jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jon Abrahamsen

Jon Arne Abrahamsen (født 8. mai 1951) er en tidligere norsk fotballspiller som var målvakt og fikk tre A-landskamper for Norge. 
Han spilte for IL Domen på heimplassen Kiberg i Vardø kommune, og hadde så tre år for Polarstjernen IL fra Vestre Jakobselv i Vadsø kommune, begge i hjemfylket Finnmark. Så ble det fra 1973 spill som målvakt i 2. divisjon fotball for herrer 1973 for FK Mjølner i Narvik lenger sør, der han tok over etter Herbert Randal. Han debuterte da også for Nord-Norges landsdelslag i fotball.Før 1975-sesongen meldte han overgang til Bodø/Glimt, hvor han var med på å vinne Cupen i 1975. Våren 1975 var han også i troppen for det såkalte «Presselaget» som trente med landslaget. Abrahamsen ble av VG utpekt til «Årets keeper» i 1980. Han spilte så i 1981 tre kamper for Norge under Tor Røste Fossen. Det ble tre tap, 0–1 borte mot Bulgaria, 1–2 hjemme for Ungarn og 1–3 borte for Finland.
Han ble senere teknisk medarbeider for Widerøe. Abrahamsen spilte 72 kamper for Bodø/Glimt i øverste nivå i norsk fotball.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Abrahamsen – Transfermarkt 
(en) Jon Abrahamsen – national-football-teams.com 
(en) Jon Abrahamsen – EU-Football.info 
(no) Jon Abrahamsen – Norges Fotballforbund
Norsklæreren

Norsklæreren er et medlemsblad for Landslaget for norskundervisning. I Norsklæreren er fagartikler, essay, brev, kåserier, taler og så videre om litteratur og media, om det norske og det ikke-norske, om muntlig og skriftlig språk. I Norsklæreren finnes nytt om formidling og metodikk, og ikke minst omtale av ny faglitteratur og lærebøker.


== Eksterne lenker ==
Nettutgave av Norsklæreren Arkivert 29. juli 2014 hos Wayback Machine. passordbeskyttet, kun tilgjengelig for medlemmer av Landslaget for norskundervisning
(pronounced ’lĕh-’nérd ’skin-’nérd)

Lynyrd Skynyrd (pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd), ofte henvist til som Pronounced, er debutalbumet til Lynyrd Skynyrd. Det ble utgitt i august 1973 og inneholder sanger som «Gimme Three Steps», «Simple Man», «Tuesday's Gone» og «Free Bird». 
Albumet ble utgitt på nytt i 2001 som en utvidet versjon med bonusspor, og inneholder demoer av flere av sangene på albumet.


== Sporliste ==
Side én«I Ain't the One» (Gary Rossington, Ronnie Van Zant) – 3:53
«Tuesday's Gone» (Allen Collins, Rossington, Van Zant) – 7:32
«Gimme Three Steps» (Collins, Van Zant) – 4:30
«Simple Man» (Rossington, Van Zant) – 5:58Side to «Things Goin' On» (Rossington, Van Zant) – 5:00
«Mississippi Kid» (Al Kooper, Van Zant, Bob Burns) – 3:56
«Poison Whiskey» (Ed King, Van Zant) – 3:13
«Free Bird» (Collins, Van Zant) – 10:07


=== 2001 CD bonusspor ===
 «Mr. Banker» (Demo) (Rossington, King, Van Zant) – 5:23
«Down South Jukin'» (Demo) (Rossington, Van Zant) – 2:57
«Tuesday's Gone» (Demo) (Collins, Rossington, Van Zant) – 7:56
«Gimme Three Steps» (Demo) (Collins, Van Zant) – 5:20
«Free Bird» (Demo) (Collins, Van Zant) – 11:09


== Personell ==
Lynyrd SkynyrdRonnie Van Zant – vokal
Gary Rossington – gitar
Allen Collins – gitar
Ed King – bassgitar, gitar på «Mississippi Kid»
Billy Powell – klaver
Bob Burns – slagverk
Leon Wilkeson – bassgitar på «Mississippi Kid» og «Tuesday's Gone»Andre medvirkendeAl Kooper (Roosevelt Gook) – bassgitar, mandolin, basstromme. Orgel på 4, 7, 8 og Mellotron på «Free Bird»
Robert Nix – trommer på «Tuesday's Gone»
Bobbi Hall – Slagverk
Steve Katz – munnspill


== Eksterne lenker ==
(en) (pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd) på Discogs 
(en) (pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd) på MusicBrainz 
(en) (pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd) på Spotify 
(en) (pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd) på AllMusic
Nils E. Øy

Nils Einarsson Øy (født 11. januar 1946 i Ørsta) er en norsk redaktør og journalist. Han var journalist og reportasjesjef i Fredriksstad Blad fra 1964 til 1977, og deretter nestleder ved Institutt for Journalistikk i Fredrikstad til 1984. Øy var redaktør i Gudbrandsdølen Lillehammer Tilskuer fra 1984 til 1988, så ble han instituttleder ved Institutt for Journalistikk. Dette var han frem til 1996 da han tok over som generalsekretær Norsk Redaktørforening. Han gikk av med pensjon i 2013 og ble etterfulgt som generalsekretær av Arne Jensen.Øy er dosent i journalistikk ved Høgskulen i Volda. Han har utgitt mange bøker, særlig om offentlighet, ytringsfrihet og  journalistfaglige spørsmål.
Han ble i 2013 tildelt Fritt Ords honnør for sin «utrettelige kamp gjennom førti år for offentlighet, innsynsrett, redaksjonell selvstendighet og profesjonalitet, samt for oppbyggingen av et enestående fagarkiv på disse feltene».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Nils E. Øy i BIBSYS
René

René er en opprinnelig fransk form av det latinske mannsnavnet Renatus, «født på ny». Navnet skrives også Rene. 
Navnet er også noe brukt som en alternativ skrivemåte av kvinnenavnet Renée.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet René og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet René og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente menn med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

René Descartes (1596–1650), fransk filosof og matematiker
René Magritte (1898–1967), belgisk surrealistisk maler
René Goscinny (1926–1977), fransk tegneserieskaper
Rene Daalder (f. 1944), nederlands-amerikansk forfatter og regissør
René Laanen (f. 1952), nederlandsk basstrombonist
Odd René Andersen (f. 1968), norsk musiker
Rene Naufahu (f. 1970), newzealandsk skuespiller
René Bosc, fransk dirigent
René Lacoste fransk tennisspiller, navnet bak merket Lacoste


== Kjente kvinner med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Rene Russo (f. 1954), amerikansk modell og skuespiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: René
(en) Think Baby Names: René
o
Nosepass

Nosepass er en oppdikta figur i serien Pokémon, som eies av Nintendo. Nosepass er en Pokémon av typen stein. Den blei først introdusert i 3. generasjon. I 4. generasjon fikk den en utvikling, Probopass.
Nosepass kan se ut som en grå stein. Den har to bein, og to armer. Den har også to øyne. Dens kanskje viktigste kjennetegn er den røde nesa. Denne er magnetisk, og peker alltid mot nord, noe som fører til at reisende sjekker Nosepass for å finne ut hvilken retning de skal gå. To Nosepasser som møter hverandre vil aldri kunne snu seg mot hverandre, på grunn av at de magnetiske nesene frastøter hverandre. Om vinteren er nesa kraftigere magnetisk enn om sommeren. Hvis en Nosepass er i fare vil den skru opp styrken på magnetismen for å tiltrekke seg jern. Det er nesa den bruker til å skaffe seg næring også; Den lever av det nesa tiltrekker seg. Tidligere trudde man Nosepass var heilt urørlig, men man har funnet ut at den beveger seg om lag én centimeter i året.


== Eksterne lenker ==
Nosepass på Pokémon Wiki
Ravi (elv)

Ravi (hindi: रावी, punjabi: ਰਾਵੀ, urdu: راوی) er en elv som renner gjennom India og Pakistan. Det er en av de fem elvene som har gitt Punjab dets navn. Elven har en lengde på rundt 720 km. For inderne som levde i den vediske perioden var elven kjent som Parushani eller Iravati. Antikkens grekere kalte den Hydraotes.
Ravi begynner i Himalaya, nærmere bestemt i Chamba-distriktet som ligger i den indiske delstaten Himachal Pradesh. Herfra renner elven i en nordvestlig retning. Den svinger til sørvest ved byen Dalhousie, og så renner den forbi ei fjellkløft i Dhaola Dhar-fjellkjeden. Deretter kommer Ravi inn i den indiske delstaten Punjab ved Madhopur, en liten by som ligger i nærheten av den langt større byen Pathankot. Videre renner elven langs grensen mellom India og Pakistan, før den går inn i Pakistan og renner ut i elven Chenab.
Elven er også kjent som «Lahores elv» ettersom den pakistanske storbyen ligger på Ravis østre bredde. På vestre bredde ligger den populære byen Shahdara Bagh, der man finner graven til blant andre Jahangir og Noor Jahan.
Graveler

Graveler er en oppdikta figur i pokémonserien. Den er en pokémon av typene stein og jord. Den blei først introdusert i 1. generasjon. Graveler utvikler seg fra Geodude, og til Golem.
Graveler ser mest ut som en stor, ganske rund, men likevel ujamn, stein. Den har et ansikt, og to bein, og den har fire armer. Den har to store, og to litt mindre litt lenger foran på kroppen.
Graveler beveger seg ikke snøgt når den går. Da er den ganske treig. Derfor ruller den i stedet. Den ruller ned bakker, og kan få en veldig stor fart. Den ruller rett over alt, og bryr seg ikke om det blir ødelagt. Hvis den beveger seg for snøgt stanser den ved å rulle inn i store steiner. Yndlingsmaten dens er stein, som den eter et tonn av om dagen. Den liker steiner med mose på aller best.


== Eksterne lenker ==

(en) «Graveler» på Bulbapedia
Largidae

Largidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. 
De har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen.  De lever av plantesaft.
Det er i Europa ikke funnet arter av Largidae.


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store, mer eller mindre ovale teger, ofte røde eller brunlige. Hodet er trekantet, uten punktøyne (ocelli). Antennene er ganske lange og slanke og består av fire ledd. Kroppen er ofte oval og noe flat, men kan være ganske langstrakt.


== Levevis ==
Largidae lever av å suge plantesafter, men forholdsvis lite er kjent om biologien deres. Mange av artene ser ut til å kunne gå på et vidt spekter av ulike planter. Arten Lohita grandis kan gjøre noe skade på ulike kulturvekster.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

ekte insekter (Ectognatha)
vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Nebbmunner (Hemiptera)
delgruppe plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
delgruppe teger (Heteroptera)
gruppe Trichophora
overfamilien Pyrrhocoroidea
familien Largidae – ca. 100 arter, slekter omfatter blant andre:
slekten Largus – mange arter, nye verden
slekten Lohita – få arter
slekten Physopelta – mange arter, gamle verden


== Kilder ==
Schaefer, C.W. og Ahmad, I. (2000) Cotton Stainers and their Relatives (Pyrrhocoroidea: Pyrrhocoridae and Largidae). Kap. 8 i: Schaefer, C.W. og Panizzi. A.R. (red.): Heteroptera of Economic Importance. Heteroptera of economic importance - Google Bøker


== Eksterne lenker ==
(en) Largidae i Encyclopedia of Life 
(en) Largidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Largidae hos Fossilworks 
(en) Largidae hos ITIS 
(en) Largidae hos NCBI 
(en) Kategori:Largidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Largidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri : Family Largidae - Bordered Plant Bugs - BugGuide.Net
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Einsiedler

Einsiedleren er en urgammel hest som ble avlet frem så tidlig som i år 964 f.Kr. i Sveits. Rasen ble utviklet ved å bruke innfødte hester. På 1800- og 1900-tallet ble rasen forbedret med blod fra anglo-normanner, holsteiner og svenske hester. Rasen er også kjent som sveitsisk anglo-normanner eller sveitsisk varmblod.


== Rasebeskrivelse ==
Fint hode med fullblods-trekk og en middels lang hals.
Lang skulder, bred og dyp bringe. Den har en middels lang rygg, avrundet og muskuløs bakpart.
Lange, slanke bein med solid beinstruktur. Den er vanligvis brun eller rød.
Mankehøyden kan komme opp til 160- 167cm.
Einsiedleren er rolig og ærlig, vil gjerne komme til lags.


== Bruksområder ==
Einsiedleren er alet bevisst med tanke på ulike typer hestesport, og gjør det bra i sprang, dressur, terrengritt og kjøring. Det stilles strenge krav for å bli godkjent til avl, og avlshestene blir valgt både med tanke på utseende og utførelse.
Kapp Tsjeljuskin

Kapp Tsjeljuskin (russisk мыс Челюскина eller mys Tsjeljuskina) er det nordligste punktet på det eurasiatiske kontinentet og ligger 1 370 km fra Nordpolen og ytterst på Tajmyrhalvøya, sør for øygruppa Severnaja Zemlja i Krasnojarsk kraj i Russland. Det ble  først kalt Kapp Aust-nord, men fikk nytt navn i 1842 til ære for Semjon Tsjeljuskin som omtalte området etter en  ekspedisjon i mai 1742.


== Historie ==
I 1919 seilte Roald Amundsen med «Maud» forbi Kapp Tsjeljuskin og lot to menn, Peter Tessem og Paul Knutsen, bli igjen etter at ekspedisjonen hadde overvintret der. «Maud» fortsatte østover Laptevhavet og mennene ble bedt om å vente her til Karahavet frøs til og så bruke kjelke sørvestover mot Dikson med brev fra Amundsen. De to mennene forsvant derimot uten spor og ble aldri funnet igjen. I 1922 ba den norske regjeringen en sovjetisk ekspedisjonen ledet av Nikifor Begitsjev om å lete etter spor etter Peter Tessem og Paul Knutsen, men intet ble funnet som kunne forklare deres skjebne. 
I 1922 fant Begitsjev og Urvantsev postpakkene, et kompass og teodolitt ni mil fra Dikson. Noe nærmere Dikson fant de norske ski merket «Hagen & Co Christiania». Bare tre kilometer fra telegrafstasjonen i Dikson fant de et lik med en giftering i beltet merket «Din Pauline» og man antok at liket var Tessem. Senere ble det reist tvil om liket i stedet kunne være Knutsen.En værstasjon og en hydrologisk forskningsbase kalt Polarstasjonen Kapp Tsjeljuskin ble bygd i 1932 og bestyrt av Ivan Papanin. Stasjonen fikk navnet «E.K. Fjodorov Hydrometeorologiske Observatorium» i 1983.
På neset ligger den nordligeste flystripen i Eurasia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ekspedisjon fra 1600-tallet
Russisk-sovjetiske polarstasjoner og deres rolle for utforskingen av Nordishavet
Drivende stasjoner rundt Nordpolen (1930-1980-åra)
Majlis Khuddam-ul-Ahmadiyya

Majlis Khuddam-ul-Ahmadiyya (MKA) er en av fire underorganisasjoner til Ahmadiyya (Ahmadiyya Muslim Jamaat) (de to andre er Majlis Ansarullah, Lajna Imaillah og Majlis Atfal-ul-Ahmadiyya). Organisasjonen har mannlige medlemmer mellom 15 og 40 år, og ble etablert av Hadhrat Mirza Bashiruddin Mahmood Ahmad, den 2. kalifen, i 1938.


== Etablering i Norge ==
MKA Norge ble etablert i 1974. MKA Norge er foreløpig den største majlis i Skandinavia, og har arrangert årlige sammenkomster siden etableringen i 1981. I tillegg har organisasjonen avholdt 2 skandinaviske Ijtema, i 1988 og 1989.


== Frivillighetsarbeid ==
Khuddam og atfal har stor iver for å gjøre frivillighetsarbeid, og det finnes utallige eksempler på dette innenfor forskjellige felt. Blant annet samlet MKA Norge hjelpeforsyninger for rammede under Bosnia-krigen, fraktet og utdelte disse gjennom organisasjonen Humanity First. I 1995 var de med på å lage demninger da Glomma gikk over sine bredder i forbindelse med flommen på Østlandet, bedre kjent som Vesleofsen.


== Dugnadsarbeid ==
De siste årene har det blitt arrangert frivillig dugnad 1. januar i forbindelse med opprydding av Vigelandsanlegget i Frognerparken. Også i forbindelse med bygging av moskeen ved Furuset, Bait-un-Nasr moskéen, ble det utført mye frivillig arbeid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ahmadiyya
MKA Norge Arkivert 4. oktober 2009 hos Wayback Machine.
SS «Vega»

SS «Vega» var et svensk seilskip, kjent fra den finsk-svenske oppdager Adolf Erik Nordenskiöld som med båten var den første til å gjennomseile Nordøstpassasjen og seile rundt Europa og Asia.
Hun var en bark, bygget i Bremerhaven i 1872, bygget av tre og hadde et skrog som målte 150 fot lang og et deplasement på 357 tons dw. Båten hadde en 70 hk damp hjelpemaskin. 
«Vega» var opprinnelig bygget for sel- og hvalfangst, og etter Vegaekspedisjonen gikk hun tilbake til sitt opprinnelige formål. «Vega» er oppgitt å ha forlist i Melville Bay vest av Grønland i 1903, mens hun seilte for sin skotske eier; Ferguson.


== Se også ==
«Gjøa»  (først gjennom  Nordvestpassasjen)
Vegaekspedisjonen


== Eksterne lenker ==
«Vega» gjennom Nordøstpassasjen
Malcidae

Malcidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. De er en artsfattig familie som bare omfatter rundt 30 kjente, nålevende arter fordelt på to slekter.


== Utseende ==
Små (3 – 4 mm), kraftig bygde teger. Kroppsoverflaten er grovt punktert og kledt med flate, skjell-lignende børster. Fasettøynene er runde og utstående. Punktøyne (ocelli) finnes. Antennene er fire-leddete. Forvingen har fem uforgrenede årer i den membranøse delen. Føttene er tre-leddete. På bakkroppen er bukplatene (sternitter) på andre til og med femte ledd vokst sammen, og vanligvis er sidene på de bakerste leddene utvidet til sidefløyer. Artene i slekten Chauliops er korte og brede, de i slekten Malcus mer langstrakte.


== Levevis ==


== Systematisk inndeling ==

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Nebbmunner (Hemiptera)
delgruppe Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
delgruppe Teger (Heteroptera)
gruppe Trichophora
overfamilien Lygaeoidea
familien Malcidae Stål, 1865
slekten Chauliops Scott, 1874 (underfamilie Chaliopinae) – 8 arter
slekten Malcus Stål, 1859 (underfamilie Malcinae) – 21 arter


== Kilder ==
Schuh, R.T. og Slater, J.A. (1995) True Bugs of the World (Hemiptera: Heteroptera). [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Malcidae i Encyclopedia of Life 
(en) Malcidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Malcidae hos ITIS 
(en) Malcidae hos NCBI 
(en) Kategori:Malcidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Malcidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
De fire gamle

De fire gamle eller de fire gamle ting (kinesisk: 四旧; pinyin: Sì jiù) var Gamle skikker, gammel kultur, gamle vaner og gamle tanker. Ett av kulturrevolusjonens uttrykte mål var å knuse de fire gamle. Det begynte i Beijing i Folkerepublikken Kina med en tale av Lin Biao til en enorm mengde rødegardister den 18. august 1966  og iverksettelsen braket løs den 20. august 1966.


== Navn ==
Det eneste kinesiske navnet på kampanjen var «破四旧», men dette er blitt oversatt litt forskjellig:

Anti-fire gamle (Anti-Four Olds
Knus de fire gamle (Smash the Four Olds)
Ødeleggelsen av de fire gamle (Destruction of the Four Olds)


== Kampanje ==


=== Retningslinjene ===
Det kinesiske kommunistiske parti gav bare løse holdepunkter for hva som skulle medregnes blant som virkelig gamle og uønskede ting. Resultatet ble ofte at dersom noe stammet fra før kommunismens Kina, det vil si fra før 1949, så kunne det rammes. Det gjaldt også eldgammel kunst. Enhver som ble knepet med gamle ting blant sine eiendeler, kunne nedkalle rødegardistenes vrede over seg, og det kunne få meget alvorlige konsekvenser.


=== Ødeleggelsene av kinesisk kulturelle og tradisjonelle goder ===
Mao Zedong proklamerte i 1966, tidlig under kulturrevolusjonen, at man måtte knuse de fire gamle.. Rødegardistene tok dette oppdraget meget alvorlig. Resultatet ble herjinger og ødeleggelser som gikk ut over gammel kinesisk arkitektur, brenning av kinesisk litteratur og kulturgjenstander, smadring av antikviteter, oppskjæring av gamle malerier, og så videre. Mange familiers slektsbøker, som noen ganger var blitt bevart gjennom mange århundrer, ble til aske. Betydelige kulturminner gikk tapt for alltid. Folk i besittelse av slike klenodier ble hardt straffet. Intellektuelle var særlig utsatt for utrenskningene, og ble betraktet som personifiseringer av de fire gamle. De ble hånet, plaget, fengslet, torturert og noen ganger drept.Da statsminister Zhou Enlai hørte at Rødegardistene nærmet seg Den forbudte by, beordret han portene stengt og militære styrker ut på vakt. Slik fikk han forhindret store ødeleggelser der. 


=== Slagord ===
Slå ned de fire gamle, sett opp de fire nye
Slå ned de dårlige elementer
Slå ned imperialismen
Slå ned fremmed religion
Slå ned Jesus-etterfølgelse
Slå ned de kontrarevolusjonære


== Følgene ==
Det er aldri blitt satt opp noen offentlig oversikt fra kommunistpartiets side over ødeleggelsenes omfang og kostnader. Etterhvert lekket det ut, også til utlandet, en rekke fortellinger om drap og ødeleggelser under kulturrevolusjonen.


== Restaurering ==
Fra 1990-årene av har det pågått en massiv gjenoppbygging og restaurering av ødelagt kulturarv. Dette har skjedd samtidig med en ny folkelig kinesisk interesse for den nasjonale kulturarv.


== Referanser ==
Per Steenberg

Peder Steenberg (født 17. mars 1870, død 28. juni 1947) var en norsk organist og komponist fra Nedre Eiker, kjent for sin kirkemusikk.
Han var utdannet ved Musikkonservatoriet i Oslo og i utlandet (Leipzig, Berlin, København). Hjemme var han organist i Vålerengen kirke (1902–27) og Markus kirke (1927–40). Han underviste i flere tiår i vokalpolyfoni og kontrapunkt ved Musikkonservatoriet i Oslo samt lærerskolen og blindeskolen i Oslo. Hans komposisjoner er kirkelige kantater og kormusikk samt orgelmusikk som preludier, fuger, orgelkoraler og lignende.
Et opphold i Danmark brakte ham i forbindelse med Thomas Laub, og Steenberg utarbeidet den uautoriserte koralbok som ble utgitt i 1947 som et fornyende alternativ til den offisielle koralboka av 1926 som bygde på Ludvig Mathias Lindemans koralbok og var redigert av musikkautoriteter som Eyvind Alnæs, Ole Mørk Sandvik og Arild Sandvold.  Steenbergs ble  tatt i bruk  av entusiaster som Ingar Nilsen og Asbjørn Hernes.


== Referanser ==
Ord for alt

Ord for alt er et bokverk i norskfaget utgitt av Cappelen Damm. Det finnes «Ord for alt» fra første til sjuende trinn. Hvert av dem har Språkbok A, Språkbok B, Tekstbok, en bok for læreren, CD og et nettsted.


== Eksterne lenker ==
Ord for alt hos Cappelen Damm
Magne Amdahl

Magne Amdahl
(født 6. september 1942)
er en norsk pianist og komponist, oppvokst og fremdeles bosatt på Snarøya. 
Han studerte hos Reimar Riefling i Oslo fra 1950 med Babben Lavik, og deretter med Ivar Johnsen. Deretter fortsatte han ved Conservatoire Royal i Brussel under lærermestere som J. Solheid og Vladimir Ashkenazy. Samtidig studerte han trombone med Hroar Aasgård, komposisjon med Conrad Baden og direksjon med Herbert Bergene. 
Amdahl var repetitør i Den Norske Opera, siden pianist i Oslo Filharmoniske Orkester, og deretter kapellmester og musikksjef for Oslo Nye Teater (1970–2000) – bare avbrutt av et par sesonger som kapellmester på Nationaltheatret. Som komponist har han skrevet nærmere 70 kammer- og orkesterverk, samt skrevet musikk til noe over 60 teaterstykker, blant andre Hamlet (Nationaltheatret) og Ronja Røverdatter (Oslo Nye Teater). I tillegg har han skrevet diverse viser til kabareter og revyer, samt musikk til tre helaftens spillefilmer. Han mottok Oslo bys kulturstipend som komponist 2004, og han har innehatt diverse tillitsverv i NOPA, NKF og TONO.
Magne Amdahl er gift med billedhuggeren Nina Sundbye og er sønn av komponisten Bjarne Amdahl.


== Premier ==
1970  Prix Jeunesse Internationale, München, for kort-filmmusikk,
1974  Årets verk NOPA kammermusikk
1994  Nordic price for light orchestra,
1994 Årets verk NOPA orkester


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magne Amdahl på Internet Movie Database 
(en) Magne Amdahl på Discogs 
(en) Magne Amdahl på MusicBrainz 
(no) Medlem i Norsk Komponistforening
(no) Verkliste på Nasjonalbiblioteket NB Noter