Gravevepser (Crabronidae)

Gravevepsene Crabronidae er en familie av solitære vepser, og den største del av alle gravevepsene. Den blir plassert i gruppen Apoidea, som omfatter bier og gravevepser. Gravevepsene i familien Crabronidae ble tidligere slått sammen med graveveps-familiene Sphecidae og Ampulicidae, men man regner ikke i dag med at det er svært nært slektskap mellom disse. Disse vepsene er parasitoider, larvene utvikler seg på ulike insekter som moren har fanget og lammet med et stikk. Det er kjent 8732 arter fordelt på ca. 200 slekter, 675 av dem forekommer i Europa og 130 i Norge.


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store, langstrakte vepser, svarte eller metallisk glinsende, ofte med lyse flekker på bakkroppen. Mange etterligner stikkvepser (Vespidae). Hodet er gjerne påfallende stort og bredt, mer eller mindre firkantet sett ovenfra, med store fasettøyne og korte antenner som ofte er langt tilspisset. Kroppen er langstrakt, parallellsidig og oftest noe flattrykt. Beina er nokså korte, bakkroppen langstrakt, festet til forkroppen med en markert "stilk" (petiolus).


== Levevis ==
Disse vepsene utvikler seg på dyr som moren har fanget, lammet med et stikk fra giftbrodden og slept ned i et hull hun har gravd ut i marken. Hun legger et egg på byttet før hun forsegler åpningen og flyr vekk. Noen arter kan fore larven med flere byttedyr. Byttedyr kan være for eksempel edderkopper, knelere, bladlus, sikader, teger, fluer, sommerfugler, bier, gresshopper og sirisser. De voksne vepsene besøker gjerne blomster.


== Stereotyp atferd ==
Den kjente nederlandske etologen Nikolaas Tinbergen gjorde en kjent studie av arten biulv (Philanthus triangulum) i Nederland. Denne arten fanger flere bier som den stapper ned i hullet der den har lagt egg på én av dem. Tinbergen undersøkte hvordan vepsen finner tilbake til det lille hullet i et tilsynelatende ganske monotont sanddynelandskap. Han observerte at hunn-vepsen brukte litt tid i åpningen av hullet før hun fløy bort, og tilsynelatende så seg om. Mens vepsen var inne, la han en ring av småsteiner med sentrum i hullet. Når den hadde fløyet bort, flyttet han på steinene slik at hullet ble liggende utenfor ringen. Når vepsen kom tilbake, greide hun ikke å finne hullet (som var noen få centimeter borte) igjen, men lette frenetisk i sentrum av sirkelen av småsteiner. Tinbergen viste dermed at vepsen bruker trekk ved omgivelsene til å finne igjen reiret.


== Utbredelse ==
Gravevepsene i Crabronidae forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis.


== Systematisk inndeling / europeiske slekter ==

Denne oversikten har med de europeiske slekter.

Ordenen vepser, (Hymenoptera)
Gruppen stilkvepser, Apocrita
Gruppen broddvepser, Aculeata
Overfamilien Apoidea
Familien Crabronidae – 675 arter i Europa
Astatinae – 30 arter i Europa
Astata Latreille, 1796
Dryudella Spinola, 1843
Bembicinae – 154 arter i Europa
Alyssontini
Alysson Panzer, 1806
Didineis Wesmaël, 1852
Bembicini
Ammatomus Costa, 1859
Argogyrotes Ashmead, 1899
Bembecinus Costa, 1859
Bembix Fabricius, 1775
Gorytes Latreille, 1804
Harpactus Shuckard, 1837
Hoplisoides Gribodo, 1884
Lestiphorus Lepeletier, 1832
Olgia Radoszkowski, 1877
Oryttus Spinola, 1836
Psammaecius Lepeletier, 1832
Sphecius Dahlbom, 1843
Stizoides Guérin-Ménéville, 1844
Stizus Latreille, 1802
Nyssonini
Brachystegus Costa, 1859
Nysson Latreille, 1802
Synnevrus Costa, 1859
Crabroninae – 322 arter i Europa, slekter omfatter blant andre:
Crabro Fabricius, 1775 – (blant annet:Crabro cribrarius )
Crossocerus Lepeletier & Brullé, 1835
Ectemnius Dahlbom, 1845
Lestica Billberg, 1820
Entomognathus Dahlbom, 1844
Lindenius Lepeletier & Brullé, 1835
Rhopalum Stephens, 1829
Tachysphex Kohl, 1883
Oxybelus Latreille, 1796
Belomicrus Costa, 1866
Dinetinae – bare én art i Europa:
Dinetus pictus (Fabricius, 1793)
Eremiaspheciinae – ikke i Europa
Mellininae – to arter i Europa
Mellinus arvensis (Linnaeus, 1758)
Mellinus crabroneus (Thunberg, 1791)
Pemphredoninae – 107 arter i Europa
Entomosericini
Entomosericus Dahlbom, 1845
Pemphredonini
Ammoplanus Giraud, 1869
Diodontus Curtis, 1834
Passaloecus Shuckard, 1837
Pemphredon Latreille, 1796
Polemistus Saussure, 1892
Spilomena Shuckard, 1838
Stigmus Panzer, 1804
Psenini
Mimesa Shuckard, 1837
Mimumesa Malloch, 1933
Psen Latreille, 1796
Pseneo Malloch, 1933
Psenulus Kohl, 1897
Philanthinae – 59 arter i Europa
Cerceris Latreille, 1802 (blant annet: Cerceris arenaria)
Philanthus Fabricius, 1790
Pseudoscolia Radoszkowski, 1876


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lomholdt, O. 1984. The Sphecidae (Hymenoptera) of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomologica Scandinavica. 4. Second edition. E.J. Brill/Scandinavian Science Press, Leiden. Copenhagen. 452 s.
Wojciech Pulawskis katalog over graveveps: Catalog of Sphecidae Arkivert 2. mars 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) gravevepser i Encyclopedia of Life 
(en) gravevepser i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gravevepser hos Artsdatabanken 
(sv) gravevepser hos Dyntaxa 
(en) gravevepser hos Fauna Europaea 
(en) gravevepser hos Fossilworks 
(en) gravevepser hos ITIS 
(en) gravevepser hos NCBI 
(en) Kategori:Crabronidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Crabronidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Crabronid wasps of Africa and Madagascar
Bilde av Dryudella sp. (pdf-fil)
bugguide.net - Nordamerikanske arter