jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pollpryd

Pollpryd (Codium fragile) er mørkegrønn til grågrønn alge og har om lag 0,5 – 1 cm tykke greiner, som kjennes ut som en svamp når du trykker på dem.


== Utseende ==
Pollpryd danner dusker av myke greiner som er lite forgreinede (med tvegreinede forgreininger) og gjerne 20-30 centimeter lange. På farge er de mørkgrønne, og de kjennes myke, bøyelige og svampaktige.


== Levevis ==
Arten vokser på grunt vann på hardbunn.


== Uvanlig vevsstruktur ==
Vevet langs ytterkanten av skuddene har en uvanlig struktur som nærmest er en mellomting mellom en encellet og flercellet organisme. Som flercellede organismer har den tallrike cellekjerner, men de enkelte cellene er ikke klart avgrenset fra hverandre, men danner flerkjernede kjempeceller som er opptil 1,2 millimeter lange. Arten har separate hann- og hunnplanter, og mangler et separat sporofyttstadium.


== Utbredelse ==
Arten stammer egentlig fra Stillehavet nær Japan, men har blitt innført til det nordlige Atlanterhavet der den har spredt seg mye. Den er nå svært vanlig langs norskekysten. Det finnes også en form ved New Zealand.


== En invasiv art ==
Arten har spredt seg langs norskekysten siden 1930-tallet. Den blir vurdert som en potensielt skadelig, innført art blant annet fordi den har svært stort spredningspotensiale, kan til dels fortrenge sagtang der den vokser tett, og gir levesteder for få andre arter 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) pollpryd – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) pollpryd i Encyclopedia of Life 
(en) pollpryd i Global Biodiversity Information Facility 
(no) pollpryd hos Artsdatabanken 
(sv) pollpryd hos Dyntaxa 
(en) pollpryd hos ITIS 
(en) pollpryd hos NCBI 
(en) Kategori:Codium fragile – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Søndre Munkehagen

Søndre Munkehagen omfattet Ekebergskråninga,  Kongshavn og Grønlia i dagens Oslo. I en gjengivelse av grensene for Oslos takmarker av ca. 1450, ser området Søndre Munkehagen ut til å være definert innenfor grensene for kaupstaden. 
Cistercienserordenen nevnes gjerne i tilknytning til området. Det er godt kjent at Cistercienserklosteret på Hovedøya la under seg svært mange av gårdene som seinere omtales som Akergårder. I 1910 står det en artikkel i Aftenposten underskrevet den anonyme «Civis», med hentydning til nettopp cistercienserne. Artikkelen er mer et tidsbilde enn en troverdig kilde for historie vedrørende det gamle Oslo. Likevel er det verdt å ta med et utdrag vedr. Søndre Munkehagen: 

«Her ute lå der engang en gammel gård fra Klosteret på Hovedøens tid, Munkehagen gård, denne deltes senere i to, hvorav Søndre Munkehagen lå nøiaktig på dette sted like tilhøire for husmannstuen, med en meget lang strandlinje, hvor gamle Kongshavn lå ytterst ute i periferien. I attenfemtiårene kjøpte Lorentz Meyer, den uhyre rike Jacob Meyers sønn, denne gård på et par hundre mål og bygget sig en herskapelig murvilla, "Fruebraaten", i Grønlien ... »Til dette kan det tilføyes at «Munkehagen» ikke nevnes i tilknytning til Sancta Mariae kloster som ble etablert på Hovedøya 1147. (Derimot nevnes en rekke andre gårder.) Dvs. man har ikke håndfaste bevis for at Munkehagen faktisk har vært cisterciensereie. Og videre, dersom man tar konsekvensen av den gjengse fortolkninga vedr. Oslos takmarker (jfr. kilden fra ca. 1450), var området kongens eie og utlagt til fri bruk for alle som bodde innenfor takmarkene (jf. artikkelen om Ekebergskrenten). En hypotese er at «Munkehagen» henspiller på munkene bosatt inne i det sentrale Oslo, jf. f.eks. dominikanerne og fransiskanerne som hadde kloster innenfor bøen (tettbebyggelsen). Dvs. «Munkehagen» henspiller snarere på munkenes evne til å utnytte takmarkene kreativt, framfor at området har vært klostereie. Fransiskanerne hadde kloster ved foten av Ekebergskrenten og kort vei til både de søndre og nordre områdene av «Munkehagen». Dominikanerne hadde sitt kloster mer i tilknytning til den nordre delen av takmarka. Her kan nevnes dominikanernes negative holdning til fransiskanernes etablering i Oslo rundt 1290. Dette hadde bl.a. sammenheng med at det ble flere dyr på samme beite. Det diskuteres forøvrig mellom biologer hvorvidt eksotiske planter i de tidligere takmarkene er rester av munkers kultivering, eller om det er naturlige forekomster.


== Se også ==
Lille Ekeberg gård
Tor Arne Aga

Tor Arne «Totte» Aga (født 11. september 1965) er en norsk tidligere fotballspiller som var målvakt. 
Aga spilte i en årrekke for Bodø/Glimt avbrutt av perioder i Bærum og Start. 
Aga signerte for Start foran 1987-sesongen der han spilte 18 kamper i øverste divisjon av norsk fotball i en sesong som endte med nedrykk. I 1988 var han med på å rykke opp igjen med Start, før han dro hjem til moderklubben Bodø/Glimt foran 1989-sesongen. I 1992 hjalp han Bodø/Glimt til opprykk til Eliteserien etter at klubben hadde tilbragt mange år i lavere divisjoner. Etter en 1993-sesong der han var reservemålvakt trakk han seg tilbake da han fikk sin sønn, og ble keepertrener i Bodø/Glimt. Som keepertrener i Bodø/Glimt har han hatt ansvaret for Jonas Kolstad, Ivar Andreas Forn, Kenneth Høie, Lasse Staw og den estiske landslagskeeperen Pavel Londak.
Glasurgenerasjonen

Glasurgenerasjonen er en nedsettende betegnelse på millenniumsgenerasjonen.  Begrepet spiller på ordet «dessertgenerasjonen», som lenge har vært brukt om dens foreldre, og har sin opprinnelse i 2003-årgangen av UKErevyen, som bar navnet Glasur:

Livet mitt er som et måltid, hvor desserten er hovedrett. Men jeg spiser bare glasuren. Ja, for det er det som er best rett og slett.

Ordet ble først brukt i media i et intervju med UKA-funksjonærer i Adresseavisen det året.
Begrepet har stort sett negative konnotasjoner og knyttes til en oppfatning av at denne generasjonen er bortskjemt og selvsentrert, og mer opptatt av selvrealisering enn av å bidra til fellesskapet.  Enkelte skribenter har tatt til orde for at dette er både upresist og urettferdig.


== Referanser ==
Frede Frisvold

Frede Johan Frisvold (født 30. desember 1960) er doktoringeniør fra NTNU og arbeider som førsteamanuensis i realfag og forkurs ved NTNU i Ålesund. 
Han har 14 års erfaring som forsker ved SINTEF og har undervist på høgskolekurs i matematikk og statistikk i 8 år.
Frisvold har skrevet en rekke bøker innen matematikk og statistikk. De fleste er tilpasset for studenter som går ingeniørutdanning.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Frede Frisvold i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Frede Frisvold i BIBSYS
Smalmøll

Smalmøll (Batrachedridae) er en liten familie av små, slanke sommerfugler som vanligvis alle blir regnet til én slekt, Batrachedra. De hører til den artsrike gruppen Gelechioidea.


== Utseende ==
Små (vingespenn gjerne 10 – 15 mm), slanke møll, som i hvile pakker vingene tett rundt kroppen slik at de ser pinneaktig smale ut. På farge er de som oftest gråaktige. Hodet er temmelig stort og bredt, fasettøynene noe utstående, labialpalpene middels lange. Antennene er trådformede og varierer i lengde fra 2/3 av til mer enn forvingenes lengde. Forvingene er lange og smale, tilspissede ytterst, med lange hårfrynser langs ytter- og bakkanten. Bakvingene er meget smale med hårfrynser som er rundt tre ganger så lange som vingememranens bredde. Beina er nokså lange, spesielt er føttene (tarsene) lange og tynne. Leggene (tibiae) har markerte sporer.


== Levevis ==
Smalmøllenes larver lever på en lang rekke forskjellige plantegrupper, både bregner, nakenfrøede planter (blant andre furu), enfrøbladete planter (blant andre palmer, siv, agaver og ananas) og tofrøbladete planter (blant andre osp og vier). Det er sannsynlig at noen arters larver i alle fall delvis er rovdyr som angriper andre planteetende insekter. Enkelte arter kan gjøre noe skade, blant annet på daddelpalmer. Av de nordiske artene lever Batrachedra praeangusta på bladene av osp og vier mens Batracedra pinicolella lever på furubar.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Gelechioidea
Familien smalmøll, Batrachedridae Heinemann & Wocke, 1876
Slekten Batrachedra Herrich-Schäffer, 1853
Batrachedra praeangusta (Haworth, 1828) – nord til Sør-Trøndelag
Batrachedra pinicolella (Zeller, 1839) – Østlandet


== Kilder ==
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Zoologisk Museum, Universitetet i Oslo, og Norsk institutt for skogforskning, Ås. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]
Catalogue of Life, sjekkliste over beskrevne levende organismer. [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Smalmøll i Encyclopedia of Life 
(en) Smalmøll i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Smalmøll hos Artsdatabanken 
(sv) Smalmøll hos Dyntaxa 
(en) Smalmøll hos Fauna Europaea 
(en) Smalmøll hos ITIS 
(en) Smalmøll hos NCBI 
(en) Kategori:Batrachedridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Batrachedridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Firs Park

For stadionet i Motherwell, North Lanarkshire, Skottland, se Fir Park.Firs Park er et skotsk fotballstadion i sentrum av byen Falkirk, og er East Stirlingshire FCs hjemmebane. Det har en kapasitet på 1880, og har 200 sitteplasser, men politiet i Falkirk satte en grense på 750 tilskuere under East Stirlingshires Challenge Cup-kamp mot Morton i september 2007, og det er lite sannsynlig at flere tilskuere enn dette vil bli tillatt, siden arenaen blant annet bare har en hovedutgang. Siden starten av 2008-2009-sesongen har East Stirlingshire FC spilt sine hjemmekamper på Ochilview Park i Larbert, og de deler altså nå bane med Stenhousemuir FC, etter at East Stirling måtte flytte fra Firs Park, Falkirk.
Grosch-medaljen

Grosch-medaljen er en norsk arkitekturpris som deles ut hvert annet år.
Prisen ble opprettet på 200-årsdagen for Christian Heinrich Grosch' fødsel, og den første medaljen ble tildelt Sverre Fehn i 2001. Utdelingen fant sted i Universitetets gamle festsal, et rom som er tegnet av Grosch.
Groschselskapet, som deler ut medaljen, ble opprettet i 2000. Selskapet skal arbeide for å skape økt forståelse for arbeidene til Grosch. De ønsker gjennom prisen å stimulere til samme kvalitet på dagens arkitektur. 
Medaljen er utformet av Ingrid Austlid Rise.


== Prismottakere ==
2001 – Sverre Fehn
2003 – Jan Olav Jensen og Børre Skodvin
2005 – Kjell Lund og Håkon Christie
2008 – Helge Hjertholm
2009 – Carl-Viggo Hølmebakk
2012 – Craig Dykers og Kjetil Trædal Thorsen, Snøhetta
2014 – Arne Henriksen
2018 – Einar Jarmund, Alessandra Kosberg og Håkon Vigsnæs, Jarmund/Vigsnæs AS Arkitekter


== Eksterne lenker ==
Om Groschmedaljen og Groschselskapet
Bleed It Out

Bleed it out er den andre singlen fra Minutes to Midnight. Singlen ble gitt ut 20. august 2007. «Bleed It Out» kom på Rolling Stone Magazine sin liste på 44.-plass over de beste sangene i 2007 og kom på 83.-plass på MTV Asia sin liste over Top 100 Hits av 2007.


== Bakgrunnsinformasjon ==
«Bleed It Out» er den første av to sanger på Minutes to Midnight som inneholder rapping. Den andre er «Hands Held High».
Sangen er den korteste på Minutes to Midnight. Sangen fremføres gjerne på konserter og varer da i ca tre minuter siden Rob Bourdon har en lang trommesolo. Dette er en av sangene som ble spilt på Live Earth.


== Format og sporliste ==
Digital Single

"Bleed It Out" – 2:44
"What I've Done" (Distorted Remix) – 3:47
"Given Up" (Third Encore Session) – 3:08CD 1

"Bleed It Out"
"Given Up" (Third Encore Session)CD 2 (Maxi / AU Single)

"Bleed It Out" – 2:46
"What I've Done" (Distorted Remix) – 3:50
"Given Up" (Third Encore Session) – 3:087" Picture Disc Format

A: "Bleed It Out"
B: "What I've Done" (Distorted Remix)


== Listeplassering ==
Sangen ble ranket til og med før den ble en singel. Sangen kom på 52.-plass på Billboard US Hot 100 og kom på 54.-plass på Billboard Pop 100. Sangen var den første siden «Papercut» til og ikke komme på 1.-plass på Modern Rock Tracks, men sangen kom på 2.-plass på Modern Rock Tracks og holdte plassen i 10 uker. Førsteplass ble holdt av Foo Fighters med deres sang «The Pretender». Sangen kom på 3.-plass på Mainstream Rock Tracks. I Storbritannia debuterte den på 29.-plass. «Bleed It Out» klarte seg ikke like bra som «What I've Done» men den klarte å slå sangen i New Zealand der «Bleed It Out» kom på 7.-plass.
Lusitanere

Lusitanerne (eller Lusitani på latin) var et indoeuropeisk folk som levde i den vestlige delen av Den iberiske halvøy, lenge før dette området ble til den romerske provinsen Lusitania (dagens Portugal sør for Douro-elva og Extremadura i det moderne Spania). Språket var indoeuropeisk. Lusitanerne nevnes første gang av Livius i 218 f.Kr., da som leiesoldater som kjempet for Karthago. De skal også ha kjempet mot romerne i 194 f.Kr., og var til tider alliert med keltibererne. Dagens portugisiske folk ser på lusitanerne som sine stamfedre. Den mest kjente lusitaneren var Viriathus. 
Navnet Lusitania har for øvrig gitt navn til betegnelsen Den lusofone verden, altså betegnelsen på de portugisisk-språklige landa i verden.


== Se også ==
Portugal
Portugals historie
Spania
Portugisisk
Romerske provinser
Indoeuropeere


== Eksterne lenker ==
Detaljert kart over de før-romerske folkene på Den iberiske halvøy (ca. 200 f.Kr.)
Panna cotta

Panna cotta, direkte oversatt «kokt fløte», er en italiensk dessertrett. Den lages som en pudding av gelatin, fløte, vaniljestang og sukker og pyntes med bærsaus eller -coulis. Til tross for navnet, skal ikke fløten kokes, bare varmes. Panna cotta er alminnelig antatt å stamme fra regionen Piemonte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Panna cotta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Panna cotta – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Lars Eikanger

Lars Eikanger (født 20. juni 1963) er en norsk programleder i radio og TV.
Eikanger startet i Radio 1 Oslo i 1987, der han hadde morgensending med blant annet Bjørn Faarlund. I perioden 1998–2001 var han programsjef i Radio 1 Norge. Han tok over etter Dan Børge Akerø på TV 2 med programmet TV Flax, senere ledet han Mann O Mann på TV3. Eikanger begynte deretter å jobbe i Kanal 24 i januar 2005, men han var blant dem som sluttet da kanalen ble solgt til SBS Radio våren 2008.
Fra januar 2009 har han hatt morgensendingen Metro Morgen på Radio Metro, en lokalradiostasjon for Oslo, Drammen og Romerike.
Høsten 2009 var han deltager i programmet 4-stjerners middag halv åtte på TVNorge, der han deltok sammen med Jørn Hoel, Jannecke Øinæs og Venke Knutson.
Sommeren 2014 var han tilbake i Radio Norge systemet med blant annet Sommermorgen og Mitt 80 tall!.
Han er fra 2017 av aktuell som programleder i radioprogrammet "Vinylmorgen" på radiokanalen Radio Vinyl.
Breaking the Habit

Breaking the Habit er den siste singelen fra Linkin Parks andre studioalbum Meteora. Breaking the Habit var en av sangene som fikk best kritikk på albumet. Vokalen er ved Chester Bennington, mens Mike Shinoda ikke synger i det hele tatt. Sangen vant MTV i 2004 the VMA Viewers Choice Award. Chester kunne ikke synge sangen live fordi han begynte å gråte hver gang han prøvde fremførte den. Sangen minnet han for mye om barndommen. Sangen ble fremført flere år etterpå den ble skrevet


== Sporliste ==
"Breaking the Habit"
"Crawling" (Live)


=== Bonus ===
"Breaking the Habit" 03:15 (CD-ROM Music Video)


== Eksterne lenker ==
Breaking The Habit official lyrics
Breaking The Habit music video on YouTube
Postalveolar konsonant

Et postalveolar fonem uttales ved at tungen trykkes mot området mellom tannkjøttet og gommen. I praksis grupperes de ikke-frikative postalveolare konsonantene for det meste med de dentale og de alveolare, da disse låter nesten likt.
Eksempler på postalveolare konsonanter er sj- og tsj-lyder, som i «skjorte» og «Tsjekkia».


== Se også ==
Det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA)
Ermesinde

Ermesinde er en by beliggende i kommunen Valongo i Portugal. Den har en befolkning på rundt 40 000 innbyggere og dekker et område på om lag 7,6 km².


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ermesinde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fort Minor

Fort Minor er en hiphop gruppe, grunnlagt av Mike Shinoda fra Linkin Park. Fort Minor har bare gitt ut tre album, men The Rising Tied fikk kommersiell suksess, sangen Where'd You Go ble nominert for en Grammy og Remember the Name er en av sangene de bruker mest i NBA, den amerikanske basketballigaen.


== Musikkstil ==
Mesteparten av Fort Minor sine sanger er hiphop, men det hender også at det er alternativ hiphop. Eksempler på alternativ hiphop-sanger er Where'd You Go og High Road. I nesten alle sangene rapper Mike Shinoda med noen andre, mest med og Ryu og Tak medlemmer av Styles of Beyond, men det hender at han rapper alene som for eksempel i sangene Cigarettes, Kenji, The Hard Way og There They Go


== Fort Minor ==
Da Mike Shinoda debuterte med albumet The Rising Tied var det mange fans som mente at albumet var ganske skuffende i forhold til det Shinoda gjorde i Linkin Park, men det var enda mange som støttet.
Sangen Where'd You Go ble nominert til en Grammy i 2005.


== Turnéer i 2006 ==
I 2006 var Fort Minor, Styles of Beyond og Holly Brook på turné sammen i Amerika og Europa, og etter disse turneene har Fort Minors popularitet økt drastisk. På hver konsert spilte de «Remember the Name», «Believe Me» og «Where'd You Go». Mike Shinoda måtte jobbe med Linkin Parks nye album Minutes to Midnight som kom ut i 2007.


== Diskografi ==


=== Album ===
2005: We Major EP
2005: Fort Minor: Sampler Mixtape
2005: We Major
2005: The Rising Tied
2006: Sessions @ AOL
2006: S.C.O.M./Dolla/Get It/Spraypaint & Ink Pens


== Singler fra CD-ene deres ==


=== Singler ===
The Rising Tied
Petrified (2005)
Remember the Name (2005)
Believe Me (2006)
Where'd You Go (2006)
We Major
Get It / Spraypaint & Ink Pens (2006)
S.C.O.M. / Dolla Promo CD (2006)


=== Suksessen til Fort Minor sine Sanger ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fort Minor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fort Minor på Discogs 
(en) Fort Minor på MusicBrainz 
(en) Fort Minor på Spotify 
(en) Fort Minor på Songkick 
(en) Fort Minor på Last.fm 
(en) Fort Minor på AllMusic
Idrettslaget Varden Meråker

Varden har også andre betydninger.Idrettslaget Varden Meråker (stiftet i 1910) er et idrettslag fra Meråker. Klubben arrangerte 
NM på ski i 2007 og 2019. Klubben vant stafett-gull i NM på langrenn for kvinner i 2002, 2004, 2005, 2008, 2012, 2013, 2017 og 2018, stafett-gull for menn i 2018, lagsprint for kvinner i 2008 og 2016 og lagsprint for menn i 2019.


== Kjente utøvere ==
Kine Beate Bjørnås
Magnar Lundemo
Kathrine Harsem
Marthe Kristoffersen
Ada Ringen
Elise Ringen
Tora Berger
Emil Iversen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Varden Fotball - Besøkt 15. mai 2013
Varden Ski
Esposende

Esposende (IPA-uttale: /(ɨ)ʃpɔzẽd(ɨ)/) en bykommune i Braga-distriktet i Portugal. Kommunen dekker et område på totalt 95,4 km² og hadde 34 254 innbyggere i 2011. Selve byen har 9 197 innbyggere.Ordføreren er Fernando Couto Cepa, som representerer det sosialdemokratiske partiet Partido Social Democrata.
Kommunens festdag er 19. juli.


== Freguesias ==
Kommunen er fra 2013 delt opp i ni freguesias (sogn):
Antas
Apúlia e Fão
Belinho e Mar
Esposende, Marinhas e Gandra
Fonte Boa e Rio Tinto
Forjães
Gemeses
Palmeira de Faro e Curvos
Vila Chã


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Esposende – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bilder fra Esposende
Stridsgass

Stridsgass er gasser eller væsker som kan anvendes i strid som et våpen mot mennesker, vekster eller i visse tilfelle materiell. I første verdenskrig ble giftgass mye benyttet (se giftgass i første verdenskrig) men har senere ikke vært anvendt like omfattende. Stridsgass ble dog anvendt under Abessinienkrigen og Iran-Irak-krigen.
Stridsgass faller i kategorien ABC-stridsmiddel (Atom, Biologiske og Kjemiske stridsmiddel), de to sistnevnte er ulovlig å bruke ifølge internasjonal lov.
Stridsgass kan deles i giftgasser og nervegasser.

Giftgass
Klorgass
Fosgen
Lewisitt
Sennepsgass
Nervegass
Tabun
Sarin
Soman
VX-gass
BZ-gass


== Se også ==
Kjemiske våpen
Instituto Camões

Instituto Camões (Camões-instituttet) er et institutt som er opprettet for å fremme portugisisk språk og kultur over hele verden. Instituto Camões har navn etter og til ære for Luís de Camões, en av de best kjente portugisiske forfatterne.


== Språksentre ==
Instituttets språksentre (Centros de Língua Portuguesa eller CLP) har som mål å fremme det portugisiske språket samt samarbeide med forskjellige land innenfor utdanning.

Angola: Benguela og Lubango
Argentina: Buenos Aires
Belgia: Antwerpen
Kapp Verde: Praia
Tsjekkia: Praha
Frankrike: Lille, Lyon og Poitiers
Tyskland: Hamburg
Guinea-Bissau: Bissau
Ungarn: Budapest
India: Goa
Indonesia: Jakarta (Instituto Português do Oriente)
Mexico: Mexico by
Mosambik: Beira, Maputo og Nampula
Polen: Lublin
Romania: București
São Tomé og Príncipe: São Tomé
Sør-Afrika: Johannesburg
Sør-Korea: Busan (Instituto Português do Oriente)
Spania: Barcelona, Cáceres og Vigo
Øst-Timor: Dili(Instituto Português do Oriente)
Tunisia: Tunis
Storbritannia: Newcastle og Oxford
USA: NewarkNye sentre er for tiden under oppføring i Paris, Dakar, Poitiers, Windhoek, Stockholm, Wien og evd hovedkvarteret til Den afrikanske union i Addis Abeba og ECOWAS i Abuja. Guinea-Bissau fikk i 2005 sentre i Canchungo, Ongoré, Mansoa, Bafatá, Gabú, Buba, Catió, Bolama, Bubaque og Quinhamel for å fremme portugisisk som offisielt språk i landet.


== Kultursentre ==
Instituttets kultursentre (Centros culturais portugueses) er sentre hvis mål er å fremme kulturelle forhold mellom Portugal og andre land, inkludert dem Portugal har sterke historiske og kulturelle bånd til, og hvor portugisisk allerede er utbredt. Dette står i kontrast til Spanias Instituto Cervantes, som bare er representert i land hvor spansk ikke snakkes.

Angola:  (Luanda)
Brasil:  (Brasília, São Paulo)
Folkerepublikken Kina:  (Beijing)
Kapp Verde:  (Praia, Mindelo)
Frankrike:  (Paris)
Guinea-Bissau:  (Bissau)
India:  (New Delhi)
Japan:  (Tokyo)
Luxembourg:  (Luxembourg)
Macao:  (Macao)
Marokko:  (Rabat, Casablanca)
Monaco:  (Monaco)
Mosambik:  (Maputo, Beira)
São Tomé og Príncipe:  (São Tomé, Príncipe Island)
Thailand:  (Bangkok)
Øst-Timor:  (Dili)Delegasjoner finnes også i Berlin (Tyskland), Brussel (Belgia) og Vigo (Spania).


== Priser ==
Sammen med tilsvarende kulturinstitutt for andre språk – Goethe-Institut, Instituto Cervantes, Alliance française, Società Dante Alighieri og British Council – mottok instituttet i 2005 Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 

(en) Instituto Camões – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Funk metal

Funk metal er en fusion-stilart som utviklet seg i 80-tallet. Det kjennetegnes av hard-drevne heavy metal-riff, pulserende funky bassrytmer og eventuelt hiphop-aktige rim inn i en mer alternativ rock-aktig sangskriving.


== Se også ==
Funkrock
Ekstremaduransk

Ekstremaduransk (estremeñu) er et iberoromansk språk som snakkes hovedsakelig i den spanske regionen Extremadura og provinsen Salamanca.
Ekstremaduransk deles vanligvis inn i tre ulike dialekter: 

Nord- eller «høy»-ekstremaduransk (artu estremeñu)
Sentral- eller «mellom»-ekstremaduransk (meyu estremeñu)
Sør- eller «lav»-ekstremaduransk (bahu estremeñu).Nord-ekstremaduransken, som ses vanligvis på som det «riktige» eller ordentlige språket, snakkes i den nordvestre delen av Extremadura og i Salamanca, en provins som tilhører regionen Castilla y León. Sentral- og sør-ekstremaduransken som snakkes i Extremadura og i provinsene Huelva og Sevilla i Andalucía har delvis blitt sett på som spanske dialekter.


== Se også ==
Asturiansk
Leonesisk


== Eksterne lenker ==
Ethnologues rapport for ekstremaduransk
Languages of Spain and map (spansk)
APLEx Extremadura Cultural Society
Iventia.com — En kulturell nyhetside på extremadurisk
Linguistic cartography