jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tinopsis

Tinopsis  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Tinopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tinopsis hos NCBI 
(en) Tinopsis hos The International Plant Names Index 
(en) Tinopsis hos Tropicos
Thouinia

Thouinia  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Thouinia i Encyclopedia of Life 
(en) Thouinia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thouinia hos ITIS 
(en) Thouinia hos NCBI 
(en) Thouinia hos The International Plant Names Index 
(en) Thouinia hos Tropicos 
(en) Kategori:Thouinia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thouinia – detaljert informasjon på Wikispecies
Stocksia

Stocksia  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Stocksia i Encyclopedia of Life 
(en) Stocksia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stocksia hos ITIS 
(en) Stocksia hos NCBI 
(en) Stocksia hos The International Plant Names Index 
(en) Stocksia hos Tropicos 
Stocksia (Sapindaceae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Serjania

Serjania  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Serjania i Encyclopedia of Life 
(en) Serjania i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Serjania hos ITIS 
(en) Serjania hos NCBI 
(en) Serjania hos The International Plant Names Index 
(en) Serjania hos Tropicos 
(en) Kategori:Serjania – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Serjania – detaljert informasjon på Wikispecies
Sinoradlkofera

Sinoradlkofera  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Sinoradlkofera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sinoradlkofera hos NCBI 
(en) Sinoradlkofera hos The International Plant Names Index 
(en) Sinoradlkofera hos Tropicos
Smelophyllum

Smelophyllum  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Smelophyllum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Smelophyllum hos NCBI 
(en) Smelophyllum hos The International Plant Names Index 
(en) Smelophyllum hos Tropicos 
Smelophyllum – detaljert informasjon på Wikispecies
Stadmania

Stadmania  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Stadmania i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stadmania hos The International Plant Names Index 
(en) Stadmania hos Tropicos 
Stadtmannia – detaljert informasjon på Wikispecies
Storthocalyx

Storthocalyx  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Storthocalyx i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Storthocalyx hos NCBI 
(en) Storthocalyx hos The International Plant Names Index 
(en) Storthocalyx hos Tropicos 
Storthocalyx – detaljert informasjon på Wikispecies
P.C. Jersild

Per Christian Jersild (født 14. mars 1935 i Katrineholm i Södermanlands län) er en svensk forfatter og lege. Han er æresdoktor ved Uppsala universitets medisinske fakultet og ved Kungliga Tekniska högskolan og medlem av Kungliga Vetenskapsakademien. 
P.C. Jersild ble født i en middelklassefamilie og vokste opp i Bromma. Han har arbeidet som lege, først og fremst innen psykiatri og sosialmedisin, men siden 1977 har han vært forfatter på heltid. Den første boken hans var Räknelära, som han fikk publisert i 1960, 25 år gammel. Da hadde han allerede skrevet i ti år. Hittil har han skrevet 39 bøker, som oftest med fokus på samfunnskritikk. Barnens ö er den boken han er mest kjent for, ikke minst fordi den har blitt filmatisert (1980). Den handler om den elleveårige Reine som lurer seg unna et opphold på en barnekoloni og i stedet blir værende i Stockholm. En annen nevneverdig bok er Babels hus, også den filmatisert. Den handler om den upersonlige behandlingen av pasienter på moderne sykehus. Nevnes kan også kortfilmen Badhuset (1989), som bygger på Jersilds novelle med samme navn.
Jersild har også skrevet Science Fiction-fortellinger, for eksempel En levande själ (1980), som er en monolog av en hjerne som er operert ut av kroppen.
Jersild har skrevet kronikker for Dagens Nyheter siden 1987. Han er fetter til Margareta Jersild. I 2009 ble han innvalgt i styret for förbundet Humanisterna.


== Bibliografi ==


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) P.C. Jersild – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) P.C. Jersild på Internet Movie Database 
(en) P.C. Jersild hos The Movie Database 
(sv) P.C. Jersild, fra ki.se
Handeliodendron bodinieri

Handeliodendron bodinieri er en planteart i lønnefamilien (Sapindaceae). Den er den eneste arten i sin slekt.
Den er et løvfellende tre eller busk som blir opptil 15 m høy. Bladene er håndkoblete med 5 helrandede småblad. Hovedbladstilken er 4–11 cm lang, og sidestilkene er 0,1–1,5 cm lange. Småbladene er avlange, 3–12 cm lange, og 1,5–6,5 cm brede. Begge sider av bladene har iøynefallende brune eller røde kjertler. Blomsterstanden er en 5–7,5 cm lang topp. Blomstene har 4–5 gule eller hvite kronblad. Fruktknuten har en lang gynofor. Frukten er en oransjebrun kapsel som inneholder 1–5 skinnende svarte frø.
Handeliodendron bodinieri er endemisk for Kina der den er utbredt i nordvestlige Guangxi og sørlige Guizhou. Arten vokser i skog, skogkanter, lysninger og fjellsprekker i kalkfjell 500–1200 moh.
Arten ble først beskrevet av Hector Léveillé som plasserte den i Sideroxylon. Alfred Rehder flyttet i 1935 arten til den monotypiske slekta Handeliodendron i Sapindaceae. I moderne systematikk basert på genetiske studier er Handeliodendron plassert i stammen Hippocastaneae som søsterarten til en gruppe som består av hestekastanjeslekta (Aesculus) og Billia.


== Litteratur ==
«Handeliodendron». Flora of China. Besøkt 12. mai 2019. 
« Handeliodendron bodinieri». Flora of China. Besøkt 12. mai 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) Handeliodendron bodinieri i Encyclopedia of Life 
(en) Handeliodendron bodinieri i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Handeliodendron bodinieri hos NCBI 
(en) Handeliodendron bodinieri hos The International Plant Names Index 
(en) Handeliodendron bodinieri hos Tropicos 
Handeliodendron bodinieri – detaljert informasjon på Wikispecies
Ulrich av Württemberg (hertug)

Hertug Ulrich av Württemberg (født 8. februar 1487 i Reichenweier i Elsass, død 6. november 1550 i Tübingen) etterfulgte slektningen Eberhard II som hertug av Württemberg i 1498 og ble erklært myndig i 1503.


== Referanser ==
Xanthoceras sorbifolium

Xanthoceras sorbifolium er en løvfellende busk eller et lite tre i lønnefamilien (Sapindaceae). Den er søsterarten til resten av familien og plasseres som eneste art i underfamilien Xanthoceroideae.
Den blir 2–5 m høy. Greinene er rødbrune, kraftige og snaue. Bladene er 15–30 cm lange og ulikefinnete med 4–8 par småblad. Småbladene er tilspissede, sagtannete, 2,5–6 cm lange og 1,2–2 cm brede. Undersiden er håret og oversiden snau eller håret langs midtnerven. Endesmåbladet er som regel trefliket.
Arten har hannblomster og tvekjønnede blomster på samme plante, men ikke i samme blomsterstand. Blomstene har 5 begerblad, 5 hvite kronblad og 8 pollenbærere. Frukten er en kapsel som sprekker opp i tre deler. Den inneholder svarte, skinnende frø som er 1,8 cm i diameter og minner om små hestekastanjer.
Xanthoceras sorbifolium er utbredt i nordlige Kina (Gansu, Hebei, Henan, Indre Mongolia, Ningxia, Shaanxi, Shandong og Shanxi) og i Korea. Den dyrkes av og til i hager.


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Litteratur ==
«Xanthoceras sorbifolium». Flora of China. Besøkt 24. februar 2019. 
«Sapindaceae». APWEbsite. Besøkt 24. februar 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) Xanthoceras sorbifolium i Encyclopedia of Life 
(en) Xanthoceras sorbifolium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Xanthoceras sorbifolium hos ITIS 
(en) Xanthoceras sorbifolium hos NCBI 
(en) Xanthoceras sorbifolium hos The International Plant Names Index 
(en) Xanthoceras sorbifolium hos Tropicos 
(en) Kategori:Xanthoceras sorbifolium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Xanthoceras sorbifolium – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xanthoceras sorbifolium – detaljert informasjon på Wikispecies
Charroux-klosteret

Charroux-klosteret (fransk Abbaye Saint-Sauveur de Charroux) var et benediktinerkloster i La Marche i Poitou på grensen av Aquitaine. Det ligger i en liten dal i nærheten av regionen Charente. 


== Historie ==
Det var i sin tid et av de mest betydningsfull benediktinerklostre i Frankrike i løpet av middelalderen. Det ble grunnlagt av grev Roger av Limoges i 785 og ble beskyttet av kong Karl den store.
Kirkerådet i Charroux ble holdt i 989 som ble sammenkalt under beskyttelse av hertugen av Aquitaine og greven av Poitiers, Vilhelm IV, kalt «Fierebras» (Sterk-arm).
Det ble brent i 1422 under hundreårskrigen. En av de betydelige abbedene var Jean Chaperon, virksom fra 1444 til 1473.
Under hugenottkrigen (fransk Guerres de Religion, religionskrigen) ble klosteret herjet av Roger de Carbonnière. Det ble avgjørende for institusjonen, og det ble aldri gjenopprettet. Klosteret ble helt forlatt i 1762 og det ble solgt som nasjonal eiendom i 1790 og kirken lå da i ruiner. Stein fra anlegget ble solgt som skrap, men familien Loyzeau de Grandmaison, som da eide det eneste gjenværende tårnet, sto imot truslene fra kommunen fra å få det revet som en fare for omgivelsene. På begynnelsen av 1800-tallet økte interessen for bevarelse ved Société des antiquaires de l'Ouest og anlegget ble klassifisert i 1840 da staten gikk inn som eier.


== Arkitektur ==
Den store klosterkirken ble reist på 1000-tallet som en fortsettelse av karolingske arkitekturen. Hva som er igjen viser at det omgav en storartet rotunde, en rund bygning, komponert av tre konstruksjoner som var dedikert Vår frelser. I dag er det bare et åttekantede tårn igjen av rotunden som fortsatt står. Det blir kalt for «La tour Charlemagne» (Karl den stores tårn). Kapittelhuset er fra 1400-tallet og er det eneste levningen igjen etter klosterbygningene. Den består av skulpturer fra en gotisk portal.


== Referanser ==
Dodonaea

Dodonaea  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Enkelte forskere har regnet slekten til en egen familie, Dondonaeoiceae, men denne gruppen (Dondonaeoideae) regnes i APG II-systemet (siden 2003) til såpebærfamilien.


== Eksterne lenker ==
(en) Dodonaea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dodonaea hos Fossilworks 
(en) Dodonaea hos ITIS 
(en) Dodonaea hos NCBI 
(en) Dodonaea hos The International Plant Names Index 
(en) Dodonaea hos Tropicos 
(en) Kategori:Dodonaea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dodonaea – detaljert informasjon på Wikispecies
Ian Astbury

Ian Robert Astbury (født 14. mai 1962 i Heswall, Merseyside) er en britisk musiker kjent som vokalist i The Cult.
Han var i flere band før han flyttet til Bradford og startet bandet «Southern Death Cult» i 1981. Bandet ble oppløst i 1983, og sammen med gitarist Billy Duffy, bassist Jamie Stewart og trommeslager Ray Mondo, startet han bandet «Death Cult» samme år. De byttet så navn til «The Cult».
I 2000 ga han ut soloalbumet Spirit\Light\Speed på Beggars Banquet Records.
I 2002 startet originale medlemmer av The Doors, keyboardist Ray Manzarek og gitarist Robby Krieger, en ny versjon av The Doors; «The Doors of the 21st Century» med Astbury som vokalist. De byttet så navn i 2005 til «Riders on the Storm».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ian Astbury på Internet Movie Database 
(en) Ian Astbury hos The Movie Database 
(en) Ian Astbury på Discogs 
(en) Ian Astbury på MusicBrainz 
(en) Ian Astbury på Songkick 
(en) Ian Astbury på Last.fm 
(en) Ian Astbury på AllMusic
Heftyeterrassen

Heftyeterrassen er et boligkompleks på Gimlehøyden på Frogner i Oslo. Det har adresse Thomas Heftyes gate 42. Komplekset ble gjennombruddet til Norges første kvinnelige arkitekt Lilla Hansen, og har trekk både av nybarokk og jugend.
Heftyeterrassen ble oppført av «Byggeselskapet av 1910» i perioden 1911 til 1913.  Komplekset inneholder et tredvetalls leiligheter fra 120 til 300 m².Bygningen har fire etasjer med høy kjeller, og ligger i fallende terreng. Fasadene er i pusset tegl og har høye skråtak. Fasaden deles opp av risalitter, og hjørnepartiene har høye gavler og brukket tak. Balkongene er varierte og har smijernsrekkverk.Et spesielt trekk ved Heftyeterrassen er inngangspartiene med boder (opprinnelig skiboder) innpasset i arkitekturen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heftyeterrassen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Heftyeterrassen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Mercadier

Mercadier (død 10. april 1200) var en hensynsløs fransk leiesoldat fra Provence på slutten av 1100-tallet, og leder for routiers (leiesoldater, fra fransk routier, «selskap») i tjeneste hos Rikard I av England.
I 1183 nevnes Mercadier som en leder av en gruppe leiesoldater fra Brabant i sørlige Frankrike. Han gikk i Rikard Løvehjertes tjeneste i 1184, angrep og herjet landområdene til Aimar V av Limoges. I 1188 greide han å erobre hele 17 festninger fra greven av Toulouse. Han fulgte Rikard på det tredje korstoget, men kongen sendte ham tilbake da Filip II August, den franske kongen, forlot korstoget under henvisning til sykdom. Da Mercadier og hans soldater var tilbake på engelske områder i Frankrike (Angevin-riket) forsvarte de Rikards besittelser mens kongen selv ikke var tilstede.
Etter at Rikard kom tilbake fra Midtøsten og sitt fangenskap i Tyskland ble han fulgt av Mercadier overalt som sin militære høyrehånd, reiste og kjempet ved hans side. Kongen lovpriste Mercadiers handlinger og hensynsløse dyktighet i sine brev, og belønnet ham med eiendommer som var overtatt fra Ademar de Bainac i Limousin da denne hadde dødd uten å etterlate seg arvinger en gang rundt 1190. I løpet av de ulike krigene mellom Rikard og Filip II August av Frankrike kjempet Mercadier etter hverandre i Berry, Normandie, Flandern og Bretagne. 
Da Rikard ble dødelig såret i 1199 under beleiringen av den relativt ubetydelige festningen Château de Chalus-Chabrol var det Mercadiers egen feltlege som stelte kongen. Denne legen ble av kronikøren Roger av Hoveden beskrevet som «en slakter» som bidro til at kongen døde av koldbrann. Etter at kongen var død tok Mercadier hevn ved å storme festningen, henge forsvarerne og fikk den unge bueskytteren, som hadde skutt kongen, flådd levende og hengt, til tross for at kongen på sitt dødsleie hadde gitt gutten pardon.
Mercadier gikk deretter i tjeneste av Englands nye konge, Johan av England, og herjet blant annet Gascogne og byen Angers. Påskemandag den 10. april 1200 ble han myrdet mens han var på besøk i Bordeaux for å vise sin respekt for Rikard og Johans aldrende mor, Eleanora av Aquitaine, som førte Blanka av Castilla, sin datterdatter, fra Spania for å bli gift med kong Ludvig VIII av Frankrike. Den som til slutt tok livet av Mercadier var en soldat, ansatt av Brandin, en rivaliserende kaptein av leiesoldater, også i tjeneste hos kong Johan.
En av broene i Chateau-Gaillard er navngitt etter ham.


== Litteratur ==
Mercadier, i Bibliotheque de l'Ecole des Chartes, 1st series, t. iii., ss. 417-443.
Verbruggen, J. F.: The Art of Warfare in Western Europe during the Middle Ages from the Eighth Century (Warfare in History), ss. 116-117*
Spisestedet Feinschmecker

Spisestedet Feinschmecker er en gourmetrestaurant i Oslo. Den ligger i Balchens gate 5 på Elisenberg i Bydel Frogner.
Stedet drives av Lars Erik Underthun, sølvvinner fra Bocuse d’Or i 1991. Feinschmecker hadde én stjerne i Michelinguiden fra 1991, men mistet stjernen i 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Feinschmeckers nettsider
Knut Rønbeck

Knut Rønbeck (født 19. juni 1949) er en norsk psykolog. Han er mye brukt som sakkyndig i barnefordelingssaker i rettsvesenet.
Rønbeck ble cand.psychol. i 1977 og tok doktorgraden i psykologi i 2008 med avhandlingen Konflikt og forsoning – en evalueringsundersøkelse, om barnefordeling i rettsapparatet.


== Referanser ==
Relativsetning

En relativsetning er en underordna setning som modifiserer en nominalfrase. For eksempel, i setninga Mannen som var der, er nominalfrasa mannen modifisert av relativsetninga som var der.
I mange språk innledes relativsetninger med et relativt pronomen. Det vanligste relative pronomenet på norsk er som. Det fins imidlertid en rekke andre måter å danne relativsetninger på i ulike språk. Dersom setningen ikke har et slikt pronomen, kalles den for redusert relativsetning (Mannen som jeg så på butikken var full).


== Eksterne lenker ==
(en) SIL Glossary of linguistic terms – What is a relative clause?
Kai Sjøberg

Kai Sjøberg (født 29. april 1936, død 15. september 1994) var en norsk fotballspiller og friidrettsutøver. Han spilte for Skeid og Eidsvold Turn og fikk fire kamper og scoret ett mål for det norske landslaget. Han ble dessuten norgesmester på 400 meter hekk.


== Fotballkarrieren ==


=== Skeid ===
Sjøberg ble hentet til Skeid i 1961, 25 år gammel, etter å ha scoret fem mål i en kamp for Hugin i lavere divisjoner. Han debuterte i Hovedserien den 19. mai 1961 i byderbyet mot Lyn. Sjøberg scoret begge Skeids mål i kampen, som endte 2–2.
I 1963 og 1965 vant Sjøberg cupfinalen med Skeid. Han var i 1966 også med på å ta klubbens hittil eneste seriegull. Sjøberg scoret 81 mål i løpet av 155 seriekamper for Skeid. I tillegg scoret han mange cupmål, blant annet hele seks mål da Skeid slo Raumnes & Årnes 15–0 i 1. runde 3. juni 1963.
Sjøberg var 195 cm høy og dermed en meget god hodespiller.


=== Eidsvold Turn ===
Foran 1972-sesongen flyttet Sjøberg til Gullverket, der han hadde vokst opp, og meldte seg inn i Eidsvold Turn. I hans første sesong for klubben rykket den opp til nivå to. Sjøberg avsluttet sin karriere i Eidsvold IF, som han var med og spilte opp i 4. divisjon i 1976. Han spilte for Eisvold IF så sent som i 1980. 


== Friidrettskarrieren ==
Da Sjøberg som 15-åring flyttet med familien til Oslo, meldte han seg inn i friidrettsklubben Torodd. Han ble norgesmester på 400 meter hekk i 1956, tok sølv på distansen i 1957 og bronse i 1954 og 1959. Han deltok i 14 friidrettslandskamper for Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kai Sjøberg – Transfermarkt 
(en) Kai Sjøberg – WorldFootball.net 
(en) Kai Sjøberg – EU-Football.info 
(no) Kai Sjøberg – Norges Fotballforbund 
Kai Sjøberg – Biografi på Skeid.no
Nick Griffin

Nicholas John «Nick» Griffin (født 1. mars 1959 i Barnet) er en britisk politiker, formann for British National Party og var medlem av Europaparlamentet som representant for Nordvest-England fra 2009 til 2014.
Han er utdannet jurist fra University of Cambridge med æresgrad av andre klasse. Han er også tidligere amatørbokser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nick Griffin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nick Griffin hos Europaparlamentet 
British National Partys hjemmeside
Honduras’ herrelandslag i fotball

Honduras' herrelandslag i fotball, med kallenavnet «Los Catrachos», er fotballandslaget til Honduras og styres av Federación Nacional Autónoma de Fútbol de Honduras, som ble grunnlagt i 1951.
Honduras har deltatt i tre VM-sluttspill, i 1982, 2010 og 2014. I 1981 vant laget det nord- og mellomamerikanske mesterskapet. Honduras ble invitert til å delta i Copa América 2001, og endte med å ta tredjeplassen.


== Se også ==
Honduras’ kvinnelandslag i fotball


== Eksterne lenker ==
Federación Nacional Autónoma de Fútbol de Honduras
Profil på FIFA.com
Honduras under fotball-VM
Liste over Honduras’ tropper under Fotball-VM
Honduras' kamper
RSSSFs liste over Honduras’ kamper
RSSSFs liste over honduranske spillere
El Salvadors herrelandslag i fotball

El Salvadors herrelandslag i fotball er fotballandslaget til El Salvador og administreres av Federación Salvadoreña de Fútbol. Laget har deltatt i to VM-sluttspill: i 1970 og 1982. Det ble begge gangene slått ut i gruppespillet.


== Verdensmesterskapet i fotball ==
1930 til 1934 – Deltok ikke i kvalifisering
1938 til 1950 – Trakk seg fra kvalifisering
1954 til 1966 – Deltok ikke i kvalifisering
1970 – Gruppespill
1974 til 1978 – Ikke kvalifisert
1982 – Gruppespill
1986 til 2014 – Ikke kvalifisert


== Eksterne lenker ==
  Offisielt nettsted 
(en) El Salvador national association football team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fotballforbundets offisielle hjemmeside
El Salvadors profil hos FIFA.com Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
Hermann Staudinger

Hermann Staudinger (født 23. mars 1881, død 8. september 1965) var en tysk kjemiker og professor i organisk kjemi. På 1920-tallet bevisste han at store molekyler eksisterte, og han la grunnlaget for utviklingen av blant annet gummi og plast. I 1953 fikk han Nobelprisen i kjemi for sitt arbeid innen polymer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1953 hos Nobelprize.org
(en) Hermann Staudinger hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1953
Kvensk språkråd

Kvensk språkråd er et organ som arbeider med rådgiving om kvensk språk. Det ble danna i april 2007, to år etter at kvensk fikk status som språk. Et prioritert emne er å opprette et standardisert skriftspråk basert på de ulike dialektene. Språkrådet er utnevnt av styret i Kvensk institutt.
Språkrådet behandler og sender normeringsforslag til Kvensk språkting, som er det organet som gjør endelige vedtak.
Lederen i Kvensk språkråd er Irene Andreassen, som også er statlig navnekonsulent for kvenske stedsnavn.
Det er ikke umulig at kvensk språkråd og kvensk språkting er blitt slått sammen.


== Referanser ==