jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Antheraea pernyi

Antheraea pernyi er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store arten forekommer naturlig i Øst-Sibir, Kina og Korea, men har blitt innført til Japan, og til nordøst-Spania og Mallorca. En annen underart lever i Sørøst-Asia. Denne arten har i lang tid vært brukt i produksjon av såkalt tussah-silke i Kina. Larvene lever fortrinnsvis på eik (Quercus spp.).


== Utseende ==
En stor (vingespenn 110 – 152 mm), gulbrun spinner med en brun og hvit øyeflekk på hver vinge. Forvingene er lett sigdformede. Et smalt, svart og hvitt tverrbånd går langs ytterkanten av begge vingepar. Larven er gulgrønn, med klubbeformede hår som vokser i kvaster ytterst på kjegleformede vorter.


== Eksterne lenker ==
(en) Antheraea pernyi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Antheraea pernyi hos Fauna Europaea 
(en) Antheraea pernyi hos NCBI 
(en) Kategori:Antheraea pernyi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Antheraea pernyi – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Antheraea pernyi – detaljert informasjon på Wikispecies
Mellom sommerens lengsel og vinterens kulde

Mellom sommerens lengsel og vinterens kulde (originaltittel: Mellan sommarens längtan och vinterns köld) er en politiroman av Leif GW Persson som ble gitt ut i 2002.
Romanen handler om Stockholm-politiets etterforskning av en amerikansk journalists død. Journalisten har enten hoppet eller blitt kastet ut fra et vindu i femtende etasje. I den avdødes etterlatte papirer har man funnet et brev med koblinger til den svenske statsministeren. Denne statsministeren begynte etter andre verdenskrig å arbeide for det amerikanske CIA, men solgte seg senere til Sovjetunionen. I karaktertegningen finnes det visse trekk av Olof Palme (Palmes navn brukes ikke), men forfatteren har forklart at han kom på ideen før Palme ble myrdet. Han forklarte også at «Min romanfigur er ikke navngitt, men jeg kjøper at han har store likheter med Palme.»Persson hadde ikke skrevet noen kriminalromaner på 20 år da denne ble utgitt i 2002. Den er en frittstående fortsettelse på Perssons tidligere trilogi Grisfesten, Profitörerna og Samhällsbärarna og her vender Stockholms-politimennene Bo Jarnebring og Lars Martin Johansson tilbake. I forbindelse med utgivelsen var det snakk om at boken også skulle filmatiseres.Boken ble utgitt av Piratförlaget i september 2002. Under publiseringen mente Aftonbladets Nils Granberg at: «Det er morsomt at Leif GW Persson etter tyve år igjen klyver inn på den litterære scenen med den bredt oppsatte og spennende politiromanen Mellom sommerens lengsel og vinterens kulde. Det er en verdig oppfølger til hans klassiske Profitörerna, Grisfesten og Samhällsbärarna.» Göteborgs-Postens kritiker Jan Arnald hadde et blandet inntrykk: han mente at den var veldig spennende, men som roman var den middelmådig med overfladiske personportretter og ensidig sjargong.Romanen ble nominert til Svenska Deckarakademins utmerkelse Bästa svenska kriminalroman 2002. I løpet av et år hadde romanen solgt 300 000 eksemplarer.


== Referanser ==
Furupåfuglspinner

Furupåfuglspinner (Nudaurelia cytherea) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Den har gitt navn til et kjent virus som først ble isolert fra denne arten, som kan gjøre skade i furu-plantasjer.


== Utseende ==
En stor (vingespenn 90 – 130 mm), gulbrun spinner med runde, hvite, gule og svarte øyeflekker på begge vingepar. Et område ved vingeroten og ytterkanten av bakvingen er gule.


== Eksterne lenker ==
(en) furupåfuglspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Gonimbrasia cytherea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Lotos

Grupa LOTOS S.A. er et polsk oljeselskap basert i Gdańsk. Konsernet ble etablert i 1971, og er notert på den polske børsen WIG 20. Selskapet driver med raffinering og distribusjon av oljeprodukter. Lotos er Polens nest største oljeselskap og hvert år raffinerer selskapet cirka 6 millioner tonn råolje. Rundt 300 000 tonn av dette kommer fra oljeutvinning i Østersjøen. Lotos driver også om lag 330 bensinstasjoner under forskjellige navn. Den tidligere Statoil-toppen Henrik Carlsen grunnla i oktober 2007 en norsk avdeling av selskapet, som har kontor på Stokka i Sandnes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Grupa Lotos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (en)
Slørhale

Slørhale (engelsk: veil tail) kan referere til:

Gullfisk, oppdrettsvariant
Siamesisk kampfisk, oppdrettsvariant
Indisk månespinner

Indisk månespinner (Actias selene) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store, vakre arten er vidt utbredt i Asia, fra Afghanistan i vest til Borneo i øst og Øst-Sibir i nord.


== Utseende ==
En stor, blekgrønn spinner. De sigdformede forvingene har brun fremkant. Midt i hver vinge er det en rund øyeflekk som er svart langs innerkanten, ellers gul. Langs vingenes ytterkant går det en smal, mørk tverrstripe. Hannens bakvinger er trukket ut til lange stjerter.

Larven er grønn med kjegleformede, i spissen gule vorter. Fra disse går det ut kvaster av hår.


== Eksterne lenker ==
(en) indisk månespinner i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) indisk månespinner hos Dyntaxa 
(en) indisk månespinner hos NCBI 
(en) Kategori:Actias selene – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Actias selene – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Actias selene – detaljert informasjon på Wikispecies
Amerikansk månespinner

Amerikansk månespinner (Actias luna) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store, vakre arten finnes i det østlige Nord-Amerika.


== Utseende ==
En stor (vingespenn 80 – 115 mm), lysegrønn spinner. Kroppen er hvit. Forvingenes fremkant er brun, og det går en brun stripe fra denne til den lille øyeflekken. Bakvingene har en større, rund øyeflekk, og er trukket ut til lange stjerter hos begge kjønn. Larven er grønn, med kjegleformede vorter med en kvast av hår ytterst.


== Levevis ==
Larven kan finnes på en rekke forskjellige løvtrær.


== Eksterne lenker ==
(en) amerikansk månespinner i Global Biodiversity Information Facility 
(en) amerikansk månespinner hos ITIS 
(en) amerikansk månespinner hos NCBI 
(en) Kategori:Actias luna – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Actias luna – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Actias luna – detaljert informasjon på Wikispecies
Afrikansk månespinner

Afrikansk månespinner (Argema mimosae) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store, vakre arten lever i det sørlige og sentrale Afrika (nord til Kenya), inkludert Madagaskar.


== Utseende ==
En stor, grønngul spinner. Kroppen er grønnaktig gul med mørkebrunt hode og «krage». Vingenes ytterkant er bølgete. Forvingens fremkant er mørkebrun, fra denne går det en kort, mørkebrun stripe til den brune, ovale øyeflekken. Ellers har forvingen et trekantet, rødlig felt ved roten og en grå, trekentet flekk ved bakhjørnet. Bakvingen har en gul og brun, rund øyeflekk, Bakhjørnet er trukket ut til en lang, kølleformet stjert som er brun på «skaftet». Larven er grønn, med lange, kjegleformede utvekster. Spissen av disse er rødbrun med en kvast av stive hår.


== Levevis ==
Larven lever på busker og trær i slektene Sclerocarya, Spirostachys, Rhus og Liquidambar. Den kan gjøre noe skade på frukttreet marula (Sclerocarya caffra) i Sør-Afrika. Den har to generasjoner hvert år.


== Eksterne lenker ==
(en) afrikansk månespinner i Global Biodiversity Information Facility 
(en) afrikansk månespinner hos NCBI 
(en) Kategori:Argema mimosae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Argema mimosae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Argema mimosae – detaljert informasjon på Wikispecies
Saint Vincent’s Catholic Medical Center

Saint Vincent's Catholic Medical Center (SVCMC) er et sykehus i Greenwich Village i New York. Det består av to hovedbygninger og en rekke fasiliteter utenfor selve sykehuset. Mer enn 1000 leger er tilknyttet sykehuset, derav 70 heltidsansatte og 300 frivillge. Sykehuset er også et viktig lærested. Sykehuset tok i mot de fleste av dem som ble skadet i terrorangrepet 11. september 2001 mot World Trade Center.
Sykehuset er mer enn 150 år gammelt, og er oppkalt etter en fransk munk fra 1600-tallet. Det har fortsatt forbindelser til den katolske kirke.


== Eksterne lenker ==
Sykehusets hjemmeside
Bergmaleriene på Hindhammar

Hindhammar, også kjent som Hondhammar i Tingvoll kommune, Møre og Romsdal, er en lokalitet med hellemalinger fra eldre steinalder. Stedet ligger på østsiden av Tingvollfjorden, ca. fem kilometer sør for Tingvoll. Hellemalingene er fordelt over to lokaliteter som ligger ca. 500 meter fra hverandre. En regner med at tilsammen utgjør disse feltene en av Norges største lokaliteter i sitt slag. 
Det nordligste feltet ligger i en bratt vestvendt skrent ut mot fjorden og består utelukkende av figurer som forestiller fisk. Det sørligste er på en noe mindre sørvendt bergflate og  forestiller hjort og/eller elg foruten noen geometriske figurer. Etter figurene å dømme tilhører Honnhammermalingene en jeger-sankerbefolkning fra slutten av eldre steinalder, anslagsvis 4500 f.Kr. Det er imidlertid risset inn et par små båtfigurer på det sørligste feltet som kan være yngre, kanskje fra bronsealderen.
Hellemalingene må ha vært kjent svært lenge blant lokalbefolkningen. De er første gang beskrevet i biskop Gerhard Schønings reisebeskrivelser fra 1778. Antikvar Nicolay Nicolaysen beskriver dem i 1869. Han hadde imidlertid ikke vært på stedet selv, og omtalte figurene feilaktig som ristninger. I 1878 besøkte Bendix Edvard Bendixen stedet, og han beskriver figurene helt korrekt som hellemalinger. Bendixen antok imidlertid at figurene måtte være laget i nyere tid. Det var først den svenske arkeologen Gunnar Hallström som i 1909 påviste at de måtte være førhistoriske. I den senere tid er feltene blitt intensivt undersøkt i flere omganger, både av arkeologer og konservatorer.


== Eksterne lenker ==
«Bergmaleriene på Hindhammar». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Between Two Worlds

Between Two Worlds er debutalbumet til den norske heavy metal supergruppen I. Det ble i tillegg til originalen utgitt en begrenset versjon med tre bonusspor. Demonaz har skrevet alle låttekstene.


== Sporliste ==
«The Storm I Ride» (3:27)
«Warriors» (5:53)
«Between Two Worlds» (5:52)
«Battalions» (4:46)
«Mountains» (6:05)
«Days of North Winds» (4:04)
«Far beyond the Quiet» (7:13)
«Cursed We Are» (5:14)Begrenset versjon

«Bridges of Fire» (7:36)
«Shadowed Realms (intro)» (1:31)
«Shadowed Realms» (5:44)


== Artister ==
Abbath Doom Occulta – vokal og gitar
Ice Dale – gitar
TC King – bass
Armagedda – trommer
Demonaz Doom Occulta – tekster


== Andre ==
Mikset av Peter Tägtgren
Plateomslaget er laget av Martin Kvamme, og finnes i to versjoner, en med gull «I» og en med sølv «I».


== Kilder ==
Bandets Hjemmeside
Fanside
Bandets side på Nuclear Blast
I på Myspace
Between Two Worlds hos Encyclopaedia Metallum


== Eksterne lenker ==
(en) Between Two Worlds på Discogs 
(en) Between Two Worlds på MusicBrainz 
(en) Between Two Worlds på Encyclopaedia Metallum 
(en) Between Two Worlds på Spotify 
(en) Between Two Worlds på AllMusic
Det onde øye (roman)

Det onde øye (eller Det onde øyet) er en amerikansk  detektivroman  skrevet av Jonathan Kellerman. Boken ble første gang utgitt i USA i 1985 og ble oversatt til norsk i 1986.  


== Sammendrag ==
Dette er den første romanen i serien om Alex Delaware, en barnepsykolog fra Los Angeles.
Dr. Morton Hander praktiserer en merkelig type psykiatri.  Blant hans spesialiteter er svindel, utpressing og seksuell manipulasjon.  Hander betalte for sine synder da han ble brutalt myrdet i sitt luksuriøse Pacific Palisades leilighet. Politiet har ingen ledetråder, men de har ett mulig vitne: sju år gamle Melody Quinn.
Det blir psykolog dr. Alex Delaware sin jobb å prøve bringe fram den forferdelige hemmeligheten som er begravd i Melody sin hukommelse.  Men etter som den skumle skyggen i jentas sinn begynner å ta form, oppdager Alex at mysteriet tangerer en sjokkerende hendelse i hans egen fortid.  Og bak det hele ligger en ubeskrivelig ondskap som Alex Delaware må avsløre før det krever ett nytt offer.


== Karakterer i Det onde øye ==
Alex Delaware – Psykolog
Milo Sturgis – Politietterforsker
Dr. Morton Hander – Psykiater og mordoffer
Melody Quinn – Delawares pasient og mordvitne


== Utgivelsesdetaljer ==
1985, USA, When the Bough Breaks, Random House, ISBN 0-345-46660-8 (Hardcover 1st edition)
1986, Norge, Det onde øye, Hjemmets bokforl.  ISBN 82-04-08381-5(h.)
Zaoziorsk

Zaoziorsk (russisk: Заозёрск), tidligere kalt Murmansk-150 (russisk: Му́рманск-150) og Severomorsk-7 (russisk: Североморск-7), er en lukket by i Murmansk oblast i Russland. 
Innbyggertall: 12 687 (folketelling 2002). 
Byen ligger 54 km nordvest for Murmansk, og ble bygget for å betjene Zapadnaja Litsa, den største og viktigste russiske marinebasen opprinnelig bygget for den sovjetiske nordflåten. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zaozyorsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kort historie
Zapoljarnyj

Zapoljarnyj (russisk: Заполя́рный) er en by i Petsjenga rajon i Murmansk oblast i Russland. Innbyggertall er 15 835 (folketelling 2010).


== Bakgrunn ==
Petsjenga-området hvor byen Zapoljarnyj i dag ligger tilhørte Finland mellom 1920 og 1944. Byen ble grunnlagt i 1956 som Zjdanovsk (russisk: Жда́новск) og fikk bystatus og nytt navn i 1963 til ære for politikeren Andrej Zjdanov. Den ligger vest i Murmansk oblast, 10 km sør for Kola Superdeep Borehole-prosjektet. Bakgrunnen for byetableringen var de store forekomstene av kobber og nikkel i området.
Etter områdereformene på 2000-tallet har Zapoljarnyj et areal på rundt 4 620 km² og er dermed den byen i Russland med det største arealet.


== Virksomheter ==
I 1940 ble kombinatet Petschenganikel (russisk: Печенганикель) etablert for å utvikle kobber- og nikkelforekomstene. I dag er dette en del av det russiske bergverkskonsernet Nornickel. 
Mange nordmenn besøker Zapoljarnyj for eksempel for grensehandel. Det er den største byen innenfor 100 km fra Kirkenes. Innbyggere i Sør-Varanger kan søke grenseboerbevis og deretter besøke Zapoljarnyj fritt antall ganger uten ytterligere visum.


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) (ru) Offisielt nettsted 
(en) Zapolyarny – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(ru) Zapoljarnyj på MojGorod.
Makrellfisker

Makrellfisker er en underorden av piggfinnefisker, den største ordenen av beinfisker.
Alle artene lever pelagisk i havet og er med sine strømlinjeformede kropper gode svømmere. Gruppen omfatter de eneste fiskene som er i stand til heve kroppstemperaturen ved å produsere varme innvendig. Denne egenskapen har oppstått tre ganger innenfor gruppen, og detaljene varierer.


== Systematikk ==
I linneansk systematikk regnes makrellfiskene som underordenen Scombroidei. Gruppen fikk omtrent sitt nåværende omfang av Charles Tate Regan i 1909. Regan og mange senere forskere regnet også luvar til makrellfiskene, men det er nå vist at denne fisken er et spesialisert medlem av Acanthuroidei.
Fylogenetiske studier basert på molekylærgenetikk viser at makrellfiskene er en polyfyletisk gruppe. Havgjedder, trådstjerter og makrellfamilien danner en naturlig gruppe, som er mest i slekt med Scombrolabrax heterolepis og Pomatomus saltatrix. Sverdfisken er søsterarten til seilfiskene, og til sammen utgjør de gruppen Xiphioidei. Barracudaene er ikke nært beslektet med andre makrellfisker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Makrellfisker – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Makrellfisker hos Fossilworks 
(en) Makrellfisker hos ITIS 
(en) Makrellfisker hos NCBI 
(en) Kategori:Scombroidei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Scombroidei – detaljert informasjon på Wikispecies
Foajé

En foajé er et stort og åpent oppholdsrom (eventuelt flere) i et teater, opera, konsertsal, kino eller utstillingslokale, i nærheten av auditoriet. Det er et hvileområde, eller vrimleområde for tilskuere og et møtested, som normalt brukes før forestillinger og i pauser. Det kan også være egnet som festlokale, eksempelvis til bruk etter forestillinger. Begrepet nyttes også for samlingssalen for skuespillerne bak scenen.
Ordet er omskrevet fra fransk foyer. Normalt er en foajé en stor, spesialdesignet hall, men noen ganger er det en korridor som omgir hovedhallen. Den er møblert og stor nok til at tilskuere kan vandre, komme sammen og hvile. Foajeer er vanligvis prydet med kunstverk, enten permanente eller midlertidige utstillinger relatert til stedets aktiviteter, og en restaurant eller en buffet. I tillegg kan den brukes til vernissasje, møter med artistene etc.
I et hus er en foajé tilsvarende en gang, normalt et mindre område eller rom i nærheten av inngangsdøren, hvor gjester ankommer og trappene begynner eller slutter. Den er tilknyttet rom som f.eks. kontorer, spisestuer, baderom og oppholdsstuer. Det er ikke uvanlig med et vindfang mellom husets foajé og inngangsdøren.


== Se også ==
Lobby
Vestibyle


== Kilder ==
«foajé – forhall», fra Store norske leksikon
Lobby

For såkalt lobbyisme eller lobbyvirksomhet, se korridorpolitikkLobby er et engelsk navn på et rom i en bygning som brukes til å entre fra utsiden. Det blir iblant referert til som foajé eller entré.
Mange kontorbygninger, hoteller og skyskrapere dekorerer sine lobbyer i stor stil for å skape et riktig inntrykk 
.Siden midten av 1980-tallet har det vært en økende tendens til å se på lobbyer som mer enn bare en mellomgang fra inngangsdøren til heisen; den brukes nå ofte som et sosialt sted og til forretningerLobby brukes ofte om lobbyvirksomhet eller om grupper som driver slik virksomhet, for eksempel «Israel-lobbyen» og «oljelobbyen».


== Referanser ==
Kawasaki Heavy Industries Motorcycle & Engine

Kawasaki Heavy Industries Motorcycle & Engine er et japansk firma som er en av verdens ledende produsent av motorsykler, ATVer og snøscootere.
Firmaet ble opprettet etter andre verdenskrig, og på 60- og 70-tallet ble de verdenskjent for å lage kraftige maskiner på to hjul, og de kom etter hvert med den velkjente Kawasaki Ninja serien og en serie med mesterskapsvinnende motocross-sykler.


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Kawasaki Heavy Industries Motorcycle & Engine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lakhdenpokhja

Lahdenpohja (finsk: Lahdenpohja, russisk: Лахденпо́хья) er en by i republikken Karelia i Russland. Byen ligger rundt 25 km fra grensen mot Finland, i en vik i den nordvestre enden av Ladoga. Bystatus siden 1945. Antall innbyggere var 8 751 ved folketellingen i 2002. 
Før 1944 var Lahdenpohja et finsk ladested (köping) i Viborgs län. Antall innbyggere var 1 959 i 1939. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lahdenpohja – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pitkjaranta

Pitkjaranta (russisk: Питкяранта, finsk: Pitkäranta) er en by i republikken Karelia i Russland. Den ligger på nordøstbredden av Ladoga, Europas største innsjø. Innbyggertall: 13 347 (folketelling 2002). Byen ble grunnlagt på 1800-tallet. 


== Eksterne lenker ==
(en) Pitkäranta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pudozj

Pudozj (russisk: Пудож, finsk: Puutoinen) er en by i republikken Karelia i Russland. Byen ligger ved elva Vodla rundt 30 km øst for innsjøen Onega. Innbyggertall: 10 200 (estimat 2005), 10 632 (folketelling 2002), 8 000 (1970).
Pudozj ble første gang nevnt i 1382 som bosetningen Pudoga, som senere ble kalt Pudozjskij Pogost. Pudozj fikk bystatus i 1785.


== Referanser ==
Suojarvi

Suojärvi (karelsk og finsk: Suojärvi; russisk: Суоярви) er en by i republikken Karelia i Russland. Byen ligger rundt 140 km nordvest for Petrozavodsk, og har hatt bystatus siden 1940. Antall innbyggere var 11 600 i 2002.
Før 1944 var Suojärvi en finsk kommune i Viborgs län. Kommunen hadde 15 934 innbyggere i 1939, de fleste av dem ortodokse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Suojärvi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkel om Suojärvi i Nordisk familjebok, bind 27, spalte 754, 1918
Kart over Suojärvi
Berlin (New Hampshire)

Berlin er en by i Coos County i New Hampshire i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 10 051 innbyggere.


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==
Pek

Pek kan være:

En romanisering av hokkien- og teochewuttalen av det kinesiske slektsnavnet Bai
Et annet ord for en narrestrek
Soppetere

Soppetere (fungivore) er dyr som lever av sopp, vanligvis av fruktlegemet til soppen og dens skjulte hyfer, sporer og andre små partikler. 
Blant de dyr som lever av eller i sopp er enkelte arter lungesnegler, tovinger, biller, spretthaler og flere.  Noen dyregrupper har et liv nært tilknyttet sopp, slik som soppmygg.
Noen dyr lever ikke av selve soppen, men lever i samspill, symbiose med sopp. Et eksempel er bartrevepser der hunnen har en beholdere (mycetangier) med et «slim», i eggleggningsrøret. Dette slimet har soppsporer, av barksopp, i form av gjærceller. Litt av dette kommer på eggene når de legges. Disse begynner å spire til sopphyfer som produserer enzymer og treverket blir brutt ned. Den nyklekte larven får lett tilgang på mat, nedbrutt treverk, på grunn av soppen.
Ratvolden

Ratvolden, også skrevet Ratvollen, er en gård i Rugldalen, ca. 20 km nord for Røros ved fylkesvei 30. Eiendommen ligger på vestsiden av Ruglsjøen. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom forfatteren Johan Falkberget (1879–1967) bygde gården i 1922 og bodde her i årene 1922–1967. Gården er i dag museum.
Da Falkberget i 1922 vendte hjem, hadde han siden 1906 bodd flere steder i Norge, lengst i Oslo. Gården lå dengang i Glåmos kommune, og Falkberget engasjerte seg i politikken og var varaordfører fra 1926. Johan og Anna Marie Falkbergets tre barn var født fra 1900 til 1905, og hadde således ikke sin barndom på Ratvolden. 
På tunet på gården står gruveklokka fra Mugg-gruva som et apropos til gruvearbeidertematikken i Falkbergets liv og forfatterskap. Falkberget kjøpte klokka da gruven ble nedlagt. 
Familiens liv på Ratvolden er skildret det andre bindet av datteren Aasta Falkberget biografi over foreldrene I Trondalen og på Ratvolden (1974). 
Gården eies siden 1988 av Røros kommune, og består både av Falkberget, eller Trondalen som var dikterens fødested, og Ratvolden, gnr. 7, bnr. 1 og 2. Hovedhuset på Falkberget er i privat eie. Totalt areal på eiendommen er ca. 1250 dekar, vesentlig utmark. Etter at kommunen tok over eiendommen er det gjort et omfattende restaureringsarbeid på bygningene, og gjennom et stort registreringsprosjekt er det registrert 19 000 gjenstander fra gården.
Huset er tilgjengelig for publikum i juli-august.


== Se også ==
Liste over kulturminner i Røros


== Litteratur og andre kilder ==
Norske kunstnerhjem; temanummer av Fortidsvern; nr 3, 2005
Hilde Diesen. Dikterhus. Tell forlag, 1994 (bokhylla.no – fulltekst)
Finn Jor og Jiri Havran. Norske kunstnerhjem. Boksenteret, 1997 (bokhylla.no – fulltekst)
Informasjon om Ratvolden fra Røros kommune
Falkberget.no: Ratvolden
«Ratvolden». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.