jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kontrollkomité

En kontrollkomité har som oppgave å tolke en organisasjons lover eller vedtekter ved uenigheter i organisasjonens lovgivende organ (f.eks. generalforsamling) eller utøvende organ (f.eks. styre). Mange organisasjoner har nedfelt i sine vedtekter at kontrollkomitéen kan overprøves ved majoritet. Det er vanlig at denne overprøvingen må skje med mer enn simpelt flertall for å hindre at organisasjonens vedtekter kan settes til side for å kunne oppnå tvilsomme vedtak.
Kontrollkomitéens medlemmer velges vanligvis av generalforsamlingen, og må forholde seg nøytrale i saker som skal behandles av organene de kontrollerer.
Kvalifisert flertall

Kvalifisert flertall oppnås i en forsamling dersom en på forhånd tallfestet majoritet i en forsamling stemmer for noe. Det kvalifiserte flertallet er vanligvis ⅔ hvis ikke annet er spesifisert, men kan også være ¾ eller 9/10. Dersom det nødvendige flertallet bare er mer enn 50 % av de avgitte stemmene kalles dette alminnelig flertall.
I aksjeloven § 5-19 er kvalifisert flertall minst 90 % av aksjekapital som er representert på generalforsamlingen. Grunnlovsendringer i Norge krever kvalifisert flertall på ⅔, og ved suverenitetsavståelse kreves ¾ flertall samt at ⅔ av stortingsrepresentantene er til stede.Begrepet kvalifisert flertall kan brukes om alle krav til en majoritet som er mer vidtgående enn kravet til alminnelig flertall. Ved folkeavstemninger i Sveits er det eksempelvis krav om at det skal være et flertall for en sak i hele befolkningen samtidig med at det kreves at det også er flertall for saken i et flertall av landets kantoner (fylker). Slik kan det også være i organisasjoner. Det kan da være krav om flertall i blant de avgitte stemmer i en uravstemning, samtidig som det kreves flertall for saken i et flertall av organisasjonsleddene. I Hellas velges presidenten med kvalifisert flertall av nasjonalforsamlingen.Kvalifisert flertall kreves gjerne i saker som er av stor betydning for en organisasjon, eksempelvis endringer i vedtekter og forretningsorden, eller utvidelse eller nedleggelse av en organisasjon. Avholdende eller blanke stemmer telles normalt ikke, hvis ikke annet er angitt i organisasjonens vedtekter.


== Referanser ==
Simpelt flertall

Simpelt flertall oppnås i en forsamling eller elektorat dersom ett forslag får flere stemmer enn andre, men ikke nødvendigvis 50 % av de avgitte stemmer.


== Bruk ==
Simpelt flertall brukes når en voterer over tre eller flere alternativer, der en lar saken bli avgjort av det forslag som får flest stemmer, uten å gjennomføre flere voteringsrunder der de som har stemt på forslag som har falt får anledning til å stemme subsidiært. Storbritannia velger kandidater til underhuset ved flertallsvalg i enmannskretser ved hjelp av simpelt flertall.Simpelt flertall brukes ofte feilaktig i sammenhenger der alminnelig flertall er korrekt. Opphavet til misforståelsen vil ofte være feil forståelse av simple majority på engelsk, som i denne sammenheng betyr «enkelt flertall», som er det samme som «alminnelig flertall». På engelsk kalles valgordninger som bruker simpelt flertall for first past the post. I USAs senat er sammensetningen normalt slik at forslag som går igjennom i praksis alltid får alminnelig flertall (>50 %). Samtidig må senatet ha 60 % tilslutningfor å få en sak opp til votering, så avstemninger må oppnå enten «simple majority» eller 60 %, og kan skape et inntrykk av at simpelt flertall er 51%.Simpelt flertall er utbredt i uformelle sammenhenger, der den som får flest stemmer vinner.


== Fordeler og ulemper ==
Valg med simpelt flertall er enkelt både å administrere og å telle opp ettersom det bare trengs en valgomgang. Dersom man stemmer over flere alternativer samtidig kan simpelt flertall føre til at alternativer med støtte fra en liten samlet gruppe kan vinne dersom flertallet er splittet.
Simpelt flertall i enmannekretser er lite proporsjonal som valgordning, og i 1983 fikk det liberale partiet og sosialdemokratene i Storbritannia til sammen 25,4 % av stemmene, men bare 3,5 % av mandatene.


== Referanser ==
HMS «Barham» (1914)

HMS «Barham» var et slagskip i Queen Elizabeth-klassen. Det ble bygget ved John Brown-verftet i Clydebank i Skottland.
Under den første verdenskrig deltok HMS «Barham» med den 5. slagskipskvadron i Jyllandsslaget i 1916. Hun skjøt 337 skudd med 15" kanonene sine. Ett av dem traff den tyske slagkrysseren SMS «Von der Tann» i akterenden og forårsaket at  den tyske slagkrysseren tok inn 600 tonn vann. Selv ble HMS «Barham» truffet seks ganger, blant annet av slagkrysseren SMS «Lützow», og ett av skuddene trengte i gjennom sidepanseret ved «B»-barbetten og satte fyr på et lager med korditt. Etter slaget måtte hun til reparasjon, men var klar igjen 4. juli 1916.
Under den andre verdenskrig deltok hun i flere militære operasjoner. Blant annet Operasjon «Menace» som var et forsøk på å tilintetgjøre den Vichy-franske flåten som lå ved Dakar. Her kom hun blant annet i kamp med det franske slagskipet «Richelieu». Under kampene ble HMS «Barham» truffet av to granater fra kystbatterier. Etter dette ble Operation «Menace» stoppet.
Den 25. november 1941 ble HMS «Barham» truffet av tre torpedoer fra den tyske undervannsbåten «U 331» utenfor Sollum. Etter kort tid tippet hun til den ene siden, før et ammunisjonslager eksploderte, som gjorde at hun hurtig sank.


== Kilder ==
Robert Gardiner, red. (2006). All the Worlds Fighting Ships 1906-1921. London: Conway Maritime Press. s. 33. ISBN 0-85177-245-5.
Idrettslaget Stjørdals-Blink

Idrettslaget Stjørdals-Blink er et idrettslag på Stjørdalshalsen i Stjørdal kommune i Trøndelag.
Idrettslaget ble stiftet i 1956 ved sammenslutningen av Stjørdal idrettslag (tidligere Stjørdal arbeideridrettslag) og Idrettslaget Blink. I 1958 åpnet idrettsanlegget på Øverlands Minde. Idrettslaget Stjørdalsguten, som ble stiftet i 1951, men som kunne føre sin historie tilbake til Idrettslaget Viking i Øfstigrenda i 1917, gikk i 1957 også inn i Stjørdals-Blink. Stjørdal skilag, stiftet i 1906, deltok i de innledende forhandlingene om sammenslutning, men etter at dette mislyktes, sovnet det inn i midten av 1950-årene. I 1959 ble Stjørdal skilag likevel sammenkalt, og vedtok å gå inn i Stjørdals-Blink, for å la sine eiendeler komme Stjørdals-Blinks skigruppe til gode.Stjørdals-Blink har avdelinger for badminton, fotball, håndball, volleyball, friidrett, hurtigløp på skøyter, orientering, skiidrett, sykkel, svømming og turn.
Idrettslagets drakt består i hovedsak av en rød overdel og en svart underdel. På ryggen skal det ifølge lagets draktreglement stå «Stjørdals-Blink» i store, svarte bokstaver, og logoen skal sitte omtrent ved hjertet.
Stjørdals-Blink er tilknyttet Trøndelag idrettskrets og Norges Idrettsforbund.


== Fotball ==
Fotballaget hadde Øverlands Minde som hjemmebane fra 1958. Nye Blinkbanen ble åpnet i 2012 og ble benyttet frem til M.U.S Stadion Sandskogan sto ferdig til seriestart i 2020. 
Klubben hadde et bra juniorlag i 1970-årene som tapte finalen i junior-NM 1976, 1–2 mot Fredrikstad, og 1977, 1–3 mot Mjøndalen.
Herrelaget i fotball ble i 2020 trent av Roar Vikvang, og spiller i Obos-ligaen. De rykket opp til Obos-ligaen etter seieren i 2. divisjon i 2019. Klubben har tidligere vært i 1. divisjon, men rykket ned til 2. divisjon i 1994. Engelskmannen Tom Dent tok over som hovedtrener i 2021. Sesongen 2021 endte med kvalifisering om nedrykk, men laget berget plassen i OBOS-ligaen. I 2022 tok Snorre Lillebo over rollen som hovedtrener.


=== Tabellen ===


=== Spillerstall ===
Oppdatert 8. januar 2023.


==== Utlånte spillere ====


=== Støtteapparat ===


== Hurtigløp på skøyter ==
Laget var arrangør av sprint-NM på skøyter 1982 for damer og herrer, som gikk på Øverlands Minde. Vinnere der ble Bjørg Eva Jensen og Frode Rønning.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Selin, Jan Algar og Jegersen, Knut Erlend (2011). Blink i 101. IL Stjørdals-Blink gjennom 101 år. Stjørdal. ISBN 978-82-303-1895-9. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Idrettslaget Stjørdals-Blink 1910–1960. 50 år. Kort historikk om idrettsarbeidet i Stjørdal gjennom 50 år. 1960. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Stjørdals-Blink Fotball
M.U.S. Stadion Sandskogan - Nordic Stadiums
United States Soccer Federation

United States Soccer Federation (også kjent som U.S. Soccer eller kun USSF) styrer og kontrollerer organisert fotball i USA. Hovedkontoret ligger i Chicago.
USSF er medlem av FIFA. Organisasjonen er ansvarlig for fotball både for amatører og profesjonelle, og har også kontrollen over landslagene for herrer, damer og funksjonshemmede.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Soccer Federation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
IF Brommapojkarna

IF Brommapojkarna er en svensk fotballklubb i Bromma, en bydel i den vestre delen Stockholm.
IF Brommapojkarna er den største klubben i hele Europa hva angår antallet aktive lag i alle aldersgrupper. I 2007 var det 247 lag og 3000 spillere. Klubben er godt kjent for ungdomsakademiet, som har produsert flere av de beste svenske spillerne.
Klubben ble grunnlagt i 1942 og rykket opp til Allsvenskan for første gang i 2006 etter å ha slått BK Häcken i kvalifiseringskamper. Brommapojkarna rykket opp til Superettan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IF Brommapojkarna – offisiell side
HMS «Malaya» (1915)

HMS «Malaya» var et britisk slagskip. Det deltok under første verdenskrig i Jyllandsslaget, her ble hun truffet åtte ganger uten å bli påført særlig store skader.
I andre verdenskrig var hun med på å beskytte transporten av varer i Middelhavet. På et tidspunkt møtte hun på de tyske slagkrysserene «Gneisenau» og «Scharnhorst». De tyske skipene ville ikke ta sjansen på å bli skadet så de trakk seg tilbake.
Den 20. mars 1941 ble hun angrepet av den tyske ubåten U-106. Hun ble kraftig skadet, men mannskapet klarte akkurat å føre henne til land for reparasjoner. Etter de midlertidige reparasjonene ble hun sendt til New York Navy Yard. Etter fire måneder i dokken her, var hun igjen klar til kamp. Etter en vellykket tur over Atlanterhavet ble hun satt inn som beskyttelse for transporter i Middelhavet igjen.
I 1943 ble det bestemt at hun skulle tas ut av drift. I 1948 ble hun solgt til opphugging.


== Kilder ==
Robert Gardiner, red. (2006). All the Worlds Fighting Ships 1906-1921. London: Conway Maritime Press. s. 33-34. ISBN 0-85177-245-5.
Karesuando

Karesuando (finsk: Kaaresuvanto, meänkieli: Kaaresuanto, nordsamisk: Gárasavvon) er et tettsted i Kiruna kommune i Norrbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Det er Sveriges nordligste tettsted, kirkeby og sogn. I 2010 hadde tettstedet 303 innbyggere.Byen fikk sin første faste bebyggelse i 1670, da Måns Mårtensson Karesuando, også kalt Hyvä Maunu Martinpoika, kjøpte samen Henrik Nilsson Nikkas' jord, fiskevann, utmark og beitemarker. Den første kirken på stedet ble bygd 1816.
Sognepresten, vekkelsespredikanten og botanikeren Lars Levi Læstadius virket i Karesuando fra 1826 til 1846, der han startet den vekkelsen som er kjent som læstadiansmen, oppkalt etter ham. Fra 1828 var han bosatt i Laestadiuspörtet i Karesuando.
Opplysningene i denne artikkelen om Karesuando gjelder den svenske siden. Det svenskspråklige navnet Karesuando kan også sikte til tettbebyggelsen i Kaaresuvanto på finsk side av elven, selv om den primært bruker den finske eller samiske navneformen om seg selv. De regnes normalt som to ulike tettsteder, da det heter at samme tettsted eller by ikke kan ligge i to ulike land. I Finland har enkelte imidlertid fortsatt den oppfatningen at det er ett tettsted, siden bebyggelsen på begge sider av elven tradisjonelt var finskspråklig, og de begge har navnet Kaaresuvanto på finsk. Ved grunnskolene heller man imidlertid på den finske siden til sør-finske dialekter, mens man på den svenske siden lærer svensk.
E45 passerer begge byer. Finske Kaaresuvanto passeres av E8. Karesuando er det nordlige endepunktet for den svenske Riksväg 99. Broen over elven ble åpnet i 1980.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Karesuando – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alluitsoq

Alluitsoq (også kalt Agdluitsoq og Lichtenau) er en liten bygd i Nanortalik kommune, som er Grønlands sydligste kommune. 
Navnet Alluitsoq betyr «som er uten selens pustehull i isen», og det danske navnet Lichtenau kommer fra den elven som renner gjennom bygda. 
Bygda har pr 2007 kun seks innbyggere. Den ble etablert som en misjonsstasjon i 1774, og mange av de bygningene som ble satt opp den gang finnes fortsatt, bl.a. presteboligen. Presteboligen ble kjøpt i 1942 av stiftelsen «Gertrud Rask Minde», og ble brukt til barnehjem fram til ca. 1980. 
I 2007 innvilget Finansutvalget i Landstinget 2,8 millioner til å bygge ny anløpsbro med tilhørende infrastruktur, bl.a. et nytt vannverk. Dette er nødvendig for å kunne renovere verneverdige bygninger her, som er et nødvendig steg for å etablere turistfasiliteter her. Renoveringen blir etablert som et lærlingeprosjekt. Målet er å etablere et kultur-, utdannings- og konferansesenter her. Det danske fondet Realdania står som investor i dette prosjektet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Historiske bilder fra Alluitsoq
Mjällby AIF

Mjällby AIF (Mjällby Allmänna Idrottsförening) er en svensk fotballklubb fra Mjällby. Klubben ble grunnlagt i 1939. 
Beste plassering klubben har oppnådd gjennom tidene er en ellevteplass i Allsvenskan i 1983 og 1985.


== Spillerstall ==
Oppdatert 8. april 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Mjällby AIF – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mjällby

Mjällby er et tettsted i Sölvesborg kommune i Blekinge län i det sørlige Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 254 innbyggere.I Mjällby snakker man den meget spesielle dialekten listerländska. Dialekten har navn etter den halvøya Mjällby ligger på, Listerlandet. Den tradisjonelle næringen er fiske. Her ligger blant annet firmaet Valeo Engine Cooling som produserer varmevekslere. Fra Mjällby kommer også fotbalklubben Mjällby AIF.


=== Befolkningsutvikling ===


== Kjente personer fra Mjällby ==
Jonas Albin Engeström, professor
Lars Hörmander, matematiker
Sanfrid Neander-Nilsson, arkeolog, forfatter, avismann
Christian «Chippen» Wilhelmsson, fotballspiller


== Referanser ==
Broder Dolcino

Broder Dolcino (født ca. 1250, død 1307) var en italiensk predikant som ble brent på bålet. Han beskrives ofte som en kjetter, inspirert av fransiskanske idéer.
Dolcino vokste opp som en oppvakt gutt, relativt kort og med et godt temperament. En dag anklaget en prest et familiemedlem for å ha stjålet penger, denne igjen anklaget Dolcino for å ha gjort det og ville torturere ham for å få en tilståelse. Dette ville ikke presten være med på, likevel flyktet Dolcino til Trento. Der ble han med i sekten apostelbrødrene, og ble forelsket i et annet medlem, Margherita di Trento. De to holdt sammen til slutten.
Dolcino ble i 1300 leder for apostelbrødrene, bevegelsen utviklet seg til de såkalte dulcianerne. Som en reaksjon på at de ble angrepet av katolske styrker, begynte de å plyndre landsbyer og drepe dem som var mot dem. Det ble satt igang et korstog mot dem, og det hele endte i fjellene ved Sesiadalen og i Biellaområdet i Piemonte den 23. mars 1307, da festningen deres på fjellet Rubello ble inntatt.
I 1907 reiste radikale arbeidere et monument over ham der den siste kampen hadde funnet sted. Det ble skutt i stykker av fascistene i 1927.
Han er omtalt i Dantes Den guddommelige komedie og er mye omtalt i Umberto Ecos roman Rosens navn.


== Referanser ==
Wilhelm Steinitz

Wilhelm Steinitz (født 17. mai 1836, død 12. august 1900) var en sjakkspiller og den første offisielle verdensmesteren mellom 1886 og 1894. Han kom fra Praha og var av jødisk familie. Senere bosatte han seg i England og endret da navnet sitt fra Wilhelm til William. Mot slutten av livet flyttet han med sin kone til USA.
Han er ansett som en av de første vitenskapelige sjakkteoretikerne med en analytisk tilnærming til sjakkspillet. Litt spøkefullt ble han kalt «en liten mann med store ideer». (Han var kort av vekst.) Hans etterfølger som verdensmester, Emanuel Lasker, sa at han hadde lært mye av Steinitz, og at han slo Steinitz i verdensmestermatch fordi han hadde benyttet Steinitz' egne teorier.
Steinitz' teorier var primært preget av å være posisjonsspill, der man ikke primært søkte etter raske angrep, men å dyrke små fordeler. Han anså sunt forsvarsspill for å være mer effektivt enn angrepsspill.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilhelm Steinitz – chessgames.com 
(en) Wilhelm Steinitz – 365Chess.com 
Artikkel Steinitz, Wilhelm fra Nordisk familjebok
.nyc

.nyc er et foreslått toppnivådomene for New York City. Det første konseptuelle vedtaket på bynivå om toppnivådomenet .nyc ble gjort i 2001 (av Queens Community Board 3), men en offisiell søknad til ICANN er ennå ikke sendt.
Hovedmålene til .nyc er å forbedre turisme og markedsføring av lokale forretninger mot besøkende, og også oppmuntre til en fellesskapsfølelse blant byens innbyggere. Når det blir lansert vil et nettregister og en søkemotor bli opprettet spesifikt for det nye toppnivådomenet.
En søknad vil bli fremlagt for ICANN's møte på Puerto Rico 28. juni 2007, mens godkjenningsprosessen kan vare ut mars 2008 før en avgjørelse blir fattet.


== Se også ==
.la – TLD for Laos, men markedsført som TLD for Los Angeles


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Campaign for .NYC official site
Queens Community Board 3's original proposal "Internet Empowerment Resolution"
Hjemme hos oss

Hjemme hos oss var en norsk familierelatert komiserie som gikk på NRK Fjernsynet i 1979 og 1980. Serien handlet om familien Hegglund, som bestod av faren Oddbjørn (Henki Kolstad), moren Liv (Ingerid Vardund, datteren Sissel (Linn Stokke) og sønnen Lillebjørn (Kim Haugen). Naboen Magne ble spilt av Arne Lie og hans kone Gudrun ble spilt av Hilde Brenni. Hjemme hos oss var basert på den britiske komiserien Bless This House, som gikk på ITV fra 1971 til 1976. Serien var bearbeidet til norske forhold av produsent Bob Williams i nærkontakt med skuespillerne.
Seriens vignett besto av en gammel ragtimelåt av Scott Joplin kalt «Peacherine Rag».
Serien gikk i to sesonger, høsten 1979 og høsten 1980. Sendestarten var 8. september 1979.


== Mottakelse ==
Serien ble meget godt mottatt av publikum. NRK hadde opprinnelig bare tenkt å lage fem episoder, men etter flere oppfordringer fra publikum bestemte de seg lage fire nye episoder sommeren 1980.Serien ble sendt i reprise i desember 1992, og sommeren 1997, sistnevnte reprise til meget gode seertall.


== Episoder ==
Sesong 1

"Gode naboer" (8.9.79)
"Husker du ikke?" (15.9.79)
"Dypfryseren" (22.9.79)
"Aldri på en søndag" (29.9.79)
"Husbukken" (6.10.79)Sesong 2

«Fisk på hjernen» (18.10.1980)
«Fetteren fra Chicago» (25.10.80)
«En spesiell dag» (1.11.1980)
«Musical, mas og maling» (8.11.80)


== Annet ==
I 1980 ga ukebladet Hjemmet ut en musikkassett under tittelen "Sommerkabaret: Hjemmet hos oss!" Den inneholdt 12 populære melodier i coverversjoner og skjetsjer med skuespillerne fra TV-serien. Alle sketsjene som også var skrevet av Tore Ryen hadde tilknytning til faste artikler og serier som gikk i Hjemmet. Kassetten kunne bestilles ved henvendelse til ukebladet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemme hos oss i NRK Nett-TV (tilgjengelig for norske IP-adresser).
(en) Hjemme hos oss på Internet Movie Database 
(no) Hjemme hos oss på NRK TV
Knut Anton Mork

Knut Anton Mork (født 24. mai 1946) er en norsk økonom.


== Bakgrunn og virke ==
Mork ble født på Løkken Verk i Trøndelag og vokste opp på Stange i Innlandet. Han begynte sin utdannelse med siviløkonomstudiet og høyere avdeling ved Norges Handelshøyskole og fullførte den med doktorgraden (PhD) i samfunnsøkonomi ved Massachusetts Institute of Technology (MIT) i 1977. Han har først og fremst forsket på de makroøkonomiske virkningene knyttet til utviklingen av oljeprisen. Mork var i flere år professor og instituttleder ved Handelshøyskolen BI. Fra 1996 til 2015 var Mork sjeføkonom i Handelsbanken.Mork har forfattet lærebøker i makroøkonomi på både norsk og engelsk og har publisert sine forskningsresultater i anerkjente internasjonale tidsskrifter som Journal of Political Economy, Quarterly Journal of Economics, Journal of Economic and Business Statistics og The Energy Journal.
Knut Mork er ansatt som professor ved Institutt for samfunnsøkonomi ved NTNU.


== Bibliografi ==
Macroeconomics for managers, Wadsworth Publishing Company, 1991, ISBN 0-534-13794-6
Lecture Notes on Business Cycle Theory, Bedriftsøkonomens forlag, 1995, ISBN 82-7037-891-7
Makroøkonomi, Cappelen akademisk, 2004, ISBN 8202238560, ISBN 9788202238568.
(no) Publikasjoner av Knut Anton Mork i BIBSYS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Knut Anton Mork — Speaker's corner i Handelsbanken
Øyvind Riise Jenssen

Øyvind Riise Jenssen (født 5. mars 1956) er en norsk lokalpolitiker som var ordfører i Larvik kommune fra 1999 til 2011 for Høyre. Han etterfulgte Senterpartiets Øyvind Hunskaar og fikk Fremskrittspartiets Stig Hatlo som varaordfører. Hatlo ble etterfulgt av Larvikslistas Inger Johanne Gran 2003–2007 og av sin partifelle Knut Anvik fra 2007. Etter 12 år som ordfører ble Jenssen vraket som ordførerkandidat i forbindelse med nominasjonen i Larvik Høyre før kommunestyrevalget i 2011.I sin periode som ordfører bidro Jenssen aktivt til næringsutvikling i Larvik, blant annet ved å føre forhandlingene for at IKEA skulle etablere seg i kommunen. Han har også bidratt til at ferjeleiet ble flyttet.
Ved valget i 2007 fikk Jenssen nesten 1000 «slenger» fra velgere som ikke stemte Høyre.Han var dirigent for Stavern mannskor 1991–1999, og eide per 2009 halvparten av aksjene i Vestfold Blomst AS.


== Referanser ==
Dagda

For byen i Latvia, se Dagda (by)Dagda (gammelirsk deagh dia, «den gode guden» eller «den dyktige guden») er en sentral gud i keltisk mytologi, og ansett for en av de eldste. I noen kilder er han sønnen til Ethlinn, andre ganger ses han på som ett aspekt av Lugh Lamhfada. Dagda er med elvegudinnen Boann far til kjærlighetsguden Óengus. Dagda er også faren til Bodb Dearg, Cermait, Midir, Aine og Brigit.


== Tekster på norsk ==
Fortellingene Étaíns friere og Óengus' drøm er utgitt på norsk i antologien Keltiske myter, 2006.