jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Morten Smelror

Morten Smelror (født 12. mai 1958) er cand.scient. og dr.philos. i geologi fra Universitetet i Oslo. Han var direktør i Norges geologiske undersøkelse (NGU) fra 2006 til 2018. 
Hans forskning gjelder norsk kontinentalsokkel og Arktis. Tidligere har Smelror vært seniorforsker, seksjons- og avdelingsleder ved IKU Petroleumsforskning, direktør ved Fakultet for naturhistorie ved NTNU og underdirektør ved Institutt for naturhistorie ved NTNU Vitenskapsmuseet. 1. januar 2000 ble Smelror ansatt som avdelingsdirektør ved Geofaglig avdeling ved Norges geologiske undersøkelse. Han ble 30. juni 2006 utnevnt som administrerende direktør for etaten. Den 1. august 2006 overtok han direktørstillingen etter Arne Bjørlykke. Smelror er i dag seniorforsker ved NGU.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Morten Smelror ny direktør ved NGU
Smelrors foredrag «Visjoner, kysten vår i framtida»;fra NGU-dagen 2012; YouTube
Foxboro Hot Tubs

Foxboro Hot Tubs er et amerikansk rockeband som består av Billie Joe Armstrong, Mike Dirnt, Tre Cool, Jason White, Jason Freese og Kevin Preston. I desember 2007 publiserte de tre låter på sine nettsider. Kort tid senere ble Foxboro Hot Tubs lagt merke til, og oppmerksomheten økte stort da det ble kjent at dette var et «hemmelig» sideprosjekt til Green Day. Dette ble senere bekreftet av medlemmene i bandet. Billie Joe Armstrong uttalte til NME Magazine: «Den eneste likheten mellom Green Day og Foxboro Hot Tubs er at vi er det samme bandet». Motivasjonen for å starte bandet var ifølge Armstrong følgende: «[we] love to play music and be spontaneous, [and] after a few late-night jams and a few too many bottles of wine, we were inspired to record some rockin' eight-track recordings».
Musikalsk er bandet inspirert av The Stooges, Iggy Pop, The Kinks, The Smiths, The Hi-Fives, og Tommy James and the Shondells. Enkelte har sammenlignet bandets uttrykk med nyere band som The Strokes, The Hives, The White Stripes, Arctic Monkeys, Wir sind Helden og The Fratellis. Felles for alle disse inspirasjonskildene er at de har et musikalsk uttrykk som minner om rock fra 1960-tallet. 


== Medlemmer ==
Billie Joe Armstrong – vokal
Mike Dirnt – bassgitar
Tré Cool – trommer
Jason White – gitar
Jason Freese – keyboard
Kevin Preston – rytmegitar


== Utgivelser ==
Bandets eneste utgivelse er Stop Drop and Roll!!!. De seks første sporene på platen var gratis tilgjengelig på Foxborohottubs.com fra 8. desember 2007. De har siden blitt fjernet, og erstattet med et nettsted som reklamerer for platen. 20. mai 2008 ble platen tilgjengelig på CD og vinyl, med totalt 12 spor.
Side A

«Stop Drop and Roll» – 2:25
«Mother Mary» – 2:46
«Ruby Room» – 2:01
«Red Tide» – 2:58
«Broadway» – 3:30
«She's a Saint Not a Celebrity» – 2:26Side B

«Sally» – 3:02
«Alligator» – 2:25
«The Pedestrian» – 2:15
«27th Ave. Shuffle» – 2:50
«Dark Side of Night» – 2:57
«Pieces of Truth» – 3:04«Mother Mary» og «The Pedestrian» er gitt ut som promo-singler til radiostasjoner.


== Turné ==
Bandets eneste turné bestod av 10 konserter i mai 2008.

15. mai 2008, Oakland, CA – The Stork Club
16. mai 2008, Crockett, CA – Toot's Tavern
19. mai 2008, Little Rock, AR – Juanita's Cantina
20. mai 2008, New Orleans, LA – One Eyed Jack's
21. mai 2008, Dallas, TX – The Loft
22. mai 2008, Austin, TX – Emo's
25. mai 2008, Phoenix, AZ – The Brick House
26. mai 2008, Solana Beach, CA – Belly Up Tavern
27. mai 2008, Los Angeles, CA – The Roxy
28. mai 2008, Long Beach, CA – Alex's BarBilletter til konsertene var ikke tilgjengelig før samme dag konserten skulle holdes, og ble solgt for USD 20 pr. stk. For å unngå svartebørs og piratsalg av billetter, ble det satt en begrensning på 2 billetter pr. person.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Foxboro Hot Tubs på Discogs 
(en) Foxboro Hot Tubs på MusicBrainz 
(en) Foxboro Hot Tubs på Spotify 
(en) Foxboro Hot Tubs på Songkick 
(en) Foxboro Hot Tubs på Genius — sangtekster 
(en) Foxboro Hot Tubs på AllMusic
St. Johanneslogen St. Olav til det gyldne Kors

St. Johanneslogen St. Olav til det gyldne Kors er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 25). Losjen ble opprettet 11. mai 1950 i Lillehammer. Losjens valgspråk er «Per Crucem ad Lucem» (Gjennom korset mot lyset). Som St. Johannesloge arbeides det i de tre første gradene (av ti/tolv) i det det svenske system. 
Våpenskjoldets hovedfelt er todelt med et Olavskors i gull på rød bunn, øverst og Olavsrosen i rødt på gull bunn nederst.
Den tidligere St. Johanneslogen Kolbein til den opgaaende Sol virket i Lillehammer mellom 15. november 1891 og 1903, og ble i 1915 reaktivisert til Oslo.
En broderforening ble deretter grunnlagt den 11. november 1918, underlagt St. Halvard til den flammende Stjerne, som var en av de humanitære losjer av St. Johannes. Den 11. september 1933 ble den opphøyd til deputasjonslosje, og i 1950 ble den selvstendig losje.
Losjen holdt i mange år til i mansardetasjen i Storgaten over restaurant Floris hvor taffelet etter møtene ble holdt. På 1960-tallet var tiden inne for å kjøpe seg sitt første hjem; "Gamle Banken", (i dag Kulturhuset Banken) i krysset  Bankgaten/Kirkegate ble bl.a. drøftet, men man fant ut at løftet ville bli for stort i tillegg til at bygget ifølge mange var alt for prangende og tydelig i bybildet. Valget falt til slutt på Mathisensgt. 1, et av byens eldste hus, som til slutt ble kjøpt i 1969. Den ble pusset opp i 1973/1974 og et tilbygg ble oppført i 1992/1993. Huset fungerte som VIP-klubb for nasjonale og internasjonale gjester under Vinter-OL på Lillehammer i 1994. 


== Fremtredende medlemmer ==
For Anders Sandvig, tannlegen og grunnleggeren av Maihaugen se St. Johanneslogen Kolbein til den opgaaende Sol.
Arne Øglænd (f. 1909 i Sandnes. d 1989 i Lillehammer), jurist som ble headhuntet til Lillehammer av selskapet P.T. Helleberg etter at han hadde avlagt embedseksamen. Arne Øglænd ble tatt opp som frimurer i Stavanger og adoptert til losjen på Lillehammer, han ble valgt til Ordførende Mester i 1968 og beholdt vervet helt til 1984. I nyere tid er han en av dem som har sittet lengst i dette embedet i hele landet.
Leif Solberg (f. 1914 i Lillehammer). Organist, dirigent og ikke minst komponist. Ved siden av en omfattende musikalsk karrière
var Leif i en årrekke losjens faste organist og dirigent for losjens kor. Som én av 27 bærer Solberg Den norske Frimurerordens hederstegn.
Olemic Thommessen (f.1956 i Lillehammer). Utdannet jurist, Høyres stortingsrepresentant for Oppland siden 2001, Stortingets president 2013-2018. 
Einar Henriksen (f. 1939 i Hammerfest). Tidl. Gudbrandsdalens politimester. (Embede:1983-2009).
Anders Huse (f. 1939) Eier og utvikler, sammen med sin kone Kari, av Hunderfossen Familie Park siden begynnelsen, tidlig på 1980-tallet.


== Ordførende Mestere ==


== Litteratur ==
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 1996/97, Aktietrykkeriet i Trondhjem
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2007, Aktietrykkeriet i Trondhjem
Boss Nigger

Boss Nigger er en amerikansk westernfilm fra 1975 regissert av Jack Arnold. Filmen handler om den afroamerikanske dusørjegeren, «Boss Nigger» og hans medhjelper Amos, som kommer ridende inn i en småby på jakt etter rømt forbryter. Da de oppdager at byen ikke har noen sheriff, tar Boss Nigger selv den posisjonen etter å ha klart å lure byens borgermester. Hovedrollen spilles av  Fred Williamson. Williamson har også skrevet manus samt medvirket som produsent for filmen.
Filmen er også kjent under titler som The Boss og The Black Bounty Killer.


== Handling ==
To mørkhudede dusørjegere, Boss og Amos, oppdager en vogn under angrep av banditter. De griper inn og redder Clara Mae, en mørkhudet kvinne. Etter å ha inspisert likene, oppdager dusørjegerne blant annet et brev fra en borgermester fra den nærliggende byen San Miguel. De to dusørjegerne tar med Clara Mae til sikkerhet i San Miguel, og møter borgermester Griffin. Boss og Amos blir ansatt som sheriff i byen, og begynner raskt å utsende bøter eller fengsel dersom innbyggerne kaller en av dem en "nigger" offentlig. Boss møter snart Miss Pruit (spilt av Barbara Leigh) en hvit lærer, som opprinnelig fornærmer Boss ved å snakke om de gode minner hun har rundt familiens mørkhudede slaver. Men de utvikler etter hvert en romantisk interesse for hverandre.
Boss og Amos dreper et gjeng-medlem og arresterer to til. Med en fange blir drept når han forsøker å unnslippe byen assistert av ordføreren. Jed og hans fredløse gjeng forsøker deretter å hjelpe flere fanger til å rømme ved å ødelegge en vegg i et fengsel ved hjelp av dynamitt. Kort tid senere blir Clara Mae kidnappet, og ført vekk av Jeds håndlangere. Men et meksikansk barn ved navn Poncho (som Boss tidligere hadde blitt venn med) blir drept. Boss forsøker å møte Jed og gjengen hans ved deres skjulested, men blir selv kidnappet, bundet fast og torturert. Amos klarer å redde ham, og de planlegger deretter et bakhold mot Jed. De planter sprengstoff, og planlegger hvor de kan gjemme seg for å skyte mot bandittene.


== Om filmen ==
Boss Nigger har fått brukbar omtale hos filmkritikere i The New York Times og Time Out. Leonard Maltin gav den 2 av 4 stjerner.


== I rollene ==
Fred Williamson ...  Boss Nigger
D'Urville Martin ...  Amos
William Smith ...  Jed Clyton
R.G. Armstrong ...  Mayor (borgermester)
Barbara Leigh ...  Miss Pruitt
Carmen Hayworth ...  Clara Mae
Bruce Gordon ...  Storekeeper
Ben Zeller ...  Blacksmith
Sonny Robbins ...  Bad Foot
Don Hayes ...  Park
Jonathan Barnes ...  Drunk
Sonny Cooper ...  Wash lady
Phil Mead ...  Mayor's man
Carmen Zapata
Don 'Red' Barry


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boss Nigger på Internet Movie Database 
(no) Boss Nigger hos Filmfront 
(sv) Boss Nigger i Svensk Filmdatabas 
(fr) Boss Nigger på Allociné 
(nl) Boss Nigger på MovieMeter 
(en) Boss Nigger på AllMovie 
(en) Boss Nigger på Turner Classic Movies 
(en) Boss Nigger på Rotten Tomatoes
Kråkevingen

Kråkevingen er supporterklubben til fotballaget Moss FK. Kråkevingen ble stiftet i kjelleren på Øre Villa Kro 1. november 1995. De har vært representert på samtlige hjemme- og bortekamper siden oppstarten i 1995. Supporterklubben har sitt felt midt på ståtribunen på Melløs Stadion. I følge Kråkevingen selv har de til tider hatt over 500 medlemmer.Kråkevingen står bak podcasten VingenPod, som handler om det som skjer i og rundt Kråkevingen, Moss Fotballklubb, og fotball generelt.


== Sanger og rop ==
Kråkevingen synger en rekke sanger hver kamp. Noen av de vanligste og mest kjente sangene og ropene er:

Det er vi som er Mossingær
Østfolds Stolthet
Kråkene er her
Svartå gule Mossekællær
Heia Moss!/Kom igjen kællær! (Ropes av Kråkevingen, og repeteres av hovedtribunen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Kråkevingen
Svånåtind

Store Svånåtind (2 209 moh.) er den høyeste av toppene i Svånåtindmassivet på Dovrefjell, og den høyeste toppen på Dovrefjell utenom Snøhettamassivet. Store Svånåtind kan bestiges fra flere retninger, men nordøstsiden er består av et stup på flere hundre meter ned mot Svånåbreene. Det er mest vanlig å bestige toppen med utgangspunkt fra Snøheimvegen på Dovrefjell (Hjerkinn). Storslagen utsikt mot 11 topper over 2 000 meter på Dovrefjell og omkringliggende fjellområder: Rondane, Jotunheimen, Reinheimen, Sunndalsfjella og Trollheimen.
Office Publisher

Microsoft Office Publisher eller bare Publisher er et dataprogram utviklet av Microsoft. Programmet blir brukt til tekst- og bildeutforming.


== Se også ==
Microsoft Office
Microsoft Office Word
Microsoft Office Excel


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Microsoft Publisher – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hordanes Land

Hordanes Land (utgitt 1993) er den første EPen til det norske progressive black metal bandet Enslaved.


== Sporliste ==
«Slaget i skogen bortenfor / Prologr / Slaget» (13:10)
«Allfadr Odhinn» (7:50)
«Balfor / Andi Fara / Epilog» (9:49)


== Kilder ==
Hordanes Land hos Encyclopaedia Metallum
Rehearsal 92

Rehearsal 92 (utgitt 1992) er den tredje demoen til black metal-bandet Enslaved.


== Sporliste ==
«Alv My Svikki» (5:02)
«Hal Valr» (9:10)
«Allfathir Odhinn» (8:31)


== Kilder ==
Rehearsal 92 hos Encyclopaedia Metallum
Organum

Organum (fra gammelgresk ὄργανον, organon, «organ, instrument, redskap» refererer generelt til monofonisk kirkesang eller gregoriansk sang (engelsk plainchant) uten akkompagnement, men med minst en stemme ekstra for å øke harmonien. At to eller flere stemmer sang parallelt med hverandre karakteriseres som organum, og refererer til den flerstemte korsangen som ble brukt i kirker og klostre til gudstjenester og tidebønner i den katolske kirke. Organum ble utviklet i middelalderen. 
Avhengig av toneart og kirkesangens form kan en støttende og lavere tone bli sunget på den samme teksten, eller at melodien ble fulgt i en parallell bevegelse (parallel organum) eller en kombinasjon av de to. I sin eldste form involverte organum to musikalske stemmer: en gregoriansk kirkemelodi, og den samme melodien omdannet av en konsonant (medlyd) intervall, vanligvis en ren kvint eller kvart. I disse tilfellene kunne komposisjonen ofte begynne eller avsluttes i samklang hvor den andre stemmen ble holdt i den opprinnelige tonen inntil første del hadde nådd en kvint eller kvart fra hvor begge stemmene fortsatte i parallell harmoni (samklang) med den motsatte prosessen i avslutningen. Organum ble opprinnelige improvisert; en sanger utførte en melodi fra noter (vox principalis), og en annen sanger sang en annen melodi «på stedet» som ikke var nedskrevet (vox organalis). Med tiden begynte komponister å skrive tilleggsarrangement som ikke var kun enkel transponering, og således ble sann polyfoni (flerstemt) sang født.
Eksempler på flerstemt sang; organum:

Trestemt motett, av den franske komponisten Pérotin fra 1200-tallet.
Motetter av den franske komponisten Guillaume Dufay (død 1474) og av den engelske John Dunstaple (død 1453)
Fumeux fume, verdslig flerstemt sangBetegnelsen gregoriansk sang kommer fra pave Gregor I den store, som var pave på siste halvdel av 500-tallet, og som systematiserte bruken av sangen i gudstjenesten i Liber Magnum (Den store bok). Han opprettet også en sangskole i Roma, Schola Cantorum, som ga opplæring i hvordan denne sangen skulle fremføres.


== Referanser ==
Kjøpmannskjær

Kjøpmannskjær er ei grend og et tettsted på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold med 440 innbyggere i 2022. Kjøpmannskjær ligger ved Vrengen, lengst sør på øya. Kjøpmannskjær er også en grunnkrets i delområdet Brattås.

Navnet Kjøpmannskjær antas å bety skjær eller berg hvor kjøpmannsskuter la til for å selge varer og kjøpe trelast. Fast bosetting ble ikke etablert før omkring 1800, da det er begrenset med dyrkbar mark her.
Kjøpmannskjær består i hovedsak av fem enda mindre steder: Tokenes, Sevika/Seviken, Styrsvik, Lysheim og Landsrød.
Gjennom Kjøpmannskjær går fylkesvei 308 fra Tønsberg og videre over Vrengenbrua til Sundene på Tjøme. Fra 1886 fram til da den første Vrengenbrua ble åpnet 8. november 1932 var Kjøpmannskjær et fergested, med fergeforbindelse over sundet til Fergeodden på Sundene.
Ved fylkesveien ligger bedriften Unitor Chemicals som ble etablert i 1965 under navnet Kjemi-Service AS. Etter å ha holdt til på Sem de første årene, etablerte bedriften seg i Kjøpmannskjær i 1973.Midt på  1900-tallet var det tre mindre dagligvarebutikker i Kjøpmannskjær. Etter at disse var nedlagt ble det etablert én stor butikk i tettstedet, strategisk plassert både i forhold til biltrafikk og båttrafikk. En større marina ligger like ved. 
Høsten 2009 ble gang og sykkelveien gjennom Kjøpmannskjær ferdigstilt.
I Kjøpmannskjær er det registrert tre kulturminner: ei gravrøys fra bronsealderen/jernalderen, et skipsvrak fra rundt 1900 og et skipsvrak fra 1900-tallet.


== Referanser ==
San Pablo de las Salinas

San Pablo de las Salinas er den nest største byen i den meksikanske kommunen Tultitlán i delstaten Estado de México. Kun Buenavista har en større befolkning i denne kommunen. San Pablo de las Salinas er en del av ZMCM og befinner seg like nord for Mexicos føderale distrikt. Folketellinger fra 2005 viser at det bodde 160 432 i dette byområdet.


== Referanser ==
Cuautla

Cuautla er en by og en kommune i den meksikanske delstaten Morelos. Byen er den tredje største i delstaten, etter Cuernavaca og Jiutepec. Cuautla ble grunnlagt den 4. april 1829. Cuautla kommer av «Cuauhtlan» som betyr ørnerede på nahuatl
Navlestreng

Navlestreng (latinsk: funiculus umbilicalis) skal under graviditet være forbindelsen mellom morkake og foster. Navlestrengen skal sørge for at fosteret får nok næringsstoffer og oksygen. Hos mennesker er den cirka 50 cm lang, og blir klipt av etter at fødselen er overstått. En navlestreng kan ligne på en navlestrengskabel som ofte blir brukt til elektrisk utstyr.
Olympiske rekorder i svømming

Olympiske rekorder i svømming kan kun settes ved Olympiske leker og noteres kun for langbane (50 meter basseng).
Rekorder med et pluss (+) ved siden av er også gjeldende verdensrekorder.


== Svømmerekorder ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Se også ==
Verdensrekorder i svømming
Europeiske rekorder i svømming
Nordiske rekorder i svømming
Norske rekorder i svømming
Torstein Selvik

Torstein Selvik (født 8. oktober 1900 i Haus i Hordaland, død 10. september 1983 i Mjeldalen (Øvre Mjelde) i Osterøy kommune) var en norsk redaktør og stortingsrepresentant. Han arbeidet som landmåler fra 1926 til 1928 og 1942 til 1944, som journalist i Bergen Arbeiderblad fra 1931 til 1941 og som redaktør samme sted fra 1945 til 1959.


== Krigsinnsats ==
Selvik var med i felttoget i Valdres i 1940. Han arbeidet med illegale aviser under andre verdenskrig og ble redaktør i Bergens Arbeiderblad da avisa kom ut igjen 9. mai 1945.
Som eldste sønn skulle han overta fargården men overlot denne til sin bror, Sigurd Selvik (1904 – 1977) som oppgraderte bruket.


== Politiker ==
Selvik var stortingsmann for Arbeiderpartiet fra Bergen i tida 1949 til 1969.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Torstein Selvik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Torstein Selvik hos Stortinget 
(no) Torstein Selvik hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Torstein Selvik hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Exit (TV-serie)

Exit er en norsk dramaserie som gikk på NRK1 i 2019 og 2021. Serien skildrer livet til en gruppe menn fra den norske finanseliten som bruker fritiden på festing, rus og prostituerte. 
Serien hadde premiere september 2019. Andre sesong ble vist i 2021. Tredje sesong har planlagt premiere i mars/april 2023.Før premieren vant serien prisen International panorama under Series Mania, en internasjonal festival for TV-drama i Frankrike i mars 2019. Første sesong av serien ble nominert til hele åtte priser foran Gullruten 2020 og vant priser i klassene beste foto TV-drama og beste klipp TV-drama. Andre sesong ble nominert i syv klasser foran Gullruten 2021 og vant klassen for beste production design/scenografi.


== Handling ==
Serien handler om de ekstravagante livene til fire menn. Fra serien er det ikke klart hvilke yrker de har eller hvordan de tjener penger. Adam, Jeppe, Henrik og William er alle suksessrike mangemillionærer med koner og familier som selv mener at de har alt de måtte ønske seg. På utsiden ser alt perfekt ut men i løpet av serien ser vi hvordan de egentlig er. Suksessen har derimot en bakside; de opplever livene som ekstremt kjedelige. Derfor bruker de det meste av fritiden på festing, rus og prostituerte. De setter seg selv og jobben sin fremfor alt og alle. Vi ser at de omgås med andre kriminelle og hvordan de utvikler seg gjennom serien. I serien er skuespillerne preget av egoisme, arroganse, narsissistiske og psykopatiske trekk. Serien foregår hovedsakelig i Oslo, men vi ser også at de driver business i utlandet.  Sesong 1 møter vi mennene, Adam, Jeppe, Henrik og William. Sesong 2 møter vi kvinnene og vi får vite hva de gjennomgår og det å være gift/sammen med en suksessrik mangemillionær. Etterhvert som vi blir kjent med hovedpersonene ser vi at de har ulike psykiske problemer på grunn av rus og at de har kommet inn i harde miljøer med andre kriminelle. 
Serieskaperne hevder at mange av historiene er basert på ekte hendelser hvor kildene angivelig skal ha vært intervjuer med personer som hevder å jobbe med «finans». Serieskaperne har ikke lagt frem dokumentasjon for disse påstandene. Kjell I. Nordström, som var kostymedesigner for serien, har hevdet at kostymene i serien er delvis basert på opptak han har sett av kildene.


== Om serien ==
Sesong 1 ble i oktober 2019 den mest strømmede NRK-serie noen sinne, med over 1 million strømminger.


== Rolleliste ==


== Priser og nominasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Exit på Internet Movie Database 
(no) Exit på NRK TV 
(sv) Exit i Svensk Filmdatabas
Folehavna fort

Folehavna fort er et ekstysk kystfort på den sydligste delen av Vesterøya i Sandefjord kommune. Området ble beslaglagt av okkupasjonsmakten den 8. mai 1941.
Fortet, som ble kalt HKB 5/980 Vesterøen av okkupasjonsmakten, var ved krigens slutt bestykket med fire belgiske 12 cm K370(b) feltkanoner med skuddvidde på 15 000 meter, samt flere luftvern- og panservernkanoner. Det meste av skytset var krigsbytte fra tyskernes invasjoner i andre land i Europa.  Selve fortet ble opprettet i mai 1941 og fungerte fram til januar 1993 som skolebatteri for hærens kystartilleri, da denne funksjonen ble flyttet til Stavern.Anlegget hadde ellers flere tunneler i fjellet, den lengste omtrent 120 meter lang. I tillegg kommer blant annet bunkere, forlegningsbrakker, løpegraver, lyskastere, piggtrådgjerde, nærforsvarstillinger, brystvern og minefelt.
Fra fortet er det fri sikt over sjøen mot Onsøy og Hvaler i øst. Mot sør er det åpent hav, mens det i vest er sikt mot Svenner fyr og kyststrøkene av Telemark og Vestfold.
Fortet skal aldri ha vært i direkte kamp, men deltok i flere anledninger i beskytning av allierte fly.
Etter krigen ble det meste av anlegget tatt over av Kystartilleriet, mens enkelte deler raskt ble frigitt.
I 1957 ble Folehavna fort modernisert, og hovedskytset ble byttet ut med tre 10,5 cm kanoner montert i grube med paddeskjold.
Den militære aktiviteten ved anlegget ble lagt ned i 1993.


== Sikring av området ==
I begynnelsen av 2009 ble det kjent at Skifte eiendom ønsker å gjøre ytterlige sikring av området. Denne sikringen innebærer fjerning av de fleste spor etter militær aktivitet på Vesterøya. Etter en langtrukket prosess med stort lokalt engasjement, endte det med at Skifte eiendom fikk tillatelse av Sandefjord kommune til å gjennomføre rivingen. Sikringen ble berammet til å starte 19. oktober 2009 og planlagt å være ferdig til 1. desember 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) HKB 5/980 Vesterøen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Folehavna fort
Picasa: Bilder fra Folehavna fort