jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
UFC 111

UFC 111: St-Pierre vs. Hardy var et MMA-arrangement i regi av UFC i Newark, New Jersey USA 27. mars 2010.


== Bakgrunn ==
På grunn av Brock Lesnars lange sykefravær var det lenge usikkert hva UFC ønsket å gjøre. Det ble spekulert og rapportert at det det ble jobbet med en kamp mellom Frank Mir og Shane Carwin om en interim tungvekt tittel for dette arrangementet. Kampen ble offisielt bekreftet under UFC 108.

Ben Saunders var opprinnelig satt opp til å møte Martin Kampmann, men Kampmann ble erstattet av Jake Ellenberg på grunn av skade. Senere da Thiago Alves ble tvunget til å trekke seg fra kampen sin mot Jon Fitch ba Ben Saunders om å få møte Fitch. Jake Ellenberg fikk utbetalt både for kamp og seier.


== Resultater ==


=== Innledende kamper ===
Weltervekt:  Matthew Riddle vs.  Greg SotoRiddle beseiret Soto med diskvalifisering (ulovlig spark) 1:30 i 3. runde.Lett tungvekt:  Rodney Wallace vs.  Jared HammanHamman beseiret Wallace med enstemmig avgjørelse (29-28, 29-28, 29-28). Denne kampen ble vist under direktesendingen i opptak.Mellomvekt:  Rousimar Palhares vs.  Tomasz DrwalPalhares beseiret Drwal med submisson (heel hook) 0:45 i 1. runde. Denne kampen ble vist under direktesendingen i opptak. Palhares ble etter kampen suspendert i 90 dager for ikke å ha sluppet teknikken da dommeren stoppet kampen.Weltervekt:  Ricardo Almeida vs.  Matt BrownAlmeida beseiret Brown med submission (rear naked choke) 3:30 i 1. runde.Weltervekt:  Nate Diaz vs.  Rory MarkhamDiaz beseiret Markham med TKO (slag) 2:47 i 1. runde.


=== Hovedkamper ===
Lettvekt  Jim Miller vs.  Mark BocekMiller beseiret Bocek med enstemmig avgjørelse (29-28, 29-28, 29-28).Weltervekt:  Jon Fitch vs.  Ben SaundersFitch beseiret Saunders med enstemmig avgjørelse (30-27, 30-27, 30 27).Lettvekt:  Kurt Pellegrino vs.  Fabricio CamoesPellegrino beseiret Camoes med submission (rear naked choke) 4:20 i 2. runde.Tungvekt interim tittelkamp:  Frank Mir vs.  Shane CarwinCarwin beseiret Mir med TKO (slag) 3:48 i 1. runde å ble med det den nye UFC tungvekt interim tittelholder.Weltervekt tittelkamp:  Georges St. Pierre (c) vs.  Dan HardySt. Pierre beseiret Hardy med enstemmig avgjørelse (50-43, 50-44, 50-45) og forsvarte med det sin UFC weltervekt tittel.


== Bonuser ==
Fight of the Night:  Rodney Wallace vs.  Jared Hamman
Knockout of the Night:  Shane Carwin
Submission of the Night:  Kurt Pellegrino


== Referanser ==
Retikkel

Retikkel (latinsk reticule, som betyr «nett») er siktepunktet for optiske sikter. Retikkelet er «strekene» eller andre former for siktepunkt som man ser inne i et kikkertsikte eller annen optikk der man trenger å måle eller sentrere. Ordets opphav kommer trolig av at tradisjonelle retikler er formet som et knutepunkt er i et nett; et kors. 
En håndkikkert har vanligvis ikke noe retikkel, men den kan ha det hvis det ligger målefunksjoner i den. Et kikkertsikte vil nå alltid ha et retikkel for at man skal kunne utføre siktefunksjonen.


== Utforming ==
Retikler kommer i mange former, for eksempel: Et enkelt kors, bare et rødt punkt, kombinasjon av et kors og et rødpunkt, et kors med tykke streker ytterst og tynnere innerst, et kors med tykke streker ytterst og tynnere innerst, og et retikkel med bare et rødt punkt i midten (rødpunkt). 
Forskjellige retikler har forskjellige navn for å skille dem ifra hverandre. Eksempler på noen kjente er tysk nummer 4, duplex, diavari og så videre.

		
		
		
		
		
		


== Billedplan ==
Avhengig av kikkertens oppbygning kan et retikkel være plassert i:

Første billedplan (såkalt medforstørrende retikkel, engelsk First Focal Plane - FFP)
Andre billedplan (såkelt ikke-medforstørrende retikkel, engelsk Second Focal Plane - SFP)
Eller en kombinasjon av disse (engelsk Dual Focal Plane - DFP)Med retikkel i begge billedplan er det vanlig med en enkelt lysprikk i 2. billedplan, og en ballistisk skala (f.eks. milliradian) i 1. billedplan.


== Retikkel med måleskala ==
Retikler kan ha graderte skalaer som viser høyder og bredder, og kan brukes som en «optisk linjal». På kikkerter med justerbar forstørrelse vil retikler med måleskala (f.eks. milliradian) vil måleskala vise korrekt på alle forstørrelser dersom retikkelet er i 1. billedplan. Dersom måleskalaen ligger i 2. billedplan vil kikkerten bare vise korrekt graduering på én forstørrelse (oppgitt av produsenten), som vanligvis er maksimal forstørrelse.


== Eksterne lenker ==
(en) Reticles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Zeiss – Retikkelvelger
Lillerød

Lillerød ligger i Nordsjælland og er administrasjonssentrum i Allerød kommune. Byen har 15 904 innbyggere (2013) og kalles ofte for Allerød (noe som formelt er galt), med referanse til jernbanestasjonen og kommunen. Den tilhører Region Hovedstaden.
Byens gågate heter M.D. Madsensvej. I Lillerød ligger et mindre teater ved navn Mungo Park, oppkalt etter en oppdagelsesreisende. Tidligere huset byen teatergruppen Dr. Dante, som startet sin virksomhet her. Byen har sin egen kino, Allerød kino, som er drevet av frivillig arbeidskraft (Allerød Bios Venner).
Byen er kjent for sine skilt med Stridsvogner forbudt, som skyldes at byen ligger rett ved Sjælsmark og Høvelte kaserne. 


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalhistorisk Arkiv og Forening i Allerød kommune Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine. (dansk
Allerød kino (dansk)
Hellebæk

Hellebæk er et tettsted beliggende i Nordsjælland ved Øresund ca. 7 kilometer nord for Helsingør. Byen ligger i Helsingør kommune og tilhører Region Hovedstaden.
Hellebæk, som sammen med den nærliggende bebyggelsen Ålsgårde har 5 447 innbyggere (2009), var sentrert omkring Hammermøllen og den våpenindustrien som var knyttet til denne.
Senere ble våpenproduksjonen erstattet av en klærfabrikk. 
Ved en krigssituasjon flyttes regjeringen og kongehuset til en bunker i Hellebæk (Regan øst). Deretter gjøres Regan Vest i Rold skog klar, i en atomsikret bunker, 60 meter under jorden.


== Referanser ==
Vågsvåg

Vågsvåg er en bygd i Kinn kommune i Vestland. Den ligger ved Vågsfjorden på sørsiden av øya Vågsøy, ved utløpet av Nordfjord. Vågsvåg ligger omtrent tre kilometer nordvest for Holvika og ca. seks kilometer vest for Måløy.
Georgi Zažitski

Georgi Zažitski (født 5. februar 1946 i Luga i Sovjetunionen) er en estisk fekter. Idag lever og jobber han i Bergen. Zažitski er tidligere verdensmester, sovjetisk mester (1966 og 1968) og han har bronse fra OL i München i 1972.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georgi Zažitski – Olympedia 
(en) Georgi Zažitski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georgi Zažitski – databaseOlympics.com (arkivert)
Bernt Østerkløft

Bernt Ludolf Østerkløft (født Jakobsen, 6. april 1906 i Østerkløft i Valnesfjord, død 20. juli 1996 på Fauske) var en norsk kombinertløper som var aktiv på 1930-tallet. Han ble nummer seks i kombinert i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936. I VM i Sollefteå i 1934 ble han nummer 35 av 71 deltakere i det spesielle hopprennet. Bernt Østerkløft representerte Valnesfjord IL. Han var den første deltakeren i vinter-OL fra Nordland.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 151
Jon Grunde Rolands slektsside


== Eksterne lenker ==
(en) Bernt Østerkløft – Olympedia 
(en) Bernt Østerkløft – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bernt Østerkløft – FIS (kombinert)
Mogrenda

Mogrenda er et tettsted i Stad kommune i Vestland. Tettstedet har 367 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger omtrent fem kilometer øst for kommunesenteret Nordfjordeid på nordsiden av Eidselva. Vestenden av Hornindalsvatnet ligger ca. 1,5 kilometer øst for Mogrenda. Europavei 39 går på nordsiden av tettstedet, og møter riksvei 15 vest for Mogrenda.


== Referanser ==
Surgut 2 kraftverk

Surgut 2 er et av verdens største varmekraftverk målt etter installert produksjonseffekt, med en kapasitet på 5 5657 MW fordelt på 8 blokker. Maksimal produksjonskapasitet i 2013 var på 39,85 TWh. Bare et par kinesiske kullkraftverk har større produksjonskapasitet enn Surgut-anlegget.
Anlegget er et oljekraftverk som ligger i byen Surgut i det autonome området (OA) Khanty-Mansia øst for Uralfjellene i Russland. Det stod ferdig i 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
OGK-4 - kraftverkets hjemmeside.
Surgut 1 kraftverk

Surgut 1 er et av verdens 20 største varmekraftverk målt i effekt, med en installert produksjonskapasitet på 3268 MW fordelt på 16 blokker. Dette er et oljekraftverk i byen Surgut i det autonome området (OA) Khanty-Mansia øst for Uralfjellene i Russland. Anlegget ble påbegynt i 1968, og stod ferdig i 1972 og 1983. Operatør er OGK-2.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Nizjnevartov gasskraftverk

Nizjnevartov gasskraftverk er et gasskraftverk med en installert produksjonskapasitet på 2013 MW, beliggende ved elva Vakh i det autonome området (OA) Khanty-Mansia øst for Uralfjellene i Russland. Anlegget ble påbegynt i 1990, og stod ferdig i 2004. Årsproduksjonen er om lag 11 TWh. Operatør er OGK-1.


== Eksterne lenker ==
OGK-1 - kraftverkets hjemmeside.
Kostroma gasskraftverk

Kostroma gasskraftverk (russisk: Костромская ГРЭС, Kostromskaja GRES) er et gasskraftverk med en installert produksjonskapasitet på 3600 MW, beliggende i byen Kostroma i Kostroma oblast, øst for Moskva i det sentrale, europeiske Russland. Det ble opprinnelig bygd ut med 300 MW i 1969, og 1 200 MW i 1980. 


== Eksterne lenker ==
OGK-3 – kraftverkets hjemmeside.
Reftinsk kullkraftverk

Reftinsk kraftverk er et kullkraftverk med en installert produksjonskapasitet på 3 300 MW fordelt på 10 blokker á 300 MW hver, beliggende i Reftinskij i Sverdlovsk oblast, like øst for Uralfjellene i asiatisk Russland. Stedet ligger 120 km sørøst for millionbyen Jekaterinburg.
Anlegget ble påbegynt i 1963, og stod ferdig i dagens form med den tiende blokken innvidd i mars 2008. Kraftverket fyres med kull. Operatør er OGK-5.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk
Rjazan kraftverk

Rjazan kraftverk (russisk: Rjazanskaja GRES) er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 3070 MW, beliggende utenfor Novomitsjurinsk i Rjazan oblast i Russland, sør for Moskva. 
Brenselskildene er kull, olje og naturgass. Anlegget ble påbegynt i 1970, og stod ferdig i 1973 (første byggetrinn, 4 enheter à 270 MW) og 1981 (enhet 5–6 à 785 MW) og 1990 (enhet 7 à 420 MW). Operatør er OGK-6.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Perm gasskraftverk

Perm gasskraftverk er et gasskraftverk med en installert produksjonskapasitet på 2400 MW fordelt på 3 blokker, beliggende i Russland. Brenselskildene er naturgass. Anlegget ble påbegynt i 1980, og stod ferdig i 1990. I 2007 produserte kraftverket 14,25 TWh elektrisk kraft.


== Eksterne lenker ==
OGK-1 - beskrivelse av kraftverket (kart og data)
Karmanovskaja kraftverk

Karmanovskaja kraftverk er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 2400 MW, beliggende i byen Neftekamsk i den russiske republikken Basjkortostan. Brenselskildene er olje og naturgass. Anlegget ble påbegynt i 1962, og stod ferdig i 1973. Operatør er Bashkir  Generation Company.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Кармановская ГРЭС – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Karmanovskaya Gas Power Plant Arkivert 9. desember 2017 hos Wayback Machine. industryabout.com
Iriklin gasskraftverk

Iriklin gasskraftverk er et gasskraftverk med en installert produksjonskapasitet på 2 400 MW fordelt på 8 blokker, beliggende ved det oppdemmede Irklin-reservoaret i Novoorskij-distriktet i Orenburg oblast, sørvestre Sibir i Russland. Brenselskildene er  naturgass fra områdene nord for Det kaspiske hav. Operatør er det russiske energiselskapet OGK-1.
Anleggets effekt er inntil 2 430 MW fordelt på 8 like store enheter a 300 MW hver, og utbyggingen skjedde fra 1970 til 1979. Årsproduksjonen i 2007 var på 10,2 TWh elektrisk kraft.


== Eksterne lenker ==
Irkilinskaya - Global Energy Observatory.
OGK-1 - beskrivelse av kraftverket (kart og data).
Stavropol gasskraftverk

Stavropol gasskraftverk er et gasskraftverk med en installert produksjonskapasitet på 2400 MW fordelt på 8 enheter á 300 MW hver, beliggende i byen Stavropol i sørlige Russland. Brenselskildene er naturgass. Anleggsarbeidet startet i 1975. Operatør er OGK-2.


== Eksterne lenker ==
OGK-2 – kraftverkets hjemmeside.
Konakovo GRES gasskraftverk

Konakovo GRES gasskraftverk er et gasskraftverk med en installert produksjonskapasitet på 2400 MW, beliggende i Tver oblast i det vestlige europeiske Russland. Brenselskildene er naturgass. 
Anlegget ble påbegynt i 1960, og stod ferdig i 1969. Det har 8 blokker á 300 MW hver. Operatør er OGK-5.
Novotsjerkassk kraftverk

Novotsjerkassk kraftverk er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 1800 MW fordelt på 8 enheter, beliggende ved byen Novotsjerkassk langt sørvest i Russland. Brenselskildene er kull fra kullkildene ved Rostov øst for Asovhavet/Svartehavet. Dette anlegget har kogenerasjon og leverer fjernvarme. 
Anlegget ble påbegynt i 1965, og stod ferdig i 1972. Den ene av enhetene ble fornyet i 2005. Operatør er OGK-6 (UES-South). Elva Tuzlov er kilde for kjølevannet.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Novocherkasskaja GRES - Global Energy Observatory.
Tsjerepets kullkraftverk

Tsjerepets kullkraftverk er et kullkraftverk med en installert produksjonskapasitet på 1735 MW, beliggende i byen Tsjerepets i Russland. Brenselskildene er kull. Anlegget ble påbegynt i 1953, og stod ferdig i 1966.


== Eksterne lenker ==
OGK-3 – kraftverkets hjemmeside.
Berjozov kullkraftverk

Berjozov kullkraftverk (Berëzovskaja GRES) er et kullkraftverk med en installert produksjonskapasitet på opprinnelig 1600 MW fordelt på to enheter, senere 2400 MW via totalt tre enheter. Anlegget ligger i Sjarypovo-distriktet i provinsen Krasnojarsk, Russland. Brenselskildene er lignitt. Byggingen startet i 1976, første enhet stod ferdig i 1987 og hele og anlegget stod ferdig i 1991.
Årsproduksjonen av elektrisk kraft etter 2010 har variert mellom 9 TWh og 11 TWh, og det leveres også noe fjernvarme med inntil 807 Gcal/t effekt (ca. 140 MW). Operatør er det tyske energiselskapet E.ON sitt datterselskap i Russland.
Dette er det eneste kullfyrte kraftverket i Russland med generatorer på 800 MW hver, andre kraftverk med tilsvarende store enheter er gassfyrte. Planen var opprinnelig åtte enheter, dvs 6.400 MW ytelseskapasitet, men finansieringen ble ikke fulgt opp til et slikt nivå. Kraftverket har blitt oppgradert med tyske E.ON som partner siden 2009. Det er fra 2016 installert en tredje 800 MW-enhet.
Skorstenen på 370 meter er den høyeste frittstående konstruksjon i Russland utenfor Moskva.


== Eksterne lenker ==
Berezovskaja GRES - E.ON informasjon om anlegget.
Berezovskaja GRES - Global Energy Observatory.
OGK-4 - kraftverkets hjemmeside.
Belovo kraftverk

Belovo kraftverk (russisk: Беловская ГРЭС, Belovskaja GRES), er et varmekraftverk beliggende ved byen Belovo i Kemerovo fylke i den asiatiske, sør-sibirske delen av Russland. Anlegget ligger ved elva Inja.
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på mellom 1 260 og 1 290 MW, og det leveres også fjernvarme med inntil 230 Gcal/t effekt til det lokale markedet.
Brenselskildene er kull fra Kutznetsk, og dessuten mazut. Anlegget ble påbegynt 1956 og stod ferdig i 1964 med 200 MW ytelse. Det ble deretter utvidet i 1968–74 til dagens effekt på 1 200 MW. Nye turbiner ble installert i 1996.
Operatør er selskapet Kutzbassenergo.


== Eksterne lenker ==
Kutsbassenergo årsrapport 2008 – side 24.
Nazarovo kullkraftverk

Nazarovo kullkraftverk er et kullkraftverk med en installert produksjonskapasitet på 1210 MW, beliggende i fylket Krasnojarsk i Russland. Brenselskildene er lignitt (brunkull). Anlegget stod ferdig i 1968.
Anlegget har 7 enheter, hvorav seks enheter har 135 MW ytelse hver, og den siste enheten har en kapasitet på 450 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Nazarovsjaka CHP - Global Energy Observatory.
Novosibirsk-5 kraftverk

Novosibirsk kraftverk nr 5 er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 1080 MW, beliggende i regionen Novosibirsk langt øst i Russland. Brenselskildene er kull og olje, og anlegget har kogenerasjon og avgir fjernvarme. Anlegget ble påbegynt i 1982, og stod ferdig i 2003.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Novosibirsk-5 - Global Energy Observatory.
Gusinooziorsk kraftverk

Gusinooziorsk kraftverk (betydning: Gusinojesjøen kraftverk) er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 1 050 – 1 200 MW fordelt på 6 like store blokker, beliggende ved Gusinojesjøen og byen Gusinooziorsk i republikken Burjatia i det sørlig-sentrale Sibir, i asiatisk Russland. 
Brenselskildene er kull og olje. Anlegget ble påbegynt i 1976, og stod ferdig i 1992. Anlegget har 1 072 ansatte.


== Eksterne lenker ==
OGK-3 – kraftverkets hjemmeside.
Ian Hacking

Ian Hacking (født 18. februar 1936 i Vancouver i Britisk Columbia) er en canadisk professor i filosofi ved Universitetet i Toronto og Collège de France. Han har utgitt flere bøker, blant annet The Logic of Inference som kom ut i 1965 basert på sin doktoravhandling ved Trinity College, Cambridge i 1962. Avhandlingen kastet et nytt lys over et sentralt problem: Hvordan bør man resonnere når man er i en situasjon med usikkerhet og motstridende, men mer eller mindre godt begrunnede oppfatninger.
Ian Hacking er medlem av Royal Society of Canada og British Academy, er innehaver av Order of Canada, og ble i 2009 tildelt Holbergprisen. 


== Referanser ==


== Kilder ==
«En verdig vinner». Aftenposten. 24. november 2009. Besøkt 26. november 2009.
Barnaul kraftverk

Barnaul kraftverk nr 1 er en gruppe av varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 837 MW, beliggende i Barnaul i fylket Altaj kraj, i det østlige Russland. Brenselskildene er naturgass og steinkull. Operatør er selskapet Kutzbassenergo.
Anlegget ble påbegynt i 1936, og stod ferdig med samtlige byggetrinn og turbiner i 1985. Det ble videre fornyet i 2011. 
De enkelte kraftverkene i hele Barnaul-komplekset omfatter:

Barnaul-1 kraftverk (1936), offisielt Barnaulskaja TETs-1, 20 - 68 MW, er et gass- og kullkraftverk.
Barnaul-2 kraftverk (1962), offisielt Barnaulskaja TETs-1, 275 - 339 MW, er et olje- og gasskraftverk.
Barnaul-3 kraftverk (1976), offisielt Barnaulskaja TETs-3, 430 - 445 MW, er et gasskraftverk.


== Eksterne lenker ==
Kutsbassenergo årsrapport 2008 – side 24.
Obstruksjon (fotball)

Obstruksjon er innen fotball en ulovlig hindring av en motspiller, og straffes med indirekte frispark.
Obstruksjon utføres normalt ved at en spiller aktivt stiller seg i veien for en motspiller som beveger seg mot eller kontrollerer ballen, uten selv å ha mulighet til å ta ballen.
Obstruksjon er et vanlig virkemiddel i fotball, primært i forsvarsspillet. En forsvarsspiller som er i ferd med å bli passert vil ofte ha stor fordel av å sperre veien for motspilleren.
Grensen mellom obstruksjon og såkalt «skjerming av ballen» kan være vanskelig å trekke. Det er for eksempel vanlig praksis at dommere tillater spillere å bruke kroppen til å skjerme en ball som er i ferd med å rulle ut av banen, selv om spilleren i slike situasjoner normalt ikke har aktiv kontroll på ballen gjennom berøringer, forutsatt at spilleren beveger seg i samme retning som ballen.
Siden forseelsen kun straffes med indirekte frispark kan det ikke dømmes straffespark for en obstruksjon i straffesparkfeltet. Det skal i slike tilfeller dømmes et indirekte frispark innenfor 16-meteren.
Juzjnouralsk kraftverk

TETS-1, eller Juzjnouralsk kraftverk er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 882 MW, beliggende 90 km fra storbyen Tsjeljabinsk ved Uralfjellene, i Russland. Brenselskildene er  naturgass, kull og råolje. Anlegget ble påbegynt i 1959.


== Eksterne lenker ==
OGK-3 – kraftverkets hjemmeside.
Tjumen-2 gasskraftverk

Tjumen gasskraftverk nr 2 (Tjumen CHP-2) er et gasskraftverk med en installert elektrisk produksjonskapasitet på 755 MW i tillegg till fjernvarmeeffekten. Anlegget ligger i den sørøstlige delen av byen Tjumen i Russland. Kraftverket har Fortum inne som eier, og selskapet eier også det langt eldre verket Tjumen-1 gasskraftverk. Total effekt er 2.395 MW fordelt på fjernvarme og elektrisitet.
Brenselskildene er naturgass. Anlegget fikk driftstillatelse i 1986 og stod ferdig i 1989 med siste igangsetting av enheter i mars 1990. De åtte enhetene(blokkene er av noe ulik type og fabrikat.
Effekten i elektrisitetsproduksjonen er 755 MW, mens varmeproduksjonen til lokal fjernvarme er 1.640 MW. I 2015 hadde anlegget utslipp på 2 315 000 millioner tonn CO2 og 2 640 tonn NOx.


== Se også ==
Liste over verdens største gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Russia - Fortum, Tjumen CHP-2.
Tyumen CHp-2 - Global Energy Observatory.
Tjumen-2 anlegget feirer 25 år - Nasj Gorod, 7. juni 2011. Besøkt september 2017. (russisk)
Vegårshei Bygdetun

Vegårshei Bygdetun er et lokalt bygdemuseum i Vegårshei kommune i Aust-Agder. Museet ligger ved riksvei 416, mellom Akland på E18 og Myra. Julius Grasåsen, som var privat samler, skapte museet på sin egen eiendom. I 1984 ble museet etablert som en stiftelse. 
Julius Grasåsen var født og oppvokst i Grasåsen som ligger like ved siden av bygdetunet, og han viste tidlig interesse for lokalhistorie.  Han var bonde og småbruker og samlet på det meste.  Det andre kunne se på som «skrot», så han stor verdi i.  Hans motivasjon og store engasjement for denne «samlergløden», var å ta vare på ei tid som var i ferd med å forsvinne. Han ønsket å vise de kommende generasjoner hvordan folk en gang levde, bodde og hva som opptok dem.  
Julius Grasåsen ønsket at bygdetunet skulle være et «levande museum», og museet arrangerer flere temadager hver sommer med dette som hovedtema. 
Åse Værland Breiung ble i 2013 tildelt H.M.Kongens fortjenstmedalje bl.a. for sitt arbeid for museet. 


== Det lille friluftsmuseet ==
Museet er et lite friluftsmuseum med flere tilflyttede bygninger. På Vegårshei Bygdetun kan en i dag få se denne store samlingen fordelt på hele 8 bygninger.  Her finner en alt fra hestevandring og hesteutstyr til birøktmuseum, motorsamling, skomaker- og tømmerverksted, en jernbane- og skogbruksutstilling.  Ei skolestue, en landhandel og ei husmannsstaue «forteller» om livet sitt. Almuestua, oppført 1840 ved Vegårshei kirke var den første bygningen som ble flyttet til og  gjenreist ved museet i 1982. Museet har bl.a. også ei skolestue, ei husmannsstue med bakerovn, uteløe, en gammel landhandel flyttet fra Ubergsmoen, birøktersamling, motorsamling og telefonkiosk som tidligere stod i sentrum av bygda. 


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Facebook side
[1] Infofilm på Youtube]
"Levende museum" Innslag fra Norge på X og tvers fra TVNorge på Youtube
H.M.Kongens Fortjenestemedalje til Åse Værland Breiung - Tvedestrandsposten