jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Karl-Arne Johannessen

Karl-Arne Johannessen (født 30. juni 1952 i Bergen) er en norsk idrettsleder og lege. Han er en tidligere president i Norges Håndballforbund og virket i to perioder (1999–2004 og 2009–2015), og i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (2004–2007). Han var president i Håndballforbundet også en periode før han tok over NIF etter Kjell O. Kran. Han trakk seg fra jobben som president i NIF av helsemessige årsaker ett år før tiden. Johannessen representerte først Tertnes IL (1999–2003) og deretter Askøy HK (2003–2004) i sin første presidentperiode i håndballforbundet, men i siste håndballpresidentperiode var det Gjerdrum Idrettslag han representerte.
Han var administrator også innen helsevesenet, og var adm. direktør ved Ullevål universitetssykehus fra 1997–2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Karl-Arne Johannessen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Karl-Arne Johannessen – Olympedia
J.Th. Lundbye

Johan Thomas Lundbye (født 1. september 1818 i Kalundborg, død 25. el. 26. april 1848) var en dansk kunstmaler. Bror av krigsminister C.C. Lundbye.
Lundbye startet sin utdannelse som 14-åring i lære hos maleren J.L. Lund. Han fikk også privatundervisning av dyremaleren Chr. Holm. Han ble elev på Kunstakademiet i 1835, men sluttet etter relativt kort tid for å utdanne seg på egen hånd. Han var på reiser i Europa i store deler av 1845–1846 for å studere og få inspirasjon. Lundbye hadde vært sykelig i store 
deler av oppveksten og dro dette med seg inn i voksen alder, hvor han var plaget av kronisk depresjon. Da hans samtidige kunstnerkolleger samlet seg i København, dro han seg tilbake og bosatte seg på landet.

Da Første slesvigske krig tok til i 1848, meldte han seg frivillig til hæren. Omstendighetene tyder på at han ikke planla å vende hjem igjen. Han ble funnet skutt ved Bedsted i Tønder, og det er et åpent spørsmål om han ble drept av et vådeskudd eller om han tok sitt eget liv. Lundbye var 29 år gammel da han døde. 
Lundbye etterlot seg ca.1500 tegninger og akvareller, de fleste er nå i Den Hirschsprungske Samling. Ved museet finnes også skisseboken hans «Trolddom og huletanker» som ble utgitt i faksimileutgave i 1953.Lundbye var forlovet med Georgia, datter av J.F. Schouw. Hun giftet seg senere med Lundbyes venn P.C. Skovgaard.


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) J.Th. Lundbye på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Guide til dansk guldalder
Dansk biografisk Lexikon Lundbye


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Thomas Lundbye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Poul Engberg-Pedersen

Poul Engberg-Pedersen (født 20. november 1953) er en dansk statstjenestemann. Han var fra 2005 til 2010 direktør for Norad, det norske Direktoratet for utviklingssamarbeid.
Engberg-Pedersen er utdannet med doktorgrad i økonomisk planlegging og statsvitenskap fra Roskilde Universitet.Han har vært administrerende direktør for Centre for Development Research i København og har arbeidet i FN, FNs høykommissær for flyktninger i Addis Abeba og for Verdensbanken. Engberg-Pedersen har også medvirket i evalueringskomitéer for UNICEF, FNs utviklingsprogram, FNs organisasjon for industriell utvikling, Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen, DANIDA og Southern African Development Coordination Committee. I Norge har han også sittet i programstyrer i Norges forskningsråd.


== Referanser ==
Andris Bērziņš (statsminister)

For politikeren med samme navn som er valgt til Latvias president, se Andris BērziņšAndris Bērziņš (født 4. august 1951 i Riga) er en latvisk politiker for partiet Latvijas Ceļš. Han var Latvias statsminister fra 5. mai 2000 til 7. november 2002. Fra 1993 til 1994 var han arbeidsminister, deretter visestatsminister og velferdsminister til 1995. Han var ordfører i Riga i årene 1997 to 2000.


== Referanser ==
Jan Erik Rekdal

Jan Erik Rekdal (født 10. februar 1951) er en norsk lyriker og litteraturviter. Han er professor i keltiske språk og kultur ved Institutt for lingvistiske og nordiske studium, Universitetet i Oslo og har oversatt irsk litteratur til norsk.Rekdal er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.


== Bibliografi ==


=== Egne publikasjoner ===
Vandring på verdens vestkyst. Dikt. Oslo 1975. (Inneholder også noen oversatte dikt)
Linedanseren. Dikt. Oslo 1976.
Med sentrum i periferien. Dikt. Oslo 1978.
Månens vikariat. Dikt. Oslo 1981.
Oppstandelse nærvær. Dikt. Oslo 1985.
Interaction of pagan and Christian traditions in mediaeval Irish narratives Collegium Medievale 3, 5-18. 1990.
The Irish Ideal of Pilgrimage i Härdelin A. (ed.) In Quest of the Kingdom - Ten Papers on Medieval Monastic Spirituality Bibliotheca Theologiae Practicae 48, 9-26. Stockholm 1991.
From profile to face : an analysis of the portrayal of Colum Cille in his sixteenth-century Life by Maghnus Ó Domhnaill – Betha ColuimbChille. Avhandling. Oslo 1995.
I Rumis skygge. Dikt. Oslo 1997.
Parallels between the Norwegian Legend of St Sunniva and Irish Voyage Tales H.B. Clarke, M. Ní Mhaonaigh & R. Ó Floinn (red.)Ireland and Scandinavia in the Early Viking Age, 277-287. Four Courts Press, Dublin 1998.
Irland forteller. Redaktør, innledning. Oslo 2000.
Masker. Redaktør, med Andreas Sveen. Oslo 2000.
Sunnivalegenden – irsk rekved mellom norrøne fjæresteiner? Artikkel. Oslo 2004.
Hotellvertens bedrøvelse og andre samtaler. Dikt. Oslo 2007


=== Oversettelser ===
Irsk lyrikk. Dikt. Oslo 1985.
Poesi i margen. Dikt. Oslo 1997.
Ó Cadhain, Máirtín: Kirkegårdsjord. Med etterord. Oslo 1995.


== Priser ==
1978 Hartvig Kirans minnepris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jan Erik Rekdal i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Jan Erik Rekdal i BIBSYS
Herbert York

Herbert Frank York (født 24. november 1921 i Rochester, New York, død 19. mai 2009 i San Diego) var en amerikansk kjernefysiker. Han hadde en rekke forsknings-og administrative stillinger på ulike utdanningsinstitusjoner for USAs myndigheter. Han oppnådde B.S. og M.S. fra University of Rochester i 1943, og reiste for å ta Ph.D. ved University of California, Berkeley i 1949. Under andre verdenskrig jobbet han som fysiker ved Lawrence Berkeley National Laboratory og ved Los Alamos National Laboratory i Oak Ridge, Tennessee, som en del av Manhattanprosjektet. Han var også den første direktøren ved Lawrence Livermore National Laboratory i 1952 til 1958.


== Referanser ==
Máirtín Ó Cadhain

Máirtín Ó Cadhain (født 1906 i An Spidéal i County Galway i Irland, død 18. oktober 1970 i Dublin) var en av de mest fremstående irskspråklige forfatterne i det tyvende århundre.
Han var fra Connemara, var irsk nasjonalist med forbindelser til IRA og språkaktivist. Han ble internert av politiske årsaker fra 1942 til 1949.
I sin diktergjerning var han modernist og benyttet et vidt spekter av dialekter (til og med skotsk gælisk). Han skrev utelukkende på irsk, i motsetning til andre forfattere fra de irskspråklige områdene, for eksempel Liam Ó Flaithearta som skiftet navn til O'Flaherty og språk til engelsk etter han slo i gjennom. 
Ó Cadhain skrev mange noveller, dessuten tre romaner. Bare en av romanene ble utgitt mens han levde; Cré na Cille i 1949. Boka er samtaler mellom gravlagde på en kirkegård og er et absurd bilde på livet på den irske landsbygda. Til tross for at den er kjent som et sentralt verk i irsk litteratur, kom den første oversettelse til et annet språk først i 1995. Det var til norsk (Kirkegårdsjord) ved Jan Erik Rekdal.
Flere skrifter er blitt utgitt posthumt. Han var utdannet lærer og ble æresprofessor i irsk ved Trinity College i Dublin året han døde.


== Referanser ==
Rulleblad

Rulleblad er et begrep som har sin opprinnelse i militær språkbruk og som betegner et løst papirark, arkivkort eller en datafil som påføres alle nødvendige opplysninger om hver enkelt av de mannskaper som er innført i de militære ruller, et register over alle vernepliktige eller alle tjenestegjørende mannskaper. 
Rulleføreren hadde ansvaret for å innkalle personer i et gitt årskull til sesjon hvor de fremmøtte ble målt, veid, gjennomgikk medisinsk undersøkelse og ble klassifisert og tildelt militært nummer. For alle som ble funnet vernedyktige, dvs. arbeids- eller stridsdyktige, ble det opprettet et rulleblad som ved innkallelse til militærtjeneste ble oversendt fra rulleførende avdeling til den avdeling mannskapene skulle gjøre tjeneste ved. Rullebladet fulgte mannskapene gjennom alle tjenesteperioder og ved eventuelle repetisjonsøvelser og ble kontinuerlig oppdatert med informasjon om tjeneste, utdannelse, erfaring, forfremmelser og andre relevante forhold, også brudd på reglement og refselser. Ved dimisjon ble rullebladet oppdatert, kvittert ut og sendt tilbake fra avdelingen mannskapet hadde gjort tjeneste ved til rulleførende avdeling hvor også rullene ble oppdatert tilsvarende på grunnlag av rullebladet.
Rent rulleblad innebærer at en person har et rulleblad uten spesielle påtegninger om regelbrudd og refselser og brukes i dag i overført betydning i forhold til arbeidsliv og også i forhold til politi og rettsvesen.
I det sivile liv finnes et strafferegister som føres sentralt av Kripos. Her registreres dommer som medfører samfunnsstraff, fengselsstraff og enkelte andre avgjørelser i straffesaker. Opplysninger fra strafferegisteret benyttes av domstolen i behandling av alle straffesaker og kan etter nærmere regler brukes ved utstedelse av politiattest. Dersom ingen saker er registrert på en person, sier man at vedkommende har rent rulleblad, men noe rulleblad i ordets opprinnelige og egentlige betydning føres ikke av sivile myndigheter. Ileggelse av bøter registreres i Bøteregisteret som føres av Statens innkrevingssentral.


== Se også ==
Politiattest
Hubert Yockey

Hubert P. Yockey (født 15. april 1916) er en amerikansk fysiker og professor som jobbet under Robert Oppenheimer på Manhattanprosjektet, og ved University of California, Berkeley. Han studerte anvendelsen av informasjonsteori til problemer i biologi og publiserte sine konklusjoner i Journal of Theoretical Biology fra 1974 og framover.


== Publikasjoner ==
Hubert P. Yockey Information Theory and Molecular Biology 1992 Cambridge University Press
Hubert P. Yockey, Information Theory, Evolution, and the Origin of Life 2005 Cambridge University Press ISBN 0521802938


== Referanser ==
Sten Ture Jensen

Sten Ture Jensen (født 29. april 1956) er en norsk redaktør og investor, opprinnelig fra Alsvåg i Øksnes, bosatt i Oslo. 
Tyve år gammel i 1976 ble han ansatt som redaktør i det første pornobladet i Norge, Aktuell Rapport, av eieren Leif Hagen. Jensen var en av skaperne av Media Holding, som ble børsnotert i 1997. Media Hodning var en børsboble der gründerne med Sten Ture Jensen hadde betydelig profitt. Selskapet ble slått konkurs i 1999 og oppsto igjen i 2000 da det viste seg at det fremdeles var verdier igjen i boet. Sten Ture Jensen har senere forsøkt seg som eiendomsinvestor i Thailand.


== Kilder ==
Rana Blad: Vil selge sitt penthouse for 45 mill. (25. juni 2010)
Vesterålingen: The Grand Ture (udatert)
Dagens Næringsliv: Sten Ture Jensen rir igjen (28. oktober 2000, oppdatert 31. mai 2003)
Dagbladet: Sladd i bevegelse (27. juli 2002)
Dagbladet: Solgte luksusleiligheten på Aker Brygge (19. mai 2015)
Svein Grønnern

Svein Grønnern (født 12. juni 1952 i Oslo) er en norsk organisasjonsmann og politiker (H).
Han gikk handelsgymnas og studerte Business Organization ved Heriot-Watt University (B.A. 1977).Han var leder i Oslo Unge Høyre 1972–1973 og medlem av Unge Høyres sentralstyre 1973–1975.Han var ansatt som generalsekretær i Unge Høyre 1977–1980, sjefsekretær (tilsvarende fylkessekretær) i Oslo Høyre 1980–1984, informasjonssjef i Norges Rederiforbund 1984–1985, informasjonssjef i Media Vision i 1985, generalsekretær i Høyre 1986–1995 og generalsekretær i SOS-barnebyer Norge 1995–2016.I 2017 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje.Fra 1. juli 2019 er han leder for EOS-utvalget.


== Referanser ==
Hyperboloide

I matematikk er en hyperboloide en krum andregradsflate (kjeglesnittflate) som oppstår når en hyperbel dreies 180° om en av sine akser. Når den blir skåret av forskjellige plan, gir den ulike kjeglesnitt (ellipser, parabler eller hyperbler), avhengig av hvor skjæringen skjer. En hyperboloide har tre symmetriplan; deres skjæringspunkt kalles hyperboloidens sentrum, og de tre skjæringslinjer hyperboloidens akser. 
Det finnes to typer hyperboloider: en sammenhengende enkappet hyperboloide og en som består av to atskilte deler, en tokappet hyperboloide. I et koordinatsystem der aksene sammenfaller med hyperboloidens akser, har den enkappede hyperboloiden ligningen

  
    
      
        
          
            
              x
              
                2
              
            
            
              a
              
                2
              
            
          
        
        +
        
          
            
              y
              
                2
              
            
            
              b
              
                2
              
            
          
        
        −
        
          
            
              z
              
                2
              
            
            
              c
              
                2
              
            
          
        
        =
        1
      
    
    {\displaystyle {x^{2} \over a^{2}}+{y^{2} \over b^{2}}-{z^{2} \over c^{2}}=1}
  og den tokappede hyperboloiden har ligningen

  
    
      
        
          
            
              x
              
                2
              
            
            
              a
              
                2
              
            
          
        
        −
        
          
            
              y
              
                2
              
            
            
              b
              
                2
              
            
          
        
        −
        
          
            
              z
              
                2
              
            
            
              c
              
                2
              
            
          
        
        =
        1
      
    
    {\displaystyle {x^{2} \over a^{2}}-{y^{2} \over b^{2}}-{z^{2} \over c^{2}}=1}
  Disse blir også kalt elliptiske hyperboloider. Det er en omdreiningshyperboloide hvis og bare hvis a = b. Den enkappede hyperboloiden er en linjeflate, ettersom den kan tenkes fremkommet ved bevegelsen av en rett linje på to forskjellige måter.
Når en hyperbel dreies om en av sine akser, oppstår en omdreiningshyperboloide (også kalt en sirkulær hyperboloide). Hvis dreiningen foregår om den akse som skjærer hyperbelen, får man en tokappet hyperboloide, mens dreining om den annen akse gir en enkappet hyperboloide.


== Eksterne lenker ==
(en) Hyperboloid – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkel på SNL
Willy Claes

Willem Werner Hubert «Willy» Claes (født 24. november 1938 i Hasselt) er en belgisk politiker for det flamske sosialistpartiet. Han var generalsekretær i NATO fra 1994 til 1995.
Claes er utdannet innen statsvitenskap og diplomati fra Vrije Universiteit Brussel. Han startet i 1964 sin politiske karriere på lokalnivå i hjembyen Hasselt. I 1968 ble han innvalgt i den belgiske nasjonalforsamlingen. Han ble i 1972 undervisningsminister i regjeringen til Gaston Eyskens. Året etter ble han økonomiminister, en post han i perioden til 1992 innehadde ved tre ulike anledninger. Han var visestatsminister fem ganger. Fra 1992 til 1994 var han Belgias utenriksminister. I 1992 ble han også valgt til leder i Det europeiske sosialdemokratiske parti.Claes ble i oktober 1994 valgt til generalsekretær i NATO. Han gikk av allerede i desember året etter. Avgangen skjedde med bakgrunn i den såkalte Agusta-skandalen. Claes ble for sin rolle i denne dømt for «passiv korrupsjon».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willy Claes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
John I. Yellott

John I. Yellott (født 25. oktober 1908 i Bel Air, Maryland, død 30. desember 1986 i Phoenix, Arizona) var en vitenskapsmann, internasjonalt anerkjent som en pioner innen passiv solenergi, og en oppfinner med mange patenter bak seg. I hans ære, deler Solar-divisjonen ved American Society of Mechanical Engineers (ASME) ut «John I. Yellott Award» hvert halvår, som «anerkjenner ASME-medlemmer som har vist vedvarende lederskap innenfor Solar Energy-divisjonen, har et rykte for å utføre høykvalitets forskning på solenergi og har gitt betydelige bidrag til solvarmeindustrien gjennom utdanning, statlige eller føderale myndighetstjeneste eller i privat sektor.».
Under andre verdenskrig jobbet Yellott med Manhattanprosjektet, hvor han jobbet med utviklingen av atomvåpen, som konsulent ved Metallurgiske Laboratorium ved University of Chicago.


== Referanser ==
Fugløya (Flatanger)

Fugløya er en øy i Flatanger i Nord-Trøndelag.  Den ligger rett utenfor Utvorda, det ytterste stedet i Flatanger.


== Referanser ==
Det Harboeske Enkefruekloster

Det Harboeske Enkefruekloster er en stiftelse i Stormgade i København, grunnlagt i 1735 etter testamentarisk bestemmelse av geheimerådinde Christine Fuiren (enke efter geheimeråd Jens Harboe), samtidig med at hun testamenterte sin herregård Støvringgård i nærheten av Randers til adelig jomfrukloster.
Eiendommen i Stormgade ble opprinnelig oppført i 1663–1669 av landprost Simon de Pethum. Christine Fuiren (ca.1682–1735) arvet den i 1708 etter sin mor Margrethe Eilersen (1648–1708), enke etter baron Diderik Fuiren (1656–1686).  
I forbindelse med omdannelsen til enkefruekloster ble den utvidet med to fag og forhøyet med én etasje ved arkitekt E.D. Häusser, som også var arkitekt på det første Christiansborg. I 1754–1760 ble bygningen omfattende bygget om og utvidet ved arkitekt Laurids de Thurah. Dermed fremsto den som to store volumer med mansardtak forbundet av en portbygning. Den siste ombyggingen fant sted ved C.F. Harsdorff i 1772 og betød at de to bygningene nå ble kronet av ett gjennomgående mansardtak.
I 2009 kunne huset gjenåpnes etter en lengre restaurering. 
Den opprinnelige bestemmelsen var at klostret skulle være fribolig «for 13 fattige og gudfrygtige enker, hvis husbonder havde betient en eller anden af de Charger indført i de fem classer af den kongelige rangforordning». Siden er kriteriene blitt endret til at man i dag kun skal være enslig kvinne og bosatt i København, men grunnleggende oppfyller klosteret fortsatt sitt opprinnelige formål, som det har hatt siden stiftelsen i 1735.
Klosteret inneholder en samling malerier av Christine Fuiren og hennes slekt.
Bygningen ble fredet i 1918.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Det Harboeske Enkefruekloster hos Realia
Einar Eriksen

Einar Eriksen (født 4. mars 1933 i Bergen, død 16. januar 2021) var en norsk pressemann kjent for sitt arbeid hos Bergens Tidende gjennom mange år.
Eriksen begynte å arbeide i Os og Fanaposten i 1952, og fra 1955 arbeidet han hos Bergens Tidende. I 1978 ble han redaksjonssjef og i 1981 ble han nyhetsredaktør, deretter var han sjefredaktør i perioden 1986 til 1991. 
Eriksen ble gjennom sitt journalistikkarbeid tildelt Narvesenprisen i 1964.Han har vært nestleder i Norsk Redaktørforening i seks år, medlem i styret i Norsk Presseforening, styremedlem i Norsk Presseforbund og i Bergens Presseforening; formann i Bergens Tidendes Redaksjonsklubb. Eriksen var allroundjournalist i Bergens Tidende fra 1955 til 1981 med stoff om reiseliv og luftfart som spesialitet. Han studerte internasjonal luftfart i Montréal i 1964. Han var aktiv i reiselivsorganisasjoner (medlem av styret i Turisttrafikkomiteen for Vestlandet og i styret for Landslaget for Reiselivet i Norge.)
Eriksen var en periode i femti- og sekstiårene korrespondent for BT i Odda, på Voss og i Oslo. Han gikk Journalisthøyskolen ved Aarhus Universitet i 1957. I 1981 var han elev ved Administrativt Forskningsfonds lederkurs knyttet til Norges handelshøyskole. Han var også medlem av 17. mai-komiteen i Bergen i ni år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Einar Eriksen i Store norske leksikon
Nils M. Arnetvedt

Nils Mikkelsen Arnetvedt (født 9. september 1846 i Vaksdal, død 10. september 1935 på Haus) var en norsk luthersk kinamisjonær. Han tilhørte først Det norske lutherske Kinamissionsforbund og senere Det norske misjonsselskap.
Arnetvedt tok lærerutdannelse ved Stord seminarium i 1867 og virket i flere år som lærer, blant annet ved Søndre Bergenhus Amtskule i Mjeldalen og ved Kronengen skole i Bergen. Samtidig var han aktiv i indremisjonen og innehadde ledende stillinger. 
Han var med på å stifte Det norske lutherske Kinamissionsforbund i 1891, ble misjonens første formann og sekretær, og ble sammen med Johan Andreas Olsen Gotteberg (1872–1955) i 1893 utsendt som kinamisjonær for Kinamissionsforbundet i provinsen Hubei. Der virket han til misjonærene ble trukket tilbake under bokseropprøret (1900), som man ikke visste hvor langt ville spre seg. 
Ettersom han var blant taperne under den store indre strid i Kinamissionsforbundet vedrørende hvorvidt misjonærene skulle la seg presteordinere, trådte han ut i 1901. Han hadde i USA, på vei til Kina i 1893, latt seg ordinere der. For både ham selv om for Gotteberg (som også hadde ønsket å la seg ordinere i USA men som var blitt nektet det av ledelsen i Norge), hadde ordinasjonsspørsmålet blitt til et så alvorlig teologisk spørsmål at de fikk samvittighetsproblemer med å virke for et misjonsselskap der man holdt dette kirkelige embede som ubibelsk. De skrev en redegjørelse for sitt syn, men den ble nektet inntatt i Kinamissionsforbundets organ Kineseren.Det Norske Misjonsselskap hadde en mer vanlig luthersk embedsteologi som tillot slik ordinasjon, og han sluttet seg derfor til det, og ble en av de fire pionerer for selskapets virke i Kina. Sammen med Johan Gotteberg og hans kone Ragnhild (1868–1955), og Jørgen Edvin Nilssen (1871–1922), var han i 1902 med på å sette i gang luthersk misjon i provinsen Hunan i Kina. Han var denne misjonens første leder.
Arnetvedt kom tilbake til Norge i 1914.


== Referanser ==
Hofbräuhaus

Navnet Hofbräuhaus ble benyttet som benevnelse av flere tyske bryggerier som kunne skilte med leveranser til hoffene i tyske delstater. Her følger en liste over de tidligere ekte hoffbryggerier.

Hofbräuhaus am Platzl i München, tidligere statlig bayersk, som fortsatt er skjenkested og oppfattet som «Hoffbräuhuset» i resten av verden.Like «ekte» er:

Hofbräuhaus Landshut i Landshut
Hofbräuhaus Berchtesgaden
Hofbräuhaus Coburg
Hofbräuhaus Traunstein
Hofbräuhaus RegensburgMünchens bryggeri har også avleggere i andre verdenshjørner, som:

Hofbräuhaus Las Vegas, Nevada, amerikanisert kopi av München-originalen
Hofbräuhaus Newport, Kentucky
Hofbräuhaus Seoul, Korea.
Hofbräuhaus Genova, Italia
Hofbräuhaus Melbourne, Australia
Hofbräuhaus Abu Dhabi, Abu Dhabi, Forente emirater
Hofbräuhaus Pittsburgh, Pittsburgh, Pennsylvania
Hofbräuhaus Myrtle Beach, South Carolina
Manuela Stellmach

Manuela Stellmach (født 22. februar 1970 i Berlin) er en tysk tidligere svømmer fra Øst-Tyskland, som under sommer-OL 1988 var med på å vinne gullmedalje på 4x100 m frisvømming stafett for Øst-Tyskland. Hun var også med og tok bronsemalje på samme øvelse under sommer-OL 1992, og hun har også en individuell bronsemedalje på 200 m fri. Stellmach har også seks EM-gull, og fem EM-sølv for Øst-Tyskland og Tyskland.


== Eksterne lenker ==
(en) Manuela Stellmach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Manuela Stellmach – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Manuela Stellmach – Olympics.com 
(en) Manuela Stellmach – Olympedia 
(en) Manuela Stellmach – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Manuela Stellmach – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Manuela Stellmach – FINA 
(en) Manuela Stellmach – swimrankings.net
Fugløya

Fugløya er et navn på flere øyer og holmer i Norge:


== Øyer ==
Fugløya (Austevoll)
Fugløya (Flatanger)
Fugløya (Gildeskål)
Fugløya (Iveland)
Fugløya (Karlsøy)
Fugløya (Kristiansund)
Fugløya (Lødingen)
Fugløya (Smøla)
Fugløya (Snillfjord)
Fugløya (Tvedestrand)


== Holmer ==
Fugløya (Flora)
Fugløya (Frei)
Fugløya (Halden)
Fugløya (Larvik)
Fugløya (Nærøy)
Fugløya (Åmli)