmål: 59,1’ x 17,9’ x 7,8’  Brt:46  Motor: 2syl Union 120bhk.
24. juni 1934: Satt inn i lokalrute Voll på Mosterøy (kl.07)-Vikevåg-Dale på Rennesøy-Askje-Vestre Åmøy-Sokn-Bru-Stavanger. Retur fra Stavanger kl.12 (senere kl.13). Ny tur fra Voll kl.16 med retur fra Stavanger kl.19. Arne Aske førte båten. «Askøy I» gikk fast med melk og ost fra Rennesøy Meieri i Vikevåg til Stavanger, og var en populær båt blant de reisende. Ruten gikk i konkurranse med Stavangerskes rute på strekningen der DS «Øybuen» stort sett gikk, og de to båtene kappkjørte ofte.


== I fart for Stavangerske ==
1941: Solgt til Det Stavangerske Dampskibsselskab, Stavanger inkludert rute for kr.40 000. Selskapet hadde nok vært interessert i å bli kvitt konkurrenten lenge. Vanskeligheter med drivstofftilgangen under krigen for små aktører som Aske fremskyndet salget. Aske ble nå styrmann og senere kaptein i Stavangerske (bla. på MS «Fjordrott»). «Askøy I» fortsatte i omtrent samme rute hvor den alternerte med «Øybuen».
5.desember 1941: Satt inn i rute Stavanger-Kvitsøy (ført av Halvard Løvvig). Etter Stavangerskes MS «Vindafjord» ble senket 28. november 1941, hadde ruten på Kvitsøy vært drevet med innleide skøyter (bla. «Galei» og «Ørnen»).
Vinter 1944-1945: Ruten på Kvitsøy overtatt av «Øybuen». «Askøy I» ble nå opplagt ved Askje på grunn av vanskeligheter med drivstofftilgangen (det ble i Norge under andre verdenskrig etterhvert enklere å holde kullfyrte dampbåter i fart enn oljedrevne motorfartøy).
1945: I fart i ruten på Rennesøy igjen. Senere gikk den også i ruten Stavanger-Steinnesvåg og i ruten på Vatlandsvåg, i lokalrute Jelsa-Sauda, i ruten på Sjernarøy og i ruten Stavanger-Jørpeland-Tau.
1. oktober 1948: Tatt ut av vinterrutene. Gikk kun i sommerhalvåret og lå opplagt ellers.
Sommer 1957: Ikke lengre i fart i sommerrutene. Opplagt et par år.
Sommer 1959: Satt inn igjen i ruten på Rennesøy og Stavanger-Jørpeland-Tau.
Sommer 1960: Gikk en dag i uken på Rennesøy, en dag i «grønnsak-ruten» Finnøy-Stavanger og en dag Stavanger-Jørpeland-Tau.
Vinter 1960-1961: Ute av ruteheftet. Benyttet som transportbåt ved Stavangerskes verksted på Klaseskjæret i Stavanger.


== Etterhistorie ==
5. januar 1968: Solgt til Sverre Jørstad, Stavanger. Delvis avrigget.
1968: Solgt til AS Sandsuging / v. Ferdinand Pedersen, Haugesund. Ominnredet med lugarer og benyttet som losjifartøy i forbindelse med firmaets virksomhet.
1970: Gitt bort til ukjent eier.
1971: Kondemnert.
Høst 1977: Senket sør for Krossnes i Korsfjorden.
17. oktober 1977: Slettet fra norsk register som kondemnert.


== Se også ==
Det Stavangerske Dampskibsselskab


== Kilder ==
Artikkel om DSD av Alf Johan Kristiansen i Skipet 2.90 og 1.91.
«Fjordabådane», Magnus Torgersen  1981
Trygve Eriksen jr.'s arkiv