jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Otto West

Otto West (født 1961) er en færøysk elektriker og politiker (Sb.).
Han er elektriker i kraftselskapet SEV. West var medlem av kommunestyret i Hvalba 2001–2012, fra 1. juli 2008 som borgermester. West ble valgt etter at Levi Niclasen trakk seg før perioden hadde utløpt, og West ble enstemnig gjenvalgt for perioden 2009–2012. Han stilte ikke til gjenvalg til kommunestyret i 2012.


== Referanser ==
Levi Niclasen

Levi Niclasen (født 1. mai 1943 i Tvøroyri) er en færøysk lærer, forfatter og tidligere politiker (FF). Som forfatter er han best kjent under pseudonymet Óðin Ódn.
Etter folkeskolen arbeidet han i kullgruvene på Suðuroy, og i 1960 og 1961 var han på Grønland og jobbet for Nordafar A/S i Kangerluarsoruseq. Niclasen avla eksamen ved Føroya Læraraskúli i 1967 og har senere tatt kurs ved Fróðskaparsetur Føroya. Han har vært ansatt ved Hvalbiar skúli siden 1967 og er skoleleder siden 1979. Han var dessuten medarbeider i Dagblaðið 1971–1973.
Niclasen var kommunestyremedlem i Hvalbiar kommuna fra 1. januar 1993 til 31. desember 2008, herav borgermester fra 1. januar 1993 til 1. juli 2008.


== Bibliografi ==
1970 – Hvirlur
1970 – Eg eri í iva
1973 – Tey í urðini
1974 – Reyðibarmur
1975 – Viðrák og Mótrák
1975 – Óttast ikki
1983 – Nívandi niða
1983 – Lovað er lygnin
1987 – Eg eigi eina mynd


== Eksterne lenker ==
Levi Niclasen hos Rithøvundafelag Føroya
Roland Cedermark

Roland Cedermark (født 23. april 1938 i Älvros i Härjedalen kommune, død 24. desember 2020 i Sigtuna i Sigtuna kommune) var en svensk trekkspillartist, sanger og komponist.
Cedermark platedebuterte i 1976 og solgte i løpet av karrieren over 2 millioner plater.Cedermarks utgivelser var i hovedsak rettet mot det «voksne» publikum. De fleste av hans låter er instrumentale utgivelser av svenske og amerikanske slagere, mange av dem kristne melodier.


== Diskografi ==
2008: Pärleporten (Samling)
2007: Mirandas dröm (samling)
2006: 30 År På Veien: Live I Bergen (Bootleg)
2005: Dagar Skall Komma
2004: Så Länge Skutan Kan Gå: Roland Cedermark spelar Evert Taube
2001: Roland Cedermarks Beste (3-CD) (Samling)
2001: Livet På Landet
1999: Vandra Varsamt
1997: Någon Behöver Dej
1996: Jag Minns Paris
1994: Barndomshemmet
1994: En Famn Full Av Kärlek
1993: Roland Cedermark spelar Vackra Visor
1992: Jag Vill Sända Dej En Hälsning
1989: Mosippan
1988: Härlighetens Morgon
1987: San Antonio Rose
1985: Stilla Natt
1981: Skaffa dej en novelty
1979: Dinah
1979: Harlem boogie
1978: Rag of the Rags
1977: Whispering


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Roland Cedermark på Internet Movie Database 
(en) Roland Cedermark på Discogs 
(en) Roland Cedermark på MusicBrainz 
(en) Roland Cedermark på Spotify 
(en) Roland Cedermark på Last.fm
Stefan Paldan

Stefan Mogens Paldan (født 27. oktober 1971) er en svensk tidligere fotballspiller.
Paldan spilte sesongene 1997 til 2000 i Sportsklubben Brann hvor han totalt spilte 82 kamper.I juni 2000 vendte Paldan hjem til Öster.
Han spilte to og et halvt år i Öster. Etter 2002-sesongen fikk han ikke fornyet kontrakten av trener Jevgenij Kuznetsov da klubben rykket opp til Allsvenskan.
Han representerte det svenske U20-landslaget i Ungdoms-VM i 1991 mens han spilte for det svenske fotball-laget Östers IF.


== Karriereoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stefan Paldan – FIFA 
(en) Stefan Paldan – Transfermarkt 
(en) Stefan Paldan – FBref 
Svenska Fotbollförbundet
Lørenskog Ishockeyklubb

Lørenskog Ishockeyklubb (stiftet 1963) er en ishockeyklubb fra Lørenskog, som spiller sine hjemmekamper i Lørenskog Ishall.
Klubben har et elitelag som spiller i 1. divisjon ishockey for herrer. Men har vært opp i eliteserien flere ganger siste gang de spilte i   GET-ligaen var fra 2008 til 2018. 


== Tabellen (2022-23) ==


== Spillerstall 2021/22 ==


== Historie ==
Lørenskog Ishockeyklubb ble stiftet 21. desember 1963 av en guttegjeng og fikk is utendørs på Rolvsrud stadion. Og Lørenskog har vært med siden starten i 1963. De gikk raskt oppover i systemet og i 2. divisjon i starten av 70-åra. I 1974 rykket de opp i 1. divisjon, men gikk på to påfølgende nedrykk etter det. De stabiliserte seg etterhvert i 2. divisjon og i 1988 fikk de endelig egen hall Lørenskog Ishall som den 18. ishallen i Norge, med en tilskuer kapasitet på 1350 sitte plasser og totalt 2450 plasser. Den ga ingen umiddelbar uttelling, men ved utvidelsen av Eliteserien i 1996 kom de opp på ny. Det ble sluttspill på direkten hvor de røk ut med rekordsifre mot Storhamar Hockey og i de påfølgende sesongene forble de en puncheball og et heislag som kom og gikk litt. I 2002 sa de takk for seg, tilsynelatende for godt. Men så, med sterk økonomisk backing, Lørenskog vant 1. divisjon 2006/2007 og igjen i 2007/2008 og vant kvalifiseringen og rykket opp i 2008 og meldte seg på for alvor som et topplag. Lørenskogs spilte sin første NM-finale i 2012 der de tapte mot Stavanger Oilers, 2-4 i kamper, men også noen sesonger med kraftig underprestering i forhold til spillermaterialet. Lørenskog spilte sin siste NM-finale i 2016 mot Stavanger Oilers. 2018 mistet Lørenskog lisensen grunnet økonomisk rot.


== Skauen ==
«Skauen» er en supporterklubb for Lørenskog Ishockeyklubb. Den ble stiftet i september 2009, og består nå av ca. 12 medlemmer i alder fra 8–13 år. Supporterklubben er uavhengig, men samarbeider med Lørenskog Ishockeyklubb.


== Meritter ==
Norgesmester (0 ganger):

ingenTapende finalist (2 ganger):

2012 og 2016


== Noen kjente spillere ==

 Tommy Jakobsen
 Knut Henrik Spets
 Tommy Lund
 Kenneth Larsen
 Jan Tore Kjær
 Espen Pettersen
 Morten Ask
 Tobias Lindström
 Atle Olsen
 Eerikki Koivu
 Steffen Thoresen
 Mats Frøshaug
 Robin Dahlstrøm
 Mikael Dokken
 Martin Boork
 Johnny Bruun
 Nicolai Bryhnisveen
 Christian Bull
 Lasse Fjeldstad
 Cato Cocozza
 Christian Bull
 Mia Christine Isdahl
 Mathias Emilio Pettersen
 Henriette Sletbak
 Robert Hestmann
 Jürgen Penker
 Geir Dalene
 Mats Trygg
 Mathias Trygg
 Steffen Thoresen
 Espen Strøm-Normann
 Inge Stokvik
 Lars Erik Spets
 Knut Henrik Spets
 Marco Charpentier
 Kenny Corupe
 Jeff Jakaitis
 Dov Grumet-Morris
 Dan LaCouture
 Phil Osaer
 Tony Romano
 Andrew Martin
 Dominic Noel
 Marco Charpentier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Supporterklubbens hjemmeside
Invaders Must Die

Invaders Must Die er det femte studioalbumet av The Prodigy, utgitt 23. februar 2009 på selskapet Take Me to the Hospital.
Albumet ankom VG-lista i uke 10/2009 på en 10.-plass som beste plassering, og var tilsammen på listen i fire uker før den gikk ut av listen uke 13/2009 med en 33.-plass.


== Sporliste ==
«Invaders Must Die»
«Omen»
«Thunder»
«Colours»
«Take Me to the Hospital»
«Warrior's Dance»
«Run With the Wolves»
«Omen Reprise»
«World's on Fire»
«Piranha»
«Stand Up»I Tyskland er «Omen» kjent som «O».


== Eksterne lenker ==
(en) Invaders Must Die på Discogs 
(en) Invaders Must Die på MusicBrainz 
(en) Invaders Must Die på Spotify 
(en) Invaders Must Die på AllMusic
Inge Ludvigsen

Inge Ludvigsen (født 10. mars 1965) er en norsk tidligere fotballspiller.
Inge er bror av mer kjente Per-Ove Ludvigsen og Ståle Ludvigsen som idag inngår i trenerteamet til Fyllingen.
Med unntak av et kort opphold i Start spilte han i Fyllingen frem til 1994 da han gikk til Brann. Han etablerte seg raskt også på Brann som en kvalitetsspiller i forsvaret. I 1995 havnet han imidlertid ute i kulden etter å ha opponert mot trener Hallvar Thoresen sammen med Frank Strandli og Trond Egil Soltvedt. Degraderingen til rekruttlaget var straffen. Den nye treneren Kjell Tennfjord fikk imidlertid bragt Ludvigsen og Strandli tilbake på A-laget igjen og klarte å få til en forsoning mellom styret og de to. Ludvigsen gjorde en sterk høstsesong for Brann-laget, men 95-sesongen ble likevel den siste han hadde som aktiv spiller i Brann. Hele 1996-sesongen var han borte grunnet skader, og han valgte etter det å legge opp.
Etter å ha lagt opp som spiller gikk Inge Ludvigsen i 2003 inn som trener for Fyllingen. I 2005 trakk han seg imidlertid midt i sesongen etter skuffende resultater i sesonginnledningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inge Ludvigsen – Transfermarkt 
(en) Inge Ludvigsen – WorldFootball.net
Norges museumsforbund

Norges museumsforbund er en interesseorganisasjon for museer i Norge. Forbundets viktigste oppgave er å tale museenes sak overfor statlige myndigheter, samtidig som det òg skal fremme faglig utvikling ved museene. 
Norges museumsforbund kan trekke sine røtter tilbake til Norske Museers Landsforbund som ble stiftet i 1918. Sin nåværende form fikk forbundet i 1996 og det er en organisasjon for alle typer museer. Forbundet har i 2016 137 institusjoner (museer) og et enda større antall  personlige medlemmer. Forbundets sekretariat ligger i Oslo. Virksomheten bygger på frivillig innsats og drives gjennom et styre, ni fagseksjoner og styreoppnevnte utvalg og komiteer. Sekretariatet holder til i Oslo. Bladet Museumsnytt utgis av ABM-media AS. Generalsekretær er Liv Ramskjær. 
Forbundet tildeler autorisasjon som konservator NMF.HM Dronning Sonja er forbundets høye beskytter. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Museumsforbundets hjemmeside
Kastriot Kastrati

Kastriot Kastrati (født 3. oktober 1992 i Oslo) er en norsk skuespiller av kosovoalbansk opprinnelse. Han ble plukket ut blant over tusen kandidaterer til å spille hovedrollen i  den norske filmen Yatzy. Hovedpersonen i filmen er Dag Vidar «Daggi» som er en usikker gutt som har hatt mye uflaks i livet. Han plasseres på et helt nytt sted med blanke ark, og strever med å finne seg selv. 
Kastrati har ingen tidligere skuespillererfaring. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kastriot Kastrati på Internet Movie Database 
(en) Kastriot Kastrati hos The Movie Database
Torgkvartalet kjøpesenter

Torgkvartalet kjøpesenter ligger midt i Stjørdal sentrum i Trøndelag. Senteret ble åpnet i november 1991 og senere utvidet i 1998, 2006 og 2017. Det er totalt 60 butikker på kjøpesenteret inkludert syv serveringssteder. Kjøpesenteret har ca. 350 ansatte. I tillegg til å ha tre etasjer med butikker, finnes det også to øvrige plan. Der finnes blant annet senterkontoret, lokalavisen Stjørdalens Blad og andre virksomheter. Torgkvartalet eies og drives av Vennatrø Eiendom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Torgkvartalet kjøpesenter
Constance av Castilla

Constance av Castilla (født 1136, død 4. oktober 1160) var den andre hustruen til kong Ludvig VII av Frankrike etter hans skilsmisse fra Eleanora av Aquitaine. Hun var datter av Alfonso VII av León og Castilla, konge av Galicia, León, og Castilla, og hans hustru Berenguela av Barcelona. Hennes besteforeldre på morsiden var Ramon Berenguer III, greve av Barcelona, og dennes tredje hustru Douce I, grevinne av Provence.
Den offisielle årsaken for hennes ektefelles skilsmisse fra Eleanora av Aquitaine var at hun var altfor nær i slekt for at ekteskapet var gyldig i henhold til kirkens standard. Det forhindret ikke at Eleanora giftet seg med Henrik I av England som var nærmere i slekt med henne enn Ludvig VII var, og ironisk nok at den franske kongen var mer i slekt med Constance enn han hadde vært med Eleanora.
Den egentlige grunnen var nok Eleanoras egenrådige vesen, men også at hun hadde kun født Ludvig VII to døtre mens han var i behov for en sønn og arving. Ironisk nok fødte Eleanora fem sønner i sitt neste ekteskap.
Constance døde etter å ha født sitt andre barn. Desperat etter en sønn giftet kongen seg på nytt for tredje gang kun fem uker etter Constances død.
Constance ble gravlagt i Klosterkirken Saint-Denis i Paris.


== Barn ==
Constance født to barn for sin ektefelle:

Marguerite av Frankrike, 1158–1197, som giftet seg først med Henrik den unge konge av England, og deretter med Béla III av Ungarn, hun etterlot seg ingen barn.
Alys av Frankrike, 1160–1220, som var forlovet med Henrik den konges bror (men aldri gift med), Rikard I av England. Senere ble hun gift med Vilhelm IV av Ponthieu.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Meade, Marion: Eleanor of Aquitaine: A Biography. Penguin, 1991
Treffer, Gerd: Die französischen Königinnen. Von Bertrada bis Marie Antoinette. Pustet, Regensburg 1996, ISBN 3-7917-1530-5
Fotballklubben Luna

Fotballklubben Luna (stiftet 18. desember 1968 som Bø Fotballklubb) er en fotballklubb fra Straume i Bø kommune i Nordland. Klubbens hjemmebane er Straume kunstgress. FK Luna har et seniorlag for menn i 5. divisjon.


== Historikk ==
Klubben ble stiftet 18. desember 1968 som Bø Fotballklubb, men på grunn av navnelikheten med Bø Idrettslag, skiftet fotballklubben navn til Fotballklubben Luna allerede i 1970.A-laget ble nummer 11 av 12 lag i 4. divisjon avdeling Lofoten/Vesterålen i 2008, og rykket ned da 5. divisjon ble gjeninnført. Lunas beste sesong var i 1990, klubbens så langt eneste sesong på nivå 3.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Alsvåg Idrettslag

Alsvåg Idrettslag (stiftet 1937) holder til i Alsvåg i Øksnes kommune i Nordland. Klubben har avdelinger for fotball, alpint og langrenn. Den eier og driver stedets lysløype, alpinanlegg og fotballbane (grus), bygd i 1992.
Alsvåg IL hadde sist seniorlag i fotball for menn i 1999. For kvinner var Alsvåg sist representert i seriesystemet med et samarbeidslag mellom IL Morild, Melbo IL og Alsvåg IL i 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Alsvåg Idrettslag
Alsvåg Idrettslag: Fakta om klubben (besøkt 24. juni 2012)
Alsvåg Idrettslag: Anlegg fotball (besøkt 24. juni 2012)
Norges Fotballforbund: Alsvåg IL
Sportsklubben Høken

Sportsklubben Høken (stiftet 20. september 1933), er et fleridrettslag fra Bleik i Andøy kommune i Nordland. Klubben har avdelinger for fotball, ski, turmarsj, golf, volleyball, basketball, boccia, dart, badminton, paintball og innebandy. Fotballgruppas hjemmebane, Bleik stadion, har kunstgressdekke.


== Fotball ==
Herresiden i fotball hadde i 2011-sesongen et seniorlag i 4. divisjon, men etter 22 spilte kamper måtte man ta turen ned igjen i 5. divisjon etter bare 10 poeng.
I 2010 spilte laget i 5. divisjon, og man vant divisjonen på overlegent vis – 14 strake seriekamper uten tap før tap i de to siste var fasiteten.
Klubben har etablert en egen TV-kanal i form av Høken TV, fått en ny nettside (hoken.no) og i 2009 ga klubben ut en times lang Sesong-DVD; fra 2010-sesongen kom det en DVD på 70 minutter – og begge har solgt godt. Klubben er i rask vekst, og mange ulike tiltak har blitt satt i gang for å øke interessen rundt klubben. Med over 900 tilhengere på Facebook, har laget den største tilhengerskaren i kretsen på Facebook, og bruker sosiale medier aktivt for å komme i kontakt med støttespillere og supportere rundt klubben – både de som bor nært og fjernt.
Foran 2010-sesongen fikk laget ny buss, som etter en navnekonkurranse ble døpt; Månestråle; den peneste indianerjenta i stammen. I november 2010 vant Høken Dagbladets Klubben i Mitt Hjerte-konkurranse, og ble belønnet med 75 000,- kr. til valgfritt sportsutstyr. Hele Landsbyen Bleik dro frem et voldsomt engasjement, og det hele beviste at oppslutningen rundt klubben er enorm.
I 2011 jobbet klubben videre med Golfstrømprosjektet som inkluderer golfbane, flerbrukshall og golfsimulator ved siden av Bleik Stadion. Klubben vant i tillegg sin andre Klubben i Mitt Hjerte-triumf på rad, og ble med det belønnet med nye 50 000,- kr. klubben kan bruke til valgfritt sportsutstyr.


=== Stall 2022 ===


=== Historikk ===
Laget ble nummer 10 av 12 lag i 4. divisjon avdeling Lofoten/Vesterålen i 2008, og rykket ned da 5. divisjon ble gjeninnført.
I 2009-sesongen endte klubben på 2.-plass i 5. divisjon avd. 2 foran erkerivalen Andenes IL. På hjemmebane ble det seks strake hjemmeseire og ett tap, mens det ble 9 poeng på bortebane.
Laget ble i 2010 nummer 1 av 9 lag i 5. divisjon avd. 2 foran Stokmarknes 2 og Andenes IL på hhv. sølv- og bronseplass. Hjemme vant man 6 av 8 hjemmekamper, og forble ubeseiret. På 15 hjemmekamper i 2009 og 2010 i 5. divisjon står man med 12 seire, 2 uavgjorte og 1 tap.
Laget ble i 2011 nummer 12 av 12 lag i 4. divisjon bak Grytøy og Stokmarknes. Hjemme ble det mange knepne tap gjennom hele sesongen inkludert to seire og to uavgjorte, mens det ble langt tøffere på bortebane der laget bare hentet to poeng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bleiksdagan: Høkens Fotballskole (om SPK Høkens aktivitet, 8. mai 2009)
For en fangst – artikkel i Dagbladet i 2010
Se reaksjonen på at de vant Klubben i Mitt Hjerte – artikkel i Dagbladet i 2011
Høken TV på YouTube
TV2-innslag om SPK Høken
Salomon Smolianoff

Salomon Smolianoff (født mars 1899, død 1976) var en tysk/russisk falskmyntner og holocaustoverlevende som var en av hovedpersonenen i Operasjon Bernhard. I filmen Falskmyntnerne i Sachsenhausen er han fremstilt under navnet «Salomon 'Sally' Sorowitsch»


== Liv ==
Salomon Smolianoff ble født av jødiske foreldre i russiske Krementsjuk i dagens Ukraina. Han studerte maling i Russland, men måtte forlate landet i 1922, da foreldrene hans var på tapende side i oktoberrevolusjonen. Han dro gjennom Europa, ble gift i Italia, og forsøkte å starte et nytt liv i Tyskland. Der traff han en falskmyntner, og slo også selv inn på denne banen. Da andre verdenskrig brøt ut var han etterlyst av politiet i flere europeiske land., og hadde dommer for falskmyntneri fra Nederland, Sverige og Tyskland. I 1939 ble han arrestert av Bernhard Krüger, den fremtidige SS Sturmbannführer og leder for Operasjon Bernhard. Han ble sendt til konsentrasjonsleiren Mauthausen, hvor han gjorde seg nyttig for vaktene ved å male portretter. Han ble i 1944 plukket ut til å være med i Operasjon Bernhard og overført til Sachsenhausen, og etterhvert til en leir ved Ebensee hvor han ble satt fri av amerikanske styrker 6. mai 1945. Etter dette mistet sporene etter Smolianoff i Europa, og han ble igjen etterlyst av politiet for falskmyntneri. Det blir og antatt at han forfalsket emigrasjonspapirer for jøder som ville flytte til Israel.
Salomon Smolianoff imigrerte til Uruguay, hvor han forfalsket russiske ikoner. Politiet i Uruguay kom på sporet av ham, og han flyttet derfor til Brasil, hvor han gikk inn i leketøysindustrien. Han døde i Argentina på 1960-tallet. Sine siste år skal han ha levd av «gjenoppdagede» gamle malerier


== Referanser ==
Bernhard Krüger

Bernhard Krüger (født 26. november 1904, død 3. januar 1989 i Hamburg) var under andre verdenskrig en tysk SS-offiser (Sturmbannführer) som ledet en avdeling i SD som forfalsket pass og andre dokumenter. Han hadde ansvaret for Operasjon Bernhard, et omfattende prosjekt for å produsere falske britiske pengesedler for å forstyrre den britiske økonomien, og som var oppkalt etter ham.
Etter krigen ble han holdt i britisk fangenskap i to år, før han ble overlevert til franskmennene som slapp ham fri i 1948, uten at det var reist tiltale mot ham. Etter krigen ble han kategorisert som «medløper» (det vil si som en person som ikke hadde vært aktivt involvert i regimet, men som heller ikke hadde vært motstander av det) av et «denazifiserings»-panel, hvor det ble fremført vitnemål fra fanger i konsentrasjonsleire som han hadde reddet. 
Fra 1951 arbeidet han som bokholder (økonomisjef) hos sin gamle samarbeidspartner fra Operasjon Bernhard, den ærverdige papirprodusenten Hahnemühle FineArt.
Den tysk-østerrikske filmen Falskmyntnerne i Sachsenhausen (2007) er løst basert på Operasjon Bernhard.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av Krüger
Kort informasjon i Deutche Nationalbibliothek
Erling Maartmann

For rovviltkonsulent i Hedmark samt forskningssjef med samme navn, se Erling Maartmann-Moe
Erling Maartmann (født 3. november 1887 i Christiania, død 10. februar 1944 i Oslo) var en norsk fotballspiller fra Christiania, kjent fra landslaget.
Han spilte med tvillingbroren Rolf Maartmann (1887–1941) i angrepsrekka for Lyn fra 1905 og vant fire strake cupmesterskap: 1908, 1909, 1910 og 1911.
Maartmann spilte åtte kamper (alle sammen med broren) for det norske landslaget, blant annet i Sommer-OL 1912 mot Danmark og Østerrike. Debuten kom mot Sverige i 1911.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erling Maartmann – Olympedia 
(en) Erling Maartmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Erling Maartmann – FIFA 
(en) Erling Maartmann – EU-Football.info 
(no) Erling Maartmann – Norges Fotballforbund 
Landskampsstatistikk på NFFs sider
(en) Erling Maartmann på EU-football.info
(en) Erling Maartmann på WorldFootball.net (ufullstendig kampoversikt)
Kermān (by)

Kermān (farsi کرمان) er en by i Iran og det administrative senteret for provinsen Kermān. Byen har litt over en halv million innbyggere og ligger på gjennomsnittlig 1758 moh. Byen ble etter all sannsynlighet grunnlagt av sasaniderkongen Ardashir I på 200-tallet.


== Historie ==
Kermān ble grunnlagt under navnet Behdesīr i det 3. århundret e.Kr. av Ardashir I, grunnleggeren av det sasanidiske imperiet. Etter slaget ved Nahāvand i 642 kom byen under det arabiske Rashidun-kalifatets styre og ble gradvis mer sunni-muslimsk. Byens fjerntliggende posisjon lot zoroastrianere og kharijittene (retning innen islam) leve i fred, men i 698 ble kharijittene kastet ut og majoriteten av innbyggerne bekjente seg til islam innen 725.
Abbasidene hadde lite autoritet i området, og i det 10. århundret tok Buwayhid-dynastiet makten. De beholdt makten etter at byen og området falt for Mahmud Ghazni i slutten av århundret. Det var i dette århundret at byen fikk sitt nåværende navn Kermān. I det 11. og 12. århundret lå Kermān under Seljuq-tyrkernes styre, men var i virkeligheten så uavhengig at den erobret Oman og Fars.Da Marco Polo besøkte byen i 1271 var den blitt et sentrum for handelen mellom Persiagulfen, Khorāsān og Sentral-Asia. Under Safavid-dynastiet blomstret Kermān, og under denne veksten eksporterte byen tepper til England og Tyskland. 
I 1794 inntraff en hendelse som ga Kermān kallenavnet «De blindes by». I 1793 hadde Lotf Ali Khan klart å beseire Ghājār-dynastiet og året etter inntok han Kermān. Kort tid etter, ble byen beleiret av Agha Mohammad Khan. Da byen falt etter seks måneder, ble alle mannlige innbyggere drept eller blendet som hevn for deres støtte til Lotf Ali Khan. 20 000 øyeepler ble samlet i en haug til seierherren. Kvinnene og barna ble solgt som slaver og byen ble ødelagt i løpet av de 90 følgende dagene.
Den nåværende byen Kerman ble gjenoppbygd på 1800-tallet nordvest for den gamle byen, men byen kom ikke tilbake til sin tidligere størrelse før på 1900-tallet.


== Kjente personer fra Kermān ==
Keikhosrow Shahrokh, forandret Irans kalendersystem og bygget Firdowsis mausoleum
Peyman Soltani, dirigent for Persepolis-orkestret
Dr. Javad Nurbakhsh, leder for sufi-sekten Ni'matollāhī
Arash Borhani, fotballspiller
Ali Akbar Abdolrashidi (1949–), journalist og forfatter
Roohollah Khaleghi (1906–1965), musiker
Said Nafisi (1896–1966), poet og forfatter
Mirza Reza Kermani (-1896), attentat mot Naser ad-Din Shah Qajar
Naser ebrahimi
Zahra Ghiassi-Nejad, KLF6 scholar
Abbas Namazian (1940–) dommer i bryting


== Universiteter ==
Shahid Bahonar University of Kerman, et av Irans ledende teknologiske institusjoner
Kerman Univerty of Medical Sciences
Islamic Azad University of Kerman
Kerman Khaje-Nasir Higher Education Center


== Referanser ==
Choronsaus

Choronsaus (fransk: Sauce Choron) er béarnaisesaus smakssatt med tomatpuré. Sausen er oppkalt etter den franske kjøkkensjefen Alexandre Étienne Choron (1837–1924).Sausen passer blant annet utmerket sammen med svinekjøtt.


== Referanser ==