jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sofronius I av Jerusalem

Sofronius av Jerusalem eller Sofronius Sofisten var den ortodokse patriarken i Jerusalem fra 634 og fram til sin død, mest sannsynlig i 638. Sofronius var kjent som en vis mann og var godt bevandret i filosofi.
Da monoteletismen fikk innpass i kirken stod Sofronius fram som en sterk motstander av denne læren, noe som gjorde at han kom på kant med patriarken i Konstantinopel. i 634 ble Sofronius valgt til patriark av Jerusalem, og fikk med det større tyngde i sin kamp mot monoteletismen. Han prøvde å påvirke både pave Honorius I og patriarken i Konstantinopel, men begge endte opp på motsatt side i dette spørsmålet. i 638 gjorde keiser Herakleios monoteletismen til den gjeldende kristologien i hele sitt rike. På dette tidspunktet hadde det kommet en ny pave, og monoteletismen ble etter hvert avvist og erklært som vranglære, først av pave Martin I på Laterankonsilet i 649, så på det tredje konsilet i Konstantinopel i 680 til 681.
Etter erobringen av Jerusalem gjennom muslimene i 637 forhandlet Sofronius med kalif Umar ibn al-Khattab for å oppnå en anerkjennelse av den kristne kirke. Han ble vennlig tatt imot av kalifen og oppnådde målet sitt, ved at patriarkatet fikk bestå. Han døde imidlertid kort tid etter (muligens den 11. mars 638) under ukjente omstendigheter.


== Se også ==
Maximus bekjenneren – Etterfølger av Sofronius og kanskje den største motstanderen av monoteletismen.


== Eksterne lenker ==
Biografi hos den ortodokse kirken i USA.
VM i turn 1926

Det 8. verdensmesterskapet i turn ble arrangert i perioden 22. til 24. mai 1926, i Lyon i Frankrike.


== Resultater ==


=== Herrer ===


==== Lagkonkurranse ====


==== Individuell mangekamp ====


==== Bøylehest ====


==== Ringer ====


==== Skranke ====


==== Svingstang ====


== Medaljeoversikt ==


== Referanser ==
Dzjumber Patiasjvili

Dzjumber Ilitsj Patiasjvili (georgisk ჯუმბერ პატიაშვილი) (født 1940 i Kakheti) er en georgisk politiker. Han var førstesekretær i Georgisk SSRs kommunistsiske parti fra 1985 til 1989. 
Patiasjvili fikk sin utdannelse på Tblisis jordbruksakademi med eksamen 1962. Samme år ble han medlem av kommunistpartiet, og gjorde karriere i partiet; sekretær for Komsomol 1969, Komsomols førstesekretær i Sovjetunionen 1970 − 1973. I 1973 ble han førstesekretær for Kommunistpartiets distriktskomité i Gori, fra 1974 sekretær i sentralkomitéen for det kommunistiske partiet i Georgia.I 1985 etterfulgte han Eduard Sjevardnadse som førstesekretær. Under Patiasjvili ble de fleste av Sjevardnadses initiativer forlatt. Patiasjvili fjernet noen av Sjevardnadses sentralt nyutnevnte, men kunne ikke avskjedige sin forgjengers mange nyutnevnte på mellomnivå uten å skade partiapparatet vesentlig. Ved å isolere opposisjonsgrupper tvang Patiasjvili reformistiske ledere til underjordisk organisering og konfronterende aktivitet. Mot slutten av 1988 ble den nasjonale bevegelsen mer aktiv. Flere demonstrasjoner og sultestreker ble organisert av de såkalte uformelle politiske organisasjonene. Demonstrantene ble brutalt slått ned av de  sovjetiske troppene 9. april 1989, med 21 døde og hundrevis sårede. Begivenheten radikaliserte den georgiske nasjonale frigjøringsbevegelsen og ga liten sjanse til en lokal kommunistisk ledelse for å kontrollere situasjonen i republikken. Patiasjvili ble fjernet fra kontoret og erstattet av den tidligere KGB-sjefen Givi Gumbaridse samme måned.
Han var innvalgt medlem av Georgias parlament fra 1992 til 1995, men ble ikke gjenvalgt 1995. Foran valget 1999 organiserte han det nye partiet «Ertoba» (Enhet) og inngikk i opposisjonblokken «Adjaran-unionen for Georgias gjenfødelse», ledet av Aslan Abasjidse. Senere distanserte han seg fra Abasjidse, men stilte seg fortsatt i opposisjon til Sjevardnadses regjering. Partiet hans deltok i demonstrasjonene som ledet til Roserevolusjonen i november 2003. Han ble innvalgt til parlamentet for Gori-distriktet 2004 som partiets eneste representant. I 2008 stilte han til valg uten å komme inn.
I 2014 fikk Patiasjvillis utgitt sine memoarer «23 år senere». Boken ble brukt til å lage dokumentarfilmserien "Kindness coming anyway".


== Referanser ==
Generasjon Z

Generasjon Z (eller bare Gen Z) er et begrep som brukes om generasjonen født fra midten av 1990-årene til begynnelsen av 2010-årene. Generasjon Z er generasjonen født etter millenniumsgenerasjonen og før Generasjon Alfa. Mennesker av generasjonen har ofte brukt moderne teknologi og internett store deler av livet, og har dermed god kjennskap og kompetanse på teknologi og sosiale medier. 
Generasjon Z har flere kallenavn, blant andre «digitalt innfødte», «zoomere», og tidvis «snøfnuggenerasjonen».


== Referanser ==
.300 Pegasus

.300 Pegasus er en patron for rifle.
Den ble utviklet i 1994 og er en helt selvstendig og ny hylse uten forankring i noen andre hylser, men den har omtrent like stor støtbunn (14,732 mm, 0,580") som .378 Weatherby Magnum hylsa, men uten Magnum beltet. Dette gjør at den har enda større kapasitet enn .30-378 Weatherby Magnum hylsa. Man kan ikke forvente lang levetid på løpet, trolig rundt 500 skudd.
For den som ønsker noe som er ualminnelig flattskytende er dette valget, men den er forsiktig fortalt, kun for den mest erfarne og entusiastiske hjemmelader.


== Se også ==
Liste over patrontyper
Bispelokket

Bispelokket var en toplans trafikkmaskin i Bjørvika i Oslo. Trafikkmaskinen var et møtepunkt mellom Bispegata, som en del av E18, og Nylandsveien som en del av riksvei 162 (frem til 2010: riksvei 4). Bispelokket ble åpnet etappevis mellom 1966 og 1967. Den offisielle åpningen var i desember 1967. Anlegget ble tatt ut av bruk i 2011 og revet.På det meste passerte 140 000 kjøretøy gjennom trafikkmaskinen per døgn. Bispelokket var Oslos trafikkale sentrum, og alle distanser til Oslo ble regnet hit. Den 31. oktober 2011 ble den nye rundkjøringen ved Postgirobygget brukt til å regne distansen til Oslo. Bispelokket opphørte som riksvei-til-riksvei-kryss da Bjørvikatunnelen åpnet i 2010, og E18 ble ledet utenfor. Antall biler gikk da ned til 40 000 i døgnet.Bispelokket ble oppfattet som lite pent, og det ble tidlig klart at det skulle rives forbindelse med byutviklingen i Bjørvika på 2000-tallet. Bispelokket ble stengt fredag 28. oktober 2011 kl. 22:00. Rivingen tok fysisk til 4. november 2011 klokken 13:46 med blant annet statsminister Jens Stoltenberg som tilskuer, og var avsluttet 16. februar 2012. Det meste av trafikken på Nylandsveien ble i anleggsperioden flyttet til Nordenga bru (Østre Tangent) som åpnet 29. august 2011. Onsdag 1. februar 2012 kl 22:00 ble tunnelen og vegen under Bispelokket stengt for trafikk, og 2. februar 2012 kl 06:00 ble den lagt utenom trafikkmaskinen. Operagata og Havneveien ble dermed å fungere som en ny hovedvei i Bjørvika. Bispelokket ble så stengt for trafikk 22. januar 2013, og de siste restene av den ble så revet.
Rivingen av tilhørende ramper og konstruksjoner inn til spor 15 på Oslo sentralstasjon, var en del av arbeidene med Dronning Eufemias gate som stod ferdig 11. mai 2014. Det vil bygges en veg med to felt i hver retning og som krysser Dronning Eufemias gate i gateplan før den løftes opp (Nylandsbrua) til dagens høyde, seks meter over jernbanesporene.
Plassen der Bispelokket stod er nå blitt tomteareal for det nye Deichmanske bibliotek, mens Sinsenkrysset nå har tatt over som Norges mest trafikkerte veikryss med over 100 000 kjøretøy i døgnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
DN.no - Fortsatt Bjørvikakaos - De nye veiene i Bjørvika kommer aldri til å ta unna trafikken slik den gamle trafikkmaskinen gjorde. (04.08.2014)
Bispebrua

Bispebrua var ei bru over Akerselva ved utløpet i Bjørvika i Oslo sentrum. Brua var ei jernbru oppført 1887 i Bispegata. Den ble ombygd 1938-39, og fjernet på slutten av 1960-årene, da Akerselva ble lagt i kulvert og Bispelokket ble anlagt.


== Kilder ==
Eva Bjørkvold: Broene over Akerselva, Freidig forlag, Oslo 2008 ISBN 978-82-996589-0-4


== Eksterne lenker ==
Historiske fotografier fra oslobilder.no
Støt (vektløfting)

Støt er en av to øvelser innen idretten vektløfting. Den andre er øvelsen rykk.
Øvelsen går ut på å løfte en vektstang med belastning fra golvet og over hodet i to bevegelser. Først løftes stangen til brystet, en bevegelse som gjerne kalles for frivending, eller bare «vending». Deretter samler utøveren krefter og støter stangen over hodet der den låses på strake armer. Denne delen av løftet kalles overstøt, eller bare støt. Posisjonen med stangen over hodet skal være markert, og løfteren får signal fra dommerne når løftet er dømt godkjent, slik at stangen kan slippes ned på golvet.
I en konkurranse har løfteren kun tre forsøk i hver av øvelsene, og må planlegge sine forsøk ut fra egen form og konkurrentenes resultater. Løfteren har også begrenset med tid – vanligvis ett minutt fra stangen er lastet til løftet skal være i gang.


== Tyngste støt av nordmenn ==
Følgende er de beste støtresultatene av nordmenn i vektløftings-konkurranser:


== Eksterne lenker ==
www.vektlofting.no – Norges vektløfterforbunds hjemmeside
Thomas Pynchon

Thomas Pynchon (født 8. mai 1937 i New York) er en amerikansk forfatter. Han regnes for å være en av etterkrigstidens viktigste forfattere, skarp og vittig som kritiker og kjenner av amerikansk kultur. Pynchon tilbrakte to år i marinen og studerte engelsk på universitetet. Etter å ha gitt ut flere noveller sent på 50-tallet og tidlig på 60-tallet begynte han på romanene han er mest kjent for i dag: V. (1963), The Crying of Lot 49 (1966), Gravity's Rainbow (1973), Vineland (1990), Mason & Dixon (1997), Against the Day (2006) og Inherent Vice (2009). Noen av hans tidlige noveller ble samlet i Slow Learner (1984).
Pynchon regnes av mange lesere og kritikere som en av de beste amerikanske samtidsforfatterne. Hans skjønnlitterære produksjon og sakprosa spenner over et bredt spekter av emner, temaer og stiler, som historie, vitenskap og matematikk.
Pynchon er også kjent for å unngå offentlighetens lys. Det finnes svært få publiserte bilder av ham, han gir ikke intervjuer og ryktene om hans oppholdssted og identitet har svirret siden 60-tallet. Forordet til Slow Learner er det eneste stedet Pynchon snakker om seg selv og sin egen litterære produksjon. I 2004 og 2006 bidro han imidlertid med stemmen sin egen figur (med hodet dekket av en bærepose) i den satiriske tegnefilmserien The Simpsons. Dette er den eneste gangen Pynchons stemme har blitt spilt i media.


== Bibliografi ==
Pynchons romaner og kortromaner: 

(1963) V. – Utgitt på norsk som V. Oversatt fra engelsk av Linn Øverås. (Gyldendal, 2001)
(1966) The Crying of Lot 49.  – Utgitt på norsk som Katalognr 49. Oversatt fra engelsk av Olav Angell. (Gyldendal, 1977)
(1973) Gravity's Rainbow
(1990) Vineland
(1997) Mason & Dixon. – Utgitt på norsk som Mason & Dixon. Oversatt fra engelsk av Olav Angell. (Gyldendal, 2002)
(2006) Against the Day. – Utgitt på norsk som Mot dagen. Oversatt fra engelsk av Fartein Døvle Jonassen. (Gyldendal, 2011)
(2009) Inherent Vice. – Utgitt på norsk som Iboende brist. Oversatt fra engelsk av Preben Jordal. (Gyldendal, 2011)
(2013) Bleeding Edge. – Utgitt på norsk som Siste skrik. Oversatt fra engelsk av Preben Jordal. (Gyldendal, 2015)


== Referanser ==
Matt Biondi

Matthew Nicholas Biondi (født 8. oktober 1965 i Palo Alto, California) er en tidligere amerikansk svømmer. I løpet av karrieren vant han 11 OL-medaljer, hvorav åtte gullmedaljer.
Sommeren 1984 overrasket Biondi ved å kvalifisere seg til deltakelse på USAs stafettlag til 4 x 100 m fri under OL i Los Angeles. Laget vant gull på ny verdensrekord.
Under OL 1988 tok Biondi sju medaljer. Han forlot Seoul med fem gullmedaljer og satte verdensrekord i fire av øvelsene.
I Biondis siste OL-deltakelse i Barcelona 1992 tok han ytterligere to stafettgull (4 x 100 m fri og 4 x 100 m medley). I tillegg tok han sølv på 100 m butterfly. 
Biondi satte den første av i alt 12 individuelle verdensrekorder i 1985. Han var den første som svømte 100 m fri raskere enn 49 sekunder, og i 1988 hadde han svømt de 10 raskeste tidene i denne øvelsen. Han vant totalt 24 amerikanske mesterskap på distansene 50, 100 og 200 m fri, i tillegg til 100 m butterfly. I to verdensmesterskap (1986 og 1991) vant Biondi 11 medaljer (seks gull).


== Se også ==
Verdensrekordhistorikk på 50 m fri
Verdensrekordhistorikk på 100 m fri


== Eksterne lenker ==
(de) Matt Biondi – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Matt Biondi – Olympics.com 
(en) Matt Biondi – Olympic.org 
(en) Matt Biondi – Olympedia 
(en) Matt Biondi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Matt Biondi – FINA 
(en) Matt Biondi – Swimming Hall of Fame 
(en) Matt Biondi – swimrankings.net
.338/50 Talbot

.338/50 Talbot er en amerikansk patron for rifle.
Dette er en patron som ble laget av Skip Talbot ved Talbot's Custom Equipment i Fallon, Nevada i 1984.
Denne patronen er basert på en .50 BMG(Browning Machine Gun)(12,7x99 Nato) som er strupet ned til .338 kaliber og med en økt skuldervinkel til 35 grader.
Dette er i høyeste grad en patron for spesialisten og fremstår først og fremst som ett vilt eksperiment. Løpslitasjen var aldeles enorm og man kan ikke forvente mer enn 250 skudd før løpet er utslitt.
Dette er en patron som har til hensikt å få et prosjektil til å beholde sin supersoniske hastighet så lenge som mulig. Grunnen til dette er at prosjektiler begynner å miste presisjon når de går fra supersonisk til sonisk hastighet.
Med kuler på 250 grains (16,2 gram) kunne man oppnå hastigheter på hele 1127 m/s. Løpslengen måtte være på hele 44 tommer noe som er nær dobbelt av et normalt rifleløp. Det ble også i forsøket prøvd med nedkortede hylser grunnet mye ubrukt volum i hylsene, men det resulterte bare i dårligere hastigheter. Noe av grunnen til at man ikke fikk enda mer fart på kulene var mangel på krutt som var saktebrennende nok. Idag med nye krutt-typer og 300(19,4 g) grains kuler ville man nok fått enda mer spektakulære resultater.


== Se også ==
Liste over patrontyper
Megalighter

Megalighter er en norsk rockegruppe, med opphav fra Sandefjord. Gruppen har spilt i studio sammen med blant andre Lorry Kristiansen, kjent fra Seigmen, Zeromancer og Gåte og ga ut EP-en Megalighter i 2004, ep-en It Never Ends i 2005 samt Indoor Fireworks fra 2010 på plateselskap: Ein mangfaldig kar.


== Eksterne lenker ==
Gruppas profil på MySpace
Sergej Alexander Munkvold

Sergej Alexander Munkvold (født 5. januar 1979) er formann for Ivar Aasen-sambandet, den eneste landsdekkende organisasjonen i Norge som arbeider for høgnorsk. Fra begynnelsen av 2000-tallet har han vært en markant deltager i norsk måldebatt og den fremste talsmannen på nasjonalt plan for høgnorsk i ulike sammenhenger. Han ble valgt til formann for Ivar Aasen-sambandet i 2004. Munkvold er utdannet i latin og gresk ved NTNU og UiO.
Mercurgården

Mercurgården er en bygård i Midtbyen i Trondheim. Den har adresse Kongens gate 8 og ligger i krysset mellom Kongens gate og Nordre gate.
Bygningen er fra 1863 og har rommet  børs, posthus og telegrafstasjon. Arkitekter var Heinrich Ernst Schirmer og Wilhelm von Hanno. Navnet er etter guden Merkur som det er en statue av både inne i bygget og på utsiden. Utenfor bygget står en statue av skøyteløperen og æresborgeren av Trondheim, Hjalmar Andersen.


== Mercursenteret ==
Kjøpesenteret Mercursenteret åpnet høsten 2000 og ble i 2004 kjøpt av E.C.Dahls Eiendom som er et selskap i Reitangruppen. E.C. Dahls Eiendom tok i 2007 også over driften av senteret, etter at Amfi hadde styrt Mercur fra åpningen i 2000. Mercur hadde en omsetning på ca. 220 millioner kroner i 2007. I 2020 ble Mercurgården ombygd til kontorer med plass til butikker og spisesteder i første etasje.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Artikkel i Adresseavisen
Dope

Dope er et industrial metal-band fra New York, USA. Bandet startet i 1997.
Bandet hadde noe suksess på slutten av 1990-tallet og begynnelsen av 2000. 


== Diskografi ==
Felons And Revolutionaries – 1999
Life – 2001
Group Therapy – 2003
American Apathy – 2005
No Regrets – 2009


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dope (musical group) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dope på Apple Music 
(en) Dope på Discogs 
(en) Dope på MusicBrainz 
(en) Dope på Spotify 
(en) Dope på Songkick 
(en) Dope på Last.fm 
(en) Dope på AllMusic 
Dope på Twitter 
Dope på Facebook 
Dope på YouTube 
Dope på Myspace
Frivending

Frivending (eller bare vending) er en del av øvelsen støt i vektløfting. Det er den delen av løftet der utøveren løfter vektstangen fra gulvet til brystet. Denne delen av øvelsen er en egen styrketreningsøvelse der overstøtet, hvor stangen støtes over hodet, utelates.


== Utførelse ==
Løftet utføres med et grep på stangen som noe bredere enn skulderbredde. Utøveren senker setet dypt, retter ryggen og stabiliserer den. I det løftet starter skal stangen følge fremsiden av skinnebeinet. Første del av løftet er svært likt markløft. I det stangen passerer knehøyde akselererer utøveren stangen og strekker kroppen så høyt det lar seg gjøre. Mot slutten av strekket heves skuldrene med nakkemusklene, før armene trekkes opp med albuene ut og opp, samtidig bøyes nå knærne og utøveren nærmest trekker seg selv ned og under stangen. Nå presses albuene ned og frem, slik at vektstangen blir vendt til oversiden av brystet, og fanges på skuldrene med albuene presset fremover og hendene vendt oppover. Måten stangen blir fanget øverst på brystet, og kroppen strekkes opp i stående posisjon, gjør at siste del av løftet ligner front knebøy.


== Anvendelse ==
Øvelsen nyttes som basisøvelse for sportsutøvere i en rekke idretter. Den setter krav til god teknikk, rytme, timing og generell styrke. Vending trener kroppens muskler fra legg, lår, sete, rygg og til skuldre. Øvelsen utføres ikke ulikt et spensthopp, og man sier at øvelsen trener kroppens «strekkapparat».


== Varianter ==
Øvelsens krav til teknikk, rytme og timing gjør at øvelsen for mange er krevende å lære. Det er derfor en fordel å lære bevegelsen i ung alder, da med lav belastning.
Der øvelsen trenes for å utvikle kroppens strekkapparat vil det ikke alltid være hensiktsmessig å gå dypt for å fange stangen. I noen tilfeller kan det til og med være et mål å fange stangen forholdsvis høyt. En slik variant omtales gjerne som «pressvending» eller «styrkevending».
En variant av øvelsen er å utføre løftet fra knær, lår, eller hoftehøyde. En slik variant kalles å løfte fra «heng». Man kan også løfte stangen fra kasser, der stangen er hevet til ønsket høyde.
En variant kalles «støtdrag». I denne varianten drar man stangen til brysthøyde uten å vende stangen og fange den på brystet / skuldrene. Hensikten er å isolere et stimuli av kroppens strekkapparat. Varianten kan være besparende på slitasje av knær og rygg da stangen ikke skal fanges og holdes øverst på bystet.


== Eksterne lenker ==
www.vektlofting.no – Norges vektløfterforbunds hjemmeside
Latham 47

Latham 47 var en franskbygd tomotors flybåt, designet og bygget av Société Latham & Cié for den franske marinen. Latham med nummer 47.02 var flyet Roald Amundsen og fem andre forsvant med i 1928 da de lette etter italieneren Umberto Nobile.


== Varianter ==
Type 47.01
Første Latham 47 prototype.
Type 47.02
Andre Latham 47 prototype.
Type 47
To prototyper og 12 militærfly, kalt R3B4.
Type 47P
Sivile postfly, to bygd.


== Operatører ==
Marine nationale
Escadrille 3E1
Escadrille 4R1


== Ulykker ==

6. juni 1928 ble et Latham 47.02 satt inn i letingen etter luftskipet «Italia», som 25. mai 1928 hadde krasjlandet på isen, nord for Spitsbergen. Flyet ble fløyet av nordmannen Leif Ragnar Dietrichson og franskmannen René Guilbaud, og plukket opp Roald Amundsen og en kollega i Bergen, på tur nordover. 18. juni forlot flyet Tromsø på tur nordover, men havarerte på tur over Barentshavet. 31. august ble det funnet noen vrakdeler utenfor kysten av Troms, og i oktober ble en flottør og en bensintank på Haltenbanken. I 2009 ble det søkt etter flyet med undervannsrobot på sjøbunnen ved Bjørnøya, uten at det ble funnet noe.


== Spesifikasjoner ==
Type: Tomotors militær rekognoseringsflybåt


=== Dimensjoner ===
Lengde: 16.20 m
Vingespenn: 25.20 m
Vingeareal: 120,20 m²
Høyde: 5,20 m
Tomvekt: 4 900 kg
Maksvekt: 6 886 kg
Mannskap: Fire


=== Ytelser ===
Motorer: 2 Farman 12We 500 hk tolvsylinders W-motor (373 kW)
Toppfart: 170 km/t
Tjenestehøyde: 4 000 m
Rekkevidde: 900 km


== Referanser ==


== Litteratur ==
Taylor, Michael J. H. (1989). Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions. s. 568. 
The Illustrated Encyclopedia of Aircraft (Part Work 1982-1985). Orbis Publishing. s. 2296–7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Latham 47 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
https://www.aviafrance.com/latham-47-aviation-france-5326.htm (fransk)
http://www.airwar.ru/enc/flyboat/latham47.html (russisk)
http://www.aerosteles.net/stelefr-caudebec-latham Monument over Latham 47 flyet med Amundsen, Caudebec-en-Caux
http://polarlitteratur.no/tekster/om-og-av-roald-amundsen/jeg-mener-latham-sank-nordvest-for-bjornoya/
Rykk

Rykk refererer til at noe akselererer raskt, og har flere betydninger:

Rykk (vektløfting) – en øvelse i vektløfting.
Sjargong, med bruk i ulike sammenhenger:
Sjargong for en brå bevegelse, «hun rykket hodet opp (for å se hva som skjedde)»
Sjargong for å beskrive at noe går fremover i ujevnt tempo, «det går i rykk og napp»
Sjargong for et kraftig napp, «fisken nappet med et rykk»
Rykk (fysikk) – den tredje deriverte av posisjonen.