jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Johann Andreas Quenstedt

Johannes Andreas Quenstedt (født 13. august 1617 i Quedlinburg i Tyskland, død 22. mai 1688 i Wittenberg) var en tysk luthersk dogmatiker. Han var en viktig eksponent for den lutherske ortodoksi, nærmere bestemt en av de siste representanter for høyortodoksien (1600–1680).


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Johann Andreas Quenstedt ble født i Quedlinburg. Faren var Ludolf Quenstedt, en av Quedlinburgs patrisiere, og kanoniker ved St. Mariakirche i Halberstadt. Moren, Dorothea, var søster til Johann Gerhard, datter av Ratskämmerer i Quedlinburg Bartholomäus Gerhard og hans hustru Margaretha Berndes. Johann Andreas ble oppkalt etter morens to brødre, Johann Gerhard og Andreas Gerhard.
Han fikk sin utdannelse på Universitetet i Helmstedt 1637-43 under Georg Calixt, og han ble påvirket av den synkretistiske retningen, men gikk siden under sine studier i Wittenberg over til den lutherske ortodoksi. Han ble uteksaminert fra Universitetet i Wittenberg i 1644.


=== Teologisk karriere ===
Ved dette universitetet foreleste han etter hvert over geografi og var adjunkt  professor ved det filosofiske fakultet 1646-49. Ordinær professor i logikk og metafysikk og assistent professor i teologi 1649-60, og ordinær professor i teologi fra 1660 til sin død.
Frukten av hans over tredve års arbeid som foreleser i teologi ved universitetet ble publisert under tittelen Theologia didactico-polemica sive systema theologicum (Wittenberg, 1685; Leipzig, 1715), et verk i henhold til den strenge standarden til den lutherske ortodoksi basert på Theologia, positiva acroamatica av Johann Friedrich König. Den betegnes som klassisk, mindre på grunn av originalitet, enn gjennom omfattende lærdom og klarhet og en utmerket sammenfatning av den lutherske ortodoksis dogmatiske arbeider. 
Han var kjent i samtiden for sin milde, irenistiske ånd og tilbakeholdenhet, samt gudfryktige lynne, som også ses i hans pastorum et instructio cathedralis (1678), hvor han råder til saktmodig å motstå heretikere, og å skille mellom fristerne og fristelsene, advarer mot pedanteri fra prekestolen, og anbefaler lesing av Johann Arndts Vom wahren Christenthum.


== Verker ==
Theologia didactico-polemica sive systema theologicum in duas sectiones didacticam et polemicam divisum. Wittenberg 1685; Frisch, Leipzig 1715, på tysk se E. Hirsch: Hilfsbuch zum Studium der Dogmatik. Berlin 1964, 4. opplag, s. 339
Ethica pastorum et instructio cathedralis. 1678
Dialogus de Patriis illustrium doctrina et scriptis virorum ... Wittenberg 1654; Wittenberg 1691
Antiquitates biblicae & ecclesiasticae.
Liber de Sepultura veterum sive tractatus de antiquis ritibus sepulchralibus graecorum, romanorum, judaeorum et christianorum. Wittenberg 1648; Wittenberg 1660
Exertationes theologicae.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Quenstedt, Johann Andreas: The Church (Theologica Didactico-Polemica, Part IV, Chapter XV: De ecclesia), Texas: Repristination Press 1999.


== Eksterne lenker ==
Studium Excitare: Biografi av Johannes Andreas Quenstedt av Caleb R. Bassett.
Brakeprisen

Ypsilonprisen, fram til 2010 kalt Brakeprisen, er en litteraturpris som siden 2000 utdeles årlig av Drammen bibliotek, i forbindelse med den internasjonale bokdagen 23. april. Prisen skal gå til forfatteren av en bok utgitt i foregående år, der enten forfatteren eller bokens handling har nær tilknytning til Drammen, Røyken, Hurum, Lier, Øvre Eiker eller Nedre Eiker.
Prisens formål er «å stimulere til leselyst, å øke oppmerksomheten om litteratur i Drammens nærområde ... og å rette oppmerksomheten mot nye og gryende forfatterskap fra byen». Den blir stemt fram av bibliotekets lånere fra en liste nominert av fem bibliotekarer.
Prisens navn henspiller ifølge bibliotekets hjemmeside på guden Brage, bydelen Bragernes (tidligere Brakernes), at ordet kan bety ener (i betydningen einer) mens vinneren også skal være ener (i betydningen vinner). Et hint til Brageprisen er også tilsiktet.


== Prisvinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brakeprisen omtalt ved Bærum bibliotek
Stompneus Point fyr

Stompneus Point fyr (afrikaans: Stompneuspuntvuurtoring, engelsk: Stompneus Point Light) er et fyr ved det nordligste punktet av Kapp St. Martins halvøy ved den vestlige inngangen til St. Helena Bay. Det 26 meter høye tårnet ble bygget i 1920. Fyret er bygget i treverk og har en pyramideform. Den er hvitmalt med en grønn lanternekuppel.


== Referanser ==
J3-klassen

J3-klassen var en japansk undervannsbåtsklasse.
Klassen var de største undervannsbåtene som ble bygget i Japan før utbruddet av krigen i Stillehavet. De var en videreutvikling av KD4-klassen med hangar- og flyarrangement som J2-klassen, og var klassifisert som junsen «krysserubåter» med høy overflatehastighet og god rekkevidde. De var utstyrt med vanntett hangar for ett sjøfly og katapult.
Størrelsen på undervannsbåtene i J3-klassen gjorde at de i overflatestilling var svært sjødyktige, hadde høy hastighet og god rekkevidde. J3-klassen var imidlertid samtidig selv sårbare da de brukte lang tid på å dykke og manøvrerte dårlig neddykket. De kunne heller ikke dykke spesielt dypt.
J3-klassen bestod av:

«I7» – Bygget ved Kure marineverft. Sjøsatt 3. juli 1935. Senket 22. juli 1943.
«I8» – Bygget av Kawasaki, Kobe . Sjøsatt 20. juli 1936. Senket 31. mars 1945.


== Kilder ==
Robert Gardiner, red. (2006). All the World's Fighting Ships 1922-1946. London: Conway Maritime Press. s. 199-200. ISBN 0-85177-146-7. 
Mark Stille (2007). Imperial Japanese Navy Submarines 1941-1945. Oxford: Osprey Publishing. s. 13-14. ISBN 978-1-84603-090-1.
Haldor Lægreid

Haldor Lægreid (født 30. mars 1970) er en norsk artist fra Tromsø som vant Melodi Grand Prix 2001 og representerte Norge i Eurovision Song Contest 2001 i København med balladen «On My Own». Han ble sist i konkurransen; balladen fikk bare tre stemmer fra Portugal.


== Karriere ==
Haldor Lægreid bodde flere steder i Nord-Norge under oppveksten. Siden kom han til Trondheim, hvor han gikk musikklinjen ved Trondheim katedralskole. Der spilte han blant annet en hovedrolle i Kiss Me Kate i regi av Arne Reitan som skolen satte opp. Han var også med i en dansegruppe i Trondheim, og etter videregående skole søkte han seg inn på Ballettakademiet i Göteborg, hvor han i tre år var med i en rekke produksjoner. Fra Sverige gikk turen til Tyskland, hvor han spilte i Cats, West Side Story, Les Misérables og uroppføringen av Sofies Verden.  
Han hadde også en rolle i Danmark, i musikalen Atlantis før han kom tilbake til Trondheim, hvor han i et år var knyttet til Trøndelag Teater og spilte i Rent, i Shakespeares Hver sin lyst, og siden som Judas oppsetningen av Jesus Christ Superstar våren 2000. Sammen med Stephen Brandt-Hansen og andre musikere arrangerte han konserten Thank You For the Music før han deltok i Hair da den ble spilt i Oslo Spektrum høsten 2000. 
Etter at han hadde vært med i Beat for beat i NRK, ble han invitert til å være med i norsk Melodi Grand Prix. Lægreid har siden hatt en karriere i Tyskland, hvor han har spilt i flere musikaler, blant annet på Apollo Theater i Stuttgart, der han høsten 2006 hadde tre roller i musikalen Elisabeth. Fra desember samme år hadde han en av hovedrollene i en musikalversjon av Roman Polański-filmen Vampyrenes natt på Theater des Westens i Berlin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eirik Linaker Berglund: Haldor Lægreid med Tyskland-suksess
Julia Tomter Midtgård: Haldor ett år etter hos teatervenn.no
Promenadekonserten 2004: Haldor Lægreid
Storbritannias Grand Prix 2006

Storbritannias Grand Prix 2006 var et Formel 1-løp arrangert 9. juni – 11. juni 2006 på Silverstone Circuit i Storbritannia. Det var det åttende løpet i Formel 1-sesongen 2006.


== Rapport ==
Fernando Alonso viste sikker kjøring, og vant som han ville på Silverstone. Michael Schumacher ble nummer to og Kimi Räikkönen sikret seg tredjeplassen.
Det ble et løp som bød på racing i noen få runder i starten av løpet. Etter hvert ble det imidlertid ganske uspennende etter at Fernando Alonso sikret seg en komfortabel ledelse.
Det var tilløp til dramatikk i starten da Scott Speed traff Ralf Schumacher og sendte ham av banen, i et forsøk på å holde seg i fart fremover skar tyskeren inn på banen igjen og rett i siden på Mark Webber. Alle tre førerne måtte gi seg. 


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===


=== Løpet ===


== Eksterne lenker ==
(en) 2006 British Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
«I7» (1935)

«I7» var en japansk undervannsbåt av J3-klassen.
Søsterskipet «I8» og «I7» var de største undervannsbåtene bygget i Japan før utbruddet av krigen i Stillehavet. De var såkalte junsen, «krysserubåter», med høy overflatehastighet, god rekkevidde og utstyrt med hangar og katapult for ett sjøfly.
«I7» hadde seks torpedorør i baugen og 20 21" torpedoer. På dekket hadde hun en 5,5" kanon. For luftvern hadde hun opprinnelig fem 13,2 mm mitraljøser, to i tvillingaffutasjer og en i en enkel affutasje. De fire i tvillingaffutasjene ble i 1943 erstattet med fire 25 mm maskinkanoner montert parvis i to tvillingaffutasjer. «I7» hadde også en vanntett hangar for ett sjøfly og en katapult på akterdekket.
«I7» var sammen med søsterskipet utplassert utenfor Hawaii under angrepet på Pearl Harbor 7. desember 1941. 17. desember ble sjøflyet hennes sendt opp for å rekognosere over Pearl Harbor. Senere opererte hun i Indiahavet, hvor hun senket et handelsskip, og utenfor Aleutene, hvor hun også senket et handelsskip.
I 1943 deltok hun i den japanske evakuaeringen av tropper fra Kiska og ble senket 22. juli utenfor Kiska av amerikanske jagere.


== Kilder ==
Robert Gardiner, red. (2006). All the World's Fighting Ships 1922-1946. London: Conway Maritime Press. s. 199-200. ISBN 0-85177-146-7. 
Mark Stille (2007). Imperial Japanese Navy Submarines 1941-1945. Oxford: Osprey Publishing. s. 13-14. ISBN 978-1-84603-090-1.
3. Liga (DFB)

3. Liga er siden 2008 det tredje høyeste nivået i tysk fotball. Ligaen er nasjonal, den omfatter hele Tyskland. 
Også de såkalte U23 lagene fra klubber høyere oppe i ligasystemet kan kvalifisere seg for denne ligaen. Her er definisjonen av et U23 lag, at maksimalt tre spillere som er mer enn 23 år den 1. juli det året sesongen starter, kan være på banen samtidig i en kamp.
For alle lag gjelder at i hver kamp må minst fire spillere i troppen tilfredsstille kravet til å være en U23 spiller. Samtidig må disse spillerne være juridisk (men ikke nødvendigvis sportlig) kvalifisert til å spille for et tysk landslag. U23-spillerne trenger ikke å være på banen under kampen, men de må i det minste sitte på reservebenken. 
Ettersom ligaen omfatter klubber fra hele Tyskland (på tysk: vom ganzen Bundesgebiet Deutschland) ville det språklig, i likehet med de to høyere ligaene i systemet, vært naturlig å bruke betegnelsen Bundesliga som en del av navnet. Grunnen til at dette ikke er tilfellet, beror på markedsføringsrettigheter. I motsetning til de to øverste ligaene, som administreres av Deutsche Fußball Liga (DFL), administreres 3. Liga av Det Tyske Fotballforbundet (DFB). Bare DFL har retten til å markedsføre navnet Bundesliga.


=== Modus ===
De to beste lagene i serien rykker direkte opp til 2. Bundesliga, mens den tredje må kvalifisere seg mot den tredjesiste fra 2. Bundesliga. De fire siste lagene rykker ned i Regionalliga som består av 5 parallelle avdelinger. 


== Resultater ==
Fet tekst indikerer at laget rykket opp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
3. Liga Deutscher Fußball-Bund (DFB)
3. Liga, kicker.de
3. Liga at Weltfussball.de
German 3.Liga (www.3-liga.com)
Løysmundhatten

Løysmundhatten (sørsamisk: Raassje) er et fjell i Verdal og Snåsa kommune i Trøndelag. Det ligger i Skjækerfjella, og består av en rundt tre kilometer lang fjellrygg som krysser grensa mellom de to kommunene. Fjellet har tre toppunkter, hvorav det sørligste har en høyde på 1 090 meter over havet og er Verdals høyeste punkt. De to andre toppene ligger i Snåsa kommune, og er henholdsvis 1 082 og 1 090 meter høye.
På ski kan man nå Løysmundhatten på en dagstur fra Vera, men til fots bør man regne med 2 dagers tur.


== Referanser ==
Nøkkelmakten

Nøkkelmakten er et teologisk begrep innen katolisismen, og dreier seg især om den stilling apostelen Peter fikk i disippelflokken, og som Peters etterfølgere, pavene, besitter på en særlig måte.Uttrykket henger sammen med Jesu ord til Simon (Peter) i Matt. 16,13-20, med fokus på vers 19a (uthevet):

Da Jesus kom til distriktet rundt Cæsarea Filippi, spurte han disiplene sine: «Hvem sier folk at Menneskesønnen er?» De svarte: «Noen sier døperen Johannes, andre Elia, og andre igjen Jeremia eller en annen av profetene.» «Og dere,» spurte han, «hvem sier dere at jeg er?» Da svarte Simon Peter: «Du er Messias, den levende Guds Sønn.» Jesus tok til orde og sa: «Salig er du, Simon, sønn av Jona. For dette har ikke kjøtt og blod åpenbart deg, men min Far i himmelen. Og jeg sier deg: Du er Peter, og på denne klippen vil jeg bygge min kirke, og dødsrikets porter skal ikke få makt over den. Jeg vil gi deg himmelrikets nøkler; det du binder på jorden, skal være bundet i himmelen, og det du løser på jorden, skal være løst i himmelen».Her tilkjennegir Jesus etter katolsk forståelse at han skal «bygge» sin kirke på Peter (det navnet Jesus i v. 18 gir Simon, er Peter / Kefas, som betyr klippe). Peter får en styringsfullmakt, og en enestående sendelse. Denne forstår den katolske kirke som en fullmakt som overdras fra Peter til hans etterfølgere (som etterhvert kalles paver), og innebærer myndigheten til å styre Kirken, og vokte den («vokt mine får», Joh 21, 15ff), til å dømme om læren og til å øve kirketukt. Katolikker tror at Kirken på jorden ledsages og styres fra himmelen (Matt 28,20) så den kan stå som sannhetens søyle og grunnvoll (1 Tim 3,15; Joh 16,13) At denne styringsfullmakten også har med syndenes tilgivelse å gjøre, fremgår av leddet etter nøkler - det du binder på jorden, skal være bundet i himmelen. Selv om det favner vidt, favner det også syndenes tilgivelse. 
Men mens nøkkelmakten er noe som Jesus gir til Peter alene, er, ifølge katolsk teologi, ikke syndstilgivelsesfullmakten som utøves av prester og biskoper som sådan forankret i nøkkelmakten. Den er jo gitt til Peter, og han er den eneste Herren uttrykkelig betrodde himmelrikets porter til. Skriftemålssakramentet anses innstiftet av Jesus etter oppstandelsen og gitt til alle apostlene - ikke bare til én (som fremgår av Joh 20,22-23). Når nøkkelmakten nevnes i samband med skriftemålet, gir det derfor mest mening i sammenhenger der det dreier seg om reguleringer knyttet til administrasjonen av skriftemålet (f.eks. dens liturgiske normal- og unntaksformer, visse bannstraffer, at en prest ikke kan absolvere fra seksuelle synder han selv har vært delaktig i, og en rekke andre ordningsspørsmål).  


== Referanser ==
AL-7

AL-7 er et sovjetisk automatgevær utviklet ved IZH tidlig på 1970-tallet.  Spesielt for AL-7 er at det bruker en mekanisme som kompenserer for noe av rekylen ved å flytte masse framover i geværet etter hvert som sluttstykket og sluttstykkebæreren går bakover under rekyl.
AL-7 ble aldri tatt i bruk av Sovjethæren.  På samme tid ble AK-74 tatt i bruk, og denne ble foretrukket på grunn av produksjonskostnadene.  Med tiden har produksjonsmetodene bedret seg, og AL-7 har fått moderne avleggere i form av AK-107 og AK-108.
Andre våpen som brukes samme rekylsystemet er AEK-971, AO-38, AKB-1 og AKB.


== Kilder ==
Genesis of the AK107 and AK108 assault rifles (engelsk)
Charlie Cutshaw og Valery Shilin: Legends and Reality of the AK
Mika (navn)

Mika er en finsk kortform av mannsnavnet Mikael, som er dannet av de hebraiske ordene micha, «hvem er som», og el, «Gud».
Mika er også noe brukt som kvinnenavn.


== Utbredelse ==
Mika er utbredt som mannsnavn. I 2008 var Mika et populært navn på jentebarn født i Israel.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Mika  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Mika  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente menn med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Mika Vainio (f. 1963), finsk artist
Mika Kojonkoski (f. 1964), finsk hopptrener og politiker


== Kjente kvinner med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Mika Boorem (f. 1987), amerikansk skuespiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Mika
(en) Think Baby Names: Mika
7. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2008

7. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2008 startet 29. mai og endte med to kamper den 1. juni 2008.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
2. divisjon avdeling 3 2008: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Sibirveien

Sibirveien eller Den sibirske rute (russisk: Сибирский тракт – Sibirskij trakt), også kjent som Moskvaveien (russisk: Московский тракт – Moskovskij trakt) og Den store veien (russisk: Большой тракт – Bolsjoj trakt), var en historisk vei som knyttet det europeiske Russland til Sibir og Kina. Byggingen av veien ble beordret av Tsaren to måneder etter inngåelsen av Nertsjinsk-traktaten, den 22. november 1689, men den startet ikke opp før i 1730 og ble fullført ført på midten av 1800-tallet. 
Den startet i Moskva som Vladimirveien og passerte gjennom Murom, Kozmodemjansk, Kazan, Perm, Kungur, Jekaterinburg, Tjumen, Tobolsk, Tara, Kainsk, Tomsk, Jenisejsk, Irkutsk, Verkhneudinsk og Nertsjinsk før den nådde sitt endepunkt i Kjakhta, en handelspost på grensen til  Kina. Veien fortsatte derfra gjennom Indre Mongolia til en port i Den kinesiske mur i Kalgan.
På begynnelsen av 1800-tallet ble veien flyttet sørover. Fra Tjumen fortsatte veien gjennom Jalutorovsk, Isjim, Omsk, Tomsk, Atsjinsk og Krasnojarsk før den løp sammen med den gamle traseen i Irkutsk. Den var en vital transportåre for samferdselen mellom Sibir og Moskva fram til slutten av 1800-tallet, da den transsibirske jernbanen overtok dens rolle.


== Kilder ==
Avery, Martha. The Tea Road: China and Russia Meet Across the Steppe. Mandarin Books, 2003. ISBN 7508503805.
Alcis

Barkmålere (Alcis spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). Navnet "barkmåler" brukes også på medlemmer av andre slekter. Alcis-artene er relativt store, gråspraglete målere, ofte ganske variable i fargen, og har larver som lever på busker og trær.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen Heteroneura
gruppen storsommerfugler
gruppen / overfamilie målere  (Geometroidea)
familien egentlige målere  (Geometridae)
underfamilien Ennominae, – 561 europeiske arter, 76 er funnet i Norge.
Slekten Alcis Curtis, 1826
Alcis bastelbergeri (Hirschke, 1908)
Strybarkmåler, Alcis jubata (Thunberg, 1788)
skogbarkmåler, Alcis repandata (Linnaeus, 1758) – en stor, lysgrå art


== Litteratur ==
Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) php
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) Alcis i Encyclopedia of Life 
(en) Alcis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Alcis hos Artsdatabanken 
(sv) Alcis hos Dyntaxa 
(en) Alcis hos Fauna Europaea 
(en) Alcis hos NCBI 
(en) Kategori:Alcis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alcis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr. [1]
Árpád

For mannsnavnet, se Árpád (navn)Árpád (født ca. 845, død ca. 907) var den andre storhertug av madjarene. 
Under Árpád bosatte mange madjarer seg på den pannoniske slette. Dynastiet som stammer fra ham styrte de madjarske stammene og senere det ungarske kongedømmet fram til 1301. Árpád er en av de første personer nevnt i ungarsk historie, hovedsakelig i verker skrevet av Leo VI og Konstantin VII, og diverse muslimske kilder.


== Biografi ==

Árpád var sønn av storhertug Álmos, leder av de madjarske stammene. Ifølge legenden ble Álmos drept under invasjonen av den pannoniske sletten, muligens i tråd med den khazanske skikken om å ofre sin leder. Etter Árpáds medhersker Kurszáns død i 904 gikk lederskapet i arv fra far til sønn helt til huset Árpáds slutt i 1301. Hans etterkommer Stefan I av Ungarn regnes som grunnleggeren av det ungarske kongedømmet.

I 894 inngikk Árpád og Kurszán en avtale med Leo VI om en allianse mot Simeon I av Bulgaria. Madjarene vant over bulgarerne våren neste år. Simeon I på sin side hadde inngått en allianse med petsjenegerne. Simeon I slo madjarerne i slaget ved Søndre Bug, og like etter angrep petsjenegerne madjarske områder, og tvang dem til å flytte vestover til den pannoniske slette, fra sitt tilholdssted kalt Etelköz, trolig mellom elva Don og Donau.
Árpád forsvinner fra skrevne kilder rundt år 907.


== Árpáds barn ==
Levente
Tarhos
Jelekh (Üllő)
Jutas (Jutocsa)
Zoltán av Ungarn (? – 947)


== Kilder ==
Lászlo Kontler: A History of Hungary ISBN 1403903174
Miklós Molnár: A Consise History of Hungary ISBN 0521667364
X-artikkelen

X-artikkelen, formelt kalt «The Sources of Soviet Conduct» (grunnene for Sovjets handlinger), ble publisert i det innflytelsesrike amerikanske tidsskriftet Foreign Affairs i juli 1947. På tross av at artikkelen ble undertegnet med «X» var det vel kjent at den var skrevet av George F. Kennan, nestleder ved USAs ambassade i Moskva fra 1944 til 1946. Artikkelen var dels basert på et telegram Kennan hadde sendt som en redegjørelse for hvorfor Sovjet ikke støttet den nylig opprettede Verdensbanken eller Det internasjonale pengefondet, også benevnt som «The Long Telegram» (det lange telegrammet), og dels på den hemmelige Clifford–Elsey-rapporten.I X-artikkelen beskrev Kennan hvordan Sovjet anså seg å ligge i kontinuerlig konflikt med de kapitalistiske land, hvordan sovjetisk aggresjon var basert på russisk fremmedfrykt og hvordan Sovjet-systemet forhindret informasjonsflyt så regimets bilde av landet og verden ble forvrengt. X-artikkelen vakte stor oppsikt og dens forslag om en oppdemning av sovjetisk innflytelse ble styrende for USAs strategi overfor Sovjet under den kalde krigen.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om The Long Telegram (engelsk)
NSC-68: U.S. Objectives and Programs for National Security
Kalomoira

Kalomoira (Καλομοίρα med greske bokstaver; født Marie Carol Sarantis, 31. januar 1985, West Hempstead, New York, USA), også kjent som Kalomira eller K-Moira, er en gresk-amerikansk sanger, kjent i Hellas og på Kypros.
Hun var med i Eurovision Song Contest 2008, der hun kom på en 3.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kalomoira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kalomoira – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kalomoira på Internet Movie Database 
(en) Kalomoira hos The Movie Database 
(en) Kalomoira på Discogs 
(en) Kalomoira på MusicBrainz 
(en) Kalomoira på Spotify 
(en) Kalomoira på Songkick