jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jabłonowski-palasset

Jabłonowski-palasset (polsk Pałac Jabłonowskich) er et palass ved Teaterplassen i sentrum av Warszawa. Det huser i dag et banksenter.


== Historie ==

Palasset ble bygd i årene 1773–1785 til Antoni Jabłonowski etter tegninger av Jakub Fontana og Domenico Merlini. I årene 1817–1819 ble det ombygd etter tegninger av Fryderyk Albert Lessel og Józef Grzegorz Lessel, og overtok funksjonen som rådhus etter at det gamle rådhuset ved Gamlebytorget ble revet.
I 1863 brente palasset ned under januaroppstanden. Gjenoppbygningen i neorenessansestil fant sted i årene 1864–1869 etter tegninger av Józef Orłowski. Palasset fikk da også en ny takform, balkonger, en ny fløy og et karakteristisk branntårn med tre ur. Byrådet holdt sine møter i nyrenessansesalen, magistraten holdt til i portrettssalen, mens Dekert-salen var prydet av Marcelo Bacciarellis plafond overført fra Primaspalasset.
I årene 1936–1939 ble en ny modernisering gjennomført under ledelse av Oskar Sosnowski, og palasset fikk et nytt tak samt en åtte etasjer høy bygning fra Daniłłowiczowska-gaten. Under andre verdenskrig ble palasset totalskadd av tyskerne og de nedbrente murene revet i 1952. Palassets nordlige elevasjon ble gjenoppbygd i årene 1995–1997. Den beholdt sin opprinnelige form, med branntårnet og fasaden slik de så ut i 1936. De resterende elevasjonene fikk et moderne form.
NM i ishockey 2008

NM i ishockey 2008 var det 69. norgesmesterskapet i ishockey. 
Storhamar vant sitt sjette norgesmesterskap etter å ha vunnet finalen 4–2 i kamper mot Frisk Asker.


== GET-ligaen 2007/08 ==


== Sluttspill ==

UtmerkelserMest verdifulle spiller i sluttspillet: Ruben Smith – StorhamarUtmerkelserNorgesmestere 2008: Ruben Smith, Jonas Norgren, Martin Thelander, Cato Ørbæk, Henric Höglund, Johan Älgekrans, Linus Stensson, Eerikki Koivu, Jon Taarud Rømoen, Joakim Jensen, Lars Erik Hesbråten, Eirik Skadsdammen, Lars Løkken Østli, Magnus Østeraas, Kristian Forsberg, Pål Johnsen, Teemu Kohvakka, Simen Hoel Johannessen, Trygve Andreas Hillestad,  Fredrik Fleischer, Martin Blakseth Huse, Mattias Livf, Nathan Martz og Chris Leinweber


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Sluttspill om Norgesmesterskapet menn 2007/2008, Norges Ishockeyforbund
Potocki-palasset

Potocki-palasset (polsk Pałac Potockich) er et barokkpalass i Warszawa ved Krakowskie Przedmieście 15, like ved Presidentpalasset. Det huser i dag Polens Kultur- og Nasjonalsarvdepartement. 


== Historie ==
I 1731 giftet fyrst August Aleksander Czartoryski seg med Zofia Denhoffowa og ble medeier av Denhoff-familiens herregård, som i 1760 ble ombygd av Czartoryski-familien til et palass i sen barokkstil. 
Palasset fikk med sine to nye fløyer og paviljonger med mansardtak etter tegninger av Jakub Fontana en hesteskoform, men en sentral del og to sidefløyer. Bygningen ble atskilt fra gaten med en gårdsplass og et stålgjerde med en port i nyrokokkostil av Leandro Marconi. I 1763 fikk palasset et vakthus med skulpturer av Sebastian Zeisl og to porter på hver side. 
Palasset tilhørte senere Izabela Lubomirska (av Czartoryski), som ombygde det i klassisistisk stil. I 1799 gikk palasset over til Izabelas datter Aleksandra, konen til Stanisław Kostka Potocki. Slik kom det i Potockifamiliens besittelse og forble formelt det frem til det ble ødelagt under Annen verdenskrig. Etter Polens delinger var palasset bebodd av Nikolaj Novosiltsev, sjefen av det hemmelige russiske politiet. I årene 1915–1918 var palasset residensen til grev Bogdan Hutten-Czapski, en viktig politisk personlighet i tiden under første verdenskrig.
Potocki-palasset ble revet ned av tyskerne under Warszawaoppstanden i 1944, og senere gjenoppbygd i 1948–1950 etter tegninger av Jan Zachwatowicz.
Kobbertakspalasset

Kobbertakspalasset (polsk Pałac pod Blachą, bokstavelig talt «Palasset under blikket») er et barokkpalass i Warszawa, like ved Kongeslottet. Palassets uvanlige navn (løst oversatt fra polsk) kommer av dets kobbertak, en sjeldenhet i første halvdel av det 18. århundre, da palasset ble bygd. Det huser i dag en utstilling av orientiske tepper.


== Historie ==
Palasset ble bygd av Stanisław August Poniatowski i årene 1720–1730 etter tegninger av Jakub Fontana til prins Józef Poniatowski. Palasset ble praktisk talt stadig ombygd, også i det 19. århundre og i mellomkrigstiden. Det ble brent ned av tyskerne under Warszawaoppstanden i 1944, og gjenoppbygd i 1948–1949 etter krigen, stilisert til Poniatowski-epoken.


== Referanser ==
Sapieha-palasset

Sapieha-palasset (polsk Pałac Sapiehów) er et barokkpalass i Nybyen i Warszawa. Det huser i dag en skoleavdeling for barn med hørselsskader. 


== Historie ==
Palasset ble bygd i årene 1731–1746 i barokkstil etter tegninger av Jan Zygmunt Deybl til den litauiske storkansler Jan Fryderyk Sapieha. I 1818–1820 ble palasset ombygd til den såkalte Sapieha-brakken (koszary Sapieżyńskie) etter tegninger av Wilhelm Heinrich Minter. Under novemberoppstanden huset brakken det berømte fjerde infanteriregiment. I mellomkrigstiden fungerte palasset som feltsykehus. Det ble brent ned av tyskerne under Warszawaoppstanden i 1944, og senere rekonstruert i årene 1950–1955 under ledelse av Maria Zachwatowiczowa.
Primaspalasset i Warszawa

Primaspalasset (polsk Pałac Prymasowski) er et palass ved Senatorska-gaten i Warszawa.


== Historie ==
Byggingen av palasset begynte mot slutten av det 16. århundre etter initiativ av Płock-biskopen Wojciech Baranowski. Etter å ha blitt primas overga han palasset til kapittelet i Gniezno i 1610. Det ble senere ødelagt under den svenske invasjonen av Polen i 1655–1660, og gjenoppbygd under ledelse av Józef Fontana. Palasset ble på ny ødelagt av saksere og kosakker i 1704, og senere gjenoppbygd av primas Stanisław Szembek. Frem til 1797 fungerte palasset som primasresidens. Mot slutten av det 17. århundre ble palasset utbygd under ledelse av Tylman van Gameren, mens det i første halvdel av det 18. århundre ble ombygd i rokokkostil som residensen til primas Adam Ignacy Komorowski.
I årene 1777–1783 ble palasset igjen ombygd, denne gang av Antoni Kazimierz Ostrowski, etter tegninger av Efraim Szreger i klassisistisk stil. Byggingen ble fullført av Michał Jerzy Poniatowski. Hovedkorpusen ble da beriket med sidefløyer med paviljonger. Palassindret ble tegnet av Johann Christian Kammsetzer og Szymon Bogumił Zug. 
I det 18. århundre ble palasset brukt til forskjellige formål. I mellomkrigstiden huset det Jordbruksdepartementet. Palasset ble ødelagt under Felttoget i Polen i 1939, og senere gjenoppbygd etter krigen.


== Litteratur ==
Julius A. Chroscicki und Andrzej Rottermund, Architekturatlas von Warschau, 1. Auflage, Arkady, Warschau 1978, S. 179
Tadeusz S. Jaroszewski, Paläste und Residenzen in Warschau, Verlag Interpress, ISBN 83-223-2049-3, Warschau 1985, S. 94f.
Janina Rukowska, Reiseführer Warschau und Umgebung, 3. Auflage, ISBN 83-217-2380-2, Sport i Turystyka, Warschau 1982, S. 55
Park University

Park University er et privat, ikke-kommersielt universitet i Parkville i delstaten Missouri, USA. Det ble opprettet i 1875 som religiøst college på eiendom donert av George S. Park, dominert av den presbyterianske kirken. Park har siden 1889 utviklet seg til å bli en ledende tilbyder av fjernundervisning, spesielt for USAS militære styrker.
Ved universitetet var det 13 182 studenter og 878 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 7 340 for studenter folkeregistrert i delstaten. Studiene gis opp til mastergradsnivå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Park University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Det saksiske palass

Det saksiske palass (polsk Pałac Saski) var et klassisistisk palass som lå mellom Den saksiske hage og Piłsudski-plassen i Warszawa, regnet som en av byens mest distinkte bygninger. Det var her den tyske enigmakoden ble brutt i 1931 av de polske matematikerne Marian Rejewski, Jerzy Różycki og Henryk Zygalski. 


== Historie ==

Den opprinnelige bygningen som stod der palasset befinner seg i dag var herregården til Tobiasz Morsztyn. Hans arvtager Jan Andrzej Morsztyn bygde i 1661 et to etasjer høyt barokkpalass med fire tårn på samme sted. Palasset ble kjøpt av kong August II i 1713, som begynte å ombygge det. Ombygningen ble først ferdig i 1748 under August III. Arbeidet ble ledet av Carl Friedrich Pöppelmann og Joachim Danie Jauch. 
I 1724 flyttet det kongelige hoffet inn i palasset. Etter August IIIs død i 1763 mistet palasset sin status som kongelig residens. I årene 1808–1816 tilhørte bygningen fremdeles Sachsens konger, men ble så raskt solgt til Kongress-Polens regjering. En del av rommene ble overgitt til Warszawa-lyceet, hvor blant annet Frédéric Chopin fikk sin grunnutdanning i årene 1823–1826. 
I 1839–1842 ble palasset ombygd etter tegninger av Adam Idźkowski i klassisistisk stil, etter at det ble kjøpt opp av Ivan Skvartsov. Det var da den sentrale delen av palasset ble revet og erstattet med en kolonnade i korintisk stil. Fra 1862 til 1915 var palasset under kontroll av den russiske tsararmeen. I mellomkrigstiden huset palasset Den polske hærs generalstab. I 1925 ble Den ukjente soldats grav opprettet i palassets kolonnade, under arkadene. I årene 1930–1937 befant også Biuro Szyfrów («Kodebyrået») seg i bygningen, hvor enigmakoden ble brutt for første gang i desember 1931. 
Under andre verdenskrig ble palasset omgjort til en Hitler-stab, og senere sprengt i luften av tyskerne under Warszawaoppstanden i 1944. Den sentrale delen av kolonnaden greide på en eller annen måte å overleve sprengningen. 
Etter krigen fantes planer om å gjenoppbygge palasset, men ingen konkrete tiltak ble igangsatt av den kommunistiske regjeringen. Kun den midtre delen av kolonnaden – Den ukjente soldats grav – ble renovert. I 2007 valgte bystyret i Warszawa firmaet som skal gjenoppbygge palasset. Under de arkeologiske arbeidene som ble satt i gang i 2006, ble det funnet en underjordisk tunnel i fundamentene, som sannsynligvis forbandt palassfløyene. Hele palasset er planlagt gjenoppbygd i 2010, og skal huse Warszawas rådhus, som i dag er fordelt på flere bygninger rundt i byen. Av den grunn skal også palassets nabobygninger muligens gjenoppbygges.
Fatso

Fatso er en norsk filmkomedie fra 2008 regissert av Arild Fröhlich, som også har skrevet manus sammen med Lars Gudmestad. Manus er basert på Lars Ramslies roman Fatso (2003).
Filmen har Nils Jørgen Kaalstad i hovedrollen som den 34 år gamle jomfruen «Rino Hanssen». Filmen skulle opprinnelig hete Knullegutt, men ble endret til boktittelen etter ønske fra forfatteren og forlaget.Filmen har et budsjett på 19 750 000 kroner.


== Handling ==
Rino er en ung singel mann, som bor i sin avdøde bestemors hus. Han holder seg opptatt med å oversette bruksanvisninger, fra tysk til norsk. Han ringer av og til sine tyske klienter og mottar noen ganger uanmeldte merkelige besøk av faren sin. Men bortsett fra dette er hans sosiale kontakter redusert til et vennskap med kameraten Fillip som ofte oppfører seg nedlatende mot ham. Rino blir veldig tiltrukket av en ung kvinne som arbeider ved en butikk, men hver gang han får øye på henne på supermarkedet blir han stum og begynner å svette. Han uttrykker frykten sin ved å i hemmelighet tegne tegneserier.
En morgen, etter en lang natt med å se på porno og innta rikelig med ferdigmat, får Rino vite at faren hans har leid ut et rom til en kvinnelig utlending. Når kvinnen ankommer, forklarer hun at hun kommer fra Sverige og har til hensikt å få en ny start i livet i Norge. Rino spør ikke hvorfor, men han får den informasjonen likevel når han en kveld finner henne hjelpeløst full på trappen utenfor leiligheten deres. Hun forteller også at hun tidligere hadde forelsket seg i en familiefar, som hadde vendt tilbake til hans tidligere kone.


== Rolleliste ==
Nils Jørgen Kaalstad – Rino
Per Kjerstad – Magnus
Arnt Egil Andreassen – Dude #1
Maren Bervell – Kiwi-dama
Marie Gisselbæk – Nina date
Kyrre Hellum – Fillip
Ann Eleonora Jørgensen – Dansk prostituert
Petter Kaalstad – Rinos far – Torleif
Josefin Ljungman – Malin
Lisa Loven – Martine
Jon Anders Løvøen – Dude #3
Julia Markiewicz – Nikita
Matti Herman Nyqvist – Mathias
Rudi Simmons – Dude #2
Jenny Skavlan – Synnøve


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fatso på Internet Movie Database 
(no) Fatso i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Fatso hos Filmfront 
(sv) Fatso i Svensk Filmdatabas 
(da) Fatso i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Fatso på MovieMeter 
(en) Fatso på AllMovie 
(en) Fatso på Turner Classic Movies 
(en) Fatso på Rotten Tomatoes 
Kulturo.no – Fatso (teaser)
(no)  Fatso hos Filmweb
Tropiocolotes

Tropiocolotes er en slekt av svært små gekkoer, der kroppen sjelden blir lengre enn 35 mm.
Tropiocolotes i snever betydning lever i ørkenene i Nord-Afrika og Midtøsten. Tre arter som regnes til underslekten Microgecko, finnes i Irak, Iran og Pakistan. De to artene i underslekten Asiocolotes hører hjemme i Afghanistan og Pakistan. De to sistnevnte underslektene blir av og til regnet som egne slekter.


== Litteratur ==
T.M. Wilms, S. Mohammed og P. Wagner (2010). «A new species of the genus Tropiocolotes from Central Saudi Arabia (Reptilia: Sauria: Gekkonidae)» (PDF). Bonn Zool. Bull. 57 (2): 275-280. ISSN 0006-7172. Arkivert fra originalen (PDF) 4. mai 2012. 


== Eksterne lenker ==
(en) Tropiocolotes i Encyclopedia of Life 
(en) Tropiocolotes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tropiocolotes hos ITIS 
(en) Tropiocolotes hos NCBI 
(en) Kategori:Tropiocolotes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tropiocolotes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) The Reptile Database - Tropiocolotes
Pepperdine University

Pepperdine University   er et kristent universitet i Malibu, California, USA tilknyttet kirkesamfunnet Church of Christ (Kristi menighet). Det går for å være en av USAs aller vakreste og best plasserte campuser.
Pepperdine ble opprettet i Los Angeles i 1937 av den kristne forretningsmannen George Pepperdine, som også grunnla Western Auto Supply Company. Han var livslangt medlem av kirkesamfunnet Churches of Christ. På grunn av omfattende sosial uro i Los Angeles sent på 1960-tallet, ble det i 1971 besluttet å flytte lærestedet til Malibu, hvilket ble fullført to år senere. Samtidig ble Pepperdine University School of Law grunnlagt, og den holder idag høyt faglig nivå.
Skolene og collegene omfatter:

Seaver College, Malibu
School of Law, Malibu
Graduate School of Education and Psychology, L.A.
Graziadio School of Business and Management, L.A.
School of Public Policy, MalibuVed universitetet var det 7.593 studenter og 707 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 32.740 pluss US$ 9.500 for studenthybel på campus, med samme avgift for alle studenter. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
Universitetet har utvekslings- og gjestestudie-programmer med universiteter i London, Heidelberg, Florence, Buenos Aires, Paris, Madrid, Lausanne, Johannesburg, Tegucigalpa, Brisbane, Chiang Mai, Hongkong og Tokyo.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Pepperdine University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
School of Law
Kinolin

Kinolin, 1-azanaftalen, 1-benzazin eller benzo[b]pyridin, er en  heterosyklisk aromatisk organisk forbindelse med formelen C9H7N. Det er en fargeløs hygroskopisk væske med sterk lukt. Ved eksponering for lys blir den med tiden først gul og så brun. Kinolin er bare delvis løselig i kaldt vann men løses lett i varmt vann og de fleste organiske løsningsmidler.
Kinolin har LD50 på flere hundre milligram per kilogram.


== Se også ==
Isokinolin, analog med nitrogenatomet i posisjon 2.
Pyridin, analog uten benzen ringen.
Naftalen, analog uten nitrogenatomet.
Indol, analog med kun en femkantet nitrogenring.


== Referanser ==
VM i friidrett innendørs 2004

Friidretts VM innendørs 2004 ble arrangert i Budapest i Ungarn mellom 5. og 7. mars
Det ble satt fire nye verdensrekorder:

Christian Olsson i tresteg med 17,83 m.
Det russiske laget på 4x400 meter stafett kvinner med tiden 3.23,88.
Jelena Issinbajeva 4,86 m i stavsprang.
Tatjana Lebedeva i tresteg med 15,36 m.


== Medaljetabell ==


== Menn ==


=== 60 m ===

Dato 5. mars


=== 200 m ===

Dato: 7. mars.


=== 400 m ===

Dato: 6. mars


=== 800 m ===

Dato: 7. mars


=== 1500 m ===

Dato: 7. mars


=== 3000 m ===

Dato: 6. mars


=== 60 m hekk ===

Dato: 6. mars


=== 4 x 400 m stafett ===

Dato: 7. mars


=== Høydehopp ===

Dato: 6. mars


=== Stavsprang ===

Dato: 7. mars


=== Lengdehopp ===

Dato: 6. mars


=== Tresteg ===

Dato: 7. mars


=== Kule ===

Dato: 7. mars


=== Sjukamp ===

Dato: 6.-7. mars
Sjukampen besto av 60-meter, lengdehopp, kule, høydehopp, 60 m hekk, stavsprang og 1000-meterløping.


== Kvinner ==


=== 60 m ===

Dato: 5. mars


=== 200 m ===

Dato: 7. mars
Anastasija Kapatsjinskaja vant løpet men måtte senere levere fra seg gullmedaljen på grunn av positiv dopingtest av anabole steroider (Stanozolol).


=== 400 m ===

Dato: 6. mars


=== 800 m ===

Dato: 7. mars


=== 1500 m ===

Dato: 6. mars


=== 3000 m ===

Dato: 7. mars


=== 60 m hekk ===

Dato: 7. mars


=== 4 x 400 m stafett ===

Dato: 7. mars


=== Høydehopp ===

Dato: 7. mars


=== Stavsprang ===

Dato: 6. mars


=== Lengdehopp ===

7. mars


=== Tresteg ===

6. mars


=== Kule ===

Dato: 5. mars


=== Femkamp ===

Dato: 5. mars
Femkampen besto av 60 m hekk, høydehopp, kulen, lengdehopp og 800-meter løping.


== Deltakende nasjoner ==
FN-konvensjonen om veitrafikk

FN-konvensjonen om veitrafikk (Wienkonvensjonen om veitrafikk fra 1968) er en internasjonal avtale som skal tjene til å forenkle internasjonal veitrafikk og øke sikkerheten på veiene gjennom standardisering av trafikkregler blant avtalepartene. Konvensjonen ble vedtatt i FNs økonomiske og sosiale råds konferanse om veitrafikk i Wien 7. oktober til 8. november 1968. Konferansen resulterte også i Konvensjonen om veitrafikkskilt og signaler. Avtalen administreres av FNs økonomiske kommisjon for Europa (ECE).


== Grensekryssende kjøretøy ==
Sjåfører har fordel av avtalen ved at avtalepartene er forpliktet til å anerkjenne lovligheten av kjøretøy fra andre avtaleland. Noen krav må likevel være tilfredsstilt når man kjører utenfor registreringslandet:

Kjennemerke: Biler må ha kjennemerke både foran og bak, mens motorsykler bare behøver å vise kjennemerket bak. Kjennemerket skal være med latinske bokstaver og med arabisk tallsystem. I tillegg kan kjennemerket ha et annet alfabet. Kjennemerket skal bestå av tall eller av bokstaver og tall. Bare bokstaver er ikke godkjent.
Nasjonalitetsmerke: Et skilt med registreringslandets nasjonalitetsmerke må vises bak på kjøretøyet. Kravene til dette skiltet er spesifisert i konvensjonens anneks 3. Der heter det at skal ha svart skrift på hvit oval bakgrunn eller være inkludert i selve kjennemerket. Hvis det er inkludert i kjennemerket skal det vises både foran og bak. Eksempel på kjennemerke med inkludert nasjonalitetsmerke er "EU skilt" som blir brukt i EU land, og norske kjennemerker med N og norsk flagg.
Teknisk godkjenning: Kjøretøyet må tilfredsstille alle tekniske krav som registreringslandet har fastsatt for å kunne kjøre på veiene. Motstridende tekniske krav (som f.eks. rattet på høyre eller venstre side) i avtalelandet der kjøretøyet blir brukt gjelder ikke.
Vognkort: Sjåføren må ha med kjøretøyets vognkort. I tilfelle av at kjøretøyet ikke er registrert i sjåførens navn (som f.eks. en leiebil), skal sjåføren ha med bevis på retten til å besitte kjøretøyet.Folkerepublikken Kina er det viktigste av landene som ennå ikke er part til konvensjonen. Alle utenlandsregistrerte kjøretøy som kjører i Kina må vise Kinas eget kjennetegn. Dette kravet gjelder til og med for Kinas spesielle, administrative regioner Hongkong og Macao.
Konvensjonen har også bestemmelser om minimum mekanisk utstyr og sikkerhetsutstyr som skal være med i kjøretøyet, og definerer et identifikasjonsmerke (anneks 4) for å identifisere hvor kjøretøyet kommer fra (se liste over nasjonale kjennetegn på kjøretøy).


== Eksterne lenker ==
avtaleteksten (på engelsk)
Patrick Suffo

Patrick Suffo-Kengné (født 17. januar 1978 i Ebolowa i Kamerun) er en tidligere fotballspiller som sist spilte for den walisiske klubben Wrexham.
Han spilte for Odd Grenland i 2005-sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrick Suffo – Olympedia 
(en) Patrick Suffo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Patrick Suffo – FIFA 
(en) Patrick Suffo – Transfermarkt 
(en) Patrick Suffo – national-football-teams.com 
(en) Patrick Suffo – WorldFootball.net 
(en) Patrick Suffo – Soccerbase.com 
(en) Patrick Suffo – FootballDatabase.eu 
(en) Patrick Suffo – Israels fotballforbund 
(en) Patrick Suffo – FBref
Stormen Johanna

Stormen Johanna var et ekstremvær som spesielt rammet Storbritannia, Irland og Frankrike hardt den 10. mars 2008, og som førte til to drepte. Ekstremværet kom i form av storm, svært sterke vindkast og høye bølger i store områder.


== Forløp ==
Kystvakten i Swansea meldte morgenen 10. mars at de ventet vinden skulle komme opp i styrke 10 eller 11, på en skala fra en til 12. Den kraftigste vindstyrken som ble meldt var på over 150 km/t. Dette ble målt på øya Isle of Wight, rett sør for Southampton i Den engelske kanal. Enkelte steder på fastlandet ble det målt vindkast opp i 130 km/t. Den hardeste vinden kom i Frankrike kom i Landes-distriktet i  Bordeaux der vinden styrken nådde 150 km/t.


== Skader og konsekvenser ==
En 26 år gammel franskmann druknet da seilbåten hans kantret ved Bretagne-kysten i Frankrike.I Storbritannia ble 12 000 hus strømløse, mens 300 000 franske hus mistet strømmen. Det ble sendt ut flomvarsel på 41 steder i England og Wales. Flere veier ble stengt, og rundt 100 flyavganger fra flyplassene Heathrow og Gatwick ble kansellerte på grunn av stormen. På flere togstrekninger er det innført redusert fart, og fergetrafikken mellom fergetrafikken mellom Frankrike, England og Kanaløyene Jersey og Guernsey ble stoppet. I Newport i Wales måtte nærmere 170 mennesker evakueres fra en campingplass natten mellom 9. og 10. mars.Den britiske kystvakten måtte sende redningsbåter for å assistere en svensk oljetanker som fikk problemer i Den engelske kanal, mens stormen førte til at et nederlandskregistrert tankskip Artemis gikk på land ved Les Sables d'Olonne i Bretagne. Et tredje fartøy sank på nordkysten av Storbritannia, men mannskapet ble berget av andre fiskebåter.


== Se også ==
Stormen Emma
Liste over ekstremvær i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) BBC News: Your pictures of the UK storms
Ribose

Ribose, (3R,4S,5R)-5-(Hydroksymetyl)tetrahydrofuran-2,3,4-triol, er en monosakkarid, (pentose), som er en viktig byggestein i RNA-molekylene. Videre inngår den i ATP, NADH og flere andre molekyler som er viktige i metabolismen.


== Se også ==
deoksyribose
NM i ishockey 1953

NM i ishockey 1953 var det 14. norgesmesterskapet i ishockey. Dette var første sesong lagene spilte dobbelt serie med hjemme- og bortekamp mot hvert lag. Grüner stilte for første året etter sammenslåing av lagene Strong og Ball- og Skiklubben av 1914.
Gamlebyen vant sitt tredje norgesmesterskap.


== Tabellen ==
Viftefingergekkoer

Viftefingergekkoer er en slekt av gekkoer. De har store festeskiver på tærne, noe som gjør at foten kan minne om en vifte.
Den mest kjente arten er viftefingergekko, P. hasselquistii. Den er vanlig i Nord-Afrika og Midtøsten, og er som regel ca. 12,5 cm lang. De fleste viftefingergekkoene er ørkendyr, men P. puiseuxi i Levanten lever i områder med middelhavsklima.


== Eksterne lenker ==
(en) Viftefingergekkoer i Encyclopedia of Life 
(en) Viftefingergekkoer i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Viftefingergekkoer hos ITIS 
(en) Viftefingergekkoer hos NCBI 
(en) Kategori:Ptyodactylus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ptyodactylus – detaljert informasjon på Wikispecies
NM i ishockey 1956

NM i ishockey 1956 var det 17. norgesmesterskapet i ishockey. 
Gamlebyen vant sitt femte norgesmesterskap.


== Tabellen ==
NM i ishockey 1960

NM i ishockey 1960 var det 21. norgesmesterskapet i ishockey. 
Vålerenga vant sitt første norgesmesterskap.


== Tabellen ==
Se 1. divisjon ishockey for menn 1959/60 for hele seriespillet.