jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Simeon

Simeon, eller Shimon er et mannsnavn, fra hebraisk שִׁמְעוֹן (bibelsk Šimʿon, tiberisk Šimʿôn). På gresk, skrives navnet Συμεών, derav den latinske stavemåten Symeon. Navnet stammer fra den bibelske personen Simeon, sønn av Jakob og Leah.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Simeon i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet Simon ==


=== Før vår tidsregning ===
Simeon (bibelsk person), en av Jakobs sønner
Simeon (stamme), en av Israels tolv stammer
Simeon I (ca 300 f.Kr.), jødisk høyesteprest
Simon II (219–199 f.Kr.), jødisk høyesteprest
Simeon den rettferdige (3. århundre f.Kr.?) jødisk høyesteprest


=== Før år 700 ===
Simeon (bibelsk person), person i Det nye testamentet som velsigna Jesus og foreldrene hans i tempelet i Jerusalem.
Simeon/Symeon av Jerusalem, andre biskop av Jerusalem, kanskje en av de sytti apostler som ble sendt ut av Jesus
Shimon ben Gamliel, Nasi av Sanhedrin i år 50 e.Kr.
Shimon ben Gamliel II, Nasi av Sanhedrin i ca. år 118 e.Kr.
Shimon bar Yohai, en rabbi fra Tannaim-perioden, muligens forfatteren av Zohar
Simeon Stylitt (ca. 388–459), en kristen stylitt fra Sisan, Syria
Simeon stylitten den yngre (521–597), en stylitt fra Antiokia
Simeon stylitten III, en stylitt fra det 5. århundre


=== Fra 701 e.Kr. til 1800 e.Kr. ===
Simeon I av Bulgaria (866–927), a bulgarsk tsar
Symeon Metaphrastes (10. århundre?) var en av de mest kjente bysantinske haliografene
Simeon den nye teologen: (949–1022) øst-ortodoks helgen
Simeon (abbot) (994–1094), Abbot av Ely-katedralen
Simeon Seth (ca. 1070), jødisk bysantinsk fysiker og forfatter
Sankt Simeon, født Stefan Nemanja (1109–1199), serbisk hersker og helgen i Den serbisk-ortodokse kirke
Symeon av Durham (død etter 1129), engelsk krøniker og munk ved Jarrow
Simeon den stolte, en storfyrste av Moskva i det 14 århundre
Simon av Trent, en gutt som sies å ha blitt drept av jødene i det 15. århundre, og martyr i den katolske kirke


=== Etter 1800 e.Kr. ===
Simeon II av Bulgaria, den siste bulgarske tsaren før kommuniststyret
Simeon Coxe (vanligvis kjent bare som Simeon), musiker i gruppa Silver Apples


== Se også ==
Simon
Simone


== Referanser ==
Cæcilius Statius

Cæcilius Statius, eller Statius Cæcilius (født ca. 219 f.Kr., død 168 eller 166 f.Kr.) var romersk forfatter av komedier. Han var en samtidig og nær venn av Ennius. Han ble rangert meget høyt av sine samtidige, men den informasjon som er bevart om hans stykker er for mager til at de kan bli vurdert tilfredsstillende utover at han imiterte tett den greske forfatteren Menander.
Cæcilius var av fødsel en insubrer, en gallisk stamme i nordlige Italia og ble sannsynligvis tatt med til Roma som fange en gang mellom år 200 f.Kr. og år 194 f.Kr. Som slave tok han i henhold til romersk skikk navnet Cæcilius etter sin eier. Som frigitt slo han seg sammen med tragedieforfatteren Ennius og levde deretter av å skrive, omskrive og tilpasse greske skuespill, spesielt Menander, for det romerske teater. Om det er riktig hva Suetonius skriver i et utsagn i et verk om Terents skal Cæcilius’ vurdering og dømmekraft ha stått høyt i kurs, så høyt at han ble beordret å høre Terents’ Andria (utgitt 166 f.Kr.), lese og gi sin uttale om det.
Cæcilius kom ikke lett til suksessen. Etter flere feilslag skal hans omdømme ha vokst meget. Den dramatiske kritikeren Volcacius Sedigitus plasserte ham øverst blant de komiske poeter. Varro krediterer ham for å konstruere sin handling med patos og dyktighet. Horatius setter hans verdighet innenfor kunsten lik den til Terents (i Epistler, ii. I. 59). Quintilianus taler dog noe uensartet om ham (Inst. Orat., x. I. 99), og Cicero innrømmer med en viss nøling at Cæcilius kan ha vært den fremste blant de komiske poeter (De Optimo Genere Oratorum, I), og betrakter ham som bedre enn Terents i stil og evne til å skrive latin (Ad Alt. vii. 3).
Det faktum at hans skuespill ble referert til hans navn alene uten noen indikasjon på andre forfattere (Cicero, De Finibus, ii. 7) er et tilfredsstillende bevis på verkenes utstrakte popularitet i samtiden. Cæcilius er plassert mellom Plautus og Terents i sin behandling av de greske originaler; han blandet ikke sammen greske og romerske ting som Terents, men fjernet alt som ikke kunne romersk.
Verkene er gått tapt, men fragmenter av hans skuespill er bevart av Aulus Gellius som siterer flere avsnitt fra stykket Ploczum (Halskjede) sammen med det opprinnelige greske til Menander. Oversettelsen som er uklar og på ingen måten i nærheten mislykkes i å fange originalens ånd. I sitt Laelius de Amicitia (Om vennskap) refererer Cicero til Cæcilius’ komedie Epicleros (Den kvinnelige arvingen) og siterer to linjer og er den en av noen få fragmenter vi kjenner fra denne komedien.
Følgende sitater er bevart:

«Hele verden er manns fødested.»
«Visdom ligger ofte på lur under en frynset kappe.»
«Han planter trær til fordel for en annen generasjon.»


== Litteratur ==
Ribbeck, Otto: Scaenicae Romanorum Poesis Fragmenta (1898)
Teuffel, Wilhelm Siegmund: Caecilius Statius, &c. (1858)
Mommsen, Theodor: History of Rome (engelsk oversettelse), bk. iii. ch. 14
Skutsch, F.: in Pauly-Wissowa, Realencyclopädie (1897).
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.


== Referanser ==
Michael Hjälm

Peter Michael Hjälm (født 23. mars 1963 i Stockholm) er en tidligere svensk ishockeyspiller. Han ble vervet av Rögle BK i 1991 fra MoDo Hockey hvor han spilte det meste av 1980-tallet, foruten en kort sesong i IF Björklöven hvor han var med å ta SM-gull i 1987. Han jobber i dag som brannmann i Ängelholm.
Hjälm vokste opp i Stuvsta i Huddinge kommune og begynte å spille ishockey i daværende Flemingsbergs IF. Familien flyttet deretter til Bjästa utenfor Örnsköldsvik, hvor han kom til å spille for KB 65 før han havnet i MoDo.
Han ble draftet av Philadelphia Flyers i 1982. I 1984 og 1988 tok han OL-bronse med Sveriges ishockeylandslag. I 1991 gikk han til Rögle BK, der han senere avsluttet karrieren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Hjälm – Olympedia 
(en) Michael Hjälm – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Michael Hjälm – Sveriges olympiske komité 
(en) Michael Hjälm – Eurohockey.com 
(en) Michael Hjälm – Hockeydb.com 
(en) Michael Hjälm – Eliteprospects.com
Amphiprion percula

Amphiprion percula er en liten tropisk korallrevfisk. Fisken er kjent for sitt litt merkelige forhold til sjøanemoner, der den nyter beskyttelse uten å tilsynelatende å yte noe tilbake til anemonen.


== Eksterne lenker ==
(en) Amphiprion percula – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Amphiprion percula i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amphiprion percula hos FishBase 
(en) Amphiprion percula hos ITIS 
(en) Amphiprion percula hos NCBI 
(en) Kategori:Amphiprion percula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amphiprion percula – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Amphiprion percula - FishBase
Mike Stulce

Michael «Mike» Stulce (født 14. eller 21. juli 1969 i Killeen i Texas) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver.
Etter at kulestøteren Mike Stulce ble nummer to under junior-VM 1988, støtte han sesongen 1990 hele 21,82 m. Etter en positiv dopingprøve ble imidlertid dette resultatet strøket fra offisielle lister. 
Etter å ha vært utestengt fra all idrett, kom han tilbake og kvalifiserte seg til OL 1992. Han vant i Barcelona med et resultat på 21,70 m, 70 centimeter foran landsmannen Jim Doehring.
Under innendørs-VM 1993 vant Stulce med 21,27 m, og igjen ble Jim Doehring nummer to. Under utendørs-VM 1993 tok Stulce tredjeplassen med 20,94. Dette resultatet ble imidlertid senere underkjent, da han igjen leverte en positiv dopingprøve.


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Stulce – Olympedia 
(en) Mike Stulce – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mike Stulce – World Athletics 
(en) Mike Stulce – Track and Field Statistics
Robert Leavitt

Robert Grandison Leavitt (født 20. september 1883 i Dorchester, Massachusetts, død 22. februar 1954 i South Hanover, Massachusetts) var en amerikansk friidrettsutøver.   
Under jubileumslekene 1906 i Athen vant Leavitt 110 meter hekk på tiden 16,2. Han fikk samme tid som briten Alfred Healey, men ble dømt foran i mål.


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Leavitt – Olympedia 
(en) Robert Leavitt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Leavitt – databaseOlympics.com (arkivert)
Nikolaus von Üxküll-Gyllenband

Nikolaus Graf von Üxküll-Gyllenband (født 14. februar 1877 i Güns i den ungardske det av Østerrike-Ungarn, død 14. september 1944 i Berlin) var en tysk oberst som var sentral i motstandskampen mot Hitler og sentral i 20. juli-attentatet. Han ble dømt til døden for sin rolle i attentatet.
Hans eldre søster Caroline var mor til Claus Schenk Graf von Stauffenberg.


== Liv og virke ==
Han stilte seg positiv til den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i starten og arbeidet fra 1936 i Reichskommissariat for prisfastsettelse. Han ble medlem av NSDAP i 1933. Etter utbruddet av andre verdenskrig i 1939 hadde han rekruttert sin nevø i motstandsarbeidet mot nasjonalsosialistene. Senere ble han kontaktperson for Stauffenbergs motstandsgruppe overfor protektoratet Böhmen og Mähren.
Etter at 20. juli-attentatet slo feil ble han arrestert tre dager etter.  Üxküll oppgav uhyrlighetene i de nazistiske konsentrasjonsleirer som grunnen til hans deltakelse i kuppforberedelsene. Den 14. september 1944 ble han dømt til døden etter en hastig rettssak i Volksgerichtshof, under ledelse av Roland Freisler. Samtidig ble også offiseren Heinrich Graf zu Dohna-Schlobitten, den tidligere Zentrum-politiker Michael Graf von Matuschka og den katolske prest Hermann Josef Wehrle anklaget og dødsdømt.Nikolaus von Üxküll-Gyllenband ble hengt i Plötzenseefengselet i Berlin samme dag.


== Litteratur ==
Peter Hoffmann: Claus Schenk Graf von Stauffenberg und seine Brüder. DVA, Stuttgart 1992, ISBN 3-421-06533-0.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på minnested for den tyske motstandbevegelsen
William Porter

William Franklin «Bill» Porter II (født 24. mars 1926 i Jackson i Michigan, død 10. mars 2000 i Irvine, California) var en amerikansk friidrettsutøver. 
Porter var spesialist på hekkeløp. Han ble ofte henvist til andreplassen av den samtidige Harrison Dillard. Under uttakningen til OL 1948 ble Dillard slått ut etter at han hadde revet flere hekker og mistet rytmen. Porter vant kvalifiseringen med tiden 13,9. Han løp på samme tid i OL-finalen, der han tok gull foran landsmennene Clyde Scott og Craig Dixon.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i friidrett, 110 m hekk


== Eksterne lenker ==
(en) William Porter – Olympedia 
(en) William Porter – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Rodney Milburn

Rodney «Rod» Milburn (født 18. mars 1950 i Opelousas, Louisiana, død 11. november 1997 i Port Hudson, Louisiana) var en amerikansk friidrettsutøver.
Han var i en årrekke blant verdens beste hekkeløpere. I 1971 satte han ny verdensrekord på 120 yards hekk med tiden 13,0.
I 1972 kom han sent i form, og kvalifiserte seg bare så vidt til OL-deltakelse på 110 meter hekk. På plass i München var imidlertid formen på plass, og han vant på ny verdensrekord (13,24), et tidels sekund foran franskmannen Guy Drut. I 1972 ble offisielle verdensrekorder bare ført som håndtatte tider, og Milburns resultat ble derfor bare notert som tangering av den eksisterende verdensrekorden på 13,2. Først i 1977 ble 13,24 godkjent som den første verdensrekorden med elektronisk tidtaking.
I 1973 tangerte Milburn sin egen rekord på 120 yards, før han i begynnelsen av juli forbedret 110 meter hekk-rekorden til 13,1. I 1975 toppet Milburn verdensstatistikken, men i 1976 greide han ikke å kvalifisere seg til OL. Han fortsatte å løpe i flere år, både som amatør og profesjonell, og la opp i 1984.
Han vant gull på 110 meter hekk under de Panamerikanske leker 1971.
I 1997 døde Rod Milburn, 47 år gammel, av forgiftninger han hadde pådratt seg under arbeid i en papirfabrikk.


== OL-medaljer ==
 1972  München -  Gull i friidrett, 110 meter hekk menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Rodney Milburn – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Rodney Milburn – Olympedia 
(en) Rodney Milburn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rodney Milburn – Louisiana Sports Hall of Fame 
(en) Rodney Milburn – World Athletics 
(en) Rodney Milburn – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Rodney Milburn – Track and Field Statistics
Opelousas

Opelousas er en by og administrasjonssenter i St. Landry Parish i den amerikanske delstaten Louisiana.
Under folketellingen 2000 hadde byen 22 860 innbyggere. I 2006 ble folkemengden anslått til 23 222.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Opelousas, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Opelousas og St. Landry Parish
Ludvík Daněk

Ludvík Daněk (født 6. januar 1937 i Hořice, død 16. november 1998 i Hutisko-Solanec) var en tsjekkoslovakisk friidrettsutøver, som fra 1964 til 1974 tilhørte verdenseliten i diskos. Tre ganger satte han ny verdensrekord, og tre ganger tok han OL-medalje, én i hver valør.
Han gjorde seg internasjonalt bemerket i 1964, da han satte ny europarekord med 62,45 m, før han i august samme år forbedret verdensrekorden til 64,55 m. Året etter ble han førstemann til å kaste over 65 meter, da han satte sin andre verdensrekord.
Han deltok i tre olympiske leker, og vendte hver gang hjem med en medalje. I Tokyo 1964 ble det sølv, i Mexico by 1968 bronse, og endelig gull under OL 1972 i München.
Han har også to medaljer fra europamesterskap: Gull i Helsingfors 1971 og sølv i Roma 1974.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ludvík Daněk – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ludvík Daněk – Olympics.com 
(en) Ludvík Daněk – Olympic.org 
(en) Ludvík Daněk – Olympedia 
(en) Ludvík Daněk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Ludvík Daněk – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Ludvík Daněk – World Athletics 
(en) Ludvík Daněk – Track and Field Statistics
Under Høststjærnen

Under Høststjærnen, en Vandrers Fortælling er den første boken i  Knut Hamsuns Vandrertrilogi. Den ble utgitt i 1906 i Kristiania  av Gyldendal. De øvrige bøker i trilogien er En Vandrer spiller med Sordin, 1909 og Den siste Glæde, 1912.
Fortellingens hovedperson har lånt sitt navn, Knut Pedersen, av forfatteren. Pedersen flykter fra byens larm og søker tilbake til landbygden.
Han lever en omflakkende tilværelse, der han sammen med tilfeldige bekjente søker alskens arbeid på forskjellige gårder. Hovedpersonen er stadig forelsket, og som så ofte i Hamsuns bøker er disse forelskelsene ganske mislykkede.


== Eksterne lenker ==
Utgaven fra 1993 | 1997 hos Nasjonalbiblioteket.
Maskulinisme

Maskulinisme er en tankeretning som i ifølge Oxford English Dictionary betyr å fremme menns rettigheter eller synspunkter og verdier ansett som typiske for menn. Ordet kan også tolkes som overholdelse av eller forfremmelse av egenskaper som betraktes typiske for menn og gutter.


== Referanser ==
Minuswelt Musikfabrik

Minuswelt Musikfabrik, eller bare Minuswelt, er et uavhengig tysk plateselskap for band innen sjangrene elektronika, industrial og gothic. Flere band har utgitt på Minuswelt, inkludert Controlled Fusion, Decree, In Strict Confidence, Run Level Zero, Pzychobitch og YelworC. Plateselskapet ble grunnlagt av Dennis Ostermann og er idag basert i Breuberg.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  (tysk)
Gerhard Ertl

Gerhard Ertl (født 10. oktober 1936 i Stuttgart) er en tysk fysiker og professor emeritus ved institutt for fysisk kjemi ved Fritz-Haber-Institut der Max-Planck-Gesellschaft i Berlin. 10. oktober 2007 ble det kunngjort at han blir tildelt Nobelprisen i kjemi for 2007.
Han studerte ved Technische Universität i Stuttgart (1955–1957), ved universitetet i Paris (1957–1958) og ved Ludwig-Maximilians-Universität i München (1958–1959). Han tok hovedfag i kjemi ved Technische Universität i Stuttgart i 1961 og tok doktorgraden samme sted i 1965.
Ertl arbeidet først som vitenskapelig assistent og foreleser ved Technische Universität i München (1965–1968). Fra 1968 til 1973 var han professor og direktør for Technische Universität i Hannover. Deretter ble han professor ved institutt for fysisk kjemi ved Ludwig-Maximilians-Universität (1973–1986). På 1970- og 80-tallet var han også gjesteprofessor ved flere amerikanske universiteter.
I 1986 ble Gerhard Ertl professor ved Freie Universität Berlin og så ved Technische Universität Berlin. Han var direktør for Fritz-Haber-Institut der Max-Planck-Gesellschaft fra 1986 til han gikk av med pensjon i 2004. I 1996 ble han professor ved Humboldt-Universität zu Berlin.
I 1998 fikk han Wolf-prisen i kjemi.
I 2007 fikk han Nobelprisen i kjemi for sine studier av kjemiske prosesser på faste overflater. Ertls forskning er viktig for den kjemiske industrien og bidrar til å forstå så forskjellige ting som hvordan jern ruster, hvordan brennstoffceller virker og hvordan en katalysator i en bil fungerer.
Ertl er gift og har to voksne barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gerhard Ertl
(en) Nobelprisen i  kjemi 2007 hos Nobelprize.org
(en) Gerhard Ertl hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 2007
Kungliga Vetenskapsakademiets pressemelding
Ungarns Grand Prix

Ungarns Grand Prix er et Formel 1-løp som siden 1986 har blitt arrangert på Hungaroring ved Budapest.


== Vinnere av Ungarns Grand Prix ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hungarian Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fritz-Haber-Institut der Max-Planck-Gesellschaft

Fritz-Haber-Institut (FHI) der Max-Planck-Gesellschaft (MPG) er et forskningsinstitutt i Dahlem i bydelen Steglitz-Zehlendorf i Berlin. Det ble grunnlagt i 1911 som Kaiser-Wilhelm-Institut für Physikalische Chemie und Elektrochemie, men ble senere oppkalt etter sin første direktør (1911–33), nobelprisvinneren Fritz Haber. Instituttet fokuserer spesielt på forståelsen av katalyseprosesser på molekylært nivå og molekylærfysikk.


== Nobelprisvinnere tilknyttet instituttet ==
Max von Laue (1914)
Richard Willstätter (1915)
Fritz Haber (1918)
Otto Hahn (1944)
Ernst Ruska (1986)
Gerhard Ertl (2007)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fritz-Haber-Institut – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vad (fiskeredskap)

Vad i fiskerisammenheng kan bety:

Et fiskeredskap. I visse sammenhenger kan et vad betegne ei not (for eksempel snurrevad) – men det kan også være betegnelsen på ei line med angler.Gangvad var ei kort, grov line med få kroker og levende agn som blei brukt til kveitefiske. Til håkjerringfisket til havs blei brukt et vad med jernlenke og grov angel. Lina kunne da ha en lengde på over 100 favner.
Mario R. Capecchi

Mario Renato Capecchi (født 6. oktober 1937) er en italienskfødt amerikansk molekylærgenetiker. Han vant Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 2007 sammen med Martin J. Evans og Oliver Smithies for deres arbeid med den såkalte knock-out-musen. Han er ansatt som professor ved Universitetet i Utah. 


== Priser (utvalg) ==
2001 – Albert Lasker Basic Medical Research Award


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2007 hos Nobelprize.org
(en) Mario R. Capecchi hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2007
Pressemelding fra Nobelstiftelsen
Mac OS X v10.3

Mac OS X versjon 10.3 «Panther» er den fjerde versjon av Mac OS X, operativsystemet til Apples Macintosh maskiner. Denne versjonen ble lansert 24. oktober 2003. Den etterfulgte Mac OS X versjon 10.2 Jaguar og kom før Mac OS X 10.4 Tiger. Apple sa at Panther innholdt mer enn 150 funksjoner.


== Nye funksjoner ==
Apple annonserte at Panther hadde 150 nye egenskaper.


=== Nye funksjoner for sluttbruker ===
De nye funksjonene er blant annet:

Oppdatert Finder
Børstet metall utseende
Sidemeny
Sanntid søking
Støtte for Zip filer
Exposé – hjelper deg å holde orden på vinduer.
Raskt brukerbytte – mulighet for raskt å bytte mellom flere brukere som er logget inn samtidig.
TextEdit Kan skrive og lese Microsoft Word dokumenter.


=== Nye applikasjoner ===
Filevault – for kryptering av brukers hjemmeområde.
iChat – Ny versjon med mulighet for videokonferanse
Fontbok – Et program for å holde oversikt og orden på alle fontene.
Safari Ny standard framviser som erstatning for Internet Explorer. Kom først som en oppdatering til Mac OS X 10.2.
X11 vindussystem er støttet.


=== Annet ===
Forbedret støtte for Windows-nettverk inklusiv støtte for sikker VPN.
Fax støtte er innebygd.


== Systemkrav ==
Mac OS X 10.3 setter følgende systemkrav:
Støttede maskiner: Power Mac G3, G4, G5, iMac, eMac, PowerBook G3 (bare siste modell) eller G4, og iBook G3 og G4
Minimum RAM: 128 MB RAM (256 MB eller mer anbefales)
Harddiskplass: 1.5 GB


== Oversikt over versjoner ==


== Se også ==
Mac OS X versjon 10.4 «Tiger»
Mac OS X versjon 10.5 «Leopard»
Mac OS X


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Apple: Mac OS X 10.3: Chart of available Mac OS software updates
Ars Technica: Mac OS X 10.3 Panther
Martin J. Evans

Martin J. Evans (født 1. januar 1941 i Stroud i England) er en britisk forsker som blir gitt æren av å oppdage embryonisk stamceller i 1981. Han tok også del i arbeidet med den såkalte knockout-musen sammen med Mario R. Capecchi og Oliver Smithies. I 2007 vant de Nobelprisen i fysiologi eller medisin for sitt arbeid.


== Priser (utvalg) ==
2009 – Copleymedaljen
2001 – Albert Lasker Basic Medical Research Award


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2007 hos Nobelprize.org
(en) Martin J. Evans hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2007
Pressemelding fra Nobelstiftelsen
Norsk Pensjon

Norsk Pensjon AS (stiftet 7. juli 2006) er et norsk selskap med en pensjonsportal som gir enkeltpersoner en samlet oversikt over forventet alderspensjon fra ulike pensjonsordninger.


== Eiere ==
Selskapet ble stiftet høsten 2006 av syv norske livsforsikringselskaper, som per desember 2021 fortsatt er eiere:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Oliver Smithies

Oliver Smithies (født 23. juli 1925, død 10. januar 2017) var en britiskfødt amerikansk genetiker og nobelprisvinner. Han jobbet blant annet sammen med Mario Capecchi og Martin Evans med den såkalte knockout-musen.


== Bakgrunn ==
Smithies ble født i Halifax i West Yorkshire i England. Han uttalte at hans tidlige interesse for vitenskap kom fra interesse for radioer og teleskoper.Smithies studerte fysiologi for en BA av første klasse i 1964, hvorpå han fikk en bachelorgrad i tillegg i kjemi.  Han fikk også en mastergrad i 1951 og dr. phil. i biokjemi i 1951 ved Balliol College ved Oxford. Mens han studerte på stipend ved Oxford hoppet han av legestudiet for å heller studere kjemi.På tross av at han var fargeblind var Smithies småflypilot og eide tre private fly samt at han fløy glidefly. Hans kone er professor i patologi ved University of North Carolina at Chapel Hill (UNC). Dette var hans andre ekteskap. Etter hans kone ikke fikk jobb i Wisconsin, men ved UNC flyttet Smithies også til Chapel Hill.


== Priser (utvalg) ==
2001 – Albert Lasker Basic Medical Research Award
2007 – Nobelprisen i fysiologi eller medisin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2007 hos Nobelprize.org
(en) Oliver Smithies hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2007
Pressemelding fra Nobelstiftelsen