jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Henrik Lundh

Henrik Julius Lundh (født 16. april 1894 i Kristiania, død 12. februar 1985 i Oslo) var en norsk jurist. Han tok juridisk embetseksamen i 1916. Mens han studerte, var han journalist. Han ble dr. juris. i 1929 på avhandlingen Navneplikt og  navnerett.
Lundh arbeidet i Justisdepartementet fra 1919, etter at han hadde vært dommerfullmektig. Han var først sekretær, men i 1930 ble han byråsjef. Han var lønnsdirektør i Finansdepartementet fra 1936. Under krigen kom han seg til England og ble ekspedisjonssjef i  Justisdepartementet i London-regjeringen 1942-1945. Da krigen var slutt, ble han Statens personaldirektør, en stilling han hadde til han ble riksmeglingsmann (1. april 1948 til 1. april 1954). Han ble byfogd og notarius publicus i Oslo i 1953.
Lundh er kjent som navnelovens far. Han ga ut Navneloven med kommentarer i 1924. Den var også emnet for hans doktoravhandling. Fra 1931 til 1940 var han sensor ved juridisk embetseksamen og foreleste over forvaltningsrett.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Henrik Lundh i BIBSYS
Forelesninger over forvaltningsrett – 1947
Offentlige tjenestetvister – En norsk "tjenestemannsdomstol" – 1930
Navneplikt og navnerett Doktoravhandling 1928
Navneloven av 9. febr. 1923 / Med innledn. og kommentar av Henrik Lundh.


== Referanser ==
Tsjita (elv)

Tsjita (russisk: Чита), lokalt også kalt Tsjitinka (russisk: Читинка), er ei elv i Zabajkalskij kraj i Russland. Den er 160 km lang, og er ei sideelv til Ingoda (i Amurs nedbørfelt). Elva har sitt utspring i Jablonovyjfjellene og renner derfra mot sør-sørvest, til den munner ut i Ingoda i byen Tsjita (som er oppkalt etter elva).
Elva er sterkt forurenset, spesielt på grunn av avløp fra byen Tsjita. I årene etter Sovjetunionens fall ble det også bygget et stort antall feriesteder (datsjaer) langs elva. Dette, sammen med utfyllinger og andre inngrep i elveleiet, har gjort at elva har blitt smalere og at vannstanden har økt. På grunn av dette har faren for flom i elva om våren økt betydelig.


== Referanser ==
Jon Mannsåker

Jon Jørundson Mannsåker (født 28. september 1880 i Ullensvang, død 29. februar 1964) var en norsk prest og stortingsrepresentant for Venstre 1928-1933.
Han var far til Bergfrid Fjose, Dagfinn Mannsåker og Jørund Mannsåker
Mannsåker ble cand. theol. 1911, bestyrer av Hardanger Folkehøgskole 1912-1928, hjelpeprest i Ullensvang 1914-1928, res. kap. Voss 1928, res. kap. Trefoldighets menighet i Oslo 1933, sogneprest 1940-1950. Han var stortingsrepresentant for venstre fra 1928 til 1933. I 1963 fikk Mannsåker Kongens fortjenestemedalje i gull for sitt livslange ungdoms- og avholdsarbeid. Mannsåker var en ihuga målmann, han var en periode leder av studentmållaget i Oslo, og var den første teologistudenten som skrev eksamensoppgavene sine på nynorsk. Han var også den første presten i Oslo som skrev nynorsk. Mannsåker var opptatt av kirkemusikk, i 1936 ga han ut en nynorsk koralbok, sammen med kantor A. Sandvold. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jon Mannsåker hos Stortinget 
(no) Jon Mannsåker hos Norsk senter for forskningsdata
Brun rosemåler

Brun rosemåler (Anticlea badiata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne kontrastrikt fargete arten finnes bare i de sørligste delene av Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 25 – 31 mm), slank, kontrastrikt farget måler. Vingenes grunnfarge varierer fra beige til ganske mørkt gråbrun, men arten har alltid skarpe, mørke tverrstriper. Forvingen er brunlig, ved roten med et svartkantet, grått tverrbånd. Utenfor dette har den vanligvis to lysbrune bånd som er skilt fra hverandre av en tynn, mørkbrun stripe. Rundt midten av vingen har den et ganske bredt, brunhvitt tverrbånd, dette er på yttersiden avgrenset av 2-4 smale, bølgete, brune tverrstriper, en av disse er brunsvart og tydeligere enn de andre. I vingespissen har den en bølgete, svart skråstrek, langs vingens ytterkant en smal, bølgete, hvit tverrstripe. Mist på ytterkanten er det en trekantet, hvit flekk som er en del av denne tverrstripen. Bakvingen er silkeaktig gråhvit. Larven er lang og slank, naken, grønnaktig grå med en lys sidestripe og gulbrunt hode.


== Levevis ==
Brun rosemåler finnes i hager, parker og buskmark. Larvene lever på arter i roseslekta (Rosa spp.). Denne arten flyr om natten alt i mars – april, og kommer ofte til lys.


== Utbredelse ==
Brun rosemåler finnes over det meste av den palearktiske sone. I Norge er den funnet på Østlandet og Sørlandet, langs kysten til Rogaland.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) brun rosemåler i Encyclopedia of Life 
(en) brun rosemåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) brun rosemåler hos Artsdatabanken 
(sv) brun rosemåler hos Dyntaxa 
(en) brun rosemåler hos Fauna Europaea 
(en) brun rosemåler hos NCBI 
(en) Kategori:Earophila badiata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Anticlea badiata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Borzja (elv)

Borzja (russisk: Борзя) er ei elv i Zabajkalskij kraj i Russland. Den er ei høyre sideelv til Onon, i Amurs nedbørfelt. Elva er 304 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 7 080 km².Borzja har sitt utspring i Kukulbejfjellene. Den renner gjennom en bred, myrlend dal i et steppelandskap. Vannføringen stammer hovedsakelig fra regn, og det er periodevise flommer om sommeren. Elva kan tidvis tørke helt inn. Middelvannføringen er 2,8 m³/sek.Byen Borzja ligger ved elva.


== Referanser ==
Khilok (elv)

Khilok (russisk: Хилок) er ei elv i Zabajkalskij kraj i Russland. Den er ei sideelv til Selenga (i Jenisejs nedbørfelt). Elva er 840 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 38 500 km². Ved elva ligger byen Khilok.


== Referanser ==
Tsjikoj

Tsjikoj (russisk: Чикой, mongolsk: Цѳх гол) er ei elv i Zabajkalskij kraj og republikken Burjatia i Russland. Den renner også en strekning langs grensen mellom Russland og Mongolia. Den er ei høyre sideelv til Selenga, og er 769 km lang, med et nedbørfelt på 46 200 km².  Den største sideelva er Menza.
Elva er islagt fra månedsskiftet oktober/november til månedsskiftet april/mai.


== Referanser ==
Nueces (elv)

Nueces er en elv som renner nord-sør i sørvestre strøk av Texas i USA. Den renner ut i Mexicogolfen 100 km nord for grensa mot Mexico, og nord for Corpus Christi. Den strekker seg totalt over 507 km fra nord til sør, og har et nedbørfelt på 435 820 km². Vest for dette vassdraget følger grenseelva Rio Grande. Elva har flere sideelver og er delvis utbygd med vannkraftproduksjon.
Da Republikken Texas frigjorde seg fra Mexico i 1836, oppsto det en konflikt over om det var denne elven eller Rio Grande som skulle utgjøre grensen mellom Mexico og den nye republikken. Da Texas ble innlemmet som delstat i USA i 1845, førte dette til den meksikansk-amerikanske krigen i årene 1846 til 1848.Den 10. august 1862 fant massakren ved Nueces River sted her, begått av sørstatskavaleri mot tyskættede borgerkrigsflyktninger i Kinney County.


== Eksterne lenker ==
(en) Nueces River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fiolett rosemåler

Fiolett rosemåler (Anticlea derivata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne kontrastrikt fargede arten kan ikke forveksles med noen andre nordiske målere, også larven er ganske karakteristisk farget. den lever på blader og blomster på arter i roseslekta og er funnet i det meste av Sør-Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 25 – 30 mm), slank måler. Forvingen er grå-beige med en svak, fiolett glans. De har to, skarpt avgrensede, brune til grå tverrbånd nær roten, og en firkantet, brun flekk ved forkanten litt utenfor midten. Bak denne flekken er det en S-formet, svart flekk. Denne arten har ikke noe tverrbånd rundt midten av vingen. Bakvingen er silkeaktig gråhvit. Larven er lang og slank, naken bortsett fra noen korte børster. Den er grønngul med skarpt rosa tegninger, disse former vanligvis tverrbånd på de bakerste delene av kroppen, på forkroppen (thorax) er de sammengrodd på ryggsiden og danner en bred, rosa ryggstripe.


== Levevis ==
Arten lever i hager, parker og på buskmark. Larvene lever på blader og blomster på arter i roseslekta, særlig steinnype (Rosa canina). De voksne målerne flyr om natten i april – mai.


== Utbredelse ==
Arten forekommer over hele Europa unntatt de aller nordligste delene og den sørligste delen av Balkan, også i Nord-Afrika og det nordlige Asia. I Norge er den funnet nord til Nord-Trøndelag, men den er sjelden tallrik.


== Litteratur ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) fiolett rosemåler i Encyclopedia of Life 
(en) fiolett rosemåler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fiolett rosemåler hos Artsdatabanken 
(sv) fiolett rosemåler hos Dyntaxa 
(en) fiolett rosemåler hos Fauna Europaea 
(en) fiolett rosemåler hos NCBI 
(en) Kategori:Anticlea derivata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Anticlea derivata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
UK moths, Anticlea derivata
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Ole Jacob Sunde

Ole Jacob Sunde (født 23. januar 1954) er en norsk gründer, hovedaksjonær og styremedlem i Formuesforvaltning AS.
Konsernet forvalter til sammen over 80 milliarder kroner og hadde et driftsresultat på 93 millioner kroner i 2019. Sunde er også styreleder i Schibsted ASA. Konsernet eier blant annet Verdens Gang samt Aftenposten.
Hovedeieren til Schibsted, Tinius Nagell-Erichsen, etablerte 1996 «Stiftelsen Tinius» som kontrollerer stemmeretten til 25 % av aksjene i Schibsted. Stiftelsen Tinius var ment å jobbe for frihet og uavhengighet for Schibsteds aviser og massemedia. Sunde er styremedlem i stiftelsen.Sunde ble tildelt prisen som Årets styreleder i 2004. Sunde hadde i 2008 til sammen elleve ulike styreverv, blant annet i Prinsesse Märtha Louises fond.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Ole Jacob Sunde», fra Store norske leksikon
Monaøyene

Monaøyene (russisk Острова Мона eller Островов Мона) er en gruppe av noen spredte, ubebodde øyer dekket av tundravegetasjon, i Karahavet 30 km nord for vestkysten av Tajmyrhalvøya i Russland. Havet omkring Monaøyene er dekket av pakkis det meste av året. 
Den største av øyene er Ringnesøya (Остров Рингнес) i den vestlige delen av øygruppen. Den er oppkalt etter det norsk bryggeriet som finansierte Otto Sverdrups arktisekspedisjoner. 
Kravkovøya (Остров Кравкова) er nest størst, omkring 3 km² i størrelse.
Den mindre Gerkulesøya (Остров Геркулес), midt i øygruppen, er oppkalt etter den forsvundne oppdageren Vladimir Rusanovs skip. 
Andre øyer er Granitnyj (Остров Гранитный) og Krajnij (Остров Крайний).
Monaøyene ble opprinnelig navngitt av Fridtjof Nansen som Mohnøyene etter den norske meteorologen Henrik Mohn. Mohn bearbeidet og publiserte de meteorologiske observasjonene til flere av polarekspedisjonene, inkludert ferden med «Fram» 1893-1896. 
«Mona» er en russisk genitivform som betyr «Mon sine øyer». Denne skrivemåten har festet seg, spesielt etter at tyskerne brukte «Mona Inseln», etter den russiske versjonen av navnet, under kampanjen i andre verdenskrig. Siden da har navnet «Monaøyene» holdt seg, og er skrevet inn i mange moderne kart og atlas. Skrivemåten «Mohnøyene» er forsvunnet.
Øygruppen er administrativt underlagt Krasnoyarsk kraj av Den russiske føderasjon. Siden mai 1993 inngår øyene også i Det store arktiske statlige naturreservatet,  Russlands største naturreservat.


== Historie ==

Det er sannsynlig at Vladimir Rusanov og hans mannskap forsvant i nærheten av Monaøyene. Det ble funnet vrakrester i 1934 på Gerkulesøya, en planke med innskriften "Gerkules 1913", ødelagte gamle sleder og rester av en ammunisjonseske. Andre rester ble funnet på Popova Chukchina, en øy i nærheten blant Kolosovykhøyene, under en ekspedisjon i 1937. 
Under andre verdenskrig var det stor aktivitet omkring disse øyene. Den tyske marinens tunge krysser Admiral Scheer, destroyerne Friedrich Eckoldt, Erich Steinbrinck and Richard Beitzen, gikk inn i Karahavet sammen med undervannsbåtene  U 601 og U 251 i august 1942, for å ødelegge så mange sovjetiske krigsskip som mulig. Tyskerne visste at mange sovjetiske skip hadde søkt tilflukt i Karahavet under beskyttelse av pakkisen der. Den store sjømilitære operasjonen gikk under navnet Unternehmen Wunderland.


== Referanser ==
Oddvar Berrefjord

Oddvar Berrefjord (født 20. mars 1918 i Vardø, død 25. november 1999) var en norsk jurist og politiker (Ap). Han var justisminister i to regjeringer. Han var også fylkesordfører og fylkesmann i Telemark..
Han var justisminister i to perioder – fra 1971 til 1972 i den første Bratteli-regjeringen, og fra 1980 til 1981 i Nordli-regjeringen. Han var vararepresentant til Stortinget fra Telemark  1965–1973.Som lokalpolitiker var han medlem av kommunestyret i Skien 1945–1959 og 1964–1971, de siste fire årene som varaordfører. Han var også fylkesordfører i Telemark i perioden 1968–1971. Han var formann i Telemark Arbeiderparti 1963–1968 og medlem i partiets landsstyre 1963–1979.Berrefjord tok juridisk embetseksamen i 1941 og deltok som dommer under landssvikoppgjøret. Senere arbeidet han som politifullmektig og fra 1960 til 1967 som statsadvokat i Vestfold, Telemark og Aust-Agder. Han var lagdommer i Agder 1967–1976 og fylkesmann i Telemark 1976–1988.Han var sønn av Televerkets distriktssjef Peder Marius Berrefjord og Astrid Tharis. Han giftet seg i 1942 med Else Margrethe Nordby (f. 1918, d. 1999).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Oddvar Berrefjord hos Stortinget 
(no) Oddvar Berrefjord hos Norsk senter for forskningsdata
Pilatus Aircraft

Pilatus Aircraft Ltd. er en flyprodusent i Stans i Sveits. Selskapet sysselsetter mer enn  1 100 personer.


== Historie ==
Selskapet ble grunnlagt i 1939, men først i 1944 kunne et  Pilatus-bygget fly lette, det var SB-2 Pelican Kort tid etter,  i 1945, startet Pilatus produksjonen av P-2 et skolefly for Sveits Flyvåpen. Det ble bygget i 54 eksemplarer. 
Det ble etterfulgt i 1953 av  P-3 treningsfly som ble bygget for Sveits Flyvåpen i 72 eksemplarer og den brasilianske marine i 6 eksemplarer.
I 1959 ble den legendariske  PC-6 Porter introdusert. Dette var et polupært fly med gode STOL egenskaper og ble etterfulgt av Turbo Porter, som fremdeles bygges.
I 1972 introduserte Pilatus glideflyet PC-11 (også kjent som B-4) som tilslutt ble bygget i 322 eksemplarer. 
I 1978 kom den første PC-7 Turbo Trainer  på markedet, Frem til nå (2008) er det bygget mer enn 450 PC-7. 
I 1979  overtok  Pilatus Britten-Norman, produsenten av Britten-Norman Islander og Britten-Norman Trislander.
I 1984 ble den første PC-9 Advanced Turbo Trainer bygget og den er nå bygget i mer enn 250 eksemplarer. 
Den første av mer enn  70 PC-7 MkII Turbo Trainers ble bygget i  1994. Samme året kom Pilatus mest sucsessfulle fly, den  turboprop-drevne  PC-12 Multirollefly. på markedet. Frem til sommeren 2008 var det bygget i mer enn 780 eksemplarer. 
Flyet ble brukes i  USA som  PC-12 Eagle som overvåkingsfly for US Airforce. En videre utvikling av Eagle førte til PC-12 Spectre Flytypen markedsføres i USA av  Pilatus Business Aircraft – i Broomfield, Colorado – som ble etablert i 1996.
I 1998 ble Pilatus Australia Pty Ltd etablert mens Britten-Norman ble solgt. 
Siste generasjon av avansert skolefly; PC-21 ble utviklet i  2002.  Singapore Air Force har signert kontrakt for 19 eksemplarer av denne og Sveits flyvåpen ytterligere seks, 
Neste generasjon PC-12 vil komme på markedet i  2008. Den har kraftigere motor og avansert i Honeywell APEX Avionikk og en rekke andre modifikasjoner.


== Fly bygget av Pilatus ==
Pilatus SB-1 (prosjekt)
Pilatus SB-2 Pelican
Pilatus SB-5 (prosjekt)
Pilatus P-1 (prosjekt)
Pilatus P-2
Pilatus P-3
Pilatus P-4
Pilatus P-5 (prosjekt)
Pilatus PC-6  Porter Porter and Turbo Porter
Pilatus PC-7
Pilatus PC-8D Twinporter
Pilatus PC-9
Pilatus PC-10 (prosjekt)
Pilatus PC-11/Pilatus B-4
Pilatus PC-12
Pilatus PC-21
Pilatus PC-24 BIZ Jet
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Pilatus Aircraft Ltd. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Frank Murkowski

Francis Hughes Murkowski (født 28. mars 1933 i Seattle i Washington i USA) er en amerikansk politiker. Han var guvernør i Alaska til han i desember 2006 ble etterfulgt av Sarah Palin, også hun medlem av det republikanske parti. 
Tidligere var han senator i Washington D.C. for Alaska 1981–2002. Da han i desember 2002 tiltrådte som guvernør, sørget han for at datteren Lisa Murkowski ble hans etterfølger i USAs senat. 
I 2006 tapte han primærvalget for Sarah Palin og fikk ikke stille til gjenvalg. Etter nederlaget var han den minst poulære guvernøren i USA. Under senatorvalget i Alaska 2010 valgte Palin sterkt å støtte en motkandidat mot Murkowskis datter, noe som kan ha vært årsaken til at hun tapte primærvalget. Lisa Murkowski vant likevel valget som uavhengig kandidat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Murkowski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 

(en) Biografi hos Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek
(en) Stemmegivingsoversikt vedlikeholdt av The Washington Post

(en) Biografi hos National Governors Association
Zaj

Zaj (russisk: Зай, tatarisk: Зәй – Zäy) er ei elv i Tatarstan i Russland. Den er ei venstre sideelv til Kama, og er 270 km lang, med et nedbørfelt på 5020 km². Den begynner nær bosetningen Mikhajlovka og munner ut i Kama på 53 moh, 7 km sørvest for Nizjnekamsk.
Byene Zainsk og Almetjevsk ligger ved Zaj.
Malta (øy)

Malta er den største av de maltesiske øyer i republikken Malta. Det seks øyer totalt, hvorav kun de tre største er bebodd: Malta, Gozo og Comino. De tre ubebodde er svært små. 
Øya Malta ligger midt i Middelhavet, like sør for Italia og nord for Libya. Øya Malta er tidvis referert til som Valletta (etter hovedstaden) i statistisk hensikt for å skille ut den største øya fra hele landet. Den har et areal på 246 km². Folketellingen i 2011 viste et innbyggertall på 386 057 (92,5 % av hele landet). Hovedstaden i landet, Valletta, ligger på øya. Landskapet er dominert av lave åser og sletter i flere nivå. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Malta (island) hos DMOZ
Reiseguide
Frimerkehefte

Frimerkehefte er betegnelse på et antall frimerker til å frankere brev, innsatt i en folder. Et frimerkehefte i Norge inneholder vanligvis 8 eller 10 frimerker av samme valør og passer som oftest i lommeboka. Bakgrunnen for å utgi frimerker i hefte er av praktiske årsaker for å slippe å håndtere løse merker.
Frimerkehefter er også et eget samleområde innen filateli. Det første offisielle frimerkeheftet ble utgtt i USA i år 1900, og Norge fulgte etter allerede i 1904 med å utgi 5 hefter. Frem til 1976 har det hele tiden vært frimerkehefter for salg på postkontorene, og 42 forskjellige frimerkehefter ble utgitt frem til 1976. Frimerkeheftene inneholdt alltid bruksfrimerker med flere blokker på 6 (1904–1943), senere 10 bruksfrimerker(1944–1975). Mange av frimerkeheftene som ble utgitt før 1976 er svært sjeldne og dyre samleobjekter.
I 1976 startet utgivelsen av frimerkehefter som inneholdt særmerker. Særmerker er frimerker som utgis med et særegent unikt motiv. Det utgis flere frimerkehefter årlig i Norge, og frimerkeheftene har siden 1976 stort sett inneholdt 8 eller 10 frimerker.
Petter Mørch Koren

Petter Mørch Koren (1910–2004) var en norsk jurist og politiker fra Kristelig Folkeparti. Han var justisminister i to perioder – i Lyng-regjeringen som satt i fire uker fra august til september 1963, deretter fra 1972 til 1973 i Korvald-regjeringen.
Koren var varamedlem i Hedrum herredsstyre 1937–1938 og varamedlem i Oslo bystyre 1947–1951. Han var medlem av Oslo formannskap fra 1951 til 1965. Videre var han konstituert fylkesmann i Oslo og Akershus 1966–1970 og fylkesmann samme sted 1970–1979.
Han ble uteksaminert cand.jur. fra Universitetet i Oslo i 1932. Etter studieopphold i England 1932–1933 arbeidet han først som sakførerfullmektig og dommerfullmektig. 1938–1940 var han ansatt som sekretær i Handelsdepartementet, fra 1940–1942 sekretær i Sjøfartsdepartementet, fra 1942–1945 byråsjef. Fra 1949 til 1956 var han byråsjef i Handelsdepartementet, for deretter å virke som byrettsdommer i Oslo frem til 1965.
Han kom fra en presteslekt som sønn av prest Laurentius Stub Koren og hustru Thordis Andrea Mørch, sønnesønn av prest Petter Stuwitz Koren, og oldebarn av prest og stortingsmann Laurentius Stub Koren. Eidsvollsmann, stortingsmann og sorenskriver Arnoldus von Westen Sylow Koren var oldefarens farbror.
Han innehadde en lang rekke offentlige verv og tillitsverv. Han ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 1979, og mottok St. Hallvard-medaljen i 1980.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Petter Mørch Koren hos Stortinget 
(no) Petter Mørch Koren hos Norsk senter for forskningsdata
Nyhedsavisen

Nyhedsavisen var en dansk landsdekkende husstandsomdelt gratisavis, som blr utgitt av 365 Media Scandinavia A/S. Det er et datterselskap av det islandske mediaselskapet Dagsbrun.
Avisen ble levert i Storkøbenhavn, Roskilde, Odense samt Århus. Dessuten kunne den bli hentet på trafikknutepunkter som for eksempel jernbane- og rutebilstasjoner samt på utvalgte postkontor. Avisen var dessuten tilgjengelig på forskjellige institusjoner som gymnas og handelsskoler.
Etter snaut to års drift fremkom det 31. august 2008 at avisen legges ned. I denne perioden hadde den tapt anslagsvis 655 millioner kroner.
Nyhedsavisen ble etablert med kapital fra islandske investorer, som trakk seg ut i januar 2008, noe som resulterte i en halvering av avisens redaksjonelle stab.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside (på dansk)
Per Lysgaard

Per Lysgaard (født 18. januar 1958 i Tromsø) er en norsk keramiker.
Lysgaard har keramikkverksted og butikk i Røros, der han er bosatt.


== Utstillinger ==
2005 Conceptual Craft: New Art From Norway, Lincoln, England.
2005 Typisk Norsk?, Vigelandsmuseet i Oslo.
2005 Separatutstilling Fylkesgalleriet i Namsos.
2007 Separatutstilling, Sogn og Fjordane Kunstmuseum.
2008 Separatutstilling, Rørosbankens Oslofilial.
2008 28 Concurso Internacional de Ceramica de l`Alcora,Spain.
2008 Lansdelsutstillingen Taktil.
2009 Contemporary Nordic Craft Art,Yerba Buena Center for the Arts,San Francisco,USA.
2009 The 5th World Ceramic Biennale 2009 International Competition, Korea.
2009 Separatutstilling, Norsk Skogmuseum, Elverum.
2009 Separatutstilling, Kunstnersentret Møre og Romsdal.
2010 Separatutstilling, Søgne Gamle Prestegård.


== Utsmykkinger ==
2003 Kystad Sykehjem,Trondheim.
2007 Riksrevisjonen, Oslo.
2008 Strandebarm ​barne- og ungdomsskole.
2008 Norsk Fotballforbund, Oslo.
2009 Bråta bo og aktivitetssenter, Mjøndalen.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside