jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Philip Sclater

Philip Lutley Sclater (født 4. november 1829, død 27. juni 1913) var en britisk jurist og zoolog. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Sclater ble født i Tangier Park, Hampshire, der hans far William Lutley Sclater hadde et hus på landet. Han vokste opp på Haddington House, og her fikk han en interesse for fugler. Han ble utdannet på Twyford og gikk senere til Winchester College og senere Christ Church ved University of Oxford, der han studerte vitenskapelig ornitologi under Hugh Edwin Strickland. 
I 1851 begynte han å studere jus og ble inntatt på et stipendiat ved Corpus Christi College. 


=== Forskning og reiser ===
I 1856 besøkte han Amerika og han besøkte Lake Superior og øvre St. Croix og padlet ned Mississippi og skrev om det i Illustrerte Reiser. I Philadelphia møtte han Baird, Cassin og Leidy ved Academy of Natural Sciences.  
I 1858 publiserte han et dokument i Proceedings of the Linnean Society, der han satte opp seks zoologiske regioner som han kalte palearktisk, etiopisk, indisk, australasiatisk, nearktisk og neotropisk. Disse zoogeografiske regionene er fortsatt i bruk. Han har også utviklet teorien om Lemuria i løpet av 1864, og forklarte zoologiske tilfeldigheter knytter Madagaskar til India. 
I 1874 ble han privatsekretær for sin bror George Sclater-Booth, (senere Lord). Han ble tilbudt en fast stilling i sivil tjeneste, men han avviste. I 1875 ble han president i Britisk forbund for framtidig forskning, som han startet i 1847 som et medlem. 
Sclater var grunnlegger og redaktør av The Ibis, tidsskriftet til den britiske ornitologiunion. Han var sekretær for zoologisamfunnet i London fra 1860 til 1903. I 1901 beskrev han drøvtyggeren okapi for vestlige forskere selv om han aldri sett en levende. Hans kontor på 11 Hanover Square ble et møtested for alle zoologer i London. Reisende og fastboende delte notater med ham, og han korresponderte med tusener. 
Hans samling av fugler vokste til ni tusen og disse overført han til British Museum i 1886. Omtrent på samme tid ble museet utvidet med samlinger av Gould, Salvin og Godman, Hume, og andre til å bli den største i verden. Blant Sclaters viktigere bøker er Eksotisk ornitonologi (1866–69) og Nomenclator Avium (1873) begge med Osbert Salvin, Argentine Ornithology (1888–89) med W.H. Hudson, og The Book of Antelopes (1894–1900) med Oldfield Thomas. 
Hans eldste sønn, William Lutley Sclater, var også ornitolog.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philip Lutley Sclater – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Philip Lutley Sclater – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kutikula

Kutikula er et fleksibelt, men ofte hardt organisk materiale.  Kutikula finnes hos planter og dyr, særlig hos rundormer og leddyrene, der det inngår i det ytre skjelettet. 


== Hos mennesker ==
Kutikula finnes flere steder på et menneske, og er «døde hudceller». Det finnes i overhuden (Epidermis), ved hårroten som beskyttelse av hårsekken og ved negleroten.  
Kutikula ved negleroten kalles for neglebånd.


== Hos planter ==
Hos planter er kutikula det voksaktig belegget som bladets hudceller produserer.


== Hos virvelløse dyr ==
Kutikula finnes særlig hos leddyr og rundormer, der det inngår i det ytre skjelettet. Det ytre skjelettet er lagdelt og skiftes ut når dyret vokser. Antall slike hudskift varierer mellom organismene.
Bernie Ecclestone

Bernard Charles «Bernie» Ecclestone (født 28. oktober 1930 nær Bungay (Suffolk), England) var president og administrerende direktør i Formula One Management og Formula One Administration. I perioden 2007-2011 var han også medeier i den engelske fotballklubben Queens Park Rangers.
7. september 2016 ble Formel 1 kjøpt opp av Liberty Media. Noen måneder senere, 23. januar 2017, ble Ecclestone avsatt som sjef for Formel 1, og erstattet av Chase Carey. Ecclestones kontroll over Formel 1 var hovedsakelig finansiell, noe som skyldes hans evne til å få på plass gode tv-avtaler på slutten av 70-tallet. Han ble derimot kritisert for å ikke hjelpe Formel 1-sporten å vokse og anskaffe flere seere så lenge de økonomiske resultatene var bra. Liberty Media har forsøkt å endre denne mentaliteten etter at de overtok eierskapet av Formel 1, og det har blant annet blitt billigere for arrangører å holde Formel 1-løp.I tillegg til å være sjef for Formel 1 har Ecclestone vært involvert i sporten både som racerfører og lageier. I 1958 deltok han i løpene i Monaco og Storbritannia, men klarte ikke å kvalifisere seg til noen av dem. I løpet av årene har Ecclestone derimot hatt eierinteresser i flere lag. I 1958 kjøpte han Brabham-teamet som han drev i 15 år. Som  lageier ble han medlem av Formula One Constructors Association.


== Kontroversielt utspill ==
Sommeren 2009 mottok Ecclestone kritikk etter at han i et intervju med The Times hadde kommet med rosende omtale av Adolf Hitler. «Han var en mann som fikk ting gjort», sa Ecclestone i intervjuet, og la ellers til at var en tilhenger av fast og sterkt lederskap og at han foretrakk totalitære regimer foran demokratiske. Han mente også at vesten gjorde en grov feil da de kvittet seg med Iraks president Saddam Hussein.


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)

Noter til tabellen:

Note 1:  - Delte bil med Jack Fairman


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Bernie Ecclestone – Munzinger Sportsarchiv
Ephraim Graham

Ephraim Foster Graham (født 10. august 1888, død 23. desember 1962) var en amerikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Graham vant en olympisk bronsemedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige og Tyskland. Det amerikanske laget i feltritt var Ben Lear på hesten «Poppy», John Montgomery på «Deceive», Guy Henry på «Chiswell» og Graham på hesten «Connie». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han på tolvteplass.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i hestesport, feltritt lag  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Ephraim Graham – Olympics.com 
(en) Ephraim Graham – Olympic.org 
(en) Ephraim Graham – Olympedia 
(en) Ephraim Graham – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Lyman J. Gage

Lyman Judson Gage (født 28. juni 1836 i DeRuyter i New York, død 26. januar 1927 i San Diego) var en amerikansk bankmann og republikansk politiker, kjent som USAs 42. finansminister under presidentene William McKinley og Theodore Roosevelt i perioden mellom 6. mars 1897 og 31. januar 1902.
Gage innledet sin karriere innenfor bankbransjen som banktjenestemann i Chicago, og med årene avanserte han til å bli administrerende direktør for First National Bank of Chicago. I 1892 ble han styreformann for verdensutstillingen i Chicago, som for øvrig gikk under navnet World Columbian Exposition, og bidro i markant til finansieringen av utstillingen. I 1884 støttet Gage presidentkandidaturet til den demokratiske politikeren Grover Cleveland, og ble dermed oppfattet som en demokrat til tross for at han delegat til republikanernes partimøte i 1880. Etter å ha blitt innvalgt som landets president for andre gang i 1892, tilbød Cleveland han embetet som finansminister, men Gage takket nei. 
Da demokratene under presidentvalget i 1896 førte en kampanje for sølv som erstatning for gullstandarden gikk han for alvor inn som republikaner, og arbeidet effektivt for valgkampanjen til William McKinley. Gage ble utnevnt til finansminister under kabinettet til McKinley i 1897 og spilte senere en sentral rolle bak loven om gullstandarden, Gold Standard Act, noe som førte til at forslaget om bimetall ble kastet. Etter mordet på McKinley i 1901 fikk Gage fortsatt tillit som finansminister av påfølgende president Theodore Roosevelt. Han gikk av som minister i 1902 og dro tilbake til bankbransjen hvor han ble direktør for United States Trust Company i New York i perioden 1902 til 1906 før han til slutt trakk seg tilbake fra offentligheten.
Lyman Judson Gage døde 26. januar 1927 i San Diego, og ble senere gravlagt ved Rosehill Cemetery i Chicago.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lyman J. Gage – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lyman J. Gage – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Treas.gov – Lyman J. Gage (1897–1902) – Biografien til Gage hos U.S. Department of the Treasury.
Guy Henry

Guy Vernor Henry jr. (født 28. januar 1875, død 29. november 1967) var en amerikansk rytter som deltok i De olympiske leker i 1912 i Stockholm.
Graham vant en olympisk bronsemedalje under Sommer-OL i 1912 i Stockholm. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige og Tyskland. Det amerikanske laget i feltritt var Ben Lear på hesten «Poppy», John Montgomery på «Deceive», Henry på «Chiswell» og Ephraim Graham på hesten «Connie». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han på ellevteplass og på trettendeplass i dressur. Han var også med på det amerikanske laget som kom på fjerdeplass i lagkonkurransen i sprangridning.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i hestesport, feltritt lag  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guy Henry – Olympedia 
(en) Guy Henry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Guy Henry – databaseOlympics.com (arkivert)
Stakkestad

Stakkestad er område som ligger nord for Førre i Tysvær kommune. Matrikkelgården Stakkestad/Stakkastad har gitt navn til hele området. Området grenser mot Førre i sør, Haugesund kommune   vest og Sveio kommune i nord. Øst for Stakkestad ligger området Våg.
Gårdsnavnet har rot i det norrøne stakkr, antagelig i betydning (høy)stakk.  Opphavet kan være at området ble brukt til høylagring eller det kan være en terrengformasjon med form som en stakk.
Den gammelnorske formen har vært Stakkastaðir. Eldre skriveformer har vært Stackestad (1519) og Stockested (1521).
Stakkestad er i dag mest kjent for Stakkastadvatnet, hovedvannkilden for de to kommunene Haugesund og Tysvær. Området er også kjent for Valhest, det høyeste punktet i Tysvær.  Dette er et populært turmål for skoleelever og andre turgåere.
Harald Stakkestad, tidligere ordfører i Tysvær, er født og oppvokst på Stakkestad gård.


== Referanser ==
Krabi lufthavn

Krabi lufthavn (IATA: KBV, ICAO: VTSG) er en flyplass som betjener Krabi i Thailand og ligger ca. 7 km utenfor sentrum.


== Ruter ==


=== Internasjonale ruter ===
Novair (Scandinavia)
AirAsia (Kuala Lumpur)
MyTravel Airways (Scandinavia)
TUIfly Nordic (Scandinavia)


=== Innenriks ===
Nok Air (Bangkok-Don Mueang)
AirAsia
Thai AirAsia (Bangkok-Suvarnabhumi)
Bangkok Airways (Samui)
Thai Airways International (Bangkok-Don Mueang, Bangkok-Suvarnabhumi)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Krabi Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flyplassinformasjon om VTSG hos World Aero Data
Pantaleo Corvino

Pantaleo Corvino (født 1950 i Vernole, Italia) er en italiensk sportsdirektør som er ansatt i Fiorentina.  
Corvino har en fortid i blant annet Vernole, Scorrano og Casarano før han fikk jobb i Lecce.  Det var i Lecce han begynte å opparbeide seg et ry som en god talentspeider, og Lecce var en klubb hvor det stadig dukket opp nye talenter så lenge han var der.  Sommeren 2005 fikk Corvino tilbud om jobb som sportsdirektør i Fiorentina, og har siden vært ansatt der.  
Corvino har blant annet vært involvert i å oppdage eller hente Valerij Bojinov, Mirko Vucinic, Javier Ernesto Chevantón, Cristian Daniel Ledesma, Pablo Daniel Osvaldo, Zdravko Kuzmanović.


== Eksterne lenker ==
(en) Pantaleo Corvino – Transfermarkt (manager)
John Montgomery

John Carter Montgomery (født 22. november 1881, død 7. juni 1948) var en amerikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Montgomery vant en olympisk bronsemedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige og Tyskland. Det amerikanske laget i feltritt var Ben Lear på hesten «Poppy», Montgomery på «Deceive», Guy Henry på «Chiswell» og Ephraim Graham på hesten «Connie». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han på niendeplass og på tiendeplass i dressur. Han var også med på det amerikanske laget som kom på fjerdeplass i lagkonkurransen i sprangridning.
Fire år senere, under sommer-OL 1920 i Antwerpen, vant han en bronsemedalje i polo.


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm -  Bronse i hestesport, feltritt lag  USA
 1920  Antwerpen -  Bronse i polo  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Montgomery – Olympedia 
(en) John Montgomery – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Montgomery – databaseOlympics.com (arkivert)
Langstrandfjorden

Langstrandfjorden er en fjord på Sørøya i Hammerfest kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 4,5 km nordvestover til Værbotn innerst i fjorden. Den har innløp mellom Værfjellodden i nordøst og Odden i sørvest. Like ved Værfjellodden går sidefjorden Sandfjorden nordover. Ved Odden i sør går Kuvika sørvestover.Innover i fjorden ligger bygda Langfjorden på østsida av fjorden. Det dypeste punktet i fjorden er 60 meter mellom Kråkneset og Gamneset.


== Referanser ==
Ben Lear

Benjamin Lear (født 12. mai 1879 i Hamilton i Ontario i Canada, død 2. november 1966) var en amerikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Lear vant en olympisk bronsemedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige og Tyskland. Det amerikanske laget i feltritt var Lear på hesten «Poppy», John Montgomery på «Deceive», Guy Henry på «Chiswell» og Ephraim Graham på hesten «Connie». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han på sjuendeplass. Han var også med på det amerikanske laget som kom på fjerdeplass i lagkonkurransen i sprangridning.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i hestesport, feltritt lag  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ben Lear – Olympedia 
(en) Ben Lear – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Charles Foster

Charles William Foster jr. (født 12. april 1828 i Tiffin i Ohio i USA, død 9. januar 1904 i Springfield i Ohio) var en amerikansk bankmann og republikansk politiker, kjent som Ohios 35. guvernør i perioden 12. januar 1880 til 14. januar 1884 og USAs 40. finansminister under president Benjamin Harrison i perioden mellom 25. februar 1891 og 6. mars 1893.
Foster ble født i Tiffin, men vokste opp i den vestre delen av Seneca County i småbyen Rome. Denne byen ble sammenslått med nabobyen Risdon i 1854 under navnet Fostoria til ære for Foster, som ble valgt til den nye byens første borgermester. I 1870 ble Foster valgt inn i representantenes hus, hvor han tjenestegjorde mellom 1871 til 1879. Han tapte omvalget i 1878, men ble valgt som guvernør i Ohio i 1880, en posisjon han hadde gjennom to terminer til 1884.
I 1891 ble Foster utnevnt til finansminister av Benjamin Harrison etter at hans forgjenger William Windom hadde avgått ved døden. Han forble i denne stillingen frem til slutten av Harrison sin periode var over før han selv gikk av. Charles Foster døde den 9. januar 1904 i Springfield og ble gravlagt i Fostoria.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Foster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charles Foster – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charles Foster hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Charles Foster hos American National Biography 
(en) Treas.gov – Charles Foster (1891–1893) – Biografien til Foster hos U.S. Department of the Treasury.
Bernard Meyer

Bernard Meyer (født 15. februar 1865 i Saumur, død 28. juni 1919) var en fransk rytter som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Meyer vant en olympisk sølvmedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige. Det franske laget besto av Michel Dufourt på hesten «Amazone», Jean Cariou på «Mignon», Meyer på «Allons-y» og Albert Seigner på hesten «Cocotte».


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i hestesport, sprangridning lag  Frankrike


== Eksterne lenker ==
(en) Bernard Meyer – Olympedia 
(en) Bernard Meyer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Pierre Dufour d’Astafort

Pierre Dufour d'Astafort var en fransk rytter som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Dufourt vant en olympisk sølvmedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige. Det franske laget besto av Dufourt på hesten «Amazone», Jean Cariou på «Mignon», Bernard Meyer på «Allons-y» og Albert Seigner på hesten «Cocotte».


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i hestesport, sprangridning lag  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pierre Dufour d'Astafort – Olympedia 
(en) Pierre Dufour d'Astafort – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Albert Seigner

Albert Seigner var en fransk rytter som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Seigner vant en olympisk sølvmedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige. Det franske laget besto av Michel Dufourt på hesten «Amazone», Jean Cariou på «Mignon», Bernard Meyer på «Allons-y» og Seigner på hesten «Cocotte».


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i hestesport, sprangridning lag  Frankrike


== Eksterne lenker ==
(en) Gaston Seigner – Olympedia 
(en) Gaston Seigner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Bembidion fellmanni

Bembidion fellmanni er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere  (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Systematikken innen slekten Bembidion er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.


== Utbredelse ==
Bembidion fellmanni finnes i nesten hele Europa, østover til Kirgisistan. Den er også registrert fra Norge.


== Utseende ==
Bembidion fellmanni er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har  lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se),  Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.


== Levevis ==
Bembidion fellmanni tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bembidion fellmanni i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bembidion fellmanni hos Artsdatabanken 
(sv) Bembidion fellmanni hos Dyntaxa 
(en) Bembidion fellmanni hos Fossilworks 
(en) Bembidion fellmanni hos NCBI 
Bembidion fellmanni – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bembidion fellmanni (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
Bembidion fellmanni (Fauna Europaea) - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Lasse Hallström

Lasse Hallström (født 2. juni 1946) er en svensk filmregissør. Hans mest kjente filmer er blant annet Hva er i veien med Gilbert Grape?, Mitt liv som hund og Sjokolade. Hallström har vært nominert til Oscar tre ganger.


== Biografi ==
Det var faren, en amatørfilmskaper, som inspirerte Hallström til å jobbe med film, og allerede som tiåring lagde han en ti minutter lang thriller-film kalt «The Ghost Thief». I 1970 begynte han i lære som fjernsynsprodusent, og det var på denne tiden han ble spurt om å lage musikkvideoer for den svenske pop-gruppa ABBA, noe som ifølge dem selv bidro til gruppas popularitet. Dette resulterte også i filmen ABBA: The Movie fra 1977.
Hans første lange spillefilm En kille och en tjej kom ut i 1975, men det var først i 1985 med filmen Mitt liv som hund at han fikk internasjonal oppmerksomhet for sitt arbeid. Filmen skaffet ham en Oscar-nominasjon for Beste Regi og Beste Adapterte Manus.
Suksessen førte til tilbud om å lage film i USA, og i 1993 regisserte han Johnny Depp og Leonardo DiCaprio i What's Eating Gilbert Grape?. Filmen ble også et gjennombrudd for di Caprio som skuespiller.
I 1999 ble han igjen nominert til Oscar, denne gangen for Beste Film med Ciderhusreglerna, en adapsjon av John Irvings bok. Nominasjonen ble fulgt opp året etter med Chocolat med Johnny Depp og Juliette Binoche.


== Filmografi ==
En kille och en tjej (1975)
ABBA: The Movie (1977)
Jag är med barn (1979)
Tuppen (1981)
Två killar och en tjej (1983)
Mitt liv som hund (1985)
Alle vi barna i Bakkebygrenda (Alla vi barn i Bullerbyn) (1986)
Mer moro i Bakkebygrenda (Mer om oss barn i Bullerbyn) (1987)
Once Around (1991)
What's Eating Gilbert Grape (1993)
Lumière et compagnie (1995)
Something to Talk About (1995)
The Cider House Rules (1999)
Chocolat (2000)  
The Shipping News (2001)
ABBA: The Definitive Collection (2002)
Casanova (2005)
An Unfinished Life (2005)
The Hoax (2006)
Hachiko: A Dog's Tale (2009)
Dear John (2010)
Salmon Fishing in the Yemen (2011)
Hypnotisøren (2012)
Safe Haven (2013)


== Utmerkelser og nominasjoner ==
1986 – New York Film Critics Circle: Vant for Beste Utenlandske Film med Mitt Liv Som Hund.
1987 – Academy Award: Nominert for Beste Regi og Beste Adapterte Manus.
1988 – BAFTA Award: Nominert for Beste Utenlandske Film med Mitt Liv Som Hund.
1995 – Guild Film Awards: Vant sølv for Beste Utenlandske Film med What´s Eating Gilbert Grape?
1999 – Venice Film Festival: Nominert for Beste Utenlandske Film med Ciderhusreglerna.
2000 – Academy Award: Nominert for Beste Regi med Ciderhusreglerna.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lasse Hallström – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lasse Hallström på Internet Movie Database 
(sv) Lasse Hallström i Svensk Filmdatabas 
(da) Lasse Hallström på Filmdatabasen 
(da) Lasse Hallström på Scope 
(fr) Lasse Hallström på Allociné 
(en) Lasse Hallström på AllMovie 
(en) Lasse Hallström hos Turner Classic Movies 
(en) Lasse Hallström hos The Movie Database
Georg de Laval

Patrik Georg Fabian de Laval (født 16. april 1883, død 10. mars 1970) 
var en svensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker, 1912 i Stockholm.
De Laval vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass i  lagskytingen 50 meter militærpistol bak USA. De Laval kom på tredjeplass i moderne femkamp bak sine landsmenn Gösta Lilliehöök og Gösta Åsbrink.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i skyting, 50 meter pistol lag (Sverige)
1912  Stockholm -  Bronse i moderne femkamp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georg de Laval – Olympedia 
(en) Georg de Laval – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georg de Laval – databaseOlympics.com (arkivert) 
(sv) Georg de Laval – Sveriges olympiske komité 
(en) Georg de Laval – ISSF