jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nettbuss Midt-Norge

Nettbuss Midt-Norge, tidligere Nettbuss Trøndelag, var et rutebilselskap med hovedbase i Trondheim og et datterselskap i Nettbuss–konsernet. Selskapet tok dagens form da Fjord1 Buss Møre og Nettbuss Møre ble innfusjonert i selskapet fra 1. januar 2013.I 2015 ble det besluttet å fusjonere inn alle regionselskapene i morselskapet Nettbuss AS, og driften av selskapet ble overført til morselskapet fra 1. januar 2016.


== Historie ==
Nettbuss Trøndelag ble etablert som eget aksjeselskap 1. juli 2003 etter at Nettbuss overtok Team Trafikk og Team Buss i 2002. Selskapet bestod fra da av Team Buss og Nettbuss' driftsenhet i Trondheim som gikk under navnet Nettbuss Trøndelag. Nettbuss Trøndelag videreførte personrutene etter selskaper som Hemne-Orkladal Billag, NSB Biltrafikk Trondheim (Trondheimsrutene og Selburuten), Hølonda Auto, Fjerdingen Busstrafikk med flere.


== Virksomhet ==
Selskapets to hovedruter ble lagt opp som pendlerruter med hyppige avganger fra 2008:

Orkanger – Trondheim – Stjørdal (TIMEkspressen linje 12)Stjørdal/Hommelvik – Trondheim – Melhus/Brekkåsen (linje 14)I tillegg er det ruter fra Trondheim og østover til Meråker-Storlien og Selbu-Tydal, sørover til Støren-Berkåk-Oppdal og Orkanger-Meldal-Berkåk, og vestover til Vinjeøra-Kyrksæterøra og Aure (Møre og Romsdal). I tillegg til disse hovedlinjene er det omfattende lokaltrafikk av person- og skoleruter i ruteområdet.


== Referanser ==
Furene

Furene er et industriområde i Volda kommune på Sunnmøre. Selskaper som Bertel O. Steen, Fjord1 Buss Møre, Volda Mineralvatn; Furene AS og andre holder til der.
Den forslåtte Voldatunnelen har sine nordlige ende på Furene.
Volda Mineralvatn

Volda Mineralvatn AS, tidligere Brænne Mineralvatn, var en sunnmørsbedrift som lå ved Volda sentrum. Bedriften ble startet i 1915, og ble fra 1927 drevet av familien Brænne. I oktober 2009 meldte bedriften oppbud og Volda Mineralvatn og Brænne-brusen opphørte som produkt etter 94 år med drift. Fabrikken produserte saft, leskedrikk, brus og mineralvann. Den hentet vann til produksjonen fra sin egen kilde, Aasen-kjelda, som ligger like ved Ivar Aasens hjemsted, 150 meter nede i grunnfjellet.
Brænne Mineralvatn var en av de siste frittstående brus-fabrikantene i Norge, og slet tungt i konkurransen med Romsdalsbaserte Oskar Sylte Mineralvannfabrikk.Brænne gjorde en avtale med Lidl i juli 2004 om å produsere en del av deres brusmerker.


== Produkter ==


=== Egne produkter ===
Luks
Florida
Eplerose
Fjellbekk


=== Produkter på lisens ===
Jolly Cola
RC Cola
Asina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Firmaets hjemmeside
Sunnmøre-Romsdal Billag

Sunnmøre-Romsdal Billag AS (SRB) var et selskap som drev med buss og transport på Sunnmøre og i Romsdal. SRB var også majoritetseier i Aukra Auto.


== Historie ==
A/S Sunnmøre-Romsdal Billag ble stiftet i 1939 med navnet A/S Vestnes-Vatne Rutebiler. Navneendringen kom i 1947. SRB hadde i alle år hovedkontor og verksted i Ålesund.
Selskapets ruteområde var bygdene og øyene mellom Molde og Ålesund. Det ble også opprettet person- og godsruter Brattvåg – Vatne – Vestnes – Åndalsnes i samtrafikk med jernbanen (Raumabanen). Gjennom årene vokste selskapet gjennom oppkjøp av flere mindre rutebilselskaper i sitt ruteområde. 1. januar 1973 overtok SRB Otrøy Auto. Seinere ble flere selskaper overtatt: Uhlens Transport AS (bussdelen) i 1984, Skodjeruta (E.P. Ytrelid) i 1993:
SRB utviklet også en omfattende godstrafikk i og ikke minst utenfor rute (bl.a. langtransport).
Busser og lastebiler fra SRB var godt profilert gjennom en lettgjenkjennelig fargesetting i skarp grønn og gul.
SRB ble overtatt av Fjord1 Nordvestlandske 1. desember 2003, og ble omtalt som Fjord1 SRB fra året etter. Fra 1. januar 2005 ble det slått sammen med Mørebil, og dannet Fjord1 Buss Møre og Fjord1 Gods Møre.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Innstilling om rutebilstrukturen i Møre og Romsdal : fra en komite nedsatt av fylkesutvalget 5. desember 1970 : innstillingen er avgitt 16. november 1973 : Vedlegg til innstilling fra Rutebilkomiteen i Møre og Romsdal : oversikt over de enkelte rutebilselskap i fylket. (1973). Molde: Fylkesutvalget.
Ottesen, H., Hjermann, L., Høsteng, A. K., Vollstad, K., Haugen, K. R., & Skudal, S. (2001). Rutebilnæring under omstilling 1965-2000. Molde: TL Møre og Romsdal.
Moa trafikkterminal

Moa trafikkterminal er en busstasjon som ligger på Moa (Spjelkavik) i Ålesund. Den er stoppested for Fjordekspressen, Fram Ekspress, flybussen og flere lokal- og regionalbusser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Moa trafikkterminal Arkivert 19. januar 2016 hos Wayback Machine. på Rutebok.no
Fjordekspressen

Fjordekspressen er navnet på ekspressbussrutene som går mellom Bergen i sør og Ålesund og Trondheim i nord og er en del av NOR-WAY Bussekspress sitt rutenett. Rutene kjøres i dag av Firda Billag Buss, Tide Buss og Vy Buss.


== Historie ==
Før 1. mai 2011 utgjorde det som i dag er Fjordekspressen flere forskjellige ekspressruter på Vestlandet med delvis overlappende rutestrekninger og historie tilbake til 80- og 90-tallet. De siste årene fram mot 2011 utgjorde de følgende:

430 Vestlandsbussen over Nordfjordeid, Bergen–Førde–Nordfjordeid–Volda–Ålesund
431 Vestlandsbussen over Stryn, Bergen–Førde–Stryn–(Stranda–Ålesund)
432 Fjordekspressen, Bergen–Nordfjordeid–Ålesund
440 Ekspressbussen Bergen-Trondheim, Bergen–Førde–Stryn–Otta–TrondheimEnkelte busser var også merket Ekspressbussen Bergen-Førde og gikk kun på denne delstrekningen.
Etter 1. mai 2011 utgjør ekspressrutene følgende:
430 Fjordekspressen, Bergen–Førde–Nordfjordeid–Volda–Ålesund
431 Fjordekspressen, Bergen–Førde–Stryn–Otta–Trondheim


== Referanser ==
Nettbuss Sogn Billag

Nettbuss Sogn Billag AS, tidligere Sogn Billag L/L og Fjord1 Sogn Billag AS, var et busselskap med hovedbase i Sogndal i Sogn og Fjordane, og med avdelingskontorer flere steder i ruteområdet. Selskapet var et datterselskap av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane, senere Fjord1, og ble i 2011 solgt til Nettbuss. 1. januar 2014 ble det innlemmet i Nettbuss Sør.


== Virksomhet ==
Selskapet kjørte en rekke personruter med hovedtyngde i Indre Sogn, men hadde også mye lokaltrafikk i ytre deler av Sognefjorden. Selskapet har deltatt i utviklingen av ekspressruter med buss innenfor NOR-WAY Bussekspress sitt rutenett. Det gjelder en rekke ekspressbussruter fra og gjennom eget ruteområde. Det er ruter til byer som Ålesund, Lillehammer, Oslo og Bergen. Ekspressrutene ble i stor grad kjørt i samarbeid med andre busselskaper.
Selskapet hadde tidligere en omfattende godstransport, både lokalt og langtransport. Fra 1. januar 2008 ble denne virksomheten overført til Fjord1 Transport. Fjord1 Transport har senere blitt slått sammen med Firda Billag sin transportdivisjon. Selskapet opererer nå med navnet Transferd.


== Historie ==
Sogn Billag L/L ble etablert 12. februar 1936. Bakgrunnen for selskapet var at fylkestinget ønsket at Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane, som fylket eide, skulle overta rutebiltrafikken i Indre Sogn. På denne tiden skulle veien Sogndal – Leikanger snart åpnes (1937), og veien over Sognefjellet var under bygging. Sogn Billag ble opprettet som L/L med Fylkesbaatane om eier av de fleste aksjene. Sogn Billag overtok ruter og alle aktiva fra Indre Sogns Automobillag. Selskapet har hele tiden hatt hovedkontor og verkstedanlegg i Sogndal. Gjennom tidene har Sogn Billag overtatt en rekke rutebilselskaper i Sogn, først og fremst trafikken sør for Sognefjorden. Det var Gol-Lærdal-Maristubilene Ltd. i 1982, så Aurland Rutebilar (Aurland Kommunale Rutebilar) og Årdal Billag.
I forbindelse med åpningen av Lærdalstunnelen startet selskapet den 28. november 2000 opp Sognebussen i samarbeid med HSD Buss mellom Sogndal/Øvre Årdal og Bergen. 1. juni 2002 overtok Sogn Billag driften av Hallingdal Billag, som ble drevet som et datterselskap etter det.Fra 2002 ble Sogn Billag sammen med morselskapet Fylkesbaatane en del av Fjord1-konsernet, og byttet i 2005 navn til Fjord1 Sogn Billag AS. I 2011 ble 51 % av bussvirksomheten til Fjord1 solgt til Nettbuss. Salget resulterte i navnebytte for flere av selskapene, også for Sogn Billag, som etter hvert ble heleid av Nettbuss. Selskapet opererte fra 1. januar 2012 som Nettbuss Sogn Billag AS. 1. januar 2014 ble hele selskapets virksomhet fusjonert inn i Nettbuss Sør.


== Referanser ==
Møre-ekspressen

Møre-ekspressen er navnet på ekspressbussruta Ulsteinvik – Ørsta – Volda – Stryn – Oslo. Ruta var opprinnelig en del av NOR-WAY Bussekspress' rutenett med rutenummer 145, men ble 1. mai 2013 en del av Nettbuss express med rutenummer NX145. 4. januar 2016 ble rutenummeret endret til NX146, mens det i forbindelse med omprofileringen til Vy express er VY146 fra 24. april 2019. Ruta kjøres av Vy Buss med dobbeltdekkere av merket Setra.


== Historie ==
Møre-ekspressen ble startet som en nattrute mellom Søre Sunnmøre og Oslo høsten 1993 av busselskapet Mørebil. Ruta var en del av NOR-WAY Bussekspress' rutenett, hvor den hadde rutenummer 145. I tillegg fantes den med rutenummer 146 med Ålesund som destinasjon, men kun som en rute sammenlappet av rute 145, rute 147 (Nordfjordekspressen) og diverse lokalruter med bussbytte i Stryn.
Fra 2005 ble selskapet en del av Fjord1 Buss Møre, og fra 1. januar 2013 Nettbuss Midt-Norge. 1. mai 2013 trakk Nettbuss ruta ut av NOR-WAY og fortsatte den som en del av Nettbuss express med rutenummer NX145.Fra 4. januar 2016 fikk ruta også morgenavganger med bussbytte til/fra Nordfjordekspressen i Stryn. Samtidig fikk begge rutene også felles rutenummer NX146. Fra 18. januar ble det satt inn dobbeltdekkerbusser med Bus4You-standard i halve overetasjen, men konseptet ble på Møre-ekspressen kalt Nettbuss express plus.


== Referanser ==
Dag- og Nattekspressen

Dag- og Nattekspressen var en ekspressbussrute som gikk mellom 2000 og 2012 på strekningen Oslo – Ålesund og Oslo – Molde. Ruta ble kjørt av Nettbuss Møre (tidligere Ålesund Bilruter), Lesja Bilruter og Veøy Buss, og var en del av NOR-WAY Bussekspress' rutenett.


== Historikk ==
Dag- og Nattekspressen har en historie tilbake til 2000, da selskapene bak ruten fikk tillatelse til å kjøre parallelt med Rauma- og Dovrebanen i forbindelse med at nattoget Åndalsnes – Oslo skulle nedlegges samme høst. Ruten åpnet 22. oktober 2000 som Nattekspressen, med rutenummer 142 til Ålesund og 143 til Molde. Ruten skulle vise seg å bli en suksess og det ble arbeidet videre med tillatelse å starte dagrute også. 31. mars 2003 kunne man kjøre dagrute også, Dagekspressen, og ruten fikk da navnet Dag- og Nattekspressen. Rutenumrene 142 og 143 ble fra ruteskiftet 1. mai 2004 slått sammen til kun 142.Etter hvert ble konkurransen fra blant annet flytrafikken så stor at man valgte å legge ned tilbudet. De siste avgangene på Dagekspressen gikk 15. april 2012, mens Nattekspressene stoppet da de var framme dagen etter. De siste årene ble ruta kjørt med 15 meter lange Volvo 9700HD.


== Referanser ==
Veøy Buss

Veøy Buss er et busselskap som viderefører rutetrafikken fra tidligere Veøy Billag og Rauma Billag. Selskapet har hovedkontor på Åndalsnes. 


== Forhistorie ==
Veøy Buss ble stiftet i 2001 for å drive bussrutene i de to tidligere selskapene. Selskapet eies av Veøy AS som først og fremst driver godstrafikk. Nøkkeltall (2016): 28 ansatte, ca. 20 personbusser og omsetning (2014) var ca. 33,6 millioner kroner.


== Virksomhet ==
Selskapet kjører person- og skoleruter i Rauma kommune og deler av Molde kommune. Hovedaktiviteten er personrutene Molde-Åndalsnes. Disse korresponderer med alle tog på Raumabanen. Selskapet deltok også i Dag- og Nattekspressen Ålesund/Molde-Åndalsnes-Dombås-Lillehammer-Oslo i regi av NOR-WAY Bussekspress, men denne ruta ble nedlagt våren 2012 etter stor trafikksvikt. I tillegg har Veøy Buss i sommersesongen stor aktivitet med kjøring av cruisebåtpassasjerer, med utgangspunkt i Åndalsnes og andre cruisebåthavner i Møre og Romsdal.


== Videre drift av bussruter ==
Alle bussrutene Veøy Buss trafikkerer ble i 2015 lagt ut på anbudskonkurranse. Rutene ble lagt inn i en kontrakt for rute- og skolekjøring i Rauma og Vestnes kommune, samt ekspressbussruten mellom Molde og Åndalsnes. Veøy Buss vant konkurransen om denne kontrakten som trer i kraft 1. januar 2017. Det betyr at selskapet får utvidet ruteområde til også å omfatte Vestnes kommune. I alt omfatter dette vel 1,2 millioner rutekilometer per år. Kontrakten gjelder for 10 år. 
I forbindelse med omlegging til anbud på busstrafikken blir også turistruta Åndalsnes-Trollstigen-Valldal-Eidsdal-Geiranger lagt til anbudet for Rauma og Vestnes. Fra sommeren 2016 vil Veøy Buss overta denne turistruta som trafikkeres i tidsrommet juni-august.


== Referanser ==
MF «Rygerfjell»

MF «Rygerfjell» er en norsk bilferje med plass til 28 personbilenheter. Ferjen eies og drives av L. Rødne & Sønner, og ble bygd i 1978 som MF «Høgsfjord».


== Historie ==
1978: Levert fra verftet til Det Stavangerske Dampskibsselskab i Stavanger. Døpt MF «Høgsfjord» og satt inn på sambandet Lauvik-Oanes-Forsand.
1990: Overført til Rogaland Trafikkselskap AS, Stavanger og satt inn på «Finnøysambandet»/«Midtsambandet»
1992: Omdøpt til MF «Ternøy»
1993: Solgt til Møre og Romsdal Fylkesbåtar AS (MRF), Molde. Omdøpt til MF «Halsa» og satt inn på diverse samband.
2005: MRF fusjonerer med Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane og danner rederiet Fjord1. Møre og Romsdal Fylkesbåtar blir hetende Fjord1 MRF.


== Se også ==
Flåteliste for MRF


== Kilder ==
Fjordfaehren.de – Tyskspråklig side om norske bilferger: Halsa Arkivert 16. desember 2012 hos Wayback Machine. Besøkt 26. april 2009
Fjord1 - M/F Halsa Besøkt 21. september 2008


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 7721134 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Halsa» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Adhemarius dariensis

Adhemarius dariensis er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store, karakteristiske arten finnes bare i Mellom-Amerika.


== Utseende ==
En stor (vingespenn 107 – 124 mm), slank, hovedsakelig kanelbrun svermer. Hodet er forholdsvis stort til Smerinthinae å være, og kanelbrunt, bakkroppen er ensfarget kanelbrun og tilspisset. Brystet er sjokoladebrunt med en kileformet, kanelbrun flekk i midten, denne er størst hos hunnene. Forvingen er sigdformet med en liten innskjæring i spissen, kanelbrun med sjokoladebrune flekker og bånd. Ved roten er det en oval flekk, i midten av vingen et rett skråbånd, ved vingespissen og ved ytterkanten store, diffuse flekker. Hos hannen har forvingene et stort, karminrosa område ved roten på undersiden. Bakvingene er karminrosa med et ufullstendig, mørkt tverrbånd ytterst, brune på undersiden.


== Levevis ==
Larvene antas å leve på planteslekten Ocotea.


== Utbredelse ==
Denne arten er funnet fra Mexico i nord til Panama i sør.


== Kilder ==
Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Adhemarius dariensis. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Adhemarius dariensis i Encyclopedia of Life 
(en) Adhemarius dariensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Adhemarius dariensis hos NCBI 
(en) Kategori:Adhemarius dariensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Adhemarius dariensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Adhemarius gannascus

Adhemarius gannascus er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store arten lever fra Mexico sørover til Sør-Amerika.


== Utseende ==
En stor (vingespenn 92 – 124 mm), slank, lysbrun svermer. Brystet er mørkebrunt til svart på sidene, bakkroppen har to små, mørke flekker midt på oversiden. Forvingen er lang og smal, noe sigdformet, ytterst i spissen med en liten innskjæring. Den har et bredt, svart skråbånd nær roten, en liten, svart flekk nær vingespissen og en rund, svart flekk nær bakkanten midt på. Forvingens bakhjørne er markert. Bakvingen er rosa med tre mørke tverrbånd. Hele undersiden er rosa hos hannen. Larven er enten gul eller grønnlig, med glatt hud. Den har en lys lengdestriper, men mangler tydelige skråstriper på sidene. Hodekapselen er påfallende tilspisset i toppen.

		
		
		


== Levevis ==
Larven kan finnes på avokado (Persea spp.)-trær, på slektene Ocotea og Nectandra, og på ulike busker og trær i laurbærfamilien (Lauraceae) og maurefamilien (Rubiaceae). De voksne svermerne flyr om natten og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Denne arten er vidt utbredt fra Mexico i nord til det nordlige Argentina og Paraguay i sør.


== Kilder ==
Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Adhemarius gannascus. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Adhemarius gannascus i Encyclopedia of Life 
(en) Adhemarius gannascus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Adhemarius gannascus hos NCBI 
(en) Kategori:Adhemarius gannascus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Adhemarius gannascus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Amorpha juglandis

Amorpha juglandis er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne arten, som ofte blir regnet til slekten Laothoe, lever i Nord-Amerika.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 45 – 75 mm), brun svermer. Kroppen er mindre strømlinjeformet enn hos mange andre svermere. Hodet er temmelig lite med reduserte munndeler, antennene er nokså lange og tydelig fjærformede hos hannen. Vingene er brede med bølgete ytterkant. Forvingen er lysebrun med et bredt, trekantet, mørkere tverrbånd nær midten. Av og til er bare den nedre delen mørkere. Utenfor dette tverrbåndet er det en smal, brun tverrlinje. Bakvingen har to smale, brune tverrlinjer. Som hos den nærtbeslektede slekten Laothoe hviler denne svermeren med forkanten av bakvingen stikkende ut foran forvingen, den kan da ligne på et vissent blad. Larven er grønn, hele overflaten kledt med små, hvite vorter. Den har tynne, lyse skråstriper på sidene, en tykkere, gul skråstripe ender ved hornet på bakkroppen, som er piggete. Hodekapselen er sterkt tilspisset fremover.

		
		
		


== Levevis ==
Larven lever på en rekke forskjellige løvtrær: hickory (Carya), valnøtt (Juglans), or (Alnus), hassel (Corylus), bøk (Fagus) og humlebøk (Ostrya). Den kan lage en pipende lyd om den blir forstyrret. De voksne svermerne flyr om natten, og tar ikke næring til seg.


== Utbredelse ==
Denne svermeren finnes i USA og det sørlige Canada fra Atlanterhavskysten til Rocky Mountains.


== Kilder ==
Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Amorpha juglandis. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Amorpha juglandis i Encyclopedia of Life 
(en) Amorpha juglandis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amorpha juglandis hos ITIS 
(en) Amorpha juglandis hos NCBI 
(en) Kategori:Amorpha juglandis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amorpha juglandis – detaljert informasjon på Wikispecies
Callambulyx tatarinovii

Callambulyx tatarinovii er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den finnes bare i Øst-Asia, fra det vestlige Kina østover til Japan, sørover til Tibet.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 57 – 82 mm), olivengrønn svermer, det finnes også en brun fargevariant. Den ligner på Smerinthus kindermanni. Brystet har en timeglassformet, mørkebrun tegning. Forvingen har et trekantet, mørkere tverrbånd nær midten og en trekantet, mørkere flekk ved vingespissen. Bakvingene er brunrosa med to mørkere streker ved bakhjørnet. Larven er grønn med tallrike små, hvite vorter. Den har tydelige, lyse skråstriper på annethvert kroppsledd og en smal, gulhvit ryggstripe. Hodekapselen er tilspisset i toppen, og hornet på bakkroppen er kraftig og rødlig.

		
		
		


== Levevis ==
Som hos andre Smerinthinae tar ikke de voksne svermerne næring til seg. Larvene lever på ulike løvtrær, hyppigst på alm (Ulmus spp.).


== Kilder ==
Pittaway, A.R. (2007) Sphingidae of the Eastern Palearctic [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Callambulyx tatarinovii i Encyclopedia of Life 
(en) Callambulyx tatarinovii i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Callambulyx tatarinovii hos NCBI 
(en) Kategori:Callambulyx tatarinovii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Callambulyx tatarinovii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Callambulyx tatarinovii – detaljert informasjon på Wikispecies
Olga Anisimova

Olga Viktorovna Anisimova (russisk Ольга Викторовна Анисимова, født 29. januar 1972 i Khanty-Mansijsk) er en russisk skiskytter.
Hun deltatt i VM to ganger, i mixed stafett i Pokljuka i 2006, der endte laget hennes helt nede på 16.-plass etter svake prestasjoner av de mannlige deltakerne (Ivan Tsjerezov og Maksim Tsjudov, samt i 2007 i Antholz med 43.-plass på normaldistansen og 7.-plass på stafett.
I sesongen 2007/08 oppnådde hun sin første individuelle pallplassering, da hun ble nummer to på fellesstarten i Oberhof.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olga Anisimova – IBU 
(en) Olga Anisimova – biathlon.com.ua 
Statistikk hos Biathlonworld
Falltall

Falltall er en benevnelse for forklistringsevne hos stivelse. 
Betegnelsen kommer av metoden man bruker for å måle forklistringsevne. Man bruker denne metoden blant annet på mel. Man blander mel og vann, og varmer det opp til mere enn 70 ℃, for så å la et lodd synke igjennom blandingen. Det er tiden fra blandingen begynner oppvarmingen, til man har sluppet loddet og det har sunket til bunnen, som er falltallet, i antall sekunder. Dette utføres på et falltallsapparat.
Marumba dyras

Marumba dyras er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store, lyse arten finnes i det sørlige Asia fra India østover til Taiwan.


== Utseende ==
En stor(vingespenn 90 – 125 mm), lysbrun svermer. Hodet er ganske lite med reduserte munndeler, antennene kraftige og smalt fjærformede. Brystet har tre smale, brune lengdestriper og bakkroppen en smal, brun midtstripe. Vingene er sterkt bølgete langs ytterkanten. Forvingen har 7-8 smale, brune tverrlinjer, den nest ytterste danner en virvel rundt en rund, brun flekk nær vingens bakkant. Bakvingen er brun med to svarte flekker nær bakhjørnet, på undersiden rosa langs innerkanten. Larven er grønn, dekket med små, spisse, hvite vorter. Den har lyse skråstriper på sidene, hornet på bakkroppen er grønt og piggete. Hodekapselen er tilspisset mot toppen i de første larvesatdiene, men ikke hos utvokste larver. Hodet er grønt med en hvit lengdestripe på hver side.
Puppen er brunrød, med tydelige antenneslirer, men ikke spor av sugesnabel.

		


== Levevis ==
Larven lever på ulike busker og trær i familiene Bombacaceae, Malvaceae, Sterculiaceae, Tiliaceae og Sapindaceae. I likhet med andre Smerinthinae tar ikke de voksne svermerne næring til seg. De kommer sjelden til lys, og flyr sannsynligvis forholdsvis lite.


== Kilder ==
Pittaway, A.R. (2007) Sphingidae of the Eastern Palearctic [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Marumba dyras i Encyclopedia of Life 
(en) Marumba dyras i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Marumba dyras hos NCBI 
(en) Kategori:Marumba dyras – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Marumba dyras – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Marumba dyras – detaljert informasjon på Wikispecies