jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lamine Diatta

Lamine Diatta (født 2. juli 1975) er en senegalesisk fotballspiller som spiller for Doncaster i England. Han flyttet til Frankrike tidlig og begynte å spille for Toulouse. Han ble seriemester med Lyon i 2005 og 2006. Han har også vært innom Newcastle United i engelsk Premier League. Han fikk sin første kamp i Premier League for Newcastle United 5. april 2008, men ble frigjort fra kontrakten med Newcastle United 15. mai 2008. Han har også spilt i Tyrkia for Beşiktaş. Han sluttet på Senegal sitt landslag i 2008. Han var også Senegal sin kaptein.


== Eksterne lenker ==
(en) Lamine Diatta – FIFA 
(fr) Lamine Diatta – LÉquipe 
(en) Lamine Diatta – Transfermarkt 
(en) Lamine Diatta – national-football-teams.com 
(en) Lamine Diatta – Soccerbase.com 
(en) Lamine Diatta – FootballDatabase.eu 
(en) Lamine Diatta – Tyrkias fotballforbund 
(en) Lamine Diatta – FBref
Marinemaleri

Marinemaleri var en kunstsjanger som oppsto i seilskipstiden fordi både redere og skipsoffiserer kunne tenkes å ønske seg et portrett av sitt skip. Sjangren ble dyrket fra 1700-tallet og har fortsatt noen få utøvere. Begrepet dekker også billedmessige framstillinger, der sjøen utgjør et hovedelement. Den som skulle bli marinemaler, måtte ha god kjennskap til rigging og skrog og hvordan skip oppførte seg i sjøen, slik at kunden skulle kunne kjenne igjen sitt fartøy. De flinkeste klarte også å lage overbevisende bølger og illusjon av dypt vann. Yrket gikk ofte i arv i familier, der kunnskap ble overført muntlig.
Maleren Frits Thaulow kaller seg selv marinemaler ved folketellingen i 1875. 
De enkleste skipsbildene ble nok laget mens skipet lå ved kai og påført seilføring og fritt hav etterpå.
Det er svært få norske nålevende marinemalere, men de finnes. Bl.a. Ants Lepson, bosatt i Arendal, og Roald Solberg, født 1943 og bosatt i Sandefjord.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nils P. Vigerstøl: Kaptein og marinemaler, Gaveca 2014, ISBN 9788299919739


== Se også ==
Maritim kunst
Skutemaleri
Sue Monk Kidd

Sue Monk Kidd (født 12. august 1948 i Sylvester i Georgia i USA) er en amerikansk forfatter som er best kjent for romanen Bienes hemmelige liv (eng. The Secret Life of Bees) som hun ga ut i 2002.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kidd ble født i Sylvester i Georgia og ble uteksaminert fra Texas Christian University som sykepleier i 1970. Etter eksamen arbeidet hun som sykepleier og sykepleielærer.
Da hun var i tyeårene ble hun influert av den katolske presten og forfatteren Thomas Mertons skrifter til å utvikle sitt indre liv.  I tredveårene tok hun skrivekurs ved Emory University og Anderson College i South Carolina (som senere ble Anderson University) og var også med Sewanee, Bread Loaf og andre skribentkonferanser.


=== Forfatter ===
Hun startet som skribent etter at et essay hun skrev i en skriveklasse ble utgitt i magasinet Guideposts, og senere trykt på nytt i Reader's Digest (Det beste). Hun fortsatte å skrive for Guideposts.
De første bøkene hennes, God’s Joyful Surprise (1988) og When the Heart Waits (1990), er åndelige selvbiografiske fortellinger der hun forteller om hvordan hun opplever kontemplativ kristendom. The Dance of the Dissident Daughter (1996) tar opp tema fra feministisk teologi. Hun brukte tre og et halvt år på å skrive den første romanen sin, Bienes hemmelige liv. Den andre romanen, Havfruestolen (eng. The Mermaid Chair) ble utgitt i 2005. Den tredje romanen, Granateplene (eng. Travelling with Pomegranates) ble utgitt i 2009, og er skrevet sammen med datteren, Ann Kidd Taylor. I 2014 kom romanen Bursdagsgaven, som er bygget over livet til Sarah Grimké.
Kidd har sagt at hun er påvirket av Henry David Thoreau, Kate Chopin, Thomas Merton og Carl Jung.Hun bodde mange år i Charleston i Sør-Carolina, sammen med ektefellen og to barn, men flyttet til Florida som pensjonist.


== Bibliografi ==
God’s Joyful Surprise (1988)
When the Heart Waits (1990)
The Dance of the Dissident Daughter (1996)
The Secret Life of Bees (2002)
The Mermaid Chair (2005)
Travelling with Pomegranates (2009)
The Invention of Wings 2014


== Oversettelser til norsk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sue Monk Kidd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sue Monk Kidd på Internet Movie Database 
(en) Sue Monk Kidd hos The Movie Database 
(en) Sue Monk Kidd på Twitter 
(en) Sue Monk Kidd på Facebook 
(en) Sue Monk Kidd på Instagram
Morten Ågheim

Morten Ågheim (født 20. juli 1980 i Mo i Rana, død 8. juni 2017), var en norsk skihopper fra Åga utenfor Mo i Rana,Han kom på andreplass i junior-NM i 1998. Hans beste plassering i verdenscupen var en fjerdeplass i storbakken i Harrachov 20. desember 1998. Sesongen 1998/99 kom han på 16.plass i verdenscupen sammenlagt, og var den sesongens nest beste nordmann etter Tommy Ingebrigtsen (11.plass). Ågheim la opp som skihopper i 2002 etter flere sesonger med svake resultater.
Han ble tildelt hederspriser fra moderklubben Åga Idrettslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Ågheim – FIS (skihopping)
Bogoroditsk

Bogoroditsk (russisk: Богоро́дицк) er en by i Tula oblast i Russland. Den ligger ved elva  Upjorta (ei sideelv til Upa).
Bogoroditsk ble grunnlagt på 1660-tallet som et trefort. På 1770-tallet ble fortet revet for å gi plass til palasset til Bobrinskij-familien. Bogoroditsk fikk bystatus i 1777.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bogoroditsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bolokhovo

Bolokhovo (russisk: Болохово) er en by i Tula oblast i Russland. Den ligger ved elva  Olen (i Okas nedbørfelt), rundt 20 km sørøst for Tula. Den fikk bystatus i 1943.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bolokhovo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Donskoj (by)

Donskoj (russisk: Донско́й) er en by i Tula oblast i Russland. Den ligger ved det øvre løp av elva  Don, 50 km sørøst for Tula. Den fikk bystatus i 1939.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Donskoy, Tula Oblast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ørnulf Bast

Ørnulf Bjarne Bast (født 1907 i Christiania, død 1974 i Oslo) var en norsk billedhugger, maler og grafiker. Han var en av de ledende norske billedhuggere på 1900-tallet.


== Utdannelse og arbeid ==
Bast hadde sin utdannelse ved Kunstakademiet under blant annet professor Wilhelm Rasmussen. Han er representert med verker over hele Norge, samt i USA, Danmark, Frankrike og Canada. Bast er innkjøpt av alle Norges fremste samlinger, som for eksempel Nasjonalmuseet og Riksgalleriet. 
Studiereiser i Egypt, Marokko og Hellas har gitt innflytelser man bl.a. kan finne i ornamenter, farvebruk og klassiske motiver.
Fra tidlig alder ser vi at barn har vært en inspirasjonskilde, motivet finnes i monumenter, gallionsfigurer, fontener, relieff og frittstående skulpturer. Hans egne barn ble i stor grad brukt videre som modeller.
Hans sterke tilknytning til Stavern går tilbake til 1935, da han ble en del av det rike kunstnermiljøet på Citadelløya. Bast hadde permanent sommertilhold i Fuglevik ved Rakke fra 1947 og frem til sin død i 1974, hvor han også hadde sitt atelier.
Ørnulf Bast ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.
Han var gift med Lajla Theresia von Hanno (1921–2010) og paret hadde fire barn: Even Bast (1942–2008), Dyveke Bast (1948–), Iselin Bast, kunstner (1950–) og Hallstein Bast, politiker (1955–).


== Verker (utvalg) ==

Bjørnson-monumentet
Bronseløvene utenfor Kunstnernes Hus, Oslo
1939: Borregaard-monumentet, Sarpsborg
St. Hallvardbrønnen, Drammen
Monumentet Kongens nei, Elverum
Utvandrermonumentet ved Østbanestasjonen
Skulpturen To søstre (Norge Takker Danmark 1940-1945), Eidsvoll Plads, København
«Evig liv», Sehesteds plass i Oslo, oppført 1950 som Aschehougs gave til byen
Krigsminnesmerket foran Stavern kirke
Stavernsgutten i Kirkedammen, Stavern
Stavernspiken
Bystene av Herman Wildenvey og Einar Schøning, Stavern
Flere kvinnefigurer


== Bibliografi ==
I 1947 utga han «Nattsvermere», en spesiell bok i begrenset opplag, som var illustrert med hans egne originalraderinger. Senere ga Bast ut «Søvngjenger i barndommens hus» og «Blå morgenskyer» som også tok for seg den surrealistiske drømmeverden han var svært opptatt av i all sin kunst.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Ørnulf Bast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Ørnulf Bast i Store norske leksikon
Salomo og Saturn

Salomo og Saturn er et angelsaksisk diskusjonsdikt som er bevart i en rekke tekstfragmenter. Saturn er portrettert som en trollmann som diskuterer med den vise kong Salomo.
Diktet er fremstilt i form av en dialog preget av gåter og hvor Salomo, den klokeste kongen av gamletestamentes Israel, og Saturn, den eldste av de eldre gudene i den romerske mytologien, skjønt identifisert i diktet som en prins av Kaldea (et område i det sydlige Mesopotamia). De utspør hverandre om bibelske emner og annet kunnskap fra middelalderen. Hele diktet er konkurranse i gåter mellom to gråskjeggede figurer, tilsvarende de norrøne diktene Vaftrudnesmål og Alvismål, og andre tilsvarende kvad i Den eldre Edda. I Salomo og Saturn er det kristen kunnskap som er kilden for gåtene, bildene er tatt fra en eksotisk gruppe, falne engler og benytter seg av Fader vår som en kampvelsignelse.
Verket eksisterer i tre versjoner: en prosaversjon i Vercelliboken, og to poetiske versjoner med bokstavrim, den ene (i Corpus Christi College ved University of Cambridge, manuskript «MS 422») har blitt innflettet i prosa.
En poetisk utgave benytter runer som en form for gåtefull stenografi og hvor runebokstavene står for ord i angelsaksisk som navngir dem. Fra dette vet vi noen av navnene til det utvidede settet med runer som ble brukt for å skrive angelsaksisk. Prosaversjonen har en gåte som følger: «Hvem oppfant bokstavene? Kjempene Mercurius» som er Odin. Angelsakserne identifiserte Merkur som tilsvarende med Odin ved at de begge hersket over onsdagen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Et av diktene fra Salomo og Saturn – på angelsaksisk (gammelengelsk)
Gudmund Kongshavn

Gudmund Broks Kongshavn (født Gudmund Taksdal Kongshavn 23. januar 1991) er en norsk fotballspiller som er keeper for Tromsdalen.Han startet sin karriere i Vålerenga IF, hvor han i 2014 var utlånt til Sarpsborg 08. I 2015 signerte han en kontrakt med Tromsø IL før han i 2020-sesongen spilte for Aalesund. Våren 2021 spilte han for den rumenske klubben Dinamo București.


== Karriere ==


=== Ungdomstid ===
Kongshavn er vokst opp i Bergen og startet i bergensklubben IL Varegg. I 2008 flyttet han til Oslo og startet i Vålerenga. 


=== Profesjonell karriere ===
Sommeren 2009 fikk Kongshavn sin A-lagsdebut for Vålerenga mot Odd-Grenland, grunnet fraværet til førstekeeper Troy Perkins. 
I 2015 signerte Kongshavn for Tromsø, etter å ha tilbragt høstesongen i 2014 på lån hos Sarpsborg 08.
Kongshavn signerte med Aalesunds FK 6. februar 2020.
8. februar 2021 ble Kongshavn kjøpt av den rumenske Liga I-toppklubben Dinamo București.Han la opp sommeren 2021, men i 2022 gjorde han comeback og signerte for Tromsdalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gudmund Broks Kongshavn – Transfermarkt 
(en) Gudmund Broks Kongshavn – Soccerway 
(no) Gudmund Broks Kongshavn – Norges Fotballforbund 
(en) Gudmund Broks Kongshavn – FBref 
VIF Fotball – 34. Gudmund Taksdal Kongshavn
Nettbuss Sør

Nettbuss Sør AS, tidligere Aust-Agder Trafikkselskap AS (ATS), var et busselskap i Nettbuss-konsernet med hovedbase i Arendal, fra 2013 i Drammen. Selskapet driver lokaltrafikk i Buskerud (Brakar), Hordaland (Skyss), Sogn og Fjordane, Telemark og Vest-Agder (Agder Kollektivtrafikk). Av ekspressbussruter kjørte selskapet TIMEkspressen rute TE1 mellom Notodden og Oslo og NOR-WAY-rutene 160 Valdresekspressen, 162 Øst-VestXpressen, 430 Fjordekspressen og 450 Sognebussen. Datterselskapet Nettbuss Travel Drammen kjørte deler av lokaltrafikken i Buskerud og hadde flere turbussavdelinger.
I 2015 ble det bestemt at alle de regionale operstørselskapene i Nettbuss skulle fusjoneres inn i morselskapet, og fra 1. januar 2016 ble driften oveført til Nettbuss AS.


== Historie ==

Nettbuss Sør viderefører den rutebiltrafikken fra mellomkrigstiden som ble etablert av Arendals Dampskibsselskab (ADS) og Risør og Tvedestrand Bilruter (RTB). Arendals Dampskibsselskabs landvertstrafikk – person- og godstrafikk – ble fra 1986 skilt ut i Aust-Agder Trafikkselskap (ATS) der Aust-Agder fylkeskommune og NSB Biltrafikk var de største eierne. I 2000 ble NSB Biltrafikk omgjort til Nettbuss. NSB hadde overtatt alle aksjene i Aust-Agder Trafikkselskap som så fikk navnet Nettbuss Sør. I 2001 ble Nettbuss Grenland innfusjonert i selskapet. Risør og Tvedestrand Bilruter ble overtatt av Nettbuss Sør i 2008, mens Nettbuss Vest ble innfusjonert i 2009. Fra 1. januar 2011 overtok Nettbuss Sør konsesjonen for lokalbussene i Kristiansand-området fra Bussen Trafikkselskap. 1. januar 2013 ble Nettbuss Sør slått sammen med Nettbuss Drammen, og hovedkontoret ble flyttet fra Arendal til Drammen. Fra og med 1. januar 2015 overtok Setesdal Bilruter og Agder Buss all trafikk selskapet hadde i Aust-Agder.
Selskapet drev tidligere ekspressbussrute mellom Kristiansand og Oslo under navnet Sørlandsekspressen, som fra 1. mai 2013 ble en del av Nettbuss express. 1. januar 2014 ble driften av denne ruta overført til Nettbuss Ekspress AS.


== Referanser ==
Hall Trøan Galaaen

Hall Trøan Galaaen (født 27. mars 1923 på Røros, død 26. mai 2017) var rådmann i Hedrum kommune fra 1963 til kommunen ble slått sammen med Larvik i 1988. Da fortsatte han som rådmann i den nye storkommunen Larvik kommune til han ble pensjonist. Han har juridisk embetseksamen, og som pensjonist har han vært medlem av forliksrådet i Larvik. Før han kom til Vestfold, var han advokat i Oppdal og ligningssekretær i Modum. På grunn av sitt sterke engasjement i oppbyggingen av Human-Etisk Forbund, som han var styreleder for fra 1981, ble han utnevnt til æresmedlem av organisasjonen i 1987.


== Kilder ==
Omtale i Aftenposten Kultur 27. mars 2008 side 13 i forbindelse med 85-årsdag
Evangelisten Matteus

Matteus (gresk: Μαθθαῖος – Maththaîos; opprinnelig Levi), tolltjenestemann, apostel, levde på første halvdel av det 1. århundre, og er i henhold til de kirkelige overleveringene identisk med den Matteus som blant annet omtales i Apostlenes gjerninger. Hans helgendag er 21. september.
Av Papias, som var biskop i Hierapolis i Lilleasia på 200-tallet, har han blitt tilskrevet som forfatter av Matteusevangeliet med ordene «Matteus sammenstilte ordene på hebraisk, og enhver oversatte dem, som han kunne det». Det er imidlertid tvilsomt om dette evangeliet er skrevet av kun ett øyevitne.
Matteus omtales i Det nye testamente kun i forbindelse med listene over Jesu apostler i de fire evangelier og Apostlenes gjerninger, samt i Matteusevangeliets kapitel 9 hvor det ganske kort fortelles at han satt ved tollboden da Jesus kom forbi og sa «Følg meg!», hvilket Matteus gjorde.
I de parallelle beretninger i de andre evangelier omtales denne person ikke som Matteus, men som Levi.
Det anses som usannsynlig at Matteus kan være forfatteren til Matteusevangeliet. I likhet med de øvrige evangelier er det et anonymt evangelium. Matteusevangeliet bærer dessuten tydelig preg av å hatt blant annet Markusevangeliet som forlegg, og man kan neppe forestille seg at en apostel og øyevitne til Jesus skulle basere sitt evangelium på senere annenhåndskilder.
Matteus' evangelistsymbol er et bevinget menneske fordi han åpner sitt evangelium med en slektstavle. 


== Eksterne lenker ==
(en) Saint Matthew – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jasnogorsk

Jasnogorsk (russisk: Ясного́рск) er en by i Tula oblast i Russland. Den ligger ved elva Vasjana (ei sideelv til Oka), rundt 30 km nord for Tula.
Landsbyen Laptevo (russisk: Ла́птево) har vært kjent siden 1400-tallet. Den fikk bystatus og nytt navn Laptev (russisk: Ла́птев) i 1958. Navnet ble enda en gang endret, til Jasnogorsk, i 1965.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yasnogorsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jefremov

Jefremov (russisk: Ефре́мов) er en by i Tula oblast i Russland. Den ligger ved elva Krasivaja Metsja (ei sideelv til Don), rundt 130 km sør for Tula.
Den ble grunnlagt i 1637 som en festning for å forsvare de sørlige grensene til Keiserdømmet Russland. Den fikk bystatus i 1777.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yefremov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Antonio d’Almeida

Antonio d'Almeida eller Almeyda 麥安東 Mai Andong (født 1557 i Trancoso ved Viseu i Portugal, død 17. oktober 1591 i Shiuchow i Guangdong i Kina) var en portugisisk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han virket for det meste i Shiuchow, på en av de fem misjonsstasjoner som pater Matteo Ricci opprettet i Kina.
Pater d'Almeida reiste ut fra Lisboa på skuten Relíquias den 10. april 1584, ble presteviet 25. mars 1585 i Goa i India, og ankom Macao den 8. oktober 1585. Han gjennomgikk den grundige men strevsomme prosess å lære deg kinesisk, noe han sammenlignet med å bli som et kinesisk barn, i behov av å lære seg alt.  Han dro inn til Kanton i oktober samme år. Han havnet etter noen andre posteringer i Shiuchow. 
Nokså mange av de europeiske misjonærer slet med å tilpasse seg Ming-Kina helsemessig. Særlig på landet og i utkantstrøkene var de sanitære forhold dårlige; utilstrekkelige midler og dermed mangel på medisiner og feilernæring skapte problemer. Mange vestlige misjonærer ble tidlig syke; hele 51 døde før de var fylt femti år, som pater d'Almeida som bare ble 35 år.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Referanser ==
Zhabei

Zhabei (kinesisk: 闸北区, pinyin: Zháběi Qū, Wade-Giles: Cha-pei, wu: zah入poh入) er ett av de ti indre bydistrikter i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 29,26 km² og 707 869 innbyggere (2003). Det gir en tetthet på 24 192 innbyggere pr km².
Suzhouelven, som er Shanghais nest viktigste elv (etter Huangpu), renner gjennom de sørligste deler av Zhabei, og elvebreddene den har i distrikter er på 4,1 kilometers lengde. Shanghais jernbanestasjon ligger ved Molingaten i Zhabei. Den gamle hovedjernbanestasjonen lå også i Zhabei, ved Østre Tianmugaten. Den ble etter stengningen i 1987 omgjort til jernbanemuseum.
Historisk har Zhabei vært et tett befolket arbeiderområde. Befolkningen har imidlertid endret seg over tid etterhvert som den klassiske industrien i stor grad har blitt flyttet til nye bydeler. Boligprisene er generelt lavere enn i de nærliggende nordlige bydistriktene Putuo og Hongkou.
Det satses stort på multimediautvikling i distriktet, der man finner Shanghai Multimedia Valley (SMV) som tiltrekker seg media- og IT-talenter. Man er langt fremme i 3D-filmteknologi. 


== Administrative enheter ==
Subdistrikter:

Vestre Tianmu lu (天目西路街道), Beizhan (北站街道), Baoshan lu (宝山路街道), Vestre Zhijiang lu (芷江西路街道), Gonghexin lu (共和新路街道), Daning lu (大宁路街道), Pengpu nye landsby (彭浦新村街道), Linfen lu (临汾路街道).Storkommune:

Pengpu (彭浦镇).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zhabei District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rongcheng

Med Rongcheng kan menes:

榕城 - Bydistriktet Rongcheng i Jieyang i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.
荣成 - Byfylket Rongcheng i Weihai i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina.
容城 - Fylket Rongcheng i Baoding i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina.
Stephen Cole

Stephen Cole (født 29. mars 1956 i Hereford) er en britisk journalist. Han er nyhetsanker i London for Al Jazeera English. Han har tidligere vært programleder i BBC World. Før dette har han arbeidet for bl.a. CNN, ITN og Sky News.
Han eier også sitt eget produksjonsselskap, Cole Productions.
Fan (Puyang)

Fan (kinesisk: 范县; pinyin: Fàn Xiàn) er et fylke i byprefekturet Puyang i den kinesiske provinsen Henan. 
I 1999 hadde det  473.590 innbyggere.


== Referanser ==
Terrorangrep i Lahore

Terrorangrep i Lahore har flere betydninger og kan referere til

Terrorangrepet i Lahore 10. januar 2008
Terrorangrepene i Lahore 11. mars 2008
Bjørn Eriksson

Bjørn Eriksson, svensk sagnkonge på første halvdel av 900-tallet. Han var i henhold til Hervors saga sveakonge og far til Olav II Bjørnsson og Erik Seiersæl. Han var derigjennom farfar til Styrbjørn Sterke. Hervarar saga forteller også at han var sønn til den Erik som lå i krig med Harald Hårfagre, og som etterfulgte brødrene Anund Uppsale og Bjørn på Håga.Derimot forteller Adam av Bremen at istedenfor Bjørn var kongen Emund Eriksson, men de kan like gjerne ha var samregenter. Når Olav II Bjørnsson døde var Erik Seiersæl tvunget til å foreslå sin ufødte sønn Olof Skötkonung som medregent istedenfor den i henhold til tinget langt mer ulempelige Styrbjørn Sterke.


== Referanser ==
Erik Emundson

Erik Emundsson (eller Anundsson) var en svensk sagnkonge. Han nevnes i Hervors saga som en sveakonge som lå i krig med Harald Hårfagre. I Ynglingesagaen kalles han for Erik Emundsson og nevnes der også som konge av Västergötland, Dalsland (et historisk landskap i Västra Götalands län), Båhuslen og Värmland, og at han tapte alle områdene unntatt Västergötland til Harald Hårfagre.
I henhold til Snorre Sturlason besøkte han stormannen Åke i Värmland samtidig som Harald Hårfagre gjorde det. Åke plasserte Erik i en gammel hall med gamle folk å drikke med mens han plasserte Harald med sine unge menn. Da Erik klagde på denne forulempelsen svarte Åke at Erik var en gammel mann mens Harald var en ung mann i sin beste alder. Dette gjorde Erik så sint at han drepte Åke.
I henhold til Hervors saga etterfulgte han sin far Anund Uppsale og onkel Bjørn på Håga og ble selv etterfulgt av Bjørn III Eriksson (far til Olav II Bjørnsson og Erik Seiersæl). Islandske Landnåmabok forteller at Erik og hans sønn Bjørn hersket på samme tid som henholdsvis pave Hadrianus II og pave Johannes VIII, det vil si i tidsepoken 867-883, den samme tiden da Island ble bosatt, se Landnåmstiden. Harald Hårfagres saga forteller at Erik døde da Harald Hårfagre hadde vært konge i Norge i ti år, det vil si 882.
Han var trolig bror og styrte sammen med sin bror Olav Sveakonge.
BE (band)

BE er en musikkgruppe fra Lillestrøm, like utenfor Oslo, og består av Kim Andre Skarsgård (gitar/vokal), Julian Andreassen (trommer) og Magnar Røri (bass).
I 2005 ga bandet ut EP-en Queen of Sorrow. BE opprettet deretter kontakt med H10 Productions, og i samarbeid med dem produserte de ti rockelåter. Debutalbumet Past Is Gone ble sluppet våren 2007 (Indie Distribution).


== Medlemmer ==
Kim-Andre Skarsgård – Vokal, gitar
Magnar Røri – Bass
Julian Andreassen – Trommer


== Diskografi ==
Queen of Sorrow (2005)
Past Is Gone (2007)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Forkorting

Forkorting eller forkortning kan sikte til:

Forkorting (kunst) – et kunstuttrykk
Forkorting (brøk) – et tema i matematikk
forkortelse – fra grammatikken
Jarno Sarkula

Jarno Sarkula er en finsk musiker (saksofon) og TV-personlighet. I musikksammenheng er han kjent som medlem av undergrunnsbandet  Alamaailman vasarat. I TV-sammenheng er han kjent for program på gratiskanalen MoonTV, som distribueres til kabelabonnenter og hvor han har vært vert i PC-spillprogrammet kalt PC-Peliluola.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jarno Sarkula på Internet Movie Database 
(en) Jarno Sarkula på Discogs 
(en) Jarno Sarkula på MusicBrainz