jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Landslaget for Spelemenn

Landslaget for spelemenn (LfS) var en organisasjon for folkemusikk og -folkedans i Norge som blei slått sammen med Norsk Folkemusikk- og Danselag i 2009 og danna FolkOrg. Laget blei stifta i 1923 og hadde mot slutten over 5000 medlemmer og rundt 150 lokal- og fylkeslag over hele landet. 
Formålet med Landslaget for spelemenn var å være ei drivkraft innen utbyggingen av ulike utdanningstilbud innen instrumental og vokal folkemusikk og folkedans, samtidig som de var en interesseorganisasjon for amatørbaserte og profesjonelle folkemusikere. Flere profilerte folkemusikere var medlemmer i LfS. 


== Virksomhet ==
LfS ga ut Spelemannsbladet (nå bladet Folkemusikk) og arrangerte og drev blant annet:

Landskappleiken
Landsfestivalen
Folkemusikkscena
FolkelarmI tillegg til disse var lokallag i tidligere LfS eiere og drivkrefter bak arrangement som:

Førde Internasjonale Folkemusikkfestival
Jørn Hilme-Stemnet
Mokurset
Strunkeveko
Ungfolk


== Se også ==
Noregs Ungdomslag
Norsk Folkemusikk- og Danselag
FolkOrg


== Eksterne lenker ==
Folkemusikk.no – Offisielt nettsted
Rodopi (prefektur)

Rodopi (gresk Ροδόπη Rodópi) er et prefektur i Hellas i periferien Øst-Makedonia og Thrakia. 
Fjellene som dekker de nordlige områdene, er en del av Rodopifjellene, som prefekturet er kalt opp etter. Prefekturet grenser til prefekturene Xanthi i vest, Evros i øst og til Bulgaria i nord. Fjellområde dekker nordlige og østlige deler. Resten av området er hovedsakelig jordbruksland, inkludert skoger og gressletter. 
Hovedstaden i prefekturet er byen Komotini.  Den nest største byen i prefekturet er Sapes.


== Klima ==
Prefekturet har hovedsakelig middelhavsklima i sørlige og sentrale områder. I nord og i høyereliggende strøk har en derimot hovedsakelig kontinentalklima med kalde vintre. 


== Kommuner ==
Fra fjord og fjære

«Fra fjord og fjære» er en julesang skrevet av Magnus Brostrup Landstad. I 1856 gav han ut heftet: Jule-salmer saadanne som de agtes foreslaade til kirkeligt Brug. Her er «Fra fjord og fjære» utgitt for første gang. Denne salmen har blitt kalt den første norske julesalmen. Dette fordi julebudskapet her for første gang er plassert i et norsk vinterlandskap. På samme måte som andre av Landstads salmer vakte også «Fra fjord og fjære» motstand på grunn av språket. Mange så det som urett å bruke norske ord i salmene. Salmen blir sunget til en melodi av Hardenack Otto Conrad Zinck komponert i 1801.I i 1970 skrev Trond Hans Farner Kverno en ny melodi som med frodig sats for kor, orgel og messingblåser og med norsk folkemusikktradisjon som bærer, ga teksten nytt liv og gjorde salmen til en fanfare som binder sammen Landstads første norske julesalme og underet i Betlehem sammen.  [1]


== Innspillinger (i utvalg) ==
Olav Werner med Hermund Tronvik, orgel, «Dereux» kirkeeorgel. Innspilt 2. november 1965. Utgitt på EP-platen Julens budskap i ord og toner (Odeon GEON 79).
Oslo Domkor Deilig er Jorden. Utgitt av Grappa/Musikkoperatørene i 1986.
Nidarosdomens Guttekor: Julekveld. Utgitt av Norske Gram i 1995.
Hekla Stålstrenga: Velkommen inn. Utgitt av Talik Records 3. november 2017 Oslo Domkor
Oslo Domkor Deilig er jorden (Kvernos arr)


== Fotnoter ==


== Kilder ==
Oddgeir Bruaset: Det var midt i julenatt. Genesis forlag 2000


== Eksterne lenker ==
Salmeteksten
Sølvi Edvardsen

Sølvi Edvardsen (født 26. januar 1951) er en norsk koreograf. Hun omtales som en av Norges mest anerkjente koreografer innen moderne dans.Hun er utdannet ved Ballettinstituttet med fordypning i indisk dans. Derpå var hun ved  Centre International de la Danse Moderne i Paris, samt på studieopphold i Köln og India (1981), samt til Japan (1988).
I Oslo var hun danser Collage Dansekompani (1977–85) og ensemblets koreograf i team med
Inger Buresund og Lise Nordal, samt Kristina Gjems (1980–92).


== Premier ==
Dansekritikerprisen 1983/84 for Kimen
Oslo bys kulturstipend 2000


== Verk ==
Villskuddet (1982).  For Collage. Musikk av Rob Waring.
Kimen (1984)  For Collages 10-årsjubileum.
Masken (1985).  For Den Norske Opera
In a who (1986).  For Collage.
Draumkvedet (1986).  Til Festspillene i Bergen
Terra (1987).  Hennes første helaftens ballett, den niende i rekken for Collage.  Musikk av Keith Bleasby.
I nattfuglens rike (1989)
Borubodor  (1989).  Til Collage's 15-årsjubileums Terpsichore på bare føtter.  Musikk med indonesisk opprinnelse, av Svein Hundsnes
Ildsjeler (1991).  Med Kjersti Alveberg
Drift (1991)
Visitors (1992).  Om Nordkapp.
Jorda er rund derfra – og hit – til der (1992).  For Carte Blanche
Grieg a jour (1993).  Til Festspillene i Bergen
The hunting of the snark (1993).  Solonummer for Kristine Øren i anledning EBU-konkurransen Hele verden danser
Reisen til Julestjernen (1993).  Med Jorunn Kirkenær.  For Nationaltheatret.
LINK (1993).  For Carte Blanche, ledd i Vinter-OL 1994
Skarven (1995).  Til Jean Sibelius' stykke Stormen.  For NRKs sommerkonsert.
Historia om en landsby (1997).  Til Lope de Vegas stykke.  For Det norske teatret
Seks øyne (1998).  Med Kjersti Alveberg og Indra Lorentzen.  For Nasjonalballetten
Tabu (1998).  Med Vertavokvartetten
Sort vase (1998).  Med keramiker Birte Marie Kittilsen o.a.  Til Ultimafestivalen.
åpningsseremonien til åpningen av Gardermoen
Domene for damer (1999).  Med treskjæreren Niclas Gulbrandsen
Bolero (2000).  Til Maurice Ravels musikk.  For Oslo Filharmoniske Orkester
Leaning (2001)
3og2saman (2001).  Med Alveberg og Jon Fosse
Beyond borders (2002).  For Utenriksdepartementet i anledning 50-årsjubileet for støtte til India.  Premierte i New Delhi.
Black bride (2002).  Musikk av Petter Wiik.
Snehvit (2002).  For Carte Blanche.
Memento mori (2005).  Musikk av Bjørn Kruse.  Til sitt eget 25-årsjubileum som koreograf.
Catch (2007). Nummer for Dansefeber, sett som sesongens beste nummer fremført av Hanna Mjåvatn (vinneren) og Philip Olsen.
Signum axis (2008).  Musikk av Palle Mikkelborg.
Swarms (2008). Nummer for So You Think You Can Dance Scandinavia fremført av Trinh Nguyen og Martin Gæbe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sølvi Edvardsen hos Nationaltheatret 
(no) Sølvi Edvardsen hos Sceneweb
Nå tennes tusen julelys

«Nå tennes tusen julelys» er en svensk julesang skrevet av Emmy Köhler i 1898 med tittelen «Nu tändas tusen juleljus». Sangen er brukt som julesalme i mange kristne samfunn i Sverige og Finland, og kom med Salmer 1997 også inn i Den norske kirke, med oversettelsen til Lars Søraas d.y.. Salmen er også blitt tatt med i Norsk salmebok 2013, men da med den nynorske oversettelsen til Halldis Moren Vesaas. Sangen er best kjent på bokmål med Arnfinn Klakegg sin oversettelse. Oversettelsen er litt enklere i språket og litt friere oversatt enn oversettelsen som står i Salmer 1997.
Sangen ble første gang utgitt i Korsblomman i 1898. Den har i løpet av 1900-tallet blitt en av de mest brukte julesangene i Sverige, både i kirke og skole. I 1986  ble sangen valgt inn i Den svenska psalmboken.
Teksten handler om hvordan julen blir opplyst, dels av de levende lys som vi tenner i hjemmene våre, dels av stjernene på himmelen, og fortsetter med en bønn om at Betlehemsstjernen også må lyse for menneskene i denne jula.
Melodien er også skrevet av Emmy Köhler i 1898. Den samme melodien blir brukt til adventssangen «Nå tenner vi det første lys».


== Innspillinger i Norge ==
Frem fra Glemselen kap.13 med Hilde Bekkevold
Julens vakreste med Hanne Krogh
Glade jul med Sissel Kyrkjebø
Jul i Betlehem med  Carola
Tusen julelys med  Oslo Gospel Choir
Julegleder med Rune Larsen
Bettans jul med Elisabeth Andreassen
Våre beste julesanger med Nidarosdomens Guttekor og Arve Tellefsen


== Teksten ==
Nå tennes tusen julelys, det stråler rundt vår jord,og himlens stjerner blinker ned, til liten og til stor.
Og over land og by ikveld, går julens glade bud,om han som fødtes i en stall, vår frelser og vår Gud.
Du stjerne over Betlehem, send dine stråler ned,og minn oss om at Julens bud er kjærlighet og fred.
Til hvert et fattig hjerte send et lysstreif i fra skyså finner det den rette vei og det blir jul på ny.


== Eksterne lenker ==
Arnfinn Klakegg sin oversettelse «Nå tennes tusen julelys»
Julekveldsvisa

«Julekveldsvisa» er en julesang med tekst av Alf Prøysen og melodi av Arnljot Høyland. Den ble første gang utgitt i julenummeret av Magasinet for alle i 1951. Tittelen var da «Julkvelds-visa». Den ble skrevet etter oppfordring fra Nils Johan Rud, som var redaktør av bladet. Rud var også rådgiver for Prøysen når det gjaldt teksten, som enkelte steder ble endret til det Rud foreslo, et eksempel er at Prøysen hadde skrevet «Nå skal vi ta det rolig og puste på ei stund». Rud foreslo å endre dette til «Nå sett vi oss og kvile og puste på ei stund», og dette ble den endelige teksten i den linjen.Høyland komponerte opprinnelig melodien til revyvisa «Lærlingvise», som Prøysen skrev i 1944. Melodien ble først utgitt sammen med teksten til «Julekveldsvisa» i juleheftet Julehelg i 1952. I oktober samme år ble sangen innspilt av Alf Prøysen med Robert Normann på gitar. Den ble utgitt på 78-platen Columbia GN 1342. I 1959 var sangen med på albumet O jul med din glede der Prøysen medvirket sammen med Arild Berggren og Sølvguttene.
Mange andre artister har spilt inn sangen. Nora Brockstedt spilte den inn på singelen Julekveldsvise/Musevise i 1972 (Philips 6084 015).  Ingjerd Helén spilte den inn på Julekveldsvise og andre Prøysenviser i 1979. Herborg Kråkevik har med «Julekveldsvisa» på albumet Jul i stova (2012). Sangen er også innspilt på platene Julens vakreste av Hanne Krogh og Frem fra glemselen, kap. 13 av Helge Borglund.
I 2013 kom «Julekveldsvisa» med som salme nr. 64 i Norsk salmebok 2013, under tittelen «Nå har vi vaske golvet».


== Referanser ==


== Kilder ==
Oddgeir Bruaset: Det var midt i julenatt (Genesis forlag 2000)
Nils-Petter Enstad: I milla seg og himlen (Hovde forlag 2010)


== Eksterne lenker ==
NRK om bakgrunnen for visa
Andreas Werckmeister

Andreas Werckmeister (1645–1706) var en tysk organist og musikkteoretiker fra barokken.


== Liv og virke ==
Werckmeister gikk på skole i Nordhausen og i Quedlinburg. Den musikalske utdannelsen fikk han av sine onkler, Heinrich Christian Werckmeister og Heinrich Victor Werckmeister. I 1664 ble Andreas organist i Hasselfelde, ti år senere i Elbingerode og i 1696 i Martinikirche i Halberstadt.
Av Werckmeisters komposisjoner er bare heftet Musikalische Privatlust (1689) med musikk for fiolin og generalbass bevart.
Werckmeisters musikkhistoriske betydning hviler hovedsakelig på hans forslag til flere veltempererte stemminger som kalles Werckmeister-stemming. Til grunn for Werckmeisters praktiske forslag lå Marin Mersennes beskrivelse av Ming-prinsen Zhu Zaiyus (1536–1611) system for temperert stemming. Werckmeisters stemminger erstattet litt om senn de gamle middeltone-stemmingene.


== Ettermæle ==
Johann Sebastian Bach var godt kjent med Werckmeisters skrifter, spesielt de som omfatter kontrapunkt. Werckmeister trodde at et vel utført kontrapunkt, særlig invertert kontrapunkt, var knyttet til planetenes velordnede bevegelser, noe som kan minne om Keplers syn i Harmonice Mundi. Ifølge George Buelow har «ingen annen forfatter fra perioden tolket musikk så entydig som et resultat av Guds verk,» et syn som faller sammen med Bachs. Til tross for fokuset på kontrapunkt, understreket Werckmeister i sine skrifter de underliggende harmoniske prinsippene.
I den ungarske regissøren Béla Tarrs film Werckmeister harmóniák (2000) holder rollefiguren György Eszter en monolog der han anklager den vestlige musikken for ha slått inn på en blindgate ved å omfavne Werckmeisters ideer, og at den eneste rette veien er å gå tilbake til pythagoreisk stemming.


== Verkliste ==
Musicae mathematicae hodegus curiosus oder richtiger musicalischer Weg-Weiser (1686)
Musicalische Temperatur (1691)
Hypomnemata Musica (1697)
Erweiterte und verbesserte Orgelprobe (1698)
Die nothwendigste Anmerkungen und Regeln (1698)
Cribum Musicum (1700)
Harmonologia Musica (1702)
Musicalische Paradoxal-Discourse (1707)


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Hermann Gehrmann: «Werckmeister, Andreas». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 41, Duncker & Humblot, Leipzig 1896, s. 744–749.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Andreas Werckmeister i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Fritt tilgjengelige noter av Andreas Werckmeister i International Music Score Library ProjectOriginalverkErweiterte Und verbesserte Orgel-Probe. Quedlinburg 1698, onlineutgave, Sächsischen Landesbibliothek – Staats- und Universitätsbibliothek Dresden
Musicalische Temperatur, Oder deutlicher und warer Mathematischer Unterricht. Franckfurt 1691, onlineutgave,  Sächsischen Landesbibliothek – Staats- und Universitätsbibliothek Dresden
Lewis (fornavn)

Lewis er et mannsnavn dannet som en engelsk form av Loius, som var den franske formen av Ludovicus, en latinsk form av Ludvig. Navnet har opprinnelse i da gammelhøytyske ordene hlut, «høylytt, berømt», og wig, «strid, kamp».
Lewis er også brukt som kvinnenavn, men sjeldent. Lewis er et vanlig etternavn.


== Utbredelse ==
Navnet Lewis er kjent i England fra middelalderen.

Lewis var et populært navn i USA på 1800-tallet.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Lewis og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Lewis Carroll (1832–1989), britisk forfatter
Lewis Hamilton (f. 1985), engelsk Formel 1-fører


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Lewis
(en) Think Baby Names: Lewis
Blackburn (Aberdeenshire)

Blackburn er en landsby i regionen Aberdeenshire i Skottland. Blackburn er raskt voksende, og fungerer som en sovekommune for Aberdeen. Den ligger like vest for Abeerdeen lufthavn, omtrent 20 kilometer nordvest for Aberdeen. Lokale fasiliteter inkluderer en industrieiendom, barneskole, sykehjem, postkontor, Starbucks Drive Thru, lokal Co-op og et samfunnshus.
Ved folketellingen i 2001 hadde Blackburn 1 386 innbyggere.
 I 2006 ble folketallet estimert til 2 070 innbyggere og en beregning av folketallet for 2020 utgjorde 3050 innbyggere, noe som indikerer en klar vekst for landsbyen de siste tiårene.


== Geografi ==
Blackburn ligger 14 km vest-nordvest for Aberdeen og 150 km nord-nordøst Edinburgh, og er en landsby like nord for Backhill Wood hvor små bekker dannes og går sammen i elven Black burn hvor landsbyen har fått navnet sitt fra. Elven (burn) løper nordover for å bli ett med elven Don.


== Økonomi ==
Blackburn Industrial Estate ligger i sørenden av landsbyen ved siden av hovedvien A96.


== Sport ==
Blackburn AFC ble dannet i 1947 og er et lag i ligaen Aberdeenshire AFA andredivisjon (øst).


== Referanser ==
Arnljot Høyland

Arnljot Høyland (født 19. februar 1924 i Bærum, død 21. desember 2002) var en norsk professor i statistikk.
Høyland var en internasjonalt anerkjent fagperson innen feltet matematisk statistikk. Han var sentral i oppbyggingen av statistikk som universitetsfag og utga flere lærebøker. Han gjorde også en stor innsats for å anvende statistikk i norsk industri og næringsliv.
Han var cand.real. fra Universitetet i Oslo 1952. I 1963 fullførte han sin doktorgrad (ph.d.) i statistikk ved University of California, Berkeley.
Høyland var universitetslektor ved Universitetet i Oslo 1959–1965. I 1965 ble han ansatt som dosent og senere professor ved Institutt for matematiske fag på NTH i Trondheim. Her var han professor til 1990 og deretter seniorforsker til 1994.
Utenfor fagmiljøet er Høyland best kjent for å ha komponert melodien til Alf Prøysens «Julekveldsvisa». Melodien komponerte Høyland i 1944 da han var lærling på Statens Småbrukslærerskole på Sem i Asker, til en annen tekst av Alf Prøysen. Da Prøysen skrev «Julekveldsvisa» i 1951 spurte han Høyland om å få bruke denne melodien.Høyland ble i 1996 tildelt St. Olavs Orden.


== Referanser ==
Kasai (elv)

Kasai (også kalt Kassabi, Ibari, Nkutu og (i Angola) Cassai) er ei venstre sideelv til elva Kongo i sentral-Afrika. Den er 2153 kilometer lang, med et nedslagsfelt på 925 172 km².
Elva begynner på Biéplatået i Angola og renner derfra mot øst til grensa mot Den demokratiske republikken Kongo. Her snur den brått mot nord og danner grensa mellom de to landene over en strekning på 400 km. Den fortsetter deretter nordover og inn i Kongobekkenet og bøyer gradvis av mot nordvest, hvor den løper sammen med elva Kongo nordøst for Kinshasa. Kasais viktigste sideelver er Fimi, Kwango/Kwilu, Lulua og Sankuru. På den korte strekningen av Kasai fra samløpet med Fimi og vestover til selve Kongoelva kalles Kasai ofte for Kwa.
Kasai danner to større fossefall: Poggefallene (ved 6°40'S) og Wissmannfallene (ved 5°50'S). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kasai River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lilian Baels

Lilian Baels (født 28. november 1916 i London, død 7. juni 2002 i Brussel) var den andre konen til kong Leopold III av Belgia og ble som det kjent som prinsesse Lilian av Réthy.


== Barn ==
Hun fikk tre barn sammen med kong Leopold:
Alexandre av Belgia, prins av Belgia, født i Brussel 18. juli 1942. Gift i 1991 med Léa Inge Dora Wolman, men ekteskapet ble ikke gjort offentlig kjent før i 1998.
Marie-Christine av Belgia, prinsesse av Belgia, født i Brussel 6. februar 1951. Gift første gang i 1981 (separert samme år, skilt i 1985) med Paul Drucker, gift for andre gang i 1989 med Jean-Paul Gourgues. Bor i Las Vegas.
Marie-Esméralda av Belgia, prinsesse av Belgia, født i Brussel den 30. september 1956. Gift i 1998 med Salvador Enrique Moncada. De har to barn; Alexandra og Leopoldo. Hun er journalist og skriver da under navnet Esmeralda de Réthy.


== Titler ==
Frøken Mary Lilian Baels (1916–1941)
Hennes Kongelige Høyhet prinsesse Lilian av Belgia, prinsesse av Réthy (1941–1951)
Hennes Kongelige Høyhet prinsesse Lilian av Belgia, hertuginne av Brabant, prinsesse av Réthy (1951–1983)
Hennes Kongelige Høyhet prinsesse Lilian av Belgia, enkehertuginne av Brabant, prinsesse av Réthy (1983-død)


== Referanser ==
Dalbeattie

Dalbeattie (skotsk-gælisk: Dail Bheithe; skotsk: Dawbeattie) er en by (town) i regionen Dumfries and Galloway i Skottland. Dalbeattie ligger seks kilometer øst for Castle Douglas og 19 km sørvest for Dumfries. Byen i det historiske fylket Kirkcudfriesbrightshire og i en skogkledd dal ved elven Urr Water 6 km øst for byen Castle Douglas og 19 km sørvest for Dumfries. Byen er kjent for sin granittindustri og for å være hjembyen til William McMaster Murdoch, førstestyrmann på RMS «Titanic». Folketallet i byen er for 2020 beregnet til 4 160 innbyggere.


== Etymologi ==
Dalbeattie er et gælisk navn, dokumentert i 1469 som Dalbaty. Det første elementet i navnet er gælisk dail, «oversvømmet eng», «flatt land ved elv». Det er to mulige tolkninger for det andre elementet. Den vanligste er gælisk beithich, genitiv entall av beitheach, «omkring eller har tilknytning til bjørketrær», avledet fra beith, «bjørk». Dalbeattie ville dermed bety «bjørkeland». Den andre tolkningen tolker -beattie for å være avledet fra bhàite (fra bàite) «druknet» i betydningen «kan bli oversvømmet». W.J. Watson tilbyr denne utledningen for Dalbate i Middleby.Dalbeattie er populært tolket som «birch vale», altså «bjørkedalen» på norsk, en forståelse som er adoptert i navnene til lokale virksomheter som Birch Valley Dental Clinic og Birchvale Theatre. Tolkningen av det første elementet som «vale» eller «dal» kan skyldes forveksling med ordet «dale». Assosiasjonen til «dal» går tilbake til minst 1955, da tredeje Statistical Accounts of Scotland registrererte at den «aksepterte avledningen» som keltisk, som betyr «bjørkenes dal».


== Historie ==

Den formelle begynnelsen av Dalbeattie har sin opprinnelse i 1781 da George Maxwell fra Munches og Alexander Copeland fra Kingsgrange (eller Colliston) bestemte seg for å oppmuntre til utviklingen av byen. Maxwells eide landet på nordsiden av brenningen og Copelands eide landet på sørsiden.De etablerte også et suppekjøkken for lokale arbeidere.Byggingen av broen over elven Urr ved Craignair i 1797 og den raske utvidelsen av granittindustrien i Dalbeattie tiltrakk seg flere mennesker til å bosette seg i byen.Fra tidlig av var granittbrudd en viktig del av økonomien i Dalbeattie. Den mest framtredende av dem er det karakteristiske Craignair-bruddet som er godt synlig vest for byen. Dalbeattie Granite-verk ble etablert i 1820 og lå i Craignair Street, etter en direkte rute fra Craignair-bruddet.Mange av arbeiderne utvandret til andre deler av verden for å finne arbeid, en del emigrerte til USA for å jobbe ved et søsterbrudd i Westerly, Rhode Island. Granitt eksportert fra Dalbeattie gikk inn i havnen Mersey Docks i Liverpool, Thames Embankment i London, forskjellige britiske fyrtårn, til og med så langt som til fyret på sørspissen av Ceylon (Sri Lanka).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dalbeattie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Informasjon om Dalbeattie
Eget nettsted for Dalbeattie
Zoran Tošić

Zoran Tošić (serbisk kyrillisk: Зоран Тошић; født 28. april 1987) er en serbisk fotballspiller som spiller for den kinesiske klubben Taizhou Yuanda FC. 
Han er ving og har tidligere spilt for blant annet Manchester United. Dit kom han 2. januar 2009 etter en overgang fra den serbiske klubben Partizan.
Tošić har flere kamper for U21-landslaget, og spilte sin debutkamp for Serbias landslag mot Finland. Dette var under ledelse av Javier Clemente, som tok Tošić med i kampene mot Finland (debut) og Portugal.
Tošić fikk sin debut for Manchester United i FA-cupens 4. runde hjemme mot Tottenham Hotspur, 24. januar 2009, da han kom inn som innbytter 20 minutter før slutt. Han fikk sin debut i seriesammenheng noen dager senere, 27. januar 2009 borte mot West Bromwich Albion, igjen som innbytter 20 minutter før slutt. Han ble i 2010 utlånt til FC Köln, før han senere gikk permanent til CSKA Moskva


== Eksterne lenker ==
(de) Zoran Tošić – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Zoran Tošić – Olympedia 
(en) Zoran Tošić – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zoran Tošić – FIFA 
(en) Zoran Tošić – UEFA 
(fr) Zoran Tošić – LÉquipe 
(en) Zoran Tošić – Transfermarkt 
(en) Zoran Tošić – national-football-teams.com 
(en) Zoran Tošić – WorldFootball.net 
(en) Zoran Tošić – Soccerbase.com
Red River

Red River er ei høyre sideelv til Mississippi i USA. Den er 2 189 km lang, med et nedbørfelt på 187 944 km².Den har sitt utspring i Texas Panhandle, og renner derfra mot øst. Red River danner over en lang strekning grensa mellom delstatene Oklahoma og Texas, og over en kortere del også mellom Arkansas og Texas. Elva snur nå mot sør og senere sørøst og renner inn i Louisiana, og munner ut i Atchafalaya og Mississippi rundt 70 kilometer nordvest for Baton Rouge. Elva har navnet etter det rødlige jordsmonnet som finnes i nedbørfeltet. 
Store deler av elva i Louisiana opprinnelig ikke seilbar, på grunn av en enorm samling av døde trær kalt «the Great Raft», som blokkerte elva over en strekning på opptil 260 kilometer. Kaptein Henry Miller Shreve ryddet opp i tømmerfloken i 1839, og elva var etter dette seilbar for mindre fartøyer nord til Natchitoches. 
I juni 2015 oversvømmet elven deler av Shreveport.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tyson, Carl N. The Red River in Southwestern History. Norman: University of Oklahoma Press, 1981. ISBN 0-8061-1659-5


== Eksterne lenker ==
(en) Red River of the South – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Exploration of the Red River, av Randolph Marcy, 1852 (på Portal to Texas History)
Handbook of Texas: Red River