jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Francis An Shuxin

Francis An Shuxin (født 16. juli 1949 i Kina) er katolsk biskop av bispedømmet Baoding i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. 


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Han ble presteviet 1. juli 1981 som prest i den kinesiske katolske undergrunnskirke. I 1982 ble han dømt til tre års reform ved arbeid, og ble løslatt i 1985. Mellom 1985 og 1993 ble han gjentatte ganger arrestert og løslatt. 


=== Biskop ===
Den 2. mai 1993 ble han gjort til hjelpebiskop for Baoding. 
I 1995 ble filmbilder av ham sammen med undergrunnsseminarister fra Baoding vist på fransk fjernsyn. Dette vakte de kinesiske myndigheters fornyede oppmerksomhet, ettersom presteseminaret ikke var autorisert av myndighetene. 
Han ble arrestert i et politiraid den 9. oktober 1997 av de kinesiske myndigheter. Det antas at Jiang Zemin hadde personlig godkjent det politiraidet som ble gjennomført mot undergrunnspresteseminaret i Baoding, som biskop An hadde vært leder for. Seminaret ble oppløst og prestene i undervisningsstaben arrestert.  
Under qingmingfesten i 1998 ble han bragt av det offentlige sikkerhetsbyrå til et møte med sin 90-årige mor, som var blitt syk. Deretter ble han ført til ukjent sted, og så hørte man ikke mer om ham på nesten ti år.
Han ble løslatt etter ti år, den 24. august 2006.Løslatelsen kan ha skyldtes at biskopen ville tillate at regjeringen fra sin side anerkjente ham som offisiell biskop, så lenge han selv ikke ble forsøkt tvunget til å melde seg inn i Den kinesiske katolske patriotiske forening. Den 7. august 2010 ble han i en seremoni i domkirken innsatt i embedet som biskop av Baoding – det innebærer at myndighetene godtar at han er «offisiell» biskop der. 
Byprefekturet Baoding er et av de områder i Kina der den katolske befolkningsandel relativt sett er høyest.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Erkebiskop Mario Zanin (1890-1958) *1934
Kardinal Paul Yü Pin (Yu Bin) (1890-1958) *1934
Erkebiskop Giuseppe Ferruccio Maurizio Rosà, O.F.M. (1888-1961) *1946
Biskop Peter Joseph Fan Xueyan (1907-1992) *1951
Biskop Francis Zhou Shanfu (Zhou Fangji) (1915-1989) *1981
Biskop Peter Liu Guandong (1919-2013) *1982
Biskop Francis An Shuxin


== Referanser ==
Nanshi

Nanshi (kinesisk: 南市区; pinyin: Nánshì Qū, «sørdistriktet») er et bydistrikt i byprefekturet Baoding i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 72,25 km² og teller 239 200 innbyggere (2002). 


== Eksterne lenker ==
Infoside
Skaubygda Idrettslag

Skaubygda IL er et idrettslag i Frogn i Akershus. Idrettslaget stiftet 9. februar 1970, og disponerer en grusbane for fotball og klubbhus. Begge deler ligger på Dalbanen nær Brevik i Nordre Frogn. Grusbanen ble bygget i 1988 og klubbhuset i 1999. Etter at fotballbanen ble byd i 1988, meldte idrettslaget seg inn i Norges Idrettsforbund og Norges Fotballforbund. De to største arrangementene idrettslaget gjennomfører er en årlig terrengløpkarusell og terrengløpet Skaubygdaløpet. Idrettslaget har per 2008 kun fotballag i aldersbestemte klasser. I 2019 spiller seniorlaget i 8. divisjon.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Dalbanen - Nordic Stadiums
Signe Amundsen

Signe Amundsen Finsland (født 9. juni 1899, død 13. mai 1987)
var en norsk operasanger.
Hun studerte med Mimi Hviid og ble under debuten i Gamle Logens store sal (1920)
oppdaget av den gjestende Nellie Melba.  Hun brakte  Signe
til Roma og videre studier hos Rosina Storchia og
debut på Teatro Reale (i dag Teatro dell'Opera di Roma som Norina i
Don Pasquale, deretter som Rosinen i Barbereren i Sevilla (1925).
Etter et par roller gikk hun til Milano og studerte under
dirigenten Antonio Votto og gjestespill for La Scala-ensemblet som
Aïda.  I Paris lærte hun en god del av
Bernardi og gjestespilte for Opera Comique som Santuzza i Cavalleria rusticana.
Derpå fulgte prosjekter i 
Nice (mer Aïda), 
ved vårt eget Nationaltheatret som standin for Kirsten Flagstad i Lohengrin (1929),
Amsterdam (Amelia i maskeballet),
Antwerpen (Maddalena i Andre Chernier).
Amundsen kontraherte med Stockholmsoperaen (1931) som
Violetta i La traviata og
mot Jussi Bjørling i, ja, Aïda.
Etter et giftermål med journalist Anders Finsland (1942) gikk hun
over til å bidra som musikkjournalist i kringkastingen, samt inn som styremedlem
i Norges operaforbund.  Som pedagog var hun lærer for Eva Gustavson.
Hennes bilde er inngravert i minnemonumentet etter
Vincenzo Bellini på hans hjemsted Catania, der hun tidligere
var Agense i Beatrice di Tenda.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Signe Amundsen hos Sceneweb
Unni Bugge-Hansen

Unni Bugge-Hansen
(født 28. mars 1910 i Arendal,
død 6. juli 2007) 
var en norsk operasanger.Hun studerte med Mimi Hviid i Christiania og debuterte i 1936 i Universitetets Aula.  Over i Sverige studerte hun hos Andrejeva von Skilondz og var ved Stockholmsoperaen 1939–46.
På 50-tallet fortsatte hun å opptre i kringkastingen, samt startet sitt virke som lærer ved Musikkonservatoriet i Oslo som varte fra 1954 til 1973.  
Hun opptrådte også mye med pianistene Robert Levin og Sverre Jordan.


== Premier ==
Statens kunstnerstipend for eldre fortjenstfulle.


== Referanser ==
Kazimir Vilnis

Kazimir Vilnis (født 1907 i Nautreni nær Rezekne i Guvernementet Kostroma i Tsarrussland, død 27. januar 1998 i Sverige) var en katolsk prest som virket i Latvia og Sverige.


== Liv og virke ==
Han studerte filosofi og teologi i Riga og i Kaunas i Litauen og ble presteviet i Riga i 1933. Året etter fikk han i oppdrag å opprette en katolsk menighet i et nybygd område i utkanten av Riga og der bygge en ny kirke. Det skulle drøye til 1943 før kunne innvies i den da okkuperte byen.
Under annen verdenskrig hjalp Vilnis mange jøder i sikkerhet fra nazistene.
I 1944 ble han nødt til å flykte til Sverige der han fortsatte sin gjerning frem til sin død i 1998. Han var særlig aktiv blant latviske flyktninger og en sentral skikkelse i de latviske eksilforeningene i Sverige. 
I 1948 ble han sogneprest i Eskilstuna, der han så til at en villa ble innkjøpt om ombygd til katolsk kirke. I 1965 ble han sogneprest for den katolske menighet i Dalarna, først stasjonert i Ludvika, senere i Falun. Med egeninnsamlede midler fikk han til et kirkebygg: Den Gode Herdens kyrka, som ble innviet i 1973. Vilnis så også til at Birgittasøstrene grunnla et kloster med gjestehjem i Falun og var den som bygde opp leirgården Vilnisgården og dets kapell i Sågmyra.
Den 26. september 2008 ble han tildelt posthumt utmerkelsen Rettskaffen blant nasjonene fra Yad Vashem, kunngjort av Israels ambassadør i Latvia.


== Referanser ==


== Kilder ==
Kazimir Vinis – "rättfärdig bland folken", artikkel i Katolsk Magasin 2008:10.
http://www.signum.se/signum/template.php?page=read&id=3797 artikkel i Signum 2008:4
EM i friidrett 1946 – 400 meter menn

Øvelsen 400 meter menn ved EM i friidrett 1946 ble avholdt på Bislett stadion i Oslo, Norge 22. og 23. august 1946.Norge var ikke representert i øvelsen.


== Rekorder ==
Mesterkskapsrekord før denne konkurransen:

Det ble ikke satt noen ny mesterskapsrekord i øvelsen.


== Finalen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater1
Resultater2
Norske EM-deltakere
Rita Drangsholt

Rita Drangsholt Christensen
(født 18. mars 1917 i Valen i Kvinnherad, død 26. juli 2012 i Bærum)
var en norsk operasangerinne, opplært av Mimi Hviid, men
mest kjent som popsanger med tidlig radioopptreden (1934).  Rita Drangsholt og Tutta Rolf var de første norske kvinnelige grammofonplateartister som
ble bestselgere.  Hun solgte meget på 1930-tallet og
var ofte å høre i radio med
de over førti innspillingene hun stod bak.
Hun turnerte landet rundt i Jens Book-Jenssens busselskap.
I NRKs radioprogrammer deltok hun ofte sammen med Rolf Kirkvaag og ledet
selv Før gullplatens tid og Ukens artist.  Flere konserter
ble gitt, akkompagnert av orkestre og artister som
Ragnar Danielsen, Frank Hansen, Bjarne Amdahl og Robert Levin.
Rita Drangsholt var bosatt på Høvik, men tilbrakte sine 3 siste år på Stabekk bo- og behandlingssenter.


== Utgivelser ==
Når det går mot vår (Rex (plateselskap), 1937)
Jeg elsker kun violer (Rex, 1937).  Med Willie Vieths Bristolorkester.
Jeg er jo bare en kvinne (Columbia),
Sigøynerfiolinen (Columbia),
Det er så skønt
Amour, amour
Kjærlighetens gamle sang av J. Lemkow og Peter Magnus, innspilt med Øivind Berghs Bristolorkester


== Referanser ==
Hallucinating Anxiety

Hallucinating Anxiety er det første studioalbumet til det norske death metal-bandet Cadaver, utgitt i 1990. 


== Sporliste ==
«Tuba (Intro) / Ignominious Eczema» (5:09)
«Corrosive Delirium» (2:56)
«Erosive Fester» (2:42)
«Hallucinating Anxiety» (3:44)
«Cannibalistic Dissection» (2:46)
«Hypertrophyan» (3:18)
«Petrified Faces» (2:40)
«Innominate» (3:32)
«Twisted Collapse» (2:19)
«Abnormal Deformity» (3:18)
«Maelstrom» (3:29)
«Mental Abherrance» (2:38)
«Bodily Trauma» (4:10)


== Artister ==
Anders «Neddo» Odden – gitar
René «Dust Lust» Jansen – bass
Ole Bjerkebakke – trommer


== Kilder ==
Hallucinating Anxiety hos Encyclopaedia Metallum


== Eksterne lenker ==
(en) Hallucinating Anxiety på Discogs 
(en) Hallucinating Anxiety på MusicBrainz 
(en) Hallucinating Anxiety på Spotify
Ruth Stephansen-Smith

Ruth Stephansen-Smith 
(født 23. mars 1898,
død 15. januar 1995)
var en norsk operasanger (sopran).
Etter debuten i Universitetets Aula (1924)
studerte hun videre
hos Raimund von zur-Mühlen i London (1925),
den norske Borghild Langaard (1926) og
Mimi Hviid (1926).Hun var engasjert ved Stora Teatern i Göteborg (1932),
gjestet Det Kongelige Teater i København, utover å ha
roller ved Nationaltheatret, Søilen Teater og Centralteatret.
Et tannlege-uhell (1938) ga henne en lammelse som stoppet hennes operale karriere.


== Referanser ==
EM i friidrett 1950 – 400 meter menn

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen 400 meter herrer ved EM i friidrett 1950 i Brussel, Belgia. 
Norge var ikke representert i øvelsen.


== Rekorder ==
Mesterkskapsrekord før denne konkurransen:

Det ble satt ny mesterskapsrekord under konkurransen:


== Finalen ==


== Eksterne lenker ==
Resultater1
Resultater2
Norske EM-deltakere
Andrejeva von Skilondz

Adelaïde Andrejeva von Skilondz 
(født 1882, i Sankt Petersburg
død 1969 i Stockholm)
var en svensk/russisk operasanger (sopran) og sangpedagog, mest kjent fra
sitt virke i Sverige.


== Biografi ==
Andrejeva von Skilondz var datter av oberst Leo Andrejeff og Adelaide Christman. Allerede ved seks års alder behersket hun flera av Beethovens sonater og fikk utdannelse til konsertpianist av Feliks Blumenfeld ved Musikkonservatoriet i St. Petersburg. Deretter studerte hon komposisjon for Anatolij Ljadov og harmonilære for Nikolaj Rimskij-Korsakov. Hun fikk gode karakterer og foreldrene spanderte en utenlandsreise på henne. Skilondz valgte Sverige og på en resa til Norrland fikk hun rådet å utvikle sin vakre sångstemme. 


=== Karriere ===
Andrejeva von Skilond debuterte ved Mariinskij-teatret (1908) som den første tsaritsa Shemanka i Nikolaj Rimskij-Korsakovs Coq d'Or.  Derpå var hun ved operaen i Berlin (1910–14) og debuterte i Giacomo Meyerbeers opera Hugenottene. Mellom 1912 och 1913 ble det spilt inn grammofonplater med hennes arier, blant annet Nattens dronning og arian i Romeo og Julie. Andra kjente roller var Gilda i Rigoletto, Violetta i La traviata samt Lakmé og Tatjana i Eugen Onegin. 
Ved krigsutbruddet 1914 ble Skilondz sendt til Sverige på gjesteopptreden. Hun fikk kontakt med Kungliga Operan, men trivdes ikke der, så hun reiste till operan i Helsingfors. Høsten 1915 vendte hun tilbake til Stockholm og debuterte som Rosina i Barbereren i Sevilla. Anna Oscàr ved Stockholmsoperan døde i september så det ble et tomrom i repertoaret som Skilondz kunne fylle. Under åtta år medverkade hon i 250 operaföreställningar, hvorav 37 som Nattens dronning


=== Sangskole ===
Andrejeva von Skilondz gikk til Kungliga Teatern og virket noen år. Hun studerte til Litt.et.art. (1917) før hun viet seg til sangpedagogikken (1922–). Hun virket også som sangpedagog, åpnet sangskole i sitt magnifike bosted på Strandvägen og tok imot elever hver dag mellom klokken ti og fem. Blant hennes elever var Elisabeth Söderström, Kerstin Meyer, Kerstin Dellert, Isa Quensel, Stina-Britta Melander, Ruth Moberg, Inga Sundström og Eva Prytz. Tilogmed menn søkte sig til hennes sangskola, blant anntt tenorena Arne Ohlson, Gösta Björling og Carl Gustaf Svingel samt Carl-Axel Hallgren (baryton) og Kim Borg (bass).


=== Senere år ===
Andrejeva von Skilondz var forbildet til rollefiguren Luiza Cabral, spilt av Isa Quensel i Sigfrid Siwertz' film "Glasberget".
Når hun ikke orket mer, ble hun tatt hånd om av en russisk emigrant, den pensjonerte ASEA-ingenjören Nikolej Soloviev. Skilodz døde den 5. april 1969 og ble begravd på Skogskyrkogården. Etter hennes død valfartet Soloviev hver dag til hennes grav med blomster.


== Premier ==
Andrejeva von Skilondz mottok Litteris et Artibus 1917.
Kungliga Musikaliska Akademien innvalgt som utenlandsk "ledamot" 1921 og ble overflyttet til svensk "ledamot" i 1930 (nr. 601).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrejeva von Skilondz på MusicBrainz 
(en) Andrejeva von Skilondz på Spotify
Alexander Ploner

Alexander Ploner (født 10. juli 1978 i St. Vigil) er en italiensk alpinist.
Ploner startet i slalåm, storslalåm og Super-G. Karrierens beste resultat var tredjeplassen i verdenscuprennet i Kranjska Gora.


== Meritter ==
Tredjeplass i verdenscuprenn i storslalåm i 2004
Deltakelse i OL 2002 i Salt Lake City, der han kjørte ut i andre omgang av storslalåmrennet
Deltakelse i OL 2010 i Vancouver, der han oppnådde en 18.-plass i storslalåm
Tre seire i europacuprenn
Ti seire i FIS-renn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Ploner – Olympedia 
(en) Alexander Ploner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alexander Ploner – FIS (alpint) 
(en) Alexander Ploner – ski-db.com
Igor Meyer

Igor Meyer (født 1966 i Bergen) er en norsk kunstner, terapeut og foredragsholder.
Meyer debuterte i 2008 som forfatter med boken Powder to the People på Fritt forlag.


== Eksterne lenker ==
Igor Meyers offisielle nettsider
Yanshi

Yanshi (kinesisk: 偃师; pinyin: Yǎnshī) er et byfylke i byprefekturet Luoyang i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 806 738 innbyggere i 1999.Elven Yi renner inn i elven Luo i dette byfylket.


== Kulturminner ==
I landsbyen Erlitou 二里头村 i storkommunen Zhaizhen ligger det arkeologiske funnstedet for Erlitoukulturen, en bronsealderkultur. 


== Administrative enheter ==
Yanshi består av 13 storkommuner og tre kommuner:

Storkommunen Chengguan (城关镇), sentrum, fylkesregjeringens sete;
Storkommunen Shouyangshan (首阳山镇);
Storkommunen Dianzhuang (佃庄镇);
Storkommunen Zhaizhen (翟镇镇);
Storkommunen Yuetan (岳滩镇);
Storkommunen Guxian (顾县镇);
Storkommunen Goushi (缑氏镇);
Storkommunen Fudian (府店镇);
Storkommunen Gaolong (高龙镇);
Storkommunen Koudian (寇店镇);
Storkommunen Pangcun (庞村镇);
Storkommunen Licun (李村镇);
Storkommunen Zhuge (诸葛镇);
Kommunen Shanhua (山化乡);
Kommunen Mangling (邙岭乡);
Kommunen Dakou (大口乡).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 310 går gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Linzhou

'Linzhou (kinesisk: 林州; pinyin: Línzhōu) er et byfylke i byprefekturet Anyang i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det var tidligere et vanlig fylke (xian), ved navn Linxian.
Befolkningen var på 971 111 innbyggere i 1999.Hongqikanalen (Røde Fane-kanalen) ligger i dette området. Det gjør også det katolske valfartsstedet Tianjiajing. Energi til lokal industri forsynes fra Linzhou kullkraftverk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Linzhou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Uli Spieß

Ulrich «Uli» Spieß (født 15. august 1955 i Innsbruck) er en tidligere østerriksk alpinist. Han er sønn av Erika Mahringer og bror av Nicola Spieß (gift Werdenigg).
I løpet av karrieren vant Uli Spieß to utforrenn i verdenscupen, og hadde ytterligere fire pallplasseringer. I utforcupen sammenlagt kom han som best på 4.-plass (sesongen 1980/81). Han bor i Mayrhofen i Zillertal og driver skiutleie, en restaurant og en kafé/bar.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Uli Spieß – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Uli Spieß – FIS (alpint) 
(en) Uli Spieß – ski-db.com 
Uli Spieß' hjemmeside
Joseph Ye Yinyun

Joseph Ye Yinyun (kantonesisk: Yip Yam-Wan; født 1903 i Kina, død 13. mars 1990) var myndighetsutnevnt katolsk biskop i erkebispedømmet Guangzhou i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.


== Liv og virke ==
Ye Yinyun hadde de siste årene som prestestudent ved seminaret i Aberdeen i Hongkong fra 1931 til 1934. I 1934 ble han presteviet i Hongkong.
Han virket blant annet i Shenzhen, som den gang var en by av beskjeden størrelse. Da han dro derfra i 1957, opphørte gudstjenestelivet – og ble ikke gjenopptatt igjen før i 1989.Bishop Ye ble uten pavelig mandat vigslet til biskop av Huiyang i provinsen Guangdong i 1962, med erkebiskop Ignatius Pi Shushi som hovedkonsekrator. Bispedømmet Huiyang var opprettet av de kinesiske myndigheter og dekket de deler av bispedømmet Hongkong som lå nord for den britiske kronkoloniens grense mot Fastlands-Kina, og noen andre mindre deler av Guangdong.
Han ble gjort til biskop av Guangzhou etter at erkebiskop Dominic Tang Yee-ming i 1981 ble definitivt hindret i å komme tilbake til bispedømme fra Hongkong, der han var til medisinsk behandling. Vatikanet hadde ikke gitt noen apporbasjon til at biskop Ye skulle overta. Bispedømmet Huiyang opphørte samtidig de facto, ettersom myndighetene ikke sørget for noen ny biskop der, men lot biskop Yu beholde ansvaret.Biskop Ye var også lenge president for provinsen Guangdongs avdeling av den regjeringskontrollerte kinesiske patriotiske forening, men ble i 1987 avløst av biskop Cai Tiyuan av Shantou.
Erkebiskop Tang svarte i 1987 til en journalist i Hongkong at han ikke forsøkte å gjøre seg gjeldende i Guangzhou, fordi det ville sette biskop Ye i forlegenhet.Biskop Ye døde i mars 1990 bare uker før han skulle ha ordinert James Lin Bingliang til koadjutorbiskop med etterfølgelsesrett i Guangzhou.  Da han døde, hadde Gunagzhou anslagsvis  4.400 katolikker, syv prester, og ti nonner med 14 noviser.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi var:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Erkebiskop Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Ye Yinyun (1903-1990) *1962


== Referanser ==
Huiyang

Huiyang (kinesisk: 惠阳区; pinyin: Huìyáng Qū) er et distrikt i byprefekturet Huizhou i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 609 707 innbyggere i 1999.Huiyang er fødeby til en av den kinesiske revolusjons militære ledere, Ye Ting.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens sider
Kråketona

Kråketona er en tettbebygt høyde nordøst for Flekkefjord og et bystrøk ca. 2 kilometer nordøst for Flekkefjord. Adkomst med bil er fra Drangeid, mens gående har en snarvei ned til Austadvika, (slik at det er ca. 1500 m. å gå til sentrum, men skolevei ca. 1 km.).
Kråketona var opprinnelig utmark, tildels brukt til sauebeite, på et platå med litt jordsmonn på toppen av stein og sand som var igjen etter istiden. Hunkjønnsordet to ble i denne delen av sørvestlandet til ton, og betyr "gressflekk mellom steiner og kjørr".
Området ble bygd ut fra ca. 1970, ved at der ble anlagt infrastruktur som vei, vann, strøm m.m. 
Det er fortsatt en del skog på nordøst- og østsiden av Kråketona, men en stor del er omgjort til boligområde.
Kråketonas gater er navngitt etter fuglenavn:

Kråketonveien
Lerkeveien
Stareveien
Meiseveien
Trosteveien
Småfugleveien
Sisikveien
Linerleveien


== Referanser ==
Jan Njerve

Jan Thomas Njerve (født 7. juni 1927 i Porsgrunn, død 17. november 2014) var en norsk billedkunstner.
Han er mest kjent for sine portrettmalerier, deriblant tyve bilder av våre kongelige, som bilde av kong Olav i Oslo rådhus, i Sjømannskirken i København, i Balliol College i Oxford, og i Stortinget (1983); kong Harald i Bergen Militære Samfund og dronning Sonja i Sjømilitære Samfund.  Ellers henger bilde av Gunnar Sønsteby i Forsvarsdepartementet og av Wenche Foss i Drammen Teater.
Kongelig Norsk Seilforening har et portrett av Kronprins Harald (1989) avduket av Kong Olav V i 1989. Han har også en omfattende landskapskunst og var representert i Nasjonalgalleriet allerede i 1960.
Njerve var utdannet under Jean Heiberg ved Statens kunstakademi (1946–48).  Av andre oppdrag kan nevnes scenografi til Madama Butterfly (1963).
Han var gift med operasangeren Kari Frisell.


== Referanser ==
Artur Kotenko

Artur Kotenko (født 20. august 1981 i Tallinn) er en estisk fotballspiller som spiller for den finske klubben FF Jaro. Han er målvakt, og har nesten 20 landskamper for Estland. Keeperen som spilte for Sandnes Ulf i 1.divisjon i 2007 signerte den 17. februar 2009 en avtale som gjorde ham til Viking-spiller ut 2010-sesongen.  Der var han reservekeeper for klubben i den norske Tippeligaen fra 2009 til 2010 og fikk to kamper for klubben. Kotenko har vært på prøvespill i den engelske klubben Nottingham Forest. Fra 1. juli vil han spille for AEP Paphos FC i Kypros.


== Tidligere klubber ==
FC Lantana Tallinn
Karhu Kauhajoki
FC Levadia Maardu
FC Levadia Tallinn
Sandnes Ulf


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Artur Kotenko – UEFA 
(en) Artur Kotenko – Transfermarkt 
(en) Artur Kotenko – national-football-teams.com 
(en) Artur Kotenko – WorldFootball.net 
(en) Artur Kotenko – FootballDatabase.eu 
(en) Artur Kotenko – Soccerway 
(en) Artur Kotenko – EU-Football.info 
(en) Artur Kotenko – Estlands fotballforbund 
(en) Artur Kotenko – FBref 
Levadia FC-profil
Sandnes Ulf-profil