Khang Khek Ieu

Khang Khek Ieu (født 17. november 1942, død 2. september 2020), også kjent som Kaing Guek Eav og under dekknavnet «Duch», var en av lederne for kommunistpartiet Røde Khmers regime i Kambodsja fra 1975 til 1979. Han er mest kjent for å ha vært kommandant for konsentrasjonsleiren og tortursenteret Tuol Sleng i Phnom Penh.
31. juli 2007 ble han tiltalt for forbrytelser mot menneskeheten ved Røde Khmer-tribunalet, og 25. juli 2010 ble han dømt til 35 års fengsel for forbrytelser mot menneskeheten, drap, tortur, voldtekt og umenneskelige handlinger. Dommen ble senere forlenget til livsvarig fengsel.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Khang Khek Ieu ble født i det sentrale Kambodsja som inngikk i Fransk Indokuna den gang. Khek Ieu var meget fremstående som elev og studerte ved det prestisjefylta lycée Sisowath i Phnom Penh. I 1964 begynte han på sine lærerstudier ved Institute de Pédagogie, som var en skole som skulle bli et arnested for aktivister under ledelse av Son Sen. Denne skulle senere bli forsvarsminister i Røde khmers regjering og Khek Ieus nærmeste overordnede.


=== Røde khmer ===
I slutten av august 1966 avla Khek Ieu sin lærereksamen i matematikk og ble ansatt i småbyen Skoun i Kampong Cham-provinsen. 1967 ble han medlem av Kambodsjas kommunistiske parti. Noen måneder senere ble han arrestert av Norodom Sihanouks politi for kommunistisk aktivitet og utsatt for tortur i fengselet Prey Sar i nærheten av Phnom Penh. Khek Ieu satt internert uten rettegang i to år. I 1970 ble han sluppet fri i samband med et amnesti for politiske fanger, utlyst av Kambodsjas nye leder Lon Nol. Han sluttet seg kort etter til Røde khmer-opprørere i Krâvanhfjellene i det sørvestre Kambodsja, på grensen til Thailand.
Ved denne tid tok Khek Ieu seg sitt nom de guerre Kamrat Duch og ble kommandant for et fengsel. I skogområdet omkring staden Amleang i Thpong-distriktet grunnla Duch sitt første fengsel under kodenavnet M-13. To år senere åpnet han fengselet M-99. Sammen med kamerat Chan og kamerat Pon utviklet han sine forhørsmetoder og lot rense Røde khmerene for mistenkte fiender. I disse fengsler ble de internerte utsatt for utsulting og tortur.


=== Kampuchea ===
Med støtte fra Folkerepublikken Kina og Nord-Vietnam kunne Røde khmer gripe makten i Kamboddja i april 1975 etter å ha inntatt Phnom Penh. Duch og hans medarbeidere installerte flere fengsler i hovedstaden, blant annet Tuol Sleng. Til å begynne med ble Tuol Sleng ledet av In Lon med Duch som stedfortreder, men snar tetter ble In Lon forflyttet, og Duch fikk kommando over fengselet. Duch imponerte sine overordeade og ble utpekt til sjef for Santebal, Kampucheas hemmelige politi. Duch var meget nøye og opprettet et omfattende arkiv over de internerte med blant annet fotografier og avkrevde tilståelser.
I desember 1978 brøt landets diplomatiske forbindelser med Vietnam sammen, etter flere år av grensekonflikter. Pol Pot fryktet et militært angrep fra Vietnam og valgte for å komme dette i forkjøpet å angripe Vietnam. Røde khmer-styrker rykket over grensen og plyndret noen vietnamesiske landsbyer, men ble trengt tilbake av vietnamesiske styrker. Kort deretter invaderte Vietnam, og inntok Phnom Penh den 7. januar 1979. Duch var blant de siste av de Røde khmerer som forlot hovedstaden. Han klarte ikke å ødelegge noen større deler av det minutiøst opprettede fengselsarkivet, men innen han flyktet beordret han at flere av de overlevende internerte skulle drepes.


=== Flukt og omvendelse til kristen tro ===
Etter flukten fra Phnom Penh blir Duch degradert av «bror nummer 2», Noun Chea for at han har etterlatt bevis. Han tar dekknavnet Hang Pin, kjøper seg et jordstykke og begynner igjen å undervise som lærer. I 1995 blir han overfalt av ukjente gjerningsmenn i sitt hjem, trolig av Pol Pots folk. Hans kone blir drept og selv blir han såret. Han selger eiendelene sine og får hjelp til å flykte med sine barn til Svay Chek College. Kort tid etter blir han introdusert for Cristopher LaPel, en protestantisk pastor og førstegenerasjons kristen. Han begynner å gå på møtene hans og lytte til LaPels forkynnelse, og ber snart om å bli 1996. Han begynner å forkynne og etablerer en menighet i landsbyen der han bor. I 1998 blir Hang Pin gjenkjent og velger å flykte. Året etter blir han igjen gjenkjent, denne gangen av den irske fotojournalisten Nic Dunlop, som får lov å lage et intervju med ham. Ifølge Dunlop sa Khek Ieu da at «Det er Guds vilje at dere er kommet. Jeg har gjort fryktelige ting. Nå er det på tide å ta ansvar.» Få dager etter publiseringen velger Duch å overgi seg til myndighetene.


=== Tiltale og dom ===
Den 31. juli 2007 ble Duch formelt tiltalt for forbrytelser mot menneskeheten. Han ble stilt for retten ved Den internasjonale domstol for Kambodsja. Den 17. februar 2008 begynte rettssaken mot ham. Som den eneste i Røde Khmers lederskap tok han den 31. mars 2009 på seg ansvaret for å ha torturert og henrettet titusener av mennesker. Han bad også ofrenes pårørende om forlatelse. Under rettssaken ble det lagt fram rystende fangelister med Duchs påtegning i margen med tekster som «knuses», «henrettes» og «medisinske eksperimenter». Pastor LaPel, som selv hadde mistet nære slektninger i Toul Sleng, fortalte at han trodde på Duchs omvendelse, at han hadde tilgitt ham, og at han var glad for å se en mann gå fra å være "en drapsmann til en troende". "Jeg elsker [ham], jeg hater hva [han] har gjort. jeg hater synd, ikke syndere", sa han. Den 26. juli 2010 ble Khang Khek Ieu dømt til 30 års fengsel.Både påtalemyndighet og forsvarer anket dommen. Duch avskjediget dessuten sin internasjonale forsvarsadvokat, franskmannen François Roux, som han ikke hadde tiltro til. Han benyttet seg i stedet av en advokat fra Kambodsja. dels en lokal advokat.I februar 2012 ble anken hans avvist og straffen forlenget til livsvarig fengsel.


=== Død ===
I september 2020 døde Duch i en alder av 77 år på et sykehus i Phnom Penh.


== Litteratur ==
Nic Dunlop: The Lost Executioner: A Journey to the Heart of the Killing Fields. Bloomsbury Publishing, 2006, ISBN 0-7475-6671-2 oder ISBN 978-0-7475-6671-7.
Rithy Panh med Christophe Bataille: Auslöschung, Ein Überlebender der Roten Khmer berichtet. Hoffmann und Campe, 2013, ISBN 978-3-455-50264-0.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kang Kek Iew – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkel i BBC News om antropologen François Bizot og Khang Khek Ieu (engelsk)
«Pol Pots tortursjef får sin dom», Aftenposten 25. juli 2010