jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Helge Hveem

Helge Hveem (født 17. mai 1941) er en norsk statsviter og professor emeritus ved Universitetet i Oslo (UiO).  


== Liv og virke ==
Han avla eksamen artium ved Oslo Katedralskole i 1960 og gjennomførte Forsvarets russiskkurs i 1961-62. Han tjenestegjorde som sersjant i FNs fredsbevarende operasjoner i Kongo (ONUC) i 1963.  
Hveem avla magistergraden (mag.art.) i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1968. Fra 1966 til 1981 var han tilknyttet Institutt for fredsforskning (PRIO), der han ble instituttleder i 1971. I 1980 flyttet han til Genève for å arbeide som seniorkonsulent i sekretariatet for FNs konferanse for handel og utvikling (UNCTAD).  
Fra 1982 var han tilknyttet Institutt for statsvitenskap ved Universitetet i Oslo, der han ble professor i 1991. Han var en av grunnleggerne av og hadde en deltidstilknytning til Senter for utvikling og miljø (SUM) ved UiO i perioden 1990-1999 som forskningsleder. I perioden 2002–2006 var han direktør for Senter for teknologi, innovasjon og kultur ved UiO. Han har hatt en rekke utenlandsopphold (Grenoble, LSE, Harvard, Bordeaux, European University Institute m.fl.) som stipendiat, forsker og gjesteprofessor.   
Hveem har utgitt en rekke bøker og har publisert 180 vitenskapelige og over 100 populærvitenskapelige artikler. Hans forskningsarbeid har i hovedsak vært om internasjonale relasjoner og internasjonal politisk økonomi. Han har gjesteforelest og forsket ved blant annet LSE, Harvard, og European University Institute.  
Han var i 1965 formann (titulert «Formand») av Det Norske Studentersamfund og har vært lokalpolitiker for Venstre.      


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Helge Hveem i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Helge Hveem i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStinIntervju med Helge Hveem i forbindelse med PRIOs 60-årsjubileum
Sharjah (by)

Sharjah (arabisk: الشارقة‎) er hovedstaden i emiratet Sharjah i De forente arabiske emirater, og ligger på kysten av Persiagulfen, umiddelbart nord for storbyen Dubai som den er sammenvokst med. Sharjah er foruten emirathovedstad og kulturelt sentrum, en utpreget pendlerforstad til Dubai med meget stor indisk befolkning. Sharjah er landets fjerde mest folkerike by med om lag 600.000 innbyggere (2008), over et bebygd areal som dekker 235 km².
I Sharjah kommune ligger Sharjah internasjonale lufthavn, som er plassert bare 10 km nord for Dubai internasjonale lufthavn. Havnefunksjonen er ubetydelig med en middelsstor havn – Himriyah Port – men Sharjah har vokst fram til å bli et betydelig finans- og turistsentrum. Hovedsakelig har byen en rekke kulturinstitusjoner, gallerier, museer og arkeologiske forskningsprosjekt. Videre er Sharjah et lavkostnadsområde hvor arbeidsinnvandrere fra Asia bor, og pendler til de mange arbeidsplassene i tjenestesektoren og bygg- og anleggssektoren i Dubai.
Palasset til emir Sultan bin Mohamed Al-Qasimi av Sharjah ligger 20 km sørøst for byen.
Byen er et utdanningssenter med flere anerkjente universiteter, mange av dem lokalisert i en egen universitetsby: University of Sharjah, American University of Sharjah, det er en  campus for amerikanske Troy University, og det finnes et emiratisk, privat universitet – Skyline University College. University of Sharjah har en avdeling også på østkysten ved Det indiske hav, like utenfor byen Khor Fakkan.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sharjah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Refleksflekker

Refleksflekker (engelsk: lense flare) betegner de synbare refleksene og lysspredningen av en lyskilde i et linsesystem.
I et fotografi manifesterer refleksflekker seg som stjerne-ringer eller bueformede forstyrrelser som forringer fargekontrasten der de forekommer. Forekomsten av refleksflekker påvirkes også av blenderlamellene. Dersom blenderen f.eks. består av seks lameller, vil man kunne oppleve hexagonale mønster. Også fargesammensetningen kan variere, dette som en følge av fargebrytningen i linsesystemet.
I klassisk fotografiteknikk reduserer man mengden refleksflekker ved å bruke motlysblender (solblender) og/eller polasisasjonsfilter, men dette kan også føre til ytterligere reflekser.
Andre ganger ønsker man av kunstneriske årsaker å fremheve eller skape reflekser, noe som kan oppnås med spesialfiltere.
Også det menneskelige øye er beheftet med refleksflekker. Dette kan være årsaken til at enkelte finner at bilder med refleksflekker oppfattes som mer naturlige. I moderne databehandlede bilder kan slike effekter med hensikt rendres inn i bildene for å gi et mer levende uttrykk. Enkelte videospill legger også til reflekseffekter.


== Se også ==
Strølys


== Eksterne lenker ==
Eksempelbilder med refleksflekker. Arkivert 20. mai 2009 hos Wayback Machine.
Forklaring på hvordan refleksflekker oppstår og hvordan de kan undertrykkes eller reduseres (Engelsk]
Chiune Sugihara

Chiune Sugihara (født 1. januar 1900, død 31. juli 1986) var en japansk diplomat som tjenestegjorde som visekonsul for Japan i Litauen før andre verdenskrig. Kort etter okkupasjonen av Litauen av Sovjetunionen hjalp han tusenvis av litauere og polakker med jødisk bakgrunn å flykte til Japan ved å utstede såkalte transittvisa til dem. På bakgrunn av hans innsats ble han i 1985 utnevnt til Righteous Among the Nations.


== Se også ==
Holocaust i Litauen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Chiune Sugihara - Yad Vashem (en)
Retinoskopi

Retinoskopi er en teknikk for å få et objektivt mål på den refraktive tilstanden til pasientens øyne. Med et retinoskop belyser en pasientens øye og observerer refleksen fra pasientens retina. Mens en beveger en linje eller et lyspunkt over pupillen observerer en de relative bevegelsene til refleksen. Deretter benyttes et phoroter eller en holder linser med forskjellige dioptrier foran øyet for å «nøytraliser» refleksen.

Retinoskopi er spesielt velegnet for å foreskive korrektive linser for pasienter som ikke er i stand til å gjennomføre en vanlig subjektiv undersøkelse. Dette kan gjelde mentalt tilbakestående, pasienter med afasi eller barn. 
Det er også benyttet til å vurdere øyets accommodative evne (avstandsjuteringsevne/fokuseringsevne) og mulig latent langsynthet, hyperopi.
Retinoskop fungerer etter et prinsipp kjent som Foucaults prinsipp. I utgangspunktet indikerer dette at observatøren skal simulere uendelig avstand for å oppnå korrekt refraksjonsstyrke. Følgelig trekkes en styrke tilsvarende arbeidsavstanden fra den målte verdi.


== Eksterne lenker ==
Om retinoskopi.
Dauphine (hoppbakke)

Dauphine er en hoppbakke ved landsbyen Saint-Nizier-du-Moucherotte vest for Grenoble i Frankrike. Bakken har K-punkt 112 meter og ble brukt under vinter-OL 1968 (stor bakke).


== Historie ==
Hoppbakken ble bygd til OL, og ble tegnet av arkitekt Pierre Dalloz, mens bakkeprofilen ble konstruert av den tyske hoppbakkekonstruktøren Heini Klopfer. Størstedelen av bakken ble bygd på kort tid; byggingen startet i juli 1966 og bakken sto klar til bruk i slutten av januar 1967, kort tid før det første rennet ble holdt. Bakken ble helt ferdigstilt sommeren 1967, da med størrelse K90. Kostnadene for bakken ble betalt av den franske staten (80 %) og Grenoble by (20 %); bakken var nedbetalt først i 1995.
Etter OL ble Dauphine-bakken i liten grad brukt til internasjonale renn. På 1970-tallet ble bakken utbygd til K112. I verdenscupen i hopp, som startet i desember 1979, hadde bakken tre renn i perioden 1980-81. To renn som skulle vært holdt der i 1982 måtte avlyses på grunn av snømangel. Senere ble bakken stående og forfalle, og den har ikke vært i bruk på mange år. Den er i dag (2012) preget av forfallet og ikke åpen for besøkende.
En undersøkelse i 1990 om hoppbakkens tilstand konkluderte med at hvis betongkonstruksjonen ikke ble reparert innen fem år, ville det være for sent å redde den. Men ingen utbedring ble gjort, og forfallet har fortsatt.


== Bakkerekord ==
Under trening foran det første rennet i 1967 ble det hoppet så langt som 112 meter, men i selve rennet vant Bjørn Wirkola (Norge) med et lengstehopp på 99 meter. I OL satte Vladimir Belousov (Sovjetunionen) bakkerekord med 101,5 meter. Den siste anerkjente bakkerekorden (satt i verdenscupen eller OL) var 111 meter, satt av Roger Ruud (Norge) i verdenscupen 28. februar 1981. I et kontinentalcuprenn 27. februar 1983 hoppet Ole Gunnar Fidjestøl (Norge) 116,5 meter.


== Viktige renn ==


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Saint-Nizier-du-Moucherotte
Offisiell rapport for vinter-OL 1968 s. 92, 95-98
Conservatoire Observatoire Laboratoire des Jeux Olympiques de Grenoble: Le Tremplin de Saint Nizier (19. mai 2012, besøkt 26. august 2012)
FIS: Resultater (ikke fullstendig)


== Andre eksterne lenker ==
Presentasjon av hoppbakken (video, fransk, publisert på YouTube)
Blogginnlegg med bilder av det forfalne hopptårnet (15. juli 2009)
Ballongen

Ballongen er en episodefilm fra 1946 med Nils Poppe i hovedrollen i fem ulike roller.


== Handlingen ==
Poppes velkjente figur Sten Stensson Stéen kommer til himmelen i en ballong og får se tilbake på sine tidigere liv og reflektere over disse. Filmen består av seks episoder som holdes sammen gjennom at Steen etter hvert liv møter Steen den hvitskjegget Kosmos som hver gang kaster Steen ut i et ytterligere liv. Filmen anses å være inspirert av buddhistisk gjenfødelseslære.


== Om filmen ==
Ballongen er en av Poppes alvorligst filmer og ble aldri noen suksess hos publikum. Den ble regissert av Poppe selv, i likhet med den tragikomiske filmen Penger som släpptes straks før Ballongen. Filmen hadde premiere 7. oktober 1947 og fikk god kritikk, men ble ingen publikumssuksess. Som forfilm til Ballongen vistes villmarksfilmen  Arne Sucksdorffs Skuggor över snön ved premieren  som av samtlige kritiker ble betegnet som noe av et mesterverk.


== Rolleliste ==


== Musikk i filmen ==
Valurile Dunari, komponist Ion Ivanovici
Kampsång, komponist Sune Waldimir, tekst Gardar Sahlberg
Parodisk slöjdans, komponist Sune Waldimir, tekst Gardar Sahlberg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ballongen på Internet Movie Database 
(no) Ballongen hos Filmfront 
(sv) Ballongen i Svensk Filmdatabas 
(en) Ballongen på AllMovie
National Eye Institute

National Eye Institute (NEI) er ett av instituttene under US National Institutes of Health og ble opprettet i 1968.
NEIs formål er å forske og understøtte forskning som skal forhindre og kurerer øyesykdommer og andre synsforstyrreler.


== Eksterne lenker ==
NEIs nettside
KNM «Balder»

«Balder» var en norsk jager av Sleipner-klassen som ble overlevert marinen i 1938. Skipet ble bygd ved Marinens Hovedverft i Horten. Under det tyske angrepet på Norge i april 1940 lå «Balder» på verksted, og ble beslaglagt av den tyske Kriegsmarine. 26. juni 1940 ble skipet omdøpt til «Leopard» og satt inn i tysk tjeneste. I januar 1942 ble «Leopard» reklassifisert til torpedofangboot. I 1949 ble skipet returnert til Norge, fikk navnet KNM «Balder» og fungerte som eskorteskip frem til hun ble tatt ut av tjeneste og hugget i 1962.
KNM «Balder» fikk montert det norskutviklete Terne-våpenet (anti-ubåtvåpen) og var i USA og demonstrerte det for US Navy i 1958 og 1962. En av øvelsesrakettene traff rett i tårnet til målfartøyet, den atomdrevne ubåten «Nautilus».Skipet var oppkalt etter guden Balder i norrøn mytologi.


== Referanser ==
Kura

Kura er ei elv i Kaukasus. Den begynner i den nordøstlige provinsen Ardahan i Tyrkia, og renner derfra inn i Georgia og videre til Aserbajdsjan, hvor den mottar elva Araks og munner ut i Kaspihavet. Elva er i alt 1 364 kilometer lang.
Navnet Kura stammer fra det mingrelske kur «vann, elv». Det georgiske navnet på elva er Mt'k'vari, som enten stammer fra det georgiske ordet for «godt vann» eller en georgisert form av det mingrelske tkvar-ua som betyr «gnage» (dvs. «elva som gnager seg gjennom fjellene»). Navnet Kura ble først antatt av russiske og senere også av europeiske kartografer. I noen definisjoner danner Kura grensa mellom Europa og Asia.Før utbyggingen av vannkraftverk langs elva (hovedsakelig i Georgia) var Kura seilbar til Tbilisi i Georgia. Elva er noe forurenset på grunn av større industrisentere som Tbilisi og Rustavi i Georgia.
I Aserbajdsjan kalles elva Kür, og er sammen med Araks den viktigste elva i landet. Den renner gjennom et stort sletteland før den munner ut i Kaspihavet.
Langt oppe i vassdraget sørger Mingetsjevir-demningen for oppdemming av landets største reservoar på 605 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kura River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Micropterix aruncella

Micropterix aruncella er en sommerfugl som tilhører den primitive familien kjevemøll (Micropterigidae). Den er sjelden i Norge, funnet i Østfold, Buskerud og Telemark.


== Utseende ==
Et liten (vingespenn 6 – 8 mm), metallisk møll. Hodet er kledt med rustgule, oppstående hår. Forvingen er metallisk grønn med et purpurfarget område fremst ved roten, også litt purpuraktig glans langs ytterkanten. Hannen har to hvite tverrbånd i vingens indre halvdel og en liten, hvit flekk nær framkanten lenegr ute i vingen. Bakvingen er mørkt brunlig med purpuarktig glans.


== Levevis ==
Den finnes mest på fuktige steder. Man regner med at larven lever på levermoser, kanskje helst tvaremose (Marchantia spp.), men de kan også spise visne plantedeler. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Europa, bortsett fra de nordligste og sørligste delene, østover til det sentrale Russland. I Norge er den sjelden, kjent fra Østfold, Buskerud og ytre Telemark.


== Referanser ==


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 44 – 56. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Micropterix aruncella på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Micropterix aruncella i Encyclopedia of Life 
(en) Micropterix aruncella i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Micropterix aruncella hos Artsdatabanken 
(sv) Micropterix aruncella hos Dyntaxa 
(en) Micropterix aruncella hos Fauna Europaea 
(en) Micropterix aruncella hos NCBI 
(en) Kategori:Micropterix aruncella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Micropterix aruncella – detaljert informasjon på Wikispecies
Ghetto Gospel

Ghetto Gospel er en sang av rapperen Tupac Shakur, som ble remixet og utgitt som andre singel på hans ettermæle-album Loyal to the Game fra 2004. Sangen ble skrevet av Tupac Shakur og produsert av Eminem. Låten bruker stoff fra Elton Johns sang «Indian Sunset» fra hans album Madman Across the Water fra 1971. Den endelige versjonen er en remix av den opprinnelige versjonen, som inneholdt fire vers av Shakur.
Puthukkudiyiruppu

Puthukkudiyiruppu (Uttalt: Puthuk-kudiy-iruppu, tamilsk: Ny bosetting) er en by i Mullaittivu-distriktet på nordøstlige Sri Lanka. Denne byen lå langs A-35 vegen mellom Paranthan i nordvest og Mullaittivu i sørøst. 
Denne byen som er den siste som var under kontroll av LTTE, hadde blitt omringet av den srilankiske hæren som hevdet de hadde kommet fram til byen senest den 25. februar 2009. Senest den 3. mars skal det strategiske viktige veikrysset nordøst for bykjernen ha blitt erobret, og dermed hadde byen formelt sett blitt erobret.
Micropterix calthella

Micropterix calthella er en sommerfugl som tilhører den primitive familien kjevemøll (Micropterigidae). Den finnes ved Oslofjorden i Norge.


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 7 – 10 mm), metallisk farget møll. Forvingen er metallisk grønn, purpurfarget ved roten. Bakvingen er gråaktig med purpuraktig glans, særlig ytterst.


== Levevis ==
Arten lever i fuktige skogsområder. De voksne sommerfuglene, som er aktive om dagen i mai – juni, kan være svært tallrike på blomster, særlig av soleihov (Caltha palustris), men også på starr (Carex spp.). Der spiser de pollen. Larven lever på levermoser.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i hele Europa og i den nordlige Asia østover til det sentrale Sibir. I Norge finnes den bare ved Oslofjorden.


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 44 – 56. ISBN 978-91-88506-61-0
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Micropterix calthella på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Micropterix calthella i Encyclopedia of Life 
(en) Micropterix calthella i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Micropterix calthella hos Artsdatabanken 
(sv) Micropterix calthella hos Dyntaxa 
(en) Micropterix calthella hos Fauna Europaea 
(en) Micropterix calthella hos NCBI 
(en) Kategori:Micropterix calthella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Micropterix calthella – detaljert informasjon på Wikispecies
Raftekasse

Raftekassen er en del av taket til en bygning. Rafta er overgangen mellom sideveggene og taket. Dette kalles noe mer upresist også gesims. Takutstikket (gesimsfremspringet) utover rafta må beskyttes mot vær og vind, og man kler således undersiden inn til en "kasse". Ofte brukes uttrykkene gesimshøyde og raftehøyde om hverandre. I kommunale reguleringsplaner er ofte raftehøyde (gesimshøyde) høyden til toppen av sidevegger (der hvor vegg møter tak) over gjennomsnittlig terrengskjæringshøyde.
Nostril-piercing

Nostril-piercing er en nesepiercing, der piercingen går gjennom neseflippen.
Det er en piercingstil som passer med denne piercingen, nemlig Nasallang.


== Historie ==

Nostril-piercingen er ofte assosiert med India, ble også mye brukt i Pakistan og Bangladesh. I Nord-India der utsiden av venstre neseflipp og i Sør-India der utsiden av høyere neseflipp vanligvis blir pierced, ble dette gjort blant annet for å gjøre fødsler lettere etter læren Ayurveda. Nostril-piercingen i India blir ansett som et merke på sosial status og skjønnhet, samt til ære for Parvati på 1600-tallet.
I 1960- og 1970-årene ble nostril-piercingen introdusert for land i vesten gjennom hippiekulturen. Utover 1980- og 1990-årene tok punkkulturen opp moten, og i dag er denne piercingtypen populær i land som USA, England, Canada, Karibia og Australia, der den er like vanlig på høyere som på venstre neseflipp. Nostril-piercingen blir utført på både menn og kvinner, likevel er den mest vanlig blant menn.


== Risikoer ==

Man mener at fem av åtte med denne piercingen har fått hyppigere plager dersom de har allergier, som for eksempel pollenallergi.


== Smykke ==

Det vanligste smykket å bruke på en nostril-piercinger er en ballukkingsring men også spesialsmykket nostril screw benyttes i stor grad.


== Eksterne lenker ==
Nostril-piercing hos Encyclopedia BMEzine
Micropterix mansuetella

Micropterix mansuetella er en sommerfugl som tilhører den primitive familien kjevemøll (Micropterigidae). Den er funnet spredt over hele landet i Norge.


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 7 – 9 mm), metallfarget møll. Forvingen er gulaktig bronsefarget med to utydelige, purpurfargede tverrbånd. Bakvingen er bronsefarget med purpuraktig glans.


== Levevis ==
Denne arten finnes i fuktige områder som sumper og myrer. Særlig hunnene kan finnes på blomster av starr (Carex spp.), der de spiser pollen. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i mai – juli. Larven er ukjent.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i det meste av Europa bortsett fra Den iberiske halvøya. I Norge er den nokså vanlig på Østlandet, men forekommer også i Nordland og Troms, og er funnet spredt i andre landsdeler. 


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 44 – 56. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Micropterix mansuetella på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Micropterix mansuetella i Encyclopedia of Life 
(en) Micropterix mansuetella i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Micropterix mansuetella hos Artsdatabanken 
(sv) Micropterix mansuetella hos Dyntaxa 
(en) Micropterix mansuetella hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Micropterix mansuetella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Micropterix mansuetella – detaljert informasjon på Wikispecies
Micropterix tunbergella

Micropterix tunbergella er en sommerfugl som tilhører den primitive familien kjevemøll (Micropterigidae). Den finnes nord til Møre og Romsdal i Norge. Arten har fått navn etter den svenske naturforskeren Carl Peter Thunberg, men i den første publikasjonen ble dette stavet uten "h"-en, derfor er det gjeldende navnet tunbergella selv on Thunbergs navn var feilstavet.


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 8 – 9 mm), svært fargerik møll. Hodet er kledt med oppstående, gylne hår. Forvingen er gyllen, purpurfarget ved roten og i tre tverrbånd. Det midterste av disse er ofte 8-tallsformet, det ytterste har gyllen kjerne. Bakvingen er brunaktig med markert purpurglans.


== Levevis ==
Denne arten lever i litt rik løvskog, der de voksne sommerfuglene flyr om dagen i mai – juni. De svermer gjerne rundt tretopper og besøker blomster av blant annet eik og lønn for å spise pollen. De kan også fly om natten og kommer da gjerne til lys. Larven er ukjent.


== Utbredelse ==
Den er utbredt over det meste av Europa, bortsett fra Den iberiske halvøya. I Norge er den utbredt langs kysten nord til Møre og Romsdal.


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008). «Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare»: 44–56. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000). «Catalogus Lepidopterorum Norvegiae». Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
«Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri». 
Micropterix tunbergella på UK moths: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Micropterix tunbergella i Encyclopedia of Life 
(en) Micropterix tunbergella i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Micropterix tunbergella hos Artsdatabanken 
(sv) Micropterix tunbergella hos Dyntaxa 
(en) Micropterix tunbergella hos Fauna Europaea 
(en) Micropterix tunbergella hos NCBI 
(en) Kategori:Micropterix tunbergella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Micropterix tunbergella – detaljert informasjon på Wikispecies