jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Scelidosaurus

Scelidosaurus var en planteetende dinosaur som levde tidlig i jura-perioden. Scelidosaurus var en av de første panserdinosaurene. Den var på størrelse med en liten ku og var ingen stor dinosaur. Men den var sannsynligvis for tung til å løpe fra fiendene sine, så den brukte panseret til å forsvare seg med. Det bestod av rader med benknotter som sto ut av skinnet på ryggen, fra baksiden av skallen til haletippen. Da Scelidosaurus levde, var nok knottene dekket av et hornlag, og de var trolig svært spisse. Bena til Scelidosaurus var trolig kraftige og den gikk på alle fire. 

Panserdinosaurene  utviklet seg ikke før sent i jura og tidlig i kritt. Forskere har alltid trodd at Scelidosaurus må ha vært stamfaren til de typene som kom senere. To store grupper var kamøglene, for eksempel Stegosaurus, med rett oppstående plater og pigger på ryggen, og platedinosaurene, for eksempel Ankylosaurus , med vannrette skjold og pigger som stakk ut fra sidene. Det er mest sannsynlig at Scelidosaurus tilhørte den gruppen som utviklet seg til platedinosaurene. En av grunnene til at man tror dette, er at hodeskallen til Scelidosaurus var omgitt av benplater, slik den var på de senere platedinosaurene, men ikke på kamdinosaurene. Man har imidlertid ikke funnet fossiler av pansrete dinosaurer fra de 40 millionene årene som skiller mellom Scelidosaurus og de senere pansrete formene.


== Eksterne lenker ==
(en) Scelidosaurus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Scelidosaurus hos Fossilworks 
(en) Kategori:Scelidosaurus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Scelidosaurus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Scelidosaurus – detaljert informasjon på Wikispecies
Base Antártica Gabriel de Castilla

Gabriel de Castilla er en av to spanske forskningsstasjoner i Antarktis, beliggende på Deceptionøya i øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Basen er bemannet i sommerhalvåret.
Basen ble etablert i sesongen 1989–90 og forvaltes av det spanske forsvaret, men driver vitenskapelig forskning i regi av den spanske polarkomiteen. Basen kan innkvartere opp til 14 personer, vanligvis delt mellom 6-7 forskere og 7-9 i teknisk støtte.
Basen gjennomfører vitenskapelige aktiviteter innen meteorologi, miljøovervåking, kartografi, jordmagnetisme, biologi, geologi, geofysikk og seismikk. Stasjonen overvåker den vulkanske aktivitetet på øya, som opplevde flere utbrudd i perioden 1967–1970.
Et viktig formål med basen er å vise spansk tilstedeværelse i området i samsvar med Antarktistraktaten, for å sikre overholdelse og respekt for internasjonal lov i Antarktis.
Basen er oppkalt etter den spanske oppdageren og navigatøren Gabriel de Castilla, som i 1603 ledet en ekspedisjon gjennom Drakestredet og rapporterte at de hadde seilt så langt sør som til 64° S.


== Eksterne lenker ==
(es) Base Gabriel de Castilla
Bechowiec-1

Bechowiec-1 er en polsk maskinpistol produsert under andre verdenskrig.
Den ble designet og produsert av undergrunnsorganisasjonen Armia Krajowa. Det var i 1943 at ingeniøren Henryk Strąpoć designet den, og den ble så produsert i flere undergrunnsverksteder.
Våpenet var designet til å brukes i undergrunnsoppdrag, så den måtte være liten, men likevel presis og enkelt å bruke. Den brukte standard 9 x 19 mm Luger ammunisjon som også fienden (tyskerne) brukte. Mellom sommeren 1943 og juli 1944 ble det bygget ca. 11 eksemplarer. Alle ble brukt under Operation Tempest. Det er kun ett kjent eksemplar igjen, som befinner seg på det polske forsvarsmuseum i Warszawa.
David Ginola

David Ginola (født 25. januar 1967 i Gassin i Provence-Alpes-Côte d'Azur), er en tidligere fransk fotballspiller. Han er også kjent som modell og skuespiller. Han startet sin fotballkarriere i 1985 i Sporting Toulon Var, og spilte for en rekke franske klubber før han ble kjøpt opp av Newcastle for 2,5 millioner pund i 1995. Her ble hans varemerke som en teknisk god fotballspiller etablert. 
Etter hvert fikk han også for vane å komme på kant med sine managere. Etter to år i Newcastle røk han uklar med manager Kenny Dalglish, og ble solgt til Tottenham i juli 1997. 
Det var i perioden som Tottenham-spiller at han i 1999 ble valgt til PFA Player of the Year og Football Writers' Association Footballer of the Year. Han vant også sitt eneste klubb-trofé hos Tottenham, da de vant ligacupen i 1999. Ginola ble i juli 2000 kjøpt opp av Aston Villa for 3 millioner pund. Han var ikke fornøyd med at Tottenham solgte ham, og sa at nyheten om salget hadde slått ham ned som en bombe.I januar 2002 ble han utestengt i to kamper og bøtelagt en sum på 22 000 pund da han tråkket på en motstander og begynte å kjefte på fjerde-dommeren fordi han ble utvist.
 I 2002 gikk han til Everton hvor han spilte kun fem kamper før han i mai samme år annonserte at han la opp som aktiv fotballspiller.
Ginola har spilt i to filmer etter at han sluttet med fotballen, Mr Firecul og The Last Drop, og han var stemmeskuespiller i den franske versjonen av Nemo. Han var også modell for hårpleiefirmaet L'Oréal, og har også reklamert for Renault. I 2008 ble Ginola prisbelønt for en rosévin fra hans vingård i Provence.


== Meritter ==
Paris SG

Fransk ligamester: 1994
Fransk cup-vinner: 1993, 1995
Fransk liga-cup-vinner: 1995Tottenham Hotspur

Engelsk ligacup: 1999Individuelle utmerkelser:

Årets franske spiller: 1994
PFA Player of the Year: 1999
Football Writers' Association Footballer of the Year 1999
Årets spiller i Tottenham: 1998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Ginola – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) David Ginola på Internet Movie Database 
(en) David Ginola hos The Movie Database 
David Ginola på Twitter 
(de) David Ginola – Munzinger Sportsarchiv 
(en) David Ginola – FIFA 
(fr) David Ginola – LÉquipe 
(en) David Ginola – Transfermarkt 
(en) David Ginola – Transfermarkt (manager) 
(en) David Ginola – national-football-teams.com 
(en) David Ginola – FootballDatabase.eu 
(en) David Ginola – Soccerway 
(en) David Ginola – EU-Football.info 
(en) David Ginola – PlaymakerStats.com
Norges herrelandslag i basketball

Norges herrelandslag i basketball, styrt av Norges Basketballforbund, er landslaget i basketball som representerer Norge i internasjonale konkurranser.


== Historie ==
Våren 1965 oppnevnte Idrettsstyret «Norges Idrettsforbunds utvalg for basketball», men Norge var fortsatt det eneste landet i Europa som ikke var medlem av det internasjonale basketballforbundet, FIBA. Et av utvalgets første oppgaver var å få «representasjon med et herrelag og ledere til Polar Cup og kongress i København våren 1966».


=== Polar Cup 1966 ===
Høsten 1965 tok utvalget ut «en stamme på 12 spillere» som hadde samlinger gjennom 1965/66-sesongen og spilte treningskamper mot svenske og danske klubblag før turen til København.
Det første landslaget ble tatt ut 3. mars 1966 og besto av Fredrik Clausen, Petter Faye-Lund, Pål Vik og Tore Vik fra Bærum Basket, Leif Bråten, Johan Foss, Terje Holm, Tore Sandnæs og Trygve Woxen fra Oslostudentenes Idrettsklubb (OSI), samt Sven Austad fra Ullern Basket og Per Hågå fra Asker Basket.
OSIs coach Al Hughes ble utpekt som lagleder og trener, med OSI-veteranen Knut Myhre som hans assistent. Myhre skulle i utgangspunktet ikke spille grunnet kneskade og meniskoperasjon, men ble gjort spilleklar med «totalplastret kne etter beste evne».
Sven Austad måtte melde forfall til turneringen og ble erstattet med Bærums Karl Bay og Askers Sven Gunderson. Grunnet assistenttrener Myhres comeback fikk Bay og Gunderson spille to kamper hver istedenfor alle fire.
Landslagets første kamp endte med tap 39–74 mot Island, som roste at det i nordmennenes «spill ikke forekom noen håndballtakter». Turneringen fortsatte med tap 39–109 mot Finland og tap 37–91 mot Sverige.
Norges avsluttende kamp var mot Danmark. Norge ledet gjennom hele første omgang, men Danmark gikk forbi med ett poeng rett før pause. Kampen endte til slutt med tap 50–73. Finland vant til slutt turneringen etter å ha slått Sverige 84–62 i finalen.


=== Eurobasket ===
Norge har prøvd å kvalifisere seg til Eurobasketkonkurransen flere ganger, men har aldri greid det. Landslaget har vært med i OL-kvalifiseringen bare en gang, til Sommer-OL 1988, uten å kvalifisere seg.
Mellom 2007 og 2009 var det ikke noe herrelandslag som representerte Norge i de internasjonale konkurransene, men i 2009 ble det nok en gang dannet et nytt landslag. Dette landslaget var forøvrig bare midlertidig, og ble oppløst igjen det samme året. I 2010 ble det dannet nok et landslag.


== Spillerstall ==
Sist oppdatert: 1. januar 2010


== Statistikk ==


=== Flest landskamper ===
Sist oppdatert: 8. september 2011Kilde: Basket.no


== Se også ==
Liste over Norges landskamper i basketball for menn


== Kilder ==
Polar Cup 1966 Basket.no


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Coelophysis

Coelophysis var en av de første rovdinosaurene som levde i triasperioden. Vi vet at Coelophysis ferdet i flokker fordi en mengde skjeletter av denne dinosaurtypen ble funnet samlet i New Mexico i USA. En hel flokk må ha omkommet samtidig. Kanskje ble alle skylt bort av en plutselig flom, eller kanskje de samlet seg rundt et vannhull i en oase i ørkenen helt til det tørket helt inn, og de døde av tørst. Den andre forklaringen virker mest sannsynlig, ettersom det var rester etter små Coelophysis-unger i mageregionen på noen av skjelettene.
Coelophysis kunne bli 2,7 meter lang og var ca. 55 cm opp til hoftene. Kjennetegn for Coelophysis er den lette kroppen med de lange, smale kjevene.


== Eksterne lenker ==
(en) Coelophysis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Coelophysis hos Fossilworks 
(en) Coelophysis hos Fossilworks 
(en) Kategori:Coelophysis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Coelophysis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coelophysis – detaljert informasjon på Wikispecies
Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1981

Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1979 ble arrangert i Hongkong. Det var fjerde gang Asiamesterskapet i fotball for kvinner ble avholdt. I sluttspillet var det to puljer, og antall deltakere var økt fra seks til åtte. I motsetning til i forrige mesterskap, stilte India med samlet lag. Australia var ikke med, og de dukket heller ikke opp igjen før i 2006.
Taiwan slo Thailand i finalen og ble asiatiske mestre for tredje gang på rad.


== Sluttspillet ==
Sluttspillet ble spilt mellom 7. og 17. juni 1981. Lagene ble fordelt i to gruopper, A og B. Deltakerlandene var:


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


== Finalespill ==


=== Semifinaler ===


=== Bronsefinale ===


=== Finale ===
Ron Asheton

Ron Asheton (født 17. juli 1948, død 6. januar 2009) var en amerikansk gitarist og låtskriver, best kjent fra rockegruppa The Stooges. Han kom på 29.-plass på Rolling Stone Magazines liste over de 100 beste gitaristene noen sinne. Asheton døde av hjerteinfarkt rundt nyttår 2008-2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ron Asheton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ron Asheton på Internet Movie Database 
(sv) Ron Asheton i Svensk Filmdatabas 
(en) Ron Asheton på AllMovie 
(en) Ron Asheton hos The Movie Database 
(en) Ron Asheton på Discogs 
(en) Ron Asheton på MusicBrainz 
(en) Ron Asheton på Songkick 
(en) Ron Asheton på AllMusic
Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1983

Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1983 ble arrangert i Bangkok i Thailand. Det var det femte arrangementet av Asiamesterskapet i fotball for kvinner. Som resultat av at Taiwan ikke lenger stilte i AFC, men var overflyttet til Oceania Football Confederation, var det noen færre land. Hongkong stilte heller ikke. Finalen ble vunnet av Thailand som slo India i finalen og ble asiatiske mestre for første gang.


== Sluttspillet ==
Deltakerlandene var:


=== Finale ===
3.  Singapore
4.  Japan
Liste over ordførere i Gjerstad

Liste over ordførere i Gjerstad er en liste over ordførere i Gjerstad kommune i Agder. 

Nils T. Ulltveit, (--) –   1856-59, 1864-67
Gunder Hansen Ulltveit, (--) –   1860-61, 1868-69
Knut N. Ausland, (--) –   1870 – 1873
Nils L. Røed, (--) –   1874-79, 1884-84, 1892-95
Lars Th. Røed, (--) –   1880 – 1881
Jens O. Trydal, (--) –   1882 – 1883
Kittil Th. Moe, (--) –   1896 – 1898
Peder K. Eikeland, (--) –   1899 – 1901
Svend Kveim, (--) –   1902 – 1907
Lars Th. Eskeland, (--) –   1903 – 1916
Anders O. Moe, (--) –   1917 – 1922
G.M. Skomedal, (--) –   1923 – 1928
Kristen Fløgstad, (--) –   1929 – 1931
Isak K. Strat, (--) –   1931-34, 1938-40, 1945-46
Torkjell Imenes, (--) –   1934 – 1937
Isak K. Strat, (--) –   1937 – 1940
Olav Hegna, (A) –   1947, 1956-57
Teodor Moen, (--) –   1948 – 1955
Torje Vehus, (--) –   1958 – 1965
Knut H. Ulltveit, (A) –   1966-73, 1984-91
Arthur Løite, (A) –   1975 – 1979
Finn Birkedal, (Krf) –   1980 – 1983
Jan Olav Olsen, (H) –   1992 – 1999
Kjell Arild Haugen, (Sp) –   1999 – 2003
Odvar Voie Eikeland, (Sp) –   2003 – 2007
Rune Hagestrand, (H) –   2007 – 2011
Kjell Trygve Grunnsvoll, (Sp) – 2011–2015
Inger Løite  (A) - 2015 -


== Referanser ==
Michael Ancher

Michael Ancher (født 9. juni 1849 i Rutsker på Bornholm, død 19. september 1927 i Skagen) var en dansk maler. Han var gift med kollegaen Anna Ancher (født Brøndum). De hørte begge til Skagensmalerne. 


== Biografi ==
I 1871 søkte han kunsthistorikeren Julius Langes råd om kravene for å kunne bli figurmaler og ble samme høst tatt opp på Kunstakademiet. Sommeren 1874 besøkte han Skagen for første gang, og han forlot definitivt Kunstakademiet i 1875. Deretter oppholdt han seg i stadig større deler av året på Skagen der han først og fremst var fascinert av fiskernes liv og arbeide.
Ancher mottok De neuhausenske priser i 1877 for «En Lægprædikant, der holder Gudstjeneste på Skagens Strand» og fikk sitt endelige gjennombrudd som maler i 1880 med «Vil han klare pynten ?», som ble kjøpt av Christian IX.I årene etterpå fikk Skagen flere besøk av kunstnere, flest fra Skandinavia, slik at en etterhvert kunne snakke om en kunstnerkoloni. Sentralt i dette var Brøndums Hotel, hvor både Ancher selv og kollegaene møttes i hverdag og fest. Hans Anna var forøvrig søster av den daværende hotellverten, Dægn Brøndum. 
Selv om de fleste kunstnerne falt for det særegne lyset som fantes der, var det mest de nære ting og fiskernes liv og levnet Ancher malte og tegnet.
Michael Ancher er, sammen med sin kone Anna, avbildet på den danske tusenkroneseddel.  


== Utmerkelser og priser ==
1877 – Neuhausenske Premie for «En Lægprædikant, der holder Gudstjeneste på Skagens Strand»
1887 –  Eckersbergmedaljen for «En barnedåb»
1888 – Ridder av Skt. Michaelsordenen
1889 – Eckersbergmedaljen for «Fiskere ved stranden en stille sommeraften»
1894 – Dannebrogordenen
1896 – Thorvaldsenmedaljen


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skagens Kunstmuseum: Michael Ancher
Clive Allen

Clive Darren Allen (født 20. mai 1961 i Stepney i London) er en britisk tidligere fotballspiller og trener. Han har en bror og to fettere som har spilt profesjonell fotball, og hans far spilte på Tottenham-laget som vant «the Double» i 1961. 


== Spillerkarriere ==
Allen startet sin fotballkarriere hos Queens Park Rangers FC som angrepsspiller i 1978 og scoret hat-trick i sin debut fra start mot Coventry City FC. På tross av Allens målteft, rykket QPR ned fra 1. divisjon den sesongen, men med en ung Clive Allen i storform rykket de opp sesongen etter. 
Dette fikk Arsenal FC til å punge ut med 1 250 000 pund for ham, og han signerte for Arsenal i august 1980. Så hendte det noe merkelig, i og med at Allen ble solgt uten å ha spilt en eneste obligatorisk kamp for Arsenal. I en byttehandel med Crystal Palace FC gikk Kenny Sansom til Arsenal og Allen til Palace. 
Etter en sesong hos Crystal Palace, som rykket ned i 2. divisjon, gikk Allen tilbake til sin tidligere klubb Queens Park Rangers. De lå fremdeles i 2. divisjon, men nå hadde Terry Venables tatt over som manager og ambisjonene i klubben var store. Etter en fantastisk FA-cup-turnering hadde QPR tatt seg til finalen der de skulle møte hans fars gamle klubb, Tottenham. Kampen gikk ikke slik unge Allen hadde håpet da han allerede etter to minutter ble skadet, og ble byttet ut tidlig i andre omgang. Kampen endte 1-1, men Allen var fremdeles skadet og kunne ikke være med på omkampen som QPR tapte 0-1. 
Han spilte ytterligere to sesonger for QPR, før han sommeren 1984 ble kjøpt opp av Tottenham for 700 000 pund. Som Tottenham-spiller blomstret han ytterligere opp, og ble enstemmig kåret til Årets spiller i England da han vant begge prisene, PFA Player of the Year og Football Writers' Association Footballer of the Year i 1987. I 1988 ble han solgt til franske Bordeaux for 1 million pund, og i 1990 kom han tilbake til England, nå som Manchester City FC-spiller. Selv om han fremdeles kunne score mål, var suksessen ikke den samme som på 1980-tallet. 
De siste årene av sin aktive karriere spilte han for en rekke klubber, blant annet Chelsea FC, West Ham United FC, Millwall FC og Carlisle United FC, før han la opp som aktiv i 1995.


== Trenerkarriere ==
I 1997 var han en kort tur innom amerikansk fotball da han spilte noen kamper for London Monarcs. I 2007 og 2008 var han trener for reservelaget til Tottenham, hvor han også var midlertidig manager for klubben gjennom ulike trenerbytter. Allen jobber også for ITV som ekspertkommentator i programmer som The Goal Rush og UEFA Champions League-sendinger.


== Meritter ==
PersonligPFA Player of the Year (1): 1987
Football Writers' Association Footballer of the Year (1): 1987


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Clive Allen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Clive Allen – Transfermarkt 
(en) Clive Allen – national-football-teams.com 
(en) Clive Allen – WorldFootball.net 
(en) Clive Allen – EU-Football.info 
(en) Clive Allen – FBref
Rímac

Rímac er en elv som renner gjennom Perus hovedstad, Lima. Rimac har sin etymologiske opprinnelse fra inkaenes språk, quechua, og betyr «den snakkende elven». I dag er elven nesten uttørket.
Arequipa

Arequipa er en by i den sydlige delen av Peru, nær grensen til Chile. Det er landets nest største by. Den ligger ved foten av vulkanen Misti. Arequipas historiske sentrum står på UNESCOs verdensarvliste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Arequipa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arequipa – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Geleringskost

Geleringskost er mat tilrettelagt for personer som har problemer med å svelge, for eksempel funksjonshemmede. Da flytende kost kan havne i vrangstrupen på folk med slike hemninger, er det lettere med mat som lar seg forme. Personen får da bedre kontroll ved svelging, og kan «styre» maten ned i spiserøret.
Geleringskost skal ha en bløt konsistens, men samtidig ha en fast og sammenhengende form. Eksempler på geleringskost er puddinger, yoghurt, krem, gratenger uten hele biter, gele og fromasj.
Australia under Sommer-OL 1900

Australia under sommer-OL 1900. To utøvere fra Australia, begge menn, deltok i to grener under Sommer-OL 1900 i Paris. Australia kom på niendeplass med medaljefordelingen to gull- og tre bronsemedaljer. OL-troppen besto av én svømmer og én friidrettsutøver. 


== Medaljer ==
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under sommer-OL 1900 i Paris. Vinneren fikk sølvmedalje og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men Den internasjonale olympiske komité har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker  1896 i Athen og  1900 i Paris.


== Medaljevinnerne ==

Stanley Rowley var også med på det britisk-australske laget som ble olympiske mestere på 5000 meter lagløp. Medaljen teller ikke i denne statistikken men under blandede lag.


== Kilder ==
Resultater og profilside Arkivert 14. august 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Peter Reid

Peter Reid (født 20. juni 1956 i Huyton i Liverpool), er en tidligere engelsk fotballspiller. Han var også Thailands landslagstrener i fotball mellom 2008-2009, og ekspertkommentator på fjernsyn.  
Han startet sin karriere som fotballspiller i 1974 da han skrev under kontrakt med Bolton. Han var med på å vinne 2. divisjon og dermed rykket opp i topp-divisjonen med Bolton i 1978, men var også med da de rykket ned bare to år senere. 
I 1982 ble han kjøpt opp av Everton for bare 60 000 pund, og det var som Everton-spiller han hadde størst suksess da han var med på å vinne to ligamesterskap, en FA-cup og Cupvinnercupen. Han ble på midten av 1980-tallet regnet som en av Englands beste midtbanespillere og ble i 1985 kåret til PFA Player of the Year. Reid fikk også 13 landskamper for England. Han spilte for en rekke klubber i England, inkludert blant annet Manchester City og Southampton. 
Etter den aktive karrieren fortsatte han innen fotballen som trener. I 1990 ble han ansatt som manager for Manchester City, og har senere vært det hos Southampton, Sunderland, Leeds og Coventry før han i 2008 ble ansatt som landslagstrener for Thailand. Han er også FIFA-sertifisert agent.


== Meritter ==


=== Som spiller ===
Bolton Wanderers

The Football League 2. divisjon vinner: 1977-78Everton

FA-cup vinner: 1984
Engelsk ligamester: 1984-85, 1986-87
FA Cup finalist: 1985
Cupvinnercupen vinner: 1985
PFA Player of the Year: 1985


=== Som trener ===
Thailand

T&T Cup vinner: 2008
2008 AFF Suzuki Cup finalist: 2008


== Referanser ==


== Litteratur ==
Duncan Holley & Gary Chalk (2003). In That Number - A post-war chronicle of Southampton FC. Hagiology Publishing. ISBN 0-9534474-3-X. 


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Reid – Transfermarkt 
(en) Peter Reid – Transfermarkt (manager) 
(en) Peter Reid – national-football-teams.com 
(en) Peter Reid – Soccerbase.com 
(en) Peter Reid – Soccerbase.com (manager) 
(en) Peter Reid – FootballDatabase.eu 
(en) Peter Reid – EU-Football.info 
(en) Peter Reid – FBref 
Liste over FIFA-registrerte agenter i England
Manager-statistikk fra tiden i Leeds United
Italia under Sommer-OL 1900

Italia under Sommer-OL 1900. Tjueåtte sportsutøvere fra Italia, alle menn, deltok i sju sporter under Sommer-OL 1900 i Paris. Italia kom på åttendeplass med medaljefordelingen to gull- og to sølvmedaljer. OL-troppen besto av tolv fektere, sju syklister, tre ryttere, to friidrettsutøvere, to svømmere, en turner og en roer.  


== Medaljer ==
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under OL 1900 i Paris. Vinneren fikk sølvmedalje og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men IOC har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for OL 1896 i Athen og OL 1900 i Paris.


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 7. desember 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1986

Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1986 ble arrangert i Hongkong. Det var det sjette arrangementet av Asiamesterskapet i fotball for kvinner. India manglet, men Hongkong var tilbake etter ett års opphold, og Nepal og Folkerepublikken Kina debuterte i mesterskapet. Kina kom også hele veien til finalen, der de møtte Japan og vant. Dette var begynnelsen på et langt kinesisk hegemoni over asiamesterskapet i fotball for kvinner.


== Sluttspillet ==
Deltakerlandene var:  Hongkong,  Indonesia,  Japan,  Kina,  Malaysia,  Nepal og  Thailand. Lagene ble fordelt i to grupper, en med tre lag, og en med fire.


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


== Finalespill ==


=== Semifinaler ===


=== Bronsefinale ===


=== Finale ===