jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Per Øien

Per Olav Øien (født 31. oktober 1937 i Fana, død 25. mai 2016) var en norsk fløytist og i en årrekke solofløytist i Oslo Filharmoniske Orkester og Den Norske Blåsekvintett.
Han tok eksamen ved Bergens Handelsgymnas (1956) og studerte ved Bergen Musikkonservatorium under fløytisten Hans Stenseth og teorilæreren
Trygve Fischer.  I hjembyen spilte han i Bergen Filharmoniske Orkester (1956–61), men flyttet
til Oslo for å kunne studere med Ørnulf Gulbransen. Debuten fant sted i Universitetets Aula i 1962.  Med jevnaldrende startet
han Oslo Blåsekvintett (1962).
Han overtok solofløyteposten etter Alf Andersen i Kringkastingsorkestret i 1962 og fortsatte studier internasjonalt 
hos  Aurèle Nicolet i Salzburg, Marcel Moyse i Sveits og Julius Baker i USA.
Øien spilte i Oslo Filharmoniske Orkester (1967–85), fra 1970 som orkestrets solofløytist og overtok i 1972 Ørnulf Gulbransens plass i Den Norske Blåsekvintett (1972).
Han ble tilsatt ved Norges musikkhøgskole som førsteamanuensis i (1973), der han fikk opprykk til professor i (1985).
Utenlands har han spesielt spilt mye i Canada og vært gjesteprofessor ved University of Western Ontario (1977, 1979) ofte i
samarbeid med Robert Aitken.  I tillegg til flere mindre bidrag på samleplater har han gitt ut et par i par.
Per Øien var far til fløytisten Ingela Øien og tenoren Ulf Øien.


== Utgivelser ==
Comtemporary Music From Norway (Philips, 1972 (LP)). Med Eva Knardahl, klaver. Komposisjoner av Johan Kvandal, Egil Hovland, Sverre Jordan, Finn Mortensen, Sparre Olsen, Sigurd Berge og Sverre Bergh.
Scandinavian Moods for Flute, Horn and Piano (BIS, 1981 (LP)). Med Ingegärd Øien, horn og Geir Henning Braaten, klaver. Komposisjoner av Kvandal, Nielsen, Alfvén m.fl.
Franz & Karl Doppler (BIS, 1987). Med Robert Aitken, fløyte og Geir Henning Braaten, klaver.
The Scandinavian Horn (BIS, 1990). Med Ingegärd Øien, horn; Geir Henning Braaten, klaver m.fl.
Romantic flute and harp (Simax, 1992).  Med Elisabeth Sønstevold harpe. Komposisjoner av C. P. E. Bach, Rossini, Chopin, Nielsen, Debussy, Ravel, Saint-Saëns m.fl.
Virtuoso Flute Concerti of the Baroque (BIS, 1993). Med Det Norske Kammerorkester. Komposisjoner av Quantz, Vivaldi, Tartini og Blavet.
The Norwegian Flute (BIS, 1994). Med Det Norske Kammerorkester og Geir Henning Braaten, klaver.
Johan Kvandal (Aurora/Norsk Komponistforening, 1995), Fløytekonsert m.m. Med Oslo Filharmoniske Orkester.
Arietta and variations (Pro Musica, 2005).  Med Geir Henning Braaten, klaver og Robert Aitken, fløyte. Komposisjoner av Grieg, Gieseking og Kuhlau.


== Premier ==
Prinsesse Astrids musikkpris 1965


== Referanser ==
Símun (navn)

Símun er en færøysk form av mannsnavnet Simon, som har opprinnelse i Simeon (Σίμων), den greske formen av hebraiske Sjimon (šimn), med betydningen «Gud er hørt».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Símun og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Símun, lagmann på Færøyene rundt 1350
Símun Skorastein, færøysk sjakkspiller
Símun Samuelsen, færøysk fotballspiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Símun
(en) Think Baby Names: Símun
Joe Thornton

Joseph Eric «Joe» Thornton (født 2. juli 1979 i London, Ontario, Canada) er en canadisk ishockeyspiller som spiller for Florida Panthers i NHL.
Han har tidligere spilt på NHL-nivå for San Jose Sharks, Boston Bruins og Toronto Maple Leafs.
I 2005/2006-sesongen ble han kåret til den mest verdifulle spilleren i hele NHL (Hart Memorial Trophy). Han hadde 29 mål, hele 96 målgivende pasninger og endte opp med 125 poeng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Thornton – Olympics.com 
(en) Joe Thornton – Olympic.org 
(en) Joe Thornton – Olympedia 
(en) Joe Thornton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joe Thornton – Canadian Olympic Committee 
(en) Joe Thornton – National Hockey League (NHL) 
(en) Joe Thornton – Eurohockey.com 
(en) Joe Thornton – Hockeydb.com 
(en) Joe Thornton – Hockey-Reference.com 
(en) Joe Thornton – Legends of Hockey
Saint-Raphaël (Var)

Saint-Raphaël er en kommune i departementet Var i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur sørøst i Frankrike.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Saint-Raphaël (Var)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Saint-Raphaël (Var) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Spey

Spey (skotsk gælisk: Uisge Spè) er Skottlands nest lengste elv og den sjuende lengste i Storbritannia. Den er 172 km lang, og renner fra innsjøen Loch Spey til den når Nordsjøen ved Spey Bay i Moray Firth. Elven har sitt utspring i regionen Highland og utløp i regionen Moray.
Området rundt elvedalen kalles Strathspey eller Speyside, og er kjent for de mange whisky-destilleriene der.
Inch Marches er et verneområde (SPA) ved Spey mellom Kingussie og Kincraig. Det omtales av Royal Society for the Protection of Birds («Det kongelige samfunn for beskyttelse av fulgelivet») som et av de viktigste våtmarksområdene i Europa.


== Etymologi ==
Opprinnelsen til elvens navn er usikker, men «hagtorn» har blitt foreslått fra et ord knyttet til brytonisk yspyddad, som har en avledning fra det før-keltiske squeas i betydningen «oppkast» eller «sprut, strøm». Den greske geografen Klaudios Ptolemaios omtalte elven på sitt kart fra rundt 150 e.Kr. som Tuesis. Navnet Spey er dokumentert fra 1451.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) River Spey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Spey Fishery Board
The Moray Firth Wildlife Centre is situated at the mouth of the Spey River
Greater Speyside info
Fiss

Fiss er en kommune i distriktet Landeck i delstaten Tirol (Østerrike).
Stedet ligger på en flat sørvendt fjellhylle 500 meter over dalbunnen i Oberinntal og preges av trange, kronglete smågater med hoteller og pensjonater som stort sett er ombygde vest-tyrolske våningshus.
Nabokommner er Ladis, Serfaus, Ried im Oberinntal, Prutz, Tösens.


== Turisme ==
Fiss er en del av skiregionen Serfaus-Fiss-Ladis. Om vinteren blir det kjørt opp langrennsløyper, og om sommeren er det et godt utbygd nett av skiltede vandreveier i området.
Romerveien Via Claudia Augusta som forbandt de syd-tyske områdene med Italia gikk forbi Fiss, og er i dag mye brukt av terrengsyklister som krysser Alpene.
Sommeren 2005 ble sommerparken «Sommerfunpark Fiss» åpnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fiss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Knubben

For holmen i Arendal, se Knubben (holme)Knubben (også kalt Storlitinden) er et fjell i Aure kommune i Møre og Romsdal. Det ligger nordvest på øya Tustna på samme fjellrygg som Jørenvågsalen, har en høyde på 680 meter over havet.
Vest for Knubben og under den ligger grenda Leira som er det vanligste utgangspunktet for å gå til toppen. På østsiden ligger Gullsteinsdalen, et stykke inn dalføret ligger turistforeningshytten Gullsteinsvollen som drives av Kristiansund og Nordmøre Turistforening.


== Turruter ==
Fjellet er et populært turmål, de vanligste rutene går fra 

Barskaret via Vettalivatnet
Potetbygda via LeirsætraDet er også god sti fra Jørenvågsalen, og mange tar begge disse toppene i en felles tur.


== Bildegalleri ==

		


== Se også ==
Tustnastabban


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tustnafjell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Turbokforlaget Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. Turbeskrivelse (fra Potetbygda)
Jørenvågsalen

Jørenvågsalen (også kalt Jørgenvågsalen) er et fjell i Aure kommune på Ytre Nordmøre. Fjellet ligger på øya Tustna og er på samme fjellrygg som Knubben. Toppunktet på Jørenvågsalen er Jurtinden (857 moh), og dette er det nest høyeste fjellet på Tustna. Skarven som ligger øst for Jurtind er høyest med sine 896 meter. Leirtinden er den andre toppen på Jørenvågsalen, den er 769 moh.


== Turruter ==
Jurtinden er et populært turmål, og det er flere mulige ruter:

Fra Potetbygda via Leirsætra
Fra Hals på sørøstsiden av Tustna, via skaret mellom Skarven og Jørgenvågsalen
Fra Gullstein via Gullsteinsdalen og skaret mellom Skarven og Jørgenvågsalen
Fra Barskaret via Vettalivatnet og Knubben


== Se også ==
Tustnastabban


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tustnafjell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Newtonmore

Newtonmore (Skotsk gælisk: Baile Ur an t-Slèibh) er en landsby (village) i regionen Highland i Skottland. Den ligger i Badenoch-området ved elven Spey, like sørvest for Kingussie. Newtonmore er innenfor Cairngorms nasjonalpark, og turisme er en viktig næringsvei.

Ved folketellingen i 2001 hadde Newtonmore 982 innbyggere. I 2006 ble folketallet estimert til 1 080 innbyggere.Newtonmore var et av stedene hvor det ble gjort opptak til TV-serien Kar for sin kilt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Newtonmore Community Website
Svenske reduksjoner

Svenske reduksjoner eller reduksjoner er en betegnelse brukt i Sverige for å vise til staten, ved kongemaktens inndragning av eiendom, som tidligere hadde blitt utdelt til adelen som belønning for ulike tjenester.
Begrepet reduksjoner synes først å ha blitt anvendt på 1600-tallet, tidligere tiders inndragninger ble omtalt med andre uttrykk som «räfst», «vederkännande av gods» eller «revocation». 
Det rettsgrunnlag som ble anvendt ved slik inndragelse var forskjellige. Eiendom kunne inndras dersom overdragelsen kunne knyttes til noe rettsstridig. Det var også tilfelle av at «förbjudna orter», dvs områder hvor kronens gods ikke kunne avhendes allikevel hadde blitt overdratt og da ved senere anledning ble tatt tilbake. Eiendommer kunne også inndras dersom de ved innehaverens manglende oppfølging hadde forfalt. 
Ved de store inndragelsene på 1600-tallet kom til slutt også krav om at alt av krongods som hadde blitt utskilt kunne taes tilbake. Det ble anført som støtte for det at: «konung inte ägde förminska rikets ingälder för sin efterträdare, utan att denne i så fall egde återkalla det avsöndrade».
De første kjente reduksjoner skjedde under Birger Magnussons formynderskap i perioden 1290-1302. De siste større reduksjoner skjedde under kong Karl XI i 1655.
Synodontis

Synodontis er en gruppe knurremaller.
Flere av artene er tilpasset å svømme med buken opp, derav det norske navnet «ryggsvømmermaller», som forøvrig også brukes om overgruppen knurremaller og spesielt om en av artene i gruppen, nemlig ryggsvømmermalle (Synodontis nigriventris).


== Eksterne lenker ==
(en) Synodontis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Synodontis i Encyclopedia of Life 
(en) Synodontis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Synodontis hos Fossilworks 
(en) Synodontis hos ITIS 
(en) Synodontis hos NCBI 
(en) Kategori:Synodontis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Synodontis – detaljert informasjon på Wikispecies
Achim Vogt

Achim Vogt (født 7. desember 1970 i Balzers) er en liechtensteinsk tidligere alpinist.
Vogt debuterte i verdenscupen i 1989. Karrierens største suksess kunne han feire 3. desember 1994, da han vant storslalåmrennet i Tignes. Seieren kom overraskende, da Vogt bare hadde plassert blant de 20 beste ved fem tidligere anledninger.
Seieren ble Vogts eneste. Tallrike skader forhindret ham fra å etablere seg i verdenstoppen. I de følgende årene hadde han bare to plasseringer blant de 10 beste. Han deltok i fire OL i løpet av karrieren. Den beste plasseringen oppnådde han under OL 1994 i Hafjell, der han ble nummer 21 i storslalåm.
Vogt la opp i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Achim Vogt – Olympedia 
(en) Achim Vogt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Achim Vogt – FIS (alpint) 
(en) Achim Vogt – ski-db.com
Carlos Marín

Carlos Marín (1968–2021) var en spansk baryton og medlem av operapopvokalgruppen Il Divo. Han ble født i Rüsselsheim am Main i Tyskland, men vokste opp i Madrid i Spania. Marín startet sin karriere i musikk tidlig i livet, og han spilte inn sitt første album da han var åtte år gammel.Da han var tolv år, flyttet han til Spania, der han vant flere priser i tv-konkurranser som Gente Joven («unge mennesker») og Gente Nueva («nye mennesker») i Televisión Española, da han var 15 og til han var i 20-årene. I løpet av denne tiden begynte han også å synge i live TV-show akkompagnert av et orkester.
Den 7. desember 2021 ble Marín syk med covid-19, trass i at han var vaksinert, og kom på sykehus i Manchester i England. Han ble lagt i indusert koma, og døde 19. desember, i en alder av 53 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Carlos Marín – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carlos Marín – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carlos Marín på Internet Movie Database 
(en) Carlos Marín hos The Movie Database 
(en) Carlos Marín hos Internet Broadway Database 
(en) Carlos Marín på MusicBrainz 
(en) Carlos Marín på Songkick 
Carlos Marín på Twitter 
Carlos Marín på Instagram
Urs Bühler

Toni Urs Bühler (født 19. juli 1971 i Willisau, Luzern, Sveits) er en klassisktenor og medlem av operapop vokalgruppen, Il Divo.
I desember 2003 ble han medlem av den internasjonale musikalske operapop vokalgruppen Il Divo sammen med Carlos Marín (Spania), Sébastien Izambard (Frankrike) og David Miller (USA). I 2001 begynte Urs å gå ut med fiolinist Valerie Brusselle, til slutten av 2006 da forholdet tok slutt. Hans nåværende kjæreste er Tania Rodney som er make-up artist til Il Divo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Urs Bühler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Urs Bühler på Internet Movie Database 
(en) Urs Bühler hos The Movie Database 
(en) Urs Bühler hos Internet Broadway Database 
(en) Urs Bühler på Discogs 
(en) Urs Bühler på MusicBrainz 
Urs Bühler på Twitter
Skumringsmålere

Skumringsmålere (Plagodis spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). De er middelsstore, slanke, brune målere, vingene har små, spredte, brune flekker eller streker. To arter er funnet i Europa, begge også i Norge. De norske artene har larver som lever på ulike busker og løvtrær, de voksne sommerfuglene flyr om våren og forsommeren.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen Heteroneura
gruppen storsommerfugler
gruppen / overfamilie målere  (Geometroidea)
familien egentlige målere  (Geometridae)
underfamilien Ennominae, – 561 europeiske arter, 76 er funnet i Norge.
Slekten skumringsmålere, Plagodis Hübner, 1823
Bred skumringsmåler, Plagodis pulveraria (Linnaeus, 1758) – til Nord-Trøndelag
Smal skumringsmåler, Plagodis dolabraria (Linnaeus, 1767) – Østlandet, Sørlandet


== Litteratur ==
Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) [1]
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) Skumringsmålere i Encyclopedia of Life 
(en) Skumringsmålere i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Skumringsmålere hos Artsdatabanken 
(sv) Skumringsmålere hos Dyntaxa 
(en) Skumringsmålere hos Fauna Europaea 
(en) Skumringsmålere hos ITIS 
(en) Skumringsmålere hos NCBI 
(en) Kategori:Plagodis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Plagodis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr. [2]
Ålefjær

Ålefjær er ei bygd i Kristiansand med om lag 350 innbyggere.
Bygda ligger innerst i Ålefjærfjorden og var før Varoddbrua ble ferdigstilt i 1956 eneste alternative vei utenom ferje over Topdalsfjorden. Ved ulykker eller utbedring på Varoddbrua er Ålefjær fremdeles omkjøring for E-18 og kan få store mengder trafikk på smale veier.    

Ålefjær kan kjøres til via 4 veier som knytter bygda sammen med omkringliggende steder.  "Ålefjærvegen" Fylkesvei 452 går fra Vollevannet i Kristiansand gjennom Ålefjær videre over i Fylkesvei 453 som ender i Vennesla. Østre Ålefjærvei går fra går fra Ryen (Tveit) til Ålefjær på Fylkesvei 453. Fylkesvei 6 knytter Ålefjær sammen med Erkleiv som igjen kan nås fra Birkeland, Vennesla eller Oggevann.
Tømmerfløting var en viktig del av sysselsettingen i begynnelsen av 1900-tallet og en Taubane mellom Ålefjær kai og Hunsfos fabrikker var i drift fra 1916 til 1963. Tømmer ble senere fraktet med lastebil langs Fylkesvei 453 til Vennesla og Hunsfos Fabrikker.
Sentralt i bygda ligger Ålefjær Bedehuskapell og den gamle Skolestua der forfatter Axel Jensen levde sine siste leveår.
Axel Jensen skrev sammen med Jan Christian Mollestad blant annet Trollmannen i Ålefjær.
I 2003 ble det bygd en golfbane, Bjaavann Golfklubb.


== Referanser ==
Hawaiian Airlines

Hawaiian Airlines, Inc. er det største flyselskapet i delstaten Hawaii og det 10. største flyselskapet i USA, og har base på Honolulu internasjonale lufthavn. De har flyruter til Asia, Amerikansk Samoa, Australia, Hawaii, New Zealand og det amerikanske fastland. Hawaiian Airlines er det eldste flyselskapet i USA som ikke har hatt den fatal ulykke. De er også øverst på listen over amerikanske flyselskaper som er mest punktlig, samt de med færrest kanselleringer og bagasjeproblemer.  


== Flåte ==
Hawaiian Airlines’ flåte per april 2020


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hawaiian Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brannmålere

Brannmålere (Epione spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). To av artene forekomer i Norge. De er middelsstore, slanke, brungule målere som har larver som lever på busker og løvtrær.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen Heteroneura
gruppen storsommerfugler
gruppen / overfamilie målere  (Geometroidea)
familien egentlige målere  (Geometridae)
underfamilien Ennominae, – 561 europeiske arter, 76 er funnet i Norge.
Slekten brannmålere, Epione Duponchel, 1829
Seljebrannmåler, Epione repandaria (Hufnagel, 1767) – til Nord-Trøndelag
Ospebrannmåler, Epione vespertaria (Linnaeus, 1767) – til Nordland


== Litteratur ==
Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) [1]
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) Brannmålere i Encyclopedia of Life 
(en) Brannmålere i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Brannmålere hos Artsdatabanken 
(sv) Brannmålere hos Dyntaxa 
(en) Brannmålere hos Fauna Europaea 
(en) Brannmålere hos NCBI 
(en) Kategori:Epione – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Epione – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr. [2]
Epione

Epione er også navnet på en en sommerfugl.
Epione (gresk: Ἠπιόνη) var i gresk mytologi en helbrederske, gift med Asklepios og mor til Hygieia, Panakeia og andre.
Rimma Zjukova

Rimma Mikhajlovna Zjukova  (russisk:Римма Михайловна Жукова; født 14. mars 1925 i Jekaterinburg, Russland, død 5. august 1999) var en skøyteløper som konkurrerte for Sovjetunionen. Hun ble sovjetisk mester tre ganger og hun vant den prestisjefylte Kirovprisen fire ganger. Hun ble verdensmester på skøyter i 1955 . Hun var en av de dominerende utøverne fra Sovjetunionen i 10 år. Og i den perioden var det sovjetiske kvinnelandslaget det beste verden. I sin karriere satte hun 7 verdensrekorder.


== Verdensrekorder ==
I sin karriere satte åtte verdensrekorder på skøyter.

500 m, 1 000 m, 3 000 m, 5 000 m


== Personlige rekorder ==
VR i høyre kolonne var den gjeldende verdensrekord da hun satte sine personlige rekorder.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Rimma Zhukova» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 19. desember 2007. Besøkt 20. november 2015. 
Historiske verdensrekorder. International Skating Union.


== Eksterne lenker ==
(en) Rimma Zjukova – Speedskatingbase.eu 
(en) Rimma Zjukova – SpeedSkatingNews.info 
(en) Rimma Zjukova – SpeedSkatingStats.com
Hermelinmålere

Hermelinmålere (Lomographa spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). De er forholdsvis små, slanke, hvite målere med enkelte svarte felter på vingene. De har fått sitt norske navn fordi vingenes farge kan minne om hermelin, røyskattens vinterpels, som tidligere var ettertraktet som pelsverk. Larvene lever på ulike busker og løvtrær. Det er en ganske artsrik slekt med over 90 beskrevne arter, men bare to av disse forekommer i Europa, begge er også funnet i Norge.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen Heteroneura
gruppen storsommerfugler
gruppen / overfamilie målere  (Geometroidea)
familien egentlige målere  (Geometridae)
underfamilien Ennominae, – 561 europeiske arter, 76 er funnet i Norge.
Slekten hermelinmålere, Lomographa Hübner, 1825
Toflekket hermelinmåler, Lomographa bimaculata (Fabricius, 1775) – Østlandet, Sørlandet
Båndhermelinmåler, Lomographa temerata (Denis & Schiffermüller, 1775)


== Litteratur ==
Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) [1]
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) hermelinmålere i Encyclopedia of Life 
(en) hermelinmålere i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hermelinmålere hos Artsdatabanken 
(sv) hermelinmålere hos Dyntaxa 
(en) hermelinmålere hos Fauna Europaea 
(en) hermelinmålere hos ITIS 
(en) hermelinmålere hos NCBI 
(en) Kategori:Lomographa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lomographa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr. [2]