jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Knut Sønstevold

Knut Sønstevold (født 20. desember 1945 i Oslo) er en norsk fagottist og komponist. Som komponist konsentrerer han seg om sjangeren elektronisk musikk.
Han har utgitt flere plater, både som soloartist og sammen med andre.Han er bror til harpist Elisabeth Sønstevold og sønn av komponistparet Maj Sønstevold og Gunnar Sønstevold.
Sønstevold spilte først klarinett. Fra 1960 til 1968 studerte han sammen med resten av familien ved Akademie für Musik und darstellende Kunst i Wien. Hans fag ble fagott og komposisjon, og hans hovedinstrumentlærer var solofagottist i Wiener Philharmoniker, professor Karl Öhlberger.Sammen med sin søster debuterte han med et verk av Vivaldi i Universitetets Aula i januar 1968.
Fra 1969 til 1971 var han ansatt i Danmarks Radios symfoniorkester som alternerende solofagottist. Deretter flyttet han til Utrecht, hvor han studerte ved Instituut voor Sonolgie under Werner Kaegi. Han tilbragte ett år i Utrecht, og fordypet seg under oppholdet i elektronisk musikk. Som komponist står han bak en rekke verker i denne sjangeren, blant annet kombinasjoner med spolebånd.
I Ny Musikk-avdelingen ved Kongsberg Jazzfestival i 1972 fremførte han verket Modulation i duett med hornisten Odd Ulleberg. Det samme verket ble senere fremført under Festspillene i Bergen.
I 1974 fortsatte han studiene i elektronisk musikk under Miklós Maros ved Electronic Music Institute.
Fra 1972 til 1980 var han ansatt som solofagottist ved Stockholms Filharmoniska Orkester. I 1980 ble han engasjert som solofagottist i Sveriges Radios orkester. I Stockholm ble han også med i Stockholms Blåsekvintett, fikk de svenske rikskonsertenes debutstipend, og opptrådte sammen med i Fylkingen, som var et kjent, svensk ensemble som turnerte både i Europa og i USA. Han ble senere med i det tyske Merlinensemblet, og i 1992 ble han innvalgt i Kungliga Musikaliska Akademien. I 1997 ble han ansatt som professor ved Kungliga Musikhögskolan, men startet først å undervise i 1981.


== Priser og utmerkelser ==
1997 – Den svenske Kristallen, en pris utdelt av Reimer musikforlag, for å ha fremmet moderne musikk


== Diskografi (utvalg) ==
The Virtuoso Bassoon (Bis, 1992); sammen med Eva Knardahl, Eva Nordwall, Gunilla von Bahr og Lucia Negro.
Lyriskt! (Nosag Records, 1995).  Med Hagersten Motet Choir. Verker av ulike komponister.
Fagotto con Forza (Phono Suecia); med svenske musikere.
Fagotissimo (Daphne Records, 1998); med svenske Stefan Lindgren piano. Verker av ulike komponister.
Plays Karlheinz Stockhausen (Nosag Records, 2001)


== Referanser ==
Blek dvergmåler

Blek dvergmåler (Eupithecia expallidata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Arten er ganske sjelden i Norge.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 20 – 24 mm), slank, lysgrå måler, en av de større dvergmålerne. Den ligner på brun dvergmåler (Eupithecia absinthiata), men vingenes grunnfarge er lysere, det går tynne, svarte tverrstriper ut fra de tre flekkene ved forvingens fremkant, og den hvite stripen langs forvingens ytterkant er utydelig og danner ikke hvite flekker ved bakhjørnet. Forvingen er lyst brunlig grå, i midten med en avlang, svart flekk. Langs forkanten er det tre mørke flekker, fra hver av disse går det en smal, bølgete, mørk tverrstripe. Langs ytterkanten går det en smal, hvit tverrstripe, men denne er utydelig. Bakvingen er farget som forvingen. Larven er matt grønnlig.


== Levevis ==
Arten har larver på blomstene av gullris (Solidago virgauraea). De voksne målerne flyr om natten i juli – august. Arten er sjelden i Norge og er listet som Nær truet (NT) på Norsk rødliste for arter fra 2006.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa. I Norge er den funnet langs kysten til Osterøy i Hordaland, men det er relativt få funn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) blek dvergmåler i Encyclopedia of Life 
(en) blek dvergmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blek dvergmåler hos Artsdatabanken 
(sv) blek dvergmåler hos Dyntaxa 
(en) blek dvergmåler hos Fauna Europaea 
(en) blek dvergmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Eupithecia expallidata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
UK moths, Eupithecia expallidata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Tramin an der Weinstraße

Tramin an der Weinstraße (italiensk Termeno sulla Strada del Vino) er en kommune med 3231 innbyggere i den autonome provinsen Syd-Tirol i regionen Trentino-Syd-Tirol, Italia. Viktige næringslivsområder er vinproduksjon, fruktdyrking og turisme. Tramin er berømt for druesorten Gewürztraminer.
96 % av innbyggerne har tysk som morsmål, 3 % italiensk.


== Severdigheter ==
Tramins historiske bykjerne
Sognekirken St. Quirikus i Tramin med det høyeste murte kirketårnet i Tirol (86m)
Friedhofskapelle
St. Jakob kirke i Kastelaz med sine berømte romanske fresker
Kirken St. Mauritius i Söll med romanske og gotiske fresker.De rikt utsmykkede kirkene er et uttrykk for Tramins rikdom og betydning i middelalderen.


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Tramin an der Weinstraße – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tramin an der Weinstraße – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielle hjemmesider for Tramins turistkontor
Egetmann-opptoget
EM i friidrett 1946 – Spydkast kvinner

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen Spydkast damer ved EM i friidrett 1946 i Oslo, Norge.
Anne Opsann  representerte Norge, men klarte ikke å kvalifisere seg til finalen.


== Finalen ==


== Kvalifisering (norsk deltager) ==


== Eksterne lenker ==
Norske EM-deltakere
Pommerske krigen

Pommerske krigen var en krig mellom Sverige og Preussen fra 1757-1762, den sammenfalt dels med syvårskrigen som involverte flere andre europeiske stater. Bakgrunnen for konflikten var et svensk ønske om å få tilbake områder i Pommern som landet måtte avstå i 1720, Sverige fikk også støtte fra sine allierte Frankrike og Russland. Den svenske krigsinnsatsen var imidlertid dårlig basert og slett forberedt og endte med at landets styrker måtte trekke seg tilbake og undertegne separatfred med Preussen i Hamburg den 22. mai 1762
Stefanie Schuster

Stefanie Schuster (født 19. april 1969 i Riezlern, Vorarlberg) er en tidligere østerriksk alpinist.
I 1990-årene tilhørte hun de beste allroundalpinistene. Hun oppnådde topp 10-plasseringer i samtlige disipliner. Hun oppnådde pallplasseringer i både Super-G og utfor, og oppnådde fjerdeplasser i både kombinasjonsøvelsen og storslalåm.
Karrirens høydepunkt opplevde hun under VM 1999 i Vail, der hun tok bronse i utfor. Østerrike vant tredobbelt – gullet gikk til Renate Götschl, mens Michaela Dorfmeister tok sølvet. Hun la opp etter OL 2002 i Salt Lake City.


== Pallplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stefanie Schuster – Olympedia 
(en) Stefanie Schuster – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Stefanie Schuster – FIS (alpint) 
(en) Stefanie Schuster – ski-db.com 
Stefanie Schusters hjemmeside
Lutsjegorsk

Lutsjegorsk (russisk: Лучего́рск, oversatt: Fjellstråle) er en bymessig bosetning og administrativt senter i Pozjarskij-distriktet i Primorskij kraj i Russland. Den ble grunnlagt i 1966 ved bredden av elva Kontrovod. Innbyggertall: 22 019 (est. 2008), 22 365 (folketelling 2002).
Lutsjegorsk er den største bosetningen i Russlands fjerne østen uten bystatus.
Det ligger et stort kullfyrt varmekraftverk i Lutsjegorsk, som har forårsaket økologiske problemer i området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luchegorsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Presidentvalget i USA 1828

Presidentvalget i USA i 1828 ble en omkamp mellom sittende president John Quincy Adams og hans hovedmotstander i forrige valg, Andrew Jackson. 

Sittende visepresident John C. Calhoun hadde tatt Jacksons side under splittelsen av Det demokratisk-republikanske partiet, og stilte dermed som kandidat for motstanderen til den sittende presidenten. Adams, som denne gangen stilte til valg for det nye nasjonalrepublikanske partiet valgte da Richard Rush som sin visepresidentkandidat. Rush hadde tidligere vært justisminister under presidentene Madison og Monroe og finansminister under Adams i forrige presidentperiode. 
I motsetning til forrige valg var det ingen andre nevneverdige kandidater enn Jackson og Adams denne gangen, og Jackson kunne konsolidere en maktbase og vant en relativt lett seier over Adams. Han trådte inn som USAs president 4. mars 1929.


== Se også ==
Liste over Amerikas forente staters presidenter
Kurtatsch an der Weinstraße

Kurtatsch an der Weinstraße (italiensk Cortaccia sulla Strada del Vino) er en kommune i den autonome regionen Trentino-Syd-Tirol i provinsen Syd-Tirol, Italia. Kurtatsch kommune består av kommunesenteret og landsbyene Penon, Graun, Entiklar og Oberfennberg. Kommunen strekker seg fra dalbunnen på 212 moh., via kommunesenteret på 333 moh. og opp til Grauner Joch på 1830 moh. Befolkningen er nesten rent tysktalende (96 %).
Vin- og fruktdyrking er hovedinntektskildene for befolkningen. Det drives vidstrakte fruktplantasjer (ca. 600 ha) nede i dalen, mens det dyrkes vindruer (ca. 330 ha) i åssidene over Kurtatsch. Vinen som produseres av disse druene holder internasjonal kvalitet. Nesten halvparten av befolkningen er sysselsatt i landbruket.


== Historie ==
Arkeologiske funn på stedet viser at området var befolket allerede i mesolitikum. Etter romernes okkupasjon skal området ifølge overleveringer ha blitt kristnet av Vigilius av Trient (340–400). Kurtatsch ble første gang nevnt i 855 som Curtazze, 1022 som Curtasca.
Kirketårnet til den romanske pilegrimskirken St. Vigilius ble bygget rundt år 1300.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Museum «mennesker gjennom tidene» (tysk, italiensk, engelsk)
Offisielt nettsted 
(en) Kurtatsch an der Weinstraße – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kurtatsch an der Weinstraße – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Anna Qvisling

Anna Caroline Qvisling (født Bang 1. februar 1860 i Grimstad, død 13. mai 1941) var mor til Vidkun Quisling. 
Hun var eldste datter til skipsreder Jørgen Bang (1829–1908) og Antonnette D. Bang f. Huseland (1830–1912). Hun var gift med prosten Jon Lauritz Qvisling (1844–1930). De traff hverandre da Jon Lauritz var lærer og Anna elev ved Dahlske skole i Grimstad. Han flyttet fra Grimstad i mai 1876 da Anna bare var 16 år, men de beholdt kontakt pr. brev. De giftet seg ti år senere, og bosatte seg på prestegården i Moland (Fyresdal).Jon Lauritz og Anna fikk fire barn: Vidkun, Jørgen, Esther og Arne. Man har ikke sikre kilder til hvordan forholdene var innad i Qvisling-familien, men historiker og Quisling-biograf Oddvar Høidal skriver at «mange som senere ble kjent med dem, har imidlertid hatt hatt inntrykk av at det var en harmonisk og vel sammensveiset familie». Senere flyttet familien til Drammen, og så til Gjerpen utenfor Skien. På Gjerpen var Anna aktiv i det lokale organisasjonslivet som formann i Gjerpens sykepleieforening fra 1909 til begynnelsen av 1920-årene.Anna Qvisling døde fredelig i hjemmet sitt i Balders gate den 13. mai 1941, og ble begravet i Gjerpen 20 mai. Dette var under andre verdenskrig, og i tillegg til familie og slekt stilte Nasjonal Samling mannsterkt opp ved bisettelsen. NS-fører Vidkun Quisling var dypt beveget under begravelsen, og han hadde hatt et nært forhold til moren i alderdommen hennes. Quisling hadde vært under hardt press fra tyskerne for å bidra til aksemaktenes krigsinnsats med en egen norsk SS-avdeling, og Vidkun og Annas turer i Frognerparken skal ha vært en viktig avlastning. Morens død gjorde det harde presset fra Heinrich Himmler, SS og Reichskommissariat Norwegen vanskeligere å bære, og hele denne våren var Quisling dypt nedslått og «bar samme forpinte uttrykk i ansiktet som i maidagene 1940», ifølge Hans Fredrik Dahl.


== Referanser ==
Cadaver

Cadaver er et norsk death metal-band fra Råde.


== Biografi ==
Bandet ble stiftet i 1988 av Anders Odden og Ole Bjerkebakke. De fikk med seg bassist René Jansen, og i 1989 ga trioen ut demoen Abnormal Deformity. Bandet ble signert med Necrosis og ga ut split-albumet Hallucinating Anxiety i 1990 sammen med  Carnage sitt musikkalbum Dark Recollections. Kort tid etter albumutgivelsen ble Jansen erstattet av Eilert Solstad. Bandet ga ut sitt andre studioalbum i 1992 (...In Pains). Uenigheter innad i bandet førte til at det ble oppløst i 1993. Bandet oppsto på nytt under navnet Cadaver Inc. i 1999 med kun Anders Odden av de opprinnelige medlemmene. Han gikk nå under navnet Neddo. Bandet med de nye medlemmene Czral, Balvaz og Apollyon ga ut albumet Discipline i februar 2001. Bandet gikk tilbake til sitt opprinnelige navn da de ga ut sitt siste album Necrosis i 2004. Samme år ble bandet igjen oppløst.


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
Anders «Neddo» Odden – Gitar, bassgitar, vokal
Dirk Verbeuren – Trommer


=== Tidligere medlemmer ===
Ole Jørgen «Apollyon» Moe – Vokal, bassgitar
Lasse «Balvaz» Johansen – Gitar, bassgitar
Carl-Michael «Czral» Eide – Slagverk
Ole Bjerkebakke – Slagverk, vokal
René Jansen – Bassgitar
Eilert Solstad – Bassgitar
Espen Sollum – Gitar


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Hallucinating Anxiety (Necrosis, 1990)
...In Pains (Earache, 1992)
Discipline (Earache, 2001)
Necrosis (Candlelight, 2004)
Edder & Bile (Nuclear Blast, 2020)


=== Konsertalbum ===
Live Inferno (2002)


=== Split album ===
Dark Recollections / Hallucinating Anxiety (1990)
Cadaver/Voice of Hate (2006)


=== Demoer ===
Into the Outside (1988)
Abnormal Deformity (1989)
Sunset at Dawn (1989)
Demo 2 (1990)
Primal (2001)


== Eksterne lenker ==
(en) Cadaver på Discogs 
(en) Cadaver på MusicBrainz 
(en) Cadaver på Encyclopaedia Metallum 
(en) Cadaver på Spotify 
(en) Cadaver på Songkick 
(en) Cadaver på AllMusic 
(en) Cadaver hos MySpace
Kristen Munksgaard

Kristen Munksgaard (født 1964 i Kristiansand) er en norsk journalist som er redaktør og daglig leder i avisen Agder Flekkefjords Tidende i Flekkefjord. Han flyttet til Flekkefjord i 1983 der han begynte som journalist i Agder Flekkefjords Tidende. Etter halvannet år i Agder begynte han i Fædrelandsvennen. Der var han frem til 1992 da han ble redaksjonssekretær i Agder og i 1994 ble han redaktør.
Munksgaard var rødrusspresident i Kristiansand i 1983. I 1983 ble han valgt inn i Kristiansand bystyre for Arbeiderpartiet. Han mistet plassen i bystyret da han meldte flytting til Flekkefjord i 1984.


== Referanser ==
Donald N. Frey

Donald N. Frey (født 1923 i St. Louis, Missouri i USA, død 5. mars 2010) var mest kjent som produktsjefen/oppfinneren bak Ford Mustang, før Lee Lacocca tok prosjektet under vingene.


== Referanser ==
Friseksualitet

Friseksualitet er definert som «En person som evner å fantasere og føle erotisk tiltrekning til, eller inngå  i en seksuell interaksjon med individer uavhengig av ; kjønn, farge eller annen tilhørighet, og som avstår fra å bli plassert i en generell kategori som f.eks hetero-, homo- eller biseksuell. En friseksuell person kjennetegnes som et individ fri fra fordommer og aversjon med hensyn til enhver samtykkende kjærlig seksuell interaksjon.»


== Oversikt ==
Friseksualitet refererer til et syn som ikke støtter ideen om de binære kategoriene (heteroseksualitet og homoseksualitet) som essensielle kategorier. Denne tenkningen avviser også biseksualitet som et mellomstadium, eller et utviklings-stadium som en prosess i retning av å bli heteroseksuell eller homoseksuell. Denne tenkningen støtter heller ikke ideen om biseksualitet som en tredje essensiell kategori.
Forøvrig kan det vise seg at biseksualitet muligvis er den essensielle menneskelige seksualiteten. Det finnes et betydelig antall vitenskapelige studier som gir støtte til denne hypotesen, både historiske, zoologiske, antroplogiske, etnografiske, psykologiske og sexologiske. I så fall snakker en om kun en essensiell seksualitet, hvormed  alle andre dominerende seksuelle preferanser bør sortere under parafiliene, som i sin tur forklares med religiøse, kulturelle, sosiale, psykososiale og psykologiske årsaker. Altså skapt (lært), og ikke medfødt.
Sexologisk forskning hevder at parafiliene er resultater av påvirkninger og erfaringer i tidlig barndom,  altså lært. Noen sexologer sammenligner dette med morsmål-læring, når språket først er lært, er det nærmest umulig å avlære det (selv om en kan tilegne seg nye språk i tillegg til morsmålet).
Uansett er både heteroseksualitet og homoseksualitet konstruksjoner fra 1800-tallet, og begrepene ble først anvendt av østerrikeren Maria Kertbeny i 1863. Noen år senere (1886), adopterte vitenskapsmannen Richard von Krafft-Ebing disse begrepene og gjorde homoseksualitet om til en diagnose hvorpå heteroseksualitet ble betraktet som det friske motstykket, normen som skulle etterstrebes. Dermed var monoseksualitetene etablert.Som en følge av dette dikotomiske binære synet, ble biseksualitet etterhvert betraktet som en identitets-forstyrrelse, en utviklings-stadie-arrest. Og i og med at det hersket en utbredt enighet om at barnet var født biseksuelt, og at den seksuelle normen for voksen seksuell adferd skulle være heteroseksuell, ble det antatt at det måtte ha noe med manglende modning å gjøre. Ikke minst var psykoanalysen (Sigmund Freud)  med på å utbre dette synet. Etterhvert ble dette til en allmenn «sannhet».
Kategoriene heteroseksuell og homoseksuell utviklet seg med tiden til å bli identiteter, med en rekke ulike karakteristikker og adferdsmønstre heftet til seg. Dette bidro ytterligere til å forsterke binæriteten, og kjønnsrolleidentitetene ble etterhvert også «uløselig» knyttet til seksuell adferd. I løpet av de siste drøyt hundre årene er dette blitt «sannheter» (og gyldne bur for noen), mens atter andre opplever seg som fanger i kategoriske fengsler.


== Referanser ==
Pterostichus vernalis

Pterostichus vernalis er en av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.


== Utbredelse ==
Pterostichus vernalis finnes i  nesten hele  Europa og Asia, Nord-Afrika og Nord-Amerika.   Finnes lengst sør i Norge, men er ikke vanlig.


== Utseende ==
Pterostichus vernalis  er 6,2-7,5 mm lang.  Brystskjoldet har bare en tydelig grop i hvert bakhjørne. Skilles fra alle andre nordiske arter i slekten Peterostichus, ved at fotleddene (tarsi) har en langsgående fåre på oversiden. Dekkvingene mangler en kort scuttularstimle, en kort strimle nær sømmen og scuttellumet.


== Levevis ==
Pterostichus vernalis lever på fuktige enger.  Larvene og de voksne (imago)  lever som predatore.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1974. Coleoptera: Carabidae. Handbooks ident. Br. Insects 4 (2). side 1-146. British Entomological Society, London.
Lindroth, C.H. 1985. The Carabidae Coleoptera of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomol. Scand. 15 (1) side 1-232
Lindroth, C.H. 1986. The Carabidae Coleoptera of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomol. Scand. 15 (2) side 233-497.
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Pterostichus vernalis i Encyclopedia of Life 
(en) Pterostichus vernalis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pterostichus vernalis hos Artsdatabanken 
(sv) Pterostichus vernalis hos Dyntaxa 
(en) Pterostichus vernalis hos Fossilworks 
(en) Pterostichus vernalis hos ITIS 
(en) Pterostichus vernalis hos NCBI 
(en) Kategori:Pterostichus vernalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pterostichus vernalis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Pterostichus vernalis - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
Pterostichus vernalis - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Poecilus cupreus

Poecilus cupreus er en av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.


== Utbredelse ==
Poecilus cupreus finnes i nesten hele Europa og Asia. Finnes i Norge, og er ganske vanlig.


== Utseende ==
Poecilus cupreus  har en sørlig utbredelse i Norden. er 11-13,4 mm lang, med metallisk farge i grønt, kobber, messing eller blått, sjeldent mer svart. Også hunnen har metallisk farge. Antennens tre første ledd (nærmest hodet) er noe sammentrykt fra siden og de har en kjøl på oversiden. Antennene to første ledd er gul-røde. Den er svært lik versicolor, men hodets overside er tydelig punktert (knudret overflate).


== Levevis ==
Poecilus cupreus finnes helst på tørre eller litt fuktigere gressmarker.  Larvene og de voksne (imago) lever som predatore.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1974. Coleoptera: Carabidae. Handbooks ident. Br. Insects 4 (2). side 1-146. British Entomological Society, London.
Lindroth, C.H. 1985. The Carabidae Coleoptera of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomol. Scand. 15 (1) side 1-232
Lindroth, C.H. 1986. The Carabidae Coleoptera of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomol. Scand. 15 (2) side 233-497.
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Poecilus cupreus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Poecilus cupreus hos Artsdatabanken 
(sv) Poecilus cupreus hos Dyntaxa 
(en) Poecilus cupreus hos Fauna Europaea 
(en) Poecilus cupreus hos NCBI 
(en) Kategori:Poecilus cupreus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Poecilus cupreus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Poecilus cupreus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Poecilus cupreus - BILDE - Database Carabidae of the World
Poecilus cupreus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
Poecilus cupreus - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
Poecilus cupreus - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk Entomologisk forening