jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paul-Anders Simma

Paul-Anders Simma (født 27. september 1959 i Karesuando) er en samisk filmregissør og journalist bosatt i Tromsø.
Han vokste opp i grensetraktene mellom Sverige, Norge og Finland og utdannet seg til filmregissør ved Dramatiska institutet i Stockholm. Han har laget en rekke prisbelønte kortfilmer, spillefilmer og dokumentarfilmer. Simma har arbeidet i Sveriges Television og ved Nordnorsk filmsenter.


== Filmografi ==
Kortfilmer og dokumentarfilmerBakom Natt og Dag 1988
Let´s Dance 1991
Viddas Testamete 1994
Vredens marker 1994
Et hundeliv 1996
Gi oss skjelettene våre! 1999
Iisko-Matti og kjærligheten 2000
Å leve med bjørner 2008
Poron surma 2012
Olga 2013
Power of Yoik 2018
My Dear Mother 2020SpillefilmerStol på ministeren 1996


== Priser ==
Amandaprisen «Beste ungdomspris 1993» for Let's Dance
«Winner Documentary Film Prize of the IG Metall 1999» Nordische Filmtage Lübeck for Gi oss skjelettene våre!
«Best Director Award 2014» in the ‘Medium’ category at the Al-jazeera International Documentary Film Festival for Olga
«Prize of the International Jury 2015» at the International Film Festival EKOTOPFILM – ENVIROFILM  for Olga
«Documentary Film Prize 2019» 61st Nordische Filmtage Lübeck for Power of Yoik
«The Estonian People's Prize 2020»  XXXIV Pärnu Film Festival for My Dear Mother
«Winner 2020» ReelHeART International Film and Screenplay 
Festival Toronto for My Dear Mother
«Silver Award Winner Main Cathegories Best Feature Foreign 2020» Queen Palm International Film Festival for My Dear Mother
«Best documentary 2021» Black Hills Film Festival for My Dear Mother


== Referanser ==


== Kilder ==
Paul-Anders Simma 50 år. Fødselsdagsomtale i Aftenposten Kultur 27. september 2009 side 19.


== Eksterne lenker ==
(en) Paul-Anders Simma på Internet Movie Database 
(sv) Paul-Anders Simma i Svensk Filmdatabas 
(da) Paul-Anders Simma på Filmdatabasen 
(fr) Paul-Anders Simma på Allociné 
(en) Paul-Anders Simma på AllMovie 
(en) Paul-Anders Simma hos The Movie Database
Oral Roberts

Granville Richard James Oral Roberts III (født 24. januar 1918, død 15. desember 2009) var en amerikansk kristen TV-evangelist. 
Roberts ble en omreisende helbredelsespredikant etter å ha avsluttet sine college-studier uten å ta eksamen. Han gjennomførte hundrevis av foredrag på nasjonale og internasjonale møter og kongresser. Det hendte at tusenvis av syke mennesker sto i kø i timevis, mens de ventet på at Oral Roberts skulle be for dem, slik at de kunne bli friske igjen. 
Han grunnla Oral Roberts University i Tulsa i Oklahoma i 1963, ifølge ham selv gjorde han dette på kommando fra Gud. Universitetet fikk sine første studenter i 1965. For å kunne begynne på denne skolen måtte studentene signere en kontrakt om at de ikke skulle drikke alkohol, røyke, eller delta i seksuelle aktiviteter av noe slag mens de gikk der.


== Referanser ==
Res Publica (parti)

Res Publica var et politisk parti i Estland. Det tilhørte den konservative partifamilien, men har også blitt beskrevet som nokså liberalt og populistisk med en pragmatisk og teknokratisk holdning.Res Publica ble etablert i 1989 som en organisasjon for unge konservative intellektuelle. Etter Estlands uavhengighet fra Sovjetunionen kom Res Publica, som ikke var knyttet til noe bestemt parti, til å få stor innflytelse på landets økonomiske politikk. Mange av Res Publicas medlemmer stilte til valg for Fedrelandsunionen og Reformpartiet i 1990-årene, men organisasjonen stilte egne valglister i noen kommuner. Res Publica ble omdannet og registrert som et politisk parti i 2001. Partiet het «Samling for republikken – Res Publica» (estisk: Ühendus Vabariigi Eest – Res Publica) til det ble forkortet i 2005. Da Res Publica trådte frem som et politisk parti, var få av de opprinnelige grunnleggerne fortsatt med.Partiet ble landets største høyreparti ved valget i 2003 med 24,6 % av stemmene. Partilederen Juhan Parts ble deretter regjeringssjef i samarbeid med Reformpartiet og Folkeunionen. Partiene samarbeidet også i bystyret i Tallinn. Regjeringen arbeidet for estisk medlemskap i EU og NATO, noe som skjedde i 2004. Ved inntredelsen i EU ble Res Publica fullverdig medlem av Det europeiske folkeparti, etter å ha vært assosiert medlem siden 2003.Da Parts-regjeringens falt i 2005, ble Res Publica marginalisert. Mange konservative var bekymret for hvordan Res Publica og Fedrelandsunionen delte velgerne mellom seg. I 2006 slo de seg sammen til partiet Fedreland.


== Ledere ==
Rein Taagepera 2001–2002
Juhan Parts 2002–2005
Taavi Veskimägi 2005–2006


== Valghistorikk ==


== Referanser ==
Brutte omfavnelser

Brutte omfavnelser (spansk: Los abrazos rotos) er en spansk film regissert av Pedro Almodóvar i 2009. Det er en spansk romantisk thriller skrevet, produsert og regissert av Almodóvar. Den kan beskrives som en fortelling om farlig kjærlighet og har en stil som minner om amerikansk film noir fra 1950-tallet.Mange av filmens temaer er referanser til film noir i form av fimplakater, lyssetting i hard kontrast og filmens figurers kamp med deres forbudte begjær. Imidlertid er den, som med de fleste av filmene til Almodóvar, filmet i sprakende farger framfor film noirs kjennetegn i svart og hvitt. Skuespillerne omfatter mange av de samme skuespillerne som Almodóvar liker å jobbe med: Ángela Molina, Lola Dueñas og Penélope Cruz (hennes fjerde film med regissøren). 
Filmens lydspor inneholder musikk av Cat Power, Uffie, Can og Alberto Iglesias.


== Rollebesetning ==
Penélope Cruz - Magdalena "Lena" Rivas
Blanca Portillo - Judit
Lluís Homar - Mateo Blanco / Harry Caine
Lola Dueñas - Lectora de labios
Ángela Molina - Fru Rivas
Rossy de Palma - Julieta
José Luis Gómez - Ernesto Martel
Tamar Novas - Diego
Rubén Ochandiano - Ray X / Ernesto Martel, Jr.
Chus Lampreave - Portera
Kiti Manver - Madame Mylene
Mariola Fuentes - Edurne
Carmen Machi - Chon
Kira Miró - Modelo
Alejo Sauras - Álex


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Brutte omfavnelser på Internet Movie Database 
(no) Brutte omfavnelser hos Filmfront 
(sv) Brutte omfavnelser i Svensk Filmdatabas 
(da) Brutte omfavnelser i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Brutte omfavnelser på Allociné 
(nl) Brutte omfavnelser på MovieMeter 
(en) Brutte omfavnelser på AllMovie 
(en) Brutte omfavnelser på Turner Classic Movies 
(en) Brutte omfavnelser på Rotten Tomatoes 
(en) Brutte omfavnelser på Metacritic
Aktuator

Aktuator er et forstillingsorgan  som ved hjelp av elektrisk strøm, (strømstyrt) elektrisk spenning, (spenningsstyrt) pneumatikk (luftstyrt) eller hydraulikk (væskestyrt) utfører en mekanisk bevegelse på pådragsorganet. Den mekaniske bevegelsen  brukes til å omstille for eksempel ventiler. 
Aktuatoren blir som oftest betjent med et standard instrumentsignal via en regulator (IP omformer) eller ved hjelp av elektronikk. 
Aktuatorer av ulike typer har stor utbredelse i mekatroniske system, innen skipsautomatisering, på anleggsmaskiner, lastebiler osv. 


== Se også ==
Trykkluftmekanisering
Muhammad Abduh

Muhammad Abduh (født 1849 i Alexandria, Egypt, død 11. juli 1905) var en egyptisk jurist, religiøs lærd og liberal reformer av islam. Han regnes som grunnleggeren av den islamske modernismen. 
Mohammad Abduh ønsket å gjøre islam forenlig med det 19. århundres rasjonalisme. Ifølge ham kunne ikke muslimer bare stole på tolkningene av tekstene som var levert av middelalderens geistlige. Islam måtte reformeres slik at det tritt med skiftende tider. 
Hans muslimske motstandere refererer til ham som en vantro, mens hans tilhengere kalte ham en vismann og leder. I sine utgitte verker skildrer han Gud som en allmektig person som utdanner menneskeheten fra barndommen til ungdommen og deretter videre til voksenlivet. Ifølge ham er islam den eneste religionen som kan påvises ved resonnement. 
Muhammad var imot polygami og mente at det var en arkaisk skikk. Han trodde på en form for islam som ville frigjøre menn fra slaveri, gi like rettigheter til alle mennesker, og avskaffe rasediskriminering og religiøs tvang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Center for Islam and Science: Muhammad `Abduh
Res publica (andre betydninger)

Res publica kan vise til:

Res publica – et latinsk uttrykk, opprinnelsen til ordet «republikk»
Res Publica Romanorum – Den romerske republikk
Om staten (opprinnelig latin De re publica) – en dialog om romersk politikk av Cicero
Res Publica (parti) – et tidligere politisk parti i Estland
Res Publica (tankesmie) – en norsk tankesmie som har støtte fra fagbevegelsen
Tsjirkej-demningen

Tsjirkej-demningen er en russisk demning med vannkraftverk (russisk: Чиркейская ГЭС, eller Tsjirkejskaja GES) i elva Sulak i Dagestan. Dette er Russlands nest høyeste demning. Vannkraftverket ble ferdigstilt i 1977 etter fire års arbeid. 
Kraftverket har en installert effekt er 1 000 MW, fordelt på fire turbiner. Demningen er en buedam som er hele 232,5 meter høy og 330 meter lang. Reservoaret er på 42,5 km², og ved fulle magasin er vannvolumene 2 780 millioner m³.
I elva Sulak i Dagestan er det i alt fem vannkraftverk på totalt 1 763 MW kapasitet:

Tsjirkej-demningen (Tsjirkejskaja GES, øverst, 1 000 MW)
Gergebil-demningen (Gergebilskaja GES, 17,8 MW)
Tsjirjurt vannkraftverk (Tsjirjurtovskije Kompleks, i alt 3 demninger, 125 MW)
Tsjirjurt-1-demningen (Tsjirjurtskaja GES-1, 72 MW)
Tsjirjurt-2-demningen (Tsjirjurtskaja GES-2, 9 MW)
Gelbakh-demningen (Gelbakhskaja GES, 44 MW)
Miatli-demningen (Miatlinskaja GES, 220 MW)
Irganaj-demningen (Irganajskaja GES, 400 MW)
Lauritz Bastiansen Stabel

Laurits Bastianssen Stabel (født 1604, død 18. januar 1669) var en norsk embedsmann.
Han var først fogd i Inderøy og Sparbu 1632–34, et embede han ble fradømt.  Stabel flyttet så til Stjørdal og ble fogd der fra 1636 og var sogar ombudsmann for Reins kloster len i 1641. Etter flytting til Trondheim ble han eier av blant andre gårdene Leangen, Rønningen, Persaunet og Brøset. Stabel var borgermester i 1665 frem til sin død i 1669.
Han hadde syv barn med sin første kone, Karen Eilertsdatter Schøller (1615–46).  Stabel hadde ti barn med sin annen kone, Susanne Pedersdatter Krabbe (1627–1700).
I 1639 ga han en overdådig altertavle som gave til Værnes kirke. Altertavla er utført av den dansk-bergenske bilthuggeren Søffren Oellssen.


== Se også ==
Slekten Stabel


== Referanser ==
Gergebil-demningen

Gergebil-demningen er en russisk demning med vannkraftverk i den 144 km lange elva Sulak i Dagestan, som renner ut i kaspihavet fra østsidene av Kaukasus helt sør i Russland mot grensen til Aserbajdsjan. Dette anlegget har en beskjeden installert vannkraftkapasitet på 17,8 MW, fordelt på fem små turbiner. Anlegget stod ferdig i 1956, men ble oppgradert i 1994.
I elva Sulak i Dagestan er det i alt fem vannkraftverk på totalt 1 763 MW kapasitet:

Tsjirkej-demningen (Tsjirkejskaja GES, øverst, 1 000 MW)
Gergebil-demningen (Gergebilskaja GES, 17,8 MW)
Tsjirjurt vannkraftverk (Tsjirjurtovskije Kompleks, i alt 3 demninger, 125 MW)
Tsjirjurt-1-demningen (Tsjirjurtskaja GES-1, 72 MW)
Tsjirjurt-2-demningen (Tsjirjurtskaja GES-2, 9 MW)
Gelbakh-demningen (Gelbakhskaja GES, 44 MW)
Miatli-demningen (Miatlinskaja GES, 220 MW)
Irganaj-demningen (Irganajskaja GES, 400 MW)


== Eksterne lenker ==
RusHydro – kraftstasjonens webside.
Miatli-demningen

Miatli-demningen er en russisk demning med vannkraftverk i den 144 km lange elva Sulak i Dagestan, som renner ut i Kaspihavet fra østsiden av Kaukasus helt sør i Russland mot grensen til Aserbajdsjan. Dette anlegget har en installert vannkraftkapasitet på 220 MW fordelt på to turbiner, og årsproduksjonen er på 690 GWt. Anleggsarbeidene var ferdige i 1986.
Demningen er 86,5 meter høy og 179 meter lang. 
I elva Sulak i Dagestan er det i alt fem vannkraftverk på totalt 1 763 MW kapasitet:

Tsjirkej-demningen (Tsjirkejskaja GES, øverst, 1 000 MW)
Gergebil-demningen (Gergebilskaja GES, 17,8 MW)
Tsjirjurt vannkraftverk (Tsjirjurtovskije Kompleks, i alt 3 demninger, 125 MW)
Tsjirjurt-1-demningen (Tsjirjurtskaja GES-1, 72 MW)
Tsjirjurt-2-demningen (Tsjirjurtskaja GES-2, 9 MW)
Gelbakh-demningen (Gelbakhskaja GES, 44 MW)
Miatli-demningen (Miatlinskaja GES, 220 MW)
Irganaj-demningen (Irganajskaja GES, 400 MW)


== Eksterne lenker ==
RusHydro – kraftverkets webside.
Tsjirjurt vannkraftverk

Tsjirjurt vannkraftverk er et russisk vannkraftverk i den 144 km lange elva Sulak i Dagestan, som renner ut i Kaspihavet fra østsidene av Kaukasus helt sør i Russland mot grensen til Aserbajdsjan. Dette anlegget har en beskjeden installert vannkraftkapasitet på bare 125 MW, fordelt på tre små demninger. Anlegget stod ferdig i 1964
Den høyeste av demningene (Tsjirjurt 1) er 37,5 meter høy og 43 meter lang, og stod ferdig i 1964. 
I elva Sulak i Dagestan er det i alt fem vannkraftverk på totalt 1 763 MW kapasitet:

Tsjirkej-demningen (Tsjirkejskaja GES, øverst, 1 000 MW)
Gergebil-demningen (Gergebilskaja GES, 17,8 MW)
Tsjirjurt vannkraftverk (Tsjirjurtovskije Kompleks, i alt 3 demninger, 125 MW)
Tsjirjurt-1-demningen (Tsjirjurtskaja GES-1, 72 MW)
Tsjirjurt-2-demningen (Tsjirjurtskaja GES-2, 9 MW)
Gelbakh-demningen (Gelbakhskaja GES, 44 MW)
Miatli-demningen (Miatlinskaja GES, 220 MW)
Irganaj-demningen (Irganajskaja GES, 400 MW)


== Eksterne lenker ==
RusHydro – anleggets webside.
Irganaj-demningen

Irganaj-demningen er en russisk demning med et vannkraftverk i den 144 km lange elva Sulak i Dagestan, som renner ut i Kaspihavet fra østsidene av Kaukasus helt sør i Russland mot grensen til Aserbajdsjan. Dette anlegget har en installert vannkraftkapasitet på 400 MW, fordelt på to turbiner, men dette planlegges å bli doblet ved utvidelse til 800 MW fordelt på fire turbiner. Anlegget stod ferdig i 1964
Kraftverket stod ferdig i 1998, etter anleggsarbeider siden 1977. Det er utvidelsesplaner for anlegget.
I elva Sulak i Dagestan er det i alt fem vannkraftverk på totalt 1 763 MW kapasitet:

Tsjirkej-demningen (Tsjirkejskaja GES, øverst, 1 000 MW)
Gergebil-demningen (Gergebilskaja GES, 17,8 MW)
Tsjirjurt vannkraftverk (Tsjirjurtovskije Kompleks, i alt 3 demninger, 125 MW)
Tsjirjurt-1-demningen (Tsjirjurtskaja GES-1, 72 MW)
Tsjirjurt-2-demningen (Tsjirjurtskaja GES-2, 9 MW)
Gelbakh-demningen (Gelbakhskaja GES, 44 MW)
Miatli-demningen (Miatlinskaja GES, 220 MW)
Irganaj-demningen (Irganajskaja GES, 400 MW)


== Eksterne lenker ==
RusHydro – anleggets webside.
Aries 32

Aries 32 er en langkjølet, kutterrigget seilbåt konstruert av amerikaneren Thomas Gillmer. Båten er lik Roughwater 33 og Wetherly 32, som ble bygget i USA og i Taiwan i årene 1973 til 1985 i ca. 20 eksemplarer. Båten har et 32 fot langt skrog, en lengde i vannlinjen på 26 fot, den er 290cm bred, 150cm dyp og veier 7500 kg.


== Referanser ==
HAH

HAH kan vise til:

IATA-koden for Prince Said Ibrahim internasjonale lufthavn.
ICAO-flyplasskode for Air Comores International
H. A. H. Paulsen, Hans Arnt Hartvig Paulsen
Viktor Arnar Ingólfsson

Viktor Arnar Ingólfsson (født 12. april 1955 i Akureyri, Island) er en islandsk kriminalforfatter.
Viktor er utdannet sivilingeniør og ansatt i det islandske vegvesenet. Hans kriminalromaner er oversatt til flere språk, og er to ganger blitt nominert til den nordiske prisen Glassnøkkelen. I 2008 dramatiserte Ríkisútvarpið romanen Afturelding som en fire-episoders TV-serie under navnet Mannaveiðar. Serien ble samme år vist på NRK med tittel Menneskejegeren.


== Bibliografi ==
Dauðasök (1978)
Heitur snjór (1982)
Engin spor (1998)
Flateyjargáta (2002)
Afturelding (2005)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bókmenntir.is - Viktor Arnar Ingólfsson på bokmenntir.is (engelsk)
Viktor Arnar Ingólfsson på schwedenkrimi.de (tysk)
Hey-Hey-Hey-Hey! (sang fra 1958)

«Hey-Hey-Hey-Hey!» er en sang som ble skrevet og fremført av Little Richard (som egentlig heter Richard Penniman). Han ga den ut i januar 1958 som B-side til singlen Good Molly Miss Molly. Sangen ble innspilt 5. september 1956 i New Orleans. Den het «Hey-Hey-Hey-Hey! (Goin' Back to Birminghm)» da den ble innspilt.
«Hey Hey Hey Hey!» var opprinnelig et allsangparti som ble lagt til av Richards selv i hans versjon av «Kansas City» (komponert av Jerry Leiber og Mike Stoller).The Beatles ga også ut en coverversjon av medleyen «Kansas City»/«Hey-Hey-Hey-Hey!» på albumet Beatles for Sale  – se The Beatles' versjoner under «Kansas City».


== Referanser ==
Kolyma vannkraftverk

Kolyma vannkraftverk er et russisk vannkraftverk i elva Kolyma i det nordøstlige Sibir. Vannkraftverket har en installert produksjonskapasitet på 900 MW. Kraften brukes til i industrien i området, inklusive byen Magadan.
Alcántara-demningen

Alcantara-demningen med Jose Oriol vannkraftverk er anlagt i elva Tajo, provinsen Cáceres i det vestre Spania med en installert produksjonskapasitet på 1 410 MW. Det ligger like ved stedet hvor elva renner inn i Portugal. Anlegget slik det står nå stod ferdig utbygd i 1969, men det ble bygget ut i to faser siden andre verdenskrig.
Utbyggingsfasene omfatter:

Alcantara I nederst (1946) – 14 meter høy og 177 meter lang demning. 494 MW effekt installert.
Alcantara II øverst (1969) – 135 meter høy og 570 meter lang gravitasjonsdam. 916 MW effekt fordelt på 4 x 229 MW francisturbiner
Talaván i sørøst (1977) – 15 meter høy og 280 meter lang demning i sideelva Talávan. Dette reservoaret øst for E-803 er samtidig et europeisk fuglefredningsområde (ZEPA), nummer ES0000418, som inngår i Natura 2000.Operatør er det spanske energiselskapet Iberdrola SA.
Reservoaret som skapes har et areal av 104 km² (10.400 hektar), mens vannmassene når et volum på hele 3.160 millioner m³. Dette er dermed Europas nest største oppdemmede reservoar. Det ble delvis demmet opp som mottiltak mot tørke i området, men etter at anlegget stod ferdig har tørkeproblemene forflyttet seg til portugisisk område nedenfor dammen.
Bare 600 nedenfor demningen løper Alcántara-broen fra Romerriket over elven.
Lengre oppe i samme strekning av Tajo-elva følger hnhv Arrocampo-demningen og Valdecañas-demningen.
Kraftverket er oppkalt etter José María Oriol, en tidligere leder for Spanias nasjonale vannkraftvirksomhet.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Alcantara I - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
«Downstream propagation of hydrological droughts in highly regulated transboundary rivers: case of the Tagus River between Spain and Portugal» - i Striver Bulletin nr 3, 2008, side 27. Besøkt 17. januar 2012.
(Marie’s the Name) His Latest Flame

«(Marie's the Name) His Latest Flame» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Doc Pomus og Mort Shuman. Den ble skrevet for Elvis Presley, som var den første til fremføre den. «(Marie's the Name) His Latest Flame» var én av 25 sanger som Pomus og Shuman skrev for Presley.
Sangen ble spilt inn av Presley i RCA Studio B, Nashville, 26. juni 1961. Den ble utgitt på singlen RCA 47-7908 8. august 1961. Produsent var Steve Sholes og tekniker var Bill Porter.B-siden var «Little Sister».
Den relativt intense melodien med en Bo Diddley-beat gjorde det godt både på pop og adult contemporary-radiostasjonene.
Men selv om låten var skrevet for Elvis så var det Del Shannon som ble den første til å spille den inn 21 juni 1961, og til å gi den ut noen dager senere.
Coverversjoner har blitt spilt inn på plate av  alternativrockbandet The Smiths (som en del av en live medley med dets sang «Rusholme Ruffians», som fulgte en identisk akkordprogresjon), punkbandet The Misfits, heavy metal-bandet Scorpions, det italienske alternativrock-bandet Verdena samt Brian May.
El Vez spilte inn en singleversjon med den lett endrede tittelen «(Maria's the Name) of His Latest Flame».
Den ble også utgitt som coverversjon med hjemmeinnspillingsartisten R. Stevie Moore på hans album Everything fra 1984.
Undergrunnsbandet «easter» fra Los Angeles (med medlemmer fra den tidlige punkscenen: Danny Dean og Mike Ness på gitar, Chad Carrier på bass og Korky på trommer) spilte inn sangen. Den var med på CD-platen Greatest Hits, som ble utgitt i 2008, men endret tittelen til «Latest Flame».


== Norsk versjon ==
Eldar Vågan har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Gå for gull». Vazelina Bilopphøggers har spilt inn sangen. Den ble utgitt på albumet Gå for gull! (Slagerfabrikken/Opal SLP 99008 (LP), Slagerfabrikken/Opal SCD 99008 (CD)) i 1987.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Kazuo Hatoyama

Kazuo Hatoyama (født 6. mai 1856, død 3. oktober 1911) var en japansk jurist og politiker. Han studerte juss ved Yale University i USA og ble den første japaner som avla juridisk doktorgrad. Han ble senere medlem av det japanske underhuset og ble president for dette. Han var en periode også viseutenriksminister. Kazuo Hatoyama regnes som grunnleggeren av Hatoyama-dynastiet i japansk politikk og er oldefar til tidligere statsminister Yukio Hatoyama.
Kazuo Hatoyamas sønn Ichirō Hatoyama var medlem av underhuset og statsminister i perioden 1954 til 1956. Sønnen grunnla Japans liberaldemokratiske parti, landets dominerende politiske parti i tiden 1955 til 2009.  Hans yngre bror Hideo Hatoyama (1884–1946) var en fremtredende jussprofessor, som mot slutten av sitt liv også ble medlem av underhuset. 
Den fremste familiemedlemmet i tredje generasjon var Iichirō Hatoyama, sønn av Ichirō Hatoyama. Iichirō Hatoyama var administrativ visefinansminister, den ledende administrative stilling i finansdepartementet, før han ble innvalgt i overhuset og tjente som utenriksminister fra 1976 til 1977. Iichirō Hatoyama er far til Yukio Hatoyama og Kunio Hatoyama, begge framtredende politikere i Japan, og fjerde generasjon i dynastiet Hatoyama. Yukio Hatoyama ble valgt til landet statsminister i september 2009.


== Litteratur ==
Mayumi Itoh: The Hatoyama dynasty: Japanese political leadership through the generations, New York: Palgrave Macmillan, 2003


== Referanser ==
Ichirō Hatoyama (1883–1959)

Ichirō Hatoyama (鳩山 一郎, Hatoyama Ichirō, (født 1. januar 1883, død 7. mars 1959) var en japansk politiker. Han var Japans statsminister fra desember 1954 til desember 1956. Ichirō Hatoyama grunnla i 1955 Japans liberaldemokratiske parti, som var landets dominerende politiske parti fram til 2009.  
Ichirō Hatoyama regnes som medlem av andre generasjon i Hatoyama-dynastet i japansk politikk. Han var sønn av Kazuo Hatoyama og far til Iichirō Hatoyama. Sønnen var administrativ visefinansminister, den ledende administrative stilling i finansdepartementet, før han ble innvalgt i overhuset og tjente som utenriksminister fra 1976 til 1977. Ichirō Hatoyama er bestefar til Yukio Hatoyama og Kunio Hatoyama, begge framtredende politikere i Japan. Yukio Hatoyama, som i sin politiske tenkning er sterkt påvirket av bestefaren, ble valgt til landet statsminister i september 2009. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mayumi Itoh: The Hatoyama dynasty: Japanese political leadership through the generations, New York: Palgrave Macmillan, 2003


== Eksterne lenker ==
(en) Ichirō Hatoyama – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ichirō Hatoyama (1883–1959) hos Find a Grave
Almendra-demningen

Almendra-demningen er en demning med et vannkraftverk – Villarino I vannkraftverk, i provinsen Salamanca i Spania. Demningen  gir kraft til kraftverket som har en installert produksjonskapasitet på 857 MW. Anleggsarbeidet med anlegget foregikk fra 1963 til ferdigstillelsen i 1970. Det ligger i elva Tormes, i nedbørfeltet til Duero, ikke langt fra Portugal. 
Reservoaret er på 46,5 km², mens vannmassene som demmes opp kan nå et volum på 2 649 millioner m³. Selve damanlegget er 202 meter høyt og drøye 500 meter langt.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Almendra - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Embalses.net.