Alta-konflikten

Alta-konflikten eller Altasaken var en politisk strid på 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet vedrørende utbyggingen av et vannkraftverk i Altaelva i Finnmark.
Første fase av konflikten kom i forbindelse med NVEs forslag om å legge deler av bygda Masi med dens kirke under vann. Dette var kontroversielt blant annet fordi området ble brukt som beiteområde for reindriftsamers dyr. Konsesjonssøknaden, som ble levert i 1974, var derimot sterkt redusert, og omfattet ikke neddemming av Masi.
Folkeaksjonen mot utbygging av Alta-Kautokeinovassdraget hadde 85–100 lokallag og 20 000 medlemmer. I januar 1981 var 800 demonstranter samlet i Stilla, der kraftutbyggingen skulle starte. I en politiaksjon ble demonstrantene fjernet 14. januar 1981. 532 av dem ble arrestert. 800 ble bøtelagt. Det var på tale å la Forsvaret bistå Politiet, men dette satte forsvarsminister Thorvald Stoltenberg en stopper for.


== Tidslinje ==

Foreløpige planer for utbygging, lages i 1968.
Organisasjonen Aksjonskomiteen mot neddemming av Masi dannes 15. august 1970.
NVE kunngjør plan i oktober 1970.
Masi ble varig verna i 1973, og ble dermed ikke neddemmet.
Konsesjonssøknad leveres i 1974.
Organisasjonen Folkeaksjonen mot utbygging av Alta-Kautokeinovassdraget stiftes 12. juli 1978.
På et møte i Alta, 16. januar 1979, varsles det om framtidig sivil ulydighet.
Over 6000 personer besøker Detsika-leiren, sommeren 1979.
Anleggsarbeide igangsettes i Stilla, og anleggsveien blokkeres 5. juli 1979.
40 polititjenestemenn stanses av ca. 150 demonstranter. Arrestasjon og bøtelegging av 92 demonstranter, 17. september 1979.
Sultestreik foran Stortinget, 8.–15. oktober 1979.
«Arbeidet på anleggsveien videreføres ikke før Stortinget har behandlet ny melding», sa statsminister Odvar Nordli, den 15. oktober 1979.
Stilla-leiren etableres, og Detsika-leiren (som var både en kulturmønstring og politisk verksted) legges ned.
Stilla-leiren fjernes av 600 politifolk, og 532 demonstranter arresteres 14. januar 1981.
Sultestreiken i Oslo og Stockholm, begynnes av Ante Gaup samtidig som en leir i Gargia ryddes av politi, 21. januar 1981.
Anleggsarbeide gjenopptas ved Tverrelva 5. oktober 1981.
«Siste» aksjon 8. desember 1981.
Bro over Tverrelva blir forsøkt sprengt med én dynamittgubbe og flere (lys-)granater, av Niillas Aslaksen Somby, John-Reier Martinsen og en uidentifisert tredjeperson, 19. mars 1982.
Alta-kraftverket settes i drift i mai 1987.


== Minnesmerke ==

Elvereddernes skiferbauta ligger ved Gargia fjellstue, og er dekorert med kjetting og klaver fra nullpunktet ved Stilla. «Den ble reist for å hedre de mange som ofret år av sine liv på å berge elva fra utbygging, men som tapte».


== Film ==
La elva leve! (dokumentarfilm fra 1980)
La elva leve (en fiksjonsfilm basert på de virkelige hendelsene fra 2022)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alta – kraftkampen som utfordret statens makt av  Lars Martin Hjorthol
Jan Ditlev Hansen og Kjell Pihlstrøm (1981). Stormen om Stilla. Trohaug. ISBN 8290303378. 
Øystein Dalland (1994). Altakrønike. Davvi girji. ISBN 8273740730. 
Øystein Dalland (1989). Demningen. Davvi media. ISBN 8273740498. 


== Eksterne lenker ==
Nettutstilling fra Arkivverket