jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jevgenij Ustjugov

Jevgenij Romanovitsj Ustjugov (russisk: Евгений Романович Устюгов; født 4. juni 1985 i Krasnojarsk) er en russisk tidligere skiskytter. Ustjugov ble olympisk mester under Vinter-OL 2010 i Vancouver da han vant fellsstarten. Han var også med på Russlands lag som ble olympisk mester på stafett under Vinter-OL 2014 i Sotsji.
Ustjugov deltok under Junior-VM i Kontiolax 2005, og han hadde en 12.-plass på normaldistansen som beste resultat. Under Junior-VM året etter imponerte han ved å ta to individuelle gullmedaljer og en sølvmedalje i stafett. Under Europamesterskapet i Presque Isle samme år var han med på det russiske laget som tok gull på stafetten. Etter dette fikk han prøve seg i europacupen, og i sitt andre renn ble han nummer to. I tiden fremover oppnådde han ikke tilsvarende plasseringer så ofte, men på normaldistansen i Obertilliach tok han en andreplass igjen. Ustjugov tok sin første europacupseier på sprinten i Martell-Val Martello i sesongen 2008/09. 
Senere samme sesong debuterte han i verdenscupen, og han ble nummer 28 i sitt første renn, sprinten i Ruhpolding. Ustjugov tok en åttendeplass på sprinten i den påfølgende verdenscuprunden i Antholz. Under VM i Pyeongchang var han med på det russiske laget som tok sjetteplass på stafetten, men hans beste individuelle resultat ble en 20.-plass på jaktstarten. Bedre gikk det i Europamesterskapet i Ufa, hvor tok han sølv på sprinten. På jaktstarten i Khanty-Mansijsk forbedret han sin personlige bestenotering i verdenscupen til en sjuendeplass, og han ble nummer 33 i verdenscupen sammenlagt.
Ustjugov avsluttet sin karriere som skiskytter etter 2013/14-sesongen.
I februar 2020 ble Ustjugov diskvalifisert av IBU fra alle resultater i 2013/2014-sesongen. Avdelingen for antidoping i den internasjonale voldgiftsretten for sport kunngjorde i oktober 2020 at den diskvalifiserte Ustjugov fra alle konkurranser fra januar 2010 til ut sesongen 2013/14, inkludert OL i Vancouver i 2010 og Sotsji i 2014. Saken ble anket, og CAS varslet at ankebehandlingen vil finne sted i 2022.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jevgenij Ustjugov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jevgenij Ustjugov – Olympics.com 
(en) Jevgenij Ustjugov – Olympic.org 
(en) Jevgenij Ustjugov – Olympedia 
(en) Jevgenij Ustjugov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jevgenij Ustjugov – IBU 
(en) Jevgenij Ustjugov – biathlon.com.ua
Værnesregionen

Værnesregionen er et interkommunalt samarbeid mellom kommunene Stjørdal, Frosta, Meråker, Malvik, Selbu og Tydal i Trøndelag. Kommunene i Værnesregionen har nærmere 50 000 innbyggere. Værnes var sete for det historiske Stjordølafylke, som likeledes omfattet dalførene Stjørdalen og Neadalen. Administrasjonen for Værnesregionen ligger i Stjørdal.
Kommunene i Værnesregionen samarbeider om blant annet barnevernstjeneste, pedagogisk-psykologisk tjeneste (PPT), NAV, distriktsmedisinsk senter (DMS), folkehelsearbeid, legevakt, håndtering av varsler fra trygghetsalarmer og annen helseteknologi (Værnes Respons), brann- og redningstjeneste, offentlige anskaffelser, tjenestesenter for faktura, lønn og regnskap, samt IT-avdeling.
Værnesregionen ble opprettet i 2003 som et interkommunalt regionråd, der den politiske styringen ble utøvd av ordførerne og mindretallslederne i kommunestyrene.Kommunene i Værnesregionen førte samtaler om kommunesammenslåing under kommunereformen mellom 2014 og 2016, men kom ikke til enighet. En intensjonsavtale mellom Stjørdal og Frosta kommuner ble avvist av et knapt flertall i en folkeavstemning på Frosta.I 2016 ble regionrådssamarbeidet omdannet til en rent administrativt tjenestesamarbeid med Stjørdal som vertskommune. I 2018 inngikk kommunene en generell samarbeidsavtale. Det er også opprettet et interkommunalt politisk råd med alle ordførerne.


== Kommuner ==


== Ledere i regionrådet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Clitunno

Clitunno, i antikken kalt Clitumnus, er en elv i Umbria i Italia. Navnet har ukjent opphav, men det ble òg brukt om en elvegud. Clitunno har sitt utspring fra en kilde like ved den gamle veien Via Flaminia nær byen Campello sul Clitunno mellom Spoleto og Trevi. Kilden ble regnet som et svært vakkert sted av romerne. 
Clitunno renner 60 km over den østlige umbriske sletten, forbi Tempietto del Clitunno og byene Pissignano, Cannaiola, Trevi og Bevagna før den munner ut i Topino, en sideelv til Tiber, nær Cannara. Elven renner sakte, men av og til kan det oppstå brå flommer, som med mange av de andre elvene i Umbria. På 1800-tallet ble det bygd diker langs elven for å hindre flom.
Ingrid Helene Håvik

Ingrid Helene Håvik (født 20. mai 1987) er en norsk låtskriver og vokalist fra Ålesund. Hun er kjent som frontfigur i Highasakite og har gitt ut et soloalbum under artistnavnet Ingrid.
Hun var tidligere medlem av bandet Your Headlights Are On som ga ut albumet Your Headlights Are On i 2011. Samme år ble Highasakite dannet og året etter ble debutalbumet All That Floats Will Rain gitt ut, med Håvik som en av hovedkomponistene. 2014 ble bandets andre album, Silent Treatment, gitt ut, med all musikk og tekst komponert av Håvik. For musikken til albumet vant hun klassen komponist under Spellemannprisen 2014. Hun var i tillegg nominert i klassen tekstforfatter mens bandet vant klassen popgruppe for albumet.
Hun ga ut soloalbumet Babylove under artistnavnet Ingrid i november 2013.Hun ble utnevnt som NTNU-jazzambassadør for 2017–2018, en tittel som årlig tildeles en jazzartist eller -gruppe som på en fremragende måte fungerer som ambassadør for NTNU og jazzmiljøet i Trondheim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingrid Helene Håvik på Internet Movie Database 
(en) Ingrid Helene Håvik på Discogs 
(en) Ingrid Helene Håvik på MusicBrainz 
(en) Ingrid Helene Håvik på AllMusic
Denpasar Moon (album)

Denpasar Moon er et musikkalbum av Sabah Habas Mustapha (alias Colin Bass). Albumet ble først utgitt i 1994, og utgitt på nytt med bonusspor i 2004.
Musikken på albumet er pop, nærmere bestemt dangdut, en sjanger innen indonesisk popmusikk. Tekstene, alle på engelsk, er i stil med degung, en musikkstil fra Vest-Java. Collin Bass hørte og ble interessert i disse musikkstilene da han besøkte Bali i 1987. Tre år senere traff han plateselskapseieren Astakona Hartono i Jakarta, og fikk mulighet til å gjøre innspillinger i hans platestudio. Dette resulterte i to sanger, Denpasar Moon og Bali Girl, som imidlertid ikke ble utgitt på det tidspunktet.
I 1992 kontaktet Colin Bass det japanske plateselskapet Wave Records, som blant annet hadde utgitt indonesisk musikk i Japan. Han fikk kontrakt med dem for å spille inn et album i Jakarta.
Omtrent samtidig som Colin Bass spilte inn albumet i Jakarta, gjorde Sony Records, som eide Wave Records, en innspilling av sangen Denpasar Moon med den unge filippinske sangeren Maribeth. Denne versjonen ble en kjempehit. Til sammen er sangen spilt inn i over 50 versjoner på flere språk og dialekter.


== Sporliste ==


=== 2004-versjonen ===
«Denpasar Moon»
«(You) Take My Heart Away»
«Aduh! (I Love You)»
«I'm Losing You»
«Bali Girl»
«Warm Rain Falls»
«The River & the Sea (part 1)»
«The River & the Sea (part 2)»
«Singe Tema»
«International Dangdut»
«Rindu» (bonusspor)
«The Last Waltz» (bonusspor)
«Lost Highway» (bonusspor, fra 3 Mustaphas 3 Jakarta sessions)
«Denpasar Moon» (original demo version) (bonusspor)
«Denpasar Moon» (video) (bonusspor)


=== 1994-versjonen ===
«Denpasar Moon»
«(You) Take My Heart Away»
«Aduh! (I Love You)»
«I'm Losing You»
«Rindu»
«Bali Girl»
«Warm Rain Falls»
«The River & the Sea (part 1)»
«The River & the Sea (part 2)»
«The Last Waltz»


== Musikere ==
Sabah Habas Mustapha – sang, gitar, bass, keyboards, mandolin
Johnny Kaké – keyboards, bass, piano, trommeprogrammering
M. Suki – suling
Madi – gendang
S. Atan – piano (spor 1, 3 og 4), trekkspill (spor 12)
Fauzi Marzuki – gitar (spor 1)
Johnny Hermann og Hijaz Mustapha – fiolin (spor 9)
Buang – suling (spor 10)
Dada S. – gendang (spor 9 og 10)
Koko Wahyudin – gendang (spor 4 og 6)
Cindy Chan og Azlina Abu Hassan – bakgrunnsvokal
Rani Noor og Nana – bakgrunnsvokal (spor 12)(Spornummer gjelder for 2004-versjonen. Sjekk forskjellen i spor-rekkefølge mellom de to versjonene.)


== Kilder ==
Colin Bass: Denpasar Moon Story – interview
Colin Bass: Sabah Habas Mustapha – Discography


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denpasar Moon på Discogs 
(en) Denpasar Moon på MusicBrainz
2009 NBA-draftet

2009 NBA-draftet var NBAs årlige draftbegivenhet i 2009 som fant sted i Madison Square Garden i New York den 25. juni. Begivenheten ble mediadekt av ESPN. Det første draftet ble gjort av Los Angeles Clippers som vant trekningen den 19. mai 2009.


== Deltakere ==


=== Tidlige deltakere ===
En spiller som ikke har gjort seg klar for draftet automatisk, må sende en skriftlig søknad til NBA-kontorene minst 60 dager før draftet. For 2009-draftet falt denne datoen på 26. april. De grunnleggende kravene for automatisk valgbarhet er realiseringen av collegevalgbarhet for amerikanske spillere, og at utenlandske spillere blir 22 år senest i desember det året som draftet holdes.En spiller som har ansatt en sportsagent vil få forbudt tilgang til valgbarhet i college, uavhengig av om han blir draftet i NBA.
NBA ga ut den offisielle listen over tidlige deltakere den 30. april 2009; det inkluderte 74 collegespillere og 29 utenlandske. Denne listen inkluderte ikke Brandon Jennings, en amerikaner som dro rett fra videregående skole i USA til Italia, der han signerte med Lottomatica Roma, for å spille profesjonelt. Etter bestemmelse fra CBA blir en amerikansk spiller som signerer kontrakt og spiller for en profesjonell klubb utenfor USA automatisk deltaker i draftet i det året han fyller 19.Seneste datoen for å trekke seg fra draftet var den 15. juni 2009.Alle spillerne som er listet nedenfor er listet hos NBA. De spillerne som NBA ikke antyder at har signert med en agent har andre referanser.


==== Collegespillere ====
(Satt i alfabetisk rekkefølge)
Nesten alle spillerne er amerikanske, men det er tre spillere som har delt nasjonalitet med USA og et annet land, og en som har en blanding av to andre land.


===== Spillere som har signert med en agent =====


===== Spillere som ikke har signert med en agent =====


===== Utenlandske spillere =====
Disse spillerne har oppfylt CBAs regler for utenlandske spillere.


=== Automatisk valgbare deltakere ===
Disse spillerne har signert kontrakt og spilt for profesjonelle klubber utenfor NBA etter NBA-draftet i 2008. Disse spillerne vil også være valgbare i NBA-draftet i 2009:


== Valgene ==
Draftet ble delt opp i to runder der de 30 NBA-lagene i prinsippet skulle velge spiller etter tur, men noen av klubbene har byttet rettighetene til disse trekkene mot spillere eller penger tidligere i sesongen slik at andre klubber trekker deres trekk til sitt eget lag.


=== Første runde ===


=== Andre runde ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
2009 NBA-draftet hos NBA.com
De nasjonale strateger

De nasjonale strateger er et historieverk skrevet av sosiolog Rune Slagstad og utgitt på Pax forlag i 1998, og kan regnes som forfatterens hovedverk. Boka gir en syntese over politisk og kulturell utvikling i Norge fra 1814 til 1990-tallet, og en analyse av fagkunnskap har formet statsutviklingen og hvordan utdanningseliten benyttet sin fagkunnskap til å styre utviklingen. Boka er omtalt som en nyfortolkning av det norske moderniseringsprosjekt siden 1800-tallet.
Slagstad var tilknyttet Institutt for samfunnsforskning fra 1989, og var forskningsleder innenfor Norges forskningsråds program "Ledelse, Organisasjon, Styring" (LOS). Ett resultat av LOS-arbeidet var verket De nasjonale strateger. I 2008, på dagen 10 år etter lanseringen av De nasjonale strateger, lanserte han boken han selv kaller en oppfølger; (Sporten): en idéhistorisk studie.
I 1999 utkom en debattbok redigert av Erik Rudeng, Kunnskapsregimer – debatten om De nasjonale strateger. 


== Inndeling ==
Hovedinndelingen følger Jens Arup Seips typologi av de politiske regimene siste 200 år. «Embetsmannsstaten», «Venstrestaten», «Arbeiderpartistaten» og «Skiftende fronter»


== Eksterne lenker ==
Imponerende utsikt av Bodil Stenseth i Dagbladet 1998.
Historisk Tidsskrift: De nasjonale strateger, anmeldt av Narve Fulsås  bd, 78 1999, s. 400
De nasjonale strateger, Pax, 1998. - tilgang for norske IP-adresser
Idrettslaget Dyre Vaa

Idrettslaget Dyre Vaa (stiftet 23. mars 1924) er et idrettslag ifra Rauland i Vinje. Idrettslaget er oppkalt etter skiløperen Dyre Vaa, ikke kunstneren.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jimmy DeGrasso

Jimmy DeGrasso (født 16. mars 1963) er en amerikansk heavy metal-trommeslager.
Han spiller for tiden med Alice Cooper F5 og HAIL!.


== Bandliste ==
Y&T ~ 1987-1990, 1995
Fiona ~ 1992
Suicidal Tendencies ~ 1992-1995
Alice Cooper ~ 1994-2002 og 2008-idag
Megadeth ~ 1998-2002
David Lee Roth – 2006
F5 – 2007-idag
HAIL!


== Diskografi ==
1987 Y&T – Contagious
1990 Y&T – Yesterday & Today Live
1990 Y&T – Ten
1992 Fiona – Squeeze
1994 Suicidal Tendencies – Suicidal For Life
1995 Y&T – Musically Incorrect
1996 MD.45 – The Craving
1997 Alice Cooper – Fistful of Alice
1998 A.N.I.M.A.L. – Poder Latino
1998 Y&T – Endangered Species
1999 Megadeth – Risk
2000 Megadeth – Capitol Punishment
2001 Megadeth – The World Needs a Hero
2001 Megadeth – Behind the Music
2002 Megadeth – Rude Awakening
2002 Megadeth – Still Alive... and Well?
2005 Megadeth – Greatest Hits: Back to the Start
2006 Megadeth – Arsenal of Megadeth
2007 Megadeth – Warchest
2008 F5 – The Reckoning
2008 Megadeth – Anthology: Set the World Afire


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jimmy DeGrasso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jimmy DeGrasso på Internet Movie Database 
(en) Jimmy DeGrasso hos The Movie Database 
(en) Jimmy DeGrasso på Discogs 
(en) Jimmy DeGrasso på MusicBrainz 
(en) Jimmy DeGrasso på Encyclopaedia Metallum 
(en) Jimmy DeGrasso på AllMusic
Sveits rundt 2009

Sveits rundt 2009, den 73. utgaven av sykkelrittet Sveits rundt ble arrangert fra 13. til 21. juni 2009. Rittet startet med en kort tempoetappe i Liechtenstein og ble avsluttet med en tempoetappe i Bern.
I tillegg til ProTour-lagene ble også Cervélo TestTeam og Vorarlberg-Corratec invitert.
Etappeseirene ble fordelt mellom Team Saxo Bank (3) og Columbia-Highroad (6). Sveitseren Fabian Cancellara tok sammenlagtseieren, etter å ha vunnet begge tempoetappene.


== Etapper ==


=== Lørdag 13. juni - 1. etappe:  Mauren -  Ruggell, 7,8 km (tempo) ===


=== Søndag 14. juni - 2. etappe: Davos - Davos, 150 km ===


=== Mandag 15. juni - 3. etappe: Davos - Lumino, 195 km ===


=== Tirsdag 16. juni - 4. etappe: Biasca - Stäfa, 197 km ===


=== Onsdag 17. juni - 5. etappe: Stäfa -   Serfaus, 202 km ===


=== Torsdag 18. juni - 6. etappe: Oberriet - Bad Zurzach, 178 km ===


=== Fredag 19. juni - 7. etappe: Bad Zurzach - Vallorbe Juraparc, 204 km ===


=== Lørdag 20. juni - 8. etappe: Le Sentier - Crans-Montana, 182 km ===


=== Søndag 21. juni - 9. etappe: Bern, 39 km (tempo) ===


== Resultater ==


=== Sammenlagt ===


=== Poengkonkurransen ===


=== Klatrekonkurransen ===


=== Sprintkonkurransen ===


=== Lagkonkurransen ===
Slavistikk

Slavistikk eller slavisk filologi er vitenskapen om slaviske språk og litteraturer. Innenfor slavistikken skjelner man mellom østslaviske, vestslaviske og sydslaviske språk og litteraturer.
Den internasjonale slavistkomité er en verdensomspennende forening av slavister. Hvert femte år avholdes det internasjonale slavistkongresser. Norske slavister er samlet i Norges Slavistforbund, som er medlem av Nordisk Slavistforbund. I Norden avholdes det nordiske slavistmøter hvert tredje år. Nordisk Slavistforbund utgir fagtidsskriftet Scando-Slavica.


== Berømte slavister ==
Jan Baudouin de Courtenay
August Leskien
August Schleicher


== Norske slavister ==
Olaf Broch
Erik Egeberg
Arne Gallis
Geir Kjetsaa
Erik Krag
Christian Schweigaard Stang


== Eksterne lenker ==
Norsk slavistforbund
Scando-Slavica

Scando-Slavica er et tidsskrift for slavistikk og baltologi som utgis årlig av Nordisk Slavistforbund. Tidsskriftet utgis av forlaget Taylor & Francis. Innholdet er for det meste på engelsk og russisk.


== Eksterne lenker ==
Tidsskriftets nettside hos Taylor & Francis [1]
Denpasar Moon (sang)

Denpasar Moon er en sang av Sabah Habas Mustapha, et pseudonym for den engelske musikeren, sangeren og låtskriveren Colin Bass. En versjon av sangen innspilt av den filippinske sangeren Maribeth ble en kjempehit i Sørøst-Asia i 1993, og sangen er til sammen blitt innspilt i over 50 versjoner på flere språk og dialekter.Sangen ble først skrevet og innspilt av Colin Bass i Jakarta, Indonesia i 1990, men den ble ikke utgitt på det tidspunktet. Den var tittelspor på albumet som ble utgitt i 1994. Albumet Denpasar Moon ble for øvrig utgitt på nytt med bonusspor i 2004.
Sangens musikkstil er pop, nærmere bestemt dangdut, en sjanger innen indonesisk popmusikk. Teksten, originalt på engelsk, er i stil med degung, en musikkstil fra Vest-Java.


== Kilder ==
Colin Bass: Denpasar Moon Story – interview
Minsk Arena

Minsk Arena er en sportskompleks i Minsk i Belarus. Anlegget ble åpnet i desember 2009.
Komplekset består av tre ulike haller:

Flerbrukshall med plass til inntil 15 000 tilskuere. Hallen vil bli mest brukt brukt til konserter og ishockey, og vil være hjemmebane til HK Dinamo Minsk.
Skøytehall med bane for hurtigløp og bandy. Tribuner med plass til 3 000 tilskuere.
Velodrom med tilskuerplass til 2 000. Banen er 250 meter lang med tredekke.Anlegget var finalearena for ishockey-VM 2014 og Junior Eurovision Song Contest i 2010 og 2018. Skøytehallen var vertsarena for EM på skøyter 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Minsk Arena
(en) Minsk Arena – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl med banerekorder og internasjonale mesterskap.
(nl) Minsk Arena på effesport.nl (med noen resultater)
Elin Hassel Iversen

Elin Hassel Iversen (født 22. september 1956) er en norsk regissør og dramatiker, bosatt i Trondheim.


== Kunstnerisk virke ==
Elin Hassel Iversen er (per 2017) medlem av kunstnergruppen Andre Akt. Siden hun regisserte forestillingen Mannfolk for teaterlaget i BUL Nidaros i 1985 har hun (per 2017) hatt regiansvar for over 70 teateroppsetninger spilt av både profesjonelle grupper og amatørteaterlag. Hun har også skrevet manus for et titalls forestillinger, og underviser i teatersport, figurteater og skuespillerteknikker.


=== Tumaini group ===
Elin Hassel Iversen har blant annet hatt regi på Tumaini groups tre turneer rundt om i Norge. 


=== Teater Fusentast ===
Hun har samarbeidet med Teater Fusentast om en rekke oppsetninger, fra hun skrev manus til gruppens figurteaterversjon av historien om Tornerose i 1994, til nypremieren på figurteaterforestillingen Den store finalen i 2013.


==== Panopticum-forestillinger ====
Elin Hassel Iversen har også skrevet manus til og regissert tre oppsetninger for Teater Fusentasts titteskapsteater, også kalt panopticum.


===== Panopticum for barn =====
Titranic, basert på den sanne historien om hvordan seksåringen Ole overlevde Titran-ulykken i 1899; manus og regi ved Elin Hassel Iversen
Koseputa i Paris (engelsk tittel: The Parisian Pillow Case), basert på en bildebok med tekst av Arne Norlin og Håkan Jaensson med illustrasjoner av Gunna Grähs; manus og regi ved Elin Hassel Iversen


===== Panopticum for voksne =====
Nora - The Moving Picture Show, en syv minutters versjon av Henrik Ibsens teaterstykke Et dukkehjem ; regi, manus og dramaturgi ved Elin Hassel Iversen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Elin Hassel Iversens nettside
Oversikt over kunstnerisk arbeid og kursvirksomhet
Augusta Stang

Augusta Julie Georgine Stang (født 11. desember 1869 i Christiania, død 11. februar 1944 i Oslo) var en norsk journalist og politiker. 


== Liv og virke ==
Augusta Stang tok seminareksamen i 1896 og virket noen år som lærer i Christiania. Fra 1912 arbeidet hun i Aftenposten der hun skrev spesielt om sosiale spørsmål under merket «Argus». Hun ga støtet til Aftenpostens årlige «Argus»-innsamlinger og «Arguslotteriet» til inntekt fortrinnsvis for «pauvres honteux» (ubemidlede dannede). Dette sosialomsorgtiltaket spilte en betydelig rolle i hovedstaden i mer enn en mannsalder (1916–1986). Etter henne var avisens senere sjefredaktør Einar Diesen (1897–1994) drivkraft bak «Arguslotteriet». Han utga også Kabalboken med betydelig suksess i 1941, den som Augusta Stang hadde utgitt et kvart århundre før ham (2. forøkede utgave 1919) på Damms Forlag. Foruten Kabalboken utga hun også Norsk læsebok for barneskolen (Cappelen 1906) sammen med Yngvar Brun og sin søster Adelaide Stang. Hun var også aktiv som oversetter.
Augusta Stang representerte Høire i Oslo Bystyre i 12 år (1920–1932), og i 9 år var hun i Formannskapet. Hun var den første kvinne i veinavnkomiteen, og også med i Skolestyret og i Barneforsorgskomiteen. Hun var med i flere internasjonale kongresser for barneforsorg.
I 1928 ble hun medlem av Høires Centralstyre, og i perioden 1931-33 representerte hun Oslo på Stortinget som historiens Høire-kvinne nr. 2 på fast plass. Augusta Stang innehadde formannsvervet i Høyrekvinners Landsforbund i 10 år (1927–1937).
Hun tilhørte Stang-slekten fra Halden og var datter av Høires stifter, høyesterettsassessor og statsminister Emil Stang d.e. (1834–1912) og hustru Adelaide Pauline Berg (1840–1931), samt søster av professor og statsråd Fredrik Stang d.y. (1867–1941) og av høyesterettsjustitiarius Emil Stang d.y. (1882–1964).


== Bibliografi ==
Augusta Stang, Yngvar Brun og (sin søster) Adelaide Stang (1906). Norsk læsebok for barneskolen. Cappelen. 
Augusta Stang (19??). Til arbeide og lek. Haandbok for gutter og piker. Steenske.  
Augusta Stang (1914). Kabaler og kortkunster. Damms Forlag. 
Augusta Stang (1922). Anvisning til at spille Whist, Boston, Polsk-Pas, Sprøite og Dundrebas samt Love for og Beregninger af Spillene efter nyeste Maade tilligemed en Boston-Tabel, hvorefter Spillet betales. Damms Forlag. 


== Oversettelser ==
Albert Ludwig Grimm, Jason og det gyldne skind, Cammermeyer, 1910
Albert Ludwig Grimm, Toget mot Troja, Cammermeyer, 1911
Howard Pyle, Væbner og ridder, Kristiania, 1912
Kate Douglas Wiggin, To smaa hjemløse, Damm, 1918
Florence Montgomery, Misforstaat, Steenske, 1920
Joseph A. Altsheler, Vildmarkens søn, Aschehoug, 1921


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Augusta Stang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Augusta Stang hos Norsk senter for forskningsdata
HTC Touch HD

HTC Touch HD er en Windows Mobile-basert mobiltelefon (Pocket PC) fra HTC.  Den ble lansert høsten 2008. 
Den har resistiv touchskjerm, men har ikke utskyvbart QWERTY-tastatur slik som bl.a. HTC Touch Pro har. Man har imidlertid qwerty-tastatur på skjermen når man skriver meldinger. Menysystemet er Touch Flo 3D, det samme som også bl.a. Touch Pro og Touch Diamond har. Kameraet er på 5 megapiksler.  


== Spesifikasjoner ==
Skjerm: 3,8 tommer
Skjermoppløsning: 800 x 480
Styring: resistiv touchskjerm (TouchFLO™ 3D interface)
Batteri: 1350 mAh
Taletid: 8 timer (GSM), 7 timer (3G)
Standbytid: 440 timer (GSM), 680 timer (3G)
Kamera: 5 megapiksler, autofokus (sekundærkamera: 640 x 480)
GPS
G-sensor
FM radio
528 MHz Qualcomm prosessor
RAM: 288 MB
ROM: 512 MB
Quadband
microSD minnekort
Operativsystem: Windows Mobile 6.1 Professional
Wi-Fi (IEEE 802.11 b/g)
Bluetooth 2.0
Mini USB (HTC ExtUSB)
Størrelse: 115 mm (h), 62,8 mm (b) 12 mm (d)
Vekt: 147 g med batteri
Videotelefoni


== Eksterne lenker ==
HTC produktside