jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Innertavle

Innertavle er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Innertavle ligger mellom Tomtebo og Täfteå, cirka ti kilometer øst for Umeå. I 2010 hadde tettstedet 582 innbyggere.Innertavle er opprinnelig en jordbruksbygd som inntil 1970-/1980-tallet var sparsomt befolket. De siste årene er stedet utbygd, og i dag har stedet over 500 innbyggere.
Innertavle har kirke, bygdegård og egen barneskole (1. til 4. trinn). De eldre barna pendler til skoler i Umeå. 
Både Innertavle og nabobygden Yttertavle har fått navn fra Tavelån, elven som renner gjennom Innertavle og forbi Yttertavle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Innertavle.se (lokalt nettsted)
Satellittkart over Innertavle og området rundt
Tomtebo

Tomtebo er en bydel i Umeå, i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Tomtebo er en av Umeås nyeste bydeler, og ligger mellom bydelen Ålidhem i vest og bygda Innertavle i øst, ved den sørlige og sørvestre stranden til Nydalasjön. Bydelen ble påbegynt først på 1990-tallet og utbygges fortsatt. 
I 2005 var Tomtebo regnet som et eget tettsted, og hadde da 633 innbyggere. I 2010 var det vokst sammen med tettstedet Umeå og ble da regnet som en del av dette.


== Referanser ==
Täfteå

Täfteå er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Det ligger cirka 11 kilometer nordøst for Umeå. I 2010 hadde tettstedet 1 231 innbyggere.


== Referanser ==
Ersmark (Umeå)

Ersmark er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Det ligger cirka ti kilometer nord for Umeå. I 2010 hadde tettstedet 1 613 innbyggere.


== Referanser ==
Obbola

Obbola er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Det ligger på øya med samme navn, ved Umeälvens utløp, der den deler seg i Västerfjärden och Österfjärden. I 2010 hadde tettstedet 2 197 innbyggere.


== Geografi ==
Øya Obbola er Sveriges 42. største i areal. Västerfjärden, som ligger vest for øya, skiller Obbola fra Strömbäck og friluftsområdet Kont. I nord er øya forbundet med fastlandet via Bergöbroen (E12), i øst med Holmsund via Obbolabroen.


== Industri ==
SCA har en fabrikk i Obbola, og til den kommer det hvert sjette minutt en trailer med trevirke som skal bli til papp. Veden utgjør ca. 50 % av det totale råmaterialet til papirmassen, den øvrige halvdelen utgjøres av returpapir, som dels samles inn i Sverige, dels importeres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Obbola IKs nettsted
Hans-Petter Fjugstad

Hans-Petter Fjugstad (født 11. september 1961) er en norsk kunstmaler innen sjangeren figurativ surrealisme. Han bor og arbeider i Alicante.
I flere år arbeidet Fjugstad som filmprodusent og regissør. Han er kjent for mer enn 250 produksjoner innen film, dokumentar, tv-produksjon og reklamefilmer. Han har arbeidet internasjonalt i USA, Italia, og Danmark i tillegg til i Norge.
De siste årene har han konsentrert seg om å male og lage skulpturer. Han studerte under Jan Valentin Sæther som er professor innen klassisk figurativ kunstmaling ved Kunstakademiet i Oslo.


== Utstillinger ==
Fjugstad har hatt utstillinger i flere gallerier i Oslo. I tillegg har han dekorert lokasjoner som iFinger i London, det norske konsulatet i New York, det norske eksportråd i samme by, og Grand Hotel i Oslo.


== Eksterne lenker ==
Hans Petter Fjugstads nettside
Moss Avis: Fra film til farge
Moss Avis: Fargerikt på Oliven
Röbäck

Röbäck er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 230 innbyggere.


== Referanser ==
Hörnefors

Hörnefors er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Det ligger cirka tretti kilometer sørvest for Umeå. I 2010 hadde tettstedet 2 542 innbyggere.


== Referanser ==
Sävar

Sävar er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Det ligger cirka femten kilometer nordøst for Umeå. I 2010 hadde tettstedet 2 670 innbyggere.


== Referanser ==
Holmsund

Holmsund er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 5 489 innbyggere.


== Se også ==
Blå vegen, en internasjonal turistvei (Norge - Sverige - Finland - Russland)


== Referanser ==
De gales hus (film)

De gales hus er en norsk film regissert av Eva Isaksen.  Åse Vikene skrev manuset, som er basert på Karin Fossums roman De gales hus. Harald Gunnar Paalgard hadde ansvar for foto. Filmen ble produsert av Hilde Berg og Bent Rognlien for Norsk Filmproduksjon A/S.


== Skuespillere ==
Ingrid Bolsø Berdal som Aina
Thorbjørn Harr som Stetson
Fridtjov Såheim som Odin
Rolf Kristian Larsen som Formel
Andrea Bræin Hovig som Maria.
Joachim Rafaelsen som Moffa
Hildegun Riise som Engelen
Besim Jakupi som Zoran
Pål Sverre Hagen som Tussi,
Jeppe Beck Laursen som Jørgen
Frank Kjosås som Ruben
Anneke von der Lippe som Hedda
Rolf Lassgård som Freiner
Christin Borge som en kokk
Kyrre Hellum som en kelner
Gisken Armand som Døden


== Handling ==
Gjennom tjuefireåringen Ainas øyne blir vi kjent med pasienter på Varden, et psykiatrisk sykehus, og gjennom hennes øyne ser vi hvordan de til tross for galskapen gir henne livslysten tilbake.


== Eksterne lenker ==
(en) De gales hus på Internet Movie Database 
(no) De gales hus i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) De gales hus hos Filmfront 
(sv) De gales hus i Svensk Filmdatabas 
(fr) De gales hus på Allociné 
(nl) De gales hus på MovieMeter 
(en) De gales hus på AllMovie 
(en) De gales hus på Rotten Tomatoes 
Omtale på Filmweb
Fylkesvei 6688

Fylkesvei 6688 (Fv6688) går mellom Bjørndalen og Tillerbyen i Trondheim. Veien er 1,0 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 903 (Sør-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 TrondheimJohn Aaes veg 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6688
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Classic Masters

Classic Masters er et samlealbum fra det amerikanske progressiv metal bandet Queensrÿche.
Albumet ble utgitt 11. mars 2003 på Capitol Records, og dekker alle studioalbum fra Queensrÿche (1983) til Hear in the Now Frontier (1997).


== Sporliste ==
«Queen of the Reich» (DeGarmo) – 4:22
«Warning» (Tate, Wilton) – 4:45
«The Killing Words» (DeGarmo, Tate) – 3:56
«Speak» (Tate, Wilton) – 3:42
«I Don't Believe in Love» (DeGarmo, Tate) – 4:24
«Anybody Listening?» (DeGarmo, Tate) – 7:41
«Another Rainy Night (Without You)» (DeGarmo, Jackson, Tate) – 4:29
«Silent Lucidity» (DeGarmo) – 5:48
«I Am I» (DeGarmo, Tate) – 3:56
«Bridge» (DeGarmo) – 3:27
«The Voice Inside» (DeGarmo, Tate) – 3:48
«Sign of the Times» (DeGarmo) – 3:33


== Personell ==
Geoff Tate – Vokal
Chris DeGarmo – Gitar
Michael Wilton – Gitar
Eddie Jackson – Bassgitar
Scott Rockenfield – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Classic Masters på Discogs 
(en) Classic Masters på MusicBrainz 
(en) Classic Masters på AllMusic
Kvaløya videregående skole

Kvaløya videregående skole er en offentlig videregående skole i Tromsø kommune i Troms. Skolen ligger på tettstedet Kvaløysletta på Kvaløya. Kvaløya videregående skole er den skolen i Troms som studieforbereder flest elever hvert år.Skolen tilbyr spesielt tilrettelagt opplæring, både i ordinære klasser, individuelt og i egne klasser, til elever med ulike funksjonshemninger og bistandsbehov.


== Utdanningsprogram ==
Studiespesialisering
Påbygging til generell studiekompetanse
Bygg- og anleggsteknikk
Hverdagslivstrening


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kvaløya videregående skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kvaløya videregående skole
Fylkesvei 6650

Fylkesvei 6650 (Fv6650) går mellom Midtbyen og Tonstad i Trondheim.
Gråkallbanen går gjennom Kongens gate mellom Nidareid og St. Olavs gate. 
Frem til 2010 var traséene Sandgata og Kongens gate del av fylkesvei 715.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 812 (Sør-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Trondheim
Kongsvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6650
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Evolution Calling

Evolution Calling er et promoteringsalbum fra det amerikanske progressiv metal bandet Queensrÿche. 
Albumet er et prøve-eksemplar til amerikanske platebutikker fra EMI i USA for å promotere Queensrÿche albumet Empire (1990). Det inneholder spor fra albumene Queensrÿche, The Warning, Rage for Order og Operation: Mindcrime, i tillegg til sporet «Best I Can» fra det dengang kommende albumet «Empire»
Albumet var kun for promotering, og er ikke tilgjengelig for listeplasseringer. Katalognummeret er: DPRO 04686.


== Sporliste ==
Best I Can – (Chris DeGarmo) – 4:55
I Don't Believe in Love – (Chris DeGarmo, Geoff Tate) – 4:25
Revolution Calling – (Geoff Tate, Michael Wilton) – 4:41
Walk in the Shadows – (Chris DeGarmo, Geoff Tate, Michael Wilton) – 3:35
Take Hold of the Flame – (Chris DeGarmo, Geoff Tate) – 4:57
Queen of the Reich – (Chris DeGarmo) – 4:22
The Lady Wore Black – (Chris DeGarmo, Geoff Tate) – 6:15
Warning – (Geoff Tate, Michael Wilton) – 4:45


== Personell ==
Geoff Tate – Vokal
Kelly Gray – Gitar
Michael Wilton – Gitar
Eddie Jackson – Bassgitar
Scott Rockenfield – Trommer
Chris

Chris og Kris er fornavn. De er hovedsakelig brukt som mannsnavn, men er også noe brukt som kvinnenavn i engelsktalende land. Chris og Kris er en kortformer av navn som begynner på Chris- eller Kris-, som mannsnavnene Christopher og Kristian og kvinnenavnene Kristin og Christiane.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Chris og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Chris og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Kris Kristofferson (f. 1936), amerikansk countrysanger og skuespiller
Chris Rea (f. 1951), engelsk sanger
Chris Cornell (f. 1964), amerikansk musiker og låtskriver
Chris Pirillo (f. 1973), amerikansk TV-vert og datatekniker
Kris Marshall (f. 1973), engelsk skuespiller
Chris Lee (f. 1982), norsk hiphop-artist
Chris Brown (f. 1989), amerikansk hiphop-/RnB-artist


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Chris
(en) Think Baby Names: Chris
Skatoll

Skatoll (fra middelalderlatin scatula, «pengeskrin») er et kombinasjonsmøbel for oppbevaring, en høy kommode, med åpne rom, skuffer og skriveklaff. Nederst er det kommode, et rom dekket av en klaff som kan bli slått ut til et bord i midten og en tilbaketrukket kommode med småskuffer øverst. Skatoll var moderne i barokktiden som kombinerte skrive- og oppbevaringsmøbel, og de er brukt helt frem til vår tid.
Storslåtte og utsmykkede skatoll med skjulte rom er i dag ettertraktede bondeantikviteter. I nyere tid ble skatollene bygd enklere. I prinsippet minner skatollet om en sekretær, men sistnevnte er gjerne penere bygd.


== Eksterne lenker ==
Digitalt museum om skatoll
Øst-Vestekspressen

Øst-VestXpressen er en av rutene i NOR-WAY Bussekspress og ble etablert 30. november 1990 som et samarbeid mellom Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap og Sogn Billag. 
Den første tiden gikk Øst-VestXpressens trasé Lillehammer–Dokka–Fagernes–Tyinkrysset–Filefjell–Lærdal–Flåm–Voss. Med ny vegtrasé fra Voss til Arna i 1992 ble ruten forlenget til Bergen i mai 1992.


== Litteratur ==
Iversen, Ingolf, Jubileumsbok for Jotunheimen og Valdresruten bilselskap: 75 år – 1994


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fylkesvei 6686

Fylkesvei 6686 (Fv6686) går mellom Kroppan og Kvennild i Trondheim.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 902 (Sør-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 TrondheimGamle Okstadbakkan 

Østre Rosten 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Trøndelag oktober 2018
Kartverkets norgeskart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6686
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Talvisota (film)

Talvisota  (svensk: Vinterkriget, norsk: Vinterkrigen) er en finsk krigsfilm fra 1989. Filmen er basert på Antti Tuuris roman med samme navn og foregår under vinterkrigen mellom Finland og Russland.


== Handling ==
Filmen skildrer de to brødrene Martti og Paavo Hakala (Taneli Mäkelä og Konsta Mäkelä), som med de andre reservistene fra Kauhava i oktober 1939 blir innkalt på grunn av den økende spenningen mellom Finland og Sovjetunionen. Martti and Paavos tropp er underordnet det finske infanteriregimentet «Jr23», som består nesten utelukkende av menn fra Södra Österbotten.
Den 30. november 1939 gikk russiske panservogner over grensen til Finland og hundrevis av bombefly kom flygende over Helsingfors. Med knusende våpenmakt og uten forvarsel, slo Den røde armé til med full kraft. I over hundre dager, den kaldeste vinteren i manns minne, kjemper de finske soldatene i «Jr23» i stort mindretall og under umenneskelige forhold. Filmen ble utgitt i Finland og i Sverige på 50-årsdagen for vinterkrigens begynnelse, som varte fra 30. november 1939 til 13. mars 1940.
Vinterkrigen skildrer krigens ubarmhjertige virkelighet med brutal og smertefull realisme. Den regnes for å være en av tidenes beste og mest autentiske krigsskildringer. Filmen bruker også et stort antall av historisk korrekte våpen og kjøretøy, så som stridsvognen T-26, bombeflyet SB-2, Polikarpov I-16 og panservernskanonen 37 PstK/36. Animerte spesialeffekter ble brukt for å simulere lyssporprosjektiler.


== Priser ==
Pekka Parikka ble nominert til en Gullbjørn i kategorien for Beste Regi på filmfestivalen i Berlin i 1990. 
På Jussi filmfestival samme år ble den tildelt 6 priser i følgende kategorier: 

Beste skuespiller i hovedrolle (Taneli Mäkelä)
Beste koordinator (Raimo Mikkola)
Beste regissør (Pekka Parikka)
Beste musikk (Juha Tikka)
Beste lydopptak (Paul Jyrälä og team)
Beste skuespiller i birolle (Vesa Vierikko)Filmen fikk også en pris i kategorien for beste mannlige hovedrolle i Rouen Nordisk Film Festival også.


== TV-serier ==
En utvidet TV-versjon ble også gjort, bestående av 5 episoder, hver med en kjøretid på ca. 50 minutter. Serien har blitt vist to ganger på finsk fjernsyn (1991 og 1999), og vil bli vist for tredje gang i løpet av våren 2009.


== I rollene ==
Taneli Mäkelä – Martti Hakala
Vesa Vierikko – Jussi Kantola
Timo Torikka – Pentti Saari
Heikki Paavilainen – Vilho Erkkilä
Antti Raivio – Erkki Somppi
Esko Kovero – Juho Pernaa
Martti Suosalo – Arvi Huhtala
Markku Huhtamo – Aatos Laitila
Matti Onnismaa – Veikko Korpela
Konsta Mäkelä – Paavo Hakala
Tomi Salmela – Matti Ylinen
Samuli Edelmann – Mauri Haapasalo
Vesa Mäkelä – Yrjö Haavisto
Aarno Sulkanen – Bataljonssjef Sihvo
Kari Kihlström – Jorma Potila
Esko Nikkari – Yrjö 'Ylli' Alanen


== Se også ==
Vinterkrigen


== Eksterne lenker ==
(en) Talvisota på Internet Movie Database 
(sv) Talvisota i Svensk Filmdatabas 
(fr) Talvisota på Allociné 
(nl) Talvisota på MovieMeter 
(en) Talvisota på AllMovie 
(en) Talvisota på Turner Classic Movies 
(en) Talvisota på Rotten Tomatoes
Friluftsmuseet i Detmold

Friluftsmuseet i Detmold (Westfälische Freilichtmuseum Detmold) ligger i byen Detmold in delstaten Nordrhein-Westfalen. Folkemuseet for Westfalen, kunne vært norsk navn. Det er et av Europas mest vellykkede friluftsmuseer med et areal på over 90 ha, og mer enn 100 historiske bygninger, det største i sitt slag i Tyskland. 

Museet i Detmold er et forholdvis nytt friluftsmuseum, og man forsto fra starten av at det var viktig å sikre store nok arealer til å lage et troverdig kulturlandskap mellom husene. En spesialitet for museet i Detmold er at de har lagt vekt på å fortelle historien om hvordan det historiske kulturlandskapet har endret seg. Også gamle dyreraser og gamle kulturplanter vises fram på museet. Lokale raser som lippegås og sennerhest er husdyrraser som museet deltar i bevaringen av. 
Det ble vedtatt å opprette museet i 1960. Seks år seinere begynte arbeidet med å flytte og gjenreise bygninger, gårder og hele landsbyer. 
I 1973 sto gården Lippische Meierhof ferdig med seks bygninger, tre år seinere gården fra Westmünsterländer. Seinere er to hele landsbyer kommet til, og man har kommet stadig nærmere vår tid i presentasjon av miljøene. Landsbyene fra Paderborn og Sauerland har landsbygater, mange bygninger og store områder med åker og eng. 
Fra 1990 har museet hatt mer enn 250 000 besøkende hvert år.


== Litteratur ==
Gisbert Strotdrees, Gefion Apel, Stefan Baumeier, Jan Carstensen, Stephan Pahs: Museumsführer: Westfälisches Freilichtmuseum Detmold – Landesmuseum für Volkskunde. LWL-Freilichtmuseum Detmold. 2001. ISBN 978-3926160317


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Westfälisches Freilichtmuseum Detmold – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bilder Freilichtmuseum Arkivert 17. juni 2008 hos Wayback Machine.
Jens von Bustenskjold

Jens von Bustenskjold, oftest bare kalt Bustenskjold, er en norsk, oppdiktet figur skapt av Sigurd Lybeck på 1930-tallet og kjent fra en mengde humoristiske fortellinger, en folkekjær tegneserie og en spillefilm. 


== Bakgrunn, innhold og utgivelser ==
«Adelsmannen» Bustenskjold er hovedpersonen i flere muntre, folkelige historier om livet i Oladalen som Sigurd Lybeck første gang skrev for arbeiderbevegelsens ukeblad Arbeidermagasinet (seinere kalt Magasinet for alle) tidlig i 1930-åra. Forfatteren bygde sin komiske bondefigur på en skikkelse fra en av redaktøren Nils Johan Ruds noveller, men var ellers inspirert av sin egen bakgrunn fra Etnedal i Oppland. 
I 1935 kom tegneserien med disse figurene, fortsatt med manus av Lybeck, men nå også med illustrasjoner av Anders Bjørgaard. Med en kort pause i 1937 kunne en så følge livet i Oladalen fram til 1962. Serien fortsatte i repriser til 1970 da magasinet ble lagt ned. Over årene skapte Lybeck og Bjørgaard et serieunivers som spenner over mer enn tusen episoder, med figurer som Bustenskjold, Madammen, Plassbakk-kallen, Bernt Skomaker, Sørine, Gurine, Myreng-gubben, Navarhaugen og Geline. Serien er kjent for en barsk og grotesk bygdehumor. I noen ganske få striper blir også andre verdenskrig karikert. Stedet for handlingen er Oladalen, en lett omskriving av Etnedal, og tidsepoken er 1930-tallet. Steder som dukker opp er Stasjonsbyen, umiskjennelig Dokka, og Åsbygda. Hvorvidt dette er Fjellsbygda eller Leirskogen diskuteres fortsatt.
Lybeck utgav også føljetonger og romaner om Bustenskjold. I 1958 kom dessuten bondekomedien Bustenskjold, en spillefilm med den populære komikeren Leif Juster i tittelrollen. Tegneseriene om Bustenskjold har i mange år gått som striper i flere norske aviser og utkommer fortsatt som julehefter. Seriene ble utgitt samlet i 20 bind av Thule forlag mellom 1995 og 2005. 
Bustenskjold-serien var i sin tid svært populær, men framstår i dag som noe gammelmodig og nostalgisk. Reint fortellerteknisk har serien rikelig tekst under hver bilderute istedenfor raske snakkebobler. Samtidig er miljøbeskrivelsene saftige og poengene oppfinnsomme, men tydelig fra en annen tid. Tegneserien om Bustenskjold har likevel vært viktig i norsk kulturhistorie og blir ofte framhevet som den første norske voksenserien og den hittil eneste som har blitt filmatisert.


== Se også ==
Sigurd Lybeck, Bustenskjolds skaper (artikkelen inneholder også bibliografi)
Bustenskjold, norsk filmkomedie fra 1958


== Eksterne lenker ==
Thule forlag om Bustenskjold
Dagbladet 1996: Nytt liv for Bustenskjold
Thule forlags gjenutgivelser av tegneseriene om Bustenskjold
Anmedlse av gjenutgivelsen av tegneseriene om Bustenskjold
Anmeldelse av Jens von Bustenskjold - Julen 2006
Kigevannet

Kigevannet er en 1 220 meter lang og 50 – 110 meter bred innsjø i Lindesnes kommune mellom Kigefjellet i nord og Kigeheia i sør. Innsjøen strekker seg parallelt med kysten like innenfor Skjernøysundet og Skjernøya. Den ligger 2,6 moh og er ikke regulert, bortsett fra at utløpskanalen er sprengt ned om lag en meter for å vinne inn jordbruksarealer. På grunn av økende tilgroing er det bare små områder som er dypere enn 3 meter. Nedbørfeltet er relativt lite, bare to bekker fører inn i Kigevannet, den ene er om lag 1,2 km lang og kommer inn i østre ende, den andre er om lag 800 meter lang og kommer inn lengst vest. 
Omgivelsene består av løvskogområder med eik, hassel, lønn, alm og or. Innsjøen har vært kjent for godt fiske av sjøørret og ål, men disse fiskeslagene har de siste 30 år blitt fortrengt av sørv, noe som på grunn av økologisk ubalanse også har økt tilgroingen og gjort vannet lite attraktivt som badevann, noe det var mye brukt til før. Mandal Sjøørretklubb har derfor satt i gang et prosjekt sammen med grunneierne, kommunen og Vest-Agder fylke for å føre vannet tilbake til opprinnelig tilstand. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Hans Mack Berger m.fl.:Sjøørret (salmo trutta) og introdusert sørv (scardinius erythrophthalmus) i Kigevannet i Mandal Bergan feltBIO Rapport 2008
Karl Dolmen

Karl Olaf Dolmen (født 22. mars 1923 i Trondheim, død 12. mai 1945 Inderøy) var en norsk NS-mann, angiver og torturist under andre verdenskrig.
Dolmen ble medlem av Nasjonal Samling 17. juni 1940. Han arbeidet som verkstedsmekaniker før han vervet seg til Den norske legion, og kom deretter til den tyske Kriegsmarine.Han ble medlem av Rinnanbanden fra mai 1942 og var Henry Rinnans nestkommanderende etter at Ivar Grande ble likvidert 11. desember 1944. Han var med i Sonderabteilung Lola en gruppering under den tyske Sicherheitsdienst. Han brukte dekknavnet «Petter» internt i Sonderabteilung Lola og aliaset «Berge» når han infiltrerte norske motstandsgrupper og avslørte disse, og sto selv for tortur under avhør mot sine egne landsmenn. I 1942 drepte Dolmen og Arild Hjulstad-Østby på oppdrag fra Rinnan Marino Nilsson i Ålesund. I september 1944 drepte Rinnan, Dolmen og Finn Hoff far og sønn Bugge og Berge Langø på Langøya på Vikna i et forsøk på få Harald Henrikø til å innrømme at han hadde våpenlager på Vikna. Dolmen fortsatte å torturere Henrikø som døde i fengsel et par dager etter.I slutten av april 1945 bestemte Rinnan og Dolmen at de tidligere bandemedlemmene Marie Arentz og Bjørn Bjørneboe skulle henrettes for høyforræderi fordi de hadde planlagt å ta seg over til Sverige. Walter Gemmecke i Gestapo er enig, de to ville være farlige vitner etter en eventuell kapitulasjon. Arentz ble kvalt (eller hengt) mens Bjørneboe ble skutt (trolig av Rinnan selv) i Jonsvannsveien 46 på Singsaker i Trondheim. Ved en feil får de tilsendt kasser i stedet for likkister, og likene ble da partert med øks for å få plass i kassene. Motstandsmannen Dagfinn Frøyland var vitne til drapene og ble selv drept av Dolmen og lagt i en kasse. De tre kassene ble senket i havet på Folla på vei til Flatanger.Under et attentat (av Knut Brodtkorb Danielsen, og Ole Halvorsen som selv ble skutt og såret av Dolmen i benet og mageregionen) mot Rinnan i oktober 1943 ble Dolmen skutt i magen, og overlevde den alvorlige skaden. Han sprengte seg selv og sin forlovede Ingeborg Schjevik under forfølgelse av hjemmestyrkene på Inderøy i Nord-Trøndelag, like etter tyskernes kapitulasjon i 1945, ifølge Aftenposten 31. mai 1945. John Lyng skriver at Dolmen og Schjevik ble skutt og drept av motstandsmenn, fremstillingen i Aftenposten kan ha vært kamuflasje fra motstandsfolkenes side. Arbeiderbladet meldte 31. mai 1945 at Dolmen og Schjevik ble drept da Dolmen forsøkt å kaste en håndgranat mot en politimann. Håndgranaten traff en loftsbjelke på loftet på gården der de hadde gjemt seg og drepte de to i stedet for politimannen, ifølge Arbeiderbladet.


== Litteratur ==
John Lyng (1948) Forræderiets epoke Steensballes boghandels eftg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rinnanbanden.no
Historien om Rinnanbanden
1945 - Thorfin Hegness forteller