jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Epiglottis

Epiglottis eller strupelokket er en tynn bruskflik som er dekket av en slimhinne som beskytter stemmespalten. Denne er vanligvis oppfelt, men ved svelging felles strupelokket ned slik at væske og mat ikke kan komme ned i luftrøret, men passerer videre til spiserøret. Epiglottis er en av de tre store bruskdelene som utgjør strupehodet.
Epiglottis ble første gang beskrevet av Aristoteles, men dets funksjon ble først definert av Vesalius i 1543. Begrepet ble innført på 1610-tallet fra senlatin, epiglottis, avledet fra greske epiglottis, bokstavelig «(det som er) på tungen» fra epi, «på», + glottis, fra glotta, variant av glossa, «tunge».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Epiglottis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Epiglottis – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Rolf Holger

Rolf Holger (født 26. september 1903, død 19. juni 1969) var en norsk organist, pianist og komponist. Han var organist i Manglerud kirke, men er særlig kjent som organist i NRKs radioandakter, hvor han sammen med Sigvart Fotland spilte til salmene som ble sunget av Andaktskvartetten. Holger var også en etterspurt akkompagnatør, og han akkompagnerte sangeren Olav Werner på over 300 konserter over hele landet. Han akkompagnerte også Aase Nordmo Løvberg på hennes konsertreiser. Han var også akkompagnatør på mange plateinnspillinger, blant andre med Peder Alhaug. I 1950 var han solist ved uroppførelsen av Eivind Grovens Klaverkonsert med Harmonien i Bergen. Dirigenten var Olav Kielland. Rolf Holger var frimurer og gjorde tjeneste som organist ved logemøter i Stamhuset i Oslo.
Han var gift med Sofie Almgren (1916–1989).


== Bibliografi ==
Norske religiøse folketoner for en sangstemme med akkompagnement 1973 ISBN 82-00-04728-8
Å Jesus, store Gud (musikktrykk), tekst Tore Ørjasæter (For blandet kor)


== Referanser ==
Exportpriset

Exportpriset er en pris som ble innstiftet i 1997 av Sveriges regjering. Prisen deles ut under Grammis til noen som i det foregående kalenderår har bidratt til at musikk eksporteres fra Sverige for å spre et positiv bilde av Sverige.


== Liste over prisvinnere ==


== Eksterne lenker ==
Exportpriset
Enrique Sieburger

Enrique Adolfo Sieburger (junior; født 10. mai 1924 i Argentina, død 23. januar 1990) var en argentinsk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1960 i Roma.
Sieburger vant en olympisk sølvmedalje i seiling under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på den argentinske båten «Djinn» som kom på andreplass i 6-meter R-klasse, bak den amerikanske båten «Llanoria». Seilingene  ble avviklet utenfor Torquay i perioden 3. til 12. august 1948. Mannskapet på «Djinn» besto av Enrique Sieburger, Emilio Homps, Rufino Rodriguezde la Torre, Rodolfo Rivademar og Julio Christian Sieburger


== OL-medaljer ==
1948  London –  Sølv i seiling, 6 meter R-klasse  Argentina


== Eksterne lenker ==
(en) Enrique Sieburger – Olympedia 
(en) Enrique Sieburger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Emilio Homps

Emilio Carlos Homps (født 28. september 1914, død 2. november 2012) var en argentinsk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1960 i Roma.
Homps vant en olympisk sølvmedalje i seiling under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på den argentinske båten «Djinn» som kom på andreplass i 6-meter R-klasse, bak den amerikanske båten «Llanoria». Seilingene  ble avviklet utenfor Torquay i perioden 3. til 12. august 1948. Mannskapet på «Djinn» besto av Enrique Sieburger, Emilio Homps, Rufino Rodriguezde la Torre, Rodolfo Rivademar og Julio Christian Sieburger


== OL-medaljer ==
1948  London –  Sølv i seiling, 6 meter R-klasse  Argentina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emilio Homps – Olympedia 
(en) Emilio Homps – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Peridot

Peridot er en olivengrønn halvedelstein. De rene krystallene, den grønne smykkesteinsvarianten av mineralet olivin kalles peridot.
Peridot er dannet under enormt trykk i nærheten av mantelen i jordas indre. Siden har den blitt presset opp til overflaten. Peridot har hardhet under 7.
Noen av verdens største og vakreste peridoter, med  edelstenskvalitet, kommer fra Åheim, på Sunnmøre (Møre og Romsdal). Den er den mest utbredte av de norske edelsteinene og den eneste som i dag utvinnes og eksporteres. Peridoten fra Åheim er kjent for sin intense grønn-farge, og renhet. Peridot av smykkesteinskvalitet blir også funnet på øya Zebirget i Rødehavet og i Burma. De mest kjente fasettslipte peridotene i verden, er på over 200 karat og er innpreget i gull i «The Shrine of the Magi» i Køln.
Peridot var barokktidens mest populære smykkestein og skulle bl.a. bringe lykke til eieren. Peridot er fødselssteinen for de som er født i august og står for berømthet, styrke og energi. På Hawaii representerer den tårene til vulkangudinnen Pele.


== Funn i Norge ==
I Norge er peridot funnet på noen få lokaliteter, som Åheim, Rana og Skjåk.


== Eksterne lenker ==
(en) Peridot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Peridot – Naturhistorisk museum i Oslo
Peridot – the Evening Emerald (engelskspråklig)
Edle steiner fram i lyset
Merkedammen

Merkedammen er et vann i Aulielvvassdraget i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark. Vannet er kjent som utfartsområde for folk i Tønsbergregionen. 
Merkedammen reguleres av en dam, trolig anlagt for tømmerfløting, men også som vannmagasin for mølledriften ved Aulielva.
Merkedammen er også kjent for å være et av de beste fiskevannene i Vestfolds innland.


== Referanser ==
Salmi

Salmi (russ.: Салми, finsk: Salmi, eldre svensk: Salmis) er en kommune i Pitkjaranta (finsk: Pitkäranta) rajon i russisk Karelia. Kommunen ligger ved innsjøen Ladoga. Antall innbyggere er rundt 3 800. 

Før 1944 var Salmi en finsk kommune i Viborgs län. I 1939 var antall innbyggere i kommunen 14 167, de fleste av dem ortodokse.
Den russiske kommunen Salmi stemmer ikke helt overens med den tidligere finske kommunen.


== Vennskapsbyer ==
 Pielavesi, Norra Savolax, Finland


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Salmi i Nordisk familjebok, bind 24, spalte 485, 1916
Kart over Salmi
Noemí Simonetto de Portela

Noemí Simonetto de Portela (født 1. februar 1926 i Buenos Aires, død 20. februar 2011) var en argentinsk friidrettsutøver som konkurrerte i sprintløp, hekkeløp, lengdehopp og høydehopp. Hun har 11 gullmedaljer fra søramerikanske mesterskap i friidrett gjennom 1940-tallet, og fikk OL-sølv i lengdehopp under Sommer-OL 1948 i London. 


== Idrettskarriere ==
Simonetto deltok i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1941, som ble arrangert i Argentina, og fikk der bronse i lengdehopp og høydehopp, og Argentina vant 4 x 100 meter stafett. Hun deltok igjen i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1943, og fikk der gull på 100 meter og i lengdehopp, og hun fikk bronse i høydehopp, bak Ilse Barends og Edith Klempau. I tillegg fikk hun gull på 4 x 100 meter stafett sammen med María Malvicini, Elsa Irigoyen og Ilse Hammerl. Hun vant 80 meter hekk og lengdehopp under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1945, og fikk sølv på 100 meter, bak Beatriz Kretschmer. Hun fikk også sølv i høydehopp, der Ilse Barends vant, og hun deltok på Argentinas stafettlag som vant 4 x 100 meter stafett.Hun fikk fire nye gullmedaljer under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1947. Individuelt vant hun 100 meter, 80 meter hekk og lengdehopp, og hun fikk sølv i høydehopp, der Ilse Barends vant mesterskapet for tredje gang på rad. I tillegg fikk Argentina gull på 4 x 100 meter stafett, der hun løp sammen med Alicia Gomez, Maria Spuhr og Nelida Cajide.Simonetto de Portela vant en olympiske sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Hun kom på andreplass i lengdehopp med et hopp på 5,60 meter bak ungarske Olga Gyarmati som vant med resultatet 5,695 meter som var ny olympisk rekord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Noemí Simonetto de Portela – Olympics.com 
(en) Noemí Simonetto de Portela – Olympic.org 
(en) Noemí Simonetto de Portela – Olympedia 
(en) Noemí Simonetto de Portela – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Noemí Simonetto de Portela – World Athletics 
(en) Noemí Simonetto de Portela – Track and Field Statistics 
(en) María Malvicini - Athletics Podium
Anna Anka

Anna Anka (født 28. april 1971 i Folkerepublikken Polen som Danuta Anna Kołodziejska) er en polsk-svensk-amerikansk skuespiller og fotomodell. Ettersom moren døde under fødselen, ble hun adoptert bort til familien Åberg i Skåne i Sverige. Tidligere navn er også Anna Åberg og Anna Yeager.
Anna Anka ble oppdaget i svenske medier i 2009 som deltaker i realityserien Svenske Hollywoodfruer på TV3. Anka var fra 2008 til 2010 gift med sangeren Paul Anka og bor i Beverly Hills i Los Angeles i USA. Den 25. september 2009 var Anna Anka gjest i Fredrik Skavlans TV-show som sendes både i Sverige og Norge.
Anka er kjent for sine kontroversielle uttalelser, og den svenske komikeren Henrik Schyffert har ironisk kommentert: «Det er jo spennende at du er gift med noen som har samme kvinnesyn som Osama bin Laden». Kommentator i E24 Elin Ørjasæter repliserte i samme program at hun synes det var spennende å få et litt uortodoks innslag i likestillingsdebatten, «Du er jo et forfriskende innslag, men du blir litt for eksotisk til å tilføre noe nytt. Vi levde jo litt som i din ideologi for 150 år siden.» Anka har uttalt blant annet at kvinner bør stille opp om mannen ønsker å bli seksuelt tilfredsstilt hver morgen, eller «avsugning» i hennes egne ord og at menn ikke bør hjelpe til med husarbeid hjemme eller skifte bleier på barna. Hun har også uttalt at overvektige er egoistiske, og at hun selv har en av verdens beste kropper. Hun mener også at brunetter er idiotiske. «Jeg blir heller skallet enn mørkhåret», sier Anka.Anka ble født i Folkerepublikken Polen, der moren døde mens hun var spedbarn. Hun kom på barnehjem, og ble da hun var tre år adoptert av en familie fra Bjuv i Skåne i Sverige.
Anna Anka var en måneds tid gift med Louis Yeager, hvis etternavn hun bar fram til giftermålet med sangeren Paul Anka i 2008. Skilsmissesøknaden ble levert inn den 5 desember 2009 til myndighetene i California. Anna Anka har en datter, Ellie, født 2002, fra et tidigere ekteskap og en sønn, Ethan, født i 2005, med Paul Anka. De bodde i Los Angeles i California.
I 2011 var hun å se i en norsk TV-reklame for Coop Prix.


== Trivia ==
I avslutningsscenen i filmen Dum og dummere fra 1994 spiller Anna Anka den ene av bikinimodellene som kommer ut av bussen.
Navnet Anka betyr and på svensk, og er blant annet navnet på tegneseriefigurer som Kalle Anka (Donald Duck) og Arne Anka (Arne And).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Anna Anka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anna Anka på Internet Movie Database 
(sv) Anna Anka i Svensk Filmdatabas 
(en) Anna Anka hos The Movie Database
Carlos Enrique Díaz Sáenz Valiente

Carlos Enrique Díaz Sáenz Valiente (født 25. januar 1917, død 12. februar 1956) var en argentinsk skytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Díaz vant en olympisk sølvmedalje skyting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i skytekonkurransen 25 m silhuettpistol med 571 poeng bak Károly Takács fra Ungarn med 580 poeng.


== OL-medaljer ==
1948  London –  Sølv i skyting, 25 meter silhuettpistol


== Eksterne lenker ==
(en) Carlos Enrique Díaz Sáenz Valiente – Olympedia 
(en) Carlos Enrique Díaz Sáenz Valiente – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Mauro Cía

Gualberto Mauro Cía (født 12. juni 1919) var en argentinsk bokser som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Cía vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt opp til 80,0 kg bak sørafrikanske George Hunter og Donald Scott fra Storbritannia.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse boksing, lett tungvekt  Argentina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mauro Cía – Olympedia 
(en) Mauro Cía – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Setergrend

Ei setergrend er en bosetning med flere setrer, tilhørende ulike gårder (driftsenheter eller bruk) og ulike eiere. 
At setrene ligger samlet i ei grend og ikke spredt enkeltvis i terrenget har sammenheng med flere ulike faktorer. Geografiske forhold begrenset hvilket areal som egnet seg til bebyggelse, og et beiteområde kunne med fordel utnyttes i fellesskap. 
Historiske årsaker kunne også ligge bak, som at brukene hørte til den samme matrikkelgården. Gården i bygda ble oppdelt i flere bruk, og delte alle ressurser: Jord, skog og beitearealer. Noen av disse ressursene ble skiftet mellom eieren, mens andre ressurser kunne utnyttes i fellesskap. Den ressurs som ofte lengst ble benyttet i fellesskap var beiting i utmarksområder, fordi skifte ville kreve omfattende og kostbar gjerding. 
Bebyggelsen i setergrendene er i dag preget av at seterdrift med melkekyr er slutt for mange tiår siden. Seterhusene brukes, om de eksisterer, som fritidsbebyggelse, og eventuelle hus for buskapen er oftest borte. Noen tidligere setergrender er i dag forvandlet til hyttegrender og høyfjellsturisme. 
Eksempler på tidligere setergrender er Nordseter ved Lillehammer, og Sjusjøen i Brøttum allmenning, Billingen i Skjåk, og Bødalseter nær Loenvannet i Stryn.
Europrofil

Europrofil ble etablert under navnet «Norsk Profilforming» i Sykkylven i 1970.  Bedriften produserer stålprofiler til det norske byggemarkedet, og er kjent for å ha utviklet byggemetoder med stålprofiler som også benyttes i dag. Bedriftens produkter og løsninger har dannet standard for bruk av stålprofiler til brann- og lyddempende bygningskonstruksjoner.
(I Don’t Know Why) But I Do

«(I Don't Know Why) But I Do» er en amerikansk rhythm and blues-sang, skrevet av Paul Gayten og Bobby Charles (som Robert Guidry). Clarence «Frogman» Henry har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Arco 5378 i 1961.
B-siden på singleutgivelsen var «Just My Baby and Me»
«(I Don't Know Why) But I Do» ble Henrys største amerikanske slager og nådde en fjerdeplass på den amerikanske Billboard Hot 100-listen i begynnelsen av 1961.


== Norske versjoner ==
Steinar Fjeld har skrevet en norsk tekst og Viggo Sandvik har skrevet en norsk tekst på dialekt. Fjelds versjon bærer tittelen «En sånn som deg». Sandviks versjon heter «Je likte meg i sola». 


=== Innspillinger ===


== På film ==
Sangen ble også fremført i spillefilmen Forrest Gump.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Yohann Diniz

Yohan Diniz (født 1. januar 1978 i Épernay) er en fransk kappgjenger.
Diniz vant gull på 50 km under EM 2006 i Göteborg. I VM 2007 i Osaka tok han sølv på samme distanse. Han vant også 50 km under EM 2010 i Barcelona og EM 2014 i Zürich, det siste på verdensrekordtiden 3.32.33. Under VM 2017 i London ble han for første gang verdensmester på 50 km, i en alder av 39 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Yohann Diniz – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Yohann Diniz – Olympics.com 
(en) Yohann Diniz – Olympic.org 
(en) Yohann Diniz – Olympedia 
(en) Yohann Diniz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Yohann Diniz – Frankrikes olympiske komité 
(en) Yohann Diniz – World Athletics 
(fr) Yohann Diniz – Fédération française d athlétisme 
(en) Yohann Diniz – Track and Field Statistics
Renaud Lavillenie

Renaud Lavillenie (født 18. september 1986) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i stavhopp.
Lavillenies gjennombrudd kom i 2009, da han vant gull i innendørs-EM i Torino etter et hopp på 5,81. I EM for lag 2009 i Leiria hoppet han 6,01, ny personlig rekord. 
Lavillenie er nåværende innehaver av både OL- og verdensrekorden med 6,16m satt i Donetsk i 2014. Dette er årsaken til at han ble kåret til årets atlet i 2014 av det internasjonale friidrettsforbundet. 
Han tok sølv under Sommer-OL 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Renaud Lavillenie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Renaud Lavillenie – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Renaud Lavillenie – Olympics.com 
(en) Renaud Lavillenie – Olympic.org 
(en) Renaud Lavillenie – Olympedia 
(en) Renaud Lavillenie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Renaud Lavillenie – Frankrikes olympiske komité 
(en) Renaud Lavillenie – World Athletics 
(fr) Renaud Lavillenie – Fédération française d athlétisme 
(en) Renaud Lavillenie – Diamond League 
(en) Renaud Lavillenie – Track and Field Statistics 
(en) Profil hos Tilastopaja Oy
Eddy De Lépine

Eddy De Lépine (født 30. mars 1984) er en fransk friidrettsutøver (sprinter).
De Lépine var med på det franske laget som vant gull på 4 x 100 meter stafett i VM 2005 i Helsingfors. Individuelt er hans beste resultat sjetteplassen på 200 meter under EM 2006 i Göteborg.


== Personlige rekorder ==
100 meter – 10,19
200 meter – 20,62


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eddy De Lépine – Olympedia 
(en) Eddy De Lépine – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eddy De Lépine – World Athletics 
(fr) Eddy De Lépine – Fédération française d athlétisme
Lueyi Dovy

Lueyi Dovy (født 10. november 1975 i Marseille) er en fransk friidrettsutøver (sprinter). 
Dovy var med på det franske laget som vant 4 x 100 meter stafett  under VM 2005 i Helsingfors. 


== Personlige rekorder ==
100 meter – 10,24
200 meter – 20,68


== Eksterne lenker ==
(en) Lueyi Dovy – Olympedia 
(en) Lueyi Dovy – World Athletics 
(fr) Lueyi Dovy – Fédération française d athlétisme
Nico Hülkenberg

Nicolas «Nico» Hülkenberg (født 19. august 1987 i Emmerich am Rhein, Tyskland) er en tysk Formel 1-fører. Han kjørte i 2010 for Williams. I 2012 kjørte han for Force India, hvor han var testfører i 2011-sesongen. I 2013 kjørte han for Sauber, før han til 2014-sesongen gikk tilbake til Force India, hvor han ble i tre sesonger. I 2017 - 2019 kjørte han for Renault. I november 2022 ble det annonsert at han skal kjøre for Haas F1 Team i 2023-sesongen.


== Karriere ==


=== Tidlig karriere ===
Hülkenberg ble verdensmester i A1 Grand Prix i 2006/2007-sesongen, som en del av A1 Team Tyskland, og i Formel 3 Euroseries i 2007. I 2009 vant han GP2-mesterskapet, og ble den tredje personen etter Nico Rosberg og Lewis Hamilton til å gjøre dette på sitt første forsøk.


=== Formel 1 ===
Hülkenberg debuterte i Formel 1 i 2010 for Williams, med den erfarne Rubens Barrichello som lagkamerat. Hans debutløp var under Bahrains Grand Prix, og han tok sitt første poeng i sitt tredje løp i Malaysia, hvor han fullførte på en 10. plass. Hulkenberg tok også sin første pole position under Brasils Grand Prix i 2010, hvor han fullførte på en 8. plass.
I 2011 var han test- og reservefører for Force India. Han kjørte ingen løp, men deltok på de fleste fredagstreningene i løpet av sesongen.
I 2012 fikk han fast førersete i Force India, hvor han erstattet Adrian Sutil. Han fortsatte å kjøre for Force India frem til 2017.
I 2017 signert han kontrakt med Renault, og erstattet dermed Kevin Magnussen. Han kjørte med Renault ut 2019-sesongen, men ble byttet ut med Esteban Ocon forut for 2020-sesongen.
Da Sergio Perez testet positivt for SARS-CoV-2 i juli 2020, ble Hülkenberg satt inn som reservefører i Racing Point, laget som tidligere var Force India, ved både Storbritannia og 70th Anniversary Grand Prix på Silverstone. Senere i sesongen kjørte han i Eifels Grand Prix som erstatter for Lance Stroll, som også testet positivt for SARS-CoV-2.I 2022-sesongen kjørte han både Bahrains og Saudi-Arabias Grand Prix for Aston Martin som erstatter for Sebastian Vettel, da han testet positivt for SARS-CoV-2.
Fra 2023-sesongen kjører han for Haas, hvor han erstatter Mick Schumacher som hadde kjørt for dem de to siste sesongene.


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
Se også: Forklaring på F1-resultaterNoter til tabellene:† - Føreren brøt løpet, men ble klassifisert ettersom han hadde fullført over 90% av løpsdistansen.P - pole position.R - raskeste runde.* - Sesongen pågår.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Nico Hülkenberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nico Hülkenberg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nico Hülkenberg på Internet Movie Database 
(de) Nico Hülkenberg – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Nico Hülkenberg – racing-reference.info 
(en) Nico Hülkenberg – Driver Database 
(es) Nico Hülkenberg – as.com 
Nico Hülkenberg på Twitter 
Nico Hülkenberg på Facebook 
Nico Hülkenberg på Instagram
Agranulocytose

Agranulocytose er en alvorlig reduksjon av granulocytter, en type hvite blodlegemer/immunceller som spiller en viktig rolle i forsvaret mot bakterieinfeksjoner. Sykdommen skyldes som oftest at beinmargen blir skadet som følge av medisinbruk eller røntgenbehandling. Om den ikke blir behandlet, har sykdommen stor dødelighet. 


== Eksterne lenker ==
Agranulocytose – legemiddelhandboka.no
Edet

Edet er et varemerke for toalett- og tørkepapir, og papiret produseres i Lilla Edet, nord for Göteborg i Sverige og i Drammen. Edet eies av SCA og har eksistert siden 1881. Det ble kjøpt av Mölnlycke AB i 1975 og av SCA Hygiene Products AB i 1997.


== Kilder ==
Om Edet


== Eksterne lenker ==
edet.no
Sca.com
Io che non vivo (senza te)

«Io che non vivo (senza te)» er en italiensk sang med melodi av Pino Donaggio og tekst av Vito Pallavicini.
Den britiske sangeren Dusty Springfield hørte den på Sanremo-festivalen i 1965, hvor den ble fremført av Donaggio og hans teampartner Jody Miller. Springield presenterte den for TV-produsent Vicki Wickham og The Yardbirds' manager Simon Napier-Bell, som skrev en engelsk tekst til sangen. Den engelske tittelen er «You Don't Have to Say You Love Me».Sangen på ble utgitt på single for Philips 28. mars 1966. Produsent var John Franz. Den ble en stor hit og vedblir å være én av de sangene som mest identifiseres med henne.
Sangen viste seg å være så populær i USA at Springfields album Ev'rything's Coming Up Dusty ble utgitt der med en liten endring av sporenes rekkefølge og fikk tittel etter slagersinglen.
I 2004 kom sangen som nummer 491 på Rolling Stones liste over The 500 Greatest Songs of All Time.


== Coverversjoner ==
I 1976 ga popgruppen Guys 'n' Dolls sangen nytt liv for en ny generasjon.
Andre coverversjoner av den italienske originalen ble blant annet spilt inn på fransk («Moi, qui ne deux vivre») av Richard Anthony, tysk («Alle meine Träume») av Conny Brocken og spansk («Yo que no vivo») av Iva Zanicchi.


== Andre engelskspråklige versjoner ==
Lynn Anderson
John Barrowman
Cher
Taylor Dayne
Kiki Dee
Stephanie Edwards
Connie Francis
Larz-Kristerz
Brenda Lee
Shelley Lynne
Ramiele Malubay
Lani Misalucha
Matt Monro
Elvis Presley (Den ble spilt inn av Presley i RCA Studio B, Nashville, 6. juli 1970. Sangen ble utgitt på singlen RCA Victor 47-9916. Produsent var Felton Jarvis. B-siden var «Patch It Up»).
Smokey Robinson & The Miracles.
Nadia Turner
Denise Welch


== Norske versjoner ==
Bente Aaseth og Viggo Sandvik har skrevet norske tekster. Aaseths versjon har tittelen «Gyllent løv blir grønt igjen». Sandviks versjon heter «Ensomhet».


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Eivind Blikstad

Eivind Blikstad (født 20. september 1949) er en norsk forfatter og redaktør bosatt i Skien. Han er utdannet lærer og har jobbet både som lærer og familierådgiver. Fra 2001 til 2007 var han redaktør av Telemark Tidend.


== Bibliografi ==
Og det ble lys – Norges elektroentreprenørforbund – Telemark 1947-2007 2008 ISBN 82-90526-01-6
Telemarkfeet gjennom 150 år – 1856-2006 2006 ISBN 82-303-0689-3
Morderknivens forbannelse – og andre historier 1999 ISBN 82-91986-11-8 
Odds ballklubb 1968-1998 1999 ISBN 82-993724-3-7
Mellom hjertets slag og felas drag – festskrift til Knut Buen 1998 ISBN 82-993724-2-9
Apache – Teatermanus. – Oppført på Teater Ibsen 1997
Kampen mot det store monsteret – og andre apache-eventyr 1997 ISBN 82-514-0525-4 
Berømte indianere – portretter av 20 høvdinger og krigsledere 1994 ISBN 82-7022-139-2
Heimevernet – fedre og barn på nye eventyr ISBN 82-530-1543-7
Når menn blir fedre – et knallhardt forsvar for myke verdier 1990 ISBN 82-530-1482-1
Heimevernet – fedre og barn på nye eventyr / 1982


== Referanser ==