jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bobby Smith

Robert Alfred Smith (født 22. februar 1933 i Lingdale, død 18. september 2010 i Enfield) var en engelsk fotballspiller.
Han spilte på Chelsea FC mellom 1950 og 1955. Han spilte 74 ligakamper og scora 23 ligamål for de blå. Mellom 1955 og 1964 spilte han i Tottenham Hotspur. Han ble også toppscorer i engelsk førstedivisjon i 1958 med 36 mål. Året etter ble han på ny toppscorer, denne gangen sammen den senere Tottenham legenden Jimmy Greaves med 32 ligamål. I Tottenham var han en del av det berømte laget som tok «The Double» i sesongen 1960/61, hvor han var sterkt delaktig med 28 ligamål og 33 totalt. I tillegg til dette vant han FA-cupfinalen i 1962 og Cupvinnercupen i 1963. Han scora i begge FA-cupfinalene. Han spilte 271 ligakamper og scora 176 ligamål for Tottenham.
Han spilte én sesong i Brighton & Hove Albion før han la opp i 1965.


== Landslagskarriere ==
Bobby Smith spilte 15 landskamper for England og scora 13 mål. Han var med i troppen til fotball-VM 1958.


== Eksterne lenker ==
(en) Bobby Smith – UEFA 
(en) Bobby Smith – Transfermarkt 
(en) Bobby Smith – national-football-teams.com 
(en) Bobby Smith – EU-Football.info 
(en) Bobby Smith – FBref
Sandviga

Sandviga er et boligområde på Hisøy i Arendal kommune, og ligger ved åpningen av Galtesund.


== Historie ==
Sandviga var en del av uthavna Merdø som strakte seg rundt bassenget som avgrenses av Merdø, Rævesand på Tromøy og Sandviga på Hisøy. For sjøfarende var dette ei havn; hvilken del de brukte i den aktuelle situasjonen var avhengig av vind og vær.
Sandviga har hatt bosetting siden 1400- / 1500-tallet. Det ble anlagt et kanonbatteri på stedet rundt 1700-tallet for å beskytte innseilingen til Arendal. Sandvigodden fyr ble bygget på samme sted i 1844, og fyret med sine fire bygninger er nå fredet. Uthavnen hadde i 1875 fem losbåter og tolv loser. Der var blant annet en sjømannskole og handelsvirksomhet.


== Kystfort ==
I Sandviga ligger det tyske kystfortet «HKB 33/979 Hisøen», som senere har fått navnet «Sandvigen festning». Fortet ble bygget av den tyske okkupasjonsmakten i 1941. Formålet var å sikre innseilingen til Arendal gjennom Galtesund. Innseilingen via Tromøysund ble sikret fra Kalvøysund festning. Fortet var bestykket med fire stk. 105 anti-skipkanoner og antiluftskyts. Etter andre verdenskrig på midten av 1960-tallet ble fortet utbygget av det norske sjøforsvaret i samarbeid med NATO, og brukt som drivstoffdepot for undervannsbåter, og det var lenge militær aktivitet der. Tankkapasiteten var på fem millioner liter drivstoff. Idag er området overtatt av Arendal kommune, og regulert til friluftsområde. I mai 2008 bestemte et enstemmig bystyret at Hisøy Idrettslag fikk overta Sandvigen fort. Laget har nå gjort fortet tilgjengelig for utleie til overnatting, kurs, teambuilding, treningsleir, og selskapslokaler.


== Eksterne lenker ==
NRK – Liv på fortet filmklipp
U.S. Cyber Command

U.S. Cyber Command er en amerikansk militær kommando med oppgave å operere i cyberspace og beskytte det amerikanske forsvarets 15 000 datanettverk og syv millioner datamaskiner mot dataangrep. Sjefen for U.S. Cyber Command er samtidig direktør i National Security Agency og sjef for Central Security Service.
Kommandoen ble beordret opprettet av forsvarsminister Robert Gates 23. juni 2009. Fra starten var den underlagt U.S. Strategic Command, men i august 2017 besluttet Donald Trump å fristille U.S. Cyber Command fra U.S. Strategic Command og gjøre den til en selvstendig hovedkommando. Den fikk selvstendig status 4. mai 2018.


== Cyber Mission Force ==
De primære operative styrkene underlagt Cyber Command består av 133 team som samlet utgjør Cyber Mission Force. Det er over 6200 soldater og sivile fordelt på fire typer team:

Cyber National Mission Teams (NMT) skal forsvare USA ved å identifisere fiendtlig aktivitet, blokkere angrep og manøvrere for å bekjempe dem
Cyber Combat Mission Teams (CMT) skal utføre militære operasjoner i cyberspace til støtte for de ulike hovedkommandoenes prioriteter og oppdrag
Cyber Protection Teams (CPT) skal forsvare Forsvarsdepartementets digitale infrastruktur, beskytte prioriterte oppdrag og forberede cyberstyrker til strid.
Cyber Support Teams (CST) skal sørge for analytisk og planleggingsstøtte til NMT og CMT


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Cyber Command – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Faktaark om U.S. Cyber Command
Fiplingdalen

Fiplingdalen (Feplingdal) er et skogkledd dalføre i Grane kommune i Nordland. Den ligger fra 300—400 moh, og er ca. 40 km lang. Fiplingdalselva renner gjennom dalen mot nord og øst til Vefsna. Dalen har også veiforbindelse sørover til Majavatn.
Bygda ligger langs Villmarksveien, som er et alternativ til E6. Fiplingdal har ca. 100 innbyggere, men har klart å opprettholde både skole, barnehage og butikk. Bygda har et variert næringsliv, med landbruk som hovednæring.
Det finnes ca. 350 hytter/fritidshus i dalføret. Bygda er utgangspunkt for mange turer, blant annet Simskardet som innfallsport til Børgefjell nasjonalpark, Storvegskardet og Bæråsen.


== FIL-Fiplingdal idrettslag ==
Fiplingdal IL ble stiftet i 1956, og har oppgjennom årene stort sett drevet med vinteraktiviteter, der det største arrangementet var påskeskirennet skjærtorsdag.
Laget har lysløype som holdes åpen gjennom vinteren, og turløyper innover Bæråsen, Simskaret og Storvegskardet. Laget har eget hus som blir brukt ved ulike arrangementer. Høsten 2005/vinteren 2006 ble det bygget et skitrekk.
Laget står bak Fiplingdalsmartnan som har mellom 1000 og 1500; dette arrangementet er bærebjelken i lagets økonomi.


== Eksterne lenker ==
Fiplingdal.no Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.
Europarådets museumspris

Euoparådets museumspris deles ut årlig av Europarådet fra 1977. To norske museer er tildelt prisen, nemlig Svalbard museum i 2008 og Bryggens Museum i 1978.
Prisen utdeles av Europarådets komite for kultur, forskning og utdanning på grunnlag av en anbefaling fra juryen i The European Museum Forum, og er en del av European Museum of The Year- prisene.
Prisen for 2015 gikk til Rijksmuseum i Amsterdam, Nederland.


== Se også ==
Årets museum i Norge.
Årets museum i Europa


== Eksterne lenker ==
Prisvinnerne fra 1977
Aénor de Châtellerault

Aénor av Châtellerault, hertuginne av Aquitaine (født ca. 1103 i Châtellerault, Vienne, Frankrike, død mars 1130 i Talmont-sur-Gironde) var en fransk adelig kvinne i middelalderen, som var mor til Eleanora av Aquitaine.
Aénor var datter av vicomte Aimery I av Châtellerault og dennes hustru, Dangereuse de L' Isle Bouchard (død 1151). Aénors mor Dangereuse ble bortført av den amorøse hertug Vilhelm IX av Aquitaine som tok henne som sin elskerinne til tross for at de begge var gift hver på sin kant. Han levde åpent med henne i Aquitaine. Han fant ut at datteren Aénor kunne gifte seg med hans sønn, Vilhelm X av Aquitaine. Også sønnen hadde sin fars noe løse forhold til kvinner og hadde allerede en elskerinne ved navn Emma, datter av vicomte Aymar av Lymoges. Emma ble bortført før Vilhelm X og hun kunne bli gift, og hun ble isteden tvangsgiftet med hertugen av Angoulême. Selv nektet Vilhelm X å gifte seg med Aénor, gikk ekteskapet som planlagt, antagelig en gang rundt 1120 da Aénor var rundt 17 år gammel. Et år eller to senere født hun en datter døpt Alienor (Eleanora). Tre år senere, i 1125, fødte hun enda en datter, til fars sorg som håpet på en mannlig arving, men endelig i 1126 ble en mannlig arving født, døpt Vilhelm Aigret. Fra før hadde Vilhelm X to sønner utenfor ekteskap, Vilhelm og Joscelin.
Året etter, i 1127, døde hertug Vilhelm IX og hans sønn Vilhelm X ble da den neste hertugen av Aquitaine som styrte et stort hertugdømme fra deres festning i Poitiers. I 1130 rammet ulykken familien da Aénor døde, kun 27 år gammel, og det samme gjorde Vilhelm Aigret, fire år gammel. Omstendighetene er uklare, men muligens ble de rammet av tuberkulose. Det gjorde Eleanora, den eldste datteren, til arving av hertugdømmet, og en attraktiv pris for europeiske fyrstehus.


== Familie ==
Aénor og Vilhelm X fikk følgende barn.

Eleanora av Aquitaine, hertuginne av Aquitaine, og hustru til både Ludvig VIII av Frankrike og Henrik II av England.
Petronilla av Aquitaine, hustru av Raoul I, greve av Vermandois.
Vilhelm Aigret (død fire år gammel)Grevskapet «Châtelherault» ble senere en tittel som tilhørte de skotske hertugene av Hamilton.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Genealogy, slektsforskning
Genealogy of Aenor de Châtellerault, slektsforskning
Ancestral Family of Aenor de Châtellerault, slektsforskning
Gullfeberen i California

Gullfeberen i California begynte ved et gullfunn den 24. januar 1848, i det området som siden ble kjent som California. Nyheten spredde seg og over 300 000 mennesker kom fra andre deler av USA og andre deler av verden for å grave etter gull.


== Eksterne lenker ==
Artikkel fra PBS om gullrushet (engelsk)
Bertram Brockhouse

Bertram Neville Brockhouse (født 15. juli 1918, død 13. oktober 2003) var en fysiker fra Canada som fikk Nobelprisen i fysikk i 1994 sammen med amerikaneren Clifford Shull, for sin forskning på nøytroner. 
Han tok Bachelor of Arts ved University of British Columbia i 1947, og  ved University of Toronto tok han Master of Arts i 1948 og dr.philos. i 1950. Arbeidet som førte til Nobelprisen ble utført mellom 1950 og 1962 da han arbeidet ved Chalk River Nuclear Laboratory, som drives av Atomic Energy of Canada. Han var professor ved McMaster University i Ontario, Canada fra 1962 til 1984.
Han har fått to gater oppkalt etter seg, «Brockhouse Way» på McMaster University i 2005, og «Brockhouse Way» i Deep River, Ontario. Han har også fått en medalje oppkalt etter seg; «Brockhouse Medal», som utgis årlig av Canadian Association of Physicists.


== Priser ==
Nobelprisen i fysikk 1994 sammen med amerikaneren Clifford Shull
Officer of the Order of Canada, 1982
Companion of the Order of Canada, 1995
Tory Medal of the Royal Society of Canada
The Buckley Prize of the American Physical Society


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 1994 hos Nobelprize.org
(en) Bertram Brockhouse hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1994
Clifford Shull

Clifford Glenwood Shull  (født 23. september 1915 i Pittsburgh, Pennsylvania, død 31. mars 2001) var en fysiker fra USA. 
Han fikk Nobelprisen i fysikk i 1994 sammen med Bertram Brockhouse for deres arbeid med nøytroner. Det utgis en pris i hans navn: The Clifford G. Shull Prize in Neutron Physics, fra The Neutron Scattering Society of America.


== Priser ==
Oliver E. Buckley Condensed Matter Prize, American Physical Society, 1956
Innvalgt i American Academy of Arts and Sciences, 1956
Innvalgt i The National Academy of Sciences, 1975
Gregori Aminoff prisen, Kungliga Vetenskapsakademien, 1993
Nobelprisen i fysikk, 1994, sammen med Bertram Brockhouse


== Publikasjoner ==
Davidson, W. L., Morton, G. A., Shull, C. G. & E. O. Wollan. Neutron Diffraction Analysis of NaH and NaD, United States Department of Energy , (28. april 1947).
Shull, C. G.; Wollan, E. O. The Diffraction of Neutrons by Crystalline Powders, Oak Ridge National Laboratory (ORNL),United States Department of Energy (28. april 1947).
Shull, C.G., Wollan, E.O. & M.C. Marney. Neutron Diffraction Studies, Oak Ridge National Laboratory (ORNL),United States Department of Energy  (22. oktober 1948).
Rundle, R.E., Shull, C.G. & E.O. Wollan. The Crystal Structure of Thorium and Zirconium Dihydrides by X-ray and Neutron Diffraction, Ames Laboratory, Oak Ridge National Laboratory (ORNL), United States Department of Energy  (20. april 1951).
Nathans, R., Riste, T., Shirane, G. & C.G. Shull. Polarized Neutron Studies on Antiferromagnetic Single Crystals: Technical Report No. 4, Massachusetts Institute of Technology (MIT), Brookhaven National Laboratory, United States Department of Energy, National Security Agency (NSA), Air Force Office of Scientific Research (AFOSR), (26. november 1958).
Shull, C.G. Low Temperature and Neutron Physics Studies: Final Progress Report, March 1, 1986--May 31, 1987, Massachusetts Institute of Technology (MIT), United States Department of Energy, (27. juli 1989).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 1994 hos Nobelprize.org
(en) Clifford Shull hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1994
For Unlawful Carnal Knowledge

For Unlawful Carnal Knowledge (F.U.C.K.) er det niende studioalbumet fra amerikanske Van Halen.
Albumet ble utgitt 18. juli 1991, debuterte på 1.-plass på den amerikanske Billboard Top 200-albumlisten og lå der i tre uker. Albumets tittel kom fra at de opprinnelig ville kalle det «FUCK» for å provosere den amerikanske sensuren, men måtte istedenfor kalle det For Unlawful Carnal Knowledge og forkorte det med akronymet FUCK. Turneen som promoterte albumet, het F.U.C.K. 'n' Live.
Instrumentalsporet «316» er tatt fra Eddie Van Halen sin sønn Wolfgang Van Halen sin fødselsdato, 16. mars. Wolfgang ble i 2006 bassist i bandet da han overtok etter Michael Anthony. På sporet «Poundcake» bruker Eddie en batteridrill til å spille på gitaren.


== Sporliste ==
Alle spor av Michael Anthony, Sammy Hagar, Eddie Van Halen og Alex Van Halen.

«Poundcake» – 5:22
«Judgement Day» – 4:41
«Spanked» – 4:53
«Runaround» – 4:21
«Pleasure Dome» – 6:57
«In 'n' Out» – 6:05
«Man on a Mission» – 5:04
«The Dream Is Over» – 4:00
«Right Now»– 5:21
«316» – 1:29
«Top of the World» – 3:55


== Personell ==
Sammy Hagar – vokal, gitar
Eddie Van Halen – gitar, keyboard
Michael Anthony – bassgitar
Alex Van Halen – slagverk


== Eksterne lenker ==
(en) For Unlawful Carnal Knowledge på Discogs 
(en) For Unlawful Carnal Knowledge på MusicBrainz 
(en) For Unlawful Carnal Knowledge på Spotify 
(en) For Unlawful Carnal Knowledge på AllMusic
Ministerhotellet

Ministerhotellet, eller Pechlinska palatset (Pechlinske palasset), var en bygning på Blasieholmen i Stockholm. Den tjente som arbeidsplass og bolig for norske statsråder i Sverige fra 1814 til 1905. Ministerhotellet ble revet i 1911.
Ole Richter, Norges statsminister i Stockholm fra 1884, tok sitt liv på statsministerkontoret her den 15. juni 1888.


== Litteratur ==
Odd Inge Skjævesland: Ministerhotellet : Unionens bortglemte maktarena (2005). ISBN 978-91-1-301492-0.


== Eksterne lenker ==
Om ministerhotellet, fra nettstedet stockholmskallan.se
5150

5150 er det syvende studioalbumet fra amerikanske hardrock-bandet Van Halen.
Albumet ble utgitt 24. mars 1986 og er det første fra bandet med den nye vokalisten Sammy Hagar, som erstattet David Lee Roth. Navnet på albumet er hentet fra Eddie Van Halens hjemmestudio 5150, som også er et kodeord brukt av politiet i California for en mentalt forstyrret person. Eddie har også en gitar og en forsterkertype produsert av Peavey Electronics med dette navnet, samt et av sporene på albumet er kalt «5150». 
«Why Can't This Be Love» ble albumets mest populære sang. Den havnet på tredjeplass på den amerikanske Billboard-lista.


== Sporliste ==
Alle låtene er skrevet av Michael Anthony, Sammy Hagar, Eddie Van Halen og Alex Van Halen.

«Good Enough» – 4:04
«Why Can't This Be Love» – 3:47
«Get Up» – 4:37
«Dreams»  – 4:54
«Summer Nights» – 5:06
«Best of Both Worlds»  – 4:48
«Love Walks In» – 5:11
«5150» – 5:44
«Inside» – 5:02


== Personell ==
Sammy Hagar – vokal, gitar
Eddie Van Halen – gitar, keyboard
Michael Anthony – bassgitar
Alex Van Halen – slagverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 5150 på Discogs 
(en) 5150 på MusicBrainz 
(en) 5150 på Spotify 
(en) 5150 på AllMusic
Bergkrystallen (Oslo)

Bergkrystallen (1-37, 2-20) er en gate på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den har navn etter mineralet bergkrystall.
Gaten ligger i den sydlige delen av drabantbyen. Den starter i Glimmerveien, og slutter i Steinspranget/Feltspatveien. Bebyggelsen i gaten består av tre- og fire-etasjers blokker.
Bergkrystallen deler navn med Bergkrystallen stasjon, endestasjonen på Lambertseterbanen. Stasjonen ligger like syd for gaten.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Live: Right Here, Right Now

Live: Right Here, Right Now er det amerikanske hardrock-bandet Van Halen sitt første konsertalbum.
Albumet ble utgitt 23. februar 1993 og inneholder sanger som ble spilt på to konserter i mai 1992 på Selland Arena i Fresno, California.


== Sporliste ==
Disk 1

«Poundcake» – 5:28 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)
«Judgement Day» – 4:52 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)
«When It's Love» – 5:22 (fra OU812)
«Spanked»  – 5:08 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)
«Ain't Talkin' 'Bout Love» – 4:37 (fra Van Halen)
«In 'n' Out» – 6:20 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)
«Dreams» – 4:49 (fra 5150)
«Man on a Mission» – 4:49 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)
«Ultra Bass» – 5:15 (bassolo)
«Pleasure Dome/Drum Solo» – 9:38 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)
«Panama»  – 6:39 (fra 1984)
«Love Walks In» – 5:14 (fra 5150)
«Runaround» – 5:21 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)Disk 2

«Right Now» – 6:13 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)
«One Way to Rock» – 4:58 (fra Standing Hampton, Sammy Hagar soloalbum)
«Why Can't This Be Love?» – 5:22 (fra 5150)
«Give to Live» – 5:39 (fra I Never Said Goodbye, Sammy Hagar soloalbum)
«Finish What Ya Started» – 5:50 (fra OU812)
«Best of Both Worlds» – 5:00 (fra 5150)
«316» – 11:37 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)
«You Really Got Me/Cabo Wabo» – 7:58 (coverlåt fra Van Halen, The Kinks/fra OU812)
«Won't Get Fooled Again» (Pete Townshend) – 5:41 (coverlåt, The Who)
«Jump» – 4:26 (fra 1984)
«Top of the World» – 4:59 (fra For Unlawful Carnal Knowledge)


== Personell ==
Sammy Hagar – vokal, gitar
Eddie Van Halen – gitar, keyboard
Michael Anthony – bassgitar
Alex Van Halen – slagverk


== Eksterne lenker ==
(en) Live: Right Here, Right Now på Discogs 
(en) Live: Right Here, Right Now på MusicBrainz
Fartøysjef

Fartøysjef er betegnelse på den som har det øverste ansvaret ombord på et skip, fly, ambulanse eller stridsvogn. Fartøysjefen betegnes ofte som kaptein og har ansvaret for fremføringen av fartøyet og har vide fullmakter til tiltak for å sikre personer ombord og fartøyet.
Luftfart/skipsfart
Andre ombord kan gjerne styre og utføre oppgaver på vegne av fartøysjefen. Fartøysjefen har rett til å sette personer i arrest til fartøyet er i havn eller har landet, om de er til fare for fartøy eller personer ombord. Dersom fartøysjefen gir ordre til det har alle ombord rett til å bruke makt for å sikre fartøyet.
Fartøysjefen må ha de nødvendige sertifikatene for å føre fartøyet. Radiokommunikasjon om fartøyet skal ikke skje uten ordre eller delegasjon fra fartøysjefen.
Dersom fartøyets eier/reder er ombord og ikke er fartøysjef, eventuelt fordi han ikke har de nødvendige sertifikater, vil eieren være underordnet fartøysjefen i forhold som gjelder fartøyets føring og trygghet. 
Det er en alvorlig forseelse å ikke adlyde fartøysjefens ordre.
Ambulanse
I norsk ambulansetjeneste benyttes benevnelsen fartøysjef om den person som har det øverste ansvaret på enheten. Fartøysjefen har det øverste ansvaret for medisinske og operative beslutninger. Hvem på enheten som er fartøysjef er en skjønnsmessig vurdering basert på kunnskapen/ferdighetene, erfaring og formell kompetanse til de enkelte medlemmene av enhetens besetning. I luft- og båtambulansetjeneste gjelder det imidlertid at det er fly-/sjøkaptein som er fartøysjef og sjef for det operasjonelle, mens man har eget personell som er medisinsk ansvarlige.
Balance

Balance er det tiende studioalbumet fra hardrock-bandet Van Halen.
Albumet ble utgitt 24. januar 1995 og er det fjerde og siste studioalbum med Sammy Hagar som vokalist. Omslagsbildet til albumet er laget av Glen Wexler, på oppdrag fra Alex Van Halen. Omslaget ble sensurert i Japan.


== Sporliste ==
Alle spor av Michael Anthony, Sammy Hagar, Alex Van Halen og Eddie Van Halen

«The Seventh Seal» – 5:18
«Can't Stop Lovin' You» – 4:08
«Don't Tell Me (What Love Can Do)» – 5:56
«Amsterdam» – 4:45
«Big Fat Money» – 3:57
«Strung Out» (instrumental) – 1:29
«Not Enough» – 6:49
«Aftershock» – 5:29
«Doin' Time» (instrumental) – 1:41
«Baluchitherium» (instrumental) – 4:05
«Take Me Back (Deja Vu)» – 4:43
«Feelin'» – 6:36
«Crossing Over» (Japansk bonusspor) – 4:49


== Personell ==
Sammy Hagar – vokal, gitar
Eddie Van Halen – gitar, keyboard
Michael Anthony – bassgitar
Alex Van Halen – slagverk


== Eksterne lenker ==
(en) Balance på Discogs 
(en) Balance på MusicBrainz 
(en) Balance på Spotify 
(en) Balance på AllMusic
Litteraturåret 1900

Litteraturåret 1900 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1900.


== Nye bøker ==
Arbetarfrågan i Finland av Aleksandra Kollontaj
Le Journal d'une femme de chambre av Octave Mirbeau
Arabia: The Cradle of Islam av Samuel Marinus Zwemer
Kirkepostill (Kirkkopostill) av Lars Levi Læstadius (posthumt)
Lord Jim av Joseph Conrad
Skandalen i Hadleyburg og andre historier (The Man That Corrupted Hadleyburg and Other Stories and Sketches) av Mark Twain
Storgården av Karl-Erik Forsslund
Søster Carrie (Sister Carrie) av Theodore Dreiser
«Tigrene fra Mompracem» (Le Tigri di Mompracem) av Emilio Salgari
Vårbris av Vilhelm Ekelund


== Sakprosa ==
Drømmetydning (Die Traumdeutung) av Sigmund Freud
Michelinguiden
Norge i det nittende aarhundrede hovedredaktør Nordahl Rolfsen, illustrasjoner av Erik Werenskiold


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
1001 Bøker du bør lese før du dør av Peter Boxall, oversatt av Kjell Olav Jensen, ISBN 978-82-458-0835-3


== Eksterne lenker ==
(en) 1900 in literature – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
François-Paul Brueys D’Aigalliers

François-Paul Brueys D'Aigalliers (født 12. februar 1753 i Uzès i Gard i Frankrike, død 1. august 1798 i Abukirbukten i Egypt) var en fransk viseadmiral. Han hadde kommandoen over de franske fartøyene i slaget på Nilen hvor han ble drept av en kanonkule.


== Referanser ==
Politisk reaksjon

Politisk reaksjon er et samlebegrep for krefter som til fordel for en eldre samfunnsmodell motsetter seg eller ønsker å reversere den gjeldende utviklingen eller tilstanden i et samfunn. En tilhenger kalles reaksjonær.
Begrepet benyttes særlig om 1800-tallets bevegelse som motsatte seg videreføringen av idéer fra den franske revolusjon, slik som lovreformer, parlamentarisme, borgerrettigheter, forfatninger, republikanske styreformer og nasjonalisme. Et historisk eksempel er Klemens von Metternich, som var førende under restaurasjonen.
Den fascismeinspirerte italienske kulturfilosofen Julius Evola brukte reaksjon i en positiv betydning: «Etter vår mening er en sann reaksjon mot det liberalistisk-demokratiske forfallet bare mulig på grunnlag av tradisjonelle verdier som hierarki, aristokrati og kongedømme.» Nasjonalsosialister brukte på sin side ordet i en negativ betydning, nemlig som betegnelse på konservative, monarkister og kristelig forankrede grupper som var motstandere av nasjonalsosialisme. Også kommunister har klassisk reaksjon som fiendebilde.
Idag betegnes ofte konservative og/eller konservativt religiøse verdiforestillinger som reaksjonære av sine motstandere.