jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Embryonale stamceller

Embryonale stamceller er celler som er isolert fra den indre cellemassen til blastocyster. Embryonale stamceller er den celletypen man kan dyrker i laboratoriet som er mest potent, dvs. har evne til å utvikle seg til flest andre celletyper. Embryonale stamceller er i stand til å utvikle seg til alle andre celletyper i kroppen, og kalles derfor for pluripotente celler. Stamceller som stammer fra mer differensierte stadier (f.eks. hematopoietiske stamceller og mesenchymale stamceller) kan også utvikle seg i mange retninger, men ikke til alle. De kalles derfor multipotente stamceller.
Det finnes en type celler i en kreftform som kalles embryonalt karsinom. Dette er en type testikkelkreft, og embryonalt karsinomceller oppfører seg på en veldig lik måte som embryonale stamceller. Man tenker seg derfor at lærdom fra hver av disse celletypene kan også holde stikk for den andre.
Ulvsvåg

For stedet i Finnmark med samme navn, se Ulvsvåg (Alta).

Ulvsvåg, tidligere også Ulfsvåg og Ulsvåg (lulesamisk: Ulsváhke), er ei bygd i Hamarøy kommune i Nordland, ca. 30 km fra Innhavet og ca. 15 km fra kommunesenteret Oppeid. E6 går tvers gjennom bygda. De fleste innbyggerne bor i Nausthågen, og sentrum, med butikk, gjestgiveriet, verksted og bensinstasjon, blir populært kalt Krysset. Men også i Grimsosen (mot vest), Aksla (nederst i Ulvsvågskaret) og på Moan (mot sør) bor det folk.
Ulvsvågskaret har i mange år vært en stor utfordring for tungtrafikk om vinteren, og det vurderes derfor å bygge en tunnel gjennom skaret.
Ulvsvåg fikk, ifølge historiene, navnet sitt på grunn av at vikingen Ulv valgte å bosette seg der. Det sies også at Ulv kom i klammeri med høvdingen fra Drag på falkreiret og hugget av ham hodet.


== Næringsliv ==
Matkroken AS
Nord Salten Auto AS (bilverksted, bilsalg, bilberging og drivstoff)
Ulvsvåg Gjestgiveri AS
Br. Steffensen AS (maskinentreprenør)
Nord-Salten Kraft AS
Nord-Salten veidrift AS
Ulvsvåg skole


== Referanser ==
Blastocyst

Se også: Blastocystis, en parasittisk eukaryot.Blastocyst er et stadium i embryoutviklingen hos pattedyr, etter ca. 5 dager for mennesker. Blastocyststadiet er første trinn i embryogenesen der det finnes differensierte celler, dvs. celler som kan skilles fra hverandre basert på utseende (morfologi) og genuttrykk.
Blastocysten har ca. 100 celler, og består av trofoblast, en ytre kappe med én-celle tykt lag, og en indre cellemasse, der cellene klumper seg sammen i ene halvdelen av trofoblasten. Det er cellene fra den indre cellemassen som senere vil utvikle seg til fosteret, og det fødte individ. Hvis man dyrker celler fra den indre cellemassen til en blastocyst i laboratoriet, kaller man cellene for embryonale stamceller.
Denny Hulme

Denis Clive «Denny» Hulme (født 18. juni 1936 i Motueka, død 4. oktober 1992) er en Formel 1-fører fra New Zealand. Han ble verdensmester for Brabham i 1967. Han kjørte formel 1 fra 1965 til 1974.
Han døde av hjerteattakk under et Touring Car-løp i 1992, 56 år gammel.


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Denny Hulme – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Denny Hulme – New Zealand Sports Hall of Fame 
(en) Denny Hulme – racing-reference.info 
(en) Denny Hulme – Driver Database 
(en) Denny Hulme – eWRC-results.com
Mark Wakefield

Mark Wakefield (31. mai 1974) var Linkin Parks tidligere vokalist. Han ble senere byttet ut med Chester Bennington og er nå manager for bandet Taproot.
Jens Wendelboe

Jens Wendelboe (født 28. februar 1956 i København, oppvokst i Oslo) er en norsk trombonist, komponist, arrangør og orkesterleder innen jazz. Han ble utdannet ved Østlandets Musikkonservatorium i 1979 og spilte på 80-tallet blant annet i Radiostorbandet (1980–1984), Jazzpunkensemblet (1982–1985) og ledet sitt eget storband under navnet Jens Wendelboe Big Band som ga ut albumet  'lone attic i 1983. I 1984-1985 utdannet han seg til Master of Music Degree på Manhattan School of Music og ga samtidig ut storbandalbumet Letter from New York med amerikanske musikere. Hjemme igjen startet han det som skulle bli Oslo Groove Company og ledet orkesteret i perioden 1985-1987. Fra 1991 har han ledet sitt eget storband Big Crazy Energy Band, og etter hvert jazzkvartetten Crazy Energy Jazz Quartet. Fra 2006 til 2013 var han fast trombonist i det amerikanske jazz/rock-bandet Blood, Sweat & Tears.
Han har også vært orkesterleder for en rekke artister som Donna Summer, i 21 år, Shakira og mange andre.Som komponist har han fått NOPAs pris for årets verk tre ganger, for «Suite to Bjørn» (1982), «Animal-Suite for 5 tromboner» (1986) og «Winter Landscape» (1996).


== Diskografi ==
 'lone attic – Jens Wendelboe Big Band (NOPA, 1983)
Letter from New York – Jens Wendelboe and his New York Big Band (NOPA, 1985)
Big Crazy Energy Band Vol. 1 – Jens Wendelboe (NOPA, 1991)
Big Crazy Energy Band Vol. 2 – Jens Wendelboe (NOPA, 1991)
Crazy Energy Jazz Quartet – Crazy Energy Jazz Quartet (Crazy Music, 1996)
Strolling with the Groove – Jens Wendelboe (Rosa Records, 1997)
Get Crazy – Crazy Energy Jazz Quartet (Crazy Music, 1999)
Erobreren (The Conqueror) – Jens Wendelboe & KORK (2012)
With a Noedic Sound - An American Jazz Orchestra. Against All Odds  – Jens Wendelboe (2021)


== Utmerkelser ==
AMC (American Mussic Center) 2009
The "Lys Music Composition Contest" 2nd Prize for Jazz Orchestra Belgium 2003.
2000-2002. Scholarship to write a symphony.
Norwegian Association for Popular Authors, stipend 1990, 1996, 1999, 2014
Barga Jazz '92. 2nd Prize, International Arr. & Composition competition for Jazz Orchestra, Italy.
Tono, stipend 1990, 1996, 2010
Norwegian Association for Popular Authors' (NOPA) Prize of the Year for Best Composition, 1982 og 1986.
Norwegian Composers Union, Anders Klæstads Scholarship.
Composers Foundation, Scholarship, Oslo 1986.
The City of Oslo, Cultural Stipend, 1986
Study Scholarships by TONO (Ascap), (2) NOPA, Found. for Performing Artists Norwegian
Government Establishing Scholarship & Travel and Cultural Stipend. 1980, 1986.
Denmark Radio Cup, 1988 for originally composed orchestra piece.
Grammy nominated with the BS&T horn section on two Jeff Lorber CDs: «He Had A Hat» 2009 og «Now Is The Time» 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jens Wendelboe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jens Wendelboe på Internet Movie Database 
(en) Jens Wendelboe på Discogs 
(en) Jens Wendelboe på Discogs 
(en) Jens Wendelboe på MusicBrainz 
(en) Jens Wendelboe på AllMusic 
(no) Biografi fra Jazzbasen.
(no) Diskografi fra Jazzbasen.
Osloløpet

Osloløpet ble arrangert fra 1975 til 2005 på Ekebergsletta i Oslo kommune.
Løpet ble arrangert 31 ganger. Det har nå tatt en pause og de som ønsker å ta opp igjen arrangementet kan henvende seg til OSI friidrett.
Osloløpet regnes for Norges eldste rene mosjonsløp. Det var lenge Norges største.
Osloløpets historie er sammenvevd med det som er blitt kjent som «Joggebølgen», og det springer ut av Norges Friidrettsforbund sentralt.
Det er viktig å få frem at det sterke Dagbladengasjementet var både en redaksjonell innsats og en materiell innsats ved at avisen bekostet annonser og produksjon av materiell, samt kreativ hjelp i PR/markedsføring. Den som senere fra avisens side fikk størst betydning for Osloløpet, var uten tvil Einar Christensen. Han bidro på den redaksjonelle side sterkere enn det har vært gjort i noen norsk avis noen gang når det gjelder mosjonsløp. Høydepunktet var ”Dagbladets joggekampanje” i 1979, men han var med også i mange år senere.
Embryonalt karsinom

Embryonalt karsinom er en undertype av testikkelkreft. Hvis man dyrker embryonale karsinomceller i laboratoriet oppfører cellene seg på en veldig lik måte som embryonale stamceller. Kreftceller av typen embryonalt karsinom er derfor ofte brukt som en substitutt for embryonale stamceller i forskning på human utviklingsbiologi.
Gaustadveien (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Gaustadveien.Gaustadveien (1A-265, 2A-12C) er en vei i bydel Nordre Aker i Oslo. Den ligger ovenfor Rikshospitalet på Gaustad, og har innkjøring fra Sognsvannsveien. Gaustadveien ligger helt inntil Nordmarka, og det er kort vei til steder som Båntjern og Sognsvann.
Til tross for at det er fire barnehager i Gaustadveien og begrenset framkommelighet i veien, planlegges det tung anleggstrafikk de neste årene når masse skal kjøres ut i forbindelse med bygging av tunnel for ny kraftledning mellom Sogn og Smestad transformatorstasjoner.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gaustadveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 200. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Pandeisme

Pandeisme er en filosofi som omfatter en kombinasjon av panteisme og deisme. Det er en fra det greske πάν (pan) som betyr «alle» og det latinske deus som betyr «gud». Den mest omfattende bok om pandeisme ble skrevet av Max Bernhard Weinstein i 1910.Pandeismen er troen at hele naturen, verden eller universet er skapt av en upersonlig, åndelig entitet, alt er ett, samt at intet eksisterer utenfor den virkeligheten. Dette kan ved første blikk synes å være det samme som panteismen, men det som skiller de to er at innen pandeismen er ikke guddommen bevisst sin nåværende tilstand som et manifestert, fysisk univers. Det er innen pandeismen også underforstått at guddommen senere kan gå tilbake til sin tilstand som en individuell, bevisst guddom, slik som den var før den manifesterte seg. For å sammenfatte det kortere: guddommen var selvbevisst, skapte universet av seg selv og da guddommen da ble manifestert og i viss utstrekning delt, ble den også ubevisst om seg selv.Johannes Scotus Erigena, født ca. 810 i Irland, død ca 880, var en irsk filosof og teolog, som virket ved det karolingiske hoff. Teologien i hans hovedverk De Divisione Naturæ merkes av et tydelig preg av nyplatonismen. Han framstiller skapelsen som et utspring fra og en hjemvenden til Gud. Han understreket fornuftens og filosofiens betydning, skjønt uten å stille spørsmål ved den åpenbarte religion. Ifølge Johannes kan vi ikke oppnå noen direkte kunnskap om Gud, bare hva Gud ikke er, jamfør apofatisk teologi.Begrepet «pandeist» ble myntet av von Moritz Lazarus og Heymann Steinthal i et bidrag til tidsskriftet Zeitschrift für Völkerpsychologie und Sprachwissenschaft: «Man lar således tenkerne fritt avgjøre om de vil kalle seg teister, panteister, ateister, deister (eller hvorfor ikke også pandeister?)».


== Se også ==
Deisme
Panteisme


== Litteratur ==
Moritz Lazarus, Heymann Steinthal: Zeitschrift für Völkerpsychologie und Sprachwissenschaft. 1859, s. 262.
Klassisk tupí

Klassisk tupí eller gammel-tupí er et utdødd tupiansk språk som ble snakka av tupí-folket i Brasil. Språket hører til tupí-guaraní-undergruppa av de tupianske språka. Det finnes litteratur på språket fra 1500-, 1600- og det tidlige 1700-tallet. I begynnelsen av kolonitiden ble det brukt som et lingua franca over hele Brasil av europeere sågar som urfolk. Dette til tross, språket opplevde etter hvert et enormt press fra europeernes språk og døde til slutt ut. I dag lever en avart av klassisk tupí videre, kalt nheengatu.
Da språket fortsatt ble brukt gikk det under en rekke navn. Brukerne selv kalte det ñeengatú «det gode språket», ñeendyba «fellesspråket» og abáñeenga «menneskenes språk», mens det ble kalt língua geral «generelt språk», língua geral amazônica «generelt språk fra Amazonas», tupi antigo «gammel-tupí» og língua brasílica «det brasilianske språket» på portugisisk.


== Se også ==
Tupí
Tupí-guaraní-språk


== Eksterne lenker ==
«Abá nhe'enga oîebyr — Tradução: a língua dos índios está de volta» av Suzel Tunes, essay på portugisisk.
Kurs i klassisk tupí (portugisisk)
Faktaside om tupí (engelsk)
Tubinambá hos Ethnologue
Tupí-portugisisk ordbok (uten standard stavemåte)
Slaget ved Strömstad

Slaget ved Strömstad den 28. april 1808 er en av de siste sjøstrider i historien mellom nordmennene og svenskene. Etter den dansk-norske krigserklæringen den 14. mars 1808 mobiliserte de dansk-norske myndighetene de norske styrkene på tilsammen 36 000 mann, men bare en mindre del var deployert til forsvaret mot Sverige.
Kommandør Lorents Fisker som ved krigsutbruddet var utnevnt som sjef for det norske sjøforsvaret, samlet til seg 30 kanonbåter ved Hvalerøyene for å forsvare sjøvegene mot Østfold. I de første ukene sendte Fisker ut mindre kontingenter som gikk på land flere ganger i nordre Båhuslen, ved et nattlig overfall syd for Svinesund ble 18 svensker tatt til fange uten motstand av løytnant Ager.
Med cirka 24 til 27 kanonbåter, trolig 11 kanonjoller og 13 til 16 kanonsjalupper med en besetning på over 1000 mann og 37 kanonskyts, samt 40 mindre skyts, rekognoserte kommandør Fisker kysttraktene langs nordre Båhuslen. Fisker dro til farvannet utenfor Strömstad den 27. april fordi han fikk rapporter om at svenskene sendte mindre styrker sammen med kanonbåtene til det strategiske viktige havnestedet.


== Sjøslaget ==
Om morgenen den 28. april gikk den norske skjærgårdsflåten til angrep på Strömstad for å ødelegge de viktige forrådene der og de svenske kanonbåtene, og fordrive de svenske troppene som bevoktet forrådene. Kaptein Nordberg hadde forutsett dette og opprettet et landbatteri ved Furuholm som bevoktet innløpet til havnestedet. Der er sundet mellom Furuholm og Killingholm omkring 200 meter bredt.
Nordberg kom ut i sjøen med fem kanonsjalupper som rykket fram til midt i innløpet ved Furuholm. De hadde valgt et godt sted for forsvaret av innløpet, og sammen med landbatteriet holdt de stand mot en voldsom stor overlegenhet. I det trange farvannet maktet ikke nordmennene å fortsette mot den sterke ilden, deres overmakten var ikke mulig å bruke i slike forholder.
Etter en og en halv times skarp strid måtte nordmennene trekke seg tilbake med deres skadde kanonbåtene og et tap på 7 drepte og 4 hardt sårede. Svenskenes tap var på 4 døde og 15 sårede.
Rollene ble byttet en måned senere i Slaget ved Hvalerøyene, der 30 svenske kanonbåter ble stoppet og slått tilbake av 6 norske kanonbåter.


== Kilder ==
Halfdan Barfod Vor Flaade i Fortid og nutid bind 1 Frederica, 1940-årene
Ulf Sundberg Svenska Krig 1521-1814 1998 ISBN 91-89080-14-9
Henrik August Angell, Syv-aars-krigen for 17de mai 1807-1814 1914, utgitt på nytt 1995 ISBN 82-90520-23-9Slag med deltagelse av Norge
Slag med deltagelse av Danmark-Norge
Slag med deltagelse av Sverige
Bellesguard

Bellesguard er et tårn som ble tegna av arkitekten Antoni Gaudí og bygd mellom 1900 og 1901. Det ligger i den katalanske byen Barcelona, ved foten av Collserola-fjellene.
På dette stedet lå det tidligere et gammelt slott som ble reist av Martín I av Aragón. Gaudí utnytta de få gjenværende elementene fra den gamle festningen for å bygge det nye Bellesguard. Derfor ser bygningen ut som et slott fra utsida. Den er bygd i stein og murstein, og har et tårn med det firearma korset som er typisk for Gaudí. Mosaikken er lagd av Domènec Sugrañes i Gras.
Huset er privat eiendom og kan ikke besøkes.


== Eksterne lenker ==
Informasjon om Bellesguard
Casa Fuster

Casa Fuster er en modernistisk bygning i Barcelona, som ble tegna av Lluís Domènech i Montaner mellom 1908 og 1910. Den ligger i Passeig de Gràcia, og ble i 2004 omgjort til hotell.
Domènech i Montaner brukte mange av sine karakteristiske arkitektoniske elementer da han tegna denne bygningen: robuste søyler av rød stein i bunnen, tredelte vinduer og blomsterdekorasjoner. Totalt sett er bygningen imidlertid ekspressiv, noe som forårsakes særlig av den hvite marmoren og den spesielle fasaden.
Kondisjonalis

Kondisjonalis er en modus i flere språk, eksempelvis fransk, men også i norsk. Kondisjonalis kommer fra latin conditio: «vilkår, tilstand». Med kondisjonalis uttrykkes noe som ville ha skjedd om visse vilkår var oppfylt.


== Norsk språkbruk ==


=== 1. kondisjonalis ===
På norsk brukes 1. kondisjonalis (ville/skulle/kunne/burde/måtte + infinitiv) i disse tilfellene:

sammen med preteritum for å uttrykke irreale (ikke-virkelige) betingelser i nåtid:
«Var jeg rik, skulle jeg reise til Afrika nå.»
for å uttrykke betingelser i fremtid:
«Skulle du være her klokken syv, får du se solformørkelsen.»
for å gi råd og anbefalinger:
«Du burde gå oftere til tannlegen.»


=== 2. kondisjonalis ===
På norsk brukes 2. kondisjonalis (ville ha/skulle ha/kunne ha/burde ha/måtte ha + perfektum partisipp) i disse tilfellene:

om en uutført forespeilet handling:
«Jeg burde ha kjøpt nye sko for lenge siden.»
om irreale (ikke-virkelige) betingelser i fortid (sammen med pluskvamperfektum [preteritum perfektum]):
«Hadde jeg vært rik, ville jeg ha reist til Afrika for lenge siden.»
for å understreke det irreale (ikke-virkelige) i betingelsesetninger i nåtid (med pluskvamperfektum):
«Hadde jeg vært rik, skulle jeg ha reist til Afrika nå.»I norsk dagligtale slukes ofte hjelpeverbet ha i 2. kondisjonalis. Muntlig kan man derfor finne setninger som:

«Jeg burde kjøpt nye sko for lenge siden.»
«Hadde jeg vært rik, ville jeg reist til Afrika for lenge siden.»
«Hadde jeg vært rik, skulle jeg reist til Afrika nå.»Dette har etter hvert smittet over på skriftlig norsk.
Denne tendensen kan delvis være oppstått ved smitte fra pluskvamperfektum i hypotetisk anvendelse, i setninger som følger:

«På den måten hadde de innsett sannheten.»
«På den måten kunne de ha innsett sannheten.»
«Han hadde stått der den dag i dag.»
«Han ville ha stått der den dag i dag.»Men mønsteret generaliseres langt utover denne typen eksempler, for eksempel i setninger som «Disse eplene er så råtne at de burde vært kastet for lengst.»
Noen mener at 2. kondisjonalis kommer til å miste sin ha permanent og bli konstruert helt tilsvarende pluskvamperfektum, det vil si ved at et hjelpeverb i preteritum følges av et hovedverb i perfektum partisipp. Pluskvamperfektum har da også den samme funksjonen – en av de norske variantene av konjunktiv: «Om du var en kringle, hadde jeg spist deg.» Foruten pluskvamperfektum kan også påvirkning fra svensk ha vært medvirkende til at 2. kondisjonalis uten ha brer seg slik.
Slaget ved Hvalerøyene

Slaget ved Hvalerøyene var en av historiens siste sjøstrider mellom nordmenn og svensker. Etter det norske nederlaget i slaget ved Strömstad den 28. april 1808 ble svenskene mer dristige i deres rekognoseringstokt langs kysten av Båhuslen og Østfold.
En samlet svensk flåtestyrke på 30 kanonbåter med rundt 1000 mann om bord oppdaget en mindre norsk flotilje på seks kanonbåter i Grævlingesund, sørøst for Hvalerøyene. Disse trakk seg straks tilbake til et trangt innløp i sundet. Svenskene forsøkte å angripe, men deres overmakt kom ikke til rette i det trange farvannet mellom skjærene. Sekundærløytnant Jakob Lund holdt stand og fikk slått tilbake svenskene uten egne tap.
De svenske tapene er ikke kjent, men en av de svenske kanonbåtene ble totalødelagt med det resultat at 20 mennesker drept og såret under kampene.


== Kilder ==
Barfod, Halfdan: Vor Flaade i Fortid og Nutid, bind 1, Frederica
Finn Johansen

Finn Johansen (født 24. mai 1939) er en norsk embetsmann og tidligere direktør for Vann- og avløpsetaten (VAV) i Oslo.


== Oktober 2007: Forurenset drikkevann i Oslo ==
17. oktober 2007 kom Finn Johansen og Vann- og avløpsetaten i Oslo kommune under hard skyts fra media og Oslos befolkning etter at det ble funnet giardia-parasitter i drikkevannet på tre ulike stedet i Storo-området. Drikkevannet kom fra Oset vannrenseanlegg.Johansens avgjørelser kom ytterligere i fokus da det ble kjent at legemiddelselskapet GE Healthcare oppdaget parasitter i vannet allerede 8. oktober. Vann- og avløpsetaten ble rutinemessig varslet omgående, men valgte å avvente nye prøver før det ble slått offentlig alarm. Spesielt kritisk ble det fremstilt at sykehusene ikke fikk beskjeden på et tidligere tidspunkt.21. oktober ble drikkevannet i Oslo friskmeldt.


== Referanser ==
Santa Maria del Mar

Santa Maria del Mar er en basilica minor i Barcelona. Den ligger i bydelen La Ribera, og ble bygd mellom 1329 og 1383. Den er et enestående eksempel på katalansk gotisk arkitektur, med en reinhet og helhet i stilen som er veldig uvanlig for store middelalderbygninger. Den består av et midtskip og to sideskip som danner en halvrund koromgang der de møtes.
Santa Maria del Mar har alltid hatt et rykte på seg om å være en folkelig kirke bygd av arbeidere for arbeidere, og fungerte som arbeiderklassens katedral. En betydelig del av arbeidet med bygginga ble utført av såkalte bastaixer, som frivillig og ulønna bar steinblokker fra steinbruddet i Montjuïc til kirken. Den ble bygd over en eldre og mindre kirke med samme navn.
Utenfor Santa Maria del Mar er det en liten plass med tre trær, som kalles Fossar de les Moreres, etter navnet på monumentet som står der. På denne plassen ble flere av dem som forsvarte Barcelona under beleiringa i 1714 begravd, og monumentet er en fakkel som brenner for å hedre de falne.
Den historiske romanen Havets katedral av Idelfonso Falcone er lagt til perioden for byggingen av Santa Maria del Mar og basilikaen danner bakteppet for handlingen i boken.
Eutropius (historiker)

Ikke forveksles med Eutropius (bysantiner) (død 399). For helgenen, se Eutropius av OrangeEutropius var en romersk, hedensk historiker som var virksom i siste halvdel av 300-tallet. 
Svært lite kjennes til Eutropius’ liv. Han hadde posisjonen som sekretær (magister memoriæ) av Konstantinopel, fulgte keiser Julian den frafalne (361 – 363) på hans hærtokt mot perserne (363), og var fortsatt virksom under regimet til keiser Valens (364 – 378) som han dediserte sitt verk Breviarium historiæ Romanæ til. Deretter forsvinner Eutropius ut av historien. En annen historiker, Georgius Codinus, har en anmerkning i sitt verk De Originibus Constantinopolitanis at Eutropius hadde vært sekretær hos keiser Konstantin den store, men det er uklart og kanskje usannsynlig om han viser til den samme Eutropius.
Breviarium historiæ Romanæ er en fullstendig oversikt over romersk historie fra grunnleggelsen av byen og fram til tiltredelsen til keiser Valens. Den var satte sammen med betydelig omsorg fra de best tilgjengelige autoriteter, og er stort sett skrevet objektivt i en klar og enkel stil. Selv om hans latin avviker noen steder fra den reneste modell var verket i lang tid populær som en skolebok. Dens uavhengige kildeverdi er dog liten, men noen steder fyller den hulrom fra mer autoritative opptegnelser. Breviarium historiæ Romanæ ble utvidet og fortsatt fram til tiden under keiser Justinian I den store av Paulus Diaconus. Utvidelsen til den sistnevnte ble senere igjen utvidet av Landolfus Sagax (ca. 1000) og fortsatt fram til tiden under keiser Leo V armeneren (813 – 820) i Historia Miscella.
Fra en gresk oversettelse ved Capito Lycius og Paeanius er versjonen fra sistnevnte blitt bevart bortimot fullstendig til ettertiden. Den beste moderne utgaven til Eutropius’ verk er ved Hans Droysen (1879) som fortsatte den greske utgaven og de utvidete utgavene til Paulus Diaconus og Landolfus. Det er tallrike engelske oversettelser i moderne tid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eutropius, Abridgement of Roman History, «Utdrag fra romersk historie», John Selby Watson (oversetter), (1853) (fra Forum Romanum; både latinsk tekst og engelsk oversettelse)
Eutropius, Abridgement of Roman History, «Utdrag fra romersk historie», John Selby Watson (translator), (1886) (fra The Tertullian Project; kun engelsk oversettelse)
Eutropius, Eutropii Breviarium (fra The Latin Library; kun latinsk tekst)
Eutropius, Eutropi Breviarium ab urbe condita cum versionibus graecis et Pauli Landolfique additamentis, Red. Droysen, Hans. (fra Monumenta Germaniae Historica Digital; Billedfiler fra blant annet forordet, gresk og latinsk tekst, kritisk apparatus, tillegg og innholdsfortegneler