jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Flykapring

Flykapring innebærer at man med vold eller trussel om vold tar kontrollen over et fly. En person som utfører denne handling kalles «flykaprer». Flykapringer forbindes sterkt med terrorisme.
En topp ble nådd på slutten av 1960-tallet, da det årlig ble kapret 30-40 fly. Men få kom til skade, og for flyselskapene var kostnadene overkommelige sammenlignet med strengere sikkerhetstiltak, som også ville gi lange køer og dermed skremme vekk passasjerene. Da en senator i 1968 foreslo å installere røntgenmaskiner og metalldetektor på flyplasser, svarte en representant for amerikanske luftfartsmyndigheter at dette ville skremt folk vekk.Det vanligste er at kapreren bruker våpen mot pilotene for å tvinge dem å føre flyet dit kapreren vil. I visse fall, som ved 11. september-terrorattentatet i USA den 11. september 2001, har kapreren selv kunnet styre flyet og overtok spakene. I dette fall var målet dog ikke forflytning mellom plasser, men et selvmordsattentat.
Den første flykapringen ble utført den 21. februar 1931 i Arequipa i Peru.I oktober 1998 kapret piloten selv flyet, under en flygning med Air China fra Beijing til Kunming. Han styrte flyet til Taiwan i stedet, men oppnådde bare å bli fengslet av taiwanske myndigheter. Året før hadde det vært to lignende, men mislykte forsøk.Flykapringer har medført strengere kontroll av passasjerenes bagasje på flyplassene. I 2002 kalkulerte man med en utgift på en halv milliard kroner for sikkerhetskontrollen på norske flyplasser.I USA har tiltak blitt iverksatt som blant annet innebærer at dørene mellon cockpit og passasjerkabin stenges, samt at piloten tillates å bære pistol på flyet.
Flykapring heter hijack på engelsk. I 2000 på Oakland-flyplassen utenfor Detroit hilste en ansatt på en kollega med ordene Hi, Jack! Dette ble oppfattet som ordet «flykapring», og politiet tilkalt.


== Kjente flykaprere ==
Mohammed Atta
Souhaila Andrawes


== Tilfeller av flykapring ==
Noen tilfeller av flykapring beskrevet på Wikipedia:

Flykapringen i Sverige 1972
Flykapringene på Dawson's Field i september 1970.
Kapringen av Landshut fra Palma til Frankfurt am Main i 1977


== Referanser ==
Brussels Cycling Classic

Brussels Cycling Classic (tidligere Paris–Brussel) er et av de eldste eksisterende endagsrittene i sykkelsporten og regnes som en semi-klassiker.
Fram til 1966 var det en av de viktigste vårklassikerne, men på grunn av konkurranse fra nederlandske sykkelritt, blant annet Amstel Gold Race, og økende trafikkproblemer mellom Paris og Brussel ble det etter en seks år lang pause gjenopptatt i  september i 1973. 
Rittet har blitt kortere i løpet av årene: I begynnelsen var det over 400 km langt, i 1987 ble det kortet med til rundt 300 km og det kjøres i dag over ca. 220 km. Starten foregår ikke lenger i Paris, men i Soissons 85 km nordøst for byen.
I 2013 ble navnet endret til Brussels Cycling Classic, og rittet begrenset til Belgias grenser.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://brusselscyclingclassic.be/?lang=en
Ingrid Evertsen

Ingrid Anna Evertsen (født 28. mars 1956) er en norsk skuespiller og standup-komiker fra Tromsø, best kjent for rollefiguren «Mossa».
Som Mossa har hun opptrådt hyppig i diverse moroprogram fra Tromsø, blant annet i Du skal høre mye fra Rorbua, men også i diverse private arrangement. Som «Mossa» gjorde hun et lite comeback i NRK serien Tidsbonanza episode 1 sesong 1.
Hun står også bak en kåseriserie i NRKs Norgesglasset kalt «Lev lurt med Evertsen».
Evertsen bor i Mefjordvær i Berg kommune på Senja. Hun sitter i kommunestyret (formannskapet) for Arbeiderpartiet. Hun har et stort samfunnsengasjement, blant annet til fordel for Tromsøs vennskapsby Gaza og for homofiles rettigheter.


== Bibliografi ==
Mossa i syden, Bladkompaniet, 1992
Mossa på hurtigruta, Bladkompaniet, 1993
Mossa si håndbok, Bladkompaniet, 1994


== Eksterne lenker ==
(en) Ingrid Evertsen på Internet Movie Database
Pavel Tonkov

Pavel Sergejevitsj Tonkov (Павел Сергеевич Тонков) (født 9. februar 1969 i Izjevsk) er en tidligere profesjonell syklist fra Russland. Hans største suksess var sammenlagtseieren i Giro d'Italia i 1996, men han ble også nummer tre sammenlagt i Vuelta a España og vant Sveits rundt i 1995 og Romandiet rundt i 1997.
Han la opp i 2005.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Pavel Tonkov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Pavel Tonkov – Olympedia 
(en) Pavel Tonkov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pavel Tonkov – ProCyclingStats 
(en) Pavel Tonkov – Cycling Archives 
(en) Pavel Tonkov – Cycling Quotient 
(en) Pavel Tonkov – CycleBase 
(en) Pavel Tonkov – TheSports.org
Mark Appleyard

Mark Appleyard (født 11. november, 1982 i Oakville (rett utafor Toronto), Canada) er en profesjonell rullebrettkjører fra Canada. Han bor i Huntington Beach, California.
Han er sponset av Flip Skateboards, Thunder Trucks, Ricta Wheel Dynamics, Mob Griptape, Globe Shoes, Volcom Clothing og Boost Mobile. Han står goofy og er god på tricks som Nollie Kickflip Noseslide, Nollie Kickflip K Grind og Backside Smith.


== Videoer ==
Appleyard har vært med i flere rullebrettfilmer.
Terrorangrepet i Elgoibar 20. april 2008

Terrorangrepet i Elgoibar 20. april 2008 skjedde da en bombe ble sprengt utenfor partikontoret til PSOE i Elgoibar (nær Bilbao), Spania.


== Bakgrunn ==
Separatist- og terrorgruppen ETA har kjempet for selvstendighet for Baskerland fra Spania. Mer enn 820 mennesker er drept på grunn av terrorgruppens angrep mot ulike mål og personer i en periode på ca. 40 år, tre av dem er drept etter at ETA i 2007 avbrøt en selvpålagt våpenhvile. Statsminister Jose Luis Rodriguez Zapatero gjorde kampen mot ETA til en av sine saker i valgkampen, og for selve regjeringen etter parlamentsvalget i Spania i mars 2008. Forrige gang som ETA slo til, var med en bilbombe mot en politiforlegning i Rioja-distriktet 21. mars.


== Angrepet ==


=== Skader ===
Ingen ble skadet eller drept i angrepet, men det ble meldt om store skader på bygninger.


== Ansvar ==
ETA ble mistenkt for angrepet, da de stod bak et tilsvarende angrep for bare tre dager siden.


== Se også ==
Terrorangrepet i Bilbao 17. april 2008


== Referanser ==
FEMSA

FEMSA (Fomento Económico Mexicano, S.A. de C.V) er den største produsent av øl i Mexico og hele Latin-Amerika. FEMSA er morselskapet til det kjente bryggeriet Cuauhtémoc Moctezuma. FEMSA ble grunnlagt i 1890 men skiftet til et holdingselskap i 1936 under navnet Valores Industriales, S.A..
I 2006 kjøpte FEMSA Kaiser i Brasil og endret dets navn til FEMSA Cerveja Brasil.
FEMSA deles inn i følgende:

Coca-Cola FEMSA
FEMSA Comercio
FEMSA Cerveza
FEMSA Negocios Estratégicos
FEMSA Logística
FEMSA EmpaquesDen 11. januar 2010 kunngjorde Heineken at de vil overta FEMSA Cerveza ved at FEMSA får 20 % eierandel i Heineken-konsernet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) FEMSA – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nannacara

Nannacara er en liten gruppe ciklider. 
I akvaristikken regnes fiskene som dvergciklider sammen med Apistogramma, Mikrogeophagus og Dicrossus. 
Gruppen består av fire arter, med grønn dvergacara (Nannacara anomala) som den mest utbredte i akvariehandelen.
I 2006 ble slekten delt opp av Römer, U. & Hahn. To av artene, Nannacara adoketa og Nannacara bimaculata ble flyttet til en ny slekt, Ivanacara. Disse artene har en del trekk som skiller dem fra andre Nannacara-arter.
Det vitenskapelige navnet kommer av Nanna som betyr «liten» på latin, og acara. 


== Eksterne lenker ==
(en) Nannacara – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Nannacara i Encyclopedia of Life 
(en) Nannacara i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nannacara hos ITIS 
(en) Nannacara hos NCBI 
(en) Kategori:Nannacara – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nannacara – detaljert informasjon på Wikispecies
Seaguard CIWS

Seaguard CIWS er et nærforsvarssystem (CIWS) for å beskytte krigsskip mot sjømålmissiler, fly og andre overflatetrusler.
Seaguard CIWS («Close-in Weapon System») ble utviklet i samarbeid mellom Italia, Storbritannia og Sveits. Systemet består av et radarsystem, forskjellige typer sensorer og en enhet med fire 25 mm kanoner. Kanonene har en rekkevidde på mellom 100 m og 3 500 m og kan til sammen avfyre opptil 3 400 skudd i minuttet. Systemet kan også brukes mot fly.
Kveøyforbindelsen

Kveøyforbindelsen er en vei- og bruforbindelse som knytter Kveøya i Kvæfjord i Troms sammen med Hinnøya og gir innbyggerne på Kveøya fergefri forbindelse til omverdenen. Veien er en del av fylkesvei 105. Forbindelsen ble åpnet 25. september 2010.Veien går over Øysundet mellom Hundstad sørøst på Kveøya og Salen på Hinnøya. Den består av vei på land og steinfyllinger i sjø på til sammen 2010 meter, samt Kveøybrua på 370 meter. Veien har ett kjørefelt og møteplasser. Brua er ei stålkassebru med seilingshøyde 10 meter.
Kveøyforbindelsen erstatter fergestrekningen mellom Hokland på Kveøya og kommunesenteret Borkenes.
Troms fylkesting vedtok 7. desember 2006 at Kveøyforbindelsen skulle bygges. Byggearbeidet begynte i oktober 2007 med skogrydding og masseuttak i Salen. Like etter byggestart ble det spekulert på om funn av fornminner på Kveøyas sørøstspiss kunne forsinke arbeidet med Kveøyforbindelsen. Spekulasjonene ble imidlertid avvist av fylkesråd i Troms Synnøve Søndergaard. I mars 2008 sendte Statens vegvesen Kveøybrua ut på anbud, og Mesta Entreprenør AS ble hovedentreprenør for Kveøybrua.
I forbindelse med byggingen av Kveøyforbindelsen ble fylkesvei 83 ved Salen senket tre meter. Man tok stein fra dette stedet til Kveøyforbindelsen.
I 2013 ble fylkesvei 105 Kveøyforbindelsen kåret til Nord-Norges beste anleggsprosjekt. Prisen deles ut hvert tredje år av Maskinentreprenørenes Forbund. Begrunnelsen denne gangen var at prosjektet var utfordrende, at det hadde tre lokale entreprenører og at prosjektet har stor betydning for lokalsamfunnet. – Den tekniske løsningen var en utfordring, spesielt siden prosjektet ble utført som sjøfylling på forholdsvis store dyp. Videre ble prosjektet levert til rett tid, til god kvalitet og innenfor avtalte økonomiske rammer, heter det i begrunnelsen for prisen. Prosjektet var et arbeidsfellesskap mellom de tre entreprenørene Nydals Maskinstasjon AS, Brødrene Kiil AS og Harstad Maskin AS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Maskinentreprenørenes forbund: Nord-Norges beste anleggsprosjekt (18. juni 2013)
Harstad Tidende: Nord-Norges beste (17. juni 2013)
Harstad Tidende: Stasstemning på nybrua Arkivert 25. mars 2016 hos Wayback Machine. (25. september 2010)
Harstad Tidende: – Her kommer Kveøybrua (23. mai 2007)
Harstad Tidende: Fyller ut masse på havbunnen (9. februar 2008)
Radikal Portal

Radikal Portal er et nettsted for politiske nyheter, kommentarer og analyse, grunnlagt i 2013. Det er partipolitisk uavhengig, men publiseres fra et venstreorientert ståsted. Nåværende redaktør er Joakim Møllersen, og virksomheten finansieres ifølge nettsidene deres gjennom støtte fra Fritt Ord og donasjoner fra leserne.Nettstedet har arrangert flere åpne møter for foredrag og debatt.


== Historikk ==
Radikal Portal ble lansert 7. januar 2013, med Rødt-politiker Vegard Velle som redaktør. Lanseringen ble omtalt en måned senere i en reportasje i Klassekampen, der Velle siteres på at motivet for lanseringen var en opplevd mangel på sterke venstremedier på nett. Aftenpostens Knut Olav Åmås omtalte i en kommentar nettstedet som en «venstre-tankesmie», mens Bård Larsen omtalte det som en del av den radikale venstresida.I 2016 tok Joakim Møllersen, inntil da redaksjonsmedlem og dessuten styremedlem i Attac Norge, over som redaktør etter Vegard Velle, som seinere ble redaktør i VårtOslo.
16. mars 2018 vedtok styret i Norsk Presseforbund at nettsteder uten tilknytning til forbundet, blant dem Radikal Portal og Resett, ikke lenger kunne klages inn for Pressens Faglige Utvalg (PFU). Radikal Portal hadde før dette ikke ønska å la seg behandle av PFU, og har heller ikke erklært forpliktelse til Vær Varsom-plakaten.
Per mai 2019 består styret i Radikal av fem personer: redaktør Møllersen, Kristian Jørgensen, Lene Auestad, Oscar Dybedahl og Tormod Fjeld Lie.


== Politisk ståsted ==
På egne nettsider beskriver Radikal Portal seg som «drevet av personer som ønsker et mer rettferdig og miljøvennlig samfunn, både i Norge og verden» og et nettsted med et tydelig redaksjonelt ståsted. Det har erklært mål om blant annet å søke sannheten, være maktkritiske og stå sammen med de svake i samfunnet.En del av innholdet skrives av eksterne bidragsytere. Blant skribenter som har skrevet for Radikal Portal er Øivind Bergh, Jonas Gahr Støre og Pål Steigan. Nettstedet har også fungert som publiseringskanal for grupperingen Researchkollektivet INFO.


== Omtale i andre medier ==
I tidlig 2014 publiserte Radikal Portal en gjennomgang av nettstedet fyret.nu og dets koplinger til nynazistiske grupper. Opplysningene ble gjengitt av Dagbladet, og fyret.nu ble noen dager senere lagt ned.Seinere samme år publiserte Radikal Portal en sak om kunstneren Lars Vilks' forsvar av kunstnerkollega Dan Parks kunst på et arrangement i regi av Document.no. Opplysningene ble kort tid etter dekket i svenske ETC og SVT. En tekst av Joakim Møllersen i Radikal Portal om saken ble dessuten omsatt til dansk og publisert i mediet Modkraft.dk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Radikal Portals nettsted
Ivanacara

Ivanacara er en gruppe dvergciklider i underfamilien Cichlasomatinae.
Gruppen ble skilt ut fra Nannacara i 2006, da de to artene Ivanacara adoketa og Ivanacara bimaculata har en del trekk som skiller dem fra andre Nannacara-arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Ivanacara – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Ivanacara i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ivanacara hos NCBI 
Ivanacara – detaljert informasjon på Wikispecies 
An introduction to the genus Ivanacara - apistogramma.co.uk
Bratsk

Bratsk (russisk: Братск) er en by i Irkutsk oblast i Russland. Den ligger på vestre bredd av det enorme Bratsk-reservoaret i elva Angara, rundt 470 km nordvest for Irkutsk.


== Historie ==
Bratsk ble grunnlagt av russiske nybyggere i 1631 som en festning. Flere tretårn fra 1600-tallsfortet er nå utstilt på Kolomenskoje-godset i Moskva. Byens hurtige utvikling begynte på midten av 1950-tallet med byggingen av det store (4500 MW) vannkraftverket i Angara.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Økonomi og næringsliv ==
Bratsk vannkraftverk er byens viktigste økonomiske pilar. Blant øvrig industri i byen er et aluminiumsverk og en tremassefabrikk.


== Miljøproblemer ==
Bratsk var blant Blacksmith Institutes «Dirty Thirty», de tredve mest forurensede stedene i verden.Inntil nylig var Bratsk-reservoaret - som er et av verdens største - drikkevannskilde for mange nærliggende byer. Men etter at tonnevis av kvikksølv ble funnet på bunnen av reservoaret ble lokalbefolkningen advart og bedt om å unngå reservoaret for enhver pris. Men på grunn av Russlands økonomiske problemer blir reservoaret fremdeles brukt til fiske av hardt pressede lokale innbyggere. Ifølge Jurij Udodov, leder for Den Føderale Økologi-Komitéen i Irkutsk oblast, så har dette området «den høyeste utslippsmengden av metallisk kvikksølv i hele Sibir.» Mengden av kvikksølv-forurensing i bakken rundt den nærliggende Usolje Kjemiske Fabrikk tilsvarer halvparten av den globale produksjonen av kvikksølv i 1992.Bratsk er blitt erklært en økologisk katastrofesone. Bratsk Aluminiumsverk har forurenset sine omgivelser i så stor grad at byen Tsjikanovskij ble evakuert i 2001 på grunn av gjentatte helsemessige kriser.


== Transport ==
Bratsk ligger ved Bajkal-Amur-jernbanen (BAM). Bratsk lufthavn ligger 25 kilometer nord for byen.


== Utdanning ==
Høyere utdanningsinstitusjoner i byen er Bratsk Statlige Tekniske universitet og en avdeling av Irkutsk Statlige universitet.


== Se også ==
Bratsk vannkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Bratsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alle Kvinners Blad

Alle Kvinners Blad, senere Alle Kvinner, var er norsk ukeblad. Det ble startet i 1938, endret navn til Alle Kvinner i 1963 og gikk inn i 1978. Ukebladet var meget populært og blant de største på 1950-tallet; i 1950 nådde opplaget over 275 000 eksemplarer, et antall som bare ble overgått av Norsk Ukeblad. Alle Kvinner ble utgitt  av Gyldendal forlag i Oslo fram til 1974 da bladet ble det solgt til Nordisk Forlag. Blant redaktørene kan nevnes Johanna Oftedal, som hadde stillingen fra 1938 til 1968, og Toppen Bech, som var redaktør fra 1974 til bladet ble lagt ned.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hva skjedde med Norges største ukeblad? (sammendrag av hovedoppgave)
ASU-57

ASU-57 er en selvdreven panservernkanon utviklet i det tidligere Sovjetunionen.
ASU-57 ble utviklet for bruk med luftbårne styrker og kan slippes fra fly. Lav vekt var derfor viktig og skroget er konstruert av 6 mm tykt sveiset aluminium. ASU-57 har åpen topp som kan dekkes med presenning for beskyttelse mot vær, men er ellers svært sårbar for fiendtlig ild.
ASU-57 er ustyrt med en 57 mm CH-51M kanon med riflet løp. Kjøretøyets ammunisjonskapasitet er på 30 runder. Det har også et avtagbart 7,62 mm maskingevær som kan brukes utenfor kjøretøyet. ASU-57 har i tillegg til mannskapet på tre også plass til fire fallskjermsoldater.
ASU-57 ble erstattet av ASU-85 i operative enheter, men ble fortsatt brukt for trening siden.


== Litteratur ==
Koll, Christian (2009). Soviet Cannon: A Comprehensive Study of Soviet Arms and Ammunition in Calibres 12.7mm to 57mm. Austria: Koll. p. 491. ISBN 978-3-200-01445-9.
Zaloga Steven J.; Hull Andrew J.; Markov David R. (1999). Soviet/Russian Armor and Artillery Design Practices: 1945 to Present. Darlington Productions. pp. 288–291. ISBN 1-892848-01-5.
Solyankin, A.G.; Zheltov, I.G.; Kudryashov, K.N. (2010). Otechestvenniye Bronirovanniye Mashiny - XX Vek, Tom 3: 1946-1965. OOO "Tsejkhgauz". pp. 530–533. ISBN 978-5-9771-0106-6.
Anna Magdalena Fransson Lindtvedt

Anna Magdalena Fransson Lindtvedt (født 1971 i Sverige) er tidligere svensk politiker og lobbyist. Hun har utdannelse som helsefagarbeider, og høyskole innen pedagogikk inrettning arbeidslivet og økonomi og ledelsesutdanning fra Universitetet i Sør Øst Norge. Hun har dessuten utdannelse som gruppeinstruktør, personlig trener spesial og kostholdsveileder ved Norges idrettshøgskole. Lindtvedt har jobberfaring som lobbyist for det svenske Reumatikerforbundet, der hun arbeidet med sosial- og arbeismarkedsspørsmål. Hennes politiske erfaring er fra det svenske Centerpartiet hvor hun var leder for Svenska Centerungdommen 1996-1999. Hun var medlem av sentralstyret til Centerpartiet og var første varamedlem til Riksdagen. Etter ledervervet i Centerparties ungdomsførbund var hun leder for den statlige utredningen om ungdomsdemokrati. I Norge har hun vært medlem av Lardal Senterparti men byttet over til Lardal Venstre og var vara til kommunestyret i 2003-2007, og fast representant siden 2007. Lindtvedt er Venstres ordførerkandidat ved kommunevalget i 2015. I valget 2015 fikk Venstre 15,9% i kommunevalget noe som gjør at Lindtvedt representerer Venstre i formanskapet og fellesnemnden som har ansvar for kommunesammenslåing. Fra 1. januar 2018 ble Lindtvedt representant i det nye kommunestyret i Nye Larvik kommune og fra 2019-2023 var hun gruppeleder for Larvik Venstre. 2016-2019 var hun valgt til fylkesleder for Vestfold Venstre og deltok med det på landsstyremøter og landsmøter i Venstre.
Hun har vært prosjektleder i Buskerud fylkeskommune og har arbeidet med funksjonhemmedes kår. Lindtvedt har vært startet og vært eneeier av Hvittingfoss treningssenter (innviet i 2005) og startet og vært eier i Spenst Andebu. Hun var også med å starte opp, og vært daglig leder av e2 Club i Sandefjord. Lindtvedt startet Lille Lardal DA i 2010, som er en kombinert cafe og butikk som selger barneklær, dameklær og barneleker m.m. I dag er hun ansatt i en lokal butikk i Hvittingfoss  
Hun er oppvokst i Småland i Sverige, men har bodd på flere steder, blant annet Växjö, Åseda, Jönköping. Lindtvedt bodde fire år i Stockholm og Borås før hun flyttet til Svarstad i Norge 2001. Hun er gift og har tre barn.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Liten kropp – stor styrke» (Østlands-Posten 19. april 2008)
Godsstråket genom Bergslagen

Godsstråket genom Bergslagen er en svensk jernbanestrekning mellom Storvik og Mjölby. Strekningen er en av Sveriges viktigste, og har både person- og godstrafikk selv om den ikke har status som stambane.
Delstrekningen mellom Ervalla og Örebro var opprinnelig del av Sveriges første jernbane med lokomotivdrift fra 1856.


== Linjekart ==


== Litteratur ==
Eisenbahn- und Verkehrsatlas von Europa, J. J. Arnd, Leipzig 1897.
Trafikverket - Godsstråket genom Bergslagen


== Eksterne lenker ==
(en) Godsstråket genom Bergslagen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mount Paget

Mount Paget er en fjelltopp i fjellkjeden Allardyce Range på øya Sør-Georgia i Sør-Atlanterhavet. Mount Paget er med sine 2 934 moh det høyeste fjellet på øya og det høyeste fjellet i De britisk oversjøiske territoriene, med unntak av det britiske kravområdet i Antarktis.Fjellet er synlig fra Grytviken og King Edward Point (Sauodden).
Mount Paget er oppkalt etter admiral Alfred Wyndham Paget.


== Referanser ==
Allardyce Range

Allardyce Range er en av to fjellkjeder på øya Sør-Georgia, som er en del av det britiske oversjøiske territoriumet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. Allardyce Range ligger sør for Cumberland Bay og dominerer midtre deler av øya.Mount Paget på 2 935 moh. er den høyeste fjelltoppen i Allardyce Range.
Fjellkjeden fikk sitt navn i 1915 etter William L. Allardyce, som var guvernør på Falklandsøyene i 1904-14.


== Referanser ==
M-980

M-980 er en stormpanservogn utviklet i det tidligere Jugoslavia.
M-980 ble tatt i bruk av den jugoslaviske hæren omkring 1975. Stormpanservognen har plass til 8 fullt utstyrte soldater og er amfibisk, fremdrift i vannet gis av beltene.
Cumberland Bay

Cumberland Bay er en bukt på Sør-Georgia, som er en del av Det britiske oversjøiske territoriumet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. Cumberland Bay er 6 km bred ved munningen og avgrenses av Larsen Point og Barff Point.Britenes administrasjonsbase og forskningsstasjon i King Edward Point og den tidligere hvalfangststasjonen Grytviken ligger i Cumberland Bay.
Cumberland Bay ble oppdaget og navngitt av James Cook i 1775.


== Tidligere navn på Guantanamobukta ==
Guantanamobukta på Cuba het i en periode under britisk okkupasjon på 1700-tallet Cumberland Bay.


== Referanser ==
CAMANF

CAMANF («Caminhao Anfibio») er en brasiliansk amfibisk lastebil basert på den amerikanske DUKW.
CAMANF ble levert til brasilianske marinekorpset fra slutten av 70-tallet. Kjøretøyet er basert på et Ford F-7000 chassis og utstyrt med sekshjulsdrift og et vanntett skrog. Konstruksjonen er nesten identisk med den amerikanske DUKW, men har noen modifikasjoner som blant annet en forsterket baug.
CAMANF har som DUKW et lasterom utstyrt med avtagbare bøyler og presenning som kan ta en nyttelast på opptil 5 000 kg for bruk på land og i rolig sjø. I urolig vann er nyttelasten begrenset til 2 500 kg. Dekkene er utstyrt med trykkregulering. For fremdrift i vann brukes en propell som gir en toppfart på 14 km/t.