jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
I Won’t Dance

«I Won't Dance» er en sang komponert av Jerome Kern, med tekst originalt skrevet av Oscar Hammerstein II og Otto Harbach for musikalen Three Sister i 1934. Men Three Sisters var mislykket, og ble raskt glemt, så når tiden kom for å filme Kern-Harbach-musikalen Roberta, ble sangen tatt med i filmen. Den ble slik en slager at den nå er inkludert i alle sceneopptredener og opptak av Roberta.
For RKO-filmen Roberta (1935) endret Dorothy Fields og Jimmy McHugh sangens tekst, og beholdt kun tittelen, som Hammerstein var opphavet til. Det er Field og McHugs tekst som er best kjent i dag. 
Sangen er anakronistisk brukt som et musikknummer i den TV-lagde biografien om president Franklin D. Roosevelt, Warm Springs, som hovedsakelig finner sted i år 1924.


== Notable versjoner ==
Anita O'Day – Pick Yourself Up with Anita O'Day (1956)
Ella Fitzgerald og Louis Armstrong – Ella and Louis Again (1957)
Ella Fitzgerald – Ella Swings Brightly with Nelson (1961)
Peggy Lee – Mink Jazz (1963)
Jane Monheit og Michael Bublé – Taking a Chance on Love (2004)
Frank Sinatra – A Swingin' Affair! (1957), Sinatra-Basie (1962)
Jula de Palma – Jula al Sistina (1970)
Will Young – Pop Idol: The Big Band Album (2002)
Sylvia McNair med Andre Previn og David Finck – Sure Thing: The Jerome Kern Songbook (1994)
Gjæring (byggteknikk)

Gjæring er et faguttrykk i byggeteknikk og rammemakeri, og består i å tilpasse profillister til å passe rundt utstikkende kanter og inne i hjørner på en slik måte at profilene beholdes i hele forløpet. Kunnskapen er en del av opplæringen til snekkerhåndverket.
Mer avanserte gjæringer (flerkantede rammer eller listing langs et knippe søyler) kalles forkrøpninger.


== Verktøy ==
Til gjæring brukte en før i tiden en gjærekasse, mens man i dag ofte bruker enten en stillbar gjærsag, en kapp- og gjærsag eller en gjerdesag.
Lucho González

Luis Oscar «Lucho» González (født 19. januar 1981 i Buenos Aires i Argentina) er en fotballspiller som spiller for den brasilianske klubben Clube Atlético Paranaense og det argentinske landslaget. Han kom til Porto fra River Plate i 2005. Han vant serien med River Plate sesongen før han dro og han har vært med på to seriegull med Porto. Han spilte deretter for Marseille, før han igjen gikk tilbake til Porto i 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Lucho González – Olympedia 
(en) Lucho González – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lucho González – FIFA 
(en) Lucho González – UEFA 
(fr) Lucho González – LÉquipe 
(en) Lucho González – Transfermarkt 
(en) Lucho González – Transfermarkt (manager) 
(en) Lucho González – national-football-teams.com 
(en) Lucho González – WorldFootball.net 
(en) Lucho González – Soccerbase.com
Frederik Krebs

Frederik Christian Krebs (født 24. august 1845 i Reinbek i Holstein, død 28. mai 1925 i Lund, Sverige) var en danskfødt maler og kunstlærer.
Krebs studerte ved Kunstakademiet 1862-1868, startet deretter en privat malerskole i København. I 1882 flyttet han til Lund, hvor han først var tegnelærer ved døvstummeskolen, senere også ved den tekniske skolen. Han ga også utstrakt privatundervisning, blant annet til Hannah Ryggen.
Blant Frederik Christian Krebs' arbeider er ca. 20 altertavler i Skåne. Krebs er begravet på Frederiksberg kirkegård ved København.


== Referanser ==


== Kilder ==
Weilbachs kunstnerleksikon
Forkrøpning

Forkrøpning er et faguttrykk fra bygg og rammemakeri, og beskriver prosessen med å tilpasse profilerte lister til å gå rundt eller inne i hjørner (avansert gjæring) der det enten er ett eller flere framspring på grunn av søyler og lignende, eller rammen omfatter flere enn fire vinkler.
Arbeidet med å sage til listverk krever fortsatt omtanke, men er blitt lettere med moderne gjæringssager.
Stockholms stadsbibliotek

Stockholms stadsbibliotek er Stockholms hovedbibliotek. Bygningen, som ble innviet i 1928 er tegnet av arkitekten Gunnar Asplund, og regnes som et hovedverk fra perioden. Det runde bygget ligger i krysset mellom Sveavägen og Odengatan i Vasastaden.
Konkurranse om et tilbygg ble utlyst sommeren 2006, og i november 2007 ble det kjent at forslaget Delphinium av Heike Hanada hadde vunnet. Det er imidlertid ikke tatt noen beslutning om bygging, og i diskusjonen som pågår har mange tatt til orde for et helt nytt hovedbibliotek. 


== Eksterne lenker ==
(en) Stockholm Public Library – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thorleif Schjelderup (1822–1883)

Thorleif Schjelderup (født 2. juni 1822, død 11. desember 1883) var en norsk konsul og kjøpmann i Kristiania. Barnebarn av Thorleif Schønberg Schjelderup.
Han var far til billedhuggeren Menga Schjelderup-Ebbe og Thorleif Frederik Schjelderup (1859–1920) som var en norsk kjøpmann (grosserer) og en av landets rikeste, og som igjen, var far til Gunnar Schjelderup og høyesterettsdommeren Ferdinand Schjelderup.
Thorleif Schønberg Schjelderup

Thorleif Schønberg Schjelderup (født 24. februar 1749 i Veøy, død 2. januar 1807 på Vevlen i Id) var norsk offiser (kaptein).  Han var bestefar til Thorleif Schjelderup (1822–1883), norsk konsul og kjøpmann i Kristiania og videre oldefar til Gunnar Schjelderup og høyesterettsdommeren Ferdinand Schjelderup.
Troll A

Troll A er en plattform for gassproduksjon på Trollfeltet i Nordsjøen. Plattformen er en Condeep-plattform som står på 303 meters havdyp omtrent 70 kilometer nordvest for Bergen. Plattformkonstruksjonen har en total høyde på 472 meter, og var både verdens største offshore gassplattform og den tyngste flyttbare menneskeskapte konstruksjonen da den ble bygget på midten av 1990-tallet på oppdrag av Norske Shell.


== Historie ==
Norske Shell som var operatør i utbyggingsfasen, inngikk i 1991 en kontrakt med Norwegian Contractors om bygging av en Condeep-plattform, Troll A, som skulle produsere gass på Trollfeltet. I 1995 ble den 656 000 tonn tunge plattformen slept de 200 kilometrene fra Vats til Trollfeltet. Slepet tok syv dager og ble fulgt av flere TV-kanaler. Troll A ble plassert på feltet 17. mai 1995, og produksjonen startet 9. februar 1996.
Troll A-plattformen ble tildelt arkitekturprisen Betongtavlen for 1995.
I 1999 ble Troll A kåret til «Århundrets ingeniørbragd» av leserne til Teknisk Ukeblad.Våren 1996 måtte Posten makulere syv millioner frimerker med Troll-plattformen som motiv, fordi plattformen hadde fått feil høyde i forhold til Eiffeltårnet. Det nye frimerket kom i salg fra 19. juni 1996. Tabben hadde kostet Posten rundt 350.000 1996-kroner.Beina på plattformen er hule, og i 2006 holdt Katie Melua konsert på bunnen av ett av dem, i en svært spesiell akustikk 303 meter under havet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Structurae: Troll
Ad infinitum

Ad infinitum er latin for mot det uendelige/uavsluttede.


== Bruk i praksis ==
«Sekvensen 1, 2, 3, ... fortsetter ad infinitum.»
«Perimenteret av en fraktal kan iterativt tegnes ad infinitum.»
Forfatteren Jonathan Swift inkorporerte tanken om egenlikhet i følgende del av sitt satiriske dikt On Poetry: a Rhapsody (1733):
Matemarikeren Augustus De Morgan tok med lignende linjer i sitt rim Siphonaptera.
Et annet eksempel er når en matematisk grenseverdi går mot uendelig (±∞).
Begrepet kan også omfatte ting som har selv-refererende eller rekursive egenskaper.


== Referanser ==
Bikaner

Bikaner er en by i Rajasthan i India. Byen ble opprinnelig bygd som en festning, og det er derfor en 5 km lang mur rundt hele byen. 
Byen ble grunnlagt i 1488, og ligger cirka 400 km fra Delhi. Det er bygd flere høyskoler i byen, og store deler av næringslivet beskjeftiger seg med produksjon og handel med blant annet ull, korn og salt.  


== Galleri ==
Romsøppel

Romsøppel er avfall og utrangerte eller mistede gjenstander fra menneskelig virksomhet i verdensrommet. Det meste befinner seg i omløp rundt jorden i eller nær den opprinnelige banen de ble satt i.
Foruten romkapsler og døde satellitter, vet en om et par avanserte kameraer, flere tenger og skrunøkler osv. Siden de beveger seg i svært høye hastigheter, er ryddeaksjoner ansett som håpløse.
De som skal sende opp nye satellitter, må derfor holde oversikt over hvor der finnes ledig rom som ikke vil krysse de kjente banene og forårsake kollisjoner.
Mye av søppelet befinner seg i ustabile baner, slik at de før eller senere vil falle inn mot jordatmosfæren og brenne opp (bli til stjerneskudd).
Spillets regler

Spillets regler (originaltittel: La Règle du jeu) er en fransk film fra 1939 regissert av Jean Renoir. Filmen handler om den franske overklassen like før andre verdenskrigs utbrudd. Renoirs film er delvis en adapsjon av Alfred de Mussets Les Caprices de Marianne, en populær satire fra 19-hundretallet, og blir av mange regnet som Renoirs største film, og sogar regnet blant de beste filmene noensinne.
Filmen starter som en farse som ender i en tragedie i siste scene. Den er karakterisert av tematiske elementer typisk for Renoirs verk, slik som verdensrelativitisme personalisert gjennom karakterene og grusomme, følelsesløse dødsfall.


== Mottakelse ==
Filmen ble umiddelbart sterkt kritisert for sin satire over den franske overklassen og ble latterliggjort av det parisiske publikum ved premieren. Overklassen er fremstilt som sære og selvopptatte, med liten bekymring for hvilke følger deres handlinger får. Følgelig forbød de franske myndighetene filmen, men etter krigen har filmen vunnet ny hevd og blir sett på av mange filmkritikere og regissører som en av de beste filmene noensinne.


== Handling ==
Flyver André Jurieux lander ved Le Bourget lufthavn utenfor Paris etter å ha krysset Atlanterhavet med hans eget fly. Han blir møtt av vennen Octave, som forteller André at Christine - den østerriksk-franske adelskvinnen André elsker - ikke har kommet for å hilse på ham. André blir knust. Når en radio-reporter kommer for å kringkaste Andrés første ord etter landingen, forteller han om sin sorg og han fordømmer Christine. Hun lytter til sendingen i Paris-leiligheten sin sammen med sin hushjelp Lisette.


== Skuespillere ==
Nora Gregor som Christine, Marquise de la Chesnaye
Paulette Dubost som Lisette, Christine's hushjelp.
Marcel Dalio som Robert, Marquis de la Chesnaye. Christine's ektemann og Geneviève's elsker.
Roland Toutain som André Jurieux. EN flyver som elsker Christine
Jean Renoir som Octave. En gammel venn av Christine og André
Mila Parély som Geneviève de Marras, Robert's elsker.
Julien Carette som Marceau.
Gaston Modot som Edouard Schumacher. Lisette's ektemann.
Anne Mayen som Jackie. Niese av Christine
Pierre Magnier som en gjest ved Robert's bolig.
Léon Larive som en kokk
Henri Cartier-Bresson som en britisk tjener.
Marguerite de Morlaye som en gjest.


== Eksterne lenker ==
(en) Spillets regler på Internet Movie Database 
(no) Spillets regler hos Filmfront 
(sv) Spillets regler i Svensk Filmdatabas 
(da) Spillets regler i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Spillets regler på Allociné 
(nl) Spillets regler på MovieMeter 
(en) Spillets regler på AllMovie 
(en) Spillets regler på Turner Classic Movies 
(en) Spillets regler på Rotten Tomatoes 
(en) Spillets regler på Box Office Mojo 
Roger Ebert refleksjoner om Spillets regler Arkivert 20. september 2012 hos Wayback Machine.
Criterion Collection-essay av Alexander Sesonske Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine.
Janus Films — trailer.
Marsmåler

Marsmåler (Apocheima pilosaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne grå, litt lurvete måleren er en av de første sommerfuglene som er på vingene om våren, og kommer gjerne til utelys i mars. Som hos en del andre målere er det bare hannen som har vinger og kan fly, hunnen er praktisk talt helt vingeløs.


== Utseende ==
Hannen er en middelsstor (vingespenn 41 – 46 mm), ganske kraftig, lysgrå-spraglete måler. Vingene har oppstående skjell og virker derfor litt lurvete. Antennene er fjærformede, brystet kledt med oppstående, lysgrå hår. Forvingene er relativt store og avrundet trekantede. Bakvingene er ensfarget lysgrå. Hunnen er forholdsvis slank og langbeint sammenlignet med andre vingesløse målerhunner, kroppen er kledt med korte hår. Antennene er nesten så lange som kroppen. Vingene er redusert til knapt synlige stumper. Larven er slank, gråbrun, med spredte, oppstående, stive børster.


== Levevis ==
Hannene av denne målerarten er blant de første sommerfuglene på vingene om våren, og kan dukke opp alt i februar (januar lenger sør i Europa) om det er mildvær. Tallrikest er de i mars – april. De flyr om natten og kommer gjerne til lys. De finner hunnene ved hjelp av de fjærformede antennene som sanser feromoner som hunnene skiller ut. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg. Larvene lever på mange ulike løvtrær og busker, forpupper seg om høsten og overvintrer som puppe.


== Utbredelse ==
Marsmåleren er en europeisk art som finnes over det meste av Europa. I Norge forekommer den nord til Møre og Romsdal.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) marsmåler i Encyclopedia of Life 
(en) marsmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) marsmåler hos Artsdatabanken 
(sv) marsmåler hos Dyntaxa 
(en) marsmåler hos Fauna Europaea 
(en) marsmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Phigalia pilosaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Lepidoptera.no: Marsmåler - Faktaark, bilder, observasjoner, flygetider og kart.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Kimovsk

Kimovsk (russisk: Ки́мовск) er en by i Tula oblast i Russland. Den ligger på vannskillet mellom elvene Don og Volga, rundt 70 km sørøst for Tula.
Kimovsk ble grunnlagt under andre verdenskrig i forbindelse med intensiv utvinning av kull fra kullfeltene rundt Moskva. Sovjeterne bygget et stort antall gruver på landområdet til et kolkhoz som het Unge Kommunistiske Internasjonale (russisk: Коммунистический интернационал молодёжи, forkortet КИМ (KIM, hvorav navnet Kimovsk) og en bosetning for gruvearbeidere kalt Mikhajlovka (russisk: Миха́йловка). I 1948 ble navnet Mikhajlovka endret til Kimovsk, og den fikk bystatus i 1952.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kimovsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lyngmåler

Lyngmåler (Ematurga atomaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne arten, der hannen er brun med lyse flekker og hunnen hvit med brune tverrstriper, er meget vanlig på lynghei.


== Utseende ==

En middelsstor (vingespenn 22 – 30 mm), slank måler. Det to kjønnene er markert ulike. Hannen har fjærformede antenner, og vingene virker vanligvis mer brune enn lyse. Forvingen er lyst brungul med spredte, brune flekker, tre bølgete, brune tverrbånd og bredt brun ytterkant. Ofte er de brune tverrbåndene uregelmessige og delvis sammenløpende, noen ganger er vingen nesten helt brun. Bakvingen har vanligvis to brune tverrbånd og smalere brun ytterkant. Hunnen har trådformede antenner og vingene er nesten alltid mer lyse enn brune. Vingenes grunnfarge er brunlig hvit, og de brune tverrbåndene er smalere enn hos hannen, vanligvis forholdsvis regelmessige. Vingenes brune ytterkant er smalere enn hos hannen eller helt manglende.
Larven er meget variabel i fargen, og kan være belkt grønn eller mørkt brungrå. Den er naken.


== Levevis ==
Denne arten er knyttet til lyngheier, der den oftest er tallrik. Larvene lever på røsslyng (Calluna vulgaris), andre lyng-arter (poselyngslekta) men de kan også spise en lang rekke andre busker og urter. De voksne målerne flyr om dagen i mai – juni.


== Utbredelse ==
Lyngmåleren finnes i den palearktiske sone, inkludert det meste av Europa, Lilleasia, det vestlige Sibir, Sentral-Asia og Tibet. I Norge er den vanlig nord til den nordlige delen av Nordland.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) lyngmåler i Encyclopedia of Life 
(en) lyngmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lyngmåler hos Artsdatabanken 
(sv) lyngmåler hos Dyntaxa 
(en) lyngmåler hos Fauna Europaea 
(en) lyngmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Ematurga atomaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ematurga atomaria – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Fjellmåler

Fjellmåler (Glacies coracina) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne kraftige, grå arten er en av de sommerfuglene som går høyest opp i fjellet, den kan være ganske vanlig opp til ca. 1700 moh i Sør-Norge. Lengst i nord finnes den også ved kysten.


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 21 – 24 mm), middels kraftig, grå måler. Den ligner ikke på andre norske målere, men kan forveksles med mott (Pyralidae) av slekten Eurrhypis, som den også ofte flyr sammen med. Antennene er trådformede. Kroppen er svart og kledt med lange, utstående hår. Forvingen er askegrå, med et bredt, trapesformet, litt mørkere tverrbånd i midten, dette tverrbåndet har en oval, svart flekk. Utenfor det brede tverrbåndet er det to smale, hvite tverrstriper skilt av en litt bredere, gråbrun stripe. Noen ganger er mønsteret ganske utvisket og utydelig. Bakvingen er grå. Larven er naken, kort og tykk, purpuraktig brun med en lysere sidestripe.


== Levevis ==
Fjellmåleren er en av de sommerfuglene som går høyest i fjellet, og den forekommer i alle fall opp til 1700 moh. i Jotunheimen. Den finnes nesten utelukkende over tregrensen. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i juni – juli, men flygeaktiviteten blir ofte begrenset av kaldt vær og vind. Den mørke fargen og den tette hårkledningen gjør at arten lett tar opp varme ved å sole seg.
Larvene lever på dvergbjørk (Betula nana) og krekling (Empetrum spp.).


== Utbredelse ==
I Norge er fjellmåleren vanlig i de sentrale fjellstrøkene i Sør-Norge. Lenger nordover går den lenger ned i lavlandet og i Finnmark kan den finnes helt ut til kysten.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) fjellmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fjellmåler hos Artsdatabanken 
(sv) fjellmåler hos Dyntaxa 
(en) fjellmåler hos Fauna Europaea 
(en) fjellmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Glacies coracina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Sitronmåler

Sitronmåler (Opisthograptis luteolata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne karakteristiske, sitrongule arten er vanlig i løvskog nord til Nordland.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 32 – 37 mm), slank, sitrongul måler som ikke kan forveksles med noen andre nordeuropeiske arter. Antennene er smalt fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Kroppen er kledt med sitrongule hår. Forvingen har tre rødbrune flekker langs forkanten, der den ytterste som sitter i vingespissen er stor og trekantet. Bak de to ytterste flekkene er det uregelmessige, mørke ringer. Forvingen har også to rader av mer eller mindre tydelige, grå flekker som antyder to tverrbånd, bakvingen, som ellers er ensfarget gul, har en slik rekke. Larven er middels slank, enten gressgrønn eller brun, med en spiss, brun pukkel midt på ryggsiden. Den brune fargevarianten ligner sterkt på en avbrukket kvist.


== Levevis ==
Arten er knyttet til løvskog og hager, og larvene lever på løvtrær og busker i rosefamilien (Rosaceae), de kan også forekomme på selje (Salix caprea). Denne arten har en kompleks livssyklus som kan omfatte én generasjon per år, to-tre generasjoner per år eller også tre generasjoner i løpet av to år. Som en konsekvens av dette kan man treffe på voksne sommerfugler gjennom hele sommerhalvåret fra april til oktober, og overvintringen kan skje enten som larve eller puppe.


== Utbredelse ==
Arten finnes over hele Europa. I Norge er den vanlig nord til det nordlige Nordland.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) sitronmåler i Encyclopedia of Life 
(en) sitronmåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sitronmåler hos Artsdatabanken 
(sv) sitronmåler hos Dyntaxa 
(en) sitronmåler hos Fauna Europaea 
(en) sitronmåler hos NCBI 
(en) Kategori:Opisthograptis luteolata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Opisthograptis luteolata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Opisthograptis luteolata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Kirejevsk

Kirejevsk (russisk: Кире́евск) er en by i Tula oblast i Russland. Den ligger ved elva Olen, rundt 40 km sørøst for Tula.
Den har vært kjent siden andre halvpart av 1700-tallet som kosakk-landsbyen Kirejevskaja (russisk: Кире́евская). På 1800-tallet ble det startet utvinning av jernmalm i området. I Sovjet-tiden fikk den først status som bymessig bosetning under navnet Kirejevka (russisk: Кире́евка), og fikk i 1956 bystatus, og navnet ble da endret til det nåværende Kirejevsk.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kireyevsk, Tula Oblast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons