jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jens Toller Rosenheim

Jens Toller Rosenheim (født 1636 i Christiania, død 1690 i Dublin) var en norsk jurist og embedsmann.


== Familie ==
Han var sønn av Niels Toller den eldre (ca. 1590-1642) som var borgermester i Christiania, og tollerdatteren fra Helsingør, Karen Davidsdatter Lucht (Luft) (ca. 1596-1649). Han ble en av Christianias ledende forretningsmenn. 

Se forøvrig Toller (slekt)Faren var opprinnelig fra Haderslev i sørlige Danmark, og kom til Norge som slottsskriver på Akershus. Han livnærte seg ved å drive krambu, vinkjeller, og investere i bergverksvirksomhet. Ved hans død i 1642 gikk en betydelig formue over til de to sønnene, Niels og Jens. Moren Karen ble gift på nytt, men da med den tyskfødte Georg Reichwein (1593–1667) som var overkaptein på Akershus.
Jens Nilssøn Toller blev om lag 1666 gift med Anne Hansdatter «Smed», datter av Hans Hansøn Schmidt i Bergen (1676 adlet Lillienskiold). 15. september 1674 oprettet de gjensidig testamente. Anne døde senest 1679. Jens Rosenheim fikk 20. desember 1679 kgl. bevilling på vielse i hjemmet med Anna Catharina Compoteller (1664 - 10. juli 1701), datter af Hans Jürgen Compoteller, amtsforvalter i Flensborg, og Sophia Amalia Hausmann (søster til Caspar Herman Hausmann, som o. 1681 ble gift med Karen Toller, brordatteren til Jens Rosenheim). Omkring 1680 ble sønnen Christian Ulrich Rosenheim født. Denne sønnen ble fenrik i Smaalehnske Infanteriregiment, men avgikk med pensjon allerede 1698. Han døde 1700. Liket ble 19. mai hensatt i Bragernes kirke. 26. oktober 1700 ble han nedsatt i Sankt Olai kirke, Helsingør. Med ham døde navnet Rosenheim ut. Sommeren 1701 bodde enken i Kollekolle, ved Furesøen, i Værløse sogn, der hun lå syk. 9. juli 1701 underskrev hun sitt testamente, dagen etter døde Anna Catharina, 37 år gammel. Kisten ble nedsatt 5. august i Sankt Olai kirke, Helsingør.


== Virke ==
I 1652 ble Jens Toller dimittert fra Christiania lærde skole, og i 1658 immatrikulert som stud. polit. ved universitetet i Leiden. I forbindelse med slaget på Bergens våg i 1665, var det Jens Toller som forhandlet med de engelske styrker på vegne av Bergens kommandant, og Toller har selv gitt en skildring av stridighetene. 
I 1666 ble han Bergens og Gulatings lagmann, i 1676 adlet under navnet Rosenheim, og i 1677 stiftsamtmann i det vesterlenske (Christianssands) stift. Bare to år senere ble Rosenheim utnevnt til justitiarius i Overhoffretten. 
1689 reiste han til Irland, der han var overkrigskommissær for de danske tropper. Troppene ble avgitt til den engelske kong Vilhelm III av Oranien for å bekjempe styrkene til den fordrevne kong Jakob II. Jens Toller Rosenheim døde under sitt oppdrag i Irland.
Kanskje også Jens Rosenheim hadde gått i tanker om å flytte til Danmark, nærmere bestemt til København, etter sitt opphold i Irland; i hvertfall hadde han den 14. januar 1684 kjøpt en gårdeiendom i denne bys Vester Kvarter av Gothard Braem.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jens Nilssøn Toller. Personalhistorisk Tidsskrift 1885, side 14-15.
Xilinhot

Xilinhot (kinesisk: 锡林浩特 ; pinyin: Xīlínhàotè) er et byfylke i ligaen (prefekturet)  Xilin Gol i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 136 870 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 207 begynner i Xilinhot og løper sørover til Hai'an på sørkysten av provinsen Guangdong i Sørkina.
Kinas riksvei 303 ender opp her. Den løper fra Ji'an i Jilin til Xilinhot.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Operation Ivy

Operation Ivy var den åttende serien med amerikanske prøvesprengninger av atomvåpen, og var etterfølgeren til Operation Tumbler-Snapper og forgjengeren til Operation Upshot-Knothole. Formålet med testene var å hjelpe til med oppgraderingen av USAs arsenal av atomvåpen, som svar på Sovjetunionens atomvåpenprogram. De to eksplosjonene ble utført mot slutten av 1952, ved Pacific Proving Grounds på Marshalløyene.
Enheten med kodenavn Mike ble kjent for å være den første vellykkede testen av en multi-megatonn bombe med termonukleær teknologi (Teller-Ulam-teknologi), og blir vanligvis regnet for å være den første testen av en hydrogenbombe. Den brukte flytende deuterium som fusjonsdrivstoff, holdt kaldt med en dyr og tungvint kryogent system. Den ble detonert på Elugelab på Enewetakatollen, Marshalløyene. Sprengkraften til Mike var på 10,4 megatonn, og var nesten 500 ganger graftigere enn bomben som ble sluppet over Nagasaki. Åtte megatonn av kraften kom fra rask fisjon av uranretardatoren. Detonasjonen utslettet Elugelab, og etterlot seg et undervannskrater som var 1,9 km bredt, og 50 m dypt der øya en gang var. Etter denne vellykkede testen ble det utviklet en bombe, kjent som enten EC-16 eller TX-16, for som kunne utplasseres i tilfelle en nasjonal krisesituasjon.
Den andre testen, King, var en test av det største atomvåpenet, som noensinne var bygget på den tiden, som kun brukte fisjon som sin energikilde (den fikk ikke noe energi fra fusjon eller fusjonsøkning). Den ble kalt Super Oralloy Bomb, og var ment som en backup dersom fusjonsvåpenet ble en fiasko. Den hadde en sprengkraft på 500 kilotonn, 20–40 ganger kraftigere enn bombene som ble sluppet under andre verdenskrig.


== Se også ==
Kjernevåpenets historie
Operation Castle


== Eksterne lenker ==
(en) Operation Ivy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Operation Ivy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Operation Ivy
Analyse av strålingseksponeringen for Sjøforsvaret pesonell ved Operation Ivy
Internet Archive: Operation Ivy (1952) — film om Operation Ivy av US Air Force
P.C. Hagemann

Peter Heinrich Christoph Hagemann (født 20. mars 1810 i Itzehoe i hertugdømmet Holstein, død 22. august 1853 i København) var en dansk arkitekt. Han har satt et markant, senklassisistisk preg på København. Mange av Hagemanns bygninger er i ettertid blitt fredet som sjeldne vitnesbyrd om empirens kortlivede fase i dansk arkitektur.


== Liv og virke ==
Hagemann var i utgangspunktet murer. Han studerte senere ved Kunstakademiet, hvor han vant den store sølvmedaljen i 1842. Han vant De neuhausenske priser i 1843 og stilte ut på Charlottenborg i 1839 og 1843 (med fire verk).
Rundt 1840-50 utfoldet Hagemann en svært travel virksomhet i København, både i kommunens og i privatfolks tjeneste. I 1844-50 oppførte han fire store kommuneskoler, bl.a. Sølvgades (1846–47) og Larslejstrædes (1849–50) og i 1845-46 slakterbodene på Nikolaj Plads, som utmerket seg ved å være den første større jernkonstruksjon i Danmark. Samtidig med dette hadde Hagemann en stor, privat virksomhet, hovedsakelig for hovedstadens første, større byggespekulant, grosserer H.P. Lorentzen. For Lorentzen oppførte han de ennå velbevarte husene i Nikolaj Plads' vestligste ende og tallrike, mer beskjedne leiegårder i gatene øst for den senere Skt. Pauls Kirke i Nyboder. 
Hagemann døde av kolera under koleraepidemien i København i 1853 og er begravet på Assistens Kirkegård.


== Verk ==
(Alle i København)

Slakterboder, Nikolaj Plads (støpejern, 1846, revet)
Sølvgades skole, Sølvgade (1846-47, fredet)
Nikolaj Plads 7-13 (1848-49, fredet)
Nørrevold skole, Nørre Voldgade 28 (1849-50, tidligere Den forenede friskole og Larslejstrædes skole)
Helsingør skydebanes hovedbygning (1849-50, bygget om)
Sankt Annæ Plads 1-3 (1850, påbegynt av G.F. Hetsch, fredet)
Sankt Hans gades skole, Sankt Hans gate 27 (1851, bygget om av Theodor Sørensen 1862)
Vingårdsstræde 18-20 (1851, fredet)
Suhmsgades skole, Suhmsgate 4 (1851-52, tidligere Vestre Betalingsskole)
Maleren Niels Simonsens villa, Gammel Kongevej 117 (1852, revet)
Nikolaj Plads 5 (1853-54, ferdigstilt senere)
Vesterbro Apotek, Vesterbrogade 72 (1853-54, ferdigstilt av P.C. Bønecke, fredet)
Borgergade 140 og 144 (1854, etter Hagemanns tegninger, fredet)
Sankt Pauls Gade 8-12 (1854-57, etter Hagemanns tegninger)


=== Prosjekter ===
Havneanlegg ved Toldboden (1843, De neuhausenske priser)
Forhøyelse av Nørrevold 6 (1847–48)
Bebyggelse ved Frederiks Kirkeplads (1849)


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) P.C. Hagemann på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Gaozhou

Gaozhou (kinesisk: 高州; pinyin: Gāozhōu) er et byfylke i byprefekturet Maoming i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Det er kantonesisktalende, og hat et areal på 967,4 km².
Befolkningen var på 1 464 609 innbyggere i 1999.


== Kommunikasjoner ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i Guangdong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens side
Cenxi

Cenxi (kinesisk: 岑溪; pinyin: Cénxī) er et byfylke i byprefekuret Wuzhou helt øst i den autonome region  Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 2 783 km². Administrasjonssenteret heter Cencheng (岑城镇).
Befolkningen var på 756 494 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom byfylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider Arkivert 15. mai 2020 hos Wayback Machine.
Informasjonsside Arkivert 10. februar 2010 hos Wayback Machine.
Jianghua Yao

Jianghua Yao (kinesisk: 江华瑶族自治县; pinyin: Jiānghuá yáozǔ Zìzhìxiàn) er et autonomt fulke for yao-folket i byprefekturet Yongzhou i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 440 923 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
Steinutskjæringene på Yanghuaklippen (阳华岩摩崖 ,Yanghua yan moya) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens sider
Yanghua yan moya shike
Näsviken

Näsviken kan vise til:

Näsviken (Jämtland), et svensk tettsted i Strömsund kommune.
Näsviken (Hälsingland), et svensk tettsted i Hudiksvall kommune.
Yicheng (Xiangfan)

Yicheng (kinesisk: 宜城; pinyin: Yíchéng) er et byfylke i byprefekturet Xiangfan i Hubei i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 562 375 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens nettsider
Operation Touchstone

Operation Touchstone var en serie på 14 amerikanske prøvesprengninger av atomvåpen, utført ved Nevada Test Site i 1987 og 1988. Denne operasjonen var etterfølgeren til Operation Musketeer og forgjengeren til Operation Cornerstone.


== Individuelle tester ==


== Referanser ==
Operation Toggle

Operation Toggle var en serie på 28 amerikanske prøvesprengninger av atomvåpen, utført ved Nevada Test Site i 1972 og 1973. Denne operasjonen var etterfølgeren til Operation Grommet og forgjengeren til Operation Arbor.


== Individuelle tester ==


== Referanser ==
Operation Tinderbox

Operation Tinderbox var en serie på 15 amerikanske prøvesprengninger av atomvåpen, utført ved Nevada Test Site i 1979 og 1980. Operasjonen var etterfølgeren til Operation Quicksilver og forgjengeren til Operation Guardian.


== Individuelle tester ==


== Referanser ==
Wilhelm Marstrand

Wilhelm Nikolaj Marstrand eller Nicolai Wilhelm Marstrand (født 24. desember 1810 i København, død 25. mars 1873 samme sted) var en dansk kunstmaler og professor ved Det Kongelige Danske Kunstakademi. Han er særlig kjent for historiemaleriene  i Christian IVs kapell i Roskilde domkirke og folkelivsskildringer. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Wilhelm Marstrands far var norsk og familien hadde bakgrunn fra Kvikne kobberverk i Østerdalen. I Danmark livnærte faren seg som bakermester og oppfinner.C.W. Eckersberg var en venn av Marstrands foreldre og har sannsynligvis anbefalt at han utdannet seg til maler. Da Marstrand begynte på Kunstakademiet i 1826, ble han elev av Eckersberg.


=== Maler ===
Marstrand oppsøkte Københavns gater og tegnet hverdagslige og nesten holbergske gatescener. Han tegnet skisser av Holmens folk, gategutter og hunder. Fra 1830 malte han også flere portretter og fikk bestillinger fra borgerskapet i København.
Ved Kunstakademiet konkurrerte han både i 1833 og 1835 om den store gullmedaljen uten å lykkes. Han vant forøvrig begge sølvmedaljene i 1833. 
Marstrand søkte Fonden ad usus publicos om reisepenger, noe som ble innvilget og i 1836 var han på sin første utenlandsreise, blant annet var han i Italia. Marstrand ble storleverandør av mer eller mindre idealiserende folkelivsskildringer.
Etter hjemkomsten i 1841 begynte han å male historiemalerier i større omfang, eksempelvis et stort antall Holberg-scener og bestillingsoppgaver som utsmykkingen av Chr.IV-kapellet i Roskilde domkirke, med «Christian 4. på Trefoldigheden» og  «Christian IV dømmer Rosenkrantz».
Han utførte også flere portretter.
Han ble medlem av Akademiet i 1843, professor samme sted i 1848 og direktør for Akademiet i to omganger, i perioden 1853–1857 og fra 1863 til sin død. Marstrand mottok Dannebrogordenen i 1851 og ble etatsråd i 1867.


== Verk – utvalg ==
«En Flyttedagsscene» i 1831, (olje på lerret, i dag i Nivaagaards Malerisamling),
«En Gadescene i Hundedagene» fra 1833, (olje på lerret, i dag i Statens Museum for Kunst)
«En Avktionsscene» i 1835 (olje på lerret, i dag i Nivaagaards Malerisamling).
«Italiensk Karnevalsscene», ca. 1840
«Erasmus Montanus», medlemsstykke til Kunstakademiet, 1843
Holberg-scener, som «Barselstuen» fra 1845 og «Det lykkelige Skibbrud», 1871
«Lystighed udenfor Roms mure på en oktoberaften»
«Romerske borgere forsamlet til lystighed i et osteri»
«Christian 4. på Trefoldigheden» og  «Christian IV dømmer Rosenkrantz», begge i Roskilde domkirke.


== Referanser ==


== Litteratur om Marstrand ==
Madsen, Karl. Wilhelm Marstrand. København: Kunstforeningen, 1905.
Oppermann, Th.: Wilhelm Marstrand. Hans kunst og liv i billeder og tekst.
Marstrand, Otto. Maleren Wilhelm Marstrand. København: Thaning & Appel, 2003. ISBN 87-413-6420-1.
Valentiner, Gitte. Wilhelm Marstrand: Scenebilleder. København: Gyldendal, 1992. ISBN 87-00-04517-9.


== Eksterne lenker ==
(en) Wilhelm Marstrand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arkeologiåret 1803

Arkeologiåret 1803 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1803.


== Utforskninger ==

Den første vitenskapelige ekspedisjonen besøker Tikal.


== Utgravninger ==


== Fødsler ==
1. januar – Rudolf Keyser, professor i historie, første bestyrer av Universitetets Oldsaksamling (død 1864)
3. mars – Giovanni Spano, italiensk prest, lingvist og arkeolog (død 1878)
7. mai – John Howard Marsden, engelsk arkeolog (død 1891)
28. september – Prosper Mérimée, fransk forfatter, historiker og arkeolog (død 1870)
31. desember – Johann Carl Fuhlrott, tysk antropolog og paleontolog, oppdaget Neandertalermannen (død 1877)
Giuseppe Caputi, italiensk erkediakon, arkeolog og adelige (død 1875)


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
Allmue

Allmue (tidligere stavemåte almue) er et fellesnordisk ord, hvis betydningsutvikling har vært ensartet i alle de nordiske språk. I de aller eldste kilder (f.eks. de eldste danske lover) finnes ikke ordet; fra ca. 1300-tallet brukes det derimot ofte (oldnordisk almugi, gammelt svensk almoghe, gammelt dansk almughæ} med betydningen «hele folket», især «rigets fri og myndige mænd», dernest brukes det også om landets befolkning i motsetning til kongen eller om borgerne i modsetning til øvrigheten («borghemester, raad oc almughe»). 
Ennå i middelalderen kan ordet – især i forbindelsen «mene» eller «meneghæ almughe» – brukes om de lavere, ikke privilegerte klassene i motsetning til geistlighet og adel («biscope oc klerkæ, ridderæ oc swenæ, oc ganze oc menæ rikesens almughæ», som det het ved opprettelsen av Kalmarunionen i 1397), og endelig får det sin nåværende betydning: «Småfolk, især på landet» («Bønder og meenig Almue, Huusmænd, Inderster»). Denne siste betydningen finnes allerede hos Christiern Pedersen, som i 1510 gjengir plebs med «almuges folk» (plebs er en forvanskning av plebeier, som var romerrikets lavere klasse til forskjell fra patrisier).


== Referanser ==
Arkeologiåret 1802

Arkeologiåret 1802 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1802.


== Publiseringer ==
Vivant Denon – Voyage dans la Basse et la Haute Egypte pendant les campagnes du général Bonaparte; inkluderer den første utgivelsen av Dendera zodiac.
Johann Jahn – Biblische Archäologie.


== Andre hendelser ==
Rosettasteinen kommer til British Museum og blir vist for publikum for første gang.
Georg Friedrich Grotefend utfører den første dechiffrering av kileskrift.


== Fødsler ==
28. februar – Ernst Christian Walz, tysk klassisk filolog og arkeolog (død 1857)
1. mai – Jean-Baptiste Noulet, fransk arkeolog, naturhistoriker og geolog (død 1890)
1. juni – Charles Lenormant, fransk kunsthistoriker, numismatiker, egyptolog og arkeolog (død 1859)
19. juli – Giustino Quadrari, italiensk arkeolog og filolog (død 1871)
15. desember – Honoré Théodoric d'Albert de Luynes, fransk numismatiker, arkeolog og filantrop (død 1867)
Juan Galindo, oppdager, arkeolog og uavhengighetsforkjemper fra Costa Rica (død 1839)
Charles Henry Hartshorne, engelsk prest og antikvar (død 1865)
Pietro Tessieri, italiensk arkeolog, numismatiker og jesuitt (død 1873)
Pietro Ercole Visconti, italiensk arkeolog (død 1880)


== Referanser ==
Nautiloidea

Nautiloidea er en underklasse av blekkspruter som kun består av ordenen Nautilida, som i sin tur består av den utdødde overfamilien Aturioidea Hyatt, 1894 og de to familiene Hercoglossidae Spath, 1927 (som er utdødd) og Nautilidae Blainville, 1825 (perlebåter).De har utvendig skall, i motsetning til de fleste andre nålevende blekkspruter, som har et mer eller mindre tilbakedannet skall. Gruppen er svært gammel, og de første fossilene er kjent fra sen kambrium i Kina. De var de viktigste rovdyrene i tidlig paleozoikum og kunne bli svært store. Cameroceras fra ordovicium ble nesten 9 m lang. Skallene danner tykke lag, blant annet ortocerkalken med sine karakteristiske lange kremmerhusformede skall i Oslofeltet.
Perm-trias-utryddelsen påvirket dem forholdsvis lite, men i siste del av mesozoikum var det bare en orden igjen, Nautilida. De delte havene med sine fjerne slektninger, ammonittene. Kritt-paleogen-utryddelsen førte til ammonittene døde ut, og Nautiloidea blomstret opp igjen for en periode. Etter hvert som klimaet på jorda ble kaldere i neogen, ble de mindre tallrike, og det er nå bare seks arter igjen.
Nautiloidea er en parafyletisk gruppe, der en har samlet blekkspruter med opprinnelige trekk, som er forsvunnet i gruppene Ammonoidea og Coleoidea.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nautiloidea – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Nautiloidea i Encyclopedia of Life 
(en) Nautiloidea hos ITIS 
(en) Nautiloidea hos NCBI 
(en) Kategori:Nautiloidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nautiloidea – detaljert informasjon på Wikispecies
Arild Kjerschow

Arild Kjerschow (født 26. mai 1944 i Oslo) er en norsk jurist.  Han var advokat hos regjeringsadvokaten fra 1980 til 1984, da han ble Fremmedkontrollsjef i Statens utlendingskontor, en stilling han hadde frem til 1988. I 1988 ble han direktør i Utlendingsdirektoratet, en stilling han hadde frem til 1996, da han ble byrettsjustitiarius (sorenskriver) i Oslo. Han hadde denne stillingen frem til han i 2005 ble dommer i Borgarting lagmannsrett i 2005.


== Kilder ==
www.snl.no om Arild Kjerschow
Operation Storax

Operation Storax var en serie på 48 amerikanske prøvesprengninger av atomvåpen ved Nevada Test Site i 1962 og 1963. Operasjonen inkluderte testen Sedan som egentlig var en del av Operation Plowshare.


== Individuelle tester ==


== Referanser ==
Arnfinn Hofstad

Arnfinn Hofstad (født 16. mars 1934 i Verdal) er en norsk økonom og forretningsmann.
Hofstad var  ansatt hos Fylkesmannen i Sør-Trøndelag 1959–1960, Asbjørn Habberstad i Oslo 1960–1963, Nordenfjeldske Treforedling i Skogn 1963–1967 og Bøndernes Salgslag i Trondheim 1967–1980. Han ble i 1980 ansatt i Norske Skogindustrier, fra 1982 til 1994 som konsernsjef. Under Hofstads ledelse ble norsk trykkpapirindustri bestående av Norske Skogindustrier, Saugbruksforeningen, Follum fabrikker og Union Co. samlet. 
Hofstad har innehatt en rekke styreverv i norsk bedrifter og organisasjoner. Blant annet har han vært styreleder i Treforedlingsindustriens Landsforening, Forenede Forsikring, nestleder i Statoils styre, styreleder i Telenor og styreleder i Coop Norge da kjent som NKL.
Hofstad er siviløkonom fra Norges Handelshøyskole 1958.
I 1987 mottok han Farmands lederpris (Årets leder). Han ble i 1991 utnevnt til kommandør av Finlands Lejons orden og 2003 til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografi i Hvem er Hvem? 1993, s. 237.
Arkeologiåret 1801

Arkeologiåret 1801 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1801.


== Utgravninger ==
Det første komplette mastodontskjelett blir gravd ut, før dinosaurer ble oppdaget.


== Hendelser ==

De første av Parthenonskulpturene blir brakt fra Athen til London av Thomas Bruce, 7. jarl av Elgin.


== Fødsler ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
The Grønne Glitrende 3 og Dag

The Grønne Glitrende 3 og Dag var et norsk rockeband som ble dannet i 1986 av Dag Ingebrigtsen. Bandet sang rocka julesanger og gjorde om gamle tradisjonelle julesanger til rockejulesanger.


== Medlemmer ==
Medlemmer som har spilt i The Grønne Glitrende 3 Og Dag:

Dag Ingebrigtsen – Vokal, gitar og keyboard.
Yan Friis – Vokal.
Stage Dolls – Vokal og kor.
Chris Candy – Vokal og kor.
Casino Steel – Vokal og kor.
Terje Tysland – Vokal, trekkspill og kor.
Magnus Ax – Gitar.
Andy La Rock – Gitar.
Gunnar Westlie – Gitar.
Torstein Flakne – Gitar.
Trond Øien – Gitar.
Robert Ryan – Gitar
Petter Wavold – Gitar
Jørn Venaas – Gitar
Herbjørn Anglen – Gitar
Robin Jensen – Gitar
Sigbjørn Holmslett – Gitar
Ulf Sandin – Bass.
Bård Svendsen – Keyboard og kor.
Dennis Nybratt – Trommer.
Diesel Dahl – Trommer og kor.


== Diskografi ==
Grønne Glitrende 3 & Dag (1986)


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) The Grønne Glitrende 3 og Dag på Discogs
Einar Forsbak

Einar Forsbak (født 27. mars 1937 i Hemnes, død 15. mars 2006) var en norsk bankmann. Forsbak var administrerende direktør i Sparebankforeningen fra 1990.
Forsbak var cand.oecon. fra 1964. Han var ansatt i Norges Bank fra 1964 til 1980 som konsulent, senere kontorsjef. Han hadde permisjon fra 1968 til 1971, da han var ved Det internasjonale pengefondet (IMF) i Washington D.C. I 1981 ble han ansatt som direktør i økonomisk-politisk avdeling i Sparebankforeningen, der han overtok som adm. dir. i 1990. Han ble pensjonist i 2002.


== Referanser ==

Biografi i Hvem er Hvem? 1993, s. 146.