Ometz LeSarev

Ometz LeSarev (hebraisk: אומץ לסרב‎, Mot til å nekte) er en fredsbevegelse innen Israels militære styrker og reservemannskaper. Medlemmene består av offiserer og soldater i de israelske væpnede styrkene, som nekter å tjenestegjøre utenfor Israels landegrenser fra 1967, men som i sin erklæring sverger på å fortsette å tjenestegjøre for Israel i ethvert oppdrag for å forsvare Israel. Medlemmene kaller seg "refuseniks", en soldat som nekter å kjempe.
Bevegelsen begynte i 2002 med et forbund av 51 reserveoffiserer og soldater som publiserte et innlegg i den Israelske avisen Haaretz. Innlegget er kjent som “De stridendes brev”.
I 2008 hadde over 600 offiserer og soldater signert erklæringen. De høyeste offiserene har majors grad. 
Organisasjonen har også mottatt nesten  45 000 støttesignaturer, nesten 8 000 av dem fra israelere. I tillegg har organisasjonen mottatt 360 støttesignaturer fra medlemmer av akademiske fakulteter  fra forskjellige universiteter i Israel.
Refuseniks finnes i alle grener av det israelske forsvaret, men majoriteten er infanterister, fallskjermstyrker og panserstyrker. I all hovedsak fra topptrente avdelinger som utfører skarpe oppdrag for Israels forsvar.
Meningene i Israel om Ometz LeSarev er blandede. Høyresiden, som er imot bevegelsen, kaller den forræderi i krigstid og hevder at nektingen oppmuntrer til palestinsk terroristvirksomhet.
Venstresiden er delt mellom de som ser den selektive nektingen som et legitimt verktøy og de som mener kampanjen er ulovlig og bidrar til å undergrave det israelske forsvaret og den israelske fredsbevegelsen i befolkningen.
Den israelske professoren og venstre-aktivisten Amnon Rubinstein har advart om at venstreorienterte soldaters nei til å tjenestegjøre på okkupert territorium kan oppmuntre høyreorienterte soldater til å gjøre det samme i forbindelse med å fjerne israelske bosetninger i okkuperte territorium.
Til å begynne med, svarte det israelske forsvaret på kampanjen med å dømme enhver refusenik som nektet å tjenestegjøre på Gazastripen eller Vestbredden til fengsel. Etterhvert  viste dette seg å være et ineffektivt mottiltak som bare gav okkupasjons- og krigsnekt økt oppmerksomhet. Siden da har forsvaret bare latt være å innkalle refuseniks eller brukt dem på andre poster innenfor grensene før seksdagerskrigen i 1967.
Under den israelske bombingen av Gaza i romjulen 2008 og nyttår 2009 ble Ometz Lesarevs hjemmeside utsatt for datapiratangrep. Inntrengerne kalte seg "Terrorist Crew".


== Refusenikbrevet ==
Vi, reserveoffiserer og soldater i den israelske forsvarsstyrken som er oppdratt etter sionistiske prinsipper, offer og gaver til det israelske folket og staten Israel, som alltid har tjenestegjort i frontlinjene og som alltid har vært de første til å utføre lette og tunge oppdrag for å beskytte staten Israel.
Vi stridende offiserer og soldater som til tross for hva det har kostet våre personlige liv, har tjent staten Israel i lange uker hvert år, blitt innkalt til oppdrag overalt på okkuperte territorier og har blitt gitt ordrer og direktiver som ikke hatt noe å gjøre med forsvaret av landet, men med den ene intensjonen å videreføre kontrollen over det palestinske folket.
Vi som har sett den blodige byrden okkupasjonen volder på begge sider.
Vi som har merket hvordan ordrende vi har mottatt på disse territoriene ødelegger alle verdiene vi har mottatt mens vi har vokst opp i vårt land.
Vi som nå forstår at okkupasjonens pris er tapet av Israels forsvars menneskelighet og korrupsjonen av hele det israelske samfunnet.
Vi som vet at territoriene ikke er Israel at og at bosetningene er dømt til å bli evakuert før eller senere.
Vi erklærer herved at vi ikke kommer til å fortsette å utkjempe denne krigen om bosetningene.
Vi kommer ikke til å fortsette å kjempe utenfor grensene fra 1967 for å dominere, bortvise, utsulte eller ydmyke et helt folk.
Vi erklærer herved at vi kommer til fortsette å tjenestegjøre i den israelske forsvarsstyrken i ethvert oppdrag som tjener forsvaret av Israel.
Oppdragene med okkupasjon og undertrykkelse tjener ikke sin hensikt – og vi kommer ikke til å ta noen del i den.Ometz Lesarev ble profilert i det amerikanske CBS-nyhetsmagasinet 60 Minutes i mai 2002. I reportasjen ble flere refuseniks intervjuet. 
Under sitt intervju erkjente en artillerist at han hadde meldt seg inn i bevegelsen etter å ha henrettet en palestinsk kvinne som hadde spyttet på ham mens han var ute og patruljerte på Vestbredden.[1]


== Pilotbrevet ==
Pilotbrevet ble publisert 24. september 2003, og var signert av 27 piloter i reservestyrkene og piloter med ferdig utført tjeneste. Blant dem var Brigader Yiftah Spector. Offiserene som signerte hadde fra oberst til brigaders grad. I brevet erklærte de følgende:
Vi veteraner og aktive piloter, som har tjent og fortsatt tjener staten Israel i lange uker hvert år, er imot å utføre våre ordrer om ulovlige og umoralske angrep på sivilt befolkede områder. Vi som har den israelske forsvarsstyrken og luftstyrkene som en unektelig del av oss selv nekter å fortsette å skade uskyldige sivile. Disse handlingene er ulovlige, umoralske, og er et direkte resultat av den pågående okkupasjonen som korrumperer det israelske samfunnet. Fortsettelse av okkupasjonen er til alvorlig skade for Israels sikkerhet og moralske styrke.
Det israelske flyvåpenets stabssjef svarte med å kunngjøre at pilotene ikke ville tillates å fly eller å trene kadetter ved landets flyskole. Som svar på brevet signerte hundrevis av piloter fra det isralske flyvåpenet en fordømmelse av pilotenes brev og deres krigsnekt.
Som følge av den harde responsen, har noen av offiserene i ettertid trukket sine signaturer.
Oberst Yigal Shohat, jagerpilot og krigshelt fra seksdagerskrigen i 1967, var den høyeste signerende offiseren etter Brigader Spector. Han ble intervjuet i 60 Minutes' reportasje om bevegelsen. Shohat er i dag lege i Israel.


== Kommandosoldatbrevet ==
Dette brevet var datert 13. desember 2003 og var signert av 13 reservister fra de israleske spesialstyrkene, Sayaret Matkal, kommandosoldater som tjenestegjorde på Vestbredden og Gazastripen.  I brevet deres, adressert til daværende statsminister Ariel Sharon, sto det følgende:
Mr. Ariel Sharon
Vi, borgere av Israel som fullfører vår plikt som reservesoldater, stridende og offiserer, veteraner i Sayaret Matkal, har valgt å gå fremst i vår leir, slik vi har blitt opplært. Av bekymring for Israels fremtid som en jødisk, sionistisk og demokratisk stat, og av frykt for dens menneskelighet erklærer vi at:

Vi kommer ikke lenger til å løfte en hånd i okkupasjonen av disse territoriene.
Vi kommer ikke lenger til å ta del i berøvelsen av grunnleggende menneskerettigheter fra millioner av palestinere.
Vi kommer ikke lenger til å tjene som skjold for bosetningenes korstog.
Vi kommer ikke lenger til å korrumpere vår moral i undertrykkende misjoner.
Vi kommer ikke lenger til å fornekte vårt ansvar som soldater i den israelske forsvarsstyrken.Vi som konstant utsettes for et onde som er unødvendig og et onde som vi har deltatt i, frykter for skjebnen til barna i dette landet. Vi har for lenge siden krysset linjen til de som kjemper for egen beskyttelse, og står nå foran grensen til de som vil erobre et annet folk.
Vi kommer ikke til å krysse denne grensen!
Vi erklærer at vi kommer til å fortsette å beskytte staten Israel og dens borgere.
Who dares, wins
(Den som våger, vinner)
Brevet ble offentliggjort bare tre måneder etter pilotbrevet og ble skarpt fordømt av politikere på både venstre og høyresiden. Daværende forsvarsminister Shaul Mofaz hevdet at soldatene utnyttet Sayaret Matkals omdømme for å angripe regjenringens politikk.


== Eksterne lenker ==
Ometz Le'Sarevs hjemmeside
Peace, Propaganda and the Promised Land: Media & den israelsk-  palestinske konflikten, dokumentar dirigert av Sut Jhally og Bathsheba Ratzkoff (2003). Intervju med Major Stav Adivi, Ometz Le'sarev.
Jøder for rettferdighet for palestinere
Ometz Lesarev - kommandosoldatbrevet
60 Minutes – "Hell No, We Won't Go" – Israelske soldater som nekter å tjenestegjøre i okkupert terrirtorium