jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
«Erkesuden»

«Erkesuden» var et klinkbygget langskip som deltok i slaget ved Fimreite den 15. juni 1184, under ledelse av Nikolas Kuvung (av Giskeætten).
«Erkesuden» skal ha vært en tjue-sesse, og er derfor det minste skipet som benevnes som en sud i sagalitteraturen. Erkebiskop Øystein Erlendsson gav dette skipet til Nikolas Kuvung, som var biskopens frende.Nikolas tilhørte heklungene. Heklungene støttet kong Magnus Erlingsson i 1180-årene i kampen om kongemakten over Norge mot Sverre Sigurdsson, birkebeinernes tronpretendent. Slaget ved Fimreite var slaget der kong Magnus og de fleste av høvdingene hans falt, mens Nikolas Kuvung klarte å komme seg unna.


== Se også ==
«Bøkesuden» (Øystein Magnusson, bygget 1120-1123)
«Olavssuden» (Magnus Erlingsson, bygget omkring 1170-1175)
«Mariasuden» (Sverre Sigurdsson, bygget 1182-1183)
«Gorsuden» (Hide, usikkert når ble bygget, trolig omkring 1190)
«Raudsuden» (Biskop Nikolas, trolig bygget i 1190-årene)
«Olavssuden II» (Håkon Håkonsson, bygget i 1234)
«Mariasuden II» (Håkon Håkonsson, trolig byget før 1250)
«Kristsuden» (Håkon Håkonsson, trolig bygget omkring 1255-1260)


== Litteratur ==
Sverres saga


== Referanser ==
Herfra til Haglemoen

Herfra til Haglemoen var en norsk militærkomedie i fire episoder produsert av NRK. Serien var kanalens store lørdagssatsning i 1980. Handlingen var lagt til en norsk militærleir, med flere høyt profilerte skuespillere i rollene. Øivind Blunck spilte rollen som krampemacho løytnant med sterk morsbinding. Regien var ved Knut Andersen og manuset ble skrevet av Bjørn Sand, Harald Tusberg og Knut Andersen, mens Roald Øyen var produsent for serien.Serien ble innspilt sommeren 1980, med noen scener tatt opp ved Lahaugmoen leir ved Gjelleråsen, mens resten av opptakene ble gjort i Gaustad-skogen og Sørkedalen.Herfra til Haglemoen ble tatt av sendeplanen etter tre episoder på grunn av drepende kritikerslakt og negative publikumsreaksjoner. Siste episode ble aldri vist.


== Rolleliste ==
Øivind Blunck: Løytnant Staahl-Pedersen
Arne Bang-Hansen: Oberst Flammerød
Gunnar Haugan: Kaptein Foten
Anders Hatlo: Fenrik Gabrielsen
Dag Vågsås: Menig 33 Gundersen


== Episodeliste ==
«Staahl-mannen» (6. september 1980)
«Styrke Blå ser rødt» (20. september 1980)
«Regimentets dag» (4. oktober 1980)
ukjent tittel (Produsert, men aldri sendt)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Serien på NRKs nettsider
Weddellsel

Weddellselen (Leptonychotes weddellii) er den av selartene som lever lengst syd; den lever i nærheten av det antarktiske kontinent, ofte ved Weddellhavet.
Hunndyrene blir rundt 3,50 m lang mens hanndyrene er noe mindre. Deres kjennetegn er lyse flekker rundt øynene. Weddellselen tilhører i selfamilien.
Weddellsel eter helst fisk, virvelløse dyr og blekkspruter, samt litt krill. Arten foretrekker fast is og kan utholde lave temperaturene i Antarktis året rundt. I fast is er selen avhengig av pustehullene. Den bruker derfor tennene til å holde pustehullene i isen åpne. Dette tærer på tennene, som blir utslitte. Når det skjer dør selen, som er avhengig av tennene for å fange fisk. Weddellseler flest dør derfor relativt unge.


== Fylogeni ==
Kladogrammet over viser slektskapet mellom de eksisterende artene i selfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Weddellsel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Weddellsel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Weddellsel hos ITIS 
(en) Weddellsel hos NCBI 
(en) Kategori:Leptonychotes weddellii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Leptonychotes weddellii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leptonychotes weddellii – detaljert informasjon på Wikispecies
«Gorsuden»

«Gorsuden» var et langskip som Hide Unasson, ifølge Sverres saga halvbror til kong Sverre gjennom samme mor, hadde latt bygge (trolig omkring 1190). Skipet ble erobret av birkebeinerne etter Slaget i Oslo 1197 den 26. juli 1197, i den første baglerkrigen.
Hide Unasson hadde sluttet seg til birkebeinerne og deltok i angrepet på bryggene fra sitt skip «Vidsjåa», et stort skip på nesten 26 rom størrelse. Der på bryggene tok de alle skipene baglerne hadde, inkludert «Gorsuden». Bare to av langskipene ble ikke brent av birkebeinerne, Hide Unasson brente sine egne skip, og overtok biskop Nikolas' «Bokskreppa» sammen med sitt tidlige skip «Gorsuden».


== Se også ==
«Bøkesuden» (Øystein Magnusson, bygget 1120-1123)
«Olavssuden» (Magnus Erlingsson, bygget omkring 1170-1175)
«Erkesuden» (Nikolas Kuvung, trolig bygget før 1175)
«Mariasuden» (Sverre Sigurdsson, bygget 1182-1183)
«Raudsuden» (Biskop Nikolas, trolig bygget i 1190-årene)
«Olavssuden II» (Håkon Håkonsson, bygget i 1234)
«Mariasuden II» (Håkon Håkonsson, trolig byget før 1250)
«Kristsuden» (Håkon Håkonsson, trolig bygget omkring 1255-1260)


== Litteratur ==
Sverres saga
Jearl Miles-Clark

Jearl Miles-Clark (født 4. september 1966) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver. Miles-Clark konkurrerte hovedsakelig på 400 meter og vant gull på denne distansen under VM 1993. Miles-Clark har også inngått på det amerikanske stafettlaget som vant gull under både OL 1996 og OL 2000 samt tre VM-gull. Miles-Clarks personlige rekord på 400 meter er 49,40.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jearl Miles-Clark – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jearl Miles-Clark – Olympics.com 
(en) Jearl Miles-Clark – Olympedia 
(en) Jearl Miles-Clark – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jearl Miles-Clark – USAs olympiske komité 
(en) Jearl Miles-Clark – World Athletics 
(en) Jearl Miles-Clark – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Jearl Miles-Clark – Track and Field Statistics
Ørkenmus

Ørkenmus (vitenskapelig navn Gerbillus) er en løpemus som er så stor som en rotte, og som har lang hale. Den er aktiv om natten og de lange bakbeina gjør at den kan løpe fort avgårde. Ørkenmusen er også i familie med rotter.


== Eksterne lenker ==
(en) Ørkenmus i Encyclopedia of Life 
(en) Ørkenmus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ørkenmus hos Fossilworks 
(en) Ørkenmus hos ITIS 
(en) Ørkenmus hos NCBI 
(en) Kategori:Gerbillus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gerbillus – detaljert informasjon på Wikispecies
Christine Ohuruogu

Christine Ohuruogu (født 17. mai 1984 i London) er en britisk friidrettsutøver (kortdistanseløper). 
Ohuruogu var med på det britiske stafettlaget som tok VM-bronse under VM i 2005 i Helsingfors på 4 x 400 meter. Året etter vant Ohuruogu overraskende gull på 400 meter under Samveldelekene 2006. Ohuruogu måtte står over EM i Göteborg p.g.a. at hun var utestengt i ett år for å ikke møtt til tre dopingtester.Under OL 2008 var hun tilbake i toppslag, og tok gull på 400 meter, foran Shericka Williams og Sanya Richards. Hun fikk sølv i London i 2012.  Ohuruogu ble verdensmester i Osaka i 2007 og i Moskva i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Christine Ohuruogu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Christine Ohuruogu – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Christine Ohuruogu – Olympics.com 
(en) Christine Ohuruogu – Olympic.org 
(en) Christine Ohuruogu – Olympedia 
(en) Christine Ohuruogu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christine Ohuruogu – Storbritannias olympiske komité 
(en) Christine Ohuruogu – Commonwealth Games Federation 
(en) Christine Ohuruogu – Commonwealth Games Federation 
(en) Christine Ohuruogu – World Athletics 
(en) Christine Ohuruogu – Power of 10 
(en) Christine Ohuruogu på Twitter
Commersondelfin

Commersondelfin (Cephalorhynchus commersonii) er en liten svart-hvit delfin som hører til i gruppen Cephalorhynchinae, der de svart-hvite delfinene utgjør en egen familie. 


== Beskrivelse ==
Commersondelfin blir omkring 1,3-1,5 meter lang og har et distinkt sort og hvitt mønster. En voksen 136 cm lang hunne som ble fanget utenfor det sørlige Patagonia veide 23 kg. Hodet, sveivene, bakre del av ryggen og ryggfinnen, samt halefinnen er sort, mens resten av kroppen er hvit. Hunner og hanner skilles enkelt fra hverandre gjennom forskjellen på den sorte mageflekken disse dyra har. Hannens flekk er dråpeformet, mens hunnens er mer rund i formen.


== Utbredelse og habitat ==
Commersondelfin holder til i kalde havområder utenfor sørspissen av Sør-Amerika, Tierra del Fuego og Falklandsøyene, samt i kyststrøkene rundt Kerguelenøyene.


== Atferd ==
Commersondelfiner er svært aktive dyr som ofte svømmer energisk i overflaten og gjerne hopper, spinner, vrir seg eller svæmmer på rygg. Den er også kjent for å surfe på baugbølgen til hurtige båter. Man vet imidlertid lite om levesettet til denne delfinen, som livnærer seg av fisk og blekksprut som den fanger langs kysten og et stykke ut på åpent hav.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Commersondelfin – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Commersondelfin i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Commersondelfin hos ITIS 
(en) Commersondelfin hos NCBI 
(en) Kategori:Cephalorhynchus commersonii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cephalorhynchus commersonii – detaljert informasjon på Wikispecies
SETI@home

Seti@home («SETI at home») er et prosjekt som leter etter radiosignaler i verdensrommet som kan være tegn på intelligent utenomjordisk liv. Seti@home benytter programvaren BOINC, som er laget for å muliggjøre distribuert databehandling over Internett slik at frivillige kan donere ubrukt datakraft på sine egne datamaskiner til å analysere radiosigsalene og lete etter interessante signaler. 
Prosjektet benytter data fra Arecibo-observatoriet der det tas opp 15,5 timer med data som blir sendt i posten til Space Sciences Laboratory ved University of California, Berkeley, hvor opptakene deles opp i enheter med data på rundt 107 sekunder hver. Disse lastes opp på en tjener, og deretter kan klientene laste ned data for analyse. Når analysen er ferdig, laster klienten opp resultatene til tjeneren, før den laster ned en ny arbeidsenhet.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) SETI@home – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gummitre

Gummitre kan sikte til flere planter som det kan utvinnes gummi fra:

Ekte gummitre, Hevea brasiliensis
Gummifikentre, Ficus elastica
Ekte gummitre

Ekte gummitre er en art i vortemelkfamilien, og det økonomisk viktigste medlemmet i slekta Hevea. Den er økonomisk viktig fordi melkesafta, kjent som lateks, kan utnyttes i produksjon av naturgummi.
Treet kan bli over 30 meter høyt. Den hvite eller gule lateksen finnes i lateksganger i barken, for det meste utenpå phloemet. Disse årene går opp stammen i en høyrevridd spiral som ligger i en vinkel på ca. 30 grader fra det vannrette planet. 
Når treet er 5-6 år gammelt, kan innhøstingen begynne. Det skjæres snitt vinkelrett på lateksgangene, akkurat dypt nok til å tappe årene uten å skade treets vekst. Lateks samles i små bøtter. Eldre trær gir mer lateks, men slutter å produsere etter 26-30 år.


== Historie ==
Hovedartikkel: Gummiboomen.Ekte gummitre vokste opprinnelig bare i Amazonasregnskogen. Økende etterspørsel og oppdagelsen av vulkanisering i 1839 førte til økonomisk vekst i dette området, særlig for byene Manaus og Belém. Se Gummiboomen.
I 1873 forsøkte man å dyrke gummitre utenfor Brasil, men dette mislyktes. I 1875 ble det gjort flere forsøk, og etter ble treet videnspredt i britiske kolonier. I dag finnes de fleste gummiplantasjer i Sørøst-Asia og noen i tropisk Afrika. Forsøk på å kultivere treet i Sør-Amerika har ikke hatt tilfredsstillende resultater.


== Annet ==
Treverket fra dette treet brukes i produksjon av møbler. Densitet ved 15 % fuktighet er ca. 0,65 g/cm3 (omtrent som bjørk).


== Eksterne lenker ==
(en) Ekte gummitre i Encyclopedia of Life 
(en) Ekte gummitre i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ekte gummitre hos ITIS 
(en) Ekte gummitre hos NCBI 
(en) Ekte gummitre hos The International Plant Names Index 
(en) Ekte gummitre hos Tropicos 
(en) Kategori:Hevea brasiliensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hevea brasiliensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hevea brasiliensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Kontrastsensitivitet

Redusert kontrastsensitivitet betyr at man ser dårligere enn en normaltseende når kontrastene blir mindre. Redusert kontrastsensitivitet kan ofte forklare udefinerbare synsproblemer som ikke er avdekket gjennom testing av visus og synsfelt. Kontrastsensitivitet kan måles med egne tester/tavler.
Adaptasjon (lys)

Adaptasjon er øyets evne til å tilpasse seg lysstyrken det blir påvirket av. Dette gjøres både ved at pupillen åpner/lukker seg og justerer hvor mye lys som slipper inn på netthinnen, og av netthinnens evne til å tilpasse seg ulike lysforhold. Netthinnens følsomhet for lys øker i mørke og avtar i lyse omgivelser. Skader og sykdom i øyets ulike deler, blant annet i netthinnen, kan gi redusert eller manglende evne til mørkeadaptasjon (nattblindhet).

Ved bruk av rødt lys på måleinstrumenter og i lommelykter kan nattsynet/adaptasjonen beholdes i bedre grad enn ved bruk av hvitt lys.
Lysømfintlighet

Lysømfintlighet eller fotofobi (ofte også kalt lysskyhet) kan skyldes flere tilstander i øyet, for eksempel retinitis pigmentosa, albinisme og betennelse i hornhinnen. Lysømfintlighet arter seg ved at man lett blir blendet, får nedsatt syn og at man kan føle sterkt ubehag i omgivelser med mye lys eller sterke blendingskilder. Lysømfintlighet er vanskelig å måle og som regel er det den synshemmede selv som må angi hvor problematisk dette er.
Russere i Norge

Russere i Norge, dvs personer som er født i Russland eller som har begge foreldre født i Russland, utgjorde pr 1. januar 2012 en gruppe på 16 833 personer i Norge hvorav 14 953 var førstegenerasjonsinnvandrere mens 1 880 var norskfødte etterkommere.En tredjedel av disse er flyktninger fra blant annet Tsjetsjenia, og de fleste av disse flyktningene har kort botid i Norge.
Mange av de øvrige er russiske kvinner som kommer til Norge for å gifte seg med menn uten innvandrerbakgrunn. Norsk-russerne er en av de innvandrergruppene med høyest andel kvinner, i alt 67% kvinner; bare norsk-filippinerne har høyere kvinneandel. Russiske menn i Norge gifter seg i stor grad med russiske kvinner i Norge (75%, eller 681 av 912 ekteskap), mens russiske kvinner i Norge gifter seg med menn uten innvandrerbakgrunn (69%, eller 2253 av 3259 ekteskap). 
Mange av de russiske kvinnene er høyt utdannede, og andelen med høyere utdanning er større blant norsk-russerne (47%) enn i befolkningen som helhet (36%). Norsk-russiske har høyere sysselsetting enn norsk-russiske menn; 51 mot 45%. Dette er den eneste innvandrergruppen hvor kvinner er mer sysselsatt enn menn, og må sees i sammenheng med den spesielle sammensetningen av denne innvandrergruppen.
Russerne bor forholdsvis spredt ut over landet, og ingen annen innvandrergruppe har lavere andel bosatt i Oslo. Det bor tallmessig flest russere i Oslo, Rogaland, Akershus og Finnmark. Relativt flest norsk-russere bor i Finnmark, hvor de utgjør 1,2% av befolkningen. De kommunene hvor norsk-russere utgjør størst andel av befolkningen er Båtsfjord (2,81%), Sør-Varanger, Folldal, Deatnu/Tana og Vardø. 
Hittil har 22% av norsk-russerne fått norsk statsborgerskap. Antallet er økende. den lave andelen henger sammen med kort botid i Norge for manges vedkommende.
Forholdsvis mange russere oppholder seg i Norge som studenter. I 2005 ble det gitt studietillatelse fra Utlendingsdirektoratet til 165 russere; noe som gjorde russerne til den tredje største fremmedstudentgruppen, bak amerikanere og kinesere.


== Соотечественник ==
Tidsskriftet Соотечественник / Landsmann utgis 2-3 ganger i året av og for norsk-russere. Redaktør og utgiver er Tatjana Dahle. 


== Referanser ==


== Litteratur og lenker ==
Kristin Henriksen. Fakta om 18 innvandrergrupper i Norge. Statistisk sentralbyrå, 2007. ISBN 978-82-537-7221-9 (pdf)
russia.no: Landsmann
Refraksjonsfeil

Graden av  ametropi, refraksjonsfeil eller brytningsfeil har stor betydning for kvaliteten på synsevnen, både for normaltseende og for synshemmede. Måling av brytningsfeil forteller oss hvor sterke briller eller kontaktlinser vi behøver for å kunne se optimalt. Måling og korrigering av brytningsfeil er dessuten obligatorisk når man skal måle visus. Det er først når alle brytningsfeil er korrigert og visus fremdeles er dårlig, at man kan snakke om en reell synshemning. 
I øyet er det et optisk system bestående av hornhinnen, øyelinsen og glasslegemet. Dette systemet skal bryte lysstrålene og samle disse i et skarpt punkt på netthinnen. I hviletilstand fungere disse tre delene som en sterk plusslinse, normalt tilsvarende ca. + 60 dioptrier. Barn og unge har i tillegg evnen til å øke brytekraften til ca. + 70 dioptrier. Denne evnen avtar med alderen og ved 60–årsalderen eller 70-årsalderen er den så å si borte.
Vi skiller mellom tre typer brytningsfeil:
• Nærsynthet (myopi): det optiske systemet er for sterkt. Lyset samles i et punkt foran netthinnen. Korrigeres med en minuslinse. Skarpt bilde oppnås også ved å føre objektet nærmere øynene.
• Langsynthet (hypermetropi): det optiske systemet er for svakt. Lyset samles i et punkt bak netthinnen. Korrigeres med en plusslinse. I og med at øynene har evne til å øke  brytekraften i det optiske systemet, kan langsynthet langt på vei kompenseres uten bruk av briller. Dette vil imidlertid være slitsomt for øynene og det kan samtidig bli vanskelig
å se skarpt på nært hold.
• Skjeve hornhinner (Astigmatisme): skjevheter i det optiske systemet forhindrer lyset i å samles i et skarpt punkt. Korrigeres med en sylinderlinse.
Synshemning/svaksynthet kun på grunn av brytningsfeil forekommer sjelden. Et unntak er uttalt nærsynthet (excessiv myopi), en patologisk tilstand hvor øyeeplet vokser seg så stort at netthinnen og synet skades.
Dioptri

Dioptrier er en måleenhet for et medie (for eksempel hornhinnen, linsen, et brilleglass eller en kontaktlinse) sin evne til bryte lyset (endre lysets retning). En dioptri er lik 1 dividert med linsens brennvidde i meter. Positivt fortegn brukes for konvekse linser, mens negativt fortegn brukes for konkave linser. Parallelle lysstråler som passerer gjennom en linse på + 1 dioptri vil brytes og samles i et punkt en meter bak linsen (brennpunktet). Er linsen på + 10 dioptrier samles lyset i et punkt 10 cm bak linsen. Et optisk system i øyet på + 60 dioptrier er nødvendig for at lysstråler fra et objekt på lang avstand (mer enn ca. seks meter unna) skal samle seg i et punkt på netthinnen. Skal lyset samles i et skarpt punkt nøyaktig på netthinnen, må også øyets størrelse passe nøyaktig overens med styrken på det optiske systemet. Dersom det er avvik mellom styrken på det optiske systemet og øyets størrelse, vil resultatet være en brytningsfeil.
Nærsynthet korrigeres med minusglass (konkave glass), mens langsynthet korrigeres med plussglass (konvekse glass).


== Referanser ==
Presbyopi

Presbyopi, eller alderslangsynthet, er en endring av synet som gjør det vanskelig å fokusere på objekter på nært hold. 
Presbyopi rammer alle fra de er rundt 40 år. Det kan ikke regnes som en sykdom ettersom det er en naturlig del av menneskets aldringsprosess.Hos barn og unge har øynene evnen til å fokusere, det vil si å stille skarpt på så korte avstander som åtte–ti cm fra øyet. Fordi øyelinsen mister sin elastisitet og hardner etter hvert som man blir eldre, avtar også evnen til å fokusere på nært hold. Når man nærmer seg 50-årsalderen er evnen til å fokusere på nært hold som regel så redusert at de fleste må begynne med lesebriller for fortsatt å kunne lese. 


== Referanser ==
André Bucher

André Bucher (født 19. oktober 1976 i Neudorf) er en tidligere sveitsisk friidrettsutøver. Hans største triumf var seieren på 800 meter i VM 2001 i Edmonton.
I 2001 og 2002 ble Bucher valgt til årets idrettsutøver i Sveits, og han ble kåret til Europas fremste friidrettsutøver i 2001. Deretter var Bucher plaget av flere skader. 11. mai 2007, etter ett års konkurransepause, gav han beskjed om at han la opp.


== Meritter ==
EM 1998: sølv
OL 2000: 5.-plass
VM 2001: gull
EM 2002: sølv


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) André Bucher – Munzinger Sportsarchiv 
(en) André Bucher – Olympics.com 
(en) André Bucher – Olympic.org 
(en) André Bucher – Olympedia 
(en) André Bucher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) André Bucher – World Athletics 
(en) André Bucher – Track and Field Statistics
Sørbråten kapell

Sørbråten kapell var en av Oslos minste kirker. Kapellet lå på Sørbråten i Maridalen og ble innviet i 1948
Bygget var utformet som et bolighus, men tårnet (og tidligere et kors i spiret) avslørte at man hadde med et gudshus å gjøre.
I 2013 ble kapellet avvigslet og bygningen solgt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kirkebøe, M.C. (2007).  Knut Arve Tvedt og Øyvind Reisegg, red. Oslos kirker i gammel og ny tid (2 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 106. ISBN 978-82-573-1946-5. 
Tvedt, Knut Are, red. (2010). Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 556. ISBN 978-82-573-1760-7.
Generasjonspartiet

Generasjonspartiet er et uregistrert norsk politisk parti stiftet i 11. september 2020 i Bergen av Karstein Birkeland og Frank Bruland. 
Partiet ledes (i 2021) av Tone J. Coucheron. Partiet omtaler seg selv slik: «Generasjonspartiet er et parti av folket for folket. Vi er et parti for hele familien hvor vi ønsker å tilrettelegge for trygghet og rettferdighet både for den yngre og eldre generasjon.» Partiet ønsker mer direkte demokrati, vil si opp EØS, og er opptatt av helse og omsorg, men har programfestet politikk innen justis-, samferdsel-, kultur-, miljø-, økonomisk- og utenriks-politikk.Partiet stilte lister ved Stortingsvalget 2021, fikk 88 stemmer i Hordaland og 112 stemmer i Akershus.


== Valgresultat ==


== Referanser ==
Amaurose

Amaurose er det medisinske uttrykket for fullstendig blindhet, man har da ingen lyssans. I dagligtale brukes oftest blindhet eller blind ved amaurose. I Nord-Amerika og det meste av Europa er blindhet i juridisk sans definert som synsstyrke 6/60 eller mindre i det best fungerende øye med den best mulig korreksjon mulig. Det betyr at man ser det samme på 6 meter som en med full synsstyrke ser på 60 meter, eller dårligere.


== Se også ==
Blindhet
Synstap
Amaurosis fugax


== Eksterne lenker ==
Norges Blindeforbund
Gummifiken

Gummifiken er en art i fikenslekten. Treet kan bli 30-40 meter høyt, i sjeldne tilfeller opptil 60 meter. Stammen er opptil 2 meter i diameter. Bladene er blanke og ovale, 10–35 cm lange og 5–15 cm brede. De er større på yngre planter.
Som med andre medlemmer av fikenslekten, trenger blomstene en spesiell art av fikenveps til pollinering. På grunn av denne koevolusjonen, har ikke gummifikentreet fargerike eller luktsterke blomster for å tiltrekke seg andre pollinatorer. Frukten er en liten gulgrønn oval fiken som er 1 cm lang og knapt spiselig; den vil kun inneholde levedyktig frø hvor den riktige fikenvepsen også finnes.


== Litteratur ==
«Ficus elastica». Flora of China. Besøkt 9. juni 2015. 
T. Kristoffersen (1970). Stueplantene i farger. Aschehoug. s. 185. 


== Eksterne lenker ==
(en) gummifikentre i Encyclopedia of Life 
(en) gummifikentre i Global Biodiversity Information Facility 
(en) gummifikentre hos ITIS 
(en) gummifikentre hos NCBI 
(en) gummifikentre hos The International Plant Names Index 
(en) gummifikentre hos Tropicos 
(en) Kategori:Ficus elastica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ficus elastica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ficus elastica – detaljert informasjon på Wikispecies
Hans Harald Hegna

Hans Harald Hegna (født 14. februar 1946, død 19. desember 2015) var en norsk landslagsspiller i håndball. Hegna spilte først for Bækkelaget Sportsklubb, og var senere med på Refstad ILs storlag, som sammen med Oppsal var dominerende i norsk herrehåndball på 1970-tallet. Han spilte til sammen 21 landskamper for Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Harald Hegna – Norges Håndballforbund