jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nannestad ungdomsskole

Nannestad ungdomsskole er en ungdomsskole i Teigebyen i Nannestad kommune i Akershus. I tillegg til eget skolebygg, benytter skolen seg av tidligere Eker skole og Nannestad Ungdomsskoles kurs- og opplæringssenter (NUSKOS). NUSKOS har sine skolelokaler på Nannestad Ungdomsskole.


== Nåtid ==
Etter oppussingen av skolen og skolens uteområder ca. 2016-2017 fikk skolen egen kantine med spiseplasser og større fellesarealer innendørs. Utendørs ble det laget leke og sitteapparater og ny fotball/ håndball- bane og basketballbane. I dag er det nærmere 200 elever per trinn som tilsvarer ca. 600 elever som går på skolen. 
På skolen har de også naturfagsrom, sløyd verksted, gymsal og svømmebasseng. Nannestad Ungdomsklubb som er åpent etter skoletider for ungdomsskole elevene befinner seg på Eker delen av skolen. De tilbyr språkopplæring i tysk, fransk og engelsk fordypning.
De tilbyr også valgfag som Sal og Scene hvor de benytter seg av Nannestad kommunehus og setter opp forestillinger for skolen, fysisk aktivitet på Nannestadhallen, design og redesign, medier og kommunikasjon og teknologi i praksis.


== Kritikkverdige forhold ==
Det er avdekket en rekke kritikkverdige forhold ved Nannestad ungdomsskole. 
Skolen er kjent for sitt dårlige arbeidsmiljø og hyppige utskiftninger av personale. Det er blitt opprettet tilsynssaker og tvistesaker på grunn av ledelsens behandling av ansatte.I 2017 gjennomførte Fylkesmannen tilsyn av skolen og Nannestad kommune. Det ble avdekket brudd mot Barnehageloven og Opplæringsloven. Nannestad ungdomsskole ble kritisert for å ikke ha skriftlige rutiner for meldinger til Barnevernet, og for å ikke innføre nyansatte i reglene. En rapport av Romerike Revisjon om mobbing i skolen fra 2018 viser at skolen ikke følger opp mobbesaker på en tilfredsstillende måte. I 2019 ble det gjennomført tilsyn av skolen av Fylkesmannen i Oslo og Viken. Det ble avdekket brudd mot Opplæringsloven. I november 2020 ble alle ansatte og elever ved skolen satt i karantene pga. mangelfull smittehåndtering i forbindelse med et Covid - 19 - utbrudd. 


== Referanser ==
Viggo Hagstrøm

Viggo Hagstrøm (1954–2013) var en norsk jurist og professor ved Institutt for privatrett ved Universitetet i Oslo. 
Hagstrøm fikk den juridiske doktorgrad i 1985 på en avhandling om det offentliges erstatningsansvar. Etter å ha vært førsteamanuensis en kort periode ble han i 1988 professor i rettsvitenskap (privatrett). Hans utgivelse Culpanormen dreier seg om erstatningsrettens regler om erstatningsansvar ved såkalt culpøs opptreden. Fra 1999 var han redaktør for Tidsskrift for rettsvitenskap. Han ble oppnevnt som voldgiftsdommer i en rekke saker og var leder for Bankklagenemnda.
Han satt i styret for Nasjonalmuseet, men trakk seg i 2008 som en protest mot at direktøren fikk fortsette. Han var også formann i Bildende Kunstneres Styres hjelpefond og eide selv en betydelig kunstsamling.Hagstrøm var også kjent som en stor kunstsamler av billedkunst fra perioden 1880–1940, spesielt mellom 1910 og 1930, og av jugendsølv.Hagstrøm testamenterte store deler av kunstsamlingen til Nordnorsk Kunstmuseum.


== Utgivelser (utdrag) ==
Viggo Hagstrøm (1975). Culpanormen. Aschehoug.  [Tredje utgave 1981: 69 sider]
Viggo Hagstrøm (1988). AIDS som juridisk problem. TANO.  [110 sider]
Viggo Hagstrøm (1997). Entrepriserett. Vinderen forlag. s. 126 sider. 
Viggo Hagstrøm (2003). Obligasjonsrett. Universitetsforlaget.  [Andre utgave i 2011, 968 sider]
Viggo Hagstrøm (2005). Kjøpsrett. Universitetsforlaget.  [310 sider]
Viggo Hagstrøm; Herman Bruserud (2013). Entrepriserett. Universitetsforlaget. 
Viggo Hagstrøm; Are Stenvik (2015). Erstatningsrett. Universitetsforlaget. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Viggo Hagstrøm i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Viggo Hagstrøm i BIBSYS
Åshild Ulstrup

Åshild Ulstrup (født 29. april 1934) er en norsk journalist, storyteller og radiomedarbeider. Hun er særlig kjent for sine mange personlige intervjuer og sosialreportasjer i NRK gjennom 40 år, blant annet i radioprogrammene «Sånn er livet», «På livet laus» og «Middagsstunden». Åshild Ulstrup har også utgitt flere dokumentar- og intervjubøker, deriblant  «Rop fra en taus generasjon» (1973), «Hore og madonna på kjærleikens øy – ein turistrapport frå Syden» (1987), «Huldra» (1993), «100 pluss, våre eldste forteller» (2005), «Galskap og eventyr» (2015), 
Åshild Ulstrup voktse opp i Valen i Sunnhordland.


== Eksterne lenker ==
Intervju i Klassekampen 2004
Intervju i Bergens Tidende 2007
Intervju 2005
Bakoversnakk med Åshild Ulstrup, NRK 2006
Slaget ved Kapp Palos

Slaget ved Kapp Palos var det største sjømilitære slaget som ble utkjempet under den spanske borgerkrig. Dette ble utkjempet natten mellom 5. og 6. mars 1938 drøye 60 nautiske mil øst for Kapp Palos nær Cartagena.
Om kvelden 5. mars seilte de to nasjonalist-kontrollerte tunge krysserne «Canarias» og «Baleares» med den lette krysseren «Almirante Cervera» ut fra basen i Palma de Mallorca. Eskadren skulle være en eskorte for en konvoi med krigsutstyr fra Italia. Samtidig reiste de to republikanske lette krysserne og fem jagere ut fra den republikanske havnen i Cartagena.
Ved et tilfelle møttes disse to enhetene hverandre i løpet av natten, og det brøt ut kamper. Etter den første trefningen tidlig på kvelden, møttes de igjen kl 02.15 og det ble da hardere kamper. Det nasjonalistiske fartøyet «Baleares» ble senket etter to fulltreffere med torpedoer. De to gjenværende nasjonalistfartøyene flyktet fra området, og overlot «Baleares» og mannskapet til sin skjebne. Fatøyet holdt seg flytende, og med maskinkraft slik at de kunne nærme seg de britiske fartøyene som patruljerte i området. Av et mannskap på 765, ble 372 reddet av de britiske fartøyene «HMS Boreas» og «HMS Kempenfelt»
Den republikanske seieren i slaget var det siste republikanske seieren i borgerkrigen, men foruten å hindre forsyninger til nasjonalistene, hadde den ingen militær betydning for borgerkrigen. Den politiske betydningen av seieren ble overskygget av kampene som tok seg opp under Aragónoffensiven som startet dagen etter.
Tilsynsveterinær

Tilsynsveterinær er en veterinær som driver tilsyn med slakterivirksomheter. Tilsynsveterinæren er alltid til stede under slakting, og han/hun har blant annet ansvaret for at det gjennomføres kjøttkontroll på slakteriene. I kjøttkontroll sikres det at kjøtt som går til menneskemat ikke utgjør en risiko for folkehelsen. 
Med utgangspunkt i dyrevelverdsloven utøver tilsynsveterinæren tilsyn med dyrevern i slakteriet, og ved transport av dyr inn til slakteriet. Med utgangspunkt i matloven utøver han/hun tilsyn med slaktehygiene, nedskjæringshygiene, og produksjonshygiene ved slakteriet.
Ansvaret for at lover og regler etterleves ligger derimot hos slakteriet, derfor er en av tilsynsveterinærens viktigste oppgaver å verifisere slakteriets egenkontrollsystem.
For å utøve sine oppgaver assisteres gjerne tilsynsveterinæren av en kjøttkontrolltekniker.
I Norge er tilsynsveterinærer ansatt i Mattilsynet.
Johan Gørbitz

Johan Gørbitz (født 8. september 1782 i Sandviken ved Bergen, død 3. juni 1853 i Christiania) var en norsk maler.


== Bakgrunn og virke ==
Gørbitz ble i 1798 sendt til København for å utvikle sine kunstneriske evner, som han tidlig hadde lagt for dagen. I 1802 måtte han avbryte studiene ved kunstakademiet, og vendte hjem til Bergen, hvor han frem til 1805 virket som portrettmaler. 1805–1807 var han igjen i København for å fortsette utdannelsen, men reiste så til Dresden og videre til Wien, hvor hans portrett av den danske chargé d'affaires Nissen vakte stor oppmerksomhet og skaffet ham mange bestillinger. I 1809 flyttet han til Paris, hvor han ble værende i mange år som populær portrettmaler. Først i 1836 vendte han tilbake til Norge, og bosatte seg da i Christiania, hvor han levde tilbaketrukket resten av livet.
Gørbitz er særlig kjent for sine portretter av Niels Henrik Abel og Camilla Collett. Gørbitz gate i Sandviken i Bergen og i Oslo er oppkalt etter ham.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
«Görbitz, Johan», i Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind X, s. 535. København: J. H. Schultz, 1920.


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Gørbitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Verk av Johan Gørbitz på nasjonalmuseet.no
Rystad Energy

Rystad Energy er et privat analyse- og rådgivningsselskap innenfor energi etablert i Oslo i 2004 av Jarand Rystad. 
Rystad hadde bakgrunn som konsulent i McKinsey og er utdannet i fysikk ved NTNU, der han også var leder av Studentersamfundet i 1988/89.Selskapet har åtte partnere og hovedkontor i Oslo, med regionkontorer i blant annet Houston, New York, Rio de Janeiro, London, Aberdeen, Stavanger, Moskva, Istanbul, Dubai, Bangalore, Kuala Lumpur, Singapore, Beijing, Tokyo, Sydney og Perth. Omsetning i 2019 var 331 millioner kroner, med et resultat før skatt på 4,8 millioner kroner. I 2020 hadde selskapet 260 ansatte.

Selskapet utviklet verdens første komplette globale database for olje- og gassfelt. Databasen inneholder produksjonsprofiler og finansielle profiler for alle felt og leteblokker i verden.I tillegg har selskapet utviklet lignende databaser for en rekke segmenter innen fossil og fornybar energiproduksjon og relaterte leverandør- og serviceindustrier. Basert på denne store mengden data leverer selskapet analyser og konsulenttjenester til globale klienter innen energibransjen, blant annet oljeselskaper og produsenter av fornybar energi, myndigheter, leverandørselskaper og investorer.I 2021 sto selskapet bak en rapport bestilt av interesse- og arbeidsgiverorganisasjonen Norsk olje og gass vedrørende virkningene av en redusert eller avviklet norsk produksjon av olje og gass. Rapporten ble omtalt allerede før den var publisert, da NRKs programleder Fredrik Solvang i en TV-sendt debatt under Arendalsuka siterte den i et motsvar til Une Bastholm, som hevdet at konsekvensene av norsk produksjonsstans ville være betydelig redusert klimautslipp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Grønlund

Grønlund er et tettsted i Gjerdrum kommune i Akershus. Tettstedet har 5 208 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger omtrent to kilometer vest for kommunesenteret Ask og ti kilometer vest for Kløfta i nabokommunen Ullensaker. Veståsen skole ligger her.


== Referanser ==
NM i friidrett 2007

Norgesmesterskapet i friidrett 2007 er en felles betegnelse på flere arrangementer som i løpet av kalenderåret 2007 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Askim 10. – 12. august. Arrangør var Askim IF.
Kongepokalene ble vunnet av Jaysuma Saidy Ndure og Mona Holm.
Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

NM i friidrett innendørs 2007 – Stange 10. – 11. februar
Halvmaraton – Namsos 10. juni
Maraton – Sola 21. april
Stafetter – Osterøy 26. – 27. mai
NM i mangekamp 2007 – Hammerfest 28. – 29. juli
Terrengløp, kort løype og stafett – Lyngdal 14. april
Terrengløp, lang løype – Rindal 23. september
NM i motbakkeløp 2007 – Luster 11. august (Fanaråken Opp)Kirsten Melkevik Otterbu ble norgesmester både på 10000 meter, 2 km terrengløp og 6 km terrengløp, og ble dermed mestvinnende kvinne. Like mange titler tok Urige Buta etter å ha vunnet 10000 meter, halvmaraton og 10 km terrengløp på herresiden.


== Kvinner ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== Halvmaraton ===


=== Maraton ===


=== 2 km terrengløp ===


=== 6 km terrengløp ===


=== Terrengstafett ===


=== Motbakkeløp ===


=== 100 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===

Kun to utøvere deltok i øvelsen


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 800 meter stafett ===

Tyrving IL stilte ikke til start.


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Tresteg ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


=== Sleggekast ===

Holm mottok kongepokalen for denne seieren


=== Sjukamp ===

Kun 1 utøver deltok i øvelsen


== Menn ==


=== 100 meter ===

Ndure mottok kongepokalen for denne seieren


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== Halvmaraton ===


=== Maraton ===


=== 3 km terrengløp ===


=== 10 km terrengløp ===


=== Terrengstafett ===


=== Motbakkeløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===

IL Norna-Salhus var også påmeldt, men stilte ikke til start. 


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Tresteg ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


=== Sleggekast ===


=== Tikamp ===


== Medaljeoversikt ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Osterøy IL - Resultat NM stafettar Osterøy Stadion 26. mai 2007
Norsk Friidrett – Resultater NM mangekamp Hammerfest 28-29/7-07 (DOC)
Tore Johansen, Egil Svendsby (red.) Sportsboken 2007, s. 247-53. Schibsted. ISBN 978-82-516-2384-1.
Rolf Magdal Aagaard

Rolf Magdal Aagaard (mest kjent som Rolf M. Aagaard, født 27. mars 1945 i Risør) er en norsk fotograf bosatt i Oslo.
Aagaard gikk i «lære» hos den lokale fotografen, Andersen i Risør fra 14/15-årsalderen. Rolf M. Aagaard ble i 1962 ansatt i avisen Tiden i Arendal og jobbet der ett år. I 1963 ble han ansatt i Fædrelandsvennen i Kristiansand, og jobbet der til 1970. I mai 1970 begynte han som fotograf i Aftenposten hvor han arbeidet frem til 2007. I årene 1980 til 1993 var han A-magasinets faste fotograf. Fra 2007 har han jobbet freelance.  Han har i sin freelanceperiode blant annet jobbet for Kolon Forlag og Gyldendal Forlag med forfatterportretter. En rekke av hans bilder er å finne i alt fra skolebøker til kunstbøker. Han har fotografert norske kunstnere gjennom en årrekke.
Aagaard har også gjennom mange år fotografert medlemmer av den norske kongefamilien i ulike sammenhenger. Første bilde av Kong Olav V ble tatt i 1962 eller 1963.I 1979 mottok han som første fotograf Narvesenprisen (nå «Den store journalistprisen»).
Aagaard har et bredt spekter som fotograf. I tillegg til fotojournalistikk har han interessert seg for naturfoto med spesiell interesse for snø. Han er også opptatt av street art, som han dokumenterer i Norge og ellers spesielt i Barcelona og Berlin, men også andre steder i Europa. Han har betydd mye for kvalitetsstandarden innen norsk pressefotografi. Aagaard har reist som fotograf i store deler av verden gjennom mange år.


== Utstillinger ==
Rolf M. Aagaard har hatt flg. separatutstillinger  

Preus Fotomuseum - Horten i 1977
Galleri ACANTHUS, Oslo 1981
Galleri 27 - Oslo i 2002 med bilder fra Cuba
Lillehammer Kunstmuseum i 2003 Retrospektiv utstilling
Stenersenmuseet - Oslo i 2007 Street-Art
Nordic Light - Kristiansund i 2007 Retrospektiv
Kollektiv vandreutstilling Ny Norsk Fotografi II
Nikon International Contest, vandreutstillinger 1971, 1973 og 1978
Utstilling i Galleri Buene, Risør i juni - august 2005


== Bibliografi ==
Bøker med Aagaards fotografier:

1995 - Brikt Jensens bok Min Korsikanske Landsby
1997 - Havana, en reise i tid, forfatter Jan E. Hansen (Aagaards prosjekt)
2002 - Duften av Havana, forfatter Torgrim Eggen (Aagaards prosjekt)
2004 - Snø, forfatter Maxence Fermine
2005 - 100 Pluss, forfatter Åshild Ulstrup
2005 - Eventyret Risør Kammermusikkfest, forfatter Ragnhild Plesner
2007 - Street ART I 2007 - en samling av gatekunst fra flere byer i inn- og utland på eget forlag
2008 - Lofoten - Mannen - Skreien - Havet, forfatter John-Arne Ø. Gundersen (Aagaards prosjekt)
2011 - Kjell Nupen – Et Portrett,  Hovedfotograf
2018 - SNOW   Shadows of the Wind. Kerber VerlagAagaard er med i boken Norske kunstfotografier 1970 - 2007 forfatter Cecilie Malm Brundtland
Han er representert  med diverse bilder i Photography Yearbook, London : 1974, 1975, 1980 og 1981


== Referanser ==
Dmytro Tsjyhrynskyj

Dmytro Anatolijovytsj Tsjyhrynskyj (ukrainsk: Дмитро Анатолійович Чигринський; født 7. november 1986 i Izjaslav, Ukraina) er en ukrainsk fotballspiller. Tsjyhrynskyj er midtstopper og har draktnummer 27 i Sjakhtar Donetsk.


== Spillerkarriere ==


=== Sjaktar Donetsk ===
Tsjyhrynskyj startet sin profesjonelle karriere i Sjakhtar Donetsk. I begynnelsen av 2009 ble flere storklubber i Europa interessert i ham, etter storspill både for Sjakhtar og det ukrainske landslaget.


=== FC Barcelona ===
FC Barcelona var en av klubbene som var svært interessert. Barca-manager Josep Guardiola var blant dem, men Sjakhtar var ikke interessert i å selge. 26. august 2009 ble imidlertid presset for sterkt, da Tsjyhrynskyj selv uttalte at han ville skifte klubb. Overgangen ble offentliggjort 27. august, og en overgangssum på om lag 25 millioner euro ble en realitet. Tsjyhrynskyj skrev under på en femårskontrakt med den spanske storklubben.Ukraineren debuterte den 12. september 2009 i en kamp mot Getafe, hvor han spilte samtlige 90 minutter. Etter å ha spilt tolv kamper for den katalanske klubben, ble han solgt tilbake til Sjakhtar Donetsk i begynnelsen av juni 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dmytro Tsjyhrynskyj – FIFA 
(en) Dmytro Tsjyhrynskyj – UEFA 
(fr) Dmytro Tsjyhrynskyj – LÉquipe 
(en) Dmytro Tsjyhrynskyj – Transfermarkt 
(en) Dmytro Tsjyhrynskyj – national-football-teams.com 
(en) Dmytro Tsjyhrynskyj – WorldFootball.net 
(en) Dmytro Tsjyhrynskyj – Soccerbase.com 
(en) Dmytro Tsjyhrynskyj – FootballDatabase.eu 
(en) Dmytro Tsjyhrynskyj – Soccerway 
(en) Dmytro Tsjyhrynskyj – EU-Football.info
Zimnicea

Zimnicea er en by ved Donau i fylket Teleorman, Romania.
Zimnicea er den sørligste byen i Romania. På motsatt elvebredd ligger den bulgarske byen Svisjtov. En ferge forbinder de to byene med fem avganger om dagen.


== Historie ==

I byens umiddelbare nærhet ligger den eldste geter-dakiske festningen storvalakia oppført ca. 5. til 6. århundre før Kristus. Stedet er i dag et arkeologisk utgravningssted.
I den den russisk-tyrkiske krigen (1877–1878) gikk den russiske hovedstyrken over Donau ved Zimnicea og fordrev etter harde kamper den svakere tyrkiske armeen.Et stort jordskjelv i Vrancea i 1977 ødela 80 % av Zimnicea. Ni rumenske fylker sendte bygningsarbeidere som hjalp til med å gjenreise byen. Midler til det kom fra, blant annet, Vest-Tyskland og Østerrike.


== Befolkningsutvikling ==
Innbyggertallet har vist tilbakegang de siste årene.

1834: 3 000
1977: 14 000
2000: 16 800
2007: 15 366


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zimnicea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Uvs Nuur

Uvs Nuur eller Uvs-innsjøen (mongolsk: Увс Нуур, tuvinsk: Успа-Холь, russisk: Убсу-Нур) er en saltvannssjø beliggende i et endorheisk bekken i Mongolia, hvor en liten del strekker seg inn i Russland. Uvs Nuur er Mongolias største innsjø etter areal, og dekker et område på 3,350 km². Innsjøen ligger 759 meter over havnivå. Den nordøstlige delen av sjøen er lokalisert i Tuva-republikken i Russland. Den saltholdige innsjøen er restene av et mye større hav som eksisterte for flere tusen år siden. 
Den største bosetningen i nærheten av innsjøen er i Ulaangom.
Aursmoen skole

Aursmoen skole er en barne- og ungdomsskole i tettstedet Aursmoen i Aurskog-Høland kommune i Akershus.Skolen tilbyr undervisning i samtlige 10 grunnskoletrinn, og er dermed en såkalt «1-10-skole». Skolen har 388 elever på trinnene 1–7 og 184 elever på trinnene 8–10.
Aursmoen skolekrets er relativt liten i utstrekning, men utgjør den mest folkerike skolekretsen i Aurskog-Høland.


== Referanser ==
Ulaangom

Ulaangom (mongolsk: Улаангом, «rød dal») er hovedstaden i Uvs-provinsen i Mongolia. Byen ligger nær innsjøen Uvs Nuurs sørvestlige bredde ved Kharkhiraa-fjellene, ikke langt fra den russiske grensen. Byen hadde ved folketellingen i år 2000 et innbyggertall på 26 319, mens befolkningen ble estimert til cirka 22 300 i 2008. Byen er et av de kaldeste stedene i Mongolia vinterstid, da kan temperaturene falle ned til −45°C. Somrene er til gjengjeld svært varme, med temperaturer helt opp i 40°C.


== Eksterne lenker ==
(en) Ulaangom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Syver Nielsen

Syver Alexander Nielsen (født 1878, død 1927) var en norsk arkitekt som etablerte arkitektpraksis i Kristiania ca. år 1900. Han er kjent for sine arbeider i jugendstil og spesielt huset i Tors gate 1 på Frogner i Oslo. Huset har sterke innslag av nasjonalromantikk og eksteriøret er slående med fabeldyr og innslag fra sagaen. Tredørene har utskjæringer med sagamotiver og huset er videre dekorert med smijern.
Øvrige arbeider i jugendstil finner man i Bygdøy allé 45 og 47 (1911–1912) og Thomas Heftyes gate 62 (1914).
Syver Nielsen var aktiv i Kristiania inntil 1916.


== Bygninger (utvalg) ==

Bygdøy allé 25 og 27 (1910–1914)
Bygdøy allé 45 og 47 (1911–1912)
Frederik Stangs gate 40–44
Løvenskiolds gate 6, 8, 8B, 9 og 10
Odins gate 21, 23, 25 og 27
Thomas Heftyes gate 52–62
Tors gate 1 og 2
Fritzners gate 16


== Tors gate 1 ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Geir Tandberg Steigan: Syver Nielsen
Ole Daniel Bruun og Morten Krogstad (1999). Arkitektur i Oslo. En veiviser til byens bygningsmiljø (1. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-0948-0. 
Ole Daniel Bruun (1998). Frogner menighet og bydel gjennom 100 år 1898-1998. Jubileumsskrift ved Frogner menighets 100-års jubileum. Oslo: Frogner menighetsråd. ISBN 82-994700-0-5. 


== Eksterne lenker ==
(en) Syver Nielsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons