jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Varingskollen holdeplass

Varingskollen holdeplass er en holdeplass på Gjøvikbanen ved Nittedal i Akershus fylke. Holdeplassen ble opprettet i 1932 under navnet Løvstad, men byttet til det nåværende navnet 31. mai 1964. 
Plattformen og parkeringsplassen ved Varingskollen holdeplass ble oppgradert i 2015.Holdeplassen er ubetjent og har ikke billettautomater. Den ligger i umiddelbar nærhet til Varingskollen skisenter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nils Carl Aspenberg, Trond Børrehaug Hansen, Øyvind Reisegg (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 61. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 146. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 97. 


== Eksterne lenker ==
Norsk Jernbaneklubb.no – Om Varingskollen holdeplass(no) Bane NORs informasjonsside om Varingskollen holdeplass
(no) Varingskollen holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gjøvikbanen
NSB.no – Om Varingskollen holdeplass
Nils Larsen (pianist)

Nils Larsen (født 7. juni 1888 i Kristiania, død 5. november 1937) var en norsk pianist, komponist og pedagog, kjent som en av landets ledende i tiden før den andre verdenskrig og viktig eksponent for den norske klaverstil.
Som ung gikk han i lære hos Martin Knutzen (1906–09) og debuterte som komponist med fire stykker (1908) og pianist i Logen (1909).
I Berlin lærte han av da Motta og Ganz (1910–14), i USA oppholdt han seg (1919–20), og med fiolinisten Leif Halvorsen turnerte
han landet med meget suksess, inntil sin siste konsert (1924).  Denne tidlige tiden avstedkom et fåtall komposisjoner, mindre stykker, som fremdeles benyttes i undervisning.
Han var også  tilknyttet Oslo Filharmoniske Orkester og drev Nils Larsens klaverskole i Parkveien 75.
Han førte over førti elever frem til debut.  Blant elevene finner vi
Robert Levin, Robert Riefling, Tore Sinding, Elisabeth Reiss, Eline Nygaard, Kristian Hauger, Sølvi Wang, Gunvor Mjelva, Ester Skogsrud, Ruth Lagesen, Ingebjørg Gresvik, Hans Solum, Hildegunn Reuter,
Kåre Siem, Klaus Egge og Ivar Johnsen.
Etter hans tidlige bortgang ble ansvaret for klaverskolen overtatt av hans tidligere elev Ingebjørg Gresvik.


== Utgivelser ==
Bøljan blå, sjømannsviser og bygdesanger med musikk (1930).  Bokutgivelse.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Harald Glattre: «Nils Larsen som pianist, pedagog og menneske», i Jeg kunne det da jeg gikk hjemmefra, Norsk Musikforlag AS 2005, s 151 – 168.
Øyvind Norheim: «Larsen, Nils» i Norsk biografisk leksikon, bind 5, Oslo 1999, s 475 – 476.
Hanna-Marie Weydahl: «Nils Larsen» i Norsk Musikktidsskrift, 1977 nr 1, s 41 – 44.
Kartleser

Kartleser (engelsk: co driver) brukes om den personen som leser noter (veibeskrivelse) for en rallyfører. Norske rallyførere i WRC har brukt utenlandske kartlesere på grunn av bedre tilgjengelighet på erfarne kartlesere internasjonalt. Petter Solberg kjører med Phil Mills fra Wales, Eyvind Brynhildsen kjører med Denis Giraudet fra Frankrike og Thomas Schie kjørte med Göran Bergsten fra Sverige.  
Norske kartlesere av internasjonalt format er Ola Fløene (kartleser for Andreas Mikkelsen), Ole Kristian Unnerud (kartleser for Mads Østberg) og Cato Menkerud (kartleser for Henning Solberg).
Ola Fløene

Ola Fløene (født 1. februar 1969) er kartleser for rallyføreren Mads Østberg. De kjører for M-Sport i en Ford Fiesta WRC i WRC.
Fløene har tidligere vært kartleser til Andreas Mikkelsen både i NM og WRC. 2008 endte de opp som nummer to i NM bak Mads Østberg, etter en regnefeil av Fløene.Han tok sin hittills eneste WRC-seier sammen med Mikkelsen i Rally Catalunya 2015. 
2013 vant han JVM sammen med svenske Pontus Tidemand.


== Vinster i WRC ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
andreasmikkelsen.com – offisiell hjemmeside
Årets Ølhund

Årets Ølhund er en årlig utmerkelse gitt av Bryggeriforeningen i Norge til en person som på uegennyttig grunnlag har gjort norsk øl store tjenester. Premien var tidligere en hundefigur i keramikk, utført av Dagny Hald, men den har også vært en karikatur av prisvinneren, utført av avistegneren Pedro (1918–1986).


== Andre priser ==
Tilsvarende priser finnes i flere land, blant annet i Danmark og Storbritannia.
Prisen «Årets Ølhund» må ikke forveksles med «Årets Ølkaill» fra E. C. Dahls Bryggeri, utdelt blant annet i 2003 til Terje Tysland. En annen pris er også «Mackølets venners stipend», utdelt siden 1988.


== Prisvinnere ==
1973 Paul Lorck Eidem
1974 Gösta Hammarlund
1975 Kåre Siem
1976 Lars Bergendahl
1977 Terje Baalsrud
1978 Vera Reff
1979 Ivar Eskeland
1980 Gunnar Haugan
1981 Pedro
1982 Børre Eduard Werner
1983 Ingen utdeling
1984 Leif B. Lillegaard
1985 Rolv Wesenlund
1986 Erling Johansen
1987 Mentz Schulerud
1988 Jahn Otto Johansen
1989 Tore Skoglund
1990 Louis Jacoby
1991 Odd Børretzen
1992 Matz Sandman
1993 Kari Svendsen
2010 Lars Peder Brekk
2011 Inge Staldvik
2012 Frode Øverli
2013 Kristin Krohn Devold
2014 Ølportalen.no
2015 Trine Skei Grande 
2016 Økernhjemmet
2017 Lars Marius Garshol
2018 Bergen Ølfestival
2019 Petter Nome
2020 Stian Thorbjørnsen (Staysman)
2021 Arne Nicolai Bøhmer og Tyson Weaver
2022 Bjørn-Frode Løvlund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Royal Irish Regiment

Royal Irish Regiment (RIR), offisielt kalt The Royal Irish Regiment (27th (Inniskilling) 83rd and 87th and Ulster Defence Regiment) forkortet R IRISH,  er et regiment i den britiske hæren. Regimentet har sine hjemmebaser i Nord-Irland og rekrutterer frivillige, både fra Nord-Irland og fra republikken Irland. Det ble etablert i 1992, men har en forgjenger i avdelingen ved Royal Irish Regiment, som fantes fra 1684 til 1922.
Regimentet har ikke ansvar for den daglige sikkerheten i Nord-Irland. Dette er det politiet som har, Police Service of Northern Ireland (PSNI).
Devotio moderna

Devotio moderna var en religiøs kristelig bevegelse innen den katolske kirke i senmiddelalderen. Den kan betraktes både som en kristelig reform- og bevegelse, og som en bevegelse som fremmet kristen mystikk.  Den blomstret i et Europa der humanismen begynte å gjøre seg gjeldende, og kan sies å inngå som en del av den humanistiske orientering: Ved studium av kristendommens eldste tekster skulle man muliggjøre et inderligere forhold til Gud. Devotio moderna ville at den kristne skulle utvikle en mer personlig holdning til troen.     
Bevegelsens opprinnelse er knyttet til Geert Groote (1340–1384) fra Deventer. Fra hans virke utsprang i første omgang Brødrene av det felles liv.  Brødrene av det felles liv gikk i sin forkynnelse inn for en fornyelse av det prestelige liv og kamp mot geistlig korrupsjon og forfall, og en renselse av den folkelige fromhet som i mangt var påvirket av overdrivelser og overtro. 
En kvinnelig gren, Søstrene av det felles liv, oppstod også raskt. Både brødrene og søstrene dannet kommuniteter der de delte bord og eiendom, men uten å avlegge klosterløfter. Deres praktiske hovedoppgaver var å ta seg av studenter og å bedre alminnelige folks levekår. 
Etter Grootes død ble Florens Radewijns' bevegelsens sentrale skikkelse. Han grunnla  Windesheimerkorherrene, en gruppering innen Augustinerkorherrenes fellesskap. Disse korherrenes konvent lå i Windesheim, ca. to kilometer sør for Zwolle. Det ble innviet av biskopen av Utrecht den 17. oktober 1387 og ble meget sterkt og innflytelsesrikt under prioren Johann Vos av Heusden (1391–1424). I Zwolle tilkom et nytt fellesskap på Agnietenberg. 
Det viktigste verk som utgikk fra Devotio moderna er Imitatio Christi av Thomas a Kempis (1370–1451). Han var kommet til kapittelskolen for Brødrene av det felles liv i Deventer allerede som 13-åring, og der kommet under positiv innflytelse fra Florens Radewijns. Imitatio Christi bla raskt, og forble i århundrer, den aller mest utbredte og leste skrift i den katolske verden, etter Bibelen. Boken var også populær blant protestantene. 
Devotio moderna hadde særlig stor utbredelse på 1300-tallet og 1400-tallet i det nederlandske og nederrhinsk-westfalske området. Også Erasmus av Rotterdam var tiltrukket av denne bevegelsen. Devotio moderna utgjorde også en ingrediens i det kulturelle og religiøse klima hvori lutherdommen og kalvinismen vokste frem. 
Bevegelsens innflytelse vedvarte også en tid etter den protestantiske reformen, og var dermed også med på å legge grunnlaget for den katolske reformen. Den eksisterte videre i de katolske områder i Nederlandene (som for eksempel i Flandern) og Nordtyskland, og gjorde seg også gjeldende i England. 


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Devotio moderna
Prosjekt Haiti

Prosjekt Haiti er en norsk humanitær bistandsorganisasjon. PH ble opprettet i år 2000 av Ingvill Konradsen Ceide, Luc Edwin Ceide og Nina Bønå. PH driver blant annet skolene Petit Troll for fattige barn i Port-au-Prince og St. Louis-du-Sud i Haiti.  


== Skolene ==
Skolen Petit Troll i Port-au-Prince har over 100 elever fra førskole til og med sjette klasse, og støtter 14 elever på ungdomsskole. Skolen har 19 lokale ansatte, tilbyr gratis skolemåltid, ungdomsklubb med data og et kvinnenettverk med lese- og skriveopplæring. 
Skolen Petit Troll i St. Louis-du-Sud var etablert i 2011 og har rundt 300 elever i første til sjette klasse. Skolen har også 10 lokale ansatte. Skolens bygning ble donert til PH av organisasjonen Build Aid, og har siden 2015 blidt delvis finansiert av Norad.  


== Bakeriet ==
Boulanjé Manman Troll er et bakeri som er bygget med 4 arkitektstudenter og 2 produktdesignere fra NTNU med veiledning fra Tyin Tegnestue. Åpent bakeri i Oslo har bidratt med kursing og opplæring av bakerne som jobber der. 
Bakeriet startet sin produksjon høsten 2012, og har 12 ansatte. Fra disse arbeidsplassene er det 40 kvinnelige brødselgere som kjøper brød og videreselger dette på åpen gate. 


== Frisørutdanning ==
Studio Manman Troll er startet av en gruppe kvinner som har gjennomført frisøropplæring i samarbeid med Åse Midtveit.
Siden 2009 har Manman Troll i samarbeid med frisør Åse Midtveit tilbudt frisørutdanning til kvinner i nettverket. 


== Skredder ==
Manman Troll Atelier var etablert i april 2011 med støtte fra stiftelsen. Skreddersalongen ble ettablert for å prøve å få flere kvinner ut i arbeidslivet. 


== Andre aktiviteter ==
Stiftelsen arrangerer også sommerleir drevet av frivillig ungdom fra Skandinavia og utveksling av studenter og profesjonelle fra Norge og Haiti. Det hele finansieres gjennom private gaver, fadderprogram og dugnad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Crêpe Suzette

Crêpe Suzette er en fransk dessert som består av en crêpe (pannekake) med en varm saus av karamellisert sukker, appelsinjuice, appelsinskall og likør eller brennevin som flamberes ved serveringen.


== Kilder ==
Gyldendals nye store kokebok (1965) side 446
Losartan

Losartan (Cozaar®) er en angiotensin II-reseptorantagonist utviklet av Merck & Co. for behandling av hypertensjon (høyt blodtrykk). Den er tilgjengelig som tablett og kommer i ulike styrker. Losartan er et reseptbelagt legemiddel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rang, H. P.; Dale, M. M.; Ritter, J. M.; Moore, P. K. (2003). Pharmacology (5 utg.). Edinburgh New York: Elsevier Limited. ISBN 0-443-07145-4. 
Rang, H. P.; Dale, M. M.; Ritter, J. M.; Flower, R. J.; Henderson, G. (2012). Rang and Dale's pharmacology (7 utg.). Edinburgh New York: Elsevier/Churchill Livingstone. ISBN 978-0-7020-3471-8.
Gia Long

Gia Long, Nguyễn Phúc Ánh (født 8. februar 1762 i Huế i det som nå er Vietnam, død  14. februar 1820 samme sted) var den første keiseren av Nguyen-dynastiet i Vietnam. Han etterfulgte Tây Sơn-dynastiet og samlet landet.
Han regjerte fra 31. mai 1802 til sin død under keisernavnet Gia Long og gjorde Huế til hovedstad.


== Liv og virke ==


=== Veien frem til herskermakt ===
Den franske biskopen Pigneaux de Behaine støttet Nguyễn Ánhs kamp og sikret ham støtte ved Ludvig XVIs hoff og franskmennene lovet militær støtte om de fikk handelsfordeler etterpå. Men da den franske revolusjon brøt ut i 1789 falt denne avtalen sammen, men Pigneaux reiste til de franske besittelsene i Puducherry i India og fikk militær støtte derfra til Nguyễn Ánh. Blant annet deltok franske marinefartøyer da Nguyễn Ánh inntok Quy Nhon i 1792. Senere deltok franskmenn i utbyggingen av befestningene i Saigon.
Etter keiser Quang Trungs død ble tidligere Tây Sơn-dynastiet ustabilt og de gjenværende brødrene begynte å bekjempe hverandre og mot de folkene som støttet Nguyễn Huệs sønn Nguyễn Ánh. Han reiste fra sin base i Saigon i 1799 og erobret Tây Sơn-dynastiets sterke militære støttepunkt Quy Nhon. I 1801 inntok hans styrker Phú Xuân, Tây Sơn-dynastiets hovedstad. Nguyễn Ánh vant tilslutt krigen året etter i 1802, da han beseiret Thăng Long i Hanoi og henrettet Nguyễn Huệs sønn, Nguyễn Quang Toản, sammen med store deler av Tây Sơn-dynastiets maktelite.


=== Keiser ===
Nguyễn Ánh inntok tronen og kalte seg keiser Gia Long. Gia er etter Gia Định, det gamle navnet for Saigon; Long etter Thăng Long, det gamle navnet for Hanoi. Slik ville han symbolisere samlingen av landet. Keiser Gia Định innledet slik Nguyễn-dynastiet som varte fram til keiser Bảo Đại abdiserte i 1945.
Han hadde en mer tolerant holdning mot katolisismen enn sin etterfølger, selv om han personlig forble hengiven konfucianer.
Navnete Việt Nam oppstod på Gia Longs initiativ. I 1802 søkte han den kinesiske Jiaqing-keiseren og å få endre landsnavnet fra Đại Việt 大越 ril Nam Việt 南越. Denne omstokket imidlertid de to stavlsene til Việt Nam 越南, for å forebygge forveksling med det gamle kongeriket Nam Việt under Triệu Đà 趙佗 (Zhào Tuó). Stst nevnte rike hadde imislertid omfattet en god del av det som senere ble det sørlige Kina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emperor Gia Long – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Gia Long
Changwon

Changwon (Changweon-si) er en by i provinsen Sør-Gyeongsang i Sør-Korea.
Changwon ligger vel 40 km vest for Busan og utgjør storbyområdet Ma-Chang-Jin med vel 1,2 millioner innbyggere.  1. juli 2010 ble byen slått sammen med nabobyene Jinhae og Masan.
Byen er relativt ny, og planlagt fra grunnen av. Den ble etablert i 1974 som ny regionhovedstad og et senter der folk både skulle bo og arbeide. Flere større selskap, blant annet de sørkoreanske chaebolene har plassert fabrikker i byen, deriblant Samsung, GM-Daewoo og LG Electronics.
I 1991 åpnet Changwon National University og har vel 15 000 studenter på ulike nivå.
Byen er et lokalt senter i Sør-Gyeongsang for arkeologi, og flere forskningsinstutusjoner ligger i byen, deriblant Gyeongnam Institute of Cultural Properties og Changwon National Research Institute of Cultural Heritage.


== Næringsliv ==
Byens to store kjøpesentere er Lotte og Daedong. I Changwon ligger utstillings- og konferansekomplekset Changwon Exhibition Convention Center (CECO).
I byens senter finnes mange parker, hager og friluftsområder, noe som skal fjerne en del av storbyfølelsen en finner i andre, større byer som for eksempel den nærliggende Busan. Blant annet har Yongji Park en liten innsjø med en jetfontene, der det arrangeres laserlysshow om kvelden.
Junamreservoaret er et viktig våtmarksområde for fugler i nærheten, og er det største i landet. Om vinteren kan en observere mellom 30 000 og 40 000 fugler i reservoaret. Hvert år arrangeres en fuglekikkerfestival.
Hver vår blomstrer asaliaen i skråningene rundt byen en kort periode, et fenomen som feires med en todagers festival. I nabobyen Jinhae, som også er en havneby, arrangeres en treblomstfestival.
Byen er hjem for tre fotballklubber; topplaget Gyeongnam FC som spiller i landets elitedivisjon K-League, Changwon City FC som spiller i National League og Changwon United som spiller i K3 League.
Byens slagord er «Young City Changwon».


== Administrativ inndeling ==
Byen er inndelt i fem gu (distrikt), to eup (småby) og  seks myeon (bydel). Jinhae og Masan ble 1. juli 2010 slått sammen med Changwon. Jinhae er ett av Changwon nye gu, mens Masan er delt opp i to, henholdsvis Masan-Hoiwon-gu og Masan-Happho-gu.


== Søster- og vennskapsbyer ==
 Jersey City, USA
 Ma'anshan, Kina
 Oogaki, Japan
 Jakutsk, Russland
 Goheung, Sør-Jeolla
 Hamyang, Sør-Gyeongsang


== Kjente personer fra Changwon ==
Jang Won-sam


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Changwon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 창원시 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Vasskalven

Vasskalven er en øy uten broforbindelse som ligger rett nord for øya Hvasser og rett øst for øya Brøtsø i Færder kommune i Vestfold. Vasskalvsundet skiller den fra Hvasser. Det ligger en rekke sommerboliger på øya, som hadde fastboende i perioden 1853–1956.
Det er skrevet en egen bok om Vasskalven, redigert av personer i Vasskalven vel.
I 2015 ble det utgitt en BioForsk-Rapport med skjøtselsinnspill for Vasskalven på oppdrag fra Fylkesmannen i Vestfold.


== Litteratur ==
Kim Abel: Skjøtselsinnspill for Vasskalven i Tjøme kommune, BioFokus-Rapport 2015-7, Fylkesmannen i Vestfold, Landbruksavdelingen, 15.03.2015. ISSN 1504-6370. ISBN 978-82-8209-418-4. Skjøtselsinnspill for Vasskalven i Tjøme kommune, BioFokus-Rapport 2015-7
Jon Erik Bakke og Kjell Aas (red.): Vasskalven, Vasskalven vel, Tjøme, 2001.
Eie Andersen: Mer om øyfolket : fra Vallø og Vasskalven til Husvik Harbour, Cicero Grafisk, Tønsberg, 1996. ISBN 82-993333-2-6


== Eksterne lenker ==
BioForsk-Rapport med Skjøtselsinnspill for Vasskalven i Tjøme Kommune
Estadio General Pablo Rojas

General Pablo Rojas er et fotballstadion i området Barrio Obrero i Asunción, Paraguay. Det er hjemmebanen til klubblaget Cerro Porteño, og er oppkalt etter den tidligere klubbpresidenten Pablo Rojas.
Stadionet ble brukt under Copa América 1999, som hovedbane for Uruguay og Colombia. Stadionet har verken undervarme eller løpebane rundt, men det har flomlys. Like bak den ene svingen finnes det en treningsbane. Kallenavnet på banen, «Olla», betyr kjelen. Banen ble bygget på midten av 1970-tallet, men ble renovert i 1992. En ny renovering er under planlegging og kan forventes å være ferdig til 2012, da klubblaget Cerro fyller 100 år. Etter plantegningene skal det bygges en ekstra høyde rundt hele banen, samt tak over langsidene. Setene på stadionet er laget i samme farge som klubbfargene deres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cerros webside
Satellittbilde av stadion
tysk side med flere bilder
DPR Korea League

DPR Korea League (조선민주주의인민공화국 축구 리그) er Nord-Koreas øverste fotballdivisjon. Ligaen ble etablert på 1960-tallet og består i dag av 15 lag.
Ligaen er ikke profesjonell, og ligaen finansieres ved at lagene mottar statsstipend. Landet er lite villig til å følge de internasjonale reglene for spilleroverganger og spillere fra landet tillates ikke overganger til lag i Asian Football Confederation.


== AFC-ranking (2021) ==
13.  Iraqi Premier League (20.183)
14.  V.League 1 (20.019)
15.  DPR Korea League (18.500)
16.  Ýokary Ligasy (15.970)
17.  I-League & Indian Super League (14.491)


== Lageen (2019/20) ==


== Vinnere ==

1960-1984: ikke kjent
1985: April 25 Sports Club
1986: April 25 Sports Club
1987: April 25 Sports Club
1988: April 25 Sports Club
1989: Chandongja Sports Club
1990: April 25 Sports Club
1991: Pyongyang City Sports Club
1992: April 25 Sports Club
1993: April 25 Sports Club
1994: April 25 Sports Club
1995: April 25 Sports Club
1996: Kigwancha Sports Club
1997: Kigwancha Sports Club
1998: Kigwancha Sports Club
1999: Kigwancha Sports Club
2000: Kigwancha Sports Club
2001: ikke kjent
2002: April 25
2003: ikke kjent
2004: Pyongyang City Sports Club
2005: Pyongyang City Sports Club
2006: Amnokgang Sports Club
2007: Pyongyang City Sports Club
2008: Amnokgang Sports Club
2009: Pyongyang City Sports Club
2010: April 25
2011: April 25
2012: April 25
2013: April 25
2014: Hwaebul
2015: April 25
2016: Kigwancha Sports Club
2017: April 25
2017/18: April 25
2018/19: April 25


== Se også ==
K-League (Sør-Korea)
Nord-Koreas fotballforbund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
RSSSF
Storfjorden (Vestvågøy)

Storfjorden, også Storfjordpollen, er navnet på den innerste delen av Finnstadpollen i Vestvågøy kommune i Lofoten. Pollen strekker seg rundt 2 kilometer nordover til bygda Storfjord. Forbindelse til Finnstadpollen er gjennom det korte sundet Straumen som går mellom Finnstadneset og Apenes.Gårdene ved Harteigen ligger på østsiden, langs fylkesvei 840, mens Skogset og Finnstad ligger på vestsiden, langs fylkesvei 837.


== Referanser ==
Ernst Tiburzy

Ernst Tiburzy (født 26. desember 1911 i Drosdowen i Østpreussen i Det tyske keiserrike, død 14. november 2004 i Papenburg) var en tysk bataljonleder som gjorde seg spesielt bemerket i slutten av andre verdenskrig. Han var bataljonleder i Volkssturm.Han mottok Jernkorsets ridderkors for at han ødela fem eller ni sovjetiske T-34-stridsvogner alene med en Panzerfaust under kampene i Königsberg 10. februar 1945. Han er én av kun fire Volkssturm-medlemmer som mottok Jernkorsets ridderkors.


== Referanser ==
Europamesterskapsrekorder i friidrett

Mesterskapsrekorder for europamesterskap i friidrett.


== Kvinner ==


== Menn ==


== Se også ==
Europarekorder i friidrett
Olympiske rekorder i friidrett
Verdensrekorder i friidrett
Verdensmesterskapsrekorder i friidrett
Norske rekorder i friidrett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rekorder damer like etter 2002 mesterskapet
Rekorder herrer like etter 2002 mesterskapet
Storfjord (Vestvågøy)

Storfjord er ei bygd i Vestvågøy kommune i Nordland. Den ligger innerst i Storfjorden, rundt 10 kilometer øst for kommunesenteret Leknes. Fylkesvei 815 går gjennom bygda fra øst til vest, mens fylkesvei 840 går herfra og sørover langs fjorden. Det ligger en campingplass i bygda. I 2008 ble det etablert et munkekloster fra Cistercienserordenen på Storfjord gård.


== Referanser ==
Berit Heir Bunkan

Berit Heir Bunkan (født 17. juli 1929) er en norsk fysioterapeut og psykolog. Hun er professor emeritus ved OsloMet. 
Bunkan fullførte utdanning som fysioterapeut (sykegymnast) i 1949, tok artium ved Haagaas Artiumskursus i 1955, ble magister i psykologi i 1977 og ble godkjent psykolog i 1982. I 2003 avla hun dr.philos.-graden ved Medisinsk fakultet, Universitetet i Oslo. Hun har vært førsteamanuensis og seniorforsker ved Høgskolen i Oslo. I sitt virke har Bunkan særlig arbeidet med psykomotorisk fysioterapi. Bunkan regnes som den som har utarbeidet det praktiske og teoretiske grunnlag for metoden og kroppsundersøkelse i psykomotorisk fysioterapi. Hun skrev den første læreboken i dette fagområdet og er også forfatter av en rekke andre faglige arbeider innen fysioterapi.
Kongen utnevnte i 2005 Bunkan til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hennes banebrytende innsats innen fysioterapifaget».


== Bibliografi ==
The Comprehensive Body Examination, doktorgradsavhandling, Medisinsk fakultet, Universitetet i Oslo, 2003.
Den omfattende kroppsundersøkelsen. Manual, Gyldendal academisk, 2003.
med Cathrine Melbye Schultz: Medisinsk massasje, Universitetsforlaget, 1999.
med Eline Thornquist: What is psychomotor therapy, Universitetsforlaget, 1991.
(red.): Psykomotorisk behandling, Universitetsforlaget, 1982.
med Eline Thornquist: Hva er psykomotorisk fysioterapi?, Universitetsforlaget, 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Velkommen på besøk til meg, hjemmeside for Berit Heir Bunkan.
(no) Publikasjoner av Berit Heir Bunkan i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Berit Heir Bunkan i BIBSYS
Anne Grete Honerød

Anne Grete Honerød (født 27. august 1955) er en norsk museumsbestyrer. Hun er direktør ved Baroniet Rosendal og styremedlem i Den Weis-Rosenkronske Stiftelse. Honerød ble ansatt som bestyrer ved Baroniet Rosendal i 1980 og har senere ledet arbeidet med å bevare og utvikle dette kulturminnesmerket.
Kongen utnevnte 24. november 2005 Honerød til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hennes samfunnsgavnlige virke.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Anne Grete Honerød i BIBSYS