jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Trondhjems stiftamt

Trondhjems stiftamt var en administrativ enhet (stiftamt), opprettet i 1662 og formelt avskaffet i 1918. Stiftamtet omfattet det tidligere Trondheim hovedlen, som tilsvarer dagens Trøndelag samt Nordmøre og Romsdal i dagens Møre og Romsdal. Administrasjonen (Stiftamtstuen) lå i Trondhjem og var hovedamt også for Vardøhus amt og fra 1685 Nordlandenes som ble overført fra Bergenhus stiftamt. I 1787 ble Senjen og Tromsø fogderi overført fra Nordland til Vardøhus som da får navnet Finmarkens amt. I 1844 ble Tromsø amt skilt ut fra Finmarken og ble samtidig stiftamt for de to nordligste amtene.
I 1804 ble Trondhjems amt delt i to, Søndre og Nordre Trondhjems amt. Begge disse amtene samt Nordmørs og Romsdals fogderier under Romsdals amt lå stadig under Trondhjems stiftsamt.
I 1918 ble Søndre og Nordre Trondhjems amt omdøpt til hhv. Sør-Trøndelag fylke og Nord-Trøndelag fylke.


== Referanser ==
Knudtzondalen

Knudtzondalen er en gård og en sentrumsnær bydel på Gomalandet i Kristiansund kommune, området kalles også for Atlanten. Mot nord er det utsikt over havet mot Grip og Smøla. 
I denne delen av byen ligger Atlanten stadion, svømmehallen med navnet Atlanterhavsbadet, Atlanten videregående skole, Atlanten ungdomsskole og Nordmøre Museums friluftsmuseum med bl.a. ei røykovnsstue, stabbur og kvernhus. De ubebygde delene av området kalles for Folkeparken.
Iset

Iset (russisk: Исеть) er ei elv i Sverdlovsk, Kurgan og Tjumen oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Tobol. Iset er 606 kilometer lang, med et nedbørfelt på 58 900 km². Elva fryser over i november og er islagt til april. De største sideelvene er Miass, Tetsja og Sinara. Byene Jekaterinburg, Kamensk-Uralskij, Katajsk, Dalmatovo og Sjadrinsk ligger langs Iset.


== Referanser ==
Peter, Paul and Mary

Peter, Paul and Mary (ofte PP&M) var en amerikansk musikkgruppe som var en av de mest populære folk-gruppene på 1960-tallet. Trioen bestod av Peter Yarrow, Noel «Paul» Stookey og Mary Travers.
Gruppa ble satt sammen av Albert Grossman, som og fungerte som agent for dem. Han ville lage en «supergruppe», og de opptrådte for første gang i 1961 i Greenwich Village i New York. De er kjent for blant andre sangene «Puff, the Magic Dragon», «If I Had a Hammer» og Bob Dylans «Blowin In the Wind».


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Peter, Paul and Mary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Peter, Paul and Mary på Internet Movie Database 
(en) Peter, Paul and Mary hos Internet Broadway Database 
(en) Peter, Paul and Mary på Discogs 
(en) Peter, Paul and Mary på MusicBrainz 
(en) Peter, Paul and Mary på Spotify 
(en) Peter, Paul and Mary på Songkick 
(en) Peter, Paul and Mary på Last.fm 
(en) Peter, Paul and Mary på AllMusic 
Peter, Paul and Mary på Facebook
Fylkesvei 7942

Fylkesvei 7942 går mellom Langfjordbotn og Akkarvik i Skjervøy kommune. Veien er 8,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 348 (Troms).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SkjervøyAkkarvikveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7942
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Bodilprisen for beste mannlige birolle

Bodilprisen for beste mannlige birolle deles ut av Danske Filmkritikere (tidligere kalt Filmmedarbejderforeningen) i Danmark og ble innstiftet i 1948. Hvis utdelingskomitéen ikke finner noen verdige kandidater kan den velge å ikke dele ut prisen.


== Prisvinnere ==
2022 – Lars Mikkelsen  (Venuseffekten)
2021 – Lars Brygmann (Retfærdighedens ryttere)
2020 – Gustav Lindh (Dronningen)
2019 – Lai Yde Holgaard (Holiday)
2018 – Søren Malling (Den bedste mand)
2017 – Lars Mikkelsen (Der kommer en dag)
2016 – Louis Hoffman (Under sanden)
2015 – Pilou Asbæk (Stille Hjerte)
2014 – Roland Møller (Nordvest)
2013 – Tommy Kenter (Marie Krøyer)
2012 – Lars Ranthe (Dirch)
2011 – Kurt Ravn (Smukke mennesker)
2010 – Jens Andersen (Fri os fra det onde)
2009 – Kim Bodnia (Frygtelig lykkelig)
2008 – Morten Grunwald (Hvid Nat)
2007 – Bent Mejding (Drømmen)
2006 – Nicolas Bro (Voksne mennesker)
2005 – Søren Pilmark (Kongekabale)
2004 – Peter Steen (Arven)
2003 – Nikolaj Lie Kaas (Elsker dig for evigt)
2002 – Tommy Kenter (Fukssvansen)
2001 – Nicolaj Kopernikus (Benken)
2000 – Jesper Asholt (Mifunes sidste sang)
1999 – Nikolaj Lie Kaas (Idioterne)
1998 – Jesper Christensen (Barbara)
1997 – Zlatko Buric (Pusher)
1996 – Lars Knutzon (Kun en pige)
1995 – Holger Juul Hansen (Riget)
1994 – Jesper Langberg (Det forsømte forår)
1993 – Waage Sandø (Kærlighedens smerte)
1992 – Nikolaj Lie Kaas (Drengene fra Sankt Petri)
1991 – Steen Svare (Sirup)
1990 – Henning Moritzen (Dansen med Regitze)
1989 – Erik Mørk (Himmel og helvede)
1988 – Björn Granath (Pelle Erobreren)
1987 – Peter Hesse Overgaard (Flamberede hjerter)
1986 – Ingolf David (Ofelia kommer til byen)
1984 – Hans Christian Ægidius (Forræderne)
1983 – Arne Hansen (Der er et yndigt land)
1982 – Peter Schrøder (Gummi-Tarzan)
1981 – Kurt Ravn (Jeppe på Bjerget)
1980 – Frits Helmuth (Johnny Larsen)
1979 – Otto Brandenburg (Hør, var der ikke en som lo?)
1978 – Poul Bundgaard (Hærværk)
1977 – Dick Kaysø (Strømer)
1976 – Ole Larsen (Den korte sommer)
1975 – Jens Okking (Nitten røde roser)
1972 – Jørgen Ryg (Lenin, din gavtyv)
1971 – Karl Stegger (Ballade på Christianshavn)
1970 – Preben Kaas (Olsen-banden på spanden)
1967 – Kjeld Jacobsen (Der var engang en krig)
1966 – Poul Bundgaard (Slå først, Frede)
1963 – Hans W. Petersen (Støvsugerbanden)
1962 – Henning Moritzen (Harry og kammertjeneren)
1951 – Ib Schønberg (Café Paradis)
1949 – Johannes Meyer (Støt står den danske sømand)
1948 – Ib Schønberg (Ta', hvad du vil ha')


== Eksterne lenker ==
«Bodilprisen / Mandlige birolle» (dansk). Bodilprisen.dk. Besøkt 13. mai 2020.
Ørkennattøgle

Ørkennattøgle er en nattøgle som lever i det sørvestre USA.
Den finnes i det sørøstre California, sørlige Nevada, sørvestre Utah, og lengst vest i Arizona. Her lever den i Mojaveørkenen og tilstøtende fjellkjeder på steder der det er tilstrekkelig med vegetasjon til at den kan skjule seg blant planterester.
En del populasjoner som tradisjonelt har blitt regnet til ørkennattøgle, blir nå ofte betraktet som egne arter. Dette gjelder i hvert fall den sørlige X. wigginsi, som har en utbredelse som strekker seg inn i Mexico. Mer usikker er X. sierrae fra Sierra Nevada, og to navnløse populasjoner fra henholdsvis Yucca Valley og San Jacinto. 


== Eksterne lenker ==
(en) Ørkennattøgle i Encyclopedia of Life 
(en) Ørkennattøgle i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ørkennattøgle hos Reptile Database 
(en) Ørkennattøgle hos ITIS 
(en) Ørkennattøgle hos NCBI 
(en) Kategori:Xantusia vigilis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Xantusia vigilis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xantusia vigilis – detaljert informasjon på Wikispecies CaliforniaHerps.com: Xantusia vigils – Desert Night Lizard
Uj

Uj (russisk: Уй) er ei elv i Tsjeljabinsk oblast i Russland med de øverste kildene i Basjkiria. På lange strekninger danner den grensen mellom Kasakhstan og de russiske oblastene Tsjeljabinsk og Kurgan. Uj er ei venstre sideelv til Tobol. Den er 462 km lang, med et tilsigsfelt på 34 400 km². Elva fryser over i november og er under isen til i april. Byen Troitsk ligger ved Uj.
Bodilprisen for beste kvinnelige birolle

Bodilprisen for beste kvinnelige birolle deles ut av Danske Filmkritikere i Danmark og ble innstiftet som en del av Bodilprisen i 1948. Komitéen, som deler ut prisen, kan velge å ikke dele ut prisen, hvis den ikke finner noen verdige kandidater.


== Prisvinnere ==
2022 – Anne Sofie Wanstrup  (Hvor kragerne vender)
2021 – Sidse Babett Knudsen  (Kød & Blod)
2020 – Sofie Torp (Ser du månen, Daniel)
2019 – Katrine Greis-Rosenthal (Lykke-Per)
2018 – Julie Christiansen (Mens vi lever)
2017 – Victoria Carmen Sonne (I blodet)
2016 – Trine Pallesen (Nøgle hus spejl)
2015 – Susanne Storm (Klumpfisken)
2014 – Susse Wold (Jakten)
2013 – Frederikke Dahl Hansen (You & me forever)
2012 – Paprika Steen (Superclásico)
2011 – Patricia Schumann (Submarino)
2010 – Pernille Vallentin (Fri os fra det onde)
2009 – Sarah Boberg (To verdener)
2008 – Charlotte Fich (Kærlighed på film)
2007 – Stine Fischer Christensen (Efter brylluppet)
2006 – Charlotte Fich (Drapet) (Dansk tittel: Drabet)
2005 – Trine Dyrholm (Forbrydelser)
2004 – Ditte Gråbøl (Lykkevej)
2003 – Paprika Steen (Elsker dig for evigt)
2002 – Susanne Juhasz (At klappe med én hånd)
2001 – Lene Tiemroth (Italiensk for begyndere)
2000 – Paprika Steen (Den eneste ene)
1999 – Anne Louise Hassing (Idioterne)
1998 – Birgitte Raaberg (Riget II)
1997 – Katrin Cartlidge (Breaking the Waves)
1996 – Anneke von der Lippe (Pan)
1995 – Rikke Louise Andersson (Nattevagten)
1994 – Pernille Højmark (Sort høst)
1993 – Birthe Neumann (Kærlighedens smerte)
1992 – Ditte Knudsen (Møv og Funder)
1991 – Jannie Faurschou (Springflod)
1990 – Kirsten Rolffes (Dansen med Regitze)
1989 – Tine Miehe-Renard (Ved vejen)
1988 – Karen Wegener (Pelle Erobreren)
1987 – Sofie Gråbøl (Oviri)
1986 – Catherine Poul Jupont (Manden i månen)
1984 – Birgitte Raaberg (Midt om natten)
1982 – Ghita Nørby (Pengene eller livet)
1981 – Helle Fastrup (Cirkus Casablanca)
1980 – Berthe Qvistgaard (Johnny Larsen)
1979 – Grethe Holmer (Honning Måne)
1977 – Bodil Kjer  (Strømer)
1976 – Anne-Lise Gabold (En lykkelig skilsmisse)
1973 – Lone Lindorff (Man sku' være noget ved musikken)
1969 – Kirsten Peuliche (Tænk på et tal)
1952 – Sigrid Neiiendam (Fra den gamle købmandsgård)
1949 – Karin Nellemose (Mens porten var lukket)
1948 – Ellen Gottschalch (Ta', hvad du vil ha')


== Eksterne lenker ==
«Bodilprisen / Kvindelige birolle» (dansk). Bodilprisen.dk. Besøkt 13. mai 2020.
Øynattøgle

Øynattøgle er en nattøgle som lever på Kanaløyene utenfor kysten av den amerikanske delstaten California. Nominatunderarten X. r. riversiana er begrenset til San Nicolas, mens underarten X. r. reticulata finnes på Santa Barbara og San Clemente. 
Denne arten kan påtreffes i alle miljøer på øyene, så lenge den finner skjul og skygge. Den kan gjemme seg i fjellsprekker, eller under vissen vegetasjon og drivved. Øynattøgle eter insekter, edderkopper, skorpioner og tanglus, men også en del planter.
Hos øgler er det vanlig at arter som lever på øyer blir større enn slektninger på fastlandet. Øynattøglen følger denne regelen, og er den største arten i slekten Xantusia  med en kroppslengde på over 10 cm. Den ble en stund regnet til den monotypiske slekten Klauberina, men er nå tilbake i Xantusia. 


== Eksterne lenker ==
(en) Øynattøgle i Encyclopedia of Life 
(en) Øynattøgle i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Øynattøgle hos Reptile Database 
(en) Øynattøgle hos ITIS 
(en) Øynattøgle hos NCBI 
(en) Kategori:Xantusia riversiana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xantusia riversiana – detaljert informasjon på Wikispecies CaliforniaHerps.com: San Nicolas Night Lizard
CaliforniaHerps.com: San Clemente Night Lizard
G.M Fellers et al. (1998) Ecology of the Island Night Lizard, Xantusia riversiana, on San Nicolas Island, California
Opus82

Opus 82 (oppr.: Vestre Bærum Ungdomskorps) er et janitsjarkorps med base i Bærum.
Korpset ble stiftet 7. mai 1982, derav navnet Opus 82. Besetningen teller ca. 50 medlemmer fra Asker, Bærum og Oslo. Korpset er rent konserterende og deltar i elitedivisjon i NM.
Opus 82 har øvelse hver tirsdag fra kl 18:30 til 21:30 på Sandvika videregående skole.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Opus82 Hjemmeside
Marrit Leenstra

Marrit Leenstra  (født 10. mai 1989 i Wijckel, Gaasterland-Sloten) er en nederlandsk skøyteløper som debuterte i verdenscupen i 2007 i Moskva. Under verdenscupen i 2008 sesongen satte hun juniorverdensrekord på 1500 meter i Salt Lake City. Hun deltok under VM på skøyter 2008 i Berlin, der ble hun nr. 12 sammenlagt.


== Personlige rekorder ==


== Sammenlagt i Verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marrit Leenstra – Olympics.com 
(en) Marrit Leenstra – Olympic.org 
(en) Marrit Leenstra – Olympedia 
(en) Marrit Leenstra – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marrit Leenstra – Speedskatingbase.eu 
(en) Marrit Leenstra – SpeedSkatingNews.info 
(en) Marrit Leenstra – SpeedSkatingStats.com 
(en) Marrit Leenstra – CycleBase 
«Athletes : Marrit Leenstra». Sochi2014.com. 5. juli 2014. Arkivert fra originalen 5. juli 2014. Besøkt 27. august 2015. 
«PyeongChang 2018 : Speed Skating Athlete Profile – Marrit Leenstra» (engelsk). pyeongchang2018.com. Arkivert fra originalen (.htm) 21. april 2018. Besøkt 6. april 2018.
Arzamas

Arzamas (russisk: Арзама́с) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger ved elva Tjosja (ei sideelv til Oka), 100 km sør for Nizjnij Novgorod, og rundt 400 km fra Moskva. Innbyggertall: 109 432 (folketelling 2002), 108 951 (folketelling 1989).
I tillegg til fremstillingen av næringsmidler og maskiner brukt til jordbruk har byen et forskningssenter for fysikk. I Arzamas ble den sovjetiske hydrogenbomben utviklet, og atombomber ble tidligere konstruert her. 


== Historie ==
Arzamas ble grunnlagt i 1578 av Ivan den grusomme på landområder som på den tid var befolket av mordvinske folk. I 1737 bodde over 7 000 mennesker i Arzamas, og byen var et viktig transitsted på veien fra Moskva til Russlands østre deler. Byen var kjent for sine tamgjess og løker, og også sitt lærhåndverk. 
Katarina den store ga Arzamas offisielle byrettigheter i 1781, og et byvåpen basert på fargene til Arzamasregimentet. På begynnelsen av 1800-tallet hadde Arzamas over tjue kirker og katedraler, hvorav den fremste var Oppstandelseskatedralen. Den ble bygget i empirestil til minne om den russiske seieren over Napoleon i 1812. 
I Arzamas lå også Alexander Stupins kunstskole mellom 1802 og 1862, og mange berømte russiske kunstnere studerte der, blant annet Vasilij Perov.
Mellom 1954 og 1957 var Arzamas senter for Arzamas oblast.


== Kjente innbyggere ==
Patriark Sergij I av Moskva


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Arzamas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Арзамас – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Arzamas' historie
Nettsted for Arzamas
Aschim

Aschim er et norsk etternavn. 174 personer i Norge bærer Aschim som etternavn 22. januar 2020, en nedgang på 11 fra 185 personer i 2015 


== Historie ==
Rundt 1904 reiste en nordmann med dette navnet til USA og var der rundt seks år før han reiste tilbake til Norge igjen i 1910. Et år senere i 1911 reiste han til Canada og bosatt seg der. Av den grunn finnes navnet også i Nord-Amerika.
Navnet stammer fra Hadeland i Norge rundt middelalderen som hjemmet til Ask-folket, kjent som «Askheimar». Askheimar er nevnt i Snorres Kongesagaer, en bok skrevet i vikingetiden om gjerningene til vikingene og deres konger.
På eldre kart er Aschim noen ganger fortsatt stavet «Askjum». Navnene på dette området ble ofte stavet feil fordi den eneste kyndig menneskene rundt i middelalderen var prester og andre kirke folk, som hadde alle fått sin utdannelse i Danmark, derav "Aschim" stavemåten. I dag, flere gårder i området bærer navnet Aschim.


== Referanser ==
Ilmārs Bricis

Ilmārs Bricis (født 9. juli 1970 i Riga) er en latvisk skiskytter. Han fikk sin første pallplassering i verdenscupen på sprinten i Pokljuka i 1997/98 sesongen. Hans datter Anete Brice er langrennsløper.


== Meritter ==


=== Olympiske leker ===


=== Verdensmesterskap ===
3 plass på 20 km i Pokljuka i 2001 og på sprinten i Hochfilzen i 2005.


=== Verdenscupen ===
Beste sammenlagtplassering: Nr. 11 i 1997/98 sesongen.
3 andreplasser og 4 tredjeplasser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilmārs Bricis – Olympics.com 
(en) Ilmārs Bricis – Olympic.org 
(en) Ilmārs Bricis – Olympedia 
(en) Ilmārs Bricis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lv) Ilmārs Bricis – Latvias olympiske komité 
(en) Ilmārs Bricis – FIS (langrenn) 
(en) Ilmārs Bricis – IBU 
(en) Ilmārs Bricis – biathlon.com.ua 
(en) Ilmārs Bricis – TheSports.org
De fire hellige byene

De fire hellige byene er den kollektive betegnelsen i den jødiske tradisjonen for byene Jerusalem, Hebron, Tiberias og Safed: «Siden sekstende århundre så har helligheten til Palestina, spesielt gravferden, nær sagt blitt helt overført til fire byer – Jerusalem, Hebron, Tiberias og Safed».
Jerusalem har vært den mest hellige byen innen jødedommen og det åndelige hjemlandet til det jødiske folk siden det 10. århundre f.Kr..
Hebron er gravstedet til de jødiske patriarkene
Safed ble ansett som en hellig by etter tilstrømmingen av jøder etter utvisningen av jøder fra Spania i 1492, og ble kjent som senteret for kabbalistisk lærdom
Tiberias var betydelig for jødisk historie som stedet hvor Talmúd jerusjalmí ble dannet og hjemstedet til masoreterne, men dets status som en hellig by er på grunn av tilstrømmingen av rabbier som etablerte byen som et senter for jødisk lære på det 18. og 19. århundre.Av de fire hellige byene for jødedommen så er to hellige byer for andre abrahamittisk religioner også. Islam og kristendommen anser begge Jerusalem som hellig, og Islam akter også Hebron som gravstedet for Abraham.


== Se også ==
Tempelet i Jerusalem


== Referanser ==
Bratsberg len

Bratsberg (hoved)len (Bradsberg Lehn) var et norsk len som eksisterte fra senmiddelalderen til lensvesenet ble avsluttet og Norge ble delt inn i amt på midten av 1600-tallet. Lenet utgjorde i geografisk utbredelse det daværende Telemark fylke.
I middelalderen het området Skienssysla, mens det i lenstiden under Danmark ble benevnt Bradsberg Lehn. Dette var på 1500-tallet et underlen under Akershus len, men i alle fall i 1585 var Bratsberg et hovedlen. Bratsberg var forlent med Gjemsø kloster.
Fra tidlig på 1600-tallet var lenet delt i to fogderier, Bamble fogderi i syd som lå under Akershus stiftamt og Telemark fogderi i nord som tilhørte Christiansand stiftamt. Det var videre delt i fire sorenskriverier; Bamble, Nedre Telemark, Øvre Telemark østfjelske og Øvre Telemark vestfjelske. Ved amtsinndelingen i 1661 ble lenet til Bratsberg amt underlagt Christiansand stiftamt, fra 1687 underlagt Akershus stiftamt.


== Lensherrer ==
Michel Blick (1524-)
Henrik Brockenhuus (-1588)
Ove Juel (1588-97)
Johan Urne (1597-1602)
Hans Bülow (1602-09)
Alexander Rabe von Papenheim (1609-20)
Ejler Urne (1620-40)
Ove Gjedde (1640-50)
Sivert Urne (1650-55)
Henning Valkendorf (1655-63)


== Kilder ==
Bratsberg på 1600-tallet. Universitetsforl. 1997. 
Telemarks historie 1: Før 1814 Arkivert 24. april 2018 hos Wayback Machine.
Stavanger len

Stavanger len var en administrativ enhet (len) i Norge fra 1568 til etableringen av Stavanger amt i 1662. Stavanger var administrasjonsby i lenet, som i geografisk utstrekning omfattet omtrent nåværende Rogaland fylke.


== Historie ==
Stavanger len ble opprettet som en følge av den nordiske syvårskrig da det ble klart for det dansk-norske riksstyret at riksdelen Norge hadde behov for et mer enhetlig styre. Etter reformasjonen var Norge blitt en provins i det dansk-norske riket, langt fra Kongens by og syvårskrigen viste med all tydelighet Norges sårbarhet for arvefienden Sverige. Fra 1568 har nordmennene fred for svenskenes krigstokter, og allerede i februar 1568 kom en tremannskommisjon til landet. Den suppleres med Norges kansler Johan Venstermand og hadde vide fullmakter. Et ledd i den administrative nyordning som nå fant sted, var delingen av det store Bergenhus len. De 32 skipreidene som fra Magnus Lagabøters tid hadde utgjort Rygjafylket, ble utskilt som eget len, Stavanger len. Betegnelsen Ryfylke var forøvrig fra 1520-årene gått over til bare å omfatte de 18 nordligste skipreidene, som utgjorde Ryfylke fogderi, mens de 14 skipreider i syd utgjorde Jæren og Dalane fogderi.
Stavanger ble etablert som administrativt senter i lenet, og 1. mai 1568 ble den danske adelsmann Henrik Brockenhuus den første lensherre. Lensavgiften var satt til 1200 daler, hvilket gjorde det til et av kongen i Københavns små len. Brockenhuus valgte gården Hesby på Finnøy som avlsgård. Han er fast knyttet til byen, men det var et arbeid på lang sikt å realisere tanken om det nye len. Det er tydelig at lenet forblir et underlen til Bergenhus: Brockenhuus leverte sin lensskatt der og leidangen ble også sendt dit. Et tydeligere symptom var at i 1572 fikk Vincents Juel på Bergenhus brev på Stavanger len, men to år etter ble lenet igjen tildelt Brockenhuus. Den kirkelige synode i byen 1573, mens Stavanger sorterte under Bergenhus, krevde at Stavangerlenet skulle få egen geistlig jurisdiksjon. Kravet vant ikke bifall. 5 år senere fikk Axel Gyntersberg brev på den, men var fremdeles ansvarlig overfor lensherren på Bergenhus. Og fra 1573 utgjorde Stavanger biskop og lagmann sammen med lensherren på Bergenhus domstolen i saker mellom de geistlige og fogdene. 
Med amtsforordningen i 1662 falt lensordningen bort og Stavanger len ble til Stavanger amt.


== Lensherrer i Stavanger ==
Henrik Brockenhuus (1568–1572)
Vincents Juel på Bergenhus (1572-1574)
Henrik Brockenhuus (1574–1577)
Christoffer Valkendorf (1577–1601)
Jørgen Kaas (1601–1616)
Gabriel Kruse (1616–1621)
Henrik Bille (1621–1634)
Jørgen Brockenhuus (1634)
Henrik Thott (1635–1641)
Jens Bjelke (1641–1646)
Holger Rosenkranz (1646–1648)
Malte Sehested (1648–1653)
Henrik Belov (1653–1662)
Vardøhus len

Vardøhus len (også kalt Finmarkens Lehn) var et norsk len som eksisterte fra senmiddelalderen til lensvesenet ble avsluttet og Norge ble delt inn i amt på midten av 1600-tallet. Lenet utgjorde i geografisk utbredelse det nåværende Finnmark fylke.
Vardøhus festning ble anlagt omkring år 1300 for å sikre norsk territorium mot fiendtlige makter i øst. Dets strategiske beliggenhet og betydning for Norge og senere Danmark-Norge kan ikke undervurderes, og den nordligste administrative enhet i riket ble lagt til stedet.
Vardøhus len var opprinnelig et underlen til Bergenhus hovedlen, men fra 1576 ble Vardøhus gjort til et hovedlen. Ved amtsforordningen av 1661 ble lenet til Vardøhus Amt med en amtmann som øverste administrative leder.


== Lensherrer ==
-1587 Laurids Kruse
1587-1596 Jørgen Kaas
1596-1597 underlagt Bergenhus len
1597–1601 Hans Olufssøn Koefoed
1601-1608 Oluf Pedersen Maaneskiold
1608-1619 Klavs Kagge
1619-1651 Hans Køning (John Cunningham)
1651-1656 Jørgen Friis


== Se også ==
Lensherrer i Nord-Norge


== Referanser ==
Hamar len

Hamar len var en administrativ enhet (len) i Norge omkring 1560 som omfattet midtre og nordre deler av dagens Hedmark. Lå under Akershus hovedlen.
Michael Checkland

Michael Checkland (født 13. mars 1936) var generaldirektør i BBC fra 1987 til 1992.
Michael Checkland studerte ved King Edward VI Five Ways og Wadham College, Oxford. Han begynte i BBC i 1964 som regnskapsfører. I de neste årene hadde han lederstillinger innen finans og regnskap i BBC, og ble ressursdirektør i 1982. Han ble utnevnt til stedfortreder for generaldirektøren i 1985. Samme år ble han også president i Royal Television Society, et verv han hadde til 1994. I 1986 ble han formann for BBC Enterprises. Han ble utnevnt til generaldirektør i BBC etter at Alasdair Milne måtte gå av i 1987.
Hans tid som generaldirektør ble preget av mer forsiktighet overfor Thatcher-regjeringen enn under forgjengeren Alasdair Milne.
Alasdair Milne

Alasdair David Gordon Milne (født 8. oktober 1930 i India, død 8. januar 2013) var generaldirektør i BBC fra juli 1982 til januar 1987.
Milne ble kontroversiell som generaldirektør, og Thatcher-regjeringen var spesielt kritisk til ham. Han ble presset til å gå ut av BBCs styre, og ble etterfulgt av sin stedfortreder Michael Checkland.


== Referanser ==