jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Norsk Akustisk Selskap

Norsk Akustisk Selskap (etablert 28. mars 1955 i Oslo) arbeider for nordisk og internasjonalt samarbeid som fremmer
vitenskap og teknikk innen faget akustikk.
Det ble startet som ledd i etableringen av Nordisk Akustisk Selskap, og er i tillegg medlem i 
European Acoustics Association og International Commission for Acoustics.  Opptak krever akademisk grad eller realkompetanse. Foreningen arrangerer årlig «NAS høstmøte», som er en 2-dagers konferanse om akustikk. 


== Æresmedlemmer ==
dosent Reno Berg, Trondheim, en av stifterne
audiofysiker Gordon Flottorp, Oslo, en av stifterne
amanuensis Wilhelm Løchstøer, Oslo, en av stifterne
professor emeritus Asbjørn Krokstad, Trondheim (utnevnt 2001)
professor emeritus Tor Erik Vigran, Trondheim (utnevnt 2001)
sivilingeniør Truls Gjestland, Trondheim (utnevnt 2005)
cand. scient Iris Turunen-Rindel (utnevnt 2015)
sivilingeniør Tor Halmrast (utnevnt 2015)
sivilingeniør Sigurd Solberg (utnevnt 2016)


== Referanser ==
Porthøgda

Porthøgda er en ås i Oslo. Den har en høyde på 621 meter over havet og den nest høyeste åsen i Oslo kommune etter Kjerkeberget. Porthøgda ligger mellom Sandungskollen og Kikuttoppen, nord for Bjørnsjøen i Nordmarka. Det står en 21 meter høy kommunikasjonsmast på toppen.


== Referanser ==


== Se også ==
Fjell i Oslo
Fanagoria

Fanagoria (også skrevet Phanagoria) var i antikken den største greske kolonien på Tamanhalvøya ved Kertsjstredet i dagens Russland, og var en betydelig handelsby gjennom flere hundre år. Den var nest etter Pantikapaion en av hovedbyene i Det bosporanske rike.


== Beliggenhet ==
Fanagoria ligger på østsiden av Kertsjstredet (i antikken kalt det kimriske Bosporos), som knytter Svartehavet til Azovhavet. Byen ble bygget på nordsiden av spissen på Tamanhalvøya, noen få kilometer øst for Hermonassa. Rundt en tredjedel av det tidligere byområdet ligger i dag under vann.


== Historie ==


=== Antikken ===
Fanagoria ble grunnlagt i 543 f. kr. som en koloni av Teos. På 400-tallet ble byen innlemmet i Det bosporanske rike. Den var deretter stadig truet av angrep fra skyterne. Etter at det herskende dynastiet døde ut falt riket i 107 f.Kr. til Mitridates VI av Pontos, som innsatte sin sønn Mankares som konge. Under de mithridatiske kriger stilte Fanagoria seg på romernes side og var i forbund med Roma etter dette. På 300-tallet e.Kr. ble byen ødelagt av hunerne.


=== Middelalder ===
På 600-tallet ble Fanagoria hovedstad i det storbulgarske rike som ble grunnlagt av Kubrat. Den siste bulgarske herskeren var Khan Batbajan (eller Vatbajan), sønn av storkhanen Kubrat. Senere falt byen under khasarisk og bysantinsk innflytelse. Den bysantinske keiseren Justinian II bodde der rundt år 700 som flyktning og ble svoger til khasarenes hersker.
På 900-tallet ble området erobret av Kievriket, og Fanagoria ble fortrengt av Tmutorokan, som ble bygget på ruinene av Hermonassa. Rundt 1000-tallet ble byen et handelssted for venetianerne og genoveserne, og ble i 1349 sete for erkebispedømmet Matrega. På 1400-tallet havnet den under krimtatarisk og ottomansk herredømme og forsvant etter dette fra historien.


== Arkeologi ==
Etter at området ble erobret av Russland i 1792 ble det på 1800-tallet påbegynt utgravningsarbeider som førte til at en del av byen og nekropolis ble undersøkt. På 1900-tallet ble også bydelene som lå under vann utforsket.


== Galleri ==
Bilder fra rekonstruerte festningsanlegg:

		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Phanagoria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
De arkeologiske utgravningene i Fanagoria (russisk)
«Ancient Bulgarian Capital Appears near Varna, Bulgaria», om Fanagorias etnografiske kompleks
Parachromis

Parachromis er en gruppe ciklider.
Det er fisk som lever i ferskvann i Mellom-Amerika. Noen arter finnes i Nicaraguasjøen og Managua-sjøen.
Alle artene er store rovfisk. Parachromis friedrichsthalii har en uvanlig jaktteknikk. Den ligger på bunnen og spiller død, og når en mindre fisk kommer for å plukke på skrotten, overrasker Parachromis friedrichsthalii offeret.


== Eksterne lenker ==
(en) Parachromis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Parachromis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parachromis hos ITIS 
(en) Parachromis hos NCBI 
(en) Kategori:Parachromis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Parachromis – detaljert informasjon på Wikispecies
Tamanhalvøya

Tamanhalvøya er ei halvøy i Krasnodar kraj i Russland. Den ligger på østsiden av Kertsjstredet mellom Svartehavet og Azovhavet, som skiller Tamanhalvøya fra Krimhalvøya i Ukraina i vest. Tamanhalvøya er rundt 30 kilometer lang (øst-vest) og rundt 12 kilometer bred (nor-sør). 


== Historie ==
I antikken lå det flere greske kolonier på halvøya, først og fremst Hermonassa og Fanagoria. Halvøya har siden ligget under en lang rekke stater og folk som har invadert området gjennom århundrene, blant annet Romerriket, hunerne, khazarene, Kievriket, Det storbulgarske rike, Genova og Det ottomanske rike.
Under andre verdenskrig ble halvøya besatt av Wehrmacht, under oppmarsjen mot Kaukasus i 1942. Tilbaketrekningen fulgte i 1943.


== Eksterne lenker ==
Portrett av Tamanhalvøya (russisk)
Kertsjstredet

Kertsjstredet, eller Kertsjsundet, (russisk: Керченский пролив – Kertsjenskij proliv, ukrainsk: Керченська протока – Kertsjenska protoka, krimtatarisk: Keriç boğazı) er et sund eller strede mellom Svartehavet og Azovhavet, og som skiller Kertsjhalvøya på Krim i vest fra Tamanhalvøya i øst.
Den viktigste havna er byen Kertsj, som har gitt navn til stredet. I antikken ble det kalt Kimmeriske Bosporos, som ga navn til Det bosporanske rike. Det andre Bosporos, som skiller Europa fra Asia, ble omtalt som enten Trakiske Bosporos eller Khalkedoniske Bosporos.
På Krasnodar kraj-siden av stredet ligger Tamanbukten, og i sør en demning på 2,8 km som ble bygd av russerne i 2003. I nord ligger Tsjusjka, en lang og smal halvøy. Russland begynte byggingen av en stor havn for frakt i nærheten av Taman, som er den viktigste russiske bosetningen ved stredet.
Stredet er rundt 45 km langt, 4,5 til 15 km bredt og opp til 18 meter dypt. I antikken synes det som om en gruppe av øyer ble sammenføyd ved tilsilting fra elven Kuban (i antikken kalt for Hypanis). Romerne kjente stredet som Bosporus Cimmerius, fra dets greske navn, Κιμμέριος Βόσπορος, Kimmérios Bosporos. Navnet æret kimmeriere, steppenomader som oppholdt seg i nabolaget.

Kertsjbroen over Kertsjstredet er en bro som knytter Russland sammen med Krim. Arbeidet ble startet i desember 2015, etter den russiske anneksjonen av det ukrainske Krim, og den ble åpnet for biltrafikk 15. mai 2018, syv måneder før planlagt ferdigstillelse 18. desember 2018.  Den ble åpnet for jernbanetrafikk i 2019. Firmaer og privatpersoner som hadde bidratt til å brygge broen ble satt på sanksjonsliste av Den europeiske union, grunnet Russlands anneksjon av Krim.


== Se også ==
Russlands anneksjon av Krim i 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Strait of Kerch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Heksesot

Heksesot er et fenomen der klebrig sot fester seg på overflater i hus. Fenomenet oppstår gjerne der det er benyttet løsemiddelfrie produkter ved oppussing. Fenomenet oppsto første gang på 1990-tallet. De løsemiddelfrie produktene bruker lang tid på avdampingsprosessen og etterlater et klebrig belegg som sot fester seg i, særlig på kalde flater som for eksempel dårlig isolerte yttervegger og der kuldebroer finnes. Fenomenet tiltar ved bruk av peisvarme, stearinlys, sigarettrøyking eller andre sotkilder.


== Synderen er TMPD-MIB ==
I august 2011 konkluderte et prosjekt gjennomført av Mycoteam i samarbeid med NILU at det er molekylet 2,2,4-trimetyl-1,3-pentandiol monoisobutyrat, forkortet TMPD-MIB, med kjemisk formel C12H24O3, som er synderen.Stoffet finnes i enkelte malingtyper, gulvpolish, trykkfarger og andre materialer vi omgir oss med i hverdagen. «Når det er kaldt ute og tørr luft inne, legger dette molekylet seg på gipsveggene og gjenstander av plast, og det blir sort».Vanlig interiørmaling for tak og vegg inneholder ikke dette stoffet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside om heksesot www.heksesot.com
Hva er heksesot?
Har du sotflekker i tak og på vegger?
Heksesot
Pazyryk

Pazyryk (russisk: Пазарык) er betegnelsen på en gammel nomadisk folkegruppe som levde Altajfjellene i den sibirske delen av dagens Russland, sør for byen Novosibirsk, mot grensen til Kina, Kasakhstan og Mongolia. I denne delen av Ukokplatået er det funnet mange gravhauger fra bronsealderen, hvor jord har blitt dekket over med lag av trestokker og stein. Gravhaugene tilsvarer de som er funnet etter skyterne lenger vest. Funnområdet for gravplassene er inkludert i «de gylne fjell i Altaj» som står på UNESCOs verdensarvliste.


== Se også ==
Russisk arkeologi


== Eksterne lenker ==
Samling av gjenstander fra Novosibirsk State University, blant de Pazyryk (engelsk)
BME wiki: Pazyryk Mumier (engelsk)
(Discovery Channel) Winnie Allingham, «Den nedfryste rytteren i Sibir» (engelsk)
"Reconstruction of the genogond pecularitis of the ancient Pazyryk population(I-II MILLENIUM BC) from Gorny Altai according to the MtDNA structure."
Aziz Zakari

Aziz Zakari (født 2. september 1976 i Accra, Ghana) er en ghanesisk friidrettsutøver, spesialist på 100 meter.
Under OL i 2004 overgikk han seg selv i de innledende runder, kom til finalen, hvor han til slutt endte på åttendeplass. Dette i et felt hvor seks av syv sprang på 10.00 sekunder eller raskere. 
I VM 2005 i Athen, sprang han for første gang under 10.00 sekunder, med tiden 9.99 sekunder, i dette løpet satte Asafa Powell ny verdensrekord. Den ghanesiske rekorden på 100 meter tilhører Leonard Myles-Mills med 9.98 sekunder.I juli 2006, testet Zakari positivt på stanozolol., og han ble utestengt i to år. Suspensjonen blir opphevet like før OL 2008 i Beijing.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aziz Zakari – Olympedia 
(en) Aziz Zakari – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aziz Zakari – Commonwealth Games Federation 
(en) Aziz Zakari – World Athletics 
(en) Aziz Zakari – Track and Field Statistics
Degernes Idrettslag

Degernes Idrettslag (stiftet 3. desember 1933) er et idrettslag fra Degernes i Rakkestad, som hovedsakelig driver med håndball. Klubben har tidligere drevet med både fotball og friidrett, og var tilknyttet Østfold Distriktslag for Idrett.


== Kjente utøvere ==
Ragnar Haglund, friidrett


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Motgift

Motgift er en substans som kan motvirke en form for forgiftning.
Noen ganger produseres motgiften for et spesielt toksin ved å injisere toksinet inn i et dyr i små doser, og deretter trekke ut antistoffene fra dyrets blod.
Giften fra noen slanger, edderkopper og andre giftige dyr kan ofte behandles med disse motgiftene, skjønt flere av dem mangler motgift.
Arkaim

Arkaim er et arkeologisk funnsted sør på steppene i Ural, i Tsjeljabinsk oblast, nær grensen til Kasakhstan. Funnene på stedet er stort sett datert til 1700 f.Kr. og stedet var en bosetning for Sintashta-Petrovka kulturen. Bosetningen er imidlertid mye bedre bevart enn den tilsvarende i Sintasjta.


== Se også ==
Russisk arkeologi


== Eksterne lenker ==
Ural State University invitation for conference
Archaeology and ethnic politics: the discovery of Arkaim
General information
Magnetic phenomena in Arkaim
Oksana Jarygina

Oksana Aleksandrovna Jarygina (født 24. desember 1972) er en russisk friidrettsutøver.
Opprinnelig representere hun Usbekistan. I 1993 vant hun sølvmedalje i Asiamesterskapet, og gull i 2004 i Asialekene, med  64,62 meter (den gamle spydtypen, hvor Petra Felke har rekorden med 80,00 meter).
I OL 2004 representerte hun Russland, uten å kvalifiserte seg for finalen. Hennes personlige rekord er 64,34 meter, oppnådd i mai 1999 i Krasnodar. Jarygina var utestengt for doping i to år, fra 2005 til 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oksana Jarygina – Olympics.com 
(en) Oksana Jarygina – Olympic.org 
(en) Oksana Jarygina – Olympedia 
(en) Oksana Jarygina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Oksana Jarygina – World Athletics
Russkaja pravda

Russkaja pravda (russisk: Ру́сская пра́вда; eldre skrivemåte: Правда Роська, Pravda Ros'ka); Ukrainsk: Руська Правда, Rus'ka Pravda; «den russiske lovbok») var lovboken i Kievriket og de etterfølgende russiske fyrstedømmer gjennom middelalderen. Selv om Russkaja pravda deler trekk med tilsvarende Vest-Europeiske lovbøker som den Saliske lov skiller den seg også ut ved en rekke særegenheter, som fravær av dødsstraff. Russkaja pravda ble innført under kong Jaroslav I av Kiev.


== Referanser ==
Den saliske lov

Den saliske lov (Pactus Legis Salicae) ble nedskrevet i årene 507-511 på befaling av merovingerkongen Klodvig I. Dermed er den en av de eldste, bevarte lovsamlinger. Den hører til blant de såkalte «germanske stammelover».
I den saliske lov ble den gamle, muntlig overleverte sedvanerett blant de «saliske frankere» nedskrevet for første gang. Selv om den sannsynligvis er yngre enn både den visigotiske samling, Codex Euricianus, og den burgundiske Lex Burgundionum, rommer den flere opprinnelige germanske trekk, fordi frankerne ikke var romanisert i så høy grad på dette tidspunkt. Artiklene dreier seg om alle mulige rettsforhold, og det fremgår at den skyldige – hvis han var fri mann – nesten alltid måtte betale en pengebot. De ufrie derimot ble straffet med fysisk straff som pisk eller slag med stokk, og i noen få tilfeller også med dødsstraff.   
Det var også forskjell på straffene, alt etter hvem som var den skadelidne. Eksempelvis fikk man en bot på 67,5 skilling hvis man hadde drept en ikke-franker eller romersk borger. Drap på en fri franker ble derimot straffet med en bot på 200 skilling. Med nesten moderne forutseenhet var det bøtestraff for bruk av hånende bemerkninger, og for eksempel ordet «ludder» ble straffet med en bot på 45 skilling.
Dessuten inneholdt den saliske lov bestemmelser om arverett og organisering av domstolen. I tilknytning til disse arverettsbestemmelsene ble tronfølgen i mange europeiske monarkier fastlagt slik at kvinner ikke kunne arve kronen, selv ikke når det manglet mannlige arvinger. Denne særlige bestemmelsen i den saliske lov blir i dag ofte forstått som hele innholdet av loven. Bestemmelsen gjelder ennå i noen monarkier, blant annet i Liechtenstein, og som husorden i de fleste tyske adelshus. Mange av monarkiene som brukte den saliske lov i flere hundre år, har i dag åpnet for kvinnelig arvefølge.


== Bibliografi ==
Karl August Eckhardt: Lex salica, 1969 (Monumenta Germaniae Historica; Leges; Leges nationum Germanicarum; 4, 2) ISBN 3-7752-5054-9


== Litteratur ==
Hans-Achim Roll: Zur Geschichte der Lex Salica-Forschung, 1972 ISBN 3-511-02837-X
Sylvain Soleil: Introduction historique aux institutions : IVe-XVIIIe siècle, 2002 ISBN 978-2-08-083033-3
Gry Solberg

Gry Solberg (født 30. august 1966) er en norsk bildekunstner og grafisk designer fra Nannestad. Hun er utdannet ved Parsons School of Design i Paris. Hennes arbeider er innkjøpt av en rekke institusjoner og firmaer. Hun har siden 1998 drevet eget firma.I sine akvareller viser hun en naiv og underlig verden, full av glede og sterke farger. Teknikken er akvarellfarger og blekk. Hun har mye fantasi i bildene.


== Referanser ==
Stein A. J. Møllerhaug

Stein Arve Jacobsen Møllerhaug (født 2. juli 1954) er en norsk forfatter, ekspert på datasikkerhet og WhiteHat-hacker. Møllerhaug har skrevet fire romaner, alle omtales som teknothrillere. Cracker og Byteman blir lagt ut i pdf-format på forfatterens hjemmeside i løpet av 2011. Møllerhaugs siste roman, Tors hammer er kun utgitt på denne måten.
Han er også en PADI IDC Staff Instructor. Han begynte å dykke i 1996. 


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Stein A. J. Møllerhaug i BIBSYS
Cracker, 1992 ISBN 82-992771-0-8
Foreldre, barn og data – en veiledning for foreldre og lærere 1996 ISBN 82-91694-00-1
Byteman[1], 1998 ISBN 82-7900-010-0
Muldvarpen, 2008 ISBN 978-82-419-0495-0
Tors hammer[2], 2011, kun utgitt i pdf-format og mangler ISBN


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forfatterens hjemmeside
Frogner (strøk)

Frogner har også andre betydningerFrogner (lokal uttale «Frång-ner») er et strøk i Oslo, som både befinner seg i og har gitt navn til bydel Frogner. Strøket har selv navn fra Frogner Hovedgård, som tidligere omfattet store deler av Oslo vest. Strøket er meget kjent, og er relativt stort. Nabolagene Elisenberg og  Gimle ligger også i strøket. Bebyggelsen på Frogner er preget av store byvillaer og fornemme bygårder fra 1800-tallet (murbyen), og idag ligger de fleste ambassadene og ambassaderesidensene der. Frogner anses som det dyreste boligområdet i Norge.


== Avgrensning ==
Oslo byleksikon beskriver Frogner som «området mellom Frognerkilen og Frognerelva og støter mot nord og øst til Majorstua, Briskeby/Uranienborg og Homansbyen.» Områdeavgresningen vil imidlertid bli nokså forskjellig ut ifra hvem man spør.
Grunnet høy status, boligpriser og kjent merkenavn er det også mulighet for at grensene siger inn på nabostrøkenes område, gjerne ved hjelp av eiendomeglernes klassifisering og fordi folk bruker de strøksnavnene de kjenner. Det historiske Frogner er altså ikke nødvendigvis sammenfallende med det nåværende.


== Historie ==

Hovedartikkel: Frogner Hovedgård
Frogner var en gård i den tidligere Aker kommune, nå kjent som Frogner Hovedgård. Gården strakte seg fra Frognerbekken til Skillebekk og fra Frognerkilen til Uranienborg og Majorstustrøket. I sin storhetstid på 1700- og begynnelsen av 1800-tallet var gården eid av familien Anker og deretter familien Wegner. Til slutt var den eid av familien Gade. Det meste av gården ble innlemmet i byen ved utvidelsen i 1878. Mye av arealet ble utparsellert i 1800-årene, og det gjenværende ble kjøpt av Kristiania kommune i 1896 og inngår i Frognerparken. 


=== Dagens Frogner ===
Frognerstrøket er dominert av villabebyggelse mot parken, med leiegårder mot sydøst. Strøket er et av de dyreste i Oslo, grunnet sentrumsbeliggenheten, nærhet til park, og pen arkitektur. Frogner er også et ambassadestrøk.


== Se også ==
Bydel Frogner
Frognerparken


== Eksterne lenker ==
(en) Frogner (Oslo) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Vision Bleak

The Vision Bleak er et gothic metal band fra Tyskland dannet i 2000. Bandet består av tidligere medlem i Empyrium, Ulf Theodor Schwadorf, og tidligere Nox Mortis-medlem Allen B Konstanz. Bandets tema er mest orientert rundt grøssere.


== Medlemmer ==
Ulf Theodor Schwadorf (Markus Stock) – Gitar, Bass, Keyboard
Allen B. Konstanz (Tobias Schönemann) – Vokal, Trommer, Keyboard


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
The Deathship Has A New Captain (23. februar, 2004)
Carpathia - A Dramatic Poem (29. august, 2005)
The Wolves Go Hunt Their Prey (31. august, 2007) – Prophecy Productions


=== Demoer ===
Songs Of Good Taste (2002)


=== Singler ===
The Vision Bleak (2003)
Lone Night Rider (2003)
Carpathia (2005)
Club Single (2007)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Vision Bleak – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Vision Bleak på Discogs 
(en) The Vision Bleak på MusicBrainz 
(en) The Vision Bleak på Encyclopaedia Metallum 
(en) The Vision Bleak på Songkick
Ingerid Dal

Ingerid Blanca Juell Dal (født 2. august 1895 i Kristiania, død 27. februar 1985) var en norsk filosofiorientert språkforsker, kjent for sine bidrag til germansk lingvistikk.Hun tok examen artium (1914) og studerte filologi ved Universitetet i Oslo.
Etter den første verdenskrig studerte hun matematikk og lingvistikk ved Universitetet i Heidelberg. Hun tok doktorgrad i Hamburg med avhandlingen Lasks Kategorienlehre im Verhältnis zu Kants Philosophie om Immanuel Kant (1925).
Sin andre doktorgrad tok hun ved Universitetet i Oslo med dr.philos.-avhandlingen
Ursprung und Verwendung der altnordischen Expletivpartikel of, um (1930).  Dal overtok professoratet i
germansk filologi etter Jakob Sverdrup samme sted (1939–65).
Hun var spesielt interessert i Thomas Mann, Ernst Cassirer og Wilhelm von Humboldt, og skrev blant annet en grammatikk som ble mye brukt i Norge og Tyskland.
Hennes interesser omfavnet også engelsk, gotisk, nordisk, høytysk, nedertysk og nederlandsk, og hun var en forkjemper for riksmål. Legatet Professor Ingerid Dal og søster Ulrikke Greve Dals pris for humanistisk forskning (200 000 kroner i 2007) blir utdelt årlig.
Hun var datter av forfatteren Signe Greve (1867–1944; se Greve (slekt))  og lektor Adolf Martin Dal (1863–1948).


== Utmerkelser ==
Opptatt i Det Norske Videnskaps-Akademi (1940)
Nansenfondets pris for fremragende vitenskapelig forskning (1955)
Goethemedaljen i sølv (1960) og gull (1976)
æresmedlem av Norsk forening for språkvitenskap


== Utgivelser ==
Kurze deutsche Syntax auf historischer Grundlage (1942)


=== minnebok ===
Ingerid Dal in memoriam. Oslo. 1990. ISBN 8290389108. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Dal og om Dal hos Nasjonalbiblioteket
Joe Erling Jahr

Joe Erling Jahr (født 11. november 1981) er en drapsdømt nordmann som var tilknyttet et nynazistisk miljø på 1990-tallet. 
Han ble i 2002 først dømt til 16 års fengselsstraff for sin rolle i Holmlia-drapet, et drap som vakte stor medieoppmerksomhet. Jahr ble dømt sammen med medtiltalte Ole Nicolai Kvisler som fikk 15 års fengsel. I tillegg ble en 17-årig jente som var Kvislers kjæreste dømt til 3 års fengsel for medvirkning. Jahr og Kvisler anket dommen til lagmannsretten og fikk ytterligere to år skjerpelse der. Anken til Høyesterett ble avvist. En dom på 18 og 17 år ble dermed gjeldende for Jahr og Kvisler.Under straffesaken forklarte Jahr for retten at han et voldsoffer selv. Han fortalte at han i en alder av 14 år ble overfalt på T-banen og banket opp av en gjeng barneranere med somalisk bakgrunn. Denne episoden skal ha motivert ham til å søke til det nynazistiske miljøet da han opplevde at de var de eneste som kom ham til unnsetning da somalierne var ute etter å ta ham for å ha anmeldt dem til politiet. Jahr fortalte samtidig om en barndom på Bøler der han mer eller mindre ble overlatt til seg selv før han nådde konfirmasjonsalder.Jahr ble løslatt i 2018.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Bitsch Brorskapet - en historie om drapet på Benjamin Hermansen Gyldendal 2021 ISBN 9788205531147
Sony Ericsson C902

Sony Ericsson C902 er en mobiltelefon fra Sony Ericsson. Kamera er satt i fokus. Den har et Cyber-shot kamera på 5,0 mpx.