jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Holmengrå fyr

Holmengrå fyr er et kystfyr i Fedje i Vestland. Fyret ligger rett nord for Fedje, ytterst i Fensfjorden som er innløpet til Statoil sitt oljeraffineri på Mongstad. Det markerer den sørlige avgrensningen av Sognesjøen, som strekker seg herfra og nord til munningen av Sognefjorden.
Fyret ble tent første gang i 1892. Fyret er et 35,5 meter høyt firkantet hvitt tårn med rød hatt. Det lyser med karakteristikk ISO WRG 6s og har en lysvidde på 13 – 10 M.
Fyret fikk tåkesignal i 1954 og ble elektrifisert i 1955. I 1975 ble det montert racon. Fyret ble automatisert og fraflyttet i 1989.
I dag er fyrvokterboligen innredet som ferieleilighet og som kan bookes for fyr-ferie.
Det har vært en rekke skipsforlis ved Holmengrå Fyr i nyere tid:

20. september 1982: Fraktefartøy «Hico» av Stavanger sprang lekk og sank 19 km (10 nautiske mil) nordvest av Holmengrå fyr. Ingen omkom.
9. januar 1983: Fraktefartøy «Bebko» i kornfart for Stako havarerte nord for Holmengrå fyr. De syv sjøfolkene berget i full storm.
4. februar 1989: Fraktefartøy «Coast Trader» drev på land ved Holmengrå etter propellhavari. Mannskapet på fire reddet av losbåt i siste liten.
25. september 1989: Smågasstankeren «Melrose» havarerte i storm sørvest for Holmengrå fyr. Alle ble berget.


== Kilder ==
Den norske los, Bind 3. Statens kartverk - Sjøkartverket


== Eksterne lenker ==
FEDJE KOMMUNE
Bergens Tidende – Tidligere ulykker på Fedje
Informasjon - Besøk Holmengrå
Negra Modelo

Negra Modelo er et meksikansk ølmerke ølmerke av type Vienna lager som har vært produsert av Grupo Modelo siden 1926. Negra Modelo er et av de mest solgte mørke ølmerkene i Mexico og en eksportutgave selges både i USA og i store deler av Europa.
Barrilito

Barrilito er et meksikansk ølmerke av typen pilsner og produseres av Grupo Modelo. Flasken har en form som skiller seg en del ut fra andre meksikanske ølmerker.
Gusinooziorsk

Gusinooziorsk (russisk: Гусиноозёрск) er en by i Republikken Burjatia i Russland. Den ligger i nordenden av Gusinojesjøen, rundt 100 km sørvest for Ulan-Ude. Innbyggertall: 25 400 (est. 2005), 26 502 (folketelling 2002).
Byen ble grunnlagt i 1939 under navnet Shakhty (russisk: Ша́хты) i forbindelse med utbygging av forekomster av brunkull i området. Navnet ble i 1953 endret til det nåværende Gusinooziorsk.


== Referanser ==
Over the Hills and Far Away

«Over the Hills and Far Away» er en sang av den nordirske gitaristen Gary Moore, først utgitt som singel i 1986. Den er på albumet Wild Frontier.
Sangen er en hardrock-sang med sterk innblanding av keltisk folkemusikk. Det er stor bruk av strykere i sangen, som spiller sammen med gitaren. Gitarspillingen er veldig rask.
Det er den Gary Moore-sangen som både har fått høyst listeplassering i Norge (1 plass), og den som har vært lengst på listen (13 uker).Det er også både en Led Zeppelin-sang og en irsk folkemelodi med samme tittel, men det er ikke samme sangen.


== Tekst ==
Teksten omhandler en mann som har begått et ran. Han blir pågrepet av politiet, og får høre at han er mistenkt for ran. Mannen tør ikke å si hvor han var når ranet skjedde fordi han da var med kona til bestevennen. En dag vil de igjen være sammen, og være i hverandres armer igjen. I ti lange år skal han telle dagene.


== Nightwishs versjon ==
Det finske power metal/symfonisk metal-bandet Nightwish ga i 2001 ut en coverversjon av «Over the Hills and Far Away». Den ble utgitt på en EP, som er bandets eneste EP, på Spinefarm og Drakkar. Nightwishs versjon har et høyere tempo på trommene enn originalen. Denne versjonen ble sunget med høye opera-vokaler. I tillegg var alle gitarsoloene erstattet med keyboard. 
Nightwishs bassist Sami Vänskä forlot bandet etter produksjonen av dette albumet, på grunn av musikalske uenigheter mellom han og Tuomas Holopainen. Sami ble erstattet av Marco Hietala. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Over the Hills and Far Away på Discogs 
(en) Over the Hills and Far Away på Discogs 
(en) Over the Hills and Far Away på MusicBrainz
Olaj Johan Olsen

Olaj Johan Olsen (født 6. april 1851 i Bergen, død 16. juni 1920) var en norsk embetsmann og statsråd for Venstre.
Olsen hadde stilling som jurist i statsadministrasjonen.
Han var statsråd i 1888–89, dels justisminister, dels finansminister. Deretter var han amtmann i Nordre Bergenhus amt (Sogn og Fjordane) fram til 1902, med unntak av perioden 1896–98, da han var tilbake som regjeringsmedlem, først i statsrådsavdelinga i Stockholm, deretter i Indredepartementet. I 1902 blei Olsen utnevnt til borgermester i Bergen.
Olsen hadde seks barn med kona Gudny Meinich (1866–1948):

Odd Meinich-Olsen (1887–1979)
Finn Meinich-Olsen (1888–1972), stortingsrepresentant for Høyre 1937–45
Leif Meinich-Olsen (1890–1978), direktør i Bergenshalvøens Kommunale Kraftselskap 1935–61
Kjell Meinich-Olsen (1892–1976), administrerende direktør i Norsk Hydro 1956–60
Rolf Meinich-Olsen (1894–1989)
Gudny Meinich-Olsen (1896–1962)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Olaj Johan Olsen hos Norsk senter for forskningsdata
Severobajkalsk

Severobajkalsk (russisk: Северобайкальск) er en by i Republikken Burjatia i Russland. Den ligger i nordenden av Bajkalsjøen, ved munningen av elva Tyja, rundt 440 km nordøst for Ulan-Ude.
Severobajkalsk ble grunnlagt i 1974 i forbindelse med byggingen av Bajkal-Amur-jernbanen (BAM). Den fikk innvilget bystatus i 1980. 
Byens hovednæringsveier er transport, treforedling, fiskeri og fiskeindustri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Regionen Severobajkalsk, det nordlige Bajkal (engelsk)
Severobajkalsk-regionen i Burjatija (engelsk)
Babusjkin

Babusjkin (russisk: Ба́бушкин) er en by i Republikken Burjatia i Russland. Den ligger ved sørbredden av Bajkalsjøen, rundt 120 km vest for Ulan-Ude. Innbyggertall: 4 953 (folketelling 2002).
Byen ble grunnlagt i 1892 som poststasjonen Mysovaja (russisk: Мысовая). Navnet ble i 1941 endret til Babusjkin til ære for den sovjetiske revolusjonære Ivan Babusjkin, som ble arrestert og henrettet ved Mysovaja-stasjonen i 1906.


== Referanser ==
Ole Furu

Ole Andreas Furu (født 26. desember 1841 i Trondhjem, død 28. november 1925 i Oslo) var en norsk embedsmann og politiker (H).


== Bakgrunn og yrkeskarrière ==
Han var sønn av gårdbruker Andreas Olsen Furu (1813–1887) og Karen Olsdatter Lien, og vokste opp på et skrint småbruk i Sunndal på Nordmøre.
Han ble krambodgutt som 15-åring, og virket som voluntør ved Nordmøre sorenskriverkontor 1858–1862. I 1862 skaffet han seg lån og dro til Heltbergs studentfabrikk i Kristiania, hvor han tok examen artium etter to år, til tross for ytterst begrenset skolegang. Han avla juridisk embedseksamen i 1867, og fikk ansettelse som edsvoren fullmektig ved sitt gamle sorenskriverkontor. Furu var privatpraktiserende overrettssakfører i Kristiansund 1868–1889. Han var initiativtager til opprettelsen av Kristiansunds Kreditbank, der han selv fungerte som første administrerende direktør 1875–1889.
Hans politiske arbeid gav ham embedet som stiftamtmann i Akershus, som han skjøttet i årene 1895–1918. Som stiftamtmann bidro han blant annet til opprettelsen av Hvam landbruksskole, Akershus skogselskap (hvor han var formann 1900–1904) og Akershus Amts sinnssykeasyl, samt utbyggingen av Rånåsfoss kraftstasjon.


== Politisk arbeid ==

Furu var medlem av Kristiansund bystyre 1875–1889 samt ordfører i årene 1877 og 1885–1889. Han var innvalgt på Stortinget som en moderat-liberal representant fra Kristiansund 1880–1882 og 1886–1888, og var tilhenger av utvidet stemmerett og statsrådenes adgang til Stortinget. På juridisk grunnlag stemte han imidlertid imot å kunngjøre statsrådenes adgang til Stortinget, ettersom som kongen hadde nektet å sanksjonere vedtaket, og Furu distanserte seg fra Venstre. Han følte seg tvunget til å stemme med regjeringen resten av perioden. I sin siste stortingsperiode representerte han derfor det nylig dannede partiet Høyre.
Furu var statsråd i Stockholm 1889–1890 og indreminister 1890–1891 i Emil Stangs første regjering. I Stangs andre regjering var Furu finansminister 1893–1895, revisjonsminister 1894–1895 og statsråd i Stockholm i 1895. Furu bidro til forlengelse av mellomriksloven, som sikret norske næringsinteresser. Han var motstander av Stangs kompromisslinje i konsulatsaken, og forsøkte å få Johan Thorne til å danne regjering, hvilket mislyktes.


== Utmerkelser ==
Han ble tildelt kommandørkorset av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1893, og var kommandør av Nordstjerneordenen.
Amtmann Furus plass i Oslo er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ole Furu hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Ole Furu i Norsk biografisk leksikon
Michelada

Michelada er en meksikansk drikk som består av øl, isbiter, limesaft, salt, tabascosaus og worcestersaus. Det finnes imidlertid flere lokale varianter av michelada der noen av indegriensene byttes ut med teriyakisaus, Maggisaus, eller soyasaus. Drikken oppstod i Mexico på 1940-tallet, da det begynte å bli populært å blande øl med sterk krydret saus.
Zakamensk

Zakamensk (russisk: Зака́менск) er en by i Republikken Burjatia i Russland. Den ligger 350 km sørvest for Ulan-Ude. Innbyggertall: 12 709 (folketelling 2002).
Den ble grunnlagt i 1893 som gruvebosetningen Gorodok. Bystatus ble innvilget i 1944. I 1959 ble navnet endret til det nåværende Zakamensk.


== Referanser ==
Devizes Castle

Devizes Castle var opprinnelig en historisk middelalderfestning i den engelske byen Devizes i Wiltshire som ble revet i slutten av den engelske borgerkrigen. Dagens «festning» er nostalgisk rekonstruksjon som ble bygget på 1800-tallet.
Den første festningen på dette stedet ble bygget i 1080 av Osmund, biskop av Salisbury. Denne festningen brant ned i 1113 og ble deretter bygget på nytt i stein av Roger, biskop av Salisbury, i 1120. Han okkuperte det under kong Henrik I av England og på nytt under kong Stefan av England. Roger stilte seg på Stefans side under den første engelske borgerkrigen. Festningen ble erobret og gjenerobret til den forble en eiendom under kronen og ble brukt som et fengsel under kongene Henrik II og Henrik III.
I 1643 under den andre engelske borgerkrigen ble festningen okkupert av rojalistiske soldater og deretter beleiret av parlamentariske tropper under ledelse av sir William Waller. Imidlertid tre dager senere i slaget ved Roundway Down ble Wallers hær beseiret av de rojalistiske styrkene. Festningen og byen forble under kontroll av rojalistene under militært styre ved sir Charles Lloyd som forsvarte byen mot gjentatte angrep og bombardement av parlamentarikerne. I september 1645 invaderte Oliver Cromwell med store styrker og tungt artilleri og beleiret festningen til den kapitulerte etter å ha blitt beskutt i stykker. 
I mai 1648 ble festningen revet ned som følge av parlamentarisk orden. Alt som gjenstår av middelalderfestningen er den opprinnelige jordhaug, omrisset av festningsgraven og spor av grunnmuren til den store hallen.
Dagens «festning» eller slott ble bygget av Leach-familien på 1800-tallet i en såkalt ny-normannisk eller gotisk stil som har ingenting med de tidligere bygningene å gjøre. Bygningen er i dag delt inn i leiligheter i privat eie og er ikke åpent for offentligheten.


== Litteratur ==
Fry, Plantagenet Somerset, The David & Charles Book of Castles, David & Charles, 1980. ISBN 0-7153-7976-3


== Eksterne lenker ==
Devizes Castle Home Page
Devizes Castle
Kjakhta

Kjakhta (russisk: Кяхта, burjatisk: Хяагта) er en by i Republikken Burjatia i Russland. Den ligger rundt 190 km sørvest for Ulan-Ude, like ved grensen til Mongolia. Innbyggertall: 18 841 (est. 2006), 18 391 (folketelling 2002).
I Nertsjinsktraktaten i 1689 mellom Qing-imperiet og Russland ble Kjakhta utpekt som den eneste russiske grensehandelsstedet, og bare noen hundre meter unna på den andre siden av grensen bygde kineserne byen Maimaicheng (買賣城), som i dag heter Altanbulag og ligger i Mongolia.
Fram til 1727 var handelen mellom Kjakhta og Kina et statlig monopol, men fra da var den åpen også for enkeltkjøppmenn, og vokste deretter jevnlig til 1860. I henhold til avtalen i Peking av 1860 ble rettighetene til varehandel da gjort gjeldende for hele den russisk-kinesiske grensen. Siden da har byens rolle som handelsplass blitt redusert og den har etter Mongolias selvstendighet blitt en grenseby mellom Russland og Mongolia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kyakhta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Balej

Balej (russisk: Балей) er en by i Zabajkalskij kraj i Russland. Den ligger ved elva Unda (ei sideelv til Onon, i Amurs nedbørfelt), rundt 220 km øst for Tsjita.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Baley – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sretensk

Sretensk (russisk: Сре́тенск) er en by i Zabajkalskij kraj i Russland. Den ligger ved elva Sjilka, rundt 385 km øst for Tsjita.
Sretensk ble grunnlagt i 1689, og fikk innvilget bystatus i 1926.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sretensk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Helliter’n og Halvliter’n

Helliter'n og Halvliter'n er en tegneserie av den norske serieskaperen Bjørn Ousland.
Serien omhandler de to alkoholikerne kalt Helliter'n og Halvliter'n, og deres fyllehistorier. Helliter'n og Halvliter'n parodiserer to engelske skuespillere, nemlig Stan Laurel (Halvan) og Oliver Hardy (Helan).
Helliter'n og Halvliter'n gikk i bladet Pyton fra midten av åttitallet til ut på nittitallet. Etter fem års pause ble serien tatt opp igjen i 2002 til Egmont Serieforlagets nysatsing på bladet Ernie.


== Utgivelser i albumform ==
Helliter'n og Halvliter'n, album 3 (Python-Album nr.1 2002,  Bladkompaniet)
Helliter'n og Halvliter'n på en snurr (Python-Album nr.1 1998,  Bladkompaniet)
Full fest med Helliter'n og Halvliter'n (Bladkompaniet 1996, også utgitt i Finland som  Kokonainen ja Poulikas)
«Dédalo» (1967)

«Dédalo» (PA-01) var et spansk hangarskip.
Dédalo ble opprinnelig bygget for den amerikanske marinen som USS «Cabot» (CVL-28). 30. august 1967 ble den overført til den spanske marinen under MDAP-programmet, og i 1975 ble den kjøpt av Spania. I 1976 gjennomgikk skipet en omfattende modernisering samtidig som den spanske marinen mottok sine første Harrier-fly.
Dédalo ble tatt ut av tjeneste 5. august 1989.
Eustace de Pacy

Eustace de Pacy, herre av Bréteuil og Pacy (født ca. 1045, død 1136), sønn av William de Bréteuil som var en illegitim sønn av William FitzOsbern, herre av Bréteuil og jarl av Hereford, en slektning og en nær rådgiver av Vilhelm Erobreren. 
Eustace ble i 1103 gift med Juliana eller Juliane de Fontevrault (født ca. 1090), en illegitim datter av kong Henrik I av England og en kvinne som kanskje het Ansfride.Henrik I av England fikk mellom 20 og 25 barn utenfor ekteskap, rundt 15 av disse var kvinner, og han giftet disse inn en rekke av franske og normanniske stormenn, og walisiske og skotske prinser, og således bygde seg allianser. I 1119 deltok Eustace av Bréteuil i et opprør mot kongen over en krangel med Ralph Harnec, konstabel av Ivry. I et forsøk på dempe motsetningene ble det bestemt å utveksle gisler som involverte en sønn av Ralph Harnec, og to døtre av Eustace og Juliane. 
Av grunner som er uklare blindet Eustace av Bréteuil den unge mannen, og Ralph Harnec krevde retten til å gjøre det samme med de to unge pikene, kongens barnebarn. Henrik I aksepterte dette, og økte innsatsen ved at pikenes neser også skulle skjæres av, i henhold til kronikøren Orderic Vitalis, den eneste kilden til hendelsen, «uskyldige barndom, som måtte lide for deres fedres synder»Pikenes mor ble opprørt og krevde å få møte sin far, noe kongen aksepterte, men da de møttes trakk Juliane fram en armbrøst og forsøkte å drepe sin far. Hun mislyktes, ble plassert i fengsel, men rømte ved å hoppe i vollgraven. Noen år senere skal kongen likevel ha blitt forsont med sin datter og svigersønn.
Foruten de to nevnte døtre fikk Juliane og Eustace to sønner:

William de Pacy (død 1153)
Roger de Pacy


== Referanser ==
«Principe de Asturias» (1982)

«Principe de Asturias» er et spansk hangarskip.
«Principe de Asturias» ble bestilt i 1977 for å erstatte hangarskipet «Dédalo» som ble faset ut i 1989. Man bestilte også nye Harrier II-fly i forbindelse med introduksjonen av det nye hangarskipet.
«Principe de Asturias», som ble operativ i 1988, vil etterhvert bli faset ut og erstattet av «Juan Carlos I» som regnes med å være operativ i 2010.
På grunn av budsjettkutt, ble skipet tatt ut av tjeneste 6. februar 2013.
Tumxuk

Tumxuk (forenklet kinesisk: 图木舒克; tradisjonell kinesisk: 圖木舒克; pinyin: Túmùshūkè; uigurisk: تۇمشۇق; uigur-latin: Tumshuq), også kjent som Tumšuq, Tumushuk, Tumschuk og særlig som Tumshuq, er et byfylke vest i Xinjiang i Folkerepublikken Kina. 
Fylket er underlagt Produksjons- og konstruksjonskorpset i Xinjiang.
Det ligger vest i Tarimbekkenet, har et areal på 1 901 kvkm og et innbyggertall på 150 000 (2005).


== Administrative enheter ==
Subdistrikter:

Qianhai (前海街道); Xiyganqol (齐干却勒街道); Yong’anba (永安坝街道);Storkommune:

Karabel (喀拉拜勒镇);Produksjons- og konstruksjonskorps:

Produksjons- og konstruksjonskorps Nr. 44 (兵团四十四团); -- Nr. 49 (兵团四十九团); -- Nr. 50 (兵团五十团); -- Nr. 51 (兵团五十一团); -- Nr. 53 (兵团五十三团).


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Wuzhong (Ningxia)

Wuzhong (kinesisk: 吴忠市; pinyin: Wúzhōng Shì) er et byprefektur i Ningxia Hui i  Folkerepublikken Kina. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Wuzhong har jurisdiksjon over ett distrikter (区 qū), ett byfylke (市 shì) og 2 fylker (县 xiàn). 


== Historie ==

I første og midtre del av 1800-tallet ble området som i dag er Wuzhong – tillike med meget av den nordlige delen av den gamle provinsen Ningxia – et arnested for jahriyya-sufiordenen (menhuan). Den hadde sitt hovedkvarter i byen Jinjipu (bare noen få kilometer sør for sentrum av Wuzhongs nåværende forvaltningssentrum og sentrale byområde). Under ledelse av ordenens fjerde og femte  sheiker, Ma Yide (1770-årene – 1849) og Ma Hualong (død 1871) ble den velhavende som følge av karavanehandelen gjennom Indre Mongolia, mellom Baotou, Huhhot og Beijing. Jinjipu ble et viktig kommersielt og religiøst senter. Under Huiopprøret i 1862-1877 var Jinjipu hovedkvarteret for opprørerne i Ningxia-regionen. Men byen ble inntatt av Zuo Zongtangs styrker i januar 1871, og over ett tusen opprørere og beboere ble massakrert. Ma Hualong og hans familie og enh rekke jahriyya-ledere ble henrettet i mars 1871.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 211 løper gjennom området. Den fører fra Yinchuan i Ningxia Hui til Xi'an i provinsen Shaanxi.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wuzhong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wuzhong

Wuzhong kan være:

Byprefekturet Wuzhong i den autonome region Ningxia Hui i Folkerepublikken Kina
Bydistriktet Wuzhong i Suzhou i provinsen Jiangsu i Kina
Wujiang (Suzhou)

Wujiang (kinesisk: 吴江; pinyin: Wújiāng) er et byfylke i byprefekturet Suzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Den regnes som en av de økonomisk mest fremgangsrike byer i Kina. Selve den bymessige delen heter Songling (松陵), det er også fylkets  administrative sete. Wujiang er rett sør for Suzhou.
Wujiang har et areal på 1176,68 kvkm og ca. 777.500 innbyggere.


== Eksterne lenker ==
Wujiang City English guide (Jiangsu.NET)
Wujiang

Wujiang kan være:

Bydistriktet Wujiang i Shaoguan i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.
Byfylket Wujiang i Suzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina.
Elven Wujiang i Kina, en sideelv til Chang Jiang i provinsen Guizhou.
Wu (språk)

Wu (tradisjonell kinesisk: 吳, forenklet kinesisk: 吴, pinyin: Wú; eller wuyu 吳語 / 吴语, wúyǔ) er et språk tilhørende de kinesiske språk, som tales av ca. 80 millioner mennesker i området Wu rundt Shanghai, det sørlige Jiangsu og i Zhejiang i det østre Kina, og i en del av Anhui. Sammenlignet med «mandarin»-dialekten av han-kinesisk har wu-dialektene flere toner (shanghainesisk har for eksempel fem toner, dialektene i Shaoxing og Wenzhou åtte), egne dialektord og en iblant annen ordstilling.


== Dialekter ==
Wu deles gjerne i seks hoveddialekter:

Tàihú 太湖: Sør-Jiangsu og Nord-Zhejiang; dertil hører også blant annet shanghainesisk, suzhouhua, wuxihua, changzhouhua, hangzhouhua, ningbohua og shaoxinghua.
Táizhōu 台州: I Zhejiang
Dōng'ōu 东瓯: I Wenzhou (Zhejiang)
Wùzhōu 婺州: I og rundt Jinhua (Zhejiang)
Chùqú 处衢: I og rundt Lishui og Quzhou (Zhejiang)
Xuānzhōu 宣州: I og rundt Xuancheng (Anhui)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Yuen Ren Chao [Zhào Yuánrèn 赵元任]: «Contrastive aspects of the Wu dialects», i: Language 43:1 (1967), s. 92-101.
Jerry Norman: Chinese, Cambridge, 1988.
Zhào Yuánrèn 赵元任: Xiàndài Wúyǔ de yánjiū 《现代吴语的研究》 (Studier av de moderne  Wu-dialekter, 1928).
Qián Nǎiróng 钱乃荣: Dāngdài Wúyǔ yánjiū 《当代吴语研究》 (Studier av Wu-dialektene i samtiden, 1992).
GNP (andre betydninger)

GNP har flere betydninger: 

Gross National Product, engelsk for BNP
Forkortelse av det engelske navnet på det tidligere sørkoreanske partiet Hannara-dang, Grand National Party (nåværende Saenuri-partiet).
DLP

Digital Light Processing er en teknologi brukt i projektorer.
Minju Nodong-dang (The Democratic Labour Party) er et politisk parti.
De grønne (Sør-Korea)

De grønne (hangul: 녹색당, hanja: 綠色黨) er et grønt politisk parti i Sør-Korea. Partiet ble stiftet den 4. mars 2012 og er tilsluttet Asia Pacific Greens Federation og Global Greens. Partiet ønsker å være et parti der grasrotbevegelsen har en ledende rolle, og det støtter desentralisering med diverse demokratiske prinsipper. Partiet er en allianse av uavhengige regionale partier som deler mål og verdier, herunder sosial rettferdighet, grasrotdemokrati, ikke-voldelig fred, kontinuitet og respekt for mangfold. Partiet viderefører dels tradisjonene i det nedlagte partiet Koreas grønne, som stilte til valg i parlamentsvalget 2008 uten å oppnå representasjon.
Den 5. november 2011 ble det nedsatt en komite i Gyeonggiprovinsen som arbeidet fram etableringen av partiet som stilte til valg i parlamentsvalget 2012 i april. Partiet havnet under sperregrensen i valget, og ble lagt ned av den nasjonale valgadministrasjonen. I oktober 2012 ble partiet gjenetablert under navnet De grønne pluss (녹색당 더하기).
Partiet fikk igjen sitt gamle navn da grunnlovsdomstolen den 28. januar 2014 fant loven som partiet ble lagt ned under ugyldig.De Grønne begynte en toukers turné den 6. juli 2015 sammen med Basic Income Earth Network, for å undersøke sørkoreanernes mening om borgerlønn, og for å introdusere begrepet. Partiet har også vedtatt borgerlønn som del av partiplattformen.


== Referanser ==


== Se også ==
Politiske partier i Sør-Korea
Valg i Sør-Korea


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted