jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Caius Welcker

Jan Herman «Caius» Welcker (født 9. juli 1885 i Alkmaar, død 13. februar i 1939 i Schiedam) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Welcker vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL 1908 i London. Han var med på det nederlandske fotballandslaget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Storbritannia og Danmark. Nederland tapte semifinalen til Storbritannia med 0-4 men vant bronsefinalen over Sverige med 2-0.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Bronse i fotball  Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Caius Welcker – Olympedia 
(en) Caius Welcker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Caius Welcker – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Caius Welcker – FIFA 
(en) Caius Welcker – Transfermarkt 
(en) Caius Welcker – national-football-teams.com 
(en) Caius Welcker – EU-Football.info
Georges Goyau

Georges Goyau (1869–1939) var en fransk historiker og essayist som spesialiserte seg innen religiøs historie. Han var medlem av Académie française fra 1922.


== Liv og virke ==
Han var født den 31. mars 1869 i Orléans, rundt 111 km sørvest for Paris, hvor han gikk på skole før han flyttet over på Lycée Louis-le-Grand og deretter École Normale Supérieure, begge i Paris. Han ble deretter i 1892 foreleser ved Den franske skole i Roma, et institutt for historie, arkeologi, og samfunnsvitenskaper. Fra 1894 skrev han for Revue des deux Mondes, et månedsmagasin for kultur og litteratur. Han bidro med mange artikler om katolsk kirkehistorie, for eksempel: L’Allemagne religieuse : le protestantisme et le catholicisme («Det religiøse Tyskland: Protestantisme og katolisisme»), L’Église libre dans l’Europe libre («Den frie kirke i det frie Europa»), Les Origines religieuses du Canada («Det religiøse opprinnelse i Canada»), L’Effort catholique dans la France d’aujourd’hui («Den katolsk innsats i dagens Frankrike») og  Le Catholicisme, doctrine d’action («Katolisisme, doktrine i virksomhet»). I 1922 ble han valgt til medlem av Académie française, hvor han han hadde sete 11, og tjenestegjorde som sekretær frem til sin død den 25. oktober 1939.
Han ble svigersønn til den franske president Félix Faure. Hans andre ekteskap var med den katolske forfatterinne Juliette Heuzey, som mintes ham i boken Dieu premier servi. Georges Goyau : sa vie et son œuvre i 1947.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Heuzey, Juliette (1947): Dieu premier servi. Georges Goyau : sa vie et son œuvre, Paris.
Grondeux, Jérôme (2007): Georges Goyau (1869–1939): Un intellectuel catholique sous la IIIe République, Roma: École française de Rome. Collection de l'École Francaise de Rome, 38.


== Eksterne lenker ==
Biografi, Académie française
Martha Østensvig

Martha Østensvig (født 19. oktober 1886 i Aremark, død 24. desember 1963) var en norsk slektsforsker som konsentrerte sin forskning om slekter i det indre Østfold. Hun var lærerinne med en allsidig utdanning, blant annet fra Sorbonne i Paris. I 1906 tok hun artium og jobbet som lærer ved Ørje private middelskole etter studiene. Ett år inn i lærerstillingen tok  hun arbeid ved forskjellige gymnas og middelskoler i Oslo som pedagog. Østensvig forble ugift og konverterte til katolisismen. Hun er en av de få indre østfoldinger som har møtt paven.


== Verker i utvalg ==
Gamle slekter i Marker (2 bind) (1935, 1938)
Gårdshistorie for Askim (3 bind)
Aarnæs-slekten i Øymark. Med de tilknyttede slekter Kirkebye og Morbach (1942)
Smaalenene Aktiebank (1948)
Aremark og Øymarks Sparebank hundreårshistorie (1951)
Slekten Frøshaug i Trøgstad (1952)
AS Ørje Meieri og Landhandel gjennom 50 år (1952)
Gården Skog i Skiptvet gjennom 500 år
Aalerud-slekten i KroerDessuten mange artikler i Østfolds Historielags tidsskrift, og andre steder


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Martha Østensvig
Heinrich Müller (teolog)

Heinrich Müller (født 18. oktober 1631, død 23. september 1675 i Rostock), var en tysk, luthersk teolog ved Universität Rostock. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Som barn var han legemlig svak, men kvikk i hodet. Som fjortenåring begynte han ved høyskolen i Rostock, og som 16-åring ble han innskrevet ved Universitetet i Greifswald. I 1650 begynte han ved Universitetet i Rostock og fikk i 1651 den akademiske graden magister.


=== Karriere ===
Han reiste så til Johann Botsack i Danzig, deretter til Coelestin Myslenta i Königsberg. Han besøkte også Leipzig, Wittenberg, Lübeck, Lüneburg, Braunschweig, Wolfenbüttel, Helmstedt og Halle (Saale) hvor han møtte tidens viktigste teologer.
i 1652 ble han utnevnt til erke-diakon ved Mariakirken i Rostock. Han ble professor i gresk ved Universitetet i Rostock i 1659, og teologiprofessor og prest ved Mariakirken i 1662, samt superintendent i 1671. Müller hørte til de kirkemenn som, selv om de stod på den lutherske ortodoksis grunn, reagerte kraftig på det kirkelige livets forfall og virket for et varmere fromhetsliv. Gjennom det var han med på å legge grunn for pietismen. Han fikk flere kall til andre universiteter og prestestillinger i større byer, men hans kjærlighet til Rostock gjorde at han ble værende.
Hans oppbyggelsesskrifter, hvorav flere er oversatt til dansk og svensk, hører med til de mest leste i den lutherske kirke. Spesielt kan nevnes Himmlischer liebeskuss (1659), de to prekensamlingene Apostolische og Evangelische schlusskette und kraftkern (1663 og 1672), Geistliche erquickstunden(1664) og Evangelischer herzensspiegel som ble utgitt etter hans død (1679). Også som salmedikter gjorde Müller seg bemerket.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Heinrich Müller: Nåde og Sannhet. Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn 1975.
Heinrich Müller: Guds Kærlighed : Betragtninger. Danmark 1910.
Heinrich Müller: Kors, Bod og Bøn : Betragtninger over Davids 143. Salme. Danmark, O. Olssen 1884.
Heinrich Müller: Aandelige Hviletimer. Stavanger, Lønning 1866.
Heinrich Müller: Evangeliska hjertespegel. Stockholm 1862.
Heinrich Müller: Heinrich Müller's grundige Forklaring af Søn- og Festdags-Epistlerne. Danmark, Foreningen til christelige Opbyggelsesskrifters Udbredelse i Folket 1859.
Heinrich Müller: Evangeliske Hierte-Spegl som forestiller een Forklaring over all Søndagenes og Festernes Evangelier. Danmark 1711.
Tyskland under Sommer-OL 1908

Tyskland under Sommer-OL 1908. Åttien sportsutøvere, 79 menn og to kvinner, fra Tyskland deltok i tolv sporter, bryting, fekting, friidrett, kunstløp, landhockey, roing, skyting, stuping, svømming, sykling, tennis og turn under Sommer-OL 1908 i London. Tyskland kom på femteplass med tre gull-, fem sølv- og fem bronsemedaljer. 


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Sinusknute

Sinusknuten er en del av hjertets høyre forkammer som i utgangspunktet skal starte signalet som fører til hjertekontraksjon.


== Selveksitasjon i sinusknuten ==
Raske natriumkanaler er deaktivert, på grunn av hvilemembran på -60mV
1. Natrium strømmer inn, øker membranpotensialet til terskelspenningen -40mV
2. Spenningsstyrte trege natrium-kalsium-kanaler åpnes i 150msek, mens permeabiliteten til kalium reduseres.
3. Natrium- og kalsiumkanalene lukkes og kaliumpermeabiliteten øker kraftig, noe som fører til repolarisering.
Sinusknuten (også kalt SA-knuten, sinoatrialknuten og Keith-Flacks knute, latin nodus sinuatrialis) danner de elektriske impulsene som fører til sammentrekning av hjertemuskulaturen. Den  ligger  i hjertets høyre forkammer.
Selv om alle muskelcellene i hjertet har evne til å danne elektriske impulser (eller aksjonspotensial) som utløser sammentrekning av hjertemuskulaturen, er det iregelen sinoatrialknuten som aktiverer dette, fordi den lager disse impulsene litt fortere enn de andre områdene i hjertet som har potensial for pacemaker. Fordi muskelcellene i hjertet, på samme måte som alle nerveceller, har refraktære perioder etter en sammentrekning, der gjentatt sammentrekning ikke kan komme, blir deres pacemakerpotensial overstyrt av SA-knuten.
Sinoatrialknuten er en gruppe celler som ligger i veggen til høyre forkammer (atrium), ved innløpet til den øvre hullvenen (vena cava superior). Disse cellene er modifiserte hjertemuskelceller. De inneholder en del kontraktile filamenter, men er ikke i stand til å trekke seg sammen.
Cellene i SA-knuten lager utladinger (aksjonspotensial) cirka 70-80 ganger i minuttet. Fordi SA-knuten er ansvarlig for den elektriske aktiviteten i hjertet, blir den ofte kalt hjertets primære pacemaker.
Dersom SA-knuten ikke fungerer korrekt, eller hvis  impulsen som blir laget i knuten blir  blokkert før den kommer  nedover i det elektriske leidningssystemet, vil en gruppe celler lenger nede i hjertet overta funksjonen som pacemaker. Desse cellene danner atrioventrikulærknuten (AV-knuten), i et område mellom forkammerne og hjertekammerne (ventriklane), i skilleveggen mellom forkammerne (atrieseptum).
SA-knuten er innervert av nervus vagus og sympatiske nervefibrer. Dette gjør at knuten kan påvirkes av det autonome nervesystemet. Stimulering av vagusnerven fører til at SA-knuten avfyrer impulsane sine saktere, noe som fører til at hjertefrekvensen (pulsen) blir satt ned. Stimulering av sympatiske nerver påskunder impulsdannelsen i SA-knuten og øker dermed også pulsen.
Hos flertallet av menneskene får SA-knuten sin blodforsyning fra den høyre kranspulsåren. Dette betyr at når et hjarteinfarkt intreffer er denne artieren blitt tett, og da vil dette medføra ischemi i SA-knuten så sant det ikke er tilstrekkelige anastomoser med venstre kransarterie. Ellers vil desse cellene dø og SA-knuten ikke lenger kunne styre hjerteslagene.
Otto Froitzheim

Otto Froitzheim (født 24. april 1884 i Strasbourg, Alsace, død 29. oktober 1962) var en tysk tennisspiller som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Froitzheim vant en olympisk sølvmedalje i tennis under Sommer-OL 1908 i London. Han kom på andreplass i utendørsturneringen i single for menn, i finalen tape han til britiske Josiah Ritchie med 5-7, 3-6, 4-6.
Froitzheim var på midten av  1920-tallet forlovet med Leni Riefenstahl.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i tennis, single herrer utendørs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Otto Froitzheim – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Otto Froitzheim – Olympics.com 
(en) Otto Froitzheim – Olympic.org 
(en) Otto Froitzheim – Olympedia 
(en) Otto Froitzheim – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Otto Froitzheim – ATP-touren 
(en) Otto Froitzheim – ITF Tennis 
(en) Otto Froitzheim – Davis-cupen
30-årskrigen

For den historiske krigen, se Tredveårskrigen30-årskrigen er et dobbeltalbum av Ketil Bjørnstad og Stavangerensemblet, og utgitt i oktober 1981.
Albumet ble innspilt i Rosenborg Studio, Oslo, i 1981.
Prosjektet var ment å bli en rockeopera som skulle omhandle det å bli født på 50-tallet, vokse opp på 60-tallet, og bli voksen på 70-tallet. Prosjektet stoppet imidlertid etter utgivelsen av en dobbel LP.


== Sporliste ==
Side en«Borgermesterens kommentar / Preludium» (5:03)
«Ingen hjemme» (3:32)
«Barnedåp» (3:27)
«Kald krig» (3:46)
«Biler og våpen» (2:26)
«Linda» (3:54)Side to«Snarvei» (3:15)
«Kennedy» (4:07)
«Mors død» (1:52)
«Tåke gjennom natten» (3:04)
«Hvit engel» (4:54)
«Skål!» (2:34)Side tre«Lave tak» (2:33)
«Thalassa» (3:25)
«Jeg stanger hodet mot taket» (2:52)
«Hjem, kjære hjem» (2:56)
«Æ'kke sjans» (3:44)
«Borgermesterens kommentar / Fengselsfugl» (2:40)Side fire«Midtveis i januar» (4:48)
«Frelser!» (3:18)
«Velkommen i stuen» (3:57)
«Morris mini» (3:25)
«Godværsvenninde» (3:14)
«Din morgen» (4:09)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Frode Rønli - sang
Anders Bru - gitarer, sang, kor, produsent
Øystein Eldøy - bass
Knut Køningsberg - trommer, perkusjon
Ketil Bjørnstad - tangenter, sang, produsent, tekst og musikk


=== Øvrige medvirkende ===
Hans Petter Danielsen - tekniker
Inge Holst Jacobsen - tekniker
Sigurd Eidsøren - fotograf
Bruno Oldani - omslagsdesign


== Eksterne lenker ==
Discogs – 30-årskrigen
Peter Schindler

Peter Schindler (født 16. februar 1892 på Frederiksberg i Danmark, død 14. februar 1967) var en dansk katolsk prest og forfatter. Han var konvertitt fra lutherdommen. Han regnes som den førende danske katolske kulturpersonlighet i mellomkrigstiden. Gjennom et stort og variert forfatterskap (reiseskildringer, apologetisk litteratur, prekener, dikt, avisartikler, salmer, oversettelser) nådde han ut til brede kretser.Han ble student i 1909 og leste teologi til 1913, da han stakk til sjøs som messegutt. I 1914 konverterte han til katolisismen. 
Han studerte teologi i Roma 1914-17 og ble presteviet og ordinert i Siena 7. oktober 1917. Året etter dro han hjem til København, der han ble kapellan ved den katolske Sakramentskirken 1918-19. 
Så gikk turen igjen til Italia, der han studerte 1919-21. 
Senere virket Schindler som prest i Svendborg 1921-24, i Rudkøbing 1925-28 og i København 1928-30. Han studerte kristen arkeologi ved det pavelige institutt i Roma 1931-33 og vendte så igjen hjem for å bli rektor ved klosterskolen i København 1933-39, prest ved Skt. Knuds Kapel 1939-42 og ved Skt. Augustins Kirke 1942-43. 
Blant annet i kraft av hans markante profil ble det dansk-tyske motsetningsforhold blant katolikkene i Danmark skjerpet.Han hadde en stor kjærlighet til Italia og bosatte seg fra 1946 i Roma, hvor han ble pavelig husprelat fra 1962. 
Han var en åpen og utadvendt natur og foretok mange reiser i Europa, Nord-Afrika, Levanten og Sørøstasia. 
Schindler utgav mange teologiske skrifter, men også skildringer av Italia i bøkene Rejse i Italien – udenfor Rom (1953), Ønskerejsen (1953), Dage i Rom (1956), Dage i Norditalien (1956) og Dage i Syditalien (1958). Disse bøkene ble meget populære i Danmark og tjente som veiledning for mange danske turister.


== Referanser ==
Gottlob Walz

Gottlob Walz (født 29. juni 1881, død 1943) var en tysk stuper som deltok i de olympiske lekene i London i 1908.
Walz vant en olympisk bronsemedalje i stuping under OL 1908 i London. Han kom på delt tredjeplass i konkurransen i sviktstup bak sine landsmenn Albert Zürner og Kurt Behrens.
To år tidligere, under Ekstralekene 1906 i Athen vant han 10 meter tårnstup.


== OL-medaljer ==
 1908  London -  Bronse i stuping, sviktstup 3 meter  Tyskland
( 1906  Athen -  Gull i stuping, tårnstup 10 meter)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gottlob Walz – Olympedia 
(en) Gottlob Walz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gottlob Walz – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Gottlob Walz – Swimming Hall of Fame
Europavei 592

Europavei 592 går mellom Krasnodar og Djoubga ved Svartehavet i Russland.
Veien var tidligere del av europavei 115, denne følger nå A146.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Bernhard von Gaza

Bernhard von Gaza (født 6. mai 1881, død 25. september 1917)  var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Von Gaza vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1908 i London. Han kom på tredjeplass i singelsculler bak de britiske roerne Harry Blackstaffe og Alexander McCulloch.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Bronse i roing, singelsculler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernhard von Gaza – Olympics.com 
(en) Bernhard von Gaza – Olympic.org 
(en) Bernhard von Gaza – Olympedia 
(en) Bernhard von Gaza – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bernhard von Gaza – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Bernhard von Gaza – FISA
Ahlmannfjellet

Ahlmannfjellet er et 940 m høyt fjell på James I Land, vest for den indre delen av Ekmanfjorden på Svalbard. Fjellet er kalt opp etter den svenske geografen Hans Wilhelmsson Ahlmann (1889 – 1974) som besøkte Svalbard i 1910 med International Geological Congress og som i 1931 og 1934 ledet tok ekspedisjoner dit. Også Ahlmannfonna og Hansøya er oppkalt etter ham.


== Eksterne lenker ==
Ahlmannfjellet hos Norsk Polarinstitutt
AKG Acoustics

AKG Acoustics (opprinnelig Akustische und Kino-Geräte Gesellschaft m.b.H.) var en østerriksk produsent av elektronikk, lydutstyr og tilbehør for både det profesjonelle markedet og for forbrukere. Firmaet ble startet i Wien i 1947, og ble i 1994 kjøpt av Harman International Industries, som også eier merkevaren Harman Kardon. AKGs viktigste produktkategorier er mikrofoner, hodetelefoner og trådløse lydsystemer.


== Historie ==
1945 - Dr. Rudolf Görike og Ernst Pless leverte utstyr til kinoer i Wien.
1947 – AKG blir startet som firma
1949 - AKG begynner å produsere hodetelefoner
1953 - introduserer verdens første dynamiske mikrofon med nyre-karakteristikk.
1955 - starter et tysk underselskap
1985 - starter et underselskap i USA
1994 - blir en del av Harman International Industries


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) AKG Acoustics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
AKG – bedriftens historie (engelsk)
Opava

Opava (tysk: Troppau) er en tsjekkisk by som ligger øst landet. Den har om lag 60 000 innbyggere. Byen ligger i regionen Mähren-Schlesien nær grensen til Polen cirka 25 kilometer nordvest for Ostrava, 
Troppau var hovedstad 1848–1918 i det østerrikske Schlesien. Etter at Østerrike-Ungarn hadde tapt første verdenskrig ble Troppau i 1919 tsjekkoslovakisk og ble til Opava.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Opava – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Opava – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Første Krønikebok

Første Krønikebok er en bok i Det gamle testamentet i Bibelen. Boken var en del av et større historieverk sammen med Andre Krønikebok, Esra og Nehemja, som samlet utgjør det kronistiske historieverk. Første Krønikebok er en beretning fra Adam til kong Davids død. 


== Se også ==
Krønikebøkene
Harman Kardon

Harman/Kardon er en avdeling av Harman International Industries, og produserer lydutstyr for hjemme- og bilbruk. Harman/Kardon har base i Woodbury, New York, USA.
Firmaet ble grunnlagt i 1953 av Dr. Sidney Harman og Bernard Kardon, og var med på å starte hi-fi-industrien. Deres første produkt var en FM-radio. Et år etter oppstarten introduserte Harman/Kardon verdens første hi-fi-mottaker, Festival D1000. Denne mono-mottakeren var beregnet på ikke-tekniske forbrukere og hadde mottaker og forsterker i samme enhet. I 1958 introduserte Harman/Kardon verdens første stereo-mottaker, Festival TA230.
Harman/Kardon er hovedleverandør av lydanlegg for BMW, Land Rover, Mercedes-Benz, SAAB og Harley-Davidson.
Andre Krønikebok

Andre Krønikebok (hebraisk: דברי הימים, Divrei Hayyamim, gresk: Paraleipomêna) er en bok i Det gamle testamente i den kristne Bibelen. Andre Krønikebok var opprinnelig ikke en separat bok, men en del av de historieorienterte bøkene i Det gamle testamente. Disse begynner med Krønikebøkene (Første og Andre Krønikebok), deretter fulgt av Kongebøkene, og gikk forut Esras bok og Nehemjas bok. I bibelviteskapelig terminologi kalles de samlet for Det deutronomistiske historieverk.I Den hebraiske Bibelen, som gikk forut den kristne Bibelen, er Første og Andre Krønikebok en enkel bok kalt דִּבְרֵי־הַיָּמִים, Diḇrê Hayyāmîm, «Saker [for] dagene». Den er den siste boken i Ketuvim, og den tredje og siste delen i Tanákh (den jødiske Bibelen).
I Septuaginta, den eldste greske oversettelsen av Den hebraiske Bibelen, er Krønikebøkene delt i to bøker som kalles I og II Paralipoménōn (gresk: Παραλειπομένων, «Tingene etterlatt på en side»). Den norske tittelen, Andre Krønikebok, er avledet fra det latinske navnet chronikon som ble gitt til teksten av den tidlige bibelforskeren Hieronymus på 400-tallet.
Første Krønikebok presenterer den bibelske fortellingen fra det aller første menneske Adam og gjennom historien fram til utropelsen av kong Kyros den store, ca. 540 f.Kr. Andre Krønikebok kan igjen inndeles i to overordnede deler: 

Salomos historie (1-9).
Juda rikets historie (10-36).


== Referanser ==
Čáslav

Čáslav er en tsjekkisk by som ligger midt i landet. Den har cirka  10 000 innbyggere. Byen ligger i regionen Sentral-Böhmen.


== Kjente personer ==
Miloš Forman – filmregissør (Oscar 1975, 1984)
Ludmila Formanová  – friidrettsutøver, verdensmester 1999
Jarmila Kratochvílová – friidrettsutøver, verdensmester 1983


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Čáslav – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Čáslav – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Keplerteleskopet

Keplerteleskopet er et NASA-romteleskop som går i bane rundt solen med en omløpstid på 372,5 døgn. Teleskopet tok ikke bilder, men lette etter eksoplaneter som ligner vår egen jord, med særlig fokus på de som ligger i en avstand fra moderstjernen som gir betingelser for liv slik vi kjenner det («beboelig sone»). Planetene ble oppdaget når de passerer foran moderstjernen, og dermed reduserer lysstyrken til stjernen ørlite grann. Teleskopet har fått navn etter den tyske astronomen Johannes Kepler.
Keplerinstrumentets lysåpning har en diameter på 95 centimeter, og skal observere et utvalg på mer enn 100 000 stjerner kontinuerlig gjennom hele levetiden på reisen, som er 3,5 år eller mer. Lysdetektorene til instrumentet har en samlet oppløsing på rundt 95 megapiksler. Prisen for denne letingen er omtrent 4,2 milliarder kroner. Kepler var en del av NASAs Discovery-program. 15. november 2018 ble teleskopets datamaskiner slått av for siste gang, og Kepler-programmet var dermed offisielt avsluttet.


== Oppskytning og suksess ==
Kepler-teleskopet ble skutt ut i verdensrommet fra Cape Canaveral-basen i Florida den 6. mars 2009. Det var en Delta II-rakett som brakte teleskopet ut i verdensrommet, og etter 62 minutters ferd ble teleskopet frigjort fra raketten, 721 kilometer fra Jorda. Kepler har et teleskopkamera og undersøker en avgrenset del av verdensrommet, med om lag 150 000 av de mange milliarder stjernene i vår galakse, og har (mai 2013) funnet om lag 2 700 potensielle eksoplaneter, hvorav minst 850 sikre eksoplaneter i mer enn 700 solsystemer. I april 2013 bekreftet NASA funnene av tre steinplaneter i «beboelig sone» i solsystemene Kepler-62 og Kepler-69.Kepler-programmet har vært en stor suksess, og NASA bestemte seg derfor for å utvikle og bygge en etterfølger; TESS-teleskopet (Transiting Exoplanet Survey Satellite). TESS ble skutt opp i april 2018. Dette instrumentet skal ha fire vidvinkel-kameraer som skal kunne undersøke store deler av verdensrommet. Det kan undersøke om lag 2 millioner forhåndsdefinerte stjerner, hvorav de 1000 nærmeste røde dvergene.


=== Avslutning av programmet ===
30. oktober 2018 kunngjorde NASA at Kepler-programmet skal avsluttes, siden romsonden er tom for drivstoff. Uten drivstoff kan ikke teleskopet gjøre de justeringene som er nødvendig  for å kunne gjøre observasjoner. Siden Keplersonden går i en heliosentrisk bane og ligger "bak" Jorden, er det ikke praktisk gjennomførbart å sende ut sonder for å etterfylle drivstoff. NASA sørget for at datamaskinene ikke skulle våkne opp fra dvale og forsøke å restarte sonden (slik de er programmert til å gjøre i normal drift). 15. november 2018 ble datamaskinene og kommunikasjonsutstyret ombord slått av for siste gang.


== Referanser ==


== Kilder ==
NRK om Kepler-teleskopet
NASA Planet Quest Arkivert 25. februar 2011 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) Kepler (spacecraft) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons