jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kinas riksvei 205

Kinas riksvei 205 (G205 eller Guodao 205) er en av de lengre riksveier i Folkerepublikken Kina. Den løper i nord-sør-retning fra Shanhaiguan i provinsen Hebei og sør til  Shenzhen i provinsen Guangdong. 
Riksveien er 3 160 kilometer lang og er blant annet innom Tangshan, Tianjin, Zibo,Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou. 


== Rute og distanser ==
Telefolkets Fridom

Telefolkets Fridom, opprinnelig med tittelen Fridom, var en norsk avis som kom ut på Herøya/Notodden i årene 1945/1946 til 1950. Den var talerør for Norges Kommunistiske Parti.Initiativet til å gi ut avis ble drøftet på møte i NKP-laget på industristedet Herøya 8. september 1945. Der valgte man en komité på tre personer som skulle kontakte andre bedrifter i distriktet for å utgi en «bedriftsavis». De tre var Th. Hansen, Kr. Dahl og Einar Johansen, med H. Christensen som suppleant.Resultatet ble avisen Fridom, som de første par årene den eksisterte ble utgitt med rot i det faglige miljøet og NKP-laget på Herøya. Avisen var på fire sider, i stort seks-spaltet format. I 1946 klarte man kun å få ut ti nummer, men fra 1947 kom den om lag hver fjortende dag.
Avisen ble lansert som en fortsettelse av den illegale avisen Fridom, som under krigen var blitt smuglet inn gjennom fabrikkportene på Herøya. Avisens første nummer i 1946 var derfor merket «5. årgang». Tidlig i 1947 måtte den i all hast bytte navn. Postverket krevde det, siden en annen avis i hovedstaden visstnok benyttet det samme navnet. Fra nr. 2 1947 het avisen derfor Telefolkets Fridom.
Avisens første nummer kom med undertittelen «Bedriftsavis for fagorganiserte arbeidere i Skiensfjorden», noe som raskt ble endret til «Bedriftsavis for fagorganiserte arbeidere i Telemark». Snart proklamerte man også at avisen skulle favne Notodden. Den fungerte etter hvert som et organ for NKP i hele distriktet, og etter livlig debatt vedtok NKP-laget på Herøya 16. februar 1948 også formelt å anbefale distriktets overtagelse av avisen. Måneden etter var det imidlertid fortsatt Herøya-laget som sto for valgene til avisen, da Oddvar Aasland enstemmig ble valgt til sekretær i bladstyret, og Th. Hansen (formann), W Sivertsen, Oddvar Aasland og Olaf Syversen til avisens representantskap.Under det dramatiske partioppgjøret i NKP i 1949 sto Peder Furubotns linje sterkt i NKP i Telemark, og Telefolkets Fridom var den eneste NKP-avisen som støttet Furubotn-fløyen. I 1950 var avisen fullstendig dominert av stoff om konfliktene i partiet, og Telefolkets Fridom gikk inn da Furubotns endelige nederlag i NKP var et faktum. Siste nummer av avisen kom 4. mars 1950.


== Redaktører ==

Oddvar Aasland (1946)
Odd Kløvfjeld (1946)
Syvert Larsen (1946)
Johs. Landfald (1946 - 1947)
Håkon A. Ødegaard (1947 - 1950)I Ødegaards redaktørtid var Aasland «midlertidig redaktør» for et par nummer i 1948, mens Marchel Jacobsen var «fungerende og ansvarlig redaktør» deler av 1949, og senere redaksjonsekretær.


== Referanser ==
Yanam

Yanam kan referere til:

Yanam, by og distrikt i det indiske forbundsterritoriet Puducherry.
Yanam, tidligere fransk koloni
Yanam, et språk som snakkes i Brasil
Audun Mortensen

Audun Mortensen (født 24. november 1985) er en norsk forfatter, oppvokst i Askim. Mortensen har utgitt ti bøker på Flamme Forlag, og har deltatt på flere utstillinger, blant annet Gagosian Gallery i New York.


== Forfatterskap ==
Mortensens debutbok Alle forteller meg hvor bra jeg er i tilfelle jeg blir det ble kåret til «Årets beste diktdebut» av Aftenposten. Mortensen er blitt kalt «landets mest moderne forfatter» og er kåret til et av landets «30 unge talenter under 30» av Dagens Næringsliv.Romanen Roman utkom i 2010. Boken var en omskrivning av Vladimir Nabokovs Lolita.I 2011 utga Mortensen The Collected Jokes of Slavoj Žižek, som består av alle vitsene i bøkene til den slovenske filosofen Slavoj Žižek. Boken ble senere solgt til MIT Press, og oversatt til 15 språk.Romanen Samleren utkom i 2015. Boken var en omskriving av romanen The Burnt Orange Heresy fra 1971, skrevet av den amerikanske krimforfatteren Charles Willeford. Mortensen offentligjorde selv at boken var basert på boken til Willeford, og Willeford er kreditert i kolofonen med teksten «Takk til Chas». Forlaget trakk etter hvert utgivelsen fra salg, men fastholdt standpunktet sitt om at Samleren ikke kan forstås som plagiat i ren forstand, og at boken var i et grenseland som forlaget ønsket en offentlig diskusjon om.


== Bibliografi ==
Alle forteller meg hvor bra jeg er i tilfelle jeg blir det, Flamme Forlag (2009), ISBN 9788202314972
Roman, Flamme Forlag (2010), ISBN 9788202335984
Surf's up (2010), Trauma Wien (2010)
This Year's Model, Atelier Series (2011)
Aaliyah, Flamme Forlag (2011), ISBN 9788202350291
The Collected Jokes of Slavoj Žižek, Flamme Forlag (2012), ISBN 9788202391799
27 519 tegn med mellomrom, Flamme Forlag (2013), ISBN 9788282880053
Žižek's Jokes, MIT Press (2014), ISBN 9780262026710
Dyr jeg har møtt, Flamme Forlag (2014), ISBN 9788282880510
Samleren, Flamme Forlag (2015), ISBN 978-82-8288-110-4
Nylig historikk, Flamme Forlag (2016), ISBN 978-82-8288-168-5
Fire dager i Berlin, Flamme Forlag (2017), ISBN 978-82-8288-247-7
Fotballspillere som rimer, Flamme Forlag (2018), ISBN 978-82-8288-309-2
Forventninger til ny teknologi, Flamme Forlag (2018), ISBN 978-82-8288-313-9GjendiktingerJeg elsker deg, Flamme Forlag (2010)
Ut og stjæle fra American Apparel, Cappelen Damm (2011), ISBN 9788202327330


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Audun Mortensen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kunstakademiets Arkitektskole

Kunstakademiets Arkitektskole er en del av Det Kongelige Danske Kunstakademi.
Kunstakademiets Arkitektskole flyttet fra flere forskjellige adresser bak Kongens Nytorv til Holmen i 1996. Sammen med bl.a. Rytmisk Musikkonservatorium, Den Danske Scenekunstskole og Den Danske Filmskole utgjør den en campus med kunstneriske, kreative fag.
Skolen har 11 studieavdelinger og følgende institutter:

Institut for Bygningskultur
Institut for Teknologi
Institut for Planlægning
Institut for Design og KommunikationSkolens bibliotek er Kunstakademiets Arkitektskoles Bibliotek, som er dansk hovedfagbibliotek for arkitektur.


== Rektorer ==
Før 1974: Se Kunstakademiet

(1974–1985) Tobias Faber
(1985–1990) Bente Beedholm
(1990–1996) Ebbe Melgaard
(1996–1997) Hanne Marcussen
(1997–2000) Thorkel Dahl
(2000-nå) Sven Felding


== Eksterne lenker ==
Kunstakademiets Arkitektskoles hjemmeside
Dewas

Dewas (hindi/marathi: देवास) er en by og et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. 
Området ligger på Malwaplatået i vestre delen av delstaten, nordøst fra byen Indore, sydøst om Ujjain og sydvest om Shajapur. Området reiser seg sakte opp mot Vindhyafjellet, via Chambalelven og Kali Sindh-elven som igjen går nord gjennom distriktet på sin veg mot Ganges. I sør ligger Dewasdistriktet i Narmadaelvens dal.
Distriktets areal er i dag på 7 020 km² og ved folketellingen i 2001 var det 306 617 innbyggere i distriktet. I byen Dewas bodde det 245 000 innbyggere i 2001 , noe som var en økning på 26 % siden 1991. Distriktets territorelle utstrekning samsvarer med de tidligere fyrstedømmene Dewas Senior og Dewas Junior, selv om fyrstedømmenes totale areal var noe større.


== Referanser ==
Kunstakademiets Arkitektskoles Bibliotek

Kunstakademiets Arkitektskoles Bibliotek (forkortet KASB) er et forskningsbibliotek under Kunstakademiets Arkitektskole i Danmark.
Biblioteket het til å begynne med Bygningsteknisk Studiearkiv (BSA) og ble opprettet i 1929. I 1930 ble biblioteket overtatt av Det Kongelige Danske Kunstakademi som en avdeling av Arkitektskolen. Siden 1933 har biblioteket tilbudt offentlig adgang. Bygningsteknisk Studiearkiv endret i 1983 navn til Byggeriets Studiearkiv og igjen i 2000 til Kunstakademiets Arkitektskoles Bibliotek – KASB.
I 2005 feiret institusjonen sitt 75-årsjubileum.


== Overbibliotekarer ==
(1930–1979) Dan Fink
(1981–1998) Steen Estvad Petersen
(1998–1999) Flemming Skude, konstituert
(2000–2003) René Steffensen
(2004–) Ditte Jessing


== Eksterne lenker ==
KASBs hjemmeside
Jubileumshjemmeside for KASBs 75-årsjubileum
Jhunjhunu

Jhunjhunu (hindi झुन्झुनू) er en by og et distrikt i den historiske Shekhawatiprovinsen i den indiske delstaten Rajasthan. Jhunjhunu, som er en av delstatens rikeste distrikt, har et areal på 5 929 km², der en større del er steppelandskap. Aravallifjellet strekker seg inn i den sydøstlige delen av distriktet. I 1450 ble byen erobret av muslimene, som har opprettet et nawabrike under Chauhandynastiet. Ved folketellingen 2001 bodde det 1 913 000 i distriktet, mens i byen Jhunjhunu bodde det 100 000.


== Eksterne lenker ==
Distriktets offisielle hjemmeside
Chandannagar

Chandannagar (bengali চন্দননগর) er en by ved  Huglielven i den indiske delstaten Vest-Bengal. Den ligger i distriktet Hugli. Byen Chandannagar Municipal Corporation inngår i Kolkatas forstadområde og hadde ved folketellingen i 2001, 162 187 innbyggere. på et areal på 22,03 km². Byen ligger om lag 30 kilometer fra storbyen Kolkata, og det er mulig å komme seg dit med bil, tog og båt.
Byen og dens nærmeste omgivelser var en fransk besittelse til 1950. Den gikk da under navnet Chandernagor. Kolonien hadde i 1903 et areal på 9,4 km² og rundt 25 844 innbyggere. Franskmennene hadde faktori i byen allerede i 1676, og i 1688 avstod Aurangzeb byen og dens område til Det franske ostindiske kompani. I 1757 ble byen tatt av Robert Clive, men den ble i 1763 gitt tilbake til franskmennene. Britene tok byen igjen i 1794. Den ble så tilbakelevert til franskmennene i 1816. Franskmennene overlot i 1950 administrasjonen til India og avsto territoriet formelt i 1954.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chandannagar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Uduthurai

Uduthurai (Tamil: உடுதுரை ), er en liten by nordøst på Jaffna, Sri Lanka.
Byen har en grunnskole som består av 1. til 10. klasse.
Byens hovedressurs er fisk. Byen er også kjent for sitt Lord Murugan tempel.
Uduthurai har et idrettsforbund som heter Sakthivel og arbeider med volleyball og fotball.
Stranden i Uduthurai er populær blant dem som flyktet til andre land på grunn av borgerkrig, for å få utdanning og arbeid og som stadig kommer til Uduthurai som feriemål.
Alena Poptsjanka

Alena Vasiljevna Poptsjanka, belarusisk Алена Попчанка - Aljena Poptsjanka (russisk: Елена Васильевна Попченко; født 28. juli 1979 i Homel, Belarus) er en belarusisk svømmer som har vunnet ett VM-gull, ett EM-gull og to bronse for Belarus. I tillegg har hun også èn VM-bronse, to EM-gull og en bronse for Frankrike. Popchanka deltok også under Sommer-OL 1996, 2000 og 2004 for Belarus, og under Sommer-OL 2008 for Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alena Poptsjanka – Olympics.com 
(en) Alena Poptsjanka – Olympic.org 
(en) Alena Poptsjanka – Olympedia 
(en) Alena Poptsjanka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Alena Poptsjanka – Frankrikes olympiske komité 
(en) Alena Poptsjanka – swimrankings.net
Centovallibanen

Centovallibanen (sveitsisk side: Ferrovia delle Centovalli, italiensk side: Ferrovia Vigezzina), er en grensekryssende jernbane med sporvidde 1 000 mm (meterspor) som går fra Locarno i Sveits til Domodossola i Italia. Banen ble åpnet 23. november 1923 og eies og drives i samarbeid mellom det sveitsiske transportselskapet Ferrovie Autolinee Regionali Ticinesi (FART) og det italienske jernbaneselskapet Società Subalpina di Imprese Ferroviarie (SSIF). Linjen går gjennom et dalføre som på sveitsisk side heter Centovalli (hundre daler), og Valle Vigezzo på italiensk side. Linjens to endestasjoner ligger under bakken, og Domodossola stasjon er plassert nær FS-stasjonen på Simplonbanen, mens Locarno stasjon ligger nær SBB-stasjonen med forbindelse til Bellinzona og Sankt Gotthardbanen. Undergrunnstasjonen i Locarno ble åpnet i 1990, og erstattet linjen som gikk gjennom bygatene (og som var kilde til trafikkproblemer). Centovallibanen har ikke konkurranse fra busslinjer, og er derfor viktig for lokalbefolkningen. Turisttrafikken er også et stadig viktigere trafikkgrunnlag.


== Linjekart ==


== Eksterne lenker ==
SSIFs hjemmeside (italiensk) Besøkt 20. november 2009
FARTs hjemmeside (italiensk/tysk) Besøkt 20. november 2009
The scenic Centovalli railway: A romantic journey engelsk Besøkt 23. november 2011
Train drivers' view Locarno-Camedo Film
Train drivers' view Camedo-Marone Film
Train drivers' view Marone-Domodossola Film
Kohima

Kohima (hindi: कोहिमा) er en by og et kommunestyre i distriktet med samme navn i den indiske delstaten Nagaland. Byen er delstatshovedstaden i Nagaland. Den ligger i gjennomsnitt 1 500 moh., og er dermed blant Indias høyestliggende store byer. Det er en av tre byer i Nagaland som er kommuner. De to andre er Dimapur og Mokokchung. 
Byen er pittoresk beliggende i fjellene, mellom grønne åser og høyere fjelltopper i sørlige delen av distriktet. Byen har fått navnet Kohima fordi «Kew Hi» er navnet på en plante som vokser i fjellsidene. «Kew Hi Ma» betyr «mennene fra landet hvor blomsten Kew Hi vokser». Tidligere var Kohima kjent som Thigoma. 
Under andre verdenskrig ble Japans hær og Indian National Army under Subhash Chandra Bose stoppet i et slag ved Kohima og Imphal. I dag ligger det en stor gravlund på dette stedet. I desember hvert år finner festivalen Hornbill sted i byen, hvor kulturen til nagafolket blir presentert og deres dans blir fremført. 


== Demografi ==

Ved folketellingen i 2001 hadde Kohima en befolkning på 78 584. Av disse innbyggerne utgjorde 53 prosent menn og 47 prosent kvinner. Kohima hadde en gjennomsnittlig lesekyndighet på 75 prosent. Dette var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5. Mannlig lesekyndighet var 79 prosent, mens kvinnelig lesekyndighet var 70. 13 prosent av befolkningen var barn under 6 år. 
Størstedelen av de innfødte i Kohima distrikt tilhører folkeslagene angami, naga og rengma. 
I dag består byens befolkning av mennesker fra alle de 16 stammene i Nagaland. Antallet angamier og aoer er det største i dagens Kohima og nærområdene. 
Stor-Kohima, som inkluderer Kohima landsby, Jakhama og Jotsoma i tillegg til Kohima by, er det nest største byområdet i Nagaland etter Dimapur-Chumukedima. Det har en befolkning på rundt 99 795.


== Eksterne lenker ==
Distriktets offisielle nettside (engelsk)
Høytfungerende autisme

Høytfungerende autisme (HFA) er et begrep som brukes for å betegne en person med autisme som har normal intelligens og språk. Høytfungerende autisme og Asperger syndrom blir ofte brukt om hverandre, og det er uenighet blant fagfolk om det er to forskjellige tilstander eller to betegnelser på samme tilstand. Personer med HFA har vansker innenfor de samme områdene som andre innen autismespekteret. Det vil si problemer med sosial interaksjon, kommunikasjon og stereotyp og repetitiv atferd. Personer med HFA kjennetegnes også med at de har problemer med å forstå andres følelser og intensjoner, kalt Theory of Mind, forstå sammenhenger og utøvende funksjonsvansker. Personer med HFA vil ofte ha vansker med den sosiale bruken av språket. De bruker språket mest til monologer og er ofte dårlige på dialog. De fleste mennesker med HFA har særinteresser som de kan mye om, særinteressene er ofte knyttet opp mot faktaopplysninger og kan f.eks. dreie seg om togtider og togtabeller eller alle hovedstedene i verden. Mennesker med HFA vil stort sett ha problemer med å forstå ansiktsuttrykk og kroppsspråk, inkl. øyekontakt. Det er vanlig at de enten har en veldig intens form for øyekontakt, eller at øyekontakt er helt fraværende. Prognosen ved HFA er ikke stort bedre en ved ikke-høytfungerende autisme. De fleste må ha både varig tilrettelagt arbeid og bolig, og mange er utsatt for sosial isolasjon. Forekomsten av psykiske tilleggsvansker er høy.


== Se også ==
Autisme
Aspergers syndrom


== Referanser ==
Björneborg landkommune

Björneborg landkommune (svensk: Björneborgs landskommun, finsk: Porin maalaiskunta) er en tidligere kommune i landskapet Satakunta i Finland. Kommunen hadde 8 709 innbyggere i 1963. Björneborg landkommune var en finskspråklig kommune.
Björneborg landkommune ble slått sammen med Björneborg by i 1967.
Daman (by)

Daman (portugisisk: Damão, gujarati: દમણ) er en by og en kommune i distriktet Daman i unionsterritoriet Dadra og Nagar Haveli og Daman og Diu i India. I 2001 hadde byen nærmere 36 000 innbyggere. Den ligger ved Khambhatbukta, ca. 150 km nord for Mumbai. Daman ligger gjennomsnittlig 5 moh.


== Historie ==
Portugisiske utforskere ledet av Diogo de Melo kom tilfeldigvis til området i 1523, etter at en storm hadde blåst dem ut av kurs mens de seilte mot Ormus, en viktig handelsby portugiserne samhandlet med ved innløpet til Persiabukten. 
Damão ble portugisisk koloni i 1559, og forble dette i rundt 400 år. På 1500-tallet ble det reist en større festning i  Motidaman til vern mot Mogulriket. Meget av festningen står fremdeles, og huser en stor del av de lokale myndighetenes kontorer.
Damãos områder ble utvidet i 1780. Kolonien bestod av tre atskilte deler, i alt 456 km², da den i 1961 ble okkupert av India etter et slag mellom indiske og portugisiske styrker. Under kampene ble fire indere og ti portugisere drept.Inntil 1987 ble Daman administrert sammen med Goa og Diu. Daman forble ikke del av den nye delstaten Goa, men dannet et nytt forbundsterritorium med omkringliggende landsbyer og Diu (Daman og Diu). Slik var det frem til 2020. Da ble det foretatt en sammenslåing og det oppstod et nytt, men fremdeles nokså lite, forbundsterritorium: Dadra og Nagar Haveli og Daman og Diu. Det tilførte Dadra og Nagar Haveli har også en fortid som portugisisk; de var to av de tre adskilte deler nevnt overfor men som fikk en litt annen administrativ behandling etter den indiske maktovertagelse. Området ligger ikke særlig langt fra Daman.


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2001 hadde Daman en befolkning på 35 743 innbyggere. Av dette tallet utgjorde 53 % menn og 47 % kvinner. Gjennomsnittlig lesekyndighet i byen var 76 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5nbsp;%. Mannlig lesekyndighet var 81 %, mens kvinnelig lesekyndighet var 70 %. 12 % av befolkningen i byen var barn under 6 år. 
Størsteparten av befolkningen i Daman er faglærte og utdannede tilflyttede arbeidere (fra hele India) som bor i Daman for en periode på rundt 4-5 år. Lokalbefolkningen består for det meste av fiskere kalt Tandeler på gujarati. Det meste av befolkningen er en blanding av hinduer, muslimer og kristne, med hinduisme som den dominerende religionen. Det har aldri kommet noen rapporter om bråk eller opprør i dette området, selv ikke da opprøret i Gujarat brøt ut i 2002. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Daman og Dius offisielle nettside (engelsk)
Abu Road

Abu Road er en mindre by i distriktet Sirohi i delstaten Rajasthan i vestlige India. Den ligger 27 km sørøst for Mount Abu og togstasjonen i byen ligger på hovedjernbanen mellom Delhi og Ahmadabad. 


== Historie ==
Abu Road het opprinnelig Kharadi. Rajputana Malwa Railway etablerte jernbanestasjonen her 30. desember 1880, og stasjonen fikk navnet Abu Road. 


== Geografi ==
Abu Road er den største byen i Sirohi District og byen ligger på 263 moh.


== Statistikk ==
Abu Road hadde i 2001 en befolkning på 47 230. Befolkningen består av 53 % menn og 47 % kvinner. 15 % av befolkningen er under 6 år. 68 % av befolkningen kan lese og skrive. Dette er høyere enn det nasjonale gjennomsnittet på 59,5 %. 60 % av mennene er lesekyndige, mens bare 40 % av kvinnene er det.
Fengnan

Fengnan (kinesisk: 丰南区; pinyin: Fēngnán Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Tangshan i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 533 491 innbyggere i 1999, og selve byen Fengnan hadde 121 767 innbyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 112, en ringvei som går rundt Beijings byprovins, fører gjennom området.
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Raumo landkommune

Raumo landkommune (svensk: Raumo landskommun, finsk: Rauman maalaiskunta) er en tidligere kommune i landskapet Satakunta i Finland. Kommunen hadde 8 687 innbyggere i 1988. Raumo landkommune var en finskspråklig kommune.
Raumo landkommune ble slått sammen med Raumo by i 1993.
Beichen

Beichen (kinesisk: 北辰区; pinyin: Běichén Qū) er et distrikt i byprovinsen Tianjin i Folkerepublikken Kina. Beicheng har et areal på 478,48 km² og ca. 320 000 innbyggere (2004).


== Administrative enheter ==
Distriktet består av tre subdistrikter og ni storkommuner:

Subdistriktet Guoyuan Xincun (果园新村街道);
Subdistriktet Jixianli (集贤里街道);
Subdistriktet Pudong (普东街道);Storkommunen Tianmu (天穆镇);
Storkommunen Beicang (北仓镇);
Storkommunen Shuangjie (双街镇);
Storkommunen Shuangkou (双口镇);
Storkommunen Qingguang (青光镇);
Storkommunen Yixingbu (宜兴埠镇);
Storkommunen Xiaodian (小淀镇);
Storkommunen Dazhangzhuang (大张庄镇);
Storkommunen Xiditou (西堤头镇).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 112, en ringvei som går rundt Beijings byprovins, fører gjennom området.
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.


== Referanser ==