jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Shangluo

Byprefekturet Shangluo (kinesisk: 商洛; pinyin: Shāngluò Shì) ligger øst i den kinesiske provinsen Shaanxi.
Prefekturnavnet går tilbake til Han-dynastiets tid.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Shangluo har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū) og 6 fylker (县 xiàn). 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Shangluo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zeta (elv)

Zeta (serbisk-kyrillisk: Зета) er en elv i Montenegro. Den har sitt utspring nær Nikšić, nedenfor høyden Planinica og renner østover i 65 km før den munner ut i Morača like nord for Podgorica.
Navnet Zeta kommer fra en tidlig rot og betyr «innhøsting». Elvens nedbørfelt var et tidlig senter for den serbiske staten som fra 800-tallet vokste fram her, og som fikk navnet Zeta. Fra 1356 var denne staten styrt av to lokale, montenegrinske kongehus, det ene av dem med utspring nettopp i Nikšić.
Zeta er den viktigste sideelven til Morača. Perućica vannkraftverk nær Nikšić (307 MW, 970 GWh) benytter Zeta til å generere elektrisitet. Etter dette svinger elven seg gjennom Bjelopavlićidalen før den munner ut i Morača et par kilometer nord for Podgorica.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zeta (river) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bobotov Kuk

Bobotov Kuk er det høyeste fjellet i fjellkjeden Durmitor. Fjelltoppen har en høyde på 2 522 meter over havet. Det ble lenge antatt at dette var det høyeste punktet i Montenegro, men nye målinger har vist at Montenegros høyeste fjell er Zla Kolata i Prokletije-massivet nær grensen til Albania.
Offisielt blir Bobotov Kuk likevel ansett for å være landets høyeste fjell.


== Referanser ==
Durmitor

Durmitor en fjellkjede i Montenegro hvor den høyeste toppen er Bobotov Kuk på 2 522 meter over havet. 


== Etymologi ==
Navnet durmitor kommer trolig fra østromansk og betyr «sovende». Beslektet er navnene på fjellene Visitor, som betyr «drømmende» og Cipitor som også betyr «sovende».


== Nasjonalpark ==
Durmitor nasjonalpark ble opprettet i 1952 og inkluderer Durmitor-massivet, ravinene Tara, Sušica og Draga og de høyere delene av platået Komarnica, og dekker et areal på 390 km². 
I 1980 ble parken skrevet inn på UNESCOs verdensarvliste. 
En del av nasjonalparken omfatter Tararavinen, en 80 km lang og 1 300 meter dyp kløft, som er den nest største i verden etter Grand Canyon i Arizona.


== Turisme ==
Durmitor er senteret for montenegrinsk fjellturisme. De fleste turistfasilitetene ligger rundt byen Žabljak.
Om vinteren er hovedaktiviteten på Durmitor skisport og snøbrett. Om sommeren er det fjellklatring og fotturisme. En av de største attraksjonane i Durmitor er de 18 bresjøene, der Crnosjøen er den mest kjente.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Durmitor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
WCMC-UNEP
Durmitor nasjonalpark
Durmitor på UNESCO
Bilder av rafting i Tararavinen
Offisiell side for Durmitor nasjonalpark
Bildegalleri av Durmitor og Bjelasica
Grå barkmåler

Grå barkmåler (Peribatodes rhomboidaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne arten er en av flere ganske like, gråspraglete arter som er utmerket kamuflert når de sitter på bark. Den ble først registrert i Norge i 1999 og er foreløpig funnet langs kysten fra Bergen til Oslo.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 30 – 40 mm), middels kraftig, gråspraglete måler. Hannen har trådformede antenner. Vingene er lyst grå med små, mørkere flekker. Forvingen har som oftest tre mer eller mindre tydelige, buede, mørke tverrbånd. Det midterste av disse kan være ganske bredt, de to andre er smale. Bakvingen har ett slikt tverrbånd. Det finnes også en mørk (melanistisk) fargevariant. Larven er lang og slank, naken, brungul med mørkere lengdestriper.


== Levevis ==
Denne arten lever i løvskog, hager og parker. Larvene kan finnes på en rekke ulike busker, blant andre hagtorn, slåpetorn, bergflette, liguster og klematis. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Nord-Afrika, Europa og de vestlige delene av Asia. I Norge ble den først registrert ved Kristiansand i 1999 og den er foreløpig bare funnet i Aust-Agder og Vest-Agder. Denne arten kan lett forveksles med flere andre, vanligere arter og det er mulig at den i noen grad har blitt oversett.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) grå barkmåler i Encyclopedia of Life 
(en) grå barkmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grå barkmåler hos Artsdatabanken 
(sv) grå barkmåler hos Dyntaxa 
(en) grå barkmåler hos Fauna Europaea 
(en) grå barkmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Peribatodes rhomboidaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Peribatodes rhomboidaria – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Tomgang (EP)

Tomgang er en EP som kom ut høsten 2005. Den består av tidligere ikke utgitt materiale fra Joachim Nielsen. 


== Sporliste ==
«Tomgang» (Joachim Nielsen)
«Du Ække den samma lenger» (Joachim Nielsen), (demo)
«Blodhund (Instrumental)» (Joachim Nielsen)


== Medvirkende ==


=== Jokke med Tourettes ===
Joachim Nielsen - sang, gitar, låtskriver, produsent
Petter Baarli - gitar, kor, produsent
Jørgen Wang - bass, kor, produsent
Runar Johannessen - trommer, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Rune Jørgensen - produsent, tekniker
Pål Johnsen - tekniker
Atle Karlsen - tekniker
Johnny Skalleberg - miksing
Morten Lund - mastering
May-Irene Aasen - fotograf
Bjørn Kulseth - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Tomgang
Bryterstyring

Bryterstyring er en alternativ form for styring av datamaskiner. Dette er primært benyttet av mennesker som ikke har mulighet til å styre datamaskiner ved hjelp av vanlig mus og tastatur. Bryterstyring er ment å gjøre datamaskiner mer tilgjengelige.
En person som bare kan betjene et fåtall brytere, mellom én og 5 vanligvis, må bruke en metode for å kunne ha tilgang til alle funksjonene på et tastatur eller styring av mus. En metode benytter seg av et skjermtastatur med såkalt bryterstyrt skanning. Skjermtastaturet er kjent fra smarttelefoner, hvor man trykker på bokstavene på et tastatur vist på skjermen. En annen metode går ut på å kode trykkene på en eller flere brytere ved eksempelvis morsekode.
Her finnes det mange løsninger å velge mellom, og de enkelte hjelpemiddelsentralene kan rådgi om forskjellige løsninger som er anbefalt i forhold til den enkelte. En spesialenhet kalt NAV Kompetansesenter for tilrettelegging og deltakelse har dyptgående kunnskap om alternativ styring.


== Typer av brytere ==

Det finnes i dag store variasjoner på type brytere. Alt fra enkle knapper som trykkes på til hodebrytere, sug/blås brytere og andre varianter. Det finnes også brytere som kan fange opp øyets bevegelse. Disse er kjent som SCATIR brytere. Det er varierende hvor slitsomt det er å benytte enkelte brytere, derfor er tilpassing og valg av bryter minst like så viktig som valg av datamaskin og programvare.


== Antallet av brytere ==
Det er vanligst å benytte 1 eller 2 brytere i dag. Ved bruk av 1 bryter, er det vanlig at datamaskinen eller produktet flytter rundt mellom alternativer og et enkelt klikk aktiverer. Ved bruk av 2 brytere fungerer dom oftest den ene som flytt og den andre som aktiver/velg.
Noen benytter også flere brytere. For eksempel benyttes noen ganger 5 brytere, der 4 er retninger for å styre en mus og den femte fungerer som en museknapp.
En ny teknologi fra First Device [1] gjør at man kan ha flere funksjoner i en enkelt bryter. Dette gjør at eksempelet over med 5 brytere kan implementeres i 1 eller 2 brytere. Dette er et lite skritt på veien for å gjøre datamaskiner og annet utstyr mer tilgjengelige.


== Tilkobling av brytere ==
En bryter kan ikke kobles direkte til en datamaskin. Nesten alle brytere kommer med 3,5 mm Jack plugg og er avhengig av en USB enhet eller PS2 enhet for å kunne kobles til en datamaskin. Her finnes det forskjellige produkter. Noen kan finnes via referansene under.


== Eksterne lenker ==
Abletinc, en produsent av mange brytere i forskjellige fasonger.
Et forprosjekt som omhandler trådløse brytere gjennomført NorMedia
Normedia, en norsk leverandør av brytere
Gewa, norsk leverandør av brytere
En artikkel fra The Guardian som omtaler bryterstyring fra First Device
Firstdevice, et selskap som utvikler enheter for å koble brytere til datamaskin
NAV Kompetansesenter for tilrettelegging og deltakelse
Pål Veiden

Pål Veiden (født 2. juli 1958) er en norsk samfunnsforsker og førsteamanuensis i sosiologi ved Høgskolen i Oslo.
Veiden ble cand. sociol. ved Universitetet i Oslo i 1987, og dr. polit. i sosiologi samme sted i 2003 med avhandlingen Aspekter av sosial ulikhet, der han sammenlignet sosial ulikhet i Norge og Østerrike. Veiden har vært forlagsredaktør i Abstrakt forlag, universitetslektor i sosiologi ved Universitetet i Oslo og hatt forskningsopphold ved Institut für Höhere Studien i Wien. Han har publisert en rekke arbeider om Østerrike og Sentral-Europa.
Veiden er en aktiv bidragsyter i offentlig debatt. Han har i perioder vært fast skribent i Morgenbladet, og har publisert en rekke essays i populærvitenskapelige tidsskrifter.
Veiden har også vært prosjektleder i den liberale tenketanken Civita. 


== Bibliografi ==
Vitenskapelige artikler«Kafka-sosiologien – et mulig program», Sosiologi i dag, 2009-3
«SV, Ny Tid og Øst-Europa. En studie av årene 1975-90», i Knut Einar Eriksen: Arbeiderhistorie. Årbok for Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek 2007
«Den økonomisk-sosiologiske tradisjon – historisk oversikt og aktuelle perspektiver», Sosiologi i dag, 2006-2, med Geir Høgsnes og Trond Karl Arne Petersen
«Ibn Khalduns fravær – og mulige gjenkomst», Sosiologi i dag, 2006-2
«New Borders, old Borders», i Harald Koht og Lawrence Young: Perspectives on the Public Sector and Social Policy for the 21st Century, 2005
«Hjemløs lukt», Sosiologi i dag, 2005-1
«Staten som idehistorisk utskeielse: Om staten i korporativistisk litteratur», Sosiologisk Årbok, 2003-2
«Euro – en voluntaristisk analyse», Sosiologi i dag, 1998-4BøkerÅ forstå samfunnsforskning, Gyldendal Akademisk, 2006, red. med Asbjørn Johannessen og Per Arne Tufte
Aspekter av sosial ulikhet; en historisk-sosiologisk sammenligning av Østerrike og Norge, Universitetet i Oslo, 2003
Samfunnsvitenskapelig ordbok, Spartacus, 1999, med Sollaug Burkeland
Sosiologisk fantasi; essays, Ad notam Gyldendal, 1998, med Rune Åkvik Nilsen
Det østerrikske forhandlingssamfunnet; historie og organisasjon, Universitetet i Oslo, 1990
Liberalisme og sosialdemokrati; Tocqueville, Hayek, Dahrendorf og det sosialdemokratiske svaret, Universitetet i Oslo, 1987


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Pål Veiden i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Pål Veiden i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Håvard Vederhus

Håvard Vederhus (født 10. november 1989 i Oslo, død 22. juli 2011 på Utøya) var en norsk politiker (Ap).
Vederhus ble uteksaminert fra Oslo katedralskole i 2008 og studerte deretter samfunnsøkonomi og rettsvitenskap ved Universitetet i Oslo.Han var leder i Elevorganisasjonen i skoleåret 2008/2009. Ved Oslo katedralskole var han nestleder i elevrådet, og hadde, i likhet med de tre foregående lederne i Elevorganisasjonen, vært leder for Elevorganisasjonen i Oslo. Fra 2010 var han leder i Norsk Studentorganisasjons internasjonale komité og samskipnadskontakt i Velferdstinget i Oslo og Akershus. Han var studentrepresentant i Bibliotekstyret ved Universitetsbiblioteket i Oslo fra juni 2010. Han var også medlem av Oslo bispedømmes ungdomsråd. I februar 2011 ble Vederhus valgt til leder av AUF i Oslo. I 2009 ble han utnevnt som en av VG Helgs «Nyttårstalenter». Han ble intervjuet om hva han ønsket for fremtiden og uttalte blant annet at han ønsket en «jobb der jeg kan kjempe for å gjøre forandringer».Vederhus var søskenbarn til politiker for Miljøpartiet De Grønne, Torkil Vederhus.Han ble drept under massakren på Utøya den 22. juli 2011.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hans Olav Lahlum (2013). Et kvart liv : Håvard Vederhus 1989–2011. Cappelen Damm. ISBN 9788202411206. 


== Eksterne lenker ==
Skriver bok om Vederhus
Heinrich Otto

Heinrich Otto (født 6. juli 1858 i Wernswig ved Homberg an der Efze, død 13. mai 1923 i Düsseldorf) var en tysk maler, tegner og grafiker. I Tyskland teller han som en av de store tegnerne i romantikken sammen med Ludwig Emil Grimm og Ludwig Thoma.
Han var i en lang periode av livet en nøkkelperson for kunstnerkolonien Willingshausen.


== Utstillinger ==
Heinrich Otto und die Willingshauser Malerkolonie, Kunststation Kleinsassen, 2005


== Arbeider kan sees på ==
«Neue Galerie» i Kassel
Museum der Schwalm i Ziegenhain (Nordhessen)
Kulturgeschichtliches Museum i Marburg
Malerstübchen Gerhardt- von- Reutern Haus i Willingshausen
Zahlreiche private Sammlungen i Kassel und Umgebung
Heimatmuseum der Stadt Homberg


== Noen raderinger ==
Ernteszene in Wernswig
Schafe im Walde
Waldwiese
Duisburger Hafen
Mührlenbach in der Eifel
Sommertag
Hinterm Pfluge
Im Stall
Heuernte
Landschaft 1921


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carl Bantzer: Hessen in der Deutschen Malerei. Elwert, Marburg, 1979, S.43-44
Sonderausstellung Maler Heinrich Otto. Grafik, Radierung, Ölbild. 30. April – 31. Mai 1978, Heimatmuseum Homberg/Efze im Hochzeitshaus. Homberg, Efze (Selbstverl.), 1978, 6 Bl.
Geschichtsverein Homberg, Efze (Hrsg.): Heinrich Otto Kunstmappe, Gemälde, Zeichnungen und Grafik, Verkaufsausstellung vom 29. April – 20. Mai 1983 in der Schalterhalle der Stadtsparkasse Homberg in Verbund mit dem Kunstkabinett Kassel. Olten & Wiegand, Homberg, 1983, 8 Bl.
Geißel, Helmut; Stummann-Bowert, Ruth: Heinrich Otto. Vereinigung Malerstübchen Willingshausen e.V., 1997, 36 S.


== Eksterne lenker ==
(en) Heinrich Otto (painter) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Heinrich Otto i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Kurzbiographie
Biographie
Würdigung des Werks in der Fuldaer Zeitung
Verneområder i Oslo

Verneområder i Oslo er ei liste over naturverneområder, vernetype, vernedato og verneomfang (målt i dekar) som finnes i Oslo.


== Noter ==
Noen av verneområdene går også på tvers av fylkesgrensene og kan derfor opptre på andre fylkeslister enn denne. For Oslos del går også flere av verneområdene på tvers av bydelsgrensene.
Vernearealet som er oppgitt gjelder for hele det verna området, også når områdene går på tvers av fylkes- og kommunegrenser. Arealet kan derfor ikke uten videre legges sammen for hver enkelt kommune eller fylket som sådan.
Legg også merke til at fram til 1967 ble det kun vernet punktobjekter, mest spesielle trær (foruten de første nasjonalparker andre steder i landet). Så fikk vi naturvernåret 1970, og fra da er det vernet landskapsvernområder, naturreservater og noen få naturminner, ingen punktobjekter.


== Se også ==
Verneområder i Norge


== Referanser ==
Baiyin

Baiyin er også et bydistrikt i nedenstående byprefektur.
Baiyin (Forenklet kinesisk: 白银; tradisjonell kinesisk: 白銀; pinyin: Báiyín) er et byprefektur i Folkerepublikken Kinas provins Gansu.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Baiyin har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 qū) og 3 fylker (县 xiàn).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den vender sørvestover mot Lhasa.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Baiyin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Baiyin
Tourist Resources
Gravbøygen våkner

Gravbøygen våkner er en barnebok preget av spenning og eventyr skrevet av den norske forfatteren Sigbjørn Mostue. Boken ble utgitt i 2005 og er den første delen av serien Alvetegnet. Den ble kåret til den mest leste boken av hele 420 skoler, og ble tildelt Arks barnebokpris samme år som den ble gitt ut. Boka passer for barn og ungdom mellom 10 og 15 år.
Boken handler om Espen, en helt vanlig gutt uten venner, som snubler over en annen dimensjon hvor alt man ikke skulle tro fantes var til. Her møter han noen alver som har plukket ut ham til å redde Gammalskauen, en urørt, eldgammel skog. Om skogen ble hugget ned ville mange arter dø, mens Gravbøygen, en urgammel fiende av alvene, ville våkne til liv.
Boken ligger innenfor sjangrene spenning og fantasy.
Bøkene i serien:

Gravbøygen våkner 2005
Nissedreperen 2006
Krakens gap 2007
Mørkeboka 2009


== Eksterne lenker ==
Bokkildens side om Gravbøygen våkner.
Bokklubbens side om Gravbøygen våkner.
Chaoyang (Beijing)

Chaoyang (kinesisk: 朝阳区, pinyin: Cháoyáng Qū) er et bydistrikt nordøst i Beijing i Folkerepublikken Kina.
Chaoyang har et areal på 475 km² og har 2,29 millioner innbyggere (2000) og er dermed det bydistrikt med nest høyest innbyggertall.
Sanlitun, et diplomatområde med et flertall av byens ambassader, ligger i Chaoyang. Også Folkerepublikken Kinas utenriksministerium ligger i Chaoyang. 
Beijing internasjonale lufthavn regnes også til Chaoyang, men er egentlig en eksklave i distriktet Shunyi. De viktigste sportsarenaer som ble bygd for De olympiske sommerleker 2008 ligger i Chaoyang.  
I Chaoyang finner man ellers Kinas jernbanemuseum, Kinas landbruksmuseum, Dongyuetempelet, Beijing CBD, Chaowai, Chaoyangparken, Chaoyangmen, Dabeiyao, Guomao, Wangjing og Arbeiderstadionet.
Beijing varmekraftverk, drevet av industriselskapet China Shenhua, befinner seg i distriktet.


== Administrative enheter ==
Subdistriktene i Chaoyang er delvis normale subdistrikter, delvis noen som kalles områder 地区:
Normale:

Jianwai (建外街道), Chaowai (朝外街道), Hujialou (呼家楼街道), Sanlitun (三里屯街道), Zuojiazhuang (左家庄街道), Xiangheyuan (香河园街道), Heping jie (和平街街道), Anzhen (安贞街道), Yayuncun (亚运村街道), Xiaoguan (小关街道), Jiuxianqiao (酒仙桥街道), Maizidian (麦子店街道), Tuanjiehu (团结湖街道), Liulitun (六里屯街道), Balizhuang (八里庄街道), Shuangjing (双井街道), Qingsong (劲松街道), Panjiayuan (潘家园街道), Fatou (垡头街道), Datun (大屯街道), Wangjing (望京街道), Aoyuncun (奥运村街道)Områder:

Nanmofang (南磨房地区), Gaobeidian (高碑店地区), Jiangtai (将台地区), Taiyanggong (太阳宫地区), Xiaohongmen (小红门地区), Shibalidian (十八里店地区), Pingfang (平房地区), Dongfeng (东风地区), Laiguangying (来广营地区), Changying (常营地区), Sanjianfang (三间房地区), Guanzhuang (管庄地区), Jinzhan (金盏地区), Sunhe (孙河地区), Cuigezhuang (崔各庄地区), Dongba (东坝地区), Heizhuanghu (黑庄户地区), Dougezhuang (豆各庄地区), Wangsiying (王四营地区)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chaoyang District, Beijing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Shunyi

Shunyi (kinesisk: 顺义区, pinyin: Shùnyì Qū) er et bydistrikt i Folkerepublikken Kinas hovedstad Beijing.
Shunyi ligger i nordøst, utenfor byens sentrum. Den har et areal på 1020 km² og har rundt 540 000 innbyggere.


== Administrative enheter ==
Subdistrikter:

Shengli (胜利街道), Guangming, (光明街道), Shiyuan (石园街道), Shuangfeng (双丰街道), Wangquan (旺泉街道), Konggang (空港街道)Storkommuner:
Områder:
Renhe (仁和地区), Houshayu (后沙峪地区), Tianzhu (天竺地区), Yangzhen (杨镇地区), Niulanshan (牛栏山地区), Nanfaxin (南法信地区), Mapo (马坡地区)Normale: 

Gaoliying (高丽营镇), Liqiao (李桥镇), Lisui (李遂镇), Nancai (南彩镇), Beiwu (北务镇), Dasungezhuang (大孙各庄镇), Zhang (张镇), Longwantun (龙湾屯镇), Mulin (木林镇), Beixiaoying (北小营镇), Beishicao (北石槽镇), Zhaoquanying (赵全营镇)


== Referanser ==
Haidian

Haidian (kinesisk: 海淀区, pinyin: Hǎidiàn Qū) er et distrikt i Beijing i Folkerepublikken Kina.
Det ligger nordvest for byens sentrum og har et areal på 431 km². Med sine ca. 2,24 millioner innbyggere er det det folkerikeste administrative distriktet i byen. 
Haidian var til å begynne med en landsby utenfor Beijing. I dette området ble det gamle sommerpalasset og (det nye) sommerpalasset bygd – to storslåtte keiserlige residenser og parkanlegg. Den 40 hektar store Haidianparken ligger her.
I Haidian befinner det seg et stort antall universiteter. Blant dem er to av landets mest kjente, Pekinguniversitetet og Tsinghuauniversitetet. 
Distriktet er også hjemsted for byens «Silicon Valley», Zhongguancun. Viktige High Tech-selskaper og mange elektronikksupermarkeder preger gatebildet langs Zhongguancun Dajie og dens sidegater. 
Den store klokkes tempel (Juesheng-tempelet) ved gaten Beisanhuan Xilu er et buddhistisk tempel som står på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.


== Administrative enheter ==
Subdistrikter:

Wanshou lu (万寿路街道), Yongding lu (永定路街道), Yangfangdian (羊坊店街道), Ganjiakou (甘家口街道), Balizhuang (八里庄街道), Zizhuyuan (紫竹院街道), Beixiaguan (北下关街道), Beitaipingzhuang (北太平庄街道), Xueyuan lu (学院路街道), Zhongguancun (中关村街道), Haidian (海淀街道), Qinglongqiao (青龙桥街道), Qinghuayuan (清华园街道), Yanyuan (燕园街道), Xiangshan (香山街道), Qinghe (清河街道), Huayuan lu (花园路街道), Xisanqi (西三旗街道), Malianwa (马连洼街道), Tiancun lu (田村路街道), Shangdi (上地街道), Shuguang (曙光街道)Storkommuner:

Wanliu (万柳地区 / 海淀镇), Dongsheng (东升地区 / 东升镇), Wenquan (温泉地区 / 温泉镇), Sijiqing (四季青地区 / 四季青镇), Xibeiwang (西北旺地区 / 西北旺镇), Sujiatuo (苏家坨地区 / 苏家坨镇), Shangzhuang (上庄地区 / 上庄镇)


== Referanser ==
Tarakløften

Tarakløften (serbisk Kanjon Tare) er den lengste kløften eller ravinen i Montenegro og hele Europa og den nest lengste i verden etter Grand Canyon i Arizona. Den er 82 km lang og 1 300 meter på det dypeste. Kløften er innskrevet på UNESCOs verdensarvliste og er en del av Durmitor nasjonalpark. Elven Tara renner gjennom kløften. 
Det er steinete terrasser, sandstrender, høye klipper og mer enn 80 store grotter langs kløften. 
Det er populært å rafte nedover Tara gjennom Tarakløften, hovedsakelig fra Brstnovica til Sćepan Polje, en 18 km lang rute som tar 2-3 timer. Dette er også den bratteste delen av elven og 21 av 50 stryk i elven ligger langs denne strekningen. 
Bosniske og montenegrinske styresmakter hadde planer om å bygge en demning i elva Drina, som Tara munner ut i, og slik fylle kløften med vann. Disse planene ble riktignok skrinlagt i april 2005 etter massive protester, men i september 2006 ble det derimot signert en avtale mellom det slovenske selskapet Petrol og det montenegrinske selskapet Montenegro-bonus om å bygge et vannkraftverk som vil ødelegge kløften.
Bekkarfjord

Bekkarfjord er ei bygd i Lebesby kommune i Finnmark. Den ligger ved Bekkarfjorden, en østlig sidearm av Laksefjorden.Grunnkretsen Torskefjord/Bekkarfjord, hvor bare Bekkarfjord har fast bosetning, hadde 38 innbyggere pr. 1. januar 2017. Hovednæringen i bygda er jordbruk, med tre gårdsbruk som driver melkeproduksjon, samt Finnmarks største hønseri med ca. 11 500 verpehøns.Fylkesvei 888 går gjennom bygda, og avstanden til kommunesenteret Kjøllefjord er 78 kilometer.


== Referanser ==