jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Holger Vivike

Holger Vivike (født 1910, død 1992) var en dansk kommunistisk, senere folkesosialistisk, politiker, og agent for den sovjetiske etterretningstjenesten KGB i flere år.
Vivike var medlem av Danmarks Kommunistiske Parti og ble i 1935 ansatt som partifunksjonær. Under den tyske okkupasjonen var han aktiv i modstandsbevegelsen og ledet den illegale partiorganisasjonen i Jylland og på Fyn. 
I oppgjøret med DKP i 1958 fulgte han Aksel Larsen, og var med i stiftelsen av Sosialistisk Folkeparti. Fra 1960 til 1973 var han medlem av Folketinget for SF.
Vivike var i en lang periode agent for KGB, etter at han hadde fulgt Aksel Larsen fra DKP til SF. Han avla bl.a. regelmessige rapporter til KGB angående møtene i SF-toppen, og leverte annen etterspurt informasjon.


== Referanser ==


== Kilder ==
Marxismens forløjethed - Dagbladet Arbejderen
Tidehverv - KGB's villige lakajer
Hardanger Kulturgalleri

Hardanger Kulturgalleri er et galleri i Jondal kommune i Hardanger. Galleriet er en del av rekketunet på Mæle i Herand. Tunet har bygninger fra 1500–1600-tallet og galleriet holder til i delvis rekonstruert løe fra 1750. Denne ble gjenoppført i en kombinasjon av nye og gamle elementer i 2005.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Origo: Hardanger Kulturgalleri, i Herand, Jondal Kommune
Cordemais kraftverk

Cordemais kraftverk er et kombinert kullkraftverk og varmekraftverk i departementet Loire-Atlantique i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 3185 MW fordelt på 8 blokker / turbiner. Operatør er Electricite de France. 
Anlegget ble utbygd i årene 1970–1984. Brenselstypen er opprinnelig kull, men anlegget har blitt ombygd til også å fyres med tungolje (2 x 700 MW), og hovedkokeren har fått kalkbasert rensefilter som avgir gips som biprodukt. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 811 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Coal-Fired Plants in France»
Albi kraftverk

Albi kraftverk er et tidligere, kombinert kullkraftverk og varmekraftverk i departementet Tarn i Frankrike. Det hadde en installert produksjonskapasitet på 250 MW fordelt på 1 blokk / turbin. Operatør var Electricite de France. 
Anlegget ble utbygd i 1969 og stengt i 2006. Innen 2013 skal stedet tilbakeføres fullstendig til sitt opprinnelige utseende og restene av kraftverket fjernes helt. Brenselstypen var opprinnelig steinkull, og tungolje. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Coal-Fired Plants in France»
Blenod kraftverk

Blenod kraftverk er et kombinert kullkraftverk og varmekraftverk i departementet Meurthe-et-Moselle i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 1000 MW fordelt på 4 like store blokker / turbiner. Operatør er Electricite de France. 
Anlegget ble utbygd i årene 1963–1969. Brenselstypen er steinkull, og tungolje. Fra 2012 utvides anlegget med en kombinasjonssyklus-enhet for naturgassfyring på 440 MW. Dette anlegget ble startet utbygd i 2009 og vil kun fyres med naturgass.
De totale CO2-utslippene i 2008 gikk merkbart ned og var ca. 1 906 300 tonn, mens det samme årets kvote var 1,739 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Coal-Fired Plants in France»
Emile-Huchet kraftverk

Emile-Huchet kraftverk er et kullkraftverk i departementet Moselle i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 1510 MW fordelt på 7 blokker / turbiner av svært ulike dimensjoner. Operatør er La Snet. 
Anlegget ble utbygd i årene 1951–1981. Brenselstypen er hovedsakelig kull. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 823 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Coal-Fired Plants in France»
La Maxe kraftverk

La Maxe kraftverk er et kombinert kullkraftverk og varmekraftverk i departementet Moselle i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 500 MW fordelt på 2 like store blokker / turbiner. Operatør er Electricite de France. 
Anlegget ble utbygd i årene 1969–1971. Brenselstypen er steinkull. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 196 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,299 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Coal-Fired Plants in France»
Renata Bianchi

Renata Bianchi (født 12. juli 1926 i Cornigliano, død 1966) var en italiensk turner.  
I 1950 deltok hun i VM i turn. Individuelt fikk hun ingen medaljer, men Italia fikk bronse i lagkonkurransen. Individuelt kom hun på 18.-plass.Hun deltok i OL i 1948 og 1952, første gang 22 år gammel, men vant ingen OL-medaljer. Italia fikk 8.-plass i lagkonkurransen i 1948, og 6.-plass i 1952. Individuelt kom hun på 55.-plass sammenlagt i 1952.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Renata Bianchi – Olympedia 
(en) Renata Bianchi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Le Havre kraftverk

Le Havre kraftverk er et kombinert kullkraftverk og varmekraftverk utenfor byen Le Havre i departementet Seine-Maritime i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 1990 MW fordelt på 4 blokker/turbiner av ulike dimensjoner. Operatør er Electricite de France. 
Anlegget ble utbygd i årene 1968–1983. Brenselstypen er steinkull; de hadde en blokk (nr 3) som gikk på tungolje, men den ble nedlagt som følge av oljekrisen i 70-årene. Blokkene 1 og 2 ble lagt ned i henholdsvis 2012 og 2013, slik at den eneste blokken som pr 2020 fremdeles er i drift, er nr 4.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 4 045 000 tonn. Dette er det kraftverket i Frankrike som på den tid slapp ut mest klimagasser; siden har utslippene av CO2 blitt redusert med nærmere 90%, hovedsakelig på grunn av nedleggelsen av de tre blokkene, og forbedringer av den fjerde blokken. Ifølge driftsselskapet har utbyggingen av renseanlegg for avgassene også medført en reduksjon av utslippene av svoveldioksid med omtrent 90%.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Coal-Fired Plants in France»
Provence kullkraftverk

Provence kraftverk er et kullkraftverk ved Gardanne i departementet Bouches-du-Rhône i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 830 MW fordelt på 2 blokker / turbiner av ulike dimensjoner, henholdsvis 250 MW og 580 MW. Operatør er La Snet. 
Anlegget ble utbygd i årene 1984–1995. Brenselstypen er kull. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 680 700 tonn, mens det samme årets kvote var 1,983 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Coal-Fired Plants in France»
Aramon oljekraftverk

Aramon oljekraftverk er et varmekraftverk ved bredden av Rhône-elva i departementet Gard i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 1400 MW fordelt på 2 like store blokker / turbiner. Operatør er Electricite de France. 
Anlegget ble utbygd i årene 1974–1977, og gjenåpnet i 2008. Brenselstypen er tungolje. 


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Gas- and Oil-Fired Plants in France and Switzerland»
Martigues oljekraftverk

Martigues oljekraftverk er et varmekraftverk ved Fos-sur-Mer-havneanlegget vest for Marseille, i departementet Bouches-du-Rhône i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 1000 MW fordelt på 4 like store blokker/turbiner. Operatør er Electricite de France.
Anlegget ble utbygd i årene 1971–1974. Brenselstypen er tungolje.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 594 900 tonn, mens det samme årets kvote var 381 800 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Gas- and Oil-Fired Plants in France and Switzerland»
Porcheville oljekraftverk

Martigues oljekraftverk er et varmekraftverk ved bredden av Seine-elva 45 km fra Paris, i departementet Bouches-du-Rhone i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 2400 MW fordelt på 4 like store blokker / turbiner. Operatør er Electricite de France. 
Anlegget ble utbygd i årene 1980–1982. Brenselstypen er tungolje. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 752 250 tonn, mens det samme årets kvote var 909 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «Gas- and Oil-Fired Plants in France and Switzerland»
Bayet gasskraftverk

Bayet gasskraftverk er et gasskraftverk ved Allier i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 400 MW fordelt på 1 blokk / turbin. Operatør og utbygger er Alpiq. 
Anlegget ble utbygd i årene 2008–2011. Brenselstypen er naturgass. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «CCGT Power Plants in France»
DK6 gasskraftverk

DK6 gasskraftverk er et gasskraftverk i departementet Nord i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 800 MW fordelt på 2 like store blokker/turbiner. Operatør er Engie. 
Anlegget ble utbygd i årene 2003–2005. Brenselstypen er naturgass. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 976 400 tonn, mens det samme årets kvote var 1,183 mill tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «CCGT Power Plants in France»
Point-sur-Sambre gasskraftverk

Pont-sur-Sambre gasskraftverk er et gasskraftverk i departementet Nord i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 412 MW fordelt på 1 blokk/turbin. Operatør er Poweo SA. 
Anlegget ble utbygd i årene 2007–2009. Brenselstypen er naturgass. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «CCGT Power Plants in France»
Vitry-Arrighi kraftverk

Vitry-Arrighi kraftverk er et 2-generasjoners varmekraftverk 7 km sørøst for Paris i departementet Val-de-Marne i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 040 MW i det eldste steinkull-fyrte anlegget, og 250 MW fordelt på 2 like store blokker/turbiner i det nyeste oljekraftverk-anlegget. Operatør er Electricite de France SA.
Anlegget av andre generasjon ble utbygd i årene 1997–2008. Brenselstypen er råolje, mens forrige generasjons anlegg er et kombinert kullkraftverk på 1 040 MW fra 1971.
De totale CO2-utslippene i 2008 ble kraftig redusert og var ca. 954 750 tonn, mens det samme årets kvote var 894 000 tonn.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Industcards – «CCGT Power Plants in France»
European fossil fuel power station database SEI, New York (1996), besøkt 25. januar 2010.
Wanda Nuti

Wanda Nuti er en tidligere italiensk turner.  
I 1950 deltok hun i VM i turn. Individuelt fikk hun sølv i bom, bak Helena Rakoczy, og Italia fikk bronse i lagkonkurransen. Individuelt kom hun på 10.-plass sammenlagt, og ble Italias nest beste.Hun deltok i OL i 1948, men vant ingen OL-medaljer. Kvinner konkurrerte kun som lag, og Italia fikk 8.-plass i lagkonkurransen. Individuelt fikk hun 57. beste poengsum sammenlagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wanda Nuti – Olympedia 
(en) Wanda Nuti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wanda Nuti – TheSports.org
Calamoceratidae

Calamoceratidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 15–26 mm) vårfluer med brede, noe trekantede forvinger. Antennene er trådformede og lengre enn forvingen. Hodet mangler punktøyne (ocelli), maksillarpalpene er gjerne 6-leddete (et uvanlig trekk), påfallende lange, tett kledt med lange, utstående hår. I alle fall noen arter har to sporer på forbeina, fire på mellombeina og tre på bakbeina (flere sporer på mellombeina enn på bakbeina er ganske uvanlig hos vårfluer). Larvene lager et flatt hus av bladbiter.


== Levevis ==
Larvene lever i sakteflytende elver, innsjøer og sumper. De er nedbrytere som spiser dødt plantemateriale.


== Utbredelse ==
Familien finnes i alle økosoner, men er mest artsrik i subtropiske områder. Det forekommer to arter i Sør-Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Integripalpia
Overfamilien Leptoceroidea
Familien Calamoceratidae Ulmer, 1905
Underfamilien Anisocentropodinae Lestage, 1936
Slekten Anisocentropus McLachlan, 1863
Underfamilien Calamoceratinae Ulmer, 1905
Slekten Ascalaphomerus Walker, 1852
Slekten Banyallarga Navás, 1916
Slekten Calamoceras Brauer, 1865. I Europa:
Calamoceras illiesi Malicky & Kumanski, 1974
Calamoceras marsupus Brauer, 1865
Slekten Ganonema McLachlan, 1866
Slekten Georgium Fischer, 1964
Slekten Heteroplectron McLachlan, 1871
Slekten Murielia Hogue & Denning, 1983
Slekten Phylloicus Mueller, 1880


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Calamoceratidae
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Calamoceratidae i Encyclopedia of Life 
(en) Calamoceratidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Calamoceratidae hos Fauna Europaea 
(en) Calamoceratidae hos Fossilworks 
(en) Calamoceratidae hos ITIS 
(en) Calamoceratidae hos NCBI 
(en) Kategori:Calamoceratidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calamoceratidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Sjekkliste over verdens vårfluer
Bildegalleri over nordamerikanske arter (larver)
Margot Lander

Margot Ella Florentz Lander (født 23. august 1910 i Oslo, død 18. juli 1961 i København) var en primaballerina i Den Kongelige Danske Ballett og den viktigste danske ballerinaen i den første halvdelen av det tjuende århundre.
Hun ble født i Oslo, og var datter av operasangeren Ella Florentz og journalisten Marx Gerharh. Hun begynte å studere ved den Kongelige Danske Ballettskolen i 1917, og ble med i den Kongelige Danske Ballett i 1928. To år etter dette giftet hun seg med Harald Lander, en danser og koreografer som ble ballettmester på den Kongelige Danske Ballett.
Margot Lander ble førstedanser i 1933, og Danmarks første primaballerina i 1942. Hun danset hovedroller i Harald Lander sine balletter, i August Bournonvilles repertoar, og i Coppélia og Svanesjøen før hun pensjonerte seg i 1950.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Margot Lander på danskefilm.dk
Tuzla kullkraftverk

Tuzla kullkraftverk er et kullkraftverk sørvest for byen Tuzla i Bosnia-Hercegovina. Det har en installert produksjonskapasitet på 779 MW, fordelt på seks blokker/ turbiner. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1964, fikk første turbin installert i 1966 og stod ferdig i 1978. Brenselkilden er lignitt (brunkull) fra lokale gruver.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Bosnia & Montenegro».
Coal-fired power plants - Global Energy Observatory. Besøkt 24. august 2020.
Licia Macchini

Licia Macchini (født 11. juli 1930 i Lodi, død 29. november 2018 i Pieve Porto Morone) var en italiensk turner.  
I 1950 deltok hun i VM i turn. Individuelt fikk hun bronse i bom, bak Helena Rakoczy og Wanda Nuti, og Italia fikk bronse i lagkonkurransen. Individuelt kom hun på 13.-plass sammenlagt, og ble Italias tredje beste utøver. I neste VM, i 1954, kom hun på 46.-plass.Hun deltok i OL i 1948 og 1952. Kvinner konkurrerte kun som lag i 1948, og Italia fikk 8.-plass i lagkonkurransen. Individuelt fikk hun 57. beste poengsum sammenlagt. I 1952 konkurrerte kvinner både individuelt og som lag. Macchini kom da på 35.-plass individuelt, med 14.-plass i hopp som beste resultat. Det italienske laget kom denne gangen på 6.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Licia Macchini – Olympics.com 
(en) Licia Macchini – Olympic.org 
(en) Licia Macchini – Olympedia 
(en) Licia Macchini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ugljevik kullkraftverk

Ugljevik kullkraftverk er et kullkraftverk i Bosnia-Hercegovina, like ved byen Ugljevik, 25 km nordøst for Tuzla. Det har en installert produksjonskapasitet på 300 MW, fordelt på 1 blokk/turbin. 
Anlegget stod ferdig i 1985. Brenselkilden er lignitt (brunkull) fra lokale gruver.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Bosnia & Montenegro».
Kakanj kullkraftverk

Kakanj kullkraftverk er et kullkraftverk i Bosnia-Hercegovina, nær byen kakanj som ligger ved elva Bosna, 35 km nordvest for Sarajevo og 25 km sørøst for Zenica. Det har en installert produksjonskapasitet på 546 MW, fordelt på 7 blokker/ turbiner. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1964, fikk første turbin installert i 1966 og stod ferdig i 1978, en utbygging som gikk helt parallelt med Tuzla kullkraftverk. Brenselkilden er lignitt (brunkull) fra lokale gruver.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Bosnia & Montenegro».
Coal-fired power plants - Global Energy Observatory. Besøkt 24. august 2020.
Offisielt nettsted 
(en) Kakanj Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gacko kullkraftverk

Gacko kullkraftverk  er et kullkraftverk i Republika Srpska i det sørlige Bosnia-Hercegovina, nær byen Gacko i fjellene mot Montenegro. Det har en installert produksjonskapasitet på 300 MW, fordelt på 1 blokk/ turbin. 
Anlegget stod ferdig i 1983. Brenselkilden er lignitt (brunkull), fra en nærliggende gruve som ligger like nordøst for byen Gacko. Årlig brennes 1,8 mill. tonn brunkull. Det planlegges siden 2006 en mulig utvidelse og opprusting av anlegget.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Coal-Fired Plants in Bosnia & Montenegro».
Tasimiidae

Tasimiidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i.


== Utseende ==
Små vårfluer (vingespenn 12–18 mm), mørke på farge og lite iøynefallende. Antennene er litt lengre enn forvingene. Forbeina har to sporer, mellom- og bakbeina fire.


== Levevis ==
Larvene lever i klare, hurtigstrømmende bekker. De bygger et rørformet hus av sandkorn og småstein.


== Utbredelse ==
Familien finnes i de østlige delene av Australia, på Tasmania og i det sørlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Familiens systematiske plassering er usikker. De bør muligens plasseres i en overfamilie for seg, Tasimioidea.

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Integripalpia
Usikkert hvilken overfamilie (Leptoceroidea?)
Familien Tasimiidae Riek, 1968
Slekten Charadropsyche Flint, 1970 – én art, Sør-Amerika
Charadropsyche penicillata
Slekten Tasiagma Neboiss, 1973 – 2 arter, Australia
Tasiagma ciliata Neboiss, 1977
Tasiagma eremica Neboiss, 1986
Slekten Tasimia Mosely, 1936 – 5 arter, Australia
Tasimia atra (Banks, 1939)
Tasimia denticulata Jacquemart, 1965
Tasimia drepana Neboiss, 1977
Tasimia natasia Mosely, 1953
Tasimia palpata Mosely, 1936
Slekten Trichovespula Schmid, 1935 – én art, Sør-Amerika
Trichovespula macrocera


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Tasimiidae


== Eksterne lenker ==
(en) Tasimiidae i Encyclopedia of Life 
(en) Tasimiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tasimiidae hos ITIS 
(en) Tasimiidae hos NCBI 
Tasimiidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Sjekkliste over verdens vårfluer
Vitenskapsåret 1911

Vitenskapsåret 1911 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1911.


== Hendelser ==


=== Ekspedisjoner ===
14. desember – laget til Roald Amundsen blir de første til å nå Sydpolen.


=== Fysikk ===
Ernest Rutherford skaper en atommodell med kjerne og skall.
Heike Kamerlingh Onnes oppdager superleding ved veldige lave temperaturer.


== Prisvinnere ==
Bigsbymedaljen: Othenio Abel
Copleymedaljen: George Howard Darwin
Lyellmedaljen: Francis Arthur Bather
De Morgan-medaljen: Horace Lamb
Nobelprisen:
Fysikk: Wilhelm Wien
Kjemi: Marie Curie
Fysiologi/medisin: Allvar Gullstrand
Willard Gibbs-prisen: Svante Arrhenius
Wollastonmedaljen: Waldemar Christopher Brøgger


== Fødsler ==
3. april – Tokiharu Abe, japansk iktyolog (død 1996)


== Dødsfall ==
17. januar - Francis Galton, britisk antropolog og biolog (født 1822).
1. mars – Jacobus Henricus van 't Hoff, nederlandsk kjemiker og vinner av den første Nobelprisen i kjemi (1901) (født 1852)
10. desember - Joseph Dalton Hooker, britisk botaniker og forskningsreisende (født 1817).


== Referanser ==
Václav David

Václav David (født 23. september 1910, død 5. januar 1996) var en tsjekkoslovakisk diplomat, og utenriksminister fra 31. januar 1953 til 8. april 1968. Han var også  President of the Chamber of Nations fra 1971 til 1986.


== Referanser ==
Anomalopsychidae

Anomalopsychidae er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i.


== Utseende ==


== Levevis ==
Larvene bygger et rørformet hus av sandkorn. De finnes i små bekker i skog, vannsig og i sprutsonen under fossefall. De lever trolig av å skrape alger fra steiner.


== Utbredelse ==
Familien var lenge bare kjent fra Chile, men det er nå kjent arter som lever så langt nord som Costa Rica. Den er foreløpig ikke funnet utenfor den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Holometabole insekter (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
Vårfluer (Trichoptera)
Gruppen Integripalpia
Overfamilie Sericostomatoidea
Familie Anomalopsychidae Flint, 1981
Slekten Anomalopsyche Flint, 1967 – én art, Chile
Anomalopsyche minuta (Schmid)
Slekten Contulma Flint, 1969 – 21 arter, Costa Rica – Chile


== Kilder ==
[1]


== Eksterne lenker ==
(en) Anomalopsychidae i Encyclopedia of Life 
(en) Anomalopsychidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anomalopsychidae hos ITIS 
(en) Anomalopsychidae hos NCBI 
Anomalopsychidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
Sjekkliste over verdens vårfluer
Vitenskapsåret 1912

Vitenskapsåret 1912 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1912.


== Hendelser ==
23. juli – Horace Donisthorpe oppdager slekten anergates av myrmicinae (maur) i New Forest, England.
Peter Debye utleder en kubisk lov for varmekapasiteten hos ikkemetalliske faste stoffer ved lav temperatur.
Alfred Wegener fremkaster teorien om  kontinentaldriften.
Kazimierz Funk identifiserer vitaminene.
Victor Hess oppdager at ioniseringen av luften øker med høyden over havet, et tegn på kosmisk stråling.
Max von Laue mener at røntgenstråler kan brytes i krystallgitter.
Walter Friedrich og Paul Knipping lykkes med å bryte røntgenstråler i sinkblende.
Harry Brearley finner opp rustfritt stål.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Felix Klein
Darwinmedaljen: Francis Darwin
Murchisonmedaljen: Louis Dollo
Nobelpriser:
Fysikk: Gustaf Dalén
Kjemi: Victor Grignard, Paul Sabatier
Fysiologi/Medisin: Alexis Carrel
Wollastonmedaljen: Lazarus Fletcher


== Fødsler ==
23. mars – Wernher von Braun, fysiker og ingeniør (død 1977)
19. april – Glenn T. Seaborg, kjemiker, nobelprisvinner i kjemi (død 1999)
30. mai – Julius Axelrod, biokjemiker, nobelprisvinner i medisin (død 2004)
7. september – David Packard, amerikansk ingeniør (død 1996)
5. desember – Heikki Alikoski, finsk astronom (død 1997)


== Dødsfall ==
11. mars – Pjotr Semjonov-Tjan-Sjanskij, russisk geograf (født 1827).
29. mars – Robert Falcon Scott, oppdagelsesreisende (født 1868).
17. juli – Henri Poincaré, fransk matematiker (født 1854).
29. juli – Gerhard Henrik Armauer Hansen, norsk lege og patolog (født 1841).
31. juli – Allan Octavian Hume, skotsk(indisk) amatørornitolog, amatørbotanikker og politisk reformator (født 1829)
7. august – François-Alphonse Forel, banebrytende utforsker av innsjøer (født 1841).
		


== Referanser ==