jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
HMS «Arethusa» (1934)

HMS «Arethusa» var en krysser i den britiske marinen, bygget i 1933. Totalt seks fartøyer i samme klasse var planlagt, men bare fire ble bygget. To av disse ble senket under andre verdenskrig.


== Mulig norsk overtagelse ==
I 1946 ble det planlagt anskaffet en krysser for den norske Marinen. Forslaget om en krysser ble fremsatt i treårsplanen for gjenreisning av forsvaret i Norge, framlagt av Forsvarsdepartementet i september 1946. HMS «Arethusa» ble i forbindelse med denne planen vurdert anskaffet til Norge.
Sjøforsvaret skulle, ifølge denne planen, være havgående, og ha evne til å møte en fiende offensivt ute i åpent hav. Samtidig skulle de aller fleste, tidligere norske og de av den tyske invasjonsstyrken nybyggede, kystfort være i beredskap, og kunne bemannes på kort varsel. Kystfortene skulle ha hovedansvaret for det nære kystforsvar (skjærgårds- og innløpsforsvar), mens Marinen skulle søke å holde fienden unna kysten.
Ifølge planen skulle Marinen bestå av én krysser, fem større jagere, åtte mindre jagere, tre korvetter, 5 ubåter, 10 motortorpedobåter og et antall mindre fartøyer til kystforsvar.
Krysseren Arethusa ble aldri anskaffet, Stortinget gikk i mot bevilgninger til denne overtagelsen.
Geoinformatikk

Geoinformatikk eller geomatikk er vitenskapen for og teknologien omkring innsamling, fordeling, bearbeiding, analyse, fortolkning og formidling av geografisk informasjon. 
Geoinformatikk er altså håndtering, fordeling og bearbeiding av opplysninger av mangfoldig art som beskriver steder. Teknologien som brukes kan være alt fra GIS til NAVSTAR.
Nøklevatnet (Nord-Odal)

Nøklevatnet er en innsjø som ligger på grensa mellom kommunene Nord-Odal, Grue og Åsnes i Innlandet.


== Referanser ==
Danny Boy

«Danny Boy» er en ballade skrevet av den engelske advokaten Frederic Weatherly og blir vanligvis brukt sammen med melodien til «Londonderry Air». Den er nært assosiert med irske samfunn.
«Danny Boy» ble skrevet av Weatherly i 1910. Selv om teksten opprinnelig ble skrevet til en annen melodi, modifiserte Weatherlys søster den til å passe med «Londonderry Air» i 1913, da broren sendte henne et eksemplar.
Ernestine Schumann-Heink foretok den første innspillingen av «Danny Boy» i 1915.
Weatherly gav sangen til vokalisten Elsie Griffin, som i sin tur gjorde den til én av de mest populære sangene i det nye århundret.
I 1928 foreslo Weatherly at det andre verset ville bli et passende requiem for skuespilleren Ellen Terry.
«Danny Boy» var tenkt å være en beskjed fra en mann til en kvinne. Weatherly skrev den alternative «Eily Dear» til mannlige sangere i sin autoriserte tekst fra 1918. Sangen blir imidlertid fremført like mye, eller muligens enda mer, av menn enn kvinner. «Danny Boy» har blitt tolket av noen lyttere som en beskjed fra en forelder til en sønn som skal dra ut i krigen eller bli en del av den irske diasporaen.
Noen har tolket det annerledes, slik som en døende far som snakker til sin Danny. «The pipes, the pipes are calling» kunne i denne tolkningen referere til det tradisjonelle begravelsesinstrumentet.
«Danny Boy» betraktes vidt å være en irsk sang, selv om Weathlery var englender og bodde i USA på den tiden han skrev den. Sangen blir av mange irsk-amerikanere og irsk-kanadiere betraktet som deres uoffisielle signatursang.
Blant de tallrike artistene som har spilt inn «Danny Boy» kan en nevne Johnny Cash, Eva Cassidy, Sam Cooke, Judy Garland, Elvis Presley, Jim Reeves, Andy Williams og Jackie Wilson. Instrumentalversjoner er blitt spilt inn av blant annet Bill Evans.


== Den engelske teksten ==
(Det finnes varianter av teksten. Denne er tilpasset Londonderry Air, og benyttes ofte ved bisettelser i England og Irland)
Oh Danny boy, the pipes, the pipes are callingFrom glen to glen, and down the mountain sideThe summer's gone, and all the roses falling 
'Tis you, 'tis you must go and I must bide.But come ye back when summer's in the meadowOr when the valley's hushed and white with snowand I'll be here in sunshine or in shadowOh Danny boy, oh Danny boy, I love you so.But when ye come, and all the flow'rs are dyingIf I am dead, as dead I well may beye'll come and find the place where I am lyingAnd kneel and say an "Ave" there for me.And I shall hear, tho' soft you tread above meAnd all my grave will warmer, sweeter beFor ye shall bend and tell me that you love meAnd I shall sleep in peace until you come to me.Oh Danny boy, oh Danny boy, I love you so.


== Norske versjoner ==
Kari Neegaard (Kari Diesen dy) og Hanne Krogh har skrevet norske tekster. Diesens norske versjon bærer tittelen «Et kort sekund». Kroghs norske versjon heter «Vestavind».


=== Innspillinger ===
Arrangementet for Thoresens versjon var laget av Knut Petter Knutsen.
Kyrre Fritzner var produsent for Kroghs versjon.


== Referanser ==

McCourt, Malachy: Danny Boy: The Legend of the Beloved Irish Ballad (New York, 2003)
Gauldal Billag

Gauldal Billag A/S var et rutebil- og transportselskap som ble etablert i 1964 som en fusjon av virksomheten til tidligere rutebileiere i Røros og Gauldal. Hovedkontoret var i Røros med avdelinger i Støren, Trondheim og Oppdal.


== Forhistorie ==
Gauldal Billag ble tildelt områdekonsesjon ved etableringen 1. januar 1964. Inn i selskapet gikk tidligere konsesjonsinnehavere: Røros Automobildrift, John Kjerrengvoll, Hessdalen, Martin Ranøyen, Haltdalen og Midtre Gauldal Billag AS i Budalen. De tidligere eierne overlot konsesjoner og bilmaterell til det nye selskapet. Seinere om flere lokale rutebileiere til: Sigurd Fløttum, Karl Flatås og Ola og Olav Rise.


== Virksomhet ==
Selskapets primære ruteområde strakte seg fra Trondheim i nord til Oppdal og Røros i sør. I tillegg til bussruter drev selskapet betydelig turbusskjøring og godstrafikk av forskjellig art, lokalt og langtransport. Selskapets hovedstrekning var Røros–Trondheim og i tillegg lokaltrafikk på deler av strekningen og ulike sideruter.


== Historikk ==
Selskapet var opprinnelig eid av tidligere private rutebileiere og tre kommuner i ruteområdet. De private eierne og Holtålen og Midtre Gauldal kommuner solgte sine andeler til Trønderbilene som igjen har Torghatten ASA som dominerende eier. Per 2010 eide TrønderBilene 73,8 prosent i Gauldal Billag, resten av aksjene var eid av Røros kommune.I 2011–2012 ble Gauldal Billag og Østerdal Billag fusjonert til Gauldal-Østerdal Buss. Østerdal Bilag var eid av Gauldal Billag siden 2002.Fra 2012 ble det innført bussanbud i ruteområdene til Gauldal-Østerdal Buss. I løpet av 2012-2013 tapte selskapet alle rutene fra Gauldal Billag i Sør-Trøndelag. Mandag 19. august 2013 tok Boreal Transport Midt-Norge og Nettbuss Midt-Norge over busskjøringen i Midtre Gauldal. Samme år mistet selskapet også kontrakten om Helseekspressen Røros-Trondheim. Det var Nettbuss som vant den kontrakten. Men samme året vant også selskapet et bussanbud i en annen region, i Ottadalen med ruter fram til Lillehammer. 
Etter dette ble det slutt på Gauldal-Østerdal Buss som egen selskap. 26. august 2014 ble selskapet innlemmet i TrønderBilene AS, etter at selskapet hadde kjøpt opp alle aksjene. På samme tid fikk selskapet et nytt bussanbud som betydde svært mye. Selskapet vant bussanbudet for Østerdalsregionen med oppstart 1. juli 2015. Dermed kunne selskapet fortsette rutene fra tidligere Østerdal Billag, og i tillegg overta trafikken fra Åmot-Engerdal Bilselskap, Boreal sine ruter i Trysil, og lokalruter Nettbuss hadde i Elverumsregionen. Neste år vant TrønderBilene avd. Tynset bussanbud i Valdres, som i nesten 100 år ble drevet av Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap. Oppstart for dette anbudet er juni 2016.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gauldal Billag (2004). På hjul i 40 år : en beretning om Gauldal billag as 1964-2004. Røros: Billaget.
A440

A440 er A=440 sitt første og eneste musikkalbum.
Albumet ble utgitt i 1986 av Casablanca Records, og produsert av gitaristen Nicholas Brown.


== Sporliste ==
«Method to My Madness»
«Flair for the Romantic»
«Take Me to Heart»
«Out of Sight, Out of Mind»
«Curiosity»
«Don't Tell Nobody»
«Manhunt»
«Labor of Love»
«Under Pressure»
«Shannon»


== Musikere ==
Tommy La Verdi – Vokal
Matt Bissonette – Bassgitar
Nicholas Brown – Gitar
Richard Ruttenberg  – Keyboard
Tom Walsh – Trommer


== Eksterne lenker ==
GloryDazeMusic - Omtale
Jan-Erik Fjell

Jan-Erik Fjell (født 20. oktober 1982 i Fredrikstad) er en norsk forfatter og radioprogramleder.


== Forfatter ==
Fjell debuterte i 2009 med romanen Pus, gitt ut på Fritt Forlag hvor leseren får komme på innsiden av en ung, narsissistisk mann, og følger ham i en travel uke på jakt etter damer og seg selv. I 2010 kom Fjells første kriminalroman, Tysteren, ut på Juritzen Forlag. For krimdebuten mottok han Bokhandlerprisen 2010; Fjell var da den yngste forfatteren som noen gang har fått denne prisen.Anton Brekke er en fiktiv kriminalromankarakter ført i pennen av Fjell. Brekke er ansatt i KRIPOS. Han var tidligere gift, men ble skilt grunnet overdreven pokerspilling. Anton Brekke fremstår som sær, kynisk og kommer ofte med sarkastiske bemerkninger.


== Radioprogramleder ==
Jan-Erik Fjell var en av to hovedprogramledere i radioprogrammet God kveld, med Staysman og Fjell som tidligere ble sendt på Radio Prime Halden.


== Familie ==
Jan-Erik Fjell er sønn av skuespilleren Jan Edgar Fjell.


== Bibliografi ==
2009: Pus – Kåt som faen! (underholdningsroman)
2010: Tysteren (kriminalroman)
2012: Skyggerom (kriminalroman)
2013: Hevneren (kriminalroman)
2014: Rovdyret (kriminalroman)
2016: Lykkejegeren (kriminalroman)
2019: Gjemsel (kriminalroman)
2020: Gråsonen (kriminalroman)
2021: Ringmannen (kriminalroman)
2022: Cassandra-saken (kriminalroman)


== Utmerkelser ==
Bokhandlerprisen (2010)
Nominert til Rivertonprisen i 2019 for Gjemsel


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Jan Erik Fjell i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Jan-Erik Fjells nettsted. Besøkt 20. september 2022.
Gigg

Gigg (uttales jigg) kan på norsk bety:

en type lett robåt – Gigg (båttype)
et hestekjøretøy for to – Gigg (kjøretøy)
en livlig dans eller musikk til en slik dans – Gigg (dans)
Slektskapsseleksjon

Slektskapsseleksjon er en evolusjonær mekanisme som blir brukt som forklaring på hvordan altruisme kan oppstå evolusjonært. Prinsippet ble lansert av J. B. S. Haldane (1955), uttrykt matematisk av William D. Hamilton (1963), og fikk navnet kin selection i 1964 av John Maynard Smith.
Hovedpoenget med slektskapsseleksjon er såkalt inklusiv fitness, at det finnes flere måter enn formering en organisasme kan bruke for å spre genene sine til neste generasjon. Det er f.eks. rent statistisk 50 % sjanse for at en deler et gitt gen med en bror, en søster, en forelder eller eget avkom. Gener som får en organisme til å hjelpe slektninger å få avkom kan dermed spre seg indirekte.
Det klassiske eksemplet på slektskapsseleksjon er eusosiale insekter som maur og bier; insektsamfunn hvor sterile arbeidere jobber på spreng for å hjelpe moren (dronningen) å produsere flere søsken.


== Hamilton-ligningen ==

  
    
      
         
        r
        B
        >
        C
      
    
    {\displaystyle \ rB>C}
  
William D. Hamilton blir av mange regnet som slektskapsseleksjonens far på grunn av ligningen han stilte opp, som viser hvilke forhold som må til for at slektskapsseleksjon skal finne sted.
I denne ligningen er r den såkalte slektskapskoeffisienten, som forteller hvor sannsynlig det er at et gitt gen er å finne i slektningen en hjelper. Dette tallet er alltid mellom 0 og 1 – for helsøsken er det normalt 50 %, mens for halvsøsken er det 25 %. I Vepser, som er haplodiploide (hunnene har kromosomene sine i par som vanlige dyr, mens hannene er haploide og har bare en kopi av hvert) er helsøsken hele 75 %.
Variabelen B står for hvilken vinning slektninger får ut av tjenesten, målt i hvor mange flere avkom hjelpen vil føre til. Denne verdien baserer seg på regnestykker om forventet tall på avkom, og vil følgelig variere ut fra alder og kjønn; gutter vil favoriseres foran jenter fordi de i teorien kan gi oppgav til flere tusen ganger så mange barn, og unge vil favoriseres foran gamle fordi vil være fruktbare for et lengre tidsrom.
Til slutt står C for omkostningen hjelpen påfører organismen. Denne er også målt i tall på avkom.
Samlet forteller ligningen at sannsynligheten for slektskapsseleksjon øker når slektskapet er nært og når hjelpen gir slektningen en vesentlig større fordel enn ulempen hjelperen pådrar seg.


== Litteratur ==
Freeman, Scott & Herron, Jon C: Evolutionary analysis Pearson Education 2007
Giske, Jarl & Jacobsen, Per: Evolusjon og økologi – en innføring Fagbokforlaget 2007
Jostein Nerbøvik

Jostein Kjell Nerbøvik (født 10. juli 1938 i Volda, død 18. mars 2004 i Oslo) var en norsk historiker.
Jostein Nerbøvik studerte historie ved Universitetet i Oslo, og underviste ved Høgskolen i Telemark 1971–1982 og siden ved Høgskulen i Volda, fra 1993 som professor. Han skrev flere bøker med emne fra norsk historie, og utga Volda-soga 1800–1945 i fire bind. 1990–1997 ledet han arbeidet med etableringen av Ivar Aasen-tunet i Ørsta.


== Verker ==
Antiparlamentariske straumdrag i Noreg 1905–1914 (1969)
Norsk historie 1870–1905 (1973)
Bygdebanken: Bø sparebank 1852–1977 (1977)
Bondevener og andre uvener (1979)
Venstres hundre år (red.) (1984)
Bønder i kamp: Bygdefolkets krisehjelp 1925–35 (1991)
Volda-soga 1800–1945
Krigsår og motstandsvilje 1940–1945 (1996)
Holmgang med havet 1838–1914 (1997)
Løyndom og røyndom: to fotografar i Volda 1898–1979 (2001)
Myndige møringar: 1740–1870 (2004)
Nasjonsbygging og modernisering (2000)


== Kilder ==
Ottar Grepstad: «Jostein Nerbøvik er død». Ivar Aasen-tunets nettsider.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jostein Nerbøvik i BIBSYS
Achel (øl)

Achel bryggeri eller Brouwerij der Sint-Benedictusabdij de Achelse Kluis er et belgisk bryggeri, og det minste av totalt seks godkjente trappistbryggerier. De holder til ved klosteret Sint-Benedictusabdij de Achelse Kluis i den belgiske kommunen Hamont-Achel.
De brygger fem ølsorter:

Achel Blond 5°, 5 %
Achel Bruin 5°, 5 %
Achel Blond 8°, 8 %
Achel Bruin 8°, 8 %
Achel Extra 8°, 9,5 % Brown (kun 75 cl)Blond 5° og Bruin 5° er kun tilgjengelig på fat ved klosteret mens de andre er tilgjengelig i resten av verden.


== Historie ==
Bryggeriets historie starter i 1648 når nederlandske munker bygget et kapell i Achel. Kapellet ble kloster i 1686, men ble ødelagt under den den franske revolusjonen. I 1844 ble klosteret gjenoppbygget av ruinene av munker fra Westmalle. Det første ølet som ble brygget var Patersvaatje i 1852, og 19 år senere i 1871 ble klosteret et trappist-kloster og de begynte å brygge øl regelmessig.
I 1914, under første verdenskrig, forlot munkene klosteret da tyskerne okkuperte det. Under okkupasjonen (i 1917) ble bryggeriet demontert slik at omtrent 700 kg kobber kunne hentes ut. I 1998 bestemte munkene å brygge igjen. Munker fra trappist-klosteret Westmalle og Rochefort-klosteret hjalp til med byggingen av det nye bryggeriet.
I 2001 lanserte bryggeriet Achel 8°-ølene.
Som med de andre trappist-bryggeriene selges ølet for å støtte klosteret og andre veldedige formål.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Achel beer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Afrikamesterskapet i friidrett 2016 – 4 × 100 meter stafett kvinner

4 × 100 meter stafett for kvinner ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 ble arrangert 24. juni i Kings Park Stadium.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
20TH CAA AFRICAN SENIOR CHAMPIONSHIPS (pdf)
NITZ

Network Identity and Time Zone (NITZ) er en funksjon i mobilnett som stiller klokken på mobiltelefonen likt med systemtiden i mobilnettet. I Norge er det bare det nå nedlagte mobilnettet til MTU (tidligere Teletopia) som har hatt denne fuksjonen til nå. Med Telenors oppgradering av nettet sitt med Huawei maskinvare fra 2009 til 2015 ser det ut til at de også vil tilby dette.


== Referanser ==
VELFAC

VELFAC A/S er en dansk virksomhet som produserer fasadevinduer og systemer. VELFAC har hovedkontor i Ringkøbing på Vestjylland i Danmark, men har også salgskontorer i England, Irland, Sverige  og Danmark. I dag eksporterer VELFAC produkter til flere land. Virksomheten inngår i VKR-gruppen, som har omkring 15 000 medarbeidere i over 40 forskjellige land. VKR-gruppen består også blant annet av VELUX A/S.


== Historie ==
VELFAC ble grunnlagt i 1952, men under navnet V. Kann Rasmussen & Co. som fikk de første vinduer ut på markedet. Varenavnene VELUX og VELFAC ble så senere registrert. Etter tre år åpnet Leif Hansen en tømrervirksomhet i Ølstrup ved Ringkøbing, og 10 år senere begynte denne virksomheten å produsere vinduer under navnet RIBO Vinduer A/S. I 1978 ble virksomheten en del av Kann Rasmussen Firmagruppe.


== Tidslinje ==
1952: Det første fasadevindu lanseres av V. Kann Ramussen & Co.
1955: Leif E. Hansen starter en tømrervirksomhet i Ølstrup.
1962: VELFAC blir et registrert varemerke.
1963: RIBO Vinduer etableres.
1978: RIBO Vinduer blir en del av VKR gruppen.
1985: VELFAC 200 vinduet kommer i produksjon.
1992: Virksomheten skifter navn til VELFAC A/S.
1994: Introduksjon av VELFAC 400.
2000: Produksjonslokalene i Ringkøbing utvides med 8000 kvm.
2003: VindueHuset finnes nå i Nørresundby, Horsens, Herlev, Odense og Ringkøbing i Danmark.
2004: VELFAC VindusMester introduseres.
2005: VELFAC VindusHuset i Århus åpner.
2007: VELFAC VindusHuset i Hillerød åpner.


== VELFACs motto ==
«En prøve er verdt mer enn tusen ekspertuttalelser». Dette budskapet oppfordrer til å prøve nye ting, til fordel for å utvikle medarbeidere og resten av virksomheten.


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(no) Offisielt nettsted
Thoralf Grubbe

Thoralf Grubbe (født 20. juli 1891, død 6. september 1951) var en norsk fotballspiller. Han spilte for Odd og var med på å vinne norgesmesterskapet for klubben i 1913. Han var tapende finalist i 1910. 
Grubbe fikk én kamp for det norske landslaget, som venstre half mot Ungarn i 1912, og han var i troppen under OL i Stockholm i 1912, ledet av Vince Hayes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thoralf Grubbe – Olympedia 
(en) Thoralf Grubbe – EU-Football.info 
(no) Thoralf Grubbe – Norges Fotballforbund
Skyteprøve for storviltjegere

Skyteprøve for storviltjegere er en obligatorisk skyteprøve som alle jegere må avlegge årlig for å kunne jakte på storvilt med rifle i Norge. Prøven har kommet i stand som en avtale mellom Direktoratet for naturforvaltning, Det frivillige Skyttervesen og Norges Jeger- og Fiskerforbund. Ved jakt på storviltartene rådyr, villsvin, jerv og gaupe kan det benyttes rifle eller hagle, men skyteprøve for storviltjegere er ikke nødvendig om man skal jakte med hagle.
Før selve skyteprøven kan tas må det gjennomføres minimum 30 obligatoriske treningsskudd på blink fordelt over minimum to dager. Jegeren får altså godkjent maksimalt 15 skudd per dag, der resultatet ikke teller. Det er lov å foreta denne delen av skyteprøven over flere dager om ønskelig. Et 30-skudds stevne i konkurranseskyting vil også telle som de 30 obligatoriske skuddene som kreves før storviltprøven, eksempelvis ved deltagelse i jegerklassen i DFS bane eller feltskyting eller jegerklassen i NJFF jaktfelt.
Selve skyteprøven består av 5 skudd (3 skudd for kombivåpen) mot stillestående typegodkjent dyrefigur på 100 meter, der alle må ha treff innenfor et oppmerket felt på 30 cm, som vil si et vinkelmål på 3 mrad (ca. 10,3 bueminutter). De siste 5 skuddene (3 for kombivåpen), som først kan avlegges etter at de 30 obligatoriske skuddene er avlagt, må gjennomføres med jaktammunisjon med ekspanderende prosjektil. For systemvåpen må det skytes opp med hvert av løpene som skal brukes.


== Se også ==
Jakt
Storvilt


== Eksterne lenker ==
Instruks om skyteprøve for storviltjegere.  Miljødirektoratet, 2013
Forskrift om utøvelse av jakt, felling og fangst.  Lovdata, 2002-2013
Orco

Orco (piemontesisk: Eva d'òr) er en elv i Piemonte i Italia. Den har sitt utspring ved breen i Gran Paradiso og etter om lag 100 km munner elven ut i Po nær Chivasso. Nedslagsfeltet til Orco inneholder et av de viktigste vannkraftsystemene i Piemonte og består av fem reservoarer: Agnel, Serrù, Ceresole, Piantonetto og Valsoera.
Orco er kjent for å inneholde gull, som det ble vasket etter alt i antikken. Selv i dag er det en viss aktivitet på amatørnivå i leting etter gull.
Soana

Soana er en 24 km lang elv i provinsen Torino i Piemonte nordvest i Italia. Den har et nedbørfelt på 216 km² og har sine kilder ovenfor Pianprato, i Valprato Soana, der flere mindre elver møter hverandre og renner sammen. Soana er den største sideelven til Orco, som den møter ved Pont Canavese.


== Kilder ==
Soana på fiumi.com
Soana på okadventure.it
Borbera

Borbera (piemontesisk: Borbaja) er en elv i provinsen Alessandria i Piemonte i Italia. Den har sitt utspring i Monte Chiappo 1 700 moh og renner 38 km før den munner ut i Scrivia fra høyre ved Vignole Borbera.
Elven renner gjennom kommunene Cabella Ligure, Albera Ligure, Rocchetta Ligure, Cantalupo Ligure, Borghetto di Borbera, Vignole Borbera, Stazzano, Arquata Scrivia og Serravalle Scrivia.
Smygjakt

Smygjakt eller snikjakt er en jaktform der jegeren kalles smygjeger. Smygjakt er en jaktform der en jeger eller predator, som oftest solitært, sniker seg til anslagshold av et byttedyr, uten selv å bli oppdaget. Anslaget må typisk skje med hurtighet og presisjon for å oppnå suksess.
Jaktformen har vært i bruk siden tidenes morgen. Forskere har for eksempel regnet med at mange dinosaurer (Dinosauria) manglet stamina og benyttet denne jaktteknikken. Den er også vanlig blant rovgriske reptiler. Da kattelignende rovpattedyr (Feliformia) oppsto for omkring 42 millioner år siden, var nettopp smygjakt det som i hovedsak skilte dem fra hundelignende rovpattedyr (Caniformia). 
I Norge brukes denne teknikken av både av mennesker og gaupe for å jakte på småvilt, rådyr og hjort. Jaktformen er ikke avhengig av organisering eller samkjøring av jegere, og er slik sett enkel å utføre, men det kreves tålmodighet. List og kunnskap om byttet er avgjørende for å lykkes. Hjortevilt er svært vare og oppmerksomme dyr som frykter rovpattedyr og mennesker. Dyra har dessuten velutviklet hørsel og luktesans. Synet er dessuten utviklet spesielt for å sanse bevegelser, og nattsynet er godt utviklet. Dette stiller krav til jegerens kamuflasje og fremferd i skogen.
Jegere bør også forflytte seg i skjul av vegetasjonen. Det er avgjørende at jegeren går mot vinden, unngår å bevege seg i silhuett og å knekke kvister eller rasle i løv eller skaresnø. Mennesker bør kle seg i farger som samsvarer med omgivelsene det skal jaktes i. Mange velger også å kamuflere lys hudfarge med kamuflasjefarger eller bekledning.
Til tross for forsiktighet hender det at mennesker som jakter møter på dyr som kan virke tamme. Spesielt kan dette skje med hunndyr som har unger, men også mannevonde dyr kan bli nærgående. Enkelte brunstige hanndyr kan også være uforsiktige i sin kamp for å beskytte retten sin. 
Snikjakt gir en fordel for jegeren fordi byttet som regel er ustøkket og derfor i ro. Jegeren kan da bruke god tid på å observere byttet på forhånd, og planlegge angrepet godt. Dette gir vesentlig mindre risiko for at det oppstår skader.


== Se også ==
Jakt
Posteringsjakt

Posteringsjakt er en passiv jaktform der jegerne, som kan jakte i lag eller alene, benytter seg av faste plasser (jaktposter) der viltet ofte trekker eller er lette å få øye på, for eksempel i hogst- og åkerkanter, myrhalser osv. Mange jegere bygger også jakttårn eller trehytter og lignende, for å gjøre livet på post mer komfortabelt og sjansen til å bli oppdaget av viltet mindre. Ellers er det også vanlig å dekke seg til på andre måter. Det er blant annet en vanlig jaktform når man jakter på rådyr.


== Se også ==
Jakt
Drivjakt
Jaktpost