jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jesus lever, graven brast

«Jesus lever, graven brast» er en påskesalme fra 1786 hvor teksten er skrevet av biskop Johan Nordahl Brun. Melodien ble komponert av Johann Rudolph Ahle i 1664 og omarbeidet i 1687 av Wolfgang Karl Briegel.
Salmen kalles av litteraturhistorikeren Francis Bull for «høidepunktet i Bruns digtning, – og i norsk salmedigtning overhodet». Bull karakteriserer salmen slik: «Her er en koncentreret kraft, som ikke var set i vor poesi siden eddakvadenes tid, en række kort tilhugne sætninger, og en mesterlig stigning: Lynet blinker, jorden bæver, graven brast og Jesus lever».Denne mye brukte påskesalmen skiller seg litterært fra mange av Nordahl Bruns salmer, som ofte er nokså dogmatiske og ikke sjelden har brodd mot samtidens teologiske rasjonalisme.


== Litteratur ==
Karl Marthinussen / Just Bing / Bernt Lorentzen: Johan Nordahl Brun 1745-1945. Eide, 1945


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Liturgi.info: Jesus lever, graven brast Noter
Henrik Laurentius Helliesen

Henrik Laurentius Helliesen (født 20. desember 1824 i Bodø, død 22. juli 1900 i Fåberg) var en norsk embetsmann, stortingsrepresentant og statsråd.
Helliesen var amtmann i Nedenes amt i 1860–63. I 1862 blei han innvalgt på Stortinget som førsterepresentant fra Arendal og Grimstad.
I tida 1863 til 1884 (med enkelte svært korte avbrudd) veksla han mellom å være finansminister og å være medlem av den norske statsrådsavdelinga i Stockholm. Det leda arbeidet med myntreformen i 1875 (overgang til kroner og øre som myntenhet).
I 1871 leda han Indredepartementet noen måneder, og i 1884 var han kirke- og undervisningsminister i drøyt tre uker. Han var en av statsrådene som blei felt av riksretten i saken mot regjeringa Selmer.
I 1886 blei Helliesen igjen valgt inn på Stortinget, denne gang tilslutta det nye partiet Høyre.
Fra 1885 var han tollskriver i Christiania.


== Æresbevisninger og utmerkelser ==
I 1876 blei Helliesen tildelt Storkorset av St. Olavs Orden. Billedkunstneren Th. Mathiasen malte et portrett av Helliesen der han bærer både Storkorset av St. Olavs Orden og Storkorset av Svenska Nordstjärnan; portrettet ble antagelig malt på 1880-tallet. Maleriet inngår i dag i Oslo Museums Byhistoriske samling.


== Helliesens akvareller ==
I fritiden tegnet Helliesen akvareller med motiver fra Christiania. Akvarellene er av stor byantikvarisk verdi.


== Referanser ==


== Kilder ==
Henrik Laurentius Helliesen i Norsk biografisk leksikon


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Laurentius Helliesen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Henrik Laurentius Helliesen hos Norsk senter for forskningsdata
Parlamentsvalget i Italia 1983

Parlamentsvalget i Italia 1983 ble holdt den 26. juni.


== Resultater ==


=== Italias deputertkammer ===


=== Italias senat ===


== Referanser ==
Parlamentsvalget i Italia 1979

Parlamentsvalget i Italia 1979 ble holdt den 3. juni.


== Resultater ==


=== Italias deputertkammer ===


=== Italias senat ===


== Referanser ==
Abaza (by)

Abaza (russisk: Абаза́) er en by i Republikken Khakasia i Russland. Den ligger ved elva Abakan, rundt 150 km sørvest for Abakan. Innbyggertall: 17 500 (2005 est.); 18 052 (folketelling 2002), 17 630 (folketelling 1989).
Byen ble grunnlagt i 1856 i forbindelse med utbygging av jernmalm-forekomster i området, og utvinningen er fortsatt viktig for den lokale økonomien.
Abaza fikk status som bymessig bosetning i 1957, og bystatus ble innvilget i 1966.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Abaza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Parlamentsvalget i Storbritannia 1979

Parlamentsvalget i Storbritannia 1979 ble avholdt den 3. mai 1979. Valget ble vunnet av 
Det konservative partiet, under ledelse av Margaret Thatcher. Valget var det første av fire påfølgende konservative valgseire. De konservative kom til å sitte med regjeringsmakten helt fram til de tapte for Labour
ved valget i 1997. 


== Kilder ==
General Election Results 1885-1979 Arkivert 20120131180154 hos WebCite http://www.election.demon.co.uk Arkivert 9. februar 2008 hos Wayback Machine., besøkt 15. mai 2018
Victoria (øl)

Victoria er et ølmerke av typen «Vienna lager» med lang historie i Mexico. Det ble første gang produsert i 1865 da bryggeriet «Compañia Cervecera Toluca y México» ble grunnlagt. Produksjonen ble overtatt av Cervecería Modelo i 1935.
Anders A. Fretheim

Anders A. Fretheim (født 7. oktober 1939) er en norsk lokalpolitiker (Sp) som var ordfører i Ringebu kommune fra 1996 til 2007.
Fretheim er utdannet ved Norges landbrukshøgskole og har en mastergrad i ressursøkonomi fra Cornell University i USA. Før han i 1971 overtok familiegården i Ringebu, jobbet han fem år for Distriktenes Utbyggingsfond i Oslo. I forbindelse med OL på Lillehammer bygde han opp Jønnhalt gjesteseter, som han eier. Etter at han sluttet som ordfører, har han drevet konsulenttjenester innen landbruk, industri og reiseliv. Han har også vært styreleder i Gudbrandsdølen Dagningen.


== Kilder ==
Anders A. Fretheim 70 år Fødselsdagsomtale i Aftenposten Kultur 7. oktober 2009 side 17.
Matvareprisøkningen i 2007–2008

Matvareprisøkningen i 2007–2008 fant sted i årene 2007–2008 da det skjedde en dramatisk, global økning i matvarepriser som har satt noen de fattigste områdene på jorda i krise, ført til politisk ustabilitet og opptøyer i flere land. 
Utløsende årsaker omfatter dårlige avlinger i ulike deler av verden, spesielt Australia. Blant strukturelle årsaker til de økende matvareprisener har nylig blitt identifisert som økende bruk av biobrensel i i-land, 
økende etterspørsel for en mer variert diett (spesielt kjøtt) i den voksende middelklassen i Asia. 
Dessuten, fortsatt økende oljepriser har økt kostnadene på kunstgjødsel. Disse faktorer, sammen med fallende matvarelagre og ustabilitet etter Subprime-krisen, med den påfølgende globale finanskrisen, har alle bidratt til den dramatiske globale økningen i matvarepriser.


== Statistikk ==
FAOs indeks over de globale matvareprisene steg fra 139 til 219 mellom februar 2007 og februar 2008. Økningen var størst for korn (indeksøkning 152 til 281) og melkeprodukter (indeksøkning 176 til 278).Blant de viktigste økningene finner vi :

Prisen på verdensmarkedet av hvete ble doblet mellom februar 2007 og februar 2008.
Prisen på ris nådde sitt høyeste nivå på ti år.
I noen land er prisen på melk og brød mer enn doblet.
Soya nådde sitt høyeste prisnivå på 34 år i desember 2007.
Prisen på mais har økt vesentlig.


== Sosial uro ==
Prisøkningen på basis landbruksvarer er følt over hele jorda. I industrilandene blir det et spørsmål om kjøpekraft, men konsekvensene er alvorligere i utviklingsland. FAO har satt opp en liste over 37 berørte land som vil være avhengig av ekstern bistand.I Burkina Faso, Kamerun, Senegal, Mauritania, Elfenbenskysten, Egypt, Marokko, Sør-Afrika, Mexico, Bolivia, Jemen, Usbekistan, Bangladesh, Pakistan, og Sri Lanka var det demonstrasjoner og opptøyer mot slutten av 2007 og begynnelsen av 2008 knyttet til dyrere fødevarer. 
De globale reservene av ris er halvert, og flere produsentland som Kina, Vietnam,  Kambodsja, og Egypt har innført eksportforbud.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
World Food Situation, The Food and Agriculture Organization of the United Nations
Q&A: Rising world food prices og Special Reports Page: Food price crisis — BBC News Online
Special Coverage: Agflation Arkivert 6. april 2008 hos Wayback Machine. — Reuters
Janne Ylijärvi

Janne Ylijaervi (født 14. mars 1979 i Göteborg), er en tidligere finsk skihopper som hoppet for klubben Lahden Hiihtoseura. Han tilbragte mesteparten av sin karriere i Kontinentalcupen og FIS-cup og startet bare 14 verdenscuprenn for Finland.
Debuten kom i 1999, hjemme i Finland. Nærmere bestemt i Lahtis. I normalbakkerennet ble han nr 37 av 50. 3 år senere ble han nr 13 i japanske Hakuba. Dette ble hans beste renn i verdenscupen noen sinne. Han hadde fra før også en 14.-plass fra Predazzo.
Han oppnådde i 2002 en 3.-plass hjemme i Lahtis sammen med det finske laget. Ett år senere ble han sist i Kuusamo. Han ble da vraket fra landslaget, og vant noen renn i Kontinentalcupen før han la opp i 2004.
Han jobber nå som instruktør på et lokalt skisenter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janne Ylijärvi – FIS (skihopping)
Kristoffer Jåfs

Erik Johan Kristoffer Jåfs (født 8. juli 1980 i Vörå, Finland) er en svensk tidligere skihopper som representerte IF Friska Viljor.
Jåfs er født og oppvokst i den svenskspråklige delen av Finland. Han startet med skihopping som 13-åring, og begynte på idrettsgymnas i Örnsköldsvik i Sverige i 1996. Året etter ble han svensk statsborger. Han debuterte i verdenscupen på Lillehammer 28. november 1998. Martin Schmitt vant dette rennet foran Janne Ahonen og Sven Hannawald, og Jåfs ble nummer 48 av 51 startende.
Jåfs var på denne tiden den eneste svensken som deltok i verdenscupen. Svensk skihopping ble ikke tatt på alvor, og Jåfs slet i de fleste renn. Likevel fikk han en svært overraskende 4.-plass i Trondheim 9. mars 2001. Hans beste plassering sammenlagt i verdenscupen var 37.-plass i 2000/01. I den tysk-østerrikske hoppuka ble han som best nummer 36 sammenlagt i 1998/99. Han ble nummer 26 sammenlagt i Sommer Grand Prix i 2000.
Kristoffer Jåfs deltok i VM i 1999, 2001 og 2003, med 18.-plass i normalbakken i Lahtis i 2001 som beste individuelle plassering. Han ble sju ganger svensk mester i skihopping, i normalbakke i 1999, 2000, 2001 og 2002, og i storbakke i 1999, 2000 og 2002.
En kneskade forhindret ham fra å konkurrere i det hele tatt i 2003/04-sesongen. Han la opp sommeren 2004, som en følge av at det svenske skiforbundet la ned landslaget i skihopping.


== Referanser ==


== Kilder ==
Uoffisiell hjemmeside (arkivert av Internet Archive)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination (svenske mestere i skihopping og kombinert, besøkt 21. oktober 2011)
Örnsköldsviks Allehanda: Färdighoppat (4. juni 2004, arkivert av Internet Archive)


== Eksterne lenker ==
(en) Kristoffer Jåfs – FIS (skihopping)
Pinsekirken i Bærum

Pinsekirken Sandvika, eller Pinsekirken i Bærum er en kristen menighet tilknyttet pinsebevegelsen. Menigheten har adresse Elias Smiths vei 13 i Sandvika.
Pastorpar for Pinsekirken er Anette og Morten Aune. Menigheten har sine ukentlige søndagsgudstjenester i Folkebadet i Sandvika.
Menigheten hadde 563 tilskuddstellende medlemmer i 2019, og over 25 ulike nasjoner er representert i kirken.


== Historikk ==
1923: Menigheten Betel Stabekk ble dannet
1927: Emmaus Haslum
1973: den 7. april 1973 gikk de to menighetene sammen og dannet Bærum Pinsemenighet, som fra starten holdt til i lokalene til Emmaus på Haslum
1982: menigheten kjøpte tidligere Sandvika kirke fra 1890; kirken ble bygget av Elise Brodtkorp på Kjørbo gård
1996: menigheten skiftet offisielt navn til Pinsekirken i Bærum
2003: menigheten tok i bruk PK Senteret med plass til 450 personer, i det gamle lagerlokalet til ELKO
2012: høsten 2012 begynte Pinsekirken i Bærum å avholde søndagsgudstjenestene sine i Bærum Kulturhus
?: Menigheten flyttet søndagsgudstjenestene til Folkebadet i Sandvika


== Referanser ==


== Se også ==
Pinsebevegelsen i Norge


== Eksterne lenker ==
www.pinsekirken.org
Marián Bielčík

Marián Bielčík (født 27. august 1973 i Tatranská Lomnica) er en slovakisk tidligere skihopper som representerte ASK Dukla Branska Bystrica.
Han debuterte i verdenscupen i 1991 i Štrbské Pleso, i daværende Tsjekkoslovakia. Bielčík ble sist i dette rennet.
Han oppnådde sin beste plassering 25 år gammel i 1998 i et renn i Iron Mountain. Samme året falt han stygt i et renn i Harrachov. Bielčík kom greit ut, før den høyre skien løsnet, og han landet på nakken. Ironisk nok var det kneet som ble skadd. Han hoppet et verdenscuprenn til, i Zakopane, før han la opp grunnet Harrachov-fallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marián Bielčik – FIS (skihopping)
Silvia Obrist

Silvia Obrist er en sveitsisk rullestolcurlingspiller. 
Hun har vært med på et VM i rullestolcurling; hun var reserve på det sveitsiske laget som vant i 2002. På nasjonalt nivå har hun en fjerdeplass i det sveitsiske mesterskapet i 2003, ledet av skip Hansruedi Fitze. 


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
(en) Silvia Obrist – World Curling Federation
Elias Smiths vei (Bærum)

Elias Smiths vei (1–31, 10–28) er en vei i Sandvika i Bærum som var en del av Gamle Drammensvei/Ringeriksveien (Bærum). Veien er oppkalt etter Bærums første ordfører, Elias Elieson Smith (1788–1861). Veien er del av fylkesvei 607 (Akershus).

Nr.  1 Løkke gård tidligere eid av Elias Smith
Nr. 10 Sandvika Jernindustris bygning fra 1939
Nr. 13 Pinsekirken i Bærum fra 1890, bygget av Elise Brodtkorp på Kjørbo
Nr. 15 Sandvika videregående skole
Nr. 20 Frelsesarmeens gård fra 1925
Nr. 31 er en trebygning i funkisstil. Sandvikas eneste overnattingssted fra 1960, bilverksted og Birkheim bensinstasjon som drev til 1982


== Bildegalleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elias Smiths vei, Sandvika – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Winter – Sol og skygge

Winter – Sol og skygge er en svensk TV-film fra 2001.


== Handlingen ==
I en leilighet i Göteborg sentrum, bare et steinkast fra Erik Winters egen leiligheter, finner politiet to stygt tilredte lik i en sofa. De drepte viser seg å ha vært et tilsynelatende alminnelig ektepar. Lemlestingen av ofrene, blodig skrift på veggen og en heavy metal-låt i rungende repetisjon på stereoanlegget synes å utgjøre et budskap fra morderen.
Gåten virker umulig å løse, og for Winter og hans team fortoner svaret seg som mer innfløkt jo lengre de kommer i etterforskningen. Etter hvert begynner Winter å mistenke at han selv er tildelt en rolle i morderens djevelske spill.
Samtidig går Winter gjennom en turbulent periode i sitt private liv. Hans far, som han brøt kontakten med for flere år siden, blir alvorlig syk. Til tross for de bitre følelsene velger han å reise til Marbella i Spania, der faren ligger på sykehus.
Dessuten har Winter omsider valgt å gå inn i et forpliktende forhold til den tiltrekkende legen Angela. Nå er hun gravid, og Winter forsøker å forberede seg på rollen som pappa.


== Om filmen ==
Sol og skygge er basert på en roman fra 1999 av Åke Edwardson om Erik Winter. Filmen er den tredje av seks i Winterserien. med Johan Gry i hovedrollen. Historien er delt i to episoder.


=== Rollelist  (utvalg) ===


== Eksterne lenker ==
(en) Winter – Sol og skygge på Internet Movie Database 
(sv) Winter – Sol og skygge i Svensk Filmdatabas 
Winter – Sol og skygge del 2 hos IMDb
Winter – Sol og skygge hos NRK
Brun (slekt)

Brun er navnet til flere norske og andre skandinaviske slekter. En av disse føres tilbake til Mathias Brun som levde i Trondheim rundt 1650. Flere i denne slekten er framstående geistlige, og slekten kan godt kalles en presteslekt, til forskjell fra en av de andre norske Brun-slektene som ofte kalles militærslekten Brun.
Mathias Bruns sønn var organist i Røros Johannes Brun (født 1669, død 1721). Hans sønn var Svend Busch Brun (født 1703, død 1784), kjøpmann, senere gårdbruker i Klæbu. Fra hans to sønner stammer den nålevende slektens to greiner. Johannes Brun (født 1729, død 1807) var sogneprest til Fjelberg. Hans halvbror Johan Nordahl Brun (født 1745, død 1816) var biskop i Bergen.


== Kjente medlemmer og etterkommere av slekten ==
Johan Nordahl Brun (født 1745, død 1816) norsk biskop og dikter (bl.a. Bergenssangen og Norges første (uoffisielle) nasjonalsang For Norge, Kiempers Fødeland)
Sven Brun (født 1812, død 1894) sogneprest, forkjemper for kirkelig selvstyre (forgrunnsfigur blant tidens geistlige)
Christen Brun (født 1846, død 1917) biskop i Hamar
Johannes Brun (eg. Johannes Finne Brun) (født 1832, død 1890) skuespiller (Norges fremste skuespiller i sin samtid)
Johan Lyder Brun (født 1870, død 1959) professor i teologi
Viggo Brun (født 1885, død 1978) professor i matematikk
Nordahl Grieg (Johan Nordahl Brun Grieg) (født 1902, død 1943) lyriker, forfatter, dramatiker, journalist og politisk aktivist.


== Litteratur ==
Th. Bull: Biskop Johan Nordahl Brun og hans slekt (1938)
Scheldeprijs

Scheldeprijs (også kalt Grote Scheldeprijs  eller Scheldeprijs Vlaanderen) er et endagsritt i landeveissykling i Flandern. Det ble første gang arrangert i 1907, og er det eldste belgiske sykkelrittet. Rittet er videre eldre enn Flandern rundt, men mindre prestisjefylt.
Rittet har foregått onsdagen etter Paris-Roubaix (men flyttes fra 2010 til onsdagen før), og går mellom Antwerpen og Schoten (der start og mål befinner seg) og avgjøres ofte ved en massespurt. Det har fått navnet etter elva Schelde.
Fra 2005 av er rittet en del av UCI Europe Tour. Alexander Kristoff vant rittet i 2015 og 2022.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Scheldeprijs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Grote Scheldeprijs - Vlaanderen : presentation and medal winners på The-Sports.org
Sorsk

Sorsk (russisk: Сорск) er en by i Republikken Khakasia i Russland. Den ligger rundt 90 km nordvest for Abakan. Innbyggertall: 13 313 (folketelling 2002)
Den ble grunnlagt som arbeidsbosetningen Dzerzjinskij på 1940-tallet. I 1966 ble navnet endret til Sorsk og bosetningen ble innvilget bystatus.


== Referanser ==
Hjemmebrygging

Hjemmebrygging er brygging av eget øl eller egen vin på hobbybasis.


== Innledning ==
Brygging av eget øl er en urgammel tradisjon i Norge som strekker seg tilbake til førhistorisk tid. Bøndene i Norge brygget såkalt maltøl av eget korn helt fram til moderne tid, og mange steder på bygdene i Norge brygges det fortsatt tradisjonsøl etter gamle metoder og med gamle ingredienser. De siste tiårene har moderne hjemmebrygging etter utenlandsk forbilde blitt veldig populært i Norge, og delvis fortrengt de gamle tradisjonene.


== Restriksjoner ==
Siden 1999, da Ølloven av 1912 ble opphevet, har det i Norge vært lov å tilvirke øl til eget bruk uten å måtte lage maltet selv. Så lenge det ikke er noen penger eller kommersiell handel involvert har man også lov til å gi bort så mye man vil. For å kunne selge ølet, i egen virksomhet, må man søke kommunen om tillatelse, og da må man på forhånd ha salgs- og/eller skjenkeløyve.
For å kunne levere til salg i butikker og restauranter behøver man statlig bevilling. For å få innvilget søknad om bevilling kreves bl.a. sikkerhet for oppfyllelse av krav på alkoholavgift, at varelageret er tilfredsstillende sikret og at bevillingshaver ikke driver annen virksomhet som er uforenlig med tilvirkning av alkoholholdig drikk.


== Ingredienser i øl ==
De vanligste ingrediensene i øl er malt (delvis spiret), humle, gjær og vann. I norsk tradisjon har de aller fleste bryggere også brukt einerkvister til å sette smak på ølet. Avhengig av hva slags smaksprofil man ønsker i et øl, er det også vanlig å tilsette ulike krydder, frukt og bær. 
Hvis man ikke ettergjærer på flaske ved å tilsette en liten mengde sukker i flasken, kan man tilsette kullsyre ved å sette på CO2 under et trykk på ca. 1-2 bar.


== Lagring ==
Mange hjemmebryggere foretrekker å lagre ølet sitt på fat når det modnes, noe som gjør det mye lettere å tappe seg et glass uten å åpne en hel flaske. Et vanlig fat å lagre på er Corneliusfat, som vanligvis rommer 19 liter.
Ellers er det også mange som lagrer på både vanlige ølflasker, 1 liters og 1,5 liters flasker.


== Konkurranser ==
Norbrygg (Norsk Hjemmebryggerforening) arrangerer NM i ølbrygging hvert år, i tillegg til en egen konkurranse for juleøl. De beste tre brygg i NM i hjemmebrygging deltar vanligvis i Skandinavisk Mesterskap i hjemmebrygging i Danmark påfølgende måned, hvor de konkurrerer med innsendt øl fra Sverige og Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norbrygg Norsk hjemmebryggerforening med mange artikler og aktivt forum
Tsjernogorsk

Tsjernogorsk (russisk: Черного́рск) er en by i Republikken Khakasia i Russland. Den ligger rundt 20 km nordvest for Abakan. Innbyggertall: 73 077 (folketelling 2002).
Tsjernogorsk ble grunnlagt i 1936 gjennom en sammenslåing av flere mindre bosetninger. I Sovjettiden lå det en gulag-arbeidsleir her. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chernogorsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Autodafé

Autodafé (via portugisisk og spansk auto da fé fra latin actus de fide eller actus fidei, «troshandling») var den avsluttende, offentlige delen av en rettssak mot mistenkte kjettere, inkludert mistenkte kryptojøder (skjulte sefarder), utført av den spanske (1481–1834) og portugisiske inkvisisjonen (1536–1821), men også i Italia. Autodafé betegnet opprinnelig selve domsavsigelsen, men ble siden også brukt om den påfølgende utførelsen av straffen.
Under autodaféen var det opptog gjennom byen, og de anklagede måtte bruke kapper med symboler som viste hva de var skyldige i. De som skulle henrettes, bar kapper i en annen farge enn andre skyldige. Opptoget endte ved kirken, der de dødsdømte ble skilt ut og ført til for eksempel bålet der de ble brent. 
Autodafé var en skamstraff der en brukte offentlig stigmatisering og ydmykelse som virkemiddel.
Ordet autodafé kan også brukes om bokbål, offentlig brenning av uønskede og forbudte skrifter og bøker.


== Se også ==
Bokbål
Inkvisisjonen
Kirketukt
Brenning på bål


== Eksterne lenker ==
Oppslagsordet «Autodafé» i Salmonsens konversationsleksikon (dansk leksikon fra ca. 1915)
Oppslagsordet «Autodafé» i Nordisk familjebok (svensk leksikon fra 1904)
Autodafé; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Surita Febbraio

Surita Febbraio (født 27. desember 1973) er en sørafrikansk 400 meter hekk-løper. Under «All-Africa Games» i 1999 i Johannesburg fikk hun sølvmedalje. I VM 2003 i Paris endte hun sist i finalen med en åttendeplass. I 2004 vant hun Afrikamesterskapet som ble arrangert i Brazzaville, og året etter oppnådde hun en åttendeplass under IAAF World Athletics Final i Monaco. Hennes personlige rekord er 54.05 sekunder, oppnådd i april 2003 i Pretoria.
I 2006 avleverte Febbraio en positiv dopingtest på testosteron, og ble utestengt i to år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Surita Febbraio – Olympedia 
(en) Surita Febbraio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Surita Febbraio – World Athletics 
(en) Surita Febbraio – Track and Field Statistics
Sajanogorsk

Sayanogorsk (russisk: Саяного́рск) er en by i Republikken Khakasia i Russland. Den ligger rundt 70 km sør for Abakan. Innbyggertall: 50 255 (folketelling 2002).
Byen ble grunnlagt i 1975 i forbindelse med byggingen av Sajano Sjusjensk vannkraftverk. Kraftverket, som er Russlands største og det femte største i verden, ligger 30 km sør for byen. Det leverer blant annet støm til et gigantisk aluminumsverk, som ligger i Sajanogorsk. En stor del av byens befolkning er ansatt ved aluminumsverket. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sayanogorsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byportalen Sajanogorsk Info (ru)
Møre og Romsdal distriktshøgskole, Molde

Møre og Romsdal distriktshøgskole, Molde var en høgskole. Den ble etablert i Molde i 1969, som en av de tre første distriktshøgskolene i Norge. 
Skolen tilbød fra starten av utdanning i EDB og økonomi. Skolen ble i 1994 slått sammen med Sjukepleierhøgskolen i Molde til Høgskolen i Molde.
Sjukepleierhøgskolen i Molde

Sjukepleierhøgskolen i Molde var en høgskole for sykepleierutdanning. Skolen ble etablert i Molde i 1958, under navnet Nasjonalforeningens og Møre og Romsdals Sykepleieskole.  
Skolen ble i 1994 slått sammen med Møre og Romsdal distriktshøgskole, Molde til Høgskolen i Molde.
De første studentene ved sykepleierutdanningen i Molde startet 1. februar 1958. Nasjonalforeningen for Folkehelsen var initiativtaker og pådriver for å starte den første sykepleierutdanningen i Møre og Romsdal, og Nasjonalforeningen hadde arbeidet med denne saken siden 1946.  
Allerede i 1949 ble Møre og Romsdal fylke samarbeidspartner i arbeidet, og samme år vedtok både Nasjonalforeningen og fylket å opprette sykepleierskole i Molde. I 1954 godkjente fylkestinget utbyggingsplanene for Glomstuvegen 33, og 1. byggetrinn var ferdig til studiestart