jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Greg Smallman

Greg Smallman (født 16. juni 1947) er en australsk internasjonalt kjent, gitarmaker, som lager ikke-tradisjonelle gitarer. Han er kjent for sitt nyskapende gitardesign. Selv om den ser ut som en tradisjonell spansk klassisk gitar, har den flere nyskapende trekk, som for eksempel bruken av en høy, buet og utskåret rygg som er betydelig tykkere og tyngre enn en vanlig klassisk gitar. Ryggen er som oftest lagd av brasiliansk rosentre. Toppen er i kontrast så tynn at gitaristene er advart mot å hvile hånden på den, i fall toppen brøt sammen under vekten. Det som gir toppen dens utrolige resonans og styrke er det unike systemet med forsterkende «gitter» laget av balsatre og karbonfiber.


== Referanser ==
Before I Self Destruct

Before I Self Destruct er et studioalbum av 50 Cent, som ble utgitt 9. november 2009.
Albumet ble innspilt i 2007, men han ga ut albumet Curtis først istedenfor.  


== Sporliste ==
«The Invitation»
«Then Days Went By»
«Death To My Enemies»
«So Disrespectful»
«Psycho»
«Hold Me Down»
«Crime Wave»
«Stretch»
«Strong Enough»
«Get It Hot»
«Gangstas Delight»
«I Got Swag»
«Baby By Me» (Feat Ne-yo)
«Do You Think About Me»
«Ok, You're Right»
«Could've Been You»


== Singler ==
Get Up –  utgitt 7. oktober 2008
I Get It In – utgitt 15. januar 2009


== Eksterne lenker ==
(en) Before I Self Destruct på Discogs 
(en) Before I Self Destruct på MusicBrainz 
(en) Before I Self Destruct på Spotify 
(en) Before I Self Destruct på AllMusic
Múli

Múli (IPA: [ˈmʉulɪ], dansk: Mule) er en fraflyttet bygd lengst nord på østkysten av Borðoy på Færøyene. Múli ligger i Hvannasunds kommuna, og er en av Færøyenes nordligste bygder.
Múli er første gang nevnt skriftlig i Hundebrevet fra siste halvdel av 1300-tallet. Den mest kjente beboeren er Guttormur í Múla (1657–1739), som sies å ha hatt synske og magiske evner. I 1970 ble Múli den siste bygden på Færøyene som fikk tilgang til elektrisitet. Noen år senere fikk bygden en 8 km lang veiforbindelse til Norðdepil i sør. Bygden har vært ansett som fraflyttet siden 2002. Husene blir brukt som ferieboliger i av tidligere beboere og deres slektninger. Husene i Múli fikk gateadresser i 2007.En gård i Múli ble revet i 1959 og gjenreist på Frilandsmuseet ved København i 1961.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Múli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Laurbærslekten

Laurbærslekten (Laurus) er en planteslekt i laurbærfamilien. Den er utbredt i middelhavslandene og på noen øyer i Atlanterhavet.
Artene er eviggrønne trær eller busker. Bladene sitter spredt og er fjærnervede, helrandede og med mange kjertler. Trærne er særbu med hann- og hunnblomster på ulike planter. Pollenbærerne har to pollensekker. Frukten er et rundt, svart bær, og frøene spres med fugler.
Fossiler fra før istidene viser at Laurus i eldre tider var vanlig rundt Middelhavet og nordover til Mellom-Europa og Kaukasus. Utbredelsen skrumpet inn da klimaet endret seg slik at sommerregnet forsvant, og vintrene ble kaldere. I dag har de en relikt utbredelse på fuktige steder.
Det er vanlig å regne med to eller tre arter i slekten, men genetiske studier tyder på det kan være riktigere å anerkjenne bare én art. De vestligste bestandene av Laurus nobilis er nærmere beslektet med Laurus i Makaronesia, enn med Laurus nobilis i det østlige middelhavsområdet. Det er heller ingen klare morfologiske trekk som skiller artene, og de hybridiserer lett.


== Arter ==
Følgende arter er foreløpig anerkjent:

Laurus azorica – vokser bare på Azorene.
Laurus novocanariensis – vokser på Madeira og Kanariøyene og i sørlige Marokko, ble tidligere regnet som samme art som L. azorica.
laurbær (Laurus nobilis) – vokser i middelhavsområdet og lenger nord ved Atlanterhavet og Svartehavet. Det er denne plantens blader som anvendes i matretter og til å lage laurbærkranser.


== Litteratur ==
E. von Raab-Straube (2018). «Laurus». Lauraceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 29. mars 2020. 
A-M. I. Aboel-Atta (2009). «On the taxonomy of Laurus L. (Lauraceae), evidence from isozymes, RAPD and ISSR» (PDF). Academic Journal of Plant Sciences. 2 (2): 82–91. ISSN 1995-8986. 
F. Rodríguez‐Sánchez m.fl. (2009). «Late Neogene history of the laurel tree (Laurus L., Lauraceae) based on phylogeographical analyses of Mediterranean and Macaronesian populations». Journal of Biogeography. 36 (7): 1270–1281. ISSN 1365-2699. JSTOR 40305894. doi:10.1111/j.1365-2699.2009.02091.x. Arkivert fra originalen 29. mars 2020. Besøkt 29. mars 2020. 
D. Bramwell og Z.I. Bramwell (1974). Wild flowers of the Canary Islands. London og Burford: Stanley Thornes (Publishers) Ltd. s. 127. ISBN 0-85950-010-1. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 50. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Laurbærslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Laurbærslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Laurbærslekten hos Fossilworks 
(en) Laurbærslekten hos ITIS 
(en) Laurbærslekten hos NCBI 
(en) Laurbærslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Laurbærslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Laurus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Laurus – detaljert informasjon på Wikispecies
Knut Riisa

Knut Olaf Riisa (født 25. juli 1952) er en norsk advokat og partner i Advokatfirmaet Riisa & Co. ANS i Oslo. Riisa ble cand. jur. i 1978 og fikk advokatbevilling i 1981. Fra 1992 har han vært advokat med møterett for Høyesterett. Han foreleser ved Juristenes Utdanningssenter og Bedriftsøkonomisk Institutt. Oppnevnt i utvalget som utarbeidet forslag til standardisert erstatningsutmåling for yrkesskader og NOU: 1994 : 20 Personskadeerstatning. Riisa ble i statsråd 27. juni 2008 oppnevnt som medlem i personskadeerstatningsutvalget, et lovutvalg nedsatt av Justisdepartementet som skal utarbeide lovforslag om nye regler om utmåling av personskadeerstatninger. I departementets mandat til utvalget er det tatt sikte på en større grad av standardisering av erstatningsutmålingene, hovedsakelig for å oppnå et raskere og enklere økonomisk oppgjør i personskadesaker. Fristen for utvalgets arbeid er satt til 1. februar 2011.


== Praksis ==
1978 Konsulent Konkurransetilsynet
1980 Dommerfullmektig Ytre Follo sorenskriverembete
1982 Advokat i UNI Storebrand, senere leder i juridisk avdeling og styresekretær
1991- Partner og advokat i Advokatfirmaet Riisa & Co. ANS
1992- Advokat med møterett for Høyesterett


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
NOU: 1994 : 20
Mark Wang

Mark Wang (kinesisk: 王嘉鹏, pinyin: Wáng Jiāpéng, født 10. juni 1981 i Yinchuan i provinsen Ningxia i Kina) er en kinesisk foregangsperson for funksjonshemmede. 
Som 12-åring var han én av få overlevende i en flystyrt like utenfor sin hjemby, og gjennomgikk 5 år med sykehusbehandling, blant annet ved China Rehabilitation and Research Center (CRRC) i Beijing. Han greide å trene seg opp til å gå med krykker, men har ryggmargsskade med lammelser i beina. Institusjonen CRRC samarbeider med Sunnaas sykehus på Nesodden utenfor Oslo. Det norske kongeparet besøkte derfor CRRC under sitt statsbesøk i Kina i 1997, og HM Dronning Sonja donerte et studiestipend til United World College i Fjaler i Sunnfjord, et stipend som tilfalt Mark Wang. Han har senere studert ved Universitetet i Oslo og bor nå delvis i Kina og delvis i Oslo. 


== Bok, TV-serie og operamusikal ==
Under sitt studieopphold i Norge skrev Mark Wang bok om sitt liv, "Hold Up the Blue Sky of Life". Boken ble en bestseller i Kina, og CCTV laget en 18-episoders TV-serie om hans opplevelser både i Kina og Norge. Både HM Dronning Sonja, statsminister Kjell Magne Bondevik og stortingspresident Jørgen Kosmo deltok i filmen. Den cystisk fibrose-rammede "maratonhelten" fra Lillesand, Ketil Moe, ble Mark Wangs store forbilde og venn, og sammen greide de blant annet å åpne Beijing Maraton for funksjonshemmede i 1998. Den norske komponisten Thomas Stanghelle har skrevet operamusikalen "Some Sunny Night", bygd på historien om Ketil Moe og Mark Wang, og denne er oppført både i Norge, USA, Brussel, Betlehem/Jerusalem og i Folkets Store Sal i Beijing, med Mark Wang selv som forteller og med Daniel Bohr som regissør. Mark Wang er blitt kjent gjennom en rekke TV-programmer i Kina, og også gjennom et eget program "Fakta på lørdag" på NRK TV. Han er blitt en omreisende frontfigur for Kinas 80 millioner funksjonshemmede. Han var også offisiell fakkelbærer under de olympiske sommerleker i Beijing 2008, og operamusikalen om hans liv ble framført sammen med den offisielle olympiske artist-troppen, China Disabled People's Performing Art Troupe, under de Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. Mark Wang har i samarbeid med blant annet HM Dronning Sonja opprettet United World College Changshu of China, en skole som samler ungdom fra hele verden og gjennom utdannelsen fremmer fred og bærekraftig utvikling. 


== Referanser ==
Koloniorganismer

Koloniorganismer er organismer som står på grensen mellom å være encellede og flercellede. De kan bestå av alt fra noen få til mange millioner celler og nå annserlige størelser. De skiller seg fra de virkelige flercellede organismene (Sopp-, Dyre- og Planteriket) ved at cellene ikke er spesialiserte og deler på oppgavene. En koloniorgansime kan i prinsippet plukkes fra hverandre, celle for celle og likevel kunne leve, noe for eksempel et dyr ikke vil overleve.
Tang og tare er begge deler kolonidannende, det samme er slimsopper i enkelte av livsstadiene. Arkebakterier kan danne store sammenhengende bakteriematter rundt varme kilder, og cyanobakterier danner stromatolitter under forhold der andre organismer ikke kan overleve og ta opp plasse.
Grensen mellom koloniorganismer og flercellede organismer er i noen grad vilkårlig. Alle kolonidannende eukaryoter regnes til Rike Protista.
Jødesagen i det norske storthing

Fredagen den 9de September 1842 er ikke en uvigtig Dag i det norske Folks Historie. Den er mærkelig i Europas, i den hele Kristenheds, i Menneskehedens. Aaret har ikke opviist nogen betydningsfuldere Forhandling inden alle de lovgivende Forsamlinger. Det var da Forslaget til Ophævelse af Bestemmelsen i Norges Grundlov § 2, der fremdeles forbyder de mosaiske Troesbekjendere Adgang til Landet, blev afgjort i dets Storthing; og Resultatet af denne Dags Forhandlinger indeholder Mer end nogensomhelst anden der afgjort Sag tillige en Angivelse for Verden, som denne vil lægge Mærke til, af det Kultur- og Civilisationspunkt, hvorpaa det norske Folk for Nærværende befinder sig
Jødesagen i det norske storthing er en pamflett av den norske forfatteren Henrik Wergeland, utgitt i 1842 på oppfordring fra forleggeren Johan Dahl. Pamfletten er et referat av og en kommentar Stortingets debatt 9. september 1842, da Stortinget første gang behandlet Wergelands forslag til endring av Grunnlovens §2, om jødenes «adgang til riket». 
Wergeland hadde i 1841 utgitt pamfletten Indlæg i Jødesagen, og tidligere i 1842 diktsamlingen Jøden. Senere, i 1844 utga han også diktsamlingen Jødinden i sakens anledning. 


== Se også ==
Wergeland og jødesaken


== Eksterne lenker ==
wergeland2008.no: Dagne Groven Myhren: Wergelands arbeid for jøders adgang til Norge. Del I
wergelandogstortinget.no/jodeparagrafen
riksarkivet.no: Henrik Wergeland og jødesaken
dokpro.uio.no: Pamflettet i fulltekst
Toyger

Toyger er en amerikansk katterase. Navnet kommer fra de engelske ordene «toy» (leketøy) og «tiger» – leketøystiger. Rasen ble skapt av Judy Sudgen, som startet med å avle fram rasen for å øke interessen for å verne tigre i naturen. Rasen ble anerkjent som "Registration only" av The International Cat Association på 1990-tallet og i 2007 ble status forfremmet til "full Championship" status. Rasen oppdrettes primært i USA, Storbritannia og Australia.


== Referanser ==
Koloni (biologi)

Innen biologien er en koloni (fra latin colonia) flere individuelle organismer av samme art som lever tett sammen, vanligvis til felles nytte, som bedre forsvar eller muligheten til å angripe større bytte. Noen insekter (f.eks. maur og bier) lever utelukkende i kolonier. Noen fugler hekker i fuglekolonier. Begrepet benyttes også for å beskrive marine dyr der hvert enkelt dyr er sammenvokst med naboene, slik som hos koraller, mosdyr, entoprocter og noen sekkdyr. Slike organismer er ofte modulære organismer som vokser mer som planter enn som vanlieg dyr. Et eksempel på en slik koloni er et portugisisk krigsskip, der hele organismen består av et forgreinet nettverk av småmanetpolypper.


== Se også ==
Koloniorganismer, organismer som står på grensen mellom å være encellede og flercellede
Lukket koloni, en koloni hvor det ikke føres inn nye avlsdyr etter at besetningen er satt opp


== Referanser ==
Ørland våtmarkssystem

Ørland våtmarkssystem er et ramsarområde i Ørland kommune, Trøndelag, etablert i 1985. Det består av et naturreservat og tre fuglefredningsområder. Til sammen omfatter det 29,2 km², både land- og sjøområder.  
Våtmarkssystemet på Ørlandet består av fire grunne kystområder: Grandefjæra naturreservat, Hovsfjæra dyrefredningsområde, Innstrandfjæra dyrefredningsområde og Kråkvågsvaet dyrefredningsområde.

Flere av disse fjæreområdene tørrlegges ved lavvann, slik at mudderflater blottlegges. Både mudderflatene og områdene med grunt vann er attraktive beiteområder for flere typer fugler, både slike som har fast opphold, og arter som mellomlander under trekket. Området er særlig viktig for ender, svaner og vadefugl under trekket vår og høst. Blant de typiske artene for området finner vi svartand, sjøorre, ærfugl og sangsvane. 


== Referanser ==
Grandefjæra naturreservat

Grandefjæra naturreservat er et naturreservat i Ørland kommune, Trøndelag. Naturreservatet ligger i et langgrunt fjæreområde mellom Grande/Beian og Hoøya/Uthaug på vestsiden av Ørlandshalvøya, og har status som ramsarområde, på grunn av sin betydning for trekkfugler.
Reservatet ble opprettet i 1983 for å bevare et internasjonalt viktig våtmarksområde med vegetasjon, fugleliv og annet dyreliv som finnes her. Det er det største av de fire delområdene i Ørland våtmarkssystem som samlet omfatter alle sidene av Ørlandshalvøya.
Grandefjæra er det største sammenhengende fjære/gruntvannsområde i fylket. Strandlinjen er 10 km, og i og med at det er svært langgrunt tørrlegges 5-6 km² ved fjære sjø. Dette regnes som landets største tidevannsareal. Hovedtrekkruten for fugl til og fra hekkeplassen i nordområdene (Island, Svalbard, Sibir) går langs norskekysten. Fuglene er avhengig av et nett med hvile- og rasteplasser langs denne ruten. I denne sammenhengen er Grandefjæra viktig, både pga. beliggenheten, arealets dimensjoner og den store næringsproduksjonen.
En mosaikk av mudderfjærer, store og små dammer, ulike sand og steinfjærer, tangsoner samt mindre gress- og lyngholmer gjør at et stort antall vannfuglarter finner lokaliteten attraktiv både som rasteplass, beiteplass og hekkebiotop. Fuglearter som overvintrer i Grandefjæra er smålom, islom, gråstrupedykker, sangsvane, stokkand, havelle, sjøorre, ærfugl, siland, rødstilk, steinvender, fjæreplytt og gråmåke m.fl.
Fuglearter som hekker i området er ærfugl, stokkand, skjeand, gravand, siland, tjeld, vipe, sandlo, storspove, rødstilk, myrsnipe, brushane, hettemåke, fiskemåke, sanglerke, jordugle, bergirisk m.fl. Meget sjeldne hekkearter som svarthalespove og snadderand er ikke observert hekkende de siste årene, men har hekket tidligere. Ellers fungerer sjøområdene som myteplass for sjøorre og ærfugl. Artsantallet kan tidvis være svært høyt, og områdene utenfor Grandefjæra er regnet som Midt-Norges viktigste myteplass for disse artene.
Av trekkfugler er det registrert arktiske vadere som tundralo, polarsnipe, lappspove, tundrasnipe, sandløper og svarthalespove. Andre arter som kan opptre tallrikt er tjeld, sandlo, heilo, enkeltbekkasin, storspove, myrsnipe, brushane, grågås, brunnakke, krikkand, stokkand, siland, fiskemåke, stær og snøspurv m.fl. 
En del gammel sjøbunn og sump- og myrområder som tidligere var en naturlig del av våtmarken er nå tatt i bruk som jordbruksareal. Et viktig ledd i dette arbeidet er den store demningen som ble bygd i den sørlige delen av området. Ellers strekker dyrket mark eller beitemark seg mange steder helt ned til flomålet. Avrenning fra slike landbruksarealer er mange steder med på å øke næringsstatusen, og dermed produksjonen av plantemateriale, insekter og småkryp, noe som igjen begunstiger fuglelivet. 


== Eksterne lenker ==
(no) Grandefjæra naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase med litteraturliste
Sanger fra T.B. Barratts salmebok

Sanger fra T.B. Barratts salmebok er et musikkalbum fra 2007 av Jan Groth. Det ble gitt ut i forbindelse med markeringen av pinsebevegelsen i Norge sitt 100-årsjubileum. Albumet ble kjøpt inn av Norsk Kulturfond til fordeling på de bibliotekene som er med i innkjøpsordningen for fonogrammer.
Thomas Ball Barratt skrev tekster til sanger selv og oversatte mange tekster fra engelsk. Disse fant etter hvert veien inn i sangbøker til forsamlinger og menigheter og mange av dem er i dag felleseie i kristne menigheter i Norge. Jan Groth skriver: «Men i de senere 2-3 årtiene har mange av hans sanger nærmest gått av mote og gått i glemmeboken. Dette ønsker vi å gjøre noe med! Ikke bare fordi sangene fortjener det, men også for å vise noe av Barratts kapasitet på det musikalske området.» 
I sangboken Maran Ata er det mer enn 100 sanger som Barratt har skrevet selv eller oversatt til norsk. 
En rekke gjesteartister er med på plata, blant andre: Karsten Ekorness, Hanne Krogh, Ulf Christiansson, Inger Lise Rypdal, David André Østby, Christoffer Svartdahl og Solveig Leithaug.


== Sporliste ==
«Da Jesus satte sjelen fri» C.F. Butler, oversatt av Barratt, melodi James Milton Black
«Hellig, hellig, hellig» Rev J.B. Dykes, oversatt av Barratt
«Kom som du er til din frelser» Barratt, melodi WM.J. Kirkpatrick
«Takk for det blod som frelser» Barratt, melodi R. Lowry
«Løftene kan ikke svikte» Lewi Pethrus, oversatt av Barratt
«Jeg har nået Sions sollyse høye» Barratt
«Snehvit, men blodstenkt» Barratt, melodi A. Geibel
«Her fra mitt Sion jeg skuer» Barratt, melodi Claribel
«Dyp, bred, hellig og mektig» Barratt, melodi M.N. Sinding
«Dagen er gått» (Old Black Joe) (Karsten Ekorness) Barratt, melodi S. Foster
«Dagen er gått»
«Alt for Jesus jeg nedlegger» J.W. van de Vanter, oversatt av Barratt, melodi W.S. Weeden
Metal Works ’73-’93

Metal Works '73-'93 er et dobbelt samlealbum fra det britiske heavy metal-bandet Judas Priest.
Albumet ble utgitt 18. mai 1993, og en remastered versjon ble utgitt i 2001. Alle studioalbumene frem til 1993 er representert, unntatt de to første, Rocka Rolla (1974) og Sad Wings of Destiny (1976). Sporet «Victim of Changes» er et konsertopptak istedenfor sporet fra sistnevnte album. Dette på grunn av at de to første albumene ble utgitt på Gull Records, og Judas Priest har ikke rettighetene til disse innspillingene.
Bandet valgte selv ut sporene til samlealbumet, og de gir kommentarer på albumomslaget


== Sporliste ==
Alle spor av Rob Halford, K.K. Downing og Glenn  Tipton unntatt hvor annet er nevnt.

Disk 1«The Hellion» – 0:41 fra Screaming for Vengeance, 1982
«Electric Eye» – 3:39 fra Screaming for Vengeance, 1982
«Victim of Changes» (konsertopptak) (Al Atkins, Halford, Downing, Tipton) – 7:12 fra Unleashed in the East, 1979
«Painkiller» – 6:06 fra Painkiller, 1990
«Eat Me Alive» – 3:34 fra Defenders of the Faith, 1984
«Devil's Child» – 4:48 fra Screaming for Vengeance, 1982
«Dissident Aggressor» – 3:07 fra Sin After Sin, 1977
«Delivering the Goods» – 4:16 fra Killing Machine, 1978
«Exciter» (Halford, Tipton) – 5:34 fra Stained Class, 1978
«Breaking the Law» – 2:35 fra British Steel, 1980
«Hell Bent for Leather» (Tipton) – 2:41 fra Killing Machine, 1978
«Blood Red Skies» – 7:50 fra Ram It Down, 1988
«Metal Gods» – 4:00 fra British Steel, 1980
«Before the Dawn» – 3:23 fraKilling Machine, 1978
«Turbo Lover» – 5:33 –  Turbo, 1986
«Ram It Down» – 4:48 fra Ram It Down, 1988
«Metal Meltdown» – 4:48 fra Painkiller, 1990Disk 2«Screaming for Vengeance» – 4:43 fra Screaming for Vengeance, 1982
«You've Got Another Thing Comin'» – 5:09 fra Screaming for Vengeance, 1982
«Beyond the Realms of Death» (Halford, Les Binks) – 6:53 fra Stained Class, 1978
«Solar Angels» – 4:04 fra Point of Entry, 1981
«Bloodstone» – 3:51 fra Screaming for Vengeance, 1982
«Desert Plains» – 4:36 fra Point of Entry, 1981
«Wild Nights, Hot & Crazy Days» – 4:39 fra Turbo, 1986
«Heading Out to the Highway» (konsertopptak) – 4:53 fra Priest...Live!, 1987
«Living After Midnight» – 3:31 fra British Steel, 1980
«A Touch of Evil» (Halford, Downing, Tipton, Chris Tsangarides) – 5:45 fra Painkiller, 1990
«The Rage» – 4:44 fra British Steel, 1980
«Night Comes Down» – 3:58 fra Defenders of the Faith, 1984
«Sinner» (Halford, Tipton) – 6:43 fra Sin After Sin, 1977
«Freewheel Burning» – 4:22 fra Defenders of the Faith, 1983
«Night Crawler» – 5:45 fra Painkiller, 1990


== Kilder ==

(en) Metal Works ’73-’93 på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Metal Works '73-'93 på Discogs 
(en) Metal Works '73-'93 på MusicBrainz 
(en) Metal Works '73-'93 på Spotify 
(en) Metal Works '73-'93 på AllMusic
Magda Holm

Magda Holm eller Magda Ernberg, født Magda Ebba Maria Holm 14. november 1898 i Gamleby, Kalmar län, død 6. oktober 1982 i Kalmar) var en svensk skuespiller og seiler. Hun var gift i noen år med regissøren Gunnar Andersson. Hun spilte i en norsk film Syv dage for Elisabeth i 1927.


== Filmografi ==
1932 – Svärmor kommer .... Ulla Berggren
1927 – Syv dage for Elisabeth .... Elisabeth Borg
1926 – Flickan i frack .... Katja Kock
1926 – Charleys tant .... Ella Delahay
1925 – Skeppargatan 40 .... Erika Blom
1924 – En piga bland pigor .... Elina
1924 – Grevarna på Svansta .... Blenda
1924 – Där fyren blinkar .... Blenda
1924 – En piga bland pigor .... Alice Halling


== Eksterne lenker ==
(en) Magda Holm på Internet Movie Database 
(sv) Magda Holm i Svensk Filmdatabas 
(en) Magda Holm hos The Movie Database
Omid

For mannsnavnet, se Omid (navn).Omid (persisk: امید, som betyr "Håp")  er Irans første selvutviklede satellitt. Den beskrives som en data-behandlings satellitt for forskning – og telekommunikasjon.
Irans statlige TV rapporterte at den ble skutt opp  2. februar 2009.  Etter at den ble oppskutt av en iransk-laget bærerakett, Safir 2, ble satellitten ble plassert i en lav bane rundt jorden. Oppskytingen skjedde sammen med den 30. årsdagen for den iranske revolusjon, og ble overvåket av president Mahmoud Ahmadinejad, som hyllet  oppskytingen  med «Allahu Akbar» (Gud er stor). Han sa at satellitten ble satt i bane  for å spre «enhet, fred og rettferdighet» i verden.
Vestlige politikere er bekymret da de mener denne oppskytingen gir grunn til alvorlig frykt for Irans utvikling av militær atomslagkraft.
The Collection

The Collection er et samlealbum fra det britiske heavy metal-bandet Judas Priest.
Albumet ble utgitt i 1989 på Castle Communications (The Collector Series), og inneholder spor fra de to første studioalbumene til Judas Priest;  Rocka Rolla (1974) og Sad Wings of Destiny (1976).


== Sporliste ==
«One for the Road»
«Rocka Rolla»
«Winter/Deep Freeze/Winter Retreat»
«Cheater»
«Never Satisfied»
«Run of the Mill»
«Dying to Meet You»
«Victim of Changes»
«The Ripper»
«Dreamer Deceiver»
«Deceiver»
«Prelude»
«Tyrant»
«Genocide»
«Epitaph»
«Island of Domination»


== Personell ==
Rob Halford – vokal, munnspill
K.K. Downing – gitar
Glenn Tipton – gitar
Ian Hill – slagverk
John Hinch – slagverk