Peder Jensen Vinstrup

Peder Jensen Vinstrup (født 18. mars 1549 i København, død 24. juni 1614 i København) var en dansk prest og biskop i Sjælland fra 1590 til sin død. Han var svigerfar til biskop Niels Clausen Senning.


== Skolegang og utdannelse ==
Peder Jensen Vinstrup var sønn av Jens Vinstrup (død 1558) og Anne Nielsdatter Hofvet. Han gikk på skole i København, Slagelse og Roskilde, og han ble student i 1568. To år deretter tok han bachelorgraden. 
Peder Jensen Vinstrup besøkte en rekke av Tysklands høyskoler og tok magistergrad i Wittenberg


== Sogneprest ved Helliggejstes Kirke i København ==
Vinstrups ble i 1578 valgt til sogneprest ved Helliggejstes Kirke i København, nåværende Helligåndskirken. Det ser ut til at han har vært vel ansett, siden universitetet i 1580 fikk en kongelig oppfordring om å gjøre ham til dr. theol., siden han var «en god, skikkelig, lærd mand, så han samme Grad og Lærdoms Vidnesbyrd værdelig skal kunne antage». Men oppfordringen ble ikke tatt til følge på dette tidspunktet.


== Tilbake til Århus som biskop ==
Vinstrup hadde på denne tiden utgitt sitt «Om det evige Liv og Død», en likpreken over rikets kansler Eiler Grubbe. Og da kongen 12. april 1587 gav Laurids Bertelsen, superintendent i Århus stift avskjed på grunn av alder og sykdom, ble Vinstrup bedt om å bli hans etterfølger.


== Biskop over Sjælland fra 1591 ==
31. desember 1590 ble Vinstrup kalt til biskop over Sjælland stift. Universitetet ble pålagt å la ham få stilling som professor i teologi, og ved første anledning skulle han få tatt sin dokorgrad. Det skjedde 7. desember 1591.


== Streng lutheraner ==
Det sies om biskop Vinstrup at han var hederlig og fredselskende, men at han ikke hadde noen fremragende personlighet. Med sin kollega i det teologiske fakultet, den stridbare dr. Jørgen Dybvad, fikk han et dårlig forhold til. 
Det gikk så vidt at Vinstrup erklærte at så lenge Dybvad var universitetets rektor, ville han ikke sette sin fot i konsistorium eller ha noe med universitetets saker å gjøre. 
Vinstrups bispegjerning falt i en brytningstid, ikke bare ved at den kongelige makt ble sterkere på kirkens område enn tidligere, men også at en strengere luthersk ortodoksi begynte å kjempe seg frem mot den hittil rådende kryptokalvinismen.
Historikeren H. F. Rørdam mener likevel Vinstrup stod på Niels Hemmingsens side i lærespørsmål knyttet til nattverden.


== Litterær virksomhet ==
Hva Vinstrups litterære virksomhet angår, utgav han en lang rekke homiletiske anvisninger og bønner til bruk ved de årlige bededagene. Dessuten finnes det likprekener fra hans hånd over kansler Niels Kaas (1594) og over riksmarskalk Hack 
Holgersen Ulfstand (1595). Da Ulfstand skulle begraves i Skåne, ville først ikke Vinstrup forrette ved begravelsen, men måtte gjøre det etter påtrykk fra kongen. Han ville ikke støte sin kollega, biskop Mogens Madsen i Lund, som han var en god venn av. 
Vinstrups taler ved Christian IVs kroning i Vor Frue kirke i København finnes trykt i A. Bentsen Dallins oversettelse av August Erichs tyske beskrivelse av kroningshøytidelighetene: «Klarlige oc Visse Beskriffuelse om Christians den Fierdis kongelige Kroning, holden udi Kiøbenhaffn , d. 29. Augusti, A. 1596 / optegnet ved Augustum Erich ; fordansket oc med Kroningens Ceremoniers Udleggelse formeret ved Andream Benedictum Dallinum. Kbh., 1598». 
Han har også skrevet salme nr. 219 i Kingos salmebok: O Jesus Krist, all verdens trøst
Han ble gravlagt i Vor Frue kirke. Sønnen Peder Winstrup ble biskop i Lund fra 1638.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Denne artikkelen bygger på H. F. Rørdams Biografi i 1. utgave av Dansk biografisk leksikon, som også omfatter Norge i tidsrommet 1537 – 1814. Utgitt av C. F. Bricka, 19 bd, Gyldendal, 1887 – 1905