jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gerhard Ludvig Lahde

Gerhard Ludvig Lahde (født 19. oktober 1765, død 30. november 1833) var kobberstikker, og sønn av en skredder i Bremen.
Lahde gikk først i gullsmedlære i Kiel. Etter at han var blitt svenn, reiste han i 1787 sammen med C.D. Fritzsch til København for å utdanne seg til kunstner. 

I København fikk han adgang til Kunstakademiet, hvor han etter hvert vant den lille sølvmedaljen i 1790. Han konsentrerte seg om kobberstikkerkunsten og fikk noe understøttelse fra sin fødeby Bremen. Han  vant den store sølvmedalje i 1791 og i 1792 den lille guldmedaljen for et kobberstikk etter Guercino. 
Han hadde planlagt å returnere til hjemlandet, men endret seg og knyttet seg mer og mer til Danmark. Allerede i 1792 fikk han dansk statsborgerskap.
Yrkesmessig hadde han mye å gjøre med å utføre portretter og i 1799 ble han hoffkobberstikker.
Han kjøpte seg etter hvert hus i København, drev kunsthandel med sine kobberstikk og hadde yngre kunstnere som Johan Heinrich Senn og Christoffer Wilhelm Eckersberg til å tegne og male for seg. 
Han valgte emner som var populære i tiden, slik som  Christiansborgs brann i 1794, klesdrakter, Thorvaldsens verker osv.
Dessuten utga han bl.a.Samling af fortjente Mænds Portrætter (12 portrætter, 1798-1801).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gerhard Ludvig Lahde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lahde på Prosjekt Runeberg
(da) Gerhard Ludvig Lahde på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Taibus

Taibus (太仆寺旗 ; pinyin: Tàipúsì Qí) er et banner – et slags fylke – i forbundet Xilin Gol i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 208 105 innbyggere i 1999.


== Kommunikasjoner ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom banneret. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot lenger nord i Indre Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Arkeologiåret 1800

Arkeologiåret 1800 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1800.


== Utgravninger ==
Bretby slott, Derbyshire grevskap, England: Bretby slott er et befestet gods med ruiner og andre nedgravde rester fra det 13. til det 17. århundre. De synlige ruinene er fra bygninger fra det 16. århundre som delvis ble gravd ut i 1800.
Gravsirkel A i Mykene, Hellas, blir oppdaget.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Zhenglan

Zhenglan (kinesisk: 正蓝旗; pinyin: Zhènglán Qí) er et banner – et slags fylke – i forbundet Xilin Gol i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 78 999 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom banneret. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot lenger nord i Indre Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens sider
HTC Tattoo

HTC Tattoo er en mobiltelefon utviklet av HTC. Den er basert på Android, og er HTCs andre telefon med brukergrensesnittet HTC Sense. Den ble lansert i september 2009. 


== Spesifikasjoner ==
Utforming:  Klassisk
Dimensjoner: Høyde: 19,6 cm, bredde: 5,52 cm, tykkelse: 1,4 cm, vekt: 113 gram
Skjermtype: TFT, resistiv berøringsskjerm
Bredde: 240 punkter
Høyde: 320 punkter
Antall Farger: ?
Skjermstørrelse: 2,8 tommer
Prosessor: 528 MHz
Operativsystem: Android 1.6
Smarttelefon: Ja
Java: Ja
MP3 spiller: Ja
Radio: Ja
GPS: Ja
3G: Ja
Super-3G: Ja
Videotelefoni: Nei
WI-FI: Ja
EDGE: Ja
Internminne: 256 MB
Minnekortstøtte: Ja, Micro-SD/T-Flash, microSDHC
Taletid GSM: 390 minutter
Taletid 3G: 342 minutter
Hviletid: 520 timer (3G)
MMS: Ja
Bluetooth: Ja
GPRS: Ja
IrDa: Nei
Trykk og Snakk: Ja
Kamera: Ja, 3,2 megapixler
Video: Ja
Blitz: Nei


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) HTC Tattoo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eva Birkeland

Eva Birkeland (født 10. september 1938 i  Oslo) er en  norsk embetskvinne. Hun er utdannet sosialøkonom.
I studietiden fikk hun sommerjobb Statistisk sentralbyrå (SSB), og etter at studiene var ferdig fikk hun jobb i Nasjonalregnskapskontoret i SSB der hun blant annet arbeidet med å finne ut av regnskapet for Nortraships Sjømannsfond, som var en av etterkrigstidens hete politiske saker. 
Etter to år i SSB begynte hun i NAVFs Utredningsinstitutt der hun etter en tid ble sjef for avdelingen for høyere utdanning. I 1971 vendte hun tilbake til SSB som byråsjef for Kontoret for utdanningsstatistikk, kriminalstatistikk og sosialstatistikk. I den jobben ledet hun arbeidet med å utvikle den første modellen for hele utdanningssystemet i Norge. 
I 1972 tok hun fatt på et forskningsprosjekt om tilbud av arbeidskraft. I 1975 kom hun tilbake til SSB og var der i tre år før hun i 1979 ble Forskningsleder i Norsk Arbeidsgiverforening, der hun blant annet opprettet  et eget forskningsutvalg for å øke interessen blant N.A.F. sine medlemmer for slik virksomhet. Hun arbeidet i denne stillingen  frem til 1983. 
Da ble hun ekspedisjonssjef i Kommunaldepartementet, en jobb hun hadde frem til 1990. I 1991 ble hun Trygdedirektør en stilling hun hadde frem til 1997 da hun på ny vendte tilbake til SSB som rådgiver.


== Kilder ==
www.snl om Eva Birkeland
www.ssb.no i intervju med Eva Birkeland
Timon (gruppe)

Timon er en slekt av store firfisler i underfamilien Lacertinae.


== Arter ==
Perlefirfisle (T. lepidus) – Spania, Portugal, Sør-Frankrike, Nordvest-Italia
Timon pater – Tunisia, Algerie
Timon princeps – Kurdistan, Zagros-fjellene
Timon tangitanus – Marokko


== Eksterne lenker ==
(en) Timon i Encyclopedia of Life 
(en) Timon i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Timon hos Artsdatabanken 
(en) Timon hos Fauna Europaea 
(en) Timon hos ITIS 
(en) Timon hos NCBI 
(en) Kategori:Timon (genus) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Timon – detaljert informasjon på Wikispecies
Troels Kløvedal

Troels Kløvedal (født Troels Beha Erichsen den 2. april 1943 i København, død 23. desember 2018) var en dansk forfatter med base i Ebeltoft. Han er kjent for sine jordomseilinger med skipet «Nordkaperen».
Han tok navnet Kløvedal da han var medlem av kollektivet Maos Lyst.


== Bibliografi ==
Kærligheden, kildevandet… og det blå ocean, 1978
Fra Tahiti til Thyborøn med Nordkaperen, 1980
Fra mit hjerte, min køjesæk og min græske logbog, 1982
Med Nordøstpassaten over Atlanten (børnebog), 1982
Sydhavssejlads (børnebog), 1982
Mod indonesiske vulkaner, (børnebog) 1983
Bidevind og blåhvaler, 1984
Med monsunen hjemover (børnebog), 1984
Grækenland igen, efterårssejlads gennem et slør af vinløvsranker – de ioniske øer i aftenlys (novelle), 1984
Højsommer, 1986
At synge, at danse og at bede sammen (novelle), 1987
Hvad sang sirenerne, 1989
Øerne under vinden, 1992
Til søs med Gurli Marie : en eventyrlig rejse til Polynesien (børnebog), 1992
Den tynde hud : erindringer om en barndom og opvækst, 1994
Afrodites smil : en rejse fra det Indiske Ocean til Ægæerhavet, 1996
At være et frit menneske (essays), 1997
Åbn din dør for din nabo (essays), 2002
- og den halve verden, 2002
Kineserne syr med lang tråd : på togt med Nordkaperen op ad Yangtze, 2004
Med Asbjørn på de store oceaner, 2005


== Priser (utvalg) ==
1995 – Drassows Legat


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Troels Kløvedal på Internet Movie Database 
(da) Troels Kløvedal på Filmdatabasen 
(da) Troels Kløvedal på danskefilm.dk 
(da) Troels Kløvedal på danskfilmogtv.dk 
(en) Troels Kløvedal hos The Movie Database
Arkeologiåret 1799

Arkeologiåret 1799 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1799.


== Utforskninger ==

Napoleon i Egypt: Franske tropper okkuperer det egyptiske territorium.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Funn ==
15. juli – I byen Rosetta (Rashid), en havn på middelhavetkysten til Egypt, finner franske tropper Rosettasteinen, med inskripsjoner på gresk/demotisk/hieroglyfer (seinere oversatt, i 1822, av franskmannen Jean-François Champollion).


== Publiseringer ==
USAs visepresident Thomas Jefferson skriver i Transactions of the American Philosophical Society 4, hvor han beskriver bein fra Megalonyx jeffersonii, en utdødd jorddovendyr.


== Fødsler ==

6. januar – Robert Hay, skotsk oppdagelsesreisende, antikvar, og tidlig egytolog (død 1863).
27. februar – Frederick Catherwood, engelsk kunstner og arkitekt av nordirsk opprinnelse, huskes best for hans veldig detaljerte tegninger av ruiner etter Maya sivilisasjonen (død 1854)
31. mars – Ernst Friedrich Wüstemann, tysk oldtidshistoriker og arkeolog (død 1856)
13. juni – George Keppel, britisk general, politiker, forfatter og antikvar (død 1891)
31. august – Charles Fellows, britisk arkeolog og oppdager (død 1860)
23. november – Louis Maurice Adolphe Linant de Bellefonds, fransk oppdager, ingeniør og egyptolog (død 1883)
12. desember – Karl Brjullov, russisk maler og forfatter av Last Day of Pompeii (død 1852)


== Dødsfall ==
Rosario Alagna di Mozia, italiensk arkeolog (født 1720)
Vincenzo Giuliani, italiensk historiker, lege og arkeolog (født 1733)
André Barthélemy de Courcay, fransk bibliotekar og numismatiker (født 1744)
Arkeologiåret 1790

Arkeologiåret 1790 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1790.


== Utgravninger ==

Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Funn ==
Skafsåsteinen beskrives for første gang av Hans Jacob Wille.


== Fødsler ==
1. januar – George Petrie, irsk maler, musiker, antikvar og arkeolog (død 1866)
6. mars 1789/1790 – Desiré-Raoul Rochette, fransk klassisk arkeolog og numismatiker (død 1854)
30. oktober – Vito Capialbi, italiensk forfatter, historiker og arkeolog (død 1853)
23. desember
Jean-François Champollion, fransk vitenskapsmann, den første egyptolog i moderne forstand (død 1832)
Lorentz Diderik Klüwer, norsk offiser og antikvar (død 1825)
Arthur Charles Harris, britisk egyptolog og samler av antikviteter (død 1869)


== Dødsfall ==
23. september – Rambaldo degli Azzoni Avogaro, italiensk historiker og numismatiker (født 1716)
13. desember – Pietro Luigi Galletti, italiensk historiker og arkeolog (født 1724)
William Dade, engelsk kontorist og antikvar (født ca. 1740)
Arkeologiåret 1793

Arkeologiåret 1793 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1793.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Publiseringer ==
James Douglas – Nenia Britannica, or, A Sepulchral History of Great Britain, from the earliest period to its general conversion to Christianity (utgitt fullstendig), den første redegjørelse for utgravning av et angelsaksisk funnsted (i Kent) med  systematisk beskrevet og illustrerte artefakter.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Arkeologiåret 1795

Arkeologiåret 1795 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1795.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Arkeologiåret 1716

Arkeologiåret 1716 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1716.


== Utgravninger ==

Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Fødsler ==
20. januar – Jean-Jacques Barthélemy, fransk, forfatter, og numismatiker  (død 1795)
11. november – Rambaldo degli Azzoni Avogaro, italiensk historiker og numismatiker (død 1790)


== Dødsfall ==
5. mai – John Bagford, britisk antikvar og forfatter (født 1650 eller 1651)
26. juli – Paolo Alessandro Maffei, italiensk forfatter og antikvar (født 1653)
John Keigwin, kornisk antikvar fra Cornwall (født 1641)
Ca. 1716 – Patrick Abercromby, skotsk lege, historiker og antikvar (født 1656)


== Referanser ==
Operation Dominic

Operation Dominic I og II var en serie på 105 prøvesprengninger av atomvåpen, utført av USA i 1962. De som ble utført ved Pacific Proving Grounds er noen ganger kalt Dominic I, mens de som ble utført ved Nevada Test Site er kjent som Dominic II. Denne testserien var planlagt raskt, for å svare på den sovjetiske gjenopptagelse av prøvesprengninger etter testmoratoriumet fra 1958–1961. De fleste av testene ble utført ved bomber i fritt fall, sluppet fra B-52 bombefly. Tjue av disse testene var for å teste nye våpenteknologier; og mange tester for å teste stabiliteten til eksisterende våpen. Raketten Thor-raketten ble også brukt for å frakte stridshoder nesten opp til verdensrommet for å utføre tester med kjernefysisk eksplosjon i stor høyde; disse testene ble samlet kalt Operation Fishbowl.Operation Dominic ble gjennomført i en periode under den kalde krigen hvor spenningsforholdet mellom USA og Sovjetunionen var høyt, etter som det ikke var lenge siden den såkalte invasjonen i Grisebukta på Cuba. Nikita Khrusjtsjov kunngjorde slutten på et treårig moratorium av atomprøvesprengninger den 30. august 1961, og sovjetiske prøvesprengninger ble gjenopptatt den 1. september, hvor de gjennomførte en rekke tester, inklusiv Tsar Bomba. President John F. Kennedy svarte med å godkjenne Operation Dominic. Det var det største atomprøvesprengningsprogrammet noensinne gjennomført av USA, og den siste atmosfæriske testserien utført av USA, ettersom den delvise prøvestansavtalen ble undertegnet i Moskva året etter.
Bluestone var ganske lik prøvesprengningene Swanee og Arkansas, men Bluestone var den mest suksessfulle av dem. Atomsoppen fra Bluestone steg til over 17 000 meter.


== Individuelle tester ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Operation Dominic hos Cary Sublette's NuclearWeaponArchive.org
Mer informasjon om USAs tester
Sture Frölén

Sture Frölén (født 13. mai 1907 i Stockholm, død 27. desember 1999 i Bålsta) var en svensk arkitekt. Frölén regnes som en av de store arkitektene i mellomkrigstiden og som en av pionerene i svensk funksjonalism. Sture Frölén var arkitekt bak mange hus på Ladugårdsgärdet på 1930-tallet.


== Bilde ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sture Frölén – Olympedia 
(en) Sture Frölén – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Trolldalen skisenter

Trolldalen skisenter er et tidligere alpinanlegg på Siggerud i Nordre Follo kommune der blant andre Lasse Kjus var mye som liten (han er vokst opp på Siggerud). Dette anlegget hadde en meget liten bakke der man på 1970- og 80-tallet slapp unna med årskort på kun mellom 50 og 100 kroner. Men beliggenheten gjorde at mange barn og unge i nabolaget bare kunne sette på seg skia og sette utfor. Derfor var det i sin tid et meget populært lokalt tiltak.
Nå er det tidligere skisenteret kun en gjengrodd bakke.
Høsten 2011 ble det igangsatt dugnadsarbeid for å rydde bakken og gjøre den i stand til bruk. Dugnaden samlet et 100-talls mennesker, og det meste av traseen er klart før jul 2011. Samme år ble det satt i gang flere aktiviteter for å skaffe midler til oppbygging av bakken. Det er også vedtatt støtte fra kommunen på 500.000,-
Henning Christophersen

Henning Christophersen (født 8. november 1939 i København, død 31. desember 2016 i Brussel) var en dansk politiker. Han var formann for partiet Venstre i perioden 1978 til 1984.
Han ble cand.polit. fra Københavns Universitet i 1965.
Christophersen var medlem av Folketinget for Venstre fra 1971 til 1984. Han var utenriksminister i SV-regjeringen fra 1978 til 1979, og finansminister i firkløverregeringen fra 1982 til 1984. I 1984 forlot han dansk politikk til fordel for den danske posten i Europakommisjonen, hvor han satt frem til 1995.
Christophersen ble i 1984 utnevnt til kommandør av 1. grad av Dannebrogordenen. Han var også innehaver av Finlands løves orden og Nordstjerneordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Henning Christophersen biografi i Den Store Danske Encyklopædi
«Henning Christophersen» (dansk). Folketinget. Besøkt 20. september 2019.
Ailinginae

Ailinginae eller Alinginaeatollen (marshallesisk Ailiginae) er en atoll blant Ralik-kjeden i det nordre Stillehavet og tilhører Marshalløyene.


== Geografi ==
Ailinginae ligger ca. 650 km nordvest for hovedøyen Majuro og ca. 20 km sydvest for Rongelap. 
Atollen er en korallatoll og har et totalt areal på ca. 108,8 km² med en landmasse på ca. 2,80 kmkm² og en lagune på ca. 105,96 kmkm². Atollen består av ca. 25 øyer, og den høyeste høyden er på kun 11 moh.. De største øyene er

Ribinouri, hovedøyen, i den sørlige delen
Knox, i den østlige delen
Mogiri, i den sørlige delen
Sifo, i den vestlige delenForvaltningsmessig utgjør den ubebodde atollen en egen kommune.


== Historie ==
Ralik-kjeden har trolig vært bebodd av mikronesiere siden rundt 1000 f.Kr., og noen øyer ble oppdaget alt i 1526, av den spanske kapteinen Alonso de Salazar.
Ailinginae ble oppdaget i 1767 av den britiske kapteinen Philip Carteret. Øyene havnet senere under spansk suverenitet.
Neuguinea-Compagnie, et tysk handelsselskap, etablerte seg på Ralik-kjeden omkring 1859 og den 22. oktober 1885 kjøpte det tyske keiserrike hele Marshalløyene av Spania. Selskapet forvaltet øyene frem til den 13. september 1886 da området først ble et tysk protektorat, og i 1906 ble en del av Tysk Ny-Guinea.Under første verdenskrig ble området okkupert av Japan i oktober  1914, som i desember 1920 fikk et forvaltningsmandat — det japanske stillehavsmandatet — over området av Folkeforbundet etter Versaillestraktaten i 1919.
Under andre verdenskrig ble øygruppen brukt som militærbase av Japan frem til USA erobret området våren 1944. Deretter havnet øygruppen under amerikansk kontroll. I 1947 ble Marshalløyene, sammen med Karolinene, utnevnt til Trust Territory of the Pacific Islands av FN, og ble forvaltet av USA frem til landets selvstendighet i 1979.
Den 1. mars 1954 ble Ailinginae, Rongelap, Rongrik og Utirik rammet av et radioaktivt nedfall etter en prøvesprengning på Bikiniatollen, ca. 140 km mot nordvest, og befolkningen ble evakuert til Kwajaleinatollen. Siden da har atollen vært ubebodd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Ailinginae
Kart over Ailinginae
Bilde over Ailinginae
Indian National Army

Indian National Army (INA), var en væpnet indisk styrke som ble satt opp under andre verdenskrig. Styrken ble ledet av kaptein Mohan Singh, som senere gikk over til Subhas Chandra Bose. INA kjempet på den japanske siden under stridene i Sørøst-Asia, bl.a. i Burma.
Troppene som INA rekrutterte ble først og fremst plukket ut blant indiske krigsfanger.
Etter krigen forsøkte den britiske kolonialmakten å stille tre av de øverste INA-offiserene for retten på bakgrunn av at de hadde stridet mot britene. Dette førte derimot til voldsomme og omfattende protester blant inderne, og de så sitt snitt til å lede frem selvstendighetskamper. Tiltalen falt, og ikke lenge etterpå ble India selvstendig.


== Eksterne lenker ==
From Banglapedia
Article on Bose
Speeches of Netaji
Centre of South Asian Studies, University of Wisconsin
BBC Report: Hitler's secret Indian army
Maldenøya

Maldenøya (engelsk: Malden Island, også Independence Island) er en øy i Polynesia som tilhører Kiribati i Stillehavet.


== Geografi ==
Maldenøya er en øy blant Linjeøyene og ligger ca. 675 km sydøst for hovedøyen Kiritimati.
Øya er en ubebodd koralløy, og har et areal på ca. 39,3 km² med en landmasse på ca. 26 km². Den har en lengde på ca 8 km, er ca. 6 km bred, og omgis av flere korallrev. Det høyeste punktet er på kun 10 moh.
Maldenøya er hjemmet til en rekke sjøfugler, bl.a. ulike arter av suler og fregattfugler.


== Historie ==
Øya ble oppdaget den 30. juli 1825 av britiske George Anson Byron, som da navnga den etter besetningsmannen Charles Robert Malden, som ble den første til å gå i land på øya. Øya var da ubebodd, men man fant ruiner etter tidligere polynesisk bebyggelse.
USA gjorde krav på øya i 1856, men i 1866 ble øya annektert av Storbritannia, og den ble innlemmet i kolonien Gilbert- og Elliceøyene i 1916, en del av det Britiske Vestre Stillehavsterritoriet.
I 1957 da Storbritannia prøvesprengte sitt første atomvåpen på Kiritimati, ble Maldenøya brukt som base under utviklingsarbeidet.
Den 29. mai 1975 ble øya gjort om til naturvernområdet Malden Island Wildlife Sanctuary.
1979 ble øya innlemmet i den nye nasjonen Kiribati.


== Eksterne lenker ==
Om Malden Arkivert 2. mars 2009 hos Wayback Machine.
Om Maldens geografi
Om "Malden Island Wildlife Sanctuary"
Maralinga

Maralinga er et område i Sør-Australia som mellom 1952 og 1963 ble brukt av Storbritannia for prøvesprengninger av kjernefysiske våpen, med Australias og statsminister Robert Menzies velvilje. Åtte atombomber på totalt 70 kilotonn ble detonert, og det radioaktive avfallet beregnes å ha blitt spredd over et stort område i det sørlige Australia.
Maralinga betyr askans felt på det språket som snakkes av aboriginene i Pitjantjatjarastammen, som var en av de stammene som ble tvangsflyttet av myndighetene.
Bulverhythe

Bulverhythe, også kjent som West St Leonards, Bo Peep, Filsham, West Marina, eller Harley Shute, er en engelsk landsby eller forstad til byen Hastings i grevskapet East Sussex. Stedet har en esplanade (strandpromenade) og en nær fem meter høy tykk mur som beskyttelse mot sjøen. Bulverhythe er oversatt til «Burghers' landing place». Bulverhythe var antagelig benyttet som en havn av danene, noe som antyder at -hythe eller -hithe hadde betydningen «havn». Tidligere var stedet under en liten odde eller nes, kalt for Gallows Head, men den er blitt vasket bort av overfylling. Stedets historiske betydning består i at her gjorde den normanniske hæren til Vilhelm Erobreren gjorde landgang her i 1066 under invasjonen og den påfølgende erobringen av England det samme året.


== Steder å se ==
Landsbyen i Bulverhythe er lokalisert sørvest for området. Oldtidens landsby hadde en liten havn og utstikker, omtrent på det stedet hvor vraket av et seilfartøy fra 1700-tallet, «Amsterdam», ligger i dag.
Et kjent hus er Filsham Manor som ligger i Harley Shute Road har sin opprinnelse tilbake til angelsaksisk tid. Huset ble ombygget i 1682, og deler av dette står fortsatt.
Øst for området ligger hageanlegget West Marina Gardens som ble formet av James Burton (1761–1837), utvikler og byarkitekt. Landområdet ble kjøpt i 1886 og lagt ut som fornøyelsespark i 1891. Stedet er mye brukt og omfatter gress for kulespill, puttingbane og hageanlegg. Senere har det også kommet dekorativ belysning.


== Skipsvrak ==
I januar 1921 tauet en britisk taubåt en tysk undervannsbåt i Den engelske kanal da den brøt løs og kom i drift inntil den drev i land ved Bulverhythe. Ubåten var av en mindre type enn en annen som gikk på grunn ved Hastings i april 1919. Hendelsen ble rapportert i lokalavisen Hastings Observer under tittelen: «Another Submarine Visitor!» – Enda et ubåt-besøk!
Tre slepebåter forsøkte å slepe med seg ubåten, men uten suksess og etter at den ble meget ødelagt etter en storm ble den til slutt demontert.Et annet skip som ble vasket i land var seilskuta «Amsterdam» fra Det nederlandske ostindiske kompani som hadde kurs for Java, men endte opp ved Bulverhythe. Levningene kan fortsatt bli sett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bulverhythe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Montebelloøyene

Montebelloøyene er en øygruppe cirka 130 kilometer utenfor Australias vestkyst, som politisk tilhører den australske delstaten Vest-Australia. Øygruppen består av omkring 174 øyer, hvorav 35 er navngitte. De to hovedøyene er Hermite Island og Trimouille Island, som fikk sine navn av den franske oppdageren Nicolas Baudin i 1801.
Fra slutten av 1800-tallet og frem til andre verdenskrig, var øyene en viktig base for perlefiske. På 1950-tallet ble øyene innlemmet i det britiske kjernevåpenprogrammet. Og den 3. oktober 1952 detonerte Storbritannia sin første atombombe, Operation Hurricane, i en bukt utenfor Trimouille Island. Den ble etterfulgt av ytterligere to tester ved Montebelloøyene i 1956.