jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Henry Williamson

Henry Williamson (født 1. desember 1895 i London, død 13. august 1977) var en britisk forfatter. Hans mest populære verk et naturromaner som Tarka the Otter og Salar the Salmon. Han huskes også som en av britiske fascistene i mellomkrigstiden, var medlem av det britiske fascistpartiet til Oswald Mosley og satt internert under den andre verdenskrig.


== Liv og virke ==
Williamson vokste opp i en landlig utkant av London, i Brockley, og ble tidlig glad i naturen. Dette gav seg klare nedslag i hans forfatterskap. Den første verdenskrig rystet ham og førte til at han erklærte seg som pasifist. Også dette fant uttrykk i hans bøker, særlig i A Chronicle of Ancient Sunlight (1951–1969), en bokserie om den fiktive person Philip Maddison, en slags alter ego, som skrives fra skikkelsen fra fødselen av og er holdt i en selvbiografisk stil.
I 1927 kom hans mest kjente bok, Tarka the Otter. Den ble filmatisert i 1979.
I 1935 besøkte Williamson NSDAPs Reichsparteitag i Nürnberg, og der ble han overveldet av Hitlerjugend, noe han skrev om i The Phoenix Generation i  1936. Det tilsynelatende friske livet til Hitlerjugend sammenlignet han med de sykelige ungdommene i Londons slumområder. Han ble en livslang beundrer av Adolf Hitler. Han hadde en «tro på at Hitler var i all vesentlighet en god mann som ønsket å bygge et nytt og bedre Tyskland.»  I 1937 ble han medlem av det britiske fascistpartiet, British Union of Fascists, ledet av Oswald Mosley.Ved krigsutbruddet ble han på grunn av sin fascistiske overbevisning internert for en kort periode i kraft an de nasjonale beskyttelsestiltak i «Regulation 18B».Williamson publiserte over femti bøker. I 1980 ble det grunnlagt et Henry Williamson Society.


== Verker (utvalg) ==
1922: The Lone Swallows
1927: Tarka The Otter (dt. 1947)
1930: The Patriot's Progress
1951–1969: A Chronicle of Ancient Sunlight (15 binds fiktiv selvbiografi om Phillip Maddison)


== Priser (utvalg) ==
1927 – Hawthornden Prize for Tarka the Otter


== Referanser ==


== Litteratur ==
Matthews, Hugoe (2004): Henry Williamson. A Bibliography, ISBN 1841143642
Williamson, Anne (2004): Henry Williamson and the First World War, ISBN 0750935529
Williamson, Anne (1995): Henry Williamson: Tarka and the Last Romantic, ISBN 0750906391
Farson, Daniel (1986): Henry Williamson: A Portrait, ISBN 0948164271


== Eksterne lenker ==
(en) Henry Williamson på Internet Movie Database 
(en) Henry Williamson hos The Movie Database 
(en) Henry Williamson på Discogs
Kumu kunstmuseum

Kumu er et kunstmuseum i Tallinn, Estland. Museet er det største i de baltiske landene, og blant de største i Nord-Europa. Kumu er en av de fem avdelingene til Eesti Kunstimuuseum, som har hovedkontor i samme bygningen.
Kumu har både faste samlinger og midlertidige utstillinger. Hovedsamlingen består av estisk kunst fra 18. århundretallet fram til i dag. Den omfatter blant annet kunstverk fra den okkuperte perioden (1941–1991), sosialistisk realisme og ikke-konformistisk kunst. De midlertidige utstillingene består av moderne kunst fra utenlandske og estiske kunstnere.
Kumu står for «KUnstiMUuseum». Bygningen ble tegnet av finnen Pekka Vapaavuori i 1994 og påbegynt i 2002. Dørene ble åpnet for besøkende 18. februar 2006. Museet ligger sør for Kadriorg-parken, omtrent tre kilometer fra Tallinn sentrum. For å redusere virkningen av den store bygningen, og ikke ødelegge parken, er museet plassert delvis under jorda i en skråning. Museet har sju etasjer, 350 rom og 5 000 m2 utstillingsareal.
I 2008 kåret Det Europeiske Museumsforum Kumu til «Årets museum i Europa».


== Avdelinger ==
Første etasje: Inngang fra Kadriorg-parken, auditorium og kafé.
Andre etasje: Inngang fra Lasnamägi parkeringsplass, terrasse, informasjon, garderobe, toalett, store auditorium, bibliotek, bokhandel og restaurant. Fløy for midlertidige utstillinger.
Tredje etasje: Klassisk estisk kunst fra 1800 til slutten av andre verdenskrig, blant annet malerne Konrad Mägi, Nikolai Triik, og skulptør Jaan Koort.
Fjerde etasje: Estisk kunst fra 1945 til 1991.
Femte etasje: Midlertidige moderne utstillinger, kunst etter 1991 og lesesal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kumu (museum) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bryggja

Bryggja er ei bygd og et tettsted i Stad kommune i Vestland fylke. Tettstedet har 342 innbyggere per 1. januar 2022. Bryggja ligger som et knutepunkt mellom ytre Nordfjord og Sunnmøre.
Bryggja var tidligere et viktig handelssted, da fjorden var den viktigste ferdselsåren. Bryggja tilhørte til 1. januar 2020 Vågsøy kommune i Sogn og Fjordane. Grunnkretsene Totland, Bryggja og Maurstad med tilsammen 500 innbyggere pr 1. januar 2017 ble en del av Stad kommune, mens resten av Vågsøy kommune ble en del av Kinn kommune.


== Referanser ==
Geoffrey Wainwright

Geoffrey Wainwright (født 1939, død 17. mars 2020) var en britisk metodistisk teolog.


== Utdanning og karriere ==
Han ble født i Yorkshire i England i 1939, og er prest i den britiske metodistkirken. Utdanningen tok han ved universiteter i Cambridge, Genève og Roma, og han er Dr. theol. fra Genève og Doctor of Divinity fra Cambridge. Han jobbet som prest i Liverpool fra 1964 til 66 og deretter som lærer og prest i Kamerun fra 1967 til 73, før han begynte som lærer i teologi ved Queen’s College i Birmingham. I 1979 begynte han å jobbe på Union Theological Seminary i New York, hvor han fikk setet som Roosevelt Professor of Systematic Theology. Siden 1983 har han undervist ved Duke Divinity School, en del av Duke University i Nord-Carolina. Der har han tittelen Robert Earl Cushman chair of Christian Theology. Han har vært gjesteprofessor ved University of Notre Dame, det gregorianske universitetet i Roma, og ved United Faculty of Theology i Melbourne.
Fra 1976 til 1991 var han medlem av Faith and Order-kommisjonen i Kirkenes Verdensråd, og han var ordfører for den endelige redaksjonen av det såkalte Limadokumentet, Dåp, nattverd og embede (Baptism, Eucharist and Ministry) i 1982. Fra 1986 har han hatt det delte lederskapet av felleskommisjonen mellom World Methodist Council og Den romersk-katolske kirke. Han hadde i 2004 åpningstalen på vegne av «det ekklesiale fellesskapet» (kirkefellesskapet) på det katolske symposiet for å markere førtiårsjubileet for Det andre vatikankonsils dekret om økumenikk.


== Utgivelser ==
Blant Wainwrights mange bøker, er den mest innflytelsesrike hans klassiske doksologi: The Praise of God in Worship, Doctrine and Life (Oxford University Press, 1980; tiende opplag 2006). Blant de nyere bøkene, finner man For Our Salvation:  Two Approaches to the Work of Christ (1997),  Worship with One Accord:  Where Liturgy and Ecumenism Embrace (1997),  Is the Reformation Over?  Catholics and Protestants at the Turn of the Millennia (som var Père Marquette Lecture i 2000), og en intellektuell og spirituell biografi for en av fedrene av det tjuende århundrets økumeniske bevegelse, Lesslie Newbigin:  A Theological Life (Oxford University Press, 2000). Bøkene Eucharist and Eschatology (1971) og Christian Initiation (1969) ble utgitt på nytt i 2002 og 2003.  Sammen med Karen Westerfield Tucker var han redaktør for The Oxford History of Christian Worship (2006).  Hans siste bok er Embracing Purpose:  Essays on God, the World and the Church (2007).


== Utmerkelser og verv ==
Geoffrey Wainwright har vært president i det internasjonale Societas Liturgica (1983–85) og i American Theological Society (1996–97). Han ble æret med utgivelsen Ecumenical Theology in Worship, Doctrine, and Life:  Essays Presented to Geoffrey Wainwright on his Sixtieth Birthday (Oxford University Press, 1999), og i 2005 fikk han medaljen Johannes Quasten Medal av Catholic University of America for «excellence in theological scholarship».  Han har hatt forelesninger over hele jorden, og verkene hans har blitt utgitt i mange land og på mange språk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Profil hos Duke Divinity School
Johan Skytte

Johan Skytte (født i mai 1577 i Nyköping, død 15. mars 1645 i Söderåkra) var en svensk friherre og riksråd. Skytte studerte i Tyskland og ble etterhvert lærer for prins Gustav II Adolf.
Skytte tok sitt etternavn da han ble adlet i 1604, og giftet seg med Maria Jakobsdotter Näf. Han oppførte Grönsö slott i Mälaren, og ble riksråd i 1617. Deretter ble Skytte i 1622 kansler (rektor) ved Uppsala universitet, hvor han opprettet egne professorater.
På 1630-tallet var Johan Skytte guvernør i den nye, svenske kolonien i Estland, som svenskene under nettopp Gustav II Adolf hadde inntatt i konkurranse med det ekspanderende Russland. Han innførte der en tolerant handelspolitikk, og under guvernør Skytte ble Universitetet i Tartu åpnet i 1632.


== Referanser ==
Familiekonstellasjoner

Familiekonstellasjoner er en form for gruppeterapi som tar utgangspunkt i dynamikken blant familiemedlemmer. Terapiformen ble utviklet av Bert Hellinger, en tysk psykoanalytiker med bakgrunn som krigsfange, prest, og misjonær. 
Terapiformen er i prinsippet fenomenologisk og søker å gi deltagerne innsikt gjennom opplevelsen av å delta i konstellasjoner. Metodikken går ut på at en spesialutdannet fasilitator først får en innføring i pasientens situasjon og bakgrunn og får deltagere til representere pasientens ulike familiemedlemmer i noe som ligner et rollespill.  Pasienten får observere dynamikken utenfra og får dermed mulighet til å bearbeide dem som opplevelser og ikke bare minner eller tanker.
Metodikken er imidlertid forskjellig fra et psykodrama i det deltagerne får følge sin egen intuisjon for å skape det Albrecht Mahr betegner som et "det vitende felt" omkring familiens historie og dynamikk. Dette vitende felt skal dermed gi deltagerne en mulighet til å fornemme de virkelige familiemedlemmenes følelser, selv om deltagerne altså aldri har møtt familiemedlemmene (som gjerne kan forlengst være døde) og kjenner lite til dem. Ikke desto mindre beror metodikken på at deres reaksjoner vil danne en nyttig ramme for pasientens opplevelse.


== Referanser ==
Jordreform

Jordreform er en omfordeling av landbruksareal, normalt ved at store eiendommer stykkes opp frivillig eller tvangsmessig, og deles ut til eiendomsløse landarbeidere eller småbønder. Dette har vært vanligst i jordbruket, og mindre vanlig i skogbruket.
Det finnes en rekke historiske eksempler på jordreformer, som ofte (men ikke alltid) knyttes til «progressive», venstreorienterte politiske bevegelser. I noen tilfeller, som i Sverige 1757–1807, var hensikten ikke sosial omfordeling av ressurser, men å styrke effektiviteten i jordbruket. Både innføring og opphevelse av føydalt livegenskap i Europa var radikalr jordreformer, med henholdsvis sentralisering og ordeling av eierskap. Videre må også den sovjetiske kollektiviseringen under Stalin anses som en jordreform.


== Eksempler på jordreformer ==
Nedenfor nevnes noen eksempler på jordreformer, med angivelse av reformens hovedhensikt:

Egypt 1952 – Jordreform (omfordeling)
Estland 1921 – Jordreform (omfordeling)
Estland 1949 – Kollektivisering (politisk kontroll)
Estland 1988–89 – Privatisering (omfordeling, effektivitet)
Etiopia 1975 – Jordreform (omfordeling)
Nicaragua 1979 – Jordreform (omfordeling)
Russland 1864 – Opphevelse av livegenskap
Sovjetunionen 1917–18 – Jordreform (omfordeling)
Sovjetunionen 1929–30 – Kollektivisering (politisk kontroll)
Sovjetunionen 1986–89 – Privatisering (omfordeling, effektivitet)
Sverige 1757–1806 – Storskiftet (effektivitet)
Sverige 1807 – Enskiftet (ruralisering)
Zimbabwe 2000-tallet – Jordreform (omfordeling, politisk kontroll)


== Referanser ==
Maura skole

Maura skole er en barneskole i tettstedet Maura i Nannestad kommune i Viken. Skolen åpnet i 1958, og er senere blitt renovert flere ganger. Den består i dag av en ny og en gammel del, og har nærmere 500 elever, fordelt på 16 klasser.


== Referanser ==
Mart Laar

Mart Laar (født 22. april 1960 i Viljandi) er en estisk politiker og historiker. Han var Estlands første reelt valgte statsminister etter den syngende revolusjonen, da Estland gjenvant sin uavhengighet fra Sovjetunionen. Laar var Estlands statsminister fra 1992 til 1994 og på nytt fra 1999 til 2002, som representant for Fedrelandsunionen.


== Politisk arbeid ==
Han var blant lederne i Den estiske kristendemokratiske union (EKDL), et av de første partiene i glasnosttiden. Mange av lederne, deriblant Laar, kom fra den estiske kulturvernbevegelsen. Partiet var inspirert av det tyske CDU og tanken om den sosiale markedsøkonomien. Ved de første frie valgene i 1992 stilte partiet som en del av det konservative-kristendemokratiske valgforbundet «Fedreland». Valgforbundet ble begynnelsen på en politisk konsolidering.Som statsminister gjennomførte han blant de mest radikale reformer av Estlands økonomi, etter sigende inspirert av Milton Friedman. Markeder ble liberalisert, statsbedrifter ble privatisert, skattene ble redusert, og statsbudsjettet ble balansert. Landet fikk også flat inntektsskatt og ny konkurslovgivning. Etter en rekke saker om intriger og korrupsjon i statsapparatet ble det avdekket at regjeringen hadde kjøpt vestlige våpensystemer fra Israel og solgt sovjetiske rubler til Tsjetsjenia i stedet for å føre dem tilbake til den russiske sentralbanken. Laar ble felt med et mistillitsvotum.Laar ble på nytt statsminister etter valget i 1998, da landet hadde opplevd en bankkrise. Laars regjering satte i verk nye økonomiske reformer, og arbeidet for estisk medlemskap i NATO og EU. Etter en tids rivalisering og intriger med Det estiske reformpartiet varslet Laar sin avgang som statsminister i 2002. I 2006/2007 ble Fedrelandsunionen og det beslektede partiet Res Publica på nytt konsolidert under Laars ledelse.
Mart Laar var forsvarsminister i Andrus Ansips tredje regjering fra 2011 til han ble rammet av et hjerneslag i 2012. Han trakk seg samtidig som leder for partiet Fedreland. Han satt som medlem av nasjonalforsamlingen frem til 2015.


== Historievitenskapelig arbeid ==
Ved uavhengigheten var Mart Laar en respektert historiker og forfatter av en rekke bøker om estisk og sovjetisk historie. Han har mastergrad i filosofi fra Universitetet i Tartu fra 1983 og doktorgrad i historie fra 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mart Laar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons }
Mart Laar på Twitter 
(en) Mart Laar hos Europaparlamentet
Liste over utøvere i Giro d’Italia 2009

Liste over utøvere i Giro d'Italia 2009


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
Startlist for Giro d'Italia 2009, procyclingstats
Offisielt nettsted 
(en) Giro d'Italia 2009 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sigmund Oksefjell

Sigmund Arne Oksefjell (født 4. mai 1949 i Kvinesdal) er en norsk Senterpartipolitiker. Ved direkte ordførervalg under kommunevalget 1999 ble han valgt til ordfører i Kvinesdal. Han fulgte dermed i fotsporene til sin far Tønnes Oksefjell, som var ordfører i Kvinesdal i 24 år. 
Selv om han som ung lovet at han ikke skulle bli politiker, ble han allerede i 1974 medlem av kommunestyret. Han har sittet i formannskapet og i Vest-Agder fylkesting og også vært varaordfører en periode. 
Han har overlatt gården på Oksefjell i Vesterdalen til sin eldste sønn og driver selv som inseminør og som konsulent for småkraftverk. Han har selv etablert et slikt på gården sin. 


== Stortingsvalget 2009 ==
Ved stortingsvalget 2009 var han Senterpartiets kandidat for Vest-Agder.


== Eksterne lenker ==
(en) Sigmund Oksefjell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lafferkurven

Lafferkurven er en teori innen økonomi som illustrerer tendensen til at økning av skatteleggingen over et visst nivå reduserer skatteinntekten i samfunnet. Eksempelvis vil 0% skattesats gi null skatteinngang, men også 100% skattesats vil gi null skatteinngang fordi ingen vil ha insentiv til å arbeide. 
Et visst nivå – et «Laffer-optimum» – vil representere den skattesatsen som gir maksimal skatteinngang for samfunnet. Dette nivået kan endre seg over tid, og er forskjellig fra samfunn til samfunn. Øker man skattene utover dette nivået, vil statens skatteinngang synke.
Lafferkurven ble oppkalt etter den amerikanske økonomen Arthur Laffer (født 1940) av Jude Wanniski som var skribent for The Wall Street Journal (som populariserte uttrykket), etter et møte i 1974 mellom Laffer, Wanniski, og de republikanske politikerne Donald Rumsfeld og Dick Cheney og hans pressesekretær Grace-Marie Arnett. Under en middag i Washington, DC hadde Laffer tegnet den på en serviett hvor han argumenterte mot president Gerald Fords skatteøkninger. Ideen og teorien bak er derimot eldgammel og intuitiv. Den arabiske skriftlærde Ibn Khaldun diskuterer ideen i sitt verk Muqaddimah fra 1377. Også John Maynard Keynes formulerte hvordan økt skattelegging over et visst nivå ville redusere skatteprovenyet for staten.Lafferkurven er sentral innen neoklassisk tilbudssideøkonomi, som argument for hvorfor skattelette vil kunne øke statens skatteinntekter. I praksis vil derimot en slik spådom avhenge av hvilket skattenivå landet har allerede, hvor store eller små uforløste produksjonspotensialer som finnes, hvor mange flere som kan hentes ut i arbeid, og hvordan alle disse faktorene avhenger av andre variable forhold.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arthur Laffer om Lafferkurven (engelsk) Arkivert 1. desember 2007 hos Wayback Machine.
Liezi

Liezi (列子, pinyin: Lièzi, «Mester Lie») er et daoistisk klassisk skrift tradisjonelt tilskrevet filosofen Lie Yukou ca. 400 f.Kr., men i virkeligheten antakelig tilkommet først åtte hundre år senere, på 400-tallet. Liezi ble opptatt som et daoistisk kanonisk skrift under Tang-dynastiet, som en fullkomne tomhets klassiker.
Liezi inneholder bl.a. lignelsen Yu Gong flytter fjell.


== Litteratur ==
Alfred Forke: "Geschichte der alten chinesischen Philosophie"; Hamburg 1964
Angus Charles Graham: The book of Lieh-tzŭ : a classic of the Tao. Columbia University Press Morningside ed. New York : Columbia Univ. Press, 1990
Eesti Energia

Eesti Energia er et estisk selskap som produserer elektrisk vannkraft, termisk energi, og råolje og naturgass fra oljesand, Selskapet ble grunnlagt i 1939 og har hovedkvarter i Tallinn, med produksjon i Narva m.m.
Underselskaper omfatter bl.a Eesti Põlevkivi, som utvinner oljeskifer, og Narva Õlitehas som produserer olje fra oljesanden. 
I 2008 hadde selskapet en årsomsetning på 578 mill euro.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eesti Energia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tallinna Kaubamaja

Tallinna Kaubamaja er et det tredje største estiske selskapet målt i omsetning, og driver varehandel med kjøpesentra under brandet «Kaubamaja» i en rekke estiske byer. Selskapet hovedkvarter i Tallinn.
I 2008 hadde selskapet en årsomsetning på 417 mill euro.


== Eksterne lenker ==
Tallinna Kaubamaja – selskapets hjemmeside.
Hansapank

Hansapank er Estlands største bank og fjerde største selskap målt etter omsetning. Banken og dens filialer er et datterselskap av svenske Swedbank, som er børsnotert i Stockholm. Hansapank har hovedkvarter i Tallinn.
I 2007 hadde selskapet en årsomsetning på 397 mill euro.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hansabank – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
BLRT Grupp

BLRT Grupp eller «BLRT-gruppen» er Estlands sjette største selskap målt etter omsetning, og produserer skip og driver verftsvirksomhet. Det er privat og ikke børsnotert.  Selskapet har hovedkvarter i Tallinn, og blant annet to skipsverft i Klaipeda (Western Shipyard og Baltija Shipbuilding Yard) og et i Åbo (Turku Repair Yard).
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 364 mill. euro.


== Eksterne lenker ==
BLRT Grupp – selskapets hjemmeside.
Merko Ehitus

Merko Ehitus eller «Merkogruppen» er Estlands sjuende største selskap målt etter omsetning, og er et bygg- og anleggsfirma som produserer ferdigbygg, forretningsbygg og byggevarer. Det er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der..
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 297 mill euro.


== Eksterne lenker ==
Merko Ehitus – selskapets hjemmeside.
Nordecon

Nordecon AS er Estlands åttende største selskap målt etter omsetning, og driver bygg- og anleggsvirksomhet. Det er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der. Selskapet er det største anleggsselskapet i Baltikum og har virksomhet også i Latvia og Litauen.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 247 mill euro.


== Eksterne lenker ==
Nordecon International – selskapets hjemmeside.
Eesti Kesko

Eesti Kesko er Estlands tiende største selskap målt etter omsetning, og driver varehandel, detaljhandel, salg av bildeler, osv i Estland. Det er et datterselskap av det finske, multinasjonale selskapet Kesko, børsnotert i Helsingfors. Selskapet er det største grossistselskapet i Estland.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 190 mill euro.


== Eksterne lenker ==
Kesko – selskapets globale hjemmeside.
Olympic Entertainment Group

Olympic Entertainment Group er Estlands ellevte største selskap målt etter omsetning, og er et selskap som eier kasinoer og tilbyr gambling. Det er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 179 mill euro.


== Eksterne lenker ==
OEG – selskapets hjemmeside.
Järvevana

Järvevana er Estlands tolvte største selskap målt etter omsetning, og er et selskap som driver bygge- og anleggsvirksomhet. Det har vært omfattet av rettstvister omkring økonomiske misligheter. Selskapet er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 178,9 mill euro.


== Eksterne lenker ==
Järvevana Arkivert 28. august 2014 hos Wayback Machine. – selskapets hjemmeside.
K.Kværner

K. Kværner ble etablert på Kløfta i 1934,
Formålet var å drive med trelastproduksjon, sagbruk
og høvleri. Senere spesialisertebedriften seg på listverk.
Bedriften kan spore sin historie hele 130 år tilbake,
da F.W. Henriksens Høvleri & Kassefabrikk ble etablert
i Oslo. Det var her Kristian Kværner ble ansatt som
bruksbestyrer, og han planla snart sagbruk og høvleri
på Kløfta.
I 1976 brant bedriften ned til grunnen. Alt ble bygget
opp igjen, produksjonen ble gjenopptatt, og bedriften
kunne fortsette i nye og mer moderne former.
I dag eies selskapet av tredje og fjerde generasjon
Kværner.
Eesti Raudtee

Eesti Raudtee er Estlands jernbane-selskap, og femtende største selskap målt etter omsetning. Det ble dannet i 1992 utfra republikkens utstyr og anlegg fra sovjetperioden, og delprivatisert  66% i 2001. I 2006 ble derimot selskapet re-nasjonalisert. Selskapet har hovedkvarter i Tallinn.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 115 mill euro.


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Eesti Raudtee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Viru Keemia

Viru Keemia Grupp er Estlands sekstende største selskap målt etter omsetning. Det er et holdingselskap innen kjemisk industri og ulik energiproduksjon], samt metall-raffinering. VKG Oil driver oljeproduksjon utfra oljeskifer. Selskapene under gruppen produserer også metallkonstruksjoner og rør, og driver transport. Dessuten driver et datterselskap vannforsyning. Selskapet har hovedkvarter i Kohtla-Järve og flere produksjonsanlegg der.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 175 mill euro.

		
		
		


== Eksterne lenker ==
Viru Keemia – selskapets hjemmeside.
Eesti Gaas

Eesti Gaas er et estisk selskap. Det er eid av russiske Gazprom (37,02 %), tyske E.ON Ruhrgas (33,66 %), finske Fortum Oyj (17,72 %) og Itera Latvija (9,85 %). Selskapet driver Estlands transmisjonssystem og rørledninger for transport av naturgass, og har hovedkvarter i Tallinn.
I 2008 hadde selskapet en årsomsetning på 104 millioner euro.


== Eksterne lenker ==
Eesti Gaas – selskapets hjemmeside.
Silvano Fashion Group

Silvano Fashion Group er et estisk selskap som produserer klær og tekstilvarer. Selskapet er børsnotert i Tallinn og har hovedkvarter der.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 108,39 millioner euro.


== Eksterne lenker ==
Silvano Fashion Group – selskapets hjemmeside.