Bodil Biørn

Bodil Catharina Biørn (født 27. januar 1871 i Kragerø, død 22. juli 1960 i Oslo, armensk transkripsjon: Բոդիլ Բիորն) var en norsk misjonær, hjelpearbeider, sykepleier og jordmor. Hun var misjonær blant armenerne i Det osmanske rike (de østlige deler av dagens Tyrkia) og vitne til forfølgelsene av dette folk der.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bodil Biørn kom fra en rik rederfamilie. Hun siktet seg inn mot å bli konsertsangerinne, men fikk ved 25 års alder en religiøs kallelse, og begynte å utdanne seg til sykepleier ved Diakonissehuset i Kristiania. Hun ble i Tyskland ferdigutdannet sykepleier i 1905 og ble sendt til utlandet for misjonering av Kvinnelige Misjonsarbeidere.


=== Misjonær blant armenerne i Det osmanske rike, vitne til forfølgelsene ===
Hun arbeidet først som misjonssykepleierske i Mezereh i Kharberd-provinsen i Det osmanske rike (den østlige av dagens Tyrkia), men er særlig kjent i forbindelse med at hun derpå reiste til den osmanske byen Muş. Hun fortsatte der det arbeidet som var blitt påbegynt av tyske misjonærer og utvidet blant annet en poliklinikk til et hospital med ti sengeplasser. Hun overtok etterhvert ledelsen av stasjonen, og drev videre det barnehjem som var opprettet for piker og gutter. I tillegg var det også en skole der unge piker og gifte kvinner fikk lære å lese, skrive og regne. Sammen med henne var også den svenske hjelpearbeideren Alma Johansson.
Etter å ha opplevd krigens grusomheter på nært hold, som hun dokumenterte i sin dagbok og i fotografier, som  ødeleggelsen av hele den armenske bydelen hvor store deler av befolkningen, hennes nære medarbeidere og barna i barnehjemmet døde eller ble drept, reiste hun hjem til Norge i 1917.


=== I Armenia og i Syria ===
Hun tok seg også av armenske foreldreløse i Libanon og Konstantinopel.
I 1921 reiste hun til den nyopprettede armenske republikk, nærmere bestemt til Alexandropol (nå Gjumri), og startet et barnehjem, ved navn Lusaghbyur, for penger som var innsamlet i Norge. Hun ble kastet ut derfra av bolsjevikene i 1924, rett etter at Armenia var blitt del av Sovjetunionen. Bolsjevikene tillot ikke kristne organisasjoner å drive barnehjem og misjonering.
Etter dette reiste Biørn videre til Aleppo i Syria og opprettet et nytt barnehjem og en poliklinikk som hun drev til 1934 da hun reiste hjem til Norge for godt.


=== Innsats for armenerne hjemmefra Norge ===
Helt til sin død fortsatte hun, gjennom innsamlinger, avisartikler og foredrag, sin humanitære innsats for å hjelpe armenske flyktninger og foreldreløse barn som hadde overlevd første verdenskrig og tvangsdeportasjonen i 1915.


== Bodil Biørns fotografier ==
Bodil Biørns fotografier fra flere tiårs opphold i Armenia og tilstøtende områder er tilgjengelige hos Riksarkivet.


== Minnesmerker ==


=== Minnesmerke i Kragerø ===
Et minnesmerke over Bodil Biørn ble 29. mai 2004 avduket foran Kragerø rådhus. Bodil Biørn hadde bodd i denne bygningen under sin oppvekst, den gang huset tilhørte Biørn-slekten.
Minnesmerket er en stor sten fra Aleppo med bronserelieff og en plate med inskripsjonen

Her bodde en stor norsk filantropMisjonær Bodil Catharina Biørn
Født i Kragerø
27. januar 1871 – 22. juli 1960
Hun viet sitt liv til hjelp for armenske flyktninger og foreldreløse barn som overlevde det ottomanske folkemordet i begynnelsen av det 20. århundre.
Gitt av armenske overlevende i Aleppo.

Det ble skjenket til Kragerø kommune av en gruppe armenere, i samarbeid med Bodil Biørns sønnesønn Jussi Flemming Biørn, i takknemlighet over Bodil Biørns innsats i Armenia for å hjelpe befolkningen der under den ottomanske tvangsdeporteringen.


=== Minneplate i Jerevan i Armenia ===
Sommeren 2008 ble det avduket en minneplate over Bodil Biørn ved The Armenian Genocide Museum-Institute i Jerevan.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Historien om Bodil Biørn, nettsider på Riksarkivets nettsted
Med Guds blikk i Armenia, artikkel publisert 2. august 2009 på forskning.no av journalist Mia Kolbjørnsen
Inger Marie Okkenhaug: En norsk filantrop. Bodil Biørn og armenerne 1905-1934, Portal förlag 2016
Svante Lundgren & al: Folkmord, flyktingar och fortlevnad. Tre skandinaviska kvinnors arbete för armeniska kvinnor och barn, Artos förlag 2020


== Eksterne lenker ==
«Med Guds blikk i Armenia», artikkel fra forskning.no