jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hesthamar skrivargard

Hesthamar er en tidligere embetsmannsgård som ligger rundt 4 kilometer nordvest for Utne i Ullensvang kommune i Vestland. Sorenskrivergården er en av de eldste og mest autentiske i Norge.


== Etablering ==
Skrivargarden ble kjøpt av bygdefolket fra futen Lauritz Johnsen på Torsnes i 1637, knappe 50 år etter at sorenskriverembete ble etablert i 1591. På tross av at almuen hadde investert i gården måtte de betale skrivertoll, noe som førte til en årelang strid.


== Hovedhuset ==
Hovedhuset er en 1 ½-etasjes tømmerbygning med hvitmalt, liggende staffpanel og stort saltak tekket med teglpanner. Bygningen er rundt 16 meter lang og 10 meter bred. Fasaden mot nordvest domineres av en spissgavlet ark. Mot sørøst preges bygningen av svalgangen og en dobbelfløyet inngangsdør. Hovedhuset som står på gården i dag ble oppført i 1723 av sorenskriver Jens Fabricius. I 1733 overtok Johan Sechmann Fleischer (1702–1789) embete og gården. Han bygde på huset og ga bygningen den utforming den har idag.Stilmessig preges bygningsdetaljene av regence og rokokko, samt noen eldre innslag av barokk.


== Eierskifter ==
Bygningen ble brukt som embetsmannsgård fra 1637 til 1790, da skrivargarden ble flyttet til Helleland ved Lofthus. Hesthamar fikk en rekke ulike eiere i tiden fram til 1882, da Kinsarvik Sparebank overtok gården. I 1888 ble gården overdratt vederlagsfritt til Ullensvang fattigstyre. I 1902 overtok kommunen skjøte på eiendommen og brukte denne som fattiggård og fattighjem for 20 personer. I 1923 ble hovedbygningen på Hesthammer Fattiggaard fredet som kulturminne av Riksantikvaren. Gården ble i 1935 stilt til rådighet for Hardanger Jordbruks- og fruktdyrkingsskule. Skolen ble nedlagt i 1957 og i noen år ble bruket drevet av heradet selv, før det i 1960 ble paktet bort til andre. Etter avtale med kommunen disponerte filosof Arild Haaland huset mellom 1973 og 2005.


== Liste over sorenskrivere på Hesthamar ==
1637 Jens Søffrensen
1650 Lars Walter
1662 Jacob Busch
1670 Christian Nilsson Reff
1685 Mandrup Nilsson Funck
1710 Jesper Schwartzkopf
1720 Jens Fabricius
1733 Johan Sechmann Fleischer
1775-90 Søren Scheldrup


== Se også ==
Steinkrossen ved Hesthamar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kulturhistorisk leksikon Hordaland
Kulturhistorisk vegbok Hordaland
Hesthamar, akvarell av Catharine Hermine Kølle
Om Johan Sechman Fleischer
«Hesthamar skrivargard». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Matt Smith (skuespiller)

Matthew Robert Smith (født 28. oktober 1982) er en britisk skuespiller. Han er kjent som den ellevte inkarnasjonen av «Doktoren» i den britiske serien Doctor Who, hvor hans første opptreden i rollen var i del to av episoden «The End of Time», som først ble vist 1. januar 2010. Han er kjent for sin rolle i tv-serien The Crown.  Der spilte han mot skuespillere som Claire Foy, John Lithgow og Vanessa Cirby. I serien spilte han prins Philip i de to første sesongene, fra 2016 til 2017. Han kommer ikke til å spille i de neste sesongene av serien grunnet at serien bytter skuespillere hver andre sesong.
Smith fikk sin første store tv-rolle i 2006 som Jim Taylor i BBCs versjon av Philip Pullmans «Rubinen i røyken».
I 2010 vil Smith også ha rollen som den engelske forfatteren Christopher Isherwood i BBC-dramaet Christopher and His Kind hvor hans medskuespillere inkluderer Lindsay Duncan og Toby Jones.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matt Smith på Internet Movie Database 
(da) Matt Smith på Scope 
(fr) Matt Smith på Allociné 
(en) Matt Smith på AllMovie 
(en) Matt Smith hos Turner Classic Movies 
(en) Matt Smith hos Rotten Tomatoes 
(en) Matt Smith hos The Movie Database
Goodbye (sang)

«Goodbye» er en britisk sang med melodi og tekst av Paul McCartney (men kreditert Lennon/McCartney).
Den ble utgitt i Storbritannia på singlen Parlophone APPLE 10 28. mars 1969. Sangen var produsert av Paul McCartney og arrangert av Richard Hewson. Sangerinnen Mary Hopkin, som hadde en av de første platekontraktene med Apple Records, fikk her en oppfølger til «Those Were the Days» – en debut som hadde solgt godt. Platen nådde en andreplass på den britiske singlelisten, og ble kun forhindret fra å nå førsteplassen av The Beatles' egen single «Get Back».


== Paul McCartneys innspilling ==
«Goodbye» ble aldri offisielt utgitt på plate med The Beatles, selv om det finnes bootleginnspillinger, hvor Paul McCartney synger sangen.


== Norsk versjon ==
Marit Trulsrud har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Farvel». Rannveig Kvello & Beefeeters har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Nor-Disc NOR 196 i 1969.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==

http://www.keithm.utvinternet.ie/ESCstars.26.htm
Tamga

Tamga (tamgas) er asiatiske bumerker og brukes som kjennetegn i mange asiatiske land. De består av enkle streker eller sterkt stiliserte figurer av grafisk karakter.
Tamgas finnes risset i stein, utskåret, vevd, brukt til merking av gjenstander, som dyremerker, eiendomsmerker og på mange andre måter. De kjennes tilbake til forhistorisk tid. Tamgas finnes blant annet på store steiner ved veiskiller eller veikryss, og de har vært risset inn av personer som har reist forbi.  
Tamgas kan være kjennetegn for stammer, slekter og enkeltpersoner. De er også brukt i noen heraldiske våpenskjold og er da gjengitt som tykke streker i fargelagte, flatemessige figurer. Dette ser vi bl.a. i Ukrainas riksvåpen.
Tamgas har vært brukt også i religiøse og magiske sammenhenger.
Søren Danielsen

Søren Danielsen (født 13. desember 1885 i Miðvágur, død 3. september 1968 samme sted) var en færøysk bonde, postekspeditør og politiker (Sb.). Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1950 til 1954.
Han var sønn av bonde og lagtingsmann Dánjal Pauli Michelsen og hustru Maren Margrethe Petersen på Rygg i Miðvágur. Han var yngre bror av lærer, forfatter og lagtingsmann Mikkjal (Michal) á Ryggi. Både faren og broren var selvstyremenn. Søren og Mikkjals søster Henrikke Elisabeth giftet seg med kjøpmann og lagtingsmann Rasmus Niclasen. Søren Danielsen giftet seg med Dagmar Joensen. Deres sønn Dánjal Pauli Danielsen ble advokat og lagtingsmann.Han drev et lite gårdsbruk med postekspedisjon og bankforretninger i Miðvágur.Danielsen var medlem av sognestyret (kommunestyret) i Miðvágur fra 1921 til 1951, herav formann fra 1935 til 1939 og fra 1949 til 1951. Han var også innvalgt på Lagtinget fra Vágar fra 1950 til 1954.


== Referanser ==
Andreas Frederik Djurhuus

Andreas Frederik Djurhuus (født 3. august 1906 i Vágur, død 5. juni 1984 i København) var en færøysk postekspeditør og politiker (Sb.). Han var medlem av Lagtinget i 26 år og sognestyreformann i Vágur.
Han vokste opp i Vágur som sønn av skipper Joen Peter Djurhuus og hustru Johanna Frederikke Christiansen. Han fikk skolegang i Danmark før han kom tilbake til Færøyene og fikk arbeid ved posthuset i hjembygden. I 1929 ble overtok han stillingen som postekspeditør i Vágur, 23 år gammel, og avgikk med pensjon først høsten 1979. I mellomtiden hadde postgangen på Færøyene blitt sterkt forandret med overgang fra sjø- til landtransport. Djurhuus ble et kjent innslag i bygdesamfunnet, og gikk under tilnavnet «Andreas post». Han var gift med Jacobina Jacobsen, også fra Vágur.Djurhuus var medlem av sognestyret i Vágur 1935–1962, herav formann 1935–1946 og 1951–1962. Han var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1943–1945, 1950–1966 og 1967–1974, herav en del år som varamann for Kristian Djurhuus, en fjern slektning. Andreas Djurhuus var blant annet formann i Lagtingets finanskomité.Han døde på Rigshospitalet i København.


== Referanser ==
2010 AL30

2010 AL30 er et jordnært uidentifisert flygende objekt, sannsynligvis en astroide eller komet, som ble oppdaget 4. januar 2010.
Det var da mindre enn 130 000 km fra jordkloden, og anslått til å være omkring 10 til 15 meter stort.Selv om objektet antas å være en astroide, kan det likevel være menneskeskapt: En mulig kandidat er det øverste trinnet i en russisk Soyuz-rakett, som ble benyttet til å sende sonden Venus Express ut i rommet i november 2005.


== Referanser ==
Sumpbever

Sumpbever (Myocastor coypus) er en stor, beverlignende gnager. Den er eneste art i familien Myocastoridae, og man regner med fire underarter. Sumpbeveren kommer opprinnelig fra Sør-Amerika, men forvillede dyr er påtruffet i Norge.


== Beskrivelse ==

Sumpbever har en kroppslengde 40–60 cm, halelengde 25–45 cm og en vekt på 4–12 kg. Pelsen er gråbrun med hvit snute. De store gnagertennene er tydelig teglrøde. Svansen er rund og ligner en rottehale. Bakføttene har svømmehud mellom tærne.


== Utbredelse ==
Den lever i Sør-Amerika, men er innført til Europa framfor alt for pelsens skyld. Viltlevende populasjoner finnes i de fleste verdensdeler unntatt Australia og Antarktis, men bare sparsomt i Afrika. I Sverige er den observert i Småland, Södermanland, Värmland, Dalarna, Härjedalen og Norrbotten.
Arten gjør mye skade ved å undergrave elvebredder og forbygninger slik at de raser ut. Den beiter kraftig på vegetasjonen slik at frodige sumpområder kan bli omdannet til områder med åpent vann. Dette er en trussel for flere arter av fugler, fisk og virvelløse dyr. Sumpbever er tatt med i Verdens naturvernunions liste over de 100 mest skadelige invaderende artene i verden.Frittlevende sumpbever er ikke funnet i Norge siden 1960-tallet, og det antas at vintrene er for kalde til at den kan etablere stabile bestander. I Fremmedartslista 2018 er den vurdert som en dørstokkart med ingen kjent risiko på grunn av lite invasjonspotensial og ingen kjent økologisk effekt.


== Habitat ==
Sumpbeveren lever i og nær vann, såvel saltvannsstrender som sjøer og elver. Den ser ut til å foretrekke langsomt rennende elver med gjengrodde strender. Den blir sjelden sett mer enn 100 meter fra vann.


== Atferd ==
Den er en god svømmer og dykker, men oppholder seg også på land. Sumpbeveren kan være aktiv hele døgnet, men er mest aktiv morgen og kveld. Pelsen holdes vanntett ved hjelp av et fett sekret som kommer fra kjertler i munnvikene.
Dyret graver ganger med et hi i strandkantene, men kan også overta ganger fra bisam.
Sumpbeveren lever i par eller familiegrupper, som kan vokse til små kolonier.


== Forplantning ==
Sumpbeveren kan få unger hele året og får 2–3 kull per år. Etter omtrent 4 måneders drektighet føder hunnen 1–14 (vanligvis 4–6) velutviklede, seende unger. De dier i 1,5–2,5 måneder, og kan gjøre det også i vann på grunn av spenenes plassering. De kan bli opp til 12 år gamle.


== Føde ==

Den lever mest av vannplanter, men kan også i mindre utstrekning ta animalsk føde, for eksempel snegler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sumpbever – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sumpbever i Encyclopedia of Life 
(en) Sumpbever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sumpbever hos Artsdatabanken 
(sv) Sumpbever hos Dyntaxa 
(en) Sumpbever hos Fauna Europaea 
(en) Sumpbever hos Fossilworks 
(en) Sumpbever hos ITIS 
(en) Sumpbever hos NCBI 
(en) Kategori:Myocastor coypus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Myocastor coypus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Nurmes landkommune

Nurmes landkommune (svensk: Nurmes landskommun, finsk: Nurmeksen maalaiskunta) er en tidligere kommune i landskapet Norra Karelen i Finland. Kommunen hadde 9 842 innbyggere i 1970. Nurmes landkommune var en finskspråklig kommune.
Nurmes landkommune ble slått sammen med Nurmes köping i 1973.
Pielisensuu

Pielisensuu er en tidligere kommune i landskapet Norra Karelen i Finland. Kommunen hadde 12 442 innbyggere i 1952. Pielisensuu var en finskspråklig kommune.
Pielisensuu kommune ble slått sammen med byen Joensuu i 1954.
Fritz Petzholdt

Fritz Petzholdt egentlig Ernst Christian Frederik Petzholdt (født 1. januar 1805 København, død 29. august 1838 i Patras i Hellas) var en dansk landskapsmaler.

Han studerte ved Det Kongelige Danske Kunstakademi og var privatelev hos 
C.W. Eckersberg. Petzholdt var den eneste av Eckersbergs elever som kun konsentrerte seg om landskapsmaleriet og allerede i 1829 ble maleriet «En mose ved Høsterkøb med tørvearbejdere» innkjøpt til Den Kongelige Malerisamling.Petzholdt var sønn i en velstående familie og fikk midler hjemmefra til å dra ut på reise, først til Harzen og  i 1830 til Italia. Han besøkte Sicilia og levde siden i Roma inntil han  vinteren 1835–36 var hjemme på grunn av farens sykdom og dødsfall. Snart etter dødsfallet reiste han igjen over München til Italia og derfra til Hellas, hvor han begikk selvmord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fritz Petzholdt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Fritz Petzholdt på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Pielisjärvi

Pielisjärvi er en tidligere kommune i landskapet Norra Karelen i Finland. Kommunen hadde 16 150 innbyggere i 1970. Pielisjärvi var en finskspråklig kommune.
Pielisjärvi kommune ble slått sammen med byen Lieksa i 1973.
Eindride Simonsson

Eindride Simonsson (nevnt 1308, død 1337 eller rett etter) var en norsk ridder og lagmann i Bergen.
Han er en av de mest kjente lagmennene fra middelalderen, og var i denne rollen, som er hjemlet i Magnus Lagabøtes bylov av 1276, kongens representant og lovutøver i Bergen i mer enn 20 år.
Han kan ha vært den omtalte norske «herr Eindride» som krevde inn landskyld for hertug Håkon Magnusson på Papa Stour på Shetland før 1299 (da Håkon Magnusson ble konge). Sikkert er han likevel først kjent fra 1308, da han som lagmann utstedte et domsbrev i Bergen. 
Mye tyder på at hans rolle som lagmann også omfattet det å være formann for rådmennene i Bergen, og i 1316 var han også assisterende skattmester og førte oppsyn med at utenlandske handelsmenn fulgte de pålegg kongen hadde gitt.
Han håndterte vanskelige saker som dommer og flere av disse fikk politisk betydning. Blant disse var to tvister i 1311: den ene var om hvem som skulle ha råderett over en allmenning Bergen og den andre var strid om tiende mellom byens biskop og tyske vintersittere. Den første saken håndterte han sammen med lagmannen i Gulating, som også holdt til i Bergen, mens den andre håndterte han alene på lagmannsstevne. Dette var nok ikke uvanlig på denne tidens rettergangsordning, og et uttrykk for at det sannsynligvis ikke var noe klart skille mellom hvilke saker som hørte hjemme under den ene eller andre lagmannens jurisdiksjon.
Eindride må ha hatt stor tillit hos kong Håkon Magnuisson, da han i 1316 også er omtalt som assisterende fehirde (skattmester) i håndhevelsen av kongens handelspolitikk. Han opptrådte her sammen med den regulære regionale fehirden i Bergen og beslagla gods fra westfalske kjøpmenn som hadde søkt å lure varene sine unna kongens forkjøpsrett, og de to ble satt til å kjøpe opp varer for videresalg fra utlendinger i byen mellom korsmessene om vinteren.
Han hadde betydelige eiendommer både i Bergen og ellers på Vestlandet. Han eide en eller to bygårder og hadde en jordeiendom med møllehus i Mylnudal i Sandviken. Han eide også jord på Voss og eide også Bjorøy i Fjell eller Gulen. I disse dokumentene ble han delvis omtalt som «Eindride på Leikvin», og dette må henvise til gården Løken i Eid sogn i Nordfjord. Blant hans eiendommer skal også være annen jord i Nordfjord (Eid og Davik), og han hadde fast kirkestol i Eid kirke. Dette er bakgrunnen for at man antar at han kom derfra.
I sitt testament 1336 skjenket Eindride betydelige eiendommer til slekt og venner under forutsetning av at de skulle sørge for at det ble utført bildefremstillinger med hans våpenskjold under: et glassmalt Maria-bilde i den nordre korveggen i Mariakirken i Bergen og et malt bilde av St. Kristoffer i byens domkirke, Kristkirken på Holmen i Bergen.
Han skal ha blitt begravet i Kristkirken eller i kirken på Nordfjordeid.


== Kilder ==
Jon Gunnar Arntzen, red. (2005). «Eindride Simonsson». Bergensere i tusen år. Oslo: Aschehoug. s. 59. ISBN 978-82-573-1652-5. 
(no) Eindride Simonsson i Store norske leksikon
Jørgen Arentz Rostrup

Jørgen Christian Arentz Rostrup (født 1966) er en norsk forretningsmann. Han er konserndirektør for finans i Telenor. Han skal i 2020 overta ledelsen av Telenors virksomhet i Asia.Rostrup kom fra tilsvarende stilling i Yara, der han har hatt flere lederstillinger, blant annet landssjef i Yara Ghana. Rostrup har vært finansdirektør i Norsk Hydro, der han også har vært konserndirektør med ansvar for Energy- enheten og finansdirektør i olje- og gassdivisjon.Han er siviløkonom fra Norges Handelshøyskole.


== Referanser ==
Thierry Dusserre

Thierry Dusserre (født 25. juli 1967 i Drôme) er en fransk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1994 i Lillehammer og 1998 i Nagano.
Dusserre vant en olympisk bronsevmedalje i skiskyting under vinter-OL 1994 i Lillehammer. Han var med på det franske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Tyskland og Russland. De andre på laget var Patrice Bailly-Salins, Lionel Laurent og Hervé Flandin.


== OL-medaljer ==
1994  Lillehammer -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Frankrike


== VM-medaljer ==
1995  Antholz -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Frankrike
1993  Borovets -  Bronse i skiskyting, lagkonkurranse, menn  Frankrike
1995  Antholz -  Bronse i skiskyting, lagkonkurranse, menn  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thierry Dusserre – Olympedia 
(en) Thierry Dusserre – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thierry Dusserre – IBU 
(en) Thierry Dusserre – TheSports.org
Lionel Laurent

Lionel Laurent (født 10. oktober 1964 i Moûtiers), er en fransk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville og 1994 i Lillehammer.
Laurent vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under Vinter-OL 1994 i Lillehammer. Han var med på det franske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Tyskland og Russland. De andre på laget var Patrice Bailly-Salins, Thierry Dusserre og Hervé Flandin.


== OL-medaljer ==
1994  Lillehammer -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Frankrike


== VM-medaljer ==
1995  Antholz -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Frankrike
1993  Borovets -  Bronse i skiskyting, lagkonkurranse, menn  Frankrike
1995  Antholz -  Bronse i skiskyting, lagkonkurranse, menn  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lionel Laurent – Olympedia 
(en) Lionel Laurent – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lionel Laurent – IBU 
(en) Lionel Laurent – TheSports.org
Drammen Tigers Bowlingklubb

Drammen Tigers BK  (stiftet 1. februar 1997) er en norsk bowlingklubb fra Drammen. Drammen Tigers spiller sine hjemmekamper i Bowling 1 Drammen. Klubben har i dag ett lag i den øverste divisjonen Umbroligaen. I tillegg har klubben lag i 3. divisjon. Klubben stiller også 2 lag i den lokale Osloligaen. Lagene spiller i henholdsvis 1. og 2. divisjon.
Hervé Flandin

Hervé Flandin (født 4. juni 1965 i Modane) er en fransk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary, 1992 i Albertville og 1994 i Lillehammer.
Flandin vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under Vinter-OL 1994 i Lillehammer. Han var med på det franske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Tyskland og Russland. De andre på laget var Patrice Bailly-Salins, Lionel Laurent og Thierry Dusserre.


== OL-medaljer ==
1994  Lillehammer -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Frankrike


== VM-medaljer ==
1990  Kontiolax -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Frankrike
1995  Antholz -  Sølv i skiskyting, lagkonkurranse, menn  Frankrike
1990  Elverum -  Bronse i skiskyting, lagkonkurranse, menn  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hervé Flandin – Olympedia 
(en) Hervé Flandin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hervé Flandin – IBU 
(en) Hervé Flandin – TheSports.org
Norra Karelens län

Norra Karelens län (finsk: Pohjois-Karjalan lääni) er et historisk len i Finland. Lenet bestod i tidsrommet 1960–1997 og hadde Joensuu som administrasjonsete. Norra Karelens län svarer til det nåværende landskapet Norra Karelen. Området hørte tidligere til Kuopio län.  
Etter landskapsreformen i 1997 ble Norra Karelens län en del av det nye Östra Finlands län.
Silverburn river

Silverburn eller Silver Burn er en elv på Man som oppstår ved St Marks i nærheten av South Barrule og lyter under Monks Bridge at Ballasalla, og når havet ved havnen i Castletown, rett nedenfor Castle Rushen. 
I områdene rundt Silverdale Glen er det skogområder og overfor dette mer overgrodd. Mellom Ballasalla og Castletown går elva gjennom åpne enger. Elva passerer det gamle klosteret Rushen Abbey. Elva kan bli fisket både oppover og nedover. I nyere tid har svartsvane kommet som en del av dyrelivet som har bosted langs elva.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rapidly eroding bank on the Silverburn River, bilde
Silverburn River Arkivert 9. juli 2010 hos Wayback Machine., kart
Didrik Fløtre

Didrik Knutsen Fløtre (født 31. desember 1991) er en norsk fotballspiller, som spiller for Emblem i 4. divisjon. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Didrik Fløtre på Internet Movie Database 
(en) Didrik Fløtre – Transfermarkt 
(en) Didrik Fløtre – FBref
Skriiik og skriiik igjen

Skriiik og skriiik igjen (originaltittel: Scream and Scream Again) er en britisk skrekkfilm fra 1970 regissert av Gordon Hessler, med Christopher Lee, Vincent Price og Peter Cushing.


== Handling ==
En seriemorder er løs i London. Morderen har en eiendommelig tørst etter blod og søker til nattklubber for å finne unge kvinnelige offer. Bak ham står en hemmelig organisasjon som bruker kroppsdeler av ofrene til å konstruerer nye "supermennesker".


== I rollene (utvalg) ==
Vincent Price ... Dr Browning
Christopher Lee ... Fremont
Peter Cushing ... Benedek
Alfred Marks ... Bellaver
Christopher Matthews ... David Sorel
Judy Huxtable ... Sylvia
Ytte Stensgaard ... Erika
Michael Gothard ... Keith


== Eksterne lenker ==
(en) Skriiik og skriiik igjen på Internet Movie Database 
(no) Skriiik og skriiik igjen hos Filmfront 
(sv) Skriiik og skriiik igjen i Svensk Filmdatabas 
(da) Skriiik og skriiik igjen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Skriiik og skriiik igjen på Allociné 
(nl) Skriiik og skriiik igjen på MovieMeter 
(en) Skriiik og skriiik igjen på AllMovie 
(en) Skriiik og skriiik igjen på Turner Classic Movies 
(en) Skriiik og skriiik igjen på Rotten Tomatoes
Per Bergsland

Per Bergsland (født 17. januar 1918, død 9. juni 1992) var en norsk flyger under og etter andre verdenskrig. Han var én av tre personer som ikke ble tatt til fange etter å ha rømt fra Stalag Luft III under det som er blitt kalt Den store flukten.
Bergsland hadde deltatt i krigshandlingene i Norge etter 9. april 1940, men kom seg til England i november 1940.  Etter flyutdanning ved Flyvåpnenes Treningsleir i Little Norway, ankom han 332 skvadron i mars 1942. Han ble skutt ned i luftkamp i forbindelse med Diepperaidet 19. august 1942, og havnet i tysk fangenskap. For å spare familien i Norge for tyske represalier, oppga han navnet sitt som Peter Rockland.  Etter å ha blitt flyttet mellom diverse fangeleire, endte han til slutt i Stalag Luft III.
Natt til 25. mars 1944 gjennomførte fangene ved Stalag Luft III en masseflukt. 82 fanger klarte å komme seg ut før flukten ble oppdaget, men 79 ble raskt tatt av tyskerne.  Bare Bergsland, Jens Müller og nederlenderen Bram van der Stok klarte seg.Etter flukten kom Bergsland seg til Stettin og videre til Sverige. Han ble instruktør på flyskolen i Canada, før han ble overført til Ferry Command, der han fraktet fly fra fabrikk til stridende enhet.
Etter krigen var Bergsland ansatt som flyger i Fred. Olsens Flyselskap til han ble ansatt i Austrian Airlines.  Etter dette var han luftfartsinspektør i Østerrike, før han var tilbake i Norge som direktør i Fred. Olsens. Fra 1970 til han ble pensjonist i 1982 var Bergsland administrerende direktør i Widerøes Flyveselskap.
Av britene ble han hedret med Military Cross for sin krigsinnsats.


== Referanser ==


== Kilder ==
Spitfire Saga bind II (Guhnfeldt, 2009)
Luftforsvarets historie, bind 2 (Henriksen, 1996)