jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rao Shushi

Rao Shushi (kinesisk: 饶漱石, pinyin: Ráo Shùshí; født 1903 i Linchuan i provinsen Jiangxi i Kina, død  2. mars 1975) var en kinesisk revolusjonær og politiker, som ble sjaltet ut under maktkampene og utrenskningene i 1950-årene. 
Rao var fra desember 1945 under den kinesiske borgerkrig førstesekretær for det kinesiske kommunistpartis Østkinabyrå. Fra 1947 var han dessuten kommissar for militærdistriktet Østkina. 
Etter grunnleggelsen av Folkerepublikken Kina ledet han Østkina-fortvaltningen, som hadde som oppgave å bygge opp kommunistpartiets herredømme over Østkina. Tidlig i 1950-årene ble han leder for kommunistpartiets organisasjonsavdeling, og der allierte han seg med Gao Gang og forsøkte å komme til mer makt på bekostning av regjeringskretsen rundt Liu Shaoqi. Den etterlengtede støtte fra Mao Zedong uteble; i mars 1955 ble Rao og Gao fratatt sine maktposisjoner og ekskludert fra kommunistpartiet. 
Ikke alle detaljer rundt maktkampen er blitt avklart, og det blir fra partiledelsen (2009) fortsatt understreket at ekskluderingene var berettigede.


== Referanser ==
Islands fylker

Island er tradisjonelt delt inn i 23 fylker, sýslur, og 25 uavhengige byer, kaupstaðir. 
Fylkene er:

Árnessýsla
Austur-Barðastrandarsýsla
Austur-Húnavatnssýsla
Austur-Skaftafellssýsla
Borgarfjarðarsýsla
Dalasýsla
Eyjafjarðarsýsla
Gullbringusýsla
Kjósarsýsla
Mýrasýsla
Norður-Ísafjarðarsýsla
Norður-Múlasýsla
Norður-Þingeyjarsýsla
Rangárvallasýsla
Skagafjarðarsýsla
Snæfellsnes- og Hnappadalssýsla
Strandasýsla
Suður-Múlasýsla
Suður-Þingeyjarsýsla
Vestur-Barðastrandarsýsla
Vestur-Húnavatnssýsla
Vestur-Ísafjarðarsýsla
Vestur-SkaftafellssýslaDe 24 uavhengige byene er:

Álftanes
Akranes
Akureyri
Bolungarvík
Dalvík
Eskifjörður
Garðabær
Grindavík
Hafnarfjörður
Húsavík
Ísafjörður
Keflavík
Kópavogur
Neskaupstaður
Ólafsfjörður
Ólafsvík
Reykjavík
Sauðárkrókur
Selfoss
Seltjarnarnes
Seyðisfjörður
Siglufjörður
Vestmannaeyjar
Arteriol

Arteriolene (lat. liten arterie) er de minste arteriene i kroppen. De forbinder det store arteriesystemet med kapillarene.


== Fysiologi ==


=== Regulering av blodflyten ===
Arteriolene har stor evne til å endre blodflyten ved to mekanismer: vasokonstriksjon og vasodilatasjon.

Vasodilatasjonen oppstår som påvirkning av gassen nitrogenoksid (NO), som fører til en avslapning av den glatte muskulaturen i arteriolveggen. (Dette er virkningsmekanismen for medikamentet nitroglyserin, som fører til en frigjøring av NO i blodet.) Redusert pH, redusert oksygenmetning og varme er andre utløsende årsaker til vasodilatasjon i arteriolene.
Vasokonstriksjonen reguleres av at den glatte muskulaturen i arteriolveggen trekker seg sammen. Dette skjer f.eks. som en respons på kulde, hvor arteriolene i huden trekker seg sammen.


== Se også ==
Kapillar
Venol
Sirkulasjonssystemet
Kristoffer Nyhuus

Kristoffer Ringerud Nyhuus (født 13. juli 1982 på Ammerud, Oslo) er en norsk friidrettsutøver. Hovedgrenen hans er 400 meter, men han er også aktiv på 200 meter. Nyhuus representerer IK Tjalve.
I Hovedmesterskapet 2009 på Stampesletta i Lillehammer vant Nyhuus sin første tittel på 400 meter med tiden 47,99. Han beste tid er 47,37 fra Bislett Stadion 6. juni 2008, en tid som plasserer Nyhuus som Norges 17. beste løper.
Han løper også 200 meter, og hans personbeste på 21,84 er blant de 70 beste i Norge gjennom alle tider.


== NM-medaljer ==
Nyhuus har per 2009 tre NM-medaljer, alle på 400 meter.


== Referanser ==
Chen Baozhen

Chen Baozhen (kinesisk: 陳寶箴; pinyin: Chén Bǎozhēn; født 1831 i Xiushui i provinsen Jiangxi i Kina, død 1900 i Nanjing) var en kinesisk statsmann og reformator under Qing-dynastiet. 
Chen tok den keiserlige embedsmannseksamen på nest høyeste nivå i 1851. Under selvstyrkelsesbevegelsen ble Chen nært knyttet til Zeng Guofans bestrebelser for å gjenoppruste Kina. I 1895 ble han utnevnt til guvernør for provinsen Hunan, og der gjennomførte han et reformprogram i samarbeid med Tan Sitong og Liang Qichao. Chens sympati med hundredagersreformen førte i ettertid til at han ble avsatt fra sitt embede i 1898. Han døde to år etter.


== Referanser ==
Weathermen

Weathermen, også  referert til som the weathermen, og seinere som the Weather Underground Organization  (forkortelse: WUO), var en radikal venstreorientert organisasjon fra USA. Den ble grunnlagt i 1969.


== Eksterne lenker ==
Weatherman (Weather Underground Organization, WUO), 1969-77 Lenker på engelsk og dansk (På Modkraft.dk/Tidsskriftcentret)
Mark Foster

Mark Andrew Foster (født 12. mai 1970 i Billericay, Essex, England) er en britisk svømmer, med butterfly og fri som sine spesialiteter. I sin karriere har han vunnet seks VM-gull, fire sølv og tre bronse. Han har også elleve EM-gull, seks sølv og ti bronsemedaljer, hvorav tre av bronsemedaljene er fra langbanemesterskap.


== Eksterne lenker ==
(de) Mark Foster – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mark Foster – Olympedia 
(en) Mark Foster – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mark Foster – Storbritannias olympiske komité 
(en) Mark Foster – FINA 
(en) Mark Foster – swimrankings.net
Walkin’ My Baby Back Home

«Walkin' My Baby Back Home» er en populær amerikansk sang, skrevet av Fred E. Ahlert (melodi) og Roy Turk (tekst) i 1930. Den kom første gang på den amerikanske listen i 1931 med versjoner av Nick Lucas (# 8), Ted Weems (også # 8), The Charleston Chasers (# 15) samt Lee Morse (# 19).
En innspilling gjort av Jo Stafford 9. november 1945 ble utgitt på 78-platen Capitol 20049 samt på hennes LP-plate Songs by Jo Stafford (Capitol B-D23).
Harry Richman spilte inn sangen 4. november 1947. Denne versjonen ble utgitt på 78-platen Decca 24931.
En slagerversjon ble spilt inn av Nat King Cole 4. september 1951 og utgitt på 78-platen Capitol 2130. Den kom på en åttendeplass i 1952.
Sangen lå også på listen samme år som nummer fire i en versjon spilt inn i februar 1952 av Johnnie Ray og utgitt på 78-platen Columbia 3971.
«Walkin' My Baby Back Home» var også tittelmelodien til en film fra 1953 med Donald O'Connor, Janet Leigh, Buddy Hackett og Scatman Crothers i hovedrollene. I filmen ble sangen fremført av Donald O'Connor.I 2008 spilte Natalie Cole inn sangen som en virtuell duett med sin far og det var den første singlen fra CD-platen Still Unforgettable. Den ble utgitt 9. september 2008.


== Andre versjoner ==
Blant de tallrike artistene som har spilt inn «Walkin' My Baby Back Home» kan en nevne Louis Armstrong, Maurice Chevalier, Bing Crosby, Ella Fitzgerald, Paul Anka samt Dean Martin.


== «Sakta vi gå genom stan» ==
I 1961 spilte Monica Zetterlund med Georg Riedels orkester inn «Sakta vi går genom stan» til en EP med samme navn (Philips 433 404 PE). Beppe Wolgers skrev den svenske teksten med lokalisering til Stockholm.


== Norske versjoner ==
Beppe Wolgers og Hartmann er kreditert for den norske teksten. Viggo Sandvik har også skrevet en norsk tekst. og Inge Ulrik Gundersen har skrevet en norsk tekst på Fredrikstad-dialekt. Edvard Hoem har skrevet en tekst på nynorsk.


=== Innspillinger ===


== Referanser ==
Arnfinn Nordbø

Arnfinn Nordbø (født 1. juli 1983 i Stavanger), vokst opp i Randaberg, er en norsk forfatter som i 2009 gav ut boka Betre død enn homofil? på Det Norske Samlaget. Nordbøs historie ble kjent da han i mai 2008 ble intervjuet av Stavanger Aftenblad. Han har vært en viktig bidragsyter i debatten om homofili og kristendom. For boken fikk han Siddisprisen 2009, og i forbindelse med tildelingen uttalte juryen at han fortjente heder «fordi han reiste opp en debatt mange trodde var gått ut på dato i 2009.» I 2009 tronet Arnfinn Nordbø øverst på Gaysirs kåring over hvem som hadde størst evne, vilje og mot til å påvirke homofiles levekår i Norge. I begrunnelsen stod det: "I kraft av sitt mot, sin stolthet og synlighet kan Arnfinn ha satt igang prosesser i de konservative kristne miljøene som på sikt kan flytte fjell. Han gir inspirasjon til unge kristne homofile."Nordbø har også vært aktiv sangevangelist. Sammen med sin bror har han gitt ut tre musikkalbum med religiøse sanger. 


== Bibliografi ==
Betre død enn homofil? – tematikk/selvbiografi (2009) ISBN 9788252174489


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Betre død enn homofil? – Å vere kristen og homo, Samlaget 2009
«Bedre død enn homofil» – Intervju med Arnfinn Nordbø i Stavanger Aftenblad (21. mai 2008)
Ali Mahir Pasha

Ali Mahir Pasha (arabisk: علي ماهر باشا; født 1882, død 25. august 1960) var en egyptisk politiker. Han var Egypts statsminister fra 30. januar til 9. mai 1936, for andre gang fra 18. august 1939 til 28. juni 1940, for tredje gang fra 27. januar til 2. mars 1952, og for fjerde og siste gang fra 23. juli til 7. september 1952. Hans siste regjering endte da han ble tvunget til å trekke seg på grunn av hans opposisjon mot Den egyptiske landreformen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ali Maher Pasha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arash

For mannsnavnet, se Arash (navn).Alex Arash Labaf (persisk: آرش‎, født 23. april 1977 i Teheran i Iran) er en svensk-iransk musiker og musikkprodusent. Som artist benytter han kun fornavnet Arash. Han skriver de fleste av låtene sine på persisk. Hittil er alle skrevet på persisk, utenom «Sex Love Rock N Roll» og «OMG». Han sier at han skriver sine tekster på persisk fordi han føler seg sterkt knyttet til Iran og persisk kultur.Arash fikk sitt gjennombrudd i 2004 da han utga sin singel «Boro Boro» som havnet som nummer en på Sverigetopplistan. Også den tredje singelen, «Temptation», ble en stor hit i Skandinavia, mest i Sverige der den ble som best nummer to på Sverigetopplistan 2005. Arash har også spilt inn en russisk versjon av "Temptation" sammen med en av Russlands største popgrupper, Blestjasjtjie (Блестящие). Låten heter på russisk "Восточные сказки" (Vostotjnie skazki = Østlige eventyr) og ble også en stor hit i Russland.
Sommeren 2009 var Arash "sommerprater" i programmet "Sommar i P1". I programmet fortalte han at: "Musikk er mitt liv, og mitt liv er musikk. Så det blir mye bra musikk i mitt program, orientalske låter fra forskjellige deler av verden. Men jag skal også fortelle om mitt liv som inneholder det beste fra to verdener."
Han har sunget sanger som «Iran Iran» (fotballsang) og «Donya» (verden). Han deltok også i Eurovision Song Contest 2009 for Aserbajdsjan med sangeren AySel, og de kom på tredjeplass med sangen «Always» etter Norge og Island.  Låten ble en stor hit i Sverige, nr 3 på Sverigetopplistan.
Arashs familie bor i Sverige. Han har to søsken, Arsalan Labaf som arbeider som jurist og Ashkan Labaf, som arbeider som lege. I Sverige er Malmö hans hjemby.


== Diskografi ==


=== Album ===
2005 – Arash
2006 – Crossfade (The Remix Album)
2008 – Donya
2014 – Superman


=== Singler ===
2004 - «Boro Boro»
2005 - «Temptation» (med Rebecca Zadig)
2006 - «Arash»
2008 - «Donya» (med Shaggy)
2008 - «Suddenly» (med Rebecca Zadig)
2008 - «Pure Love» (med Helena)
2009 - «Always» (med Aysel Teymurzadeh)
2009 - «Kandi» (med Lumidee)
2013 - «She Makes Me Go» (med Sean Paul)
2014 - «One Day» (med Helena)
2014 - «Doga Doga» (med Medina)
2014 - «Sex Love Rock N Roll» (med T-Pain)
2016 - «OMG» (med Snoop Dogg)
2017 - «Se Fue» (med Mohombi)
2017 - «Dooset Daram» (med Helena)
2018 - «Goalie Goalie» (med Pitbull, Blanco & Nyusha)
2019 - «One Night In Dubai» (med Helena)
2021 - «Asemoon»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Arash – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arash på Internet Movie Database 
(en) Arash hos The Movie Database 
(en) Arash på Apple Music 
(en) Arash på Boomplay 
(en) Arash på Discogs 
(en) Arash på MusicBrainz 
(en) Arash på Spotify 
(en) Arash på Songkick 
(en) Arash på Genius — sangtekster 
(en) Arash på AllMusic 
Arash på Twitter 
Arash på Facebook 
Arash på Instagram 
Arash på YouTube 
Arash på Myspace 
Arash på TikTok
Ian Crocker

Ian Lowell Crocker (født 31. august 1982 i Portland, Maine) er en amerikansk svømmer som under OL i Beijing var med å vant gull på 4x100 m medley for USA. Han deltok også under OL i Sydney og OL i Athen, og vant gull på 4x100 m medley i begge mesterskapene.


== Eksterne lenker ==
(en) Ian Crocker – Olympics.com 
(en) Ian Crocker – Olympic.org 
(en) Ian Crocker – Olympedia 
(en) Ian Crocker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ian Crocker – USAs olympiske komité 
(en) Ian Crocker – FINA 
(en) Ian Crocker – Swimming Hall of Fame 
(en) Ian Crocker – swimrankings.net
Bill Pinkney

Bill Pinkney (født 15. august 1925 i Dalzell i Sumter County i Sør-Carolina, død 4. juli 2007 i Daytona Beach i Florida) var en amerikansk sanger som blant annet var med i rhythm-and-blues gruppa The Drifters i dens første år.
Pinkney sang i ungdommen gospel i et lokalt kirkekor. Etter endt militærtjeneste under andre verdenskrig, der han utmerka seg under landgangen i Normandie (Operasjon Overlord) og under beleiringa av Bastogne, fortsatte han i ulike gospelgrupper.  Han flytta til Harlem i New York i 1949, spilte baseball og sang i gruppa Jerusalem Stars. Sommeren 1953 blei han kontakta av Clyde McPhatter, som hadde fått forespørsel fra Atlantic Records om å starte ei ny vokalgruppe. McPhatter kom etter hvert opp med navnet The Drifters.På gruppas første plate, «Money Honey», sang Pinkney tenor, til tross for at han egentlig var djup baryton, men da Will Ferbie samme høst måtte forlate gruppa etter en ulykke, overtok Pinkney bass-stemmen. McPhatter var den første tida gruppas hovedmann, men Pinkney synger melodistemmen blant annet på deres svært velkjent innspilling av «White Christmas».The Drifters, som var organisert som et firma eid av manager George Treadwell, hadde en god del utskiftinger i mannskapet. McPhatter forsvant ut og starta en solokarriere, noe som gav bedre plass for blant annet Pinkney. Denne var imidlertid også noe fra og til, og i 1956 blei han oppsagt da han (på vegne av heile gruppa) presenterte et krav om høyere lønn. Han fikk seinere jobben tilbake, men i 1958 gav Treadwell alle medlemmene av The Drifters sparken, hvorpå han bygde opp gruppa med ny besetning (med blant andre Ben E. King).Pinkney var dermed ute, og han valgte å danne The Original Drifters, blant annet med flere av de tidligere medlemmene. Denne avleggeren var i mange år svært populær i USAs sørøstlige stater, og de regnes som sentrale innen sjangeren «beach music». Han turnerte med gruppa heilt til det siste, og han døde av hjerteinfarkt samme dag som de skulle spille på ei feiring av USAs nasjonaldag.Pinkney mottok ei rekke æresbevisninger. Sammen med (varianter av) The Drifters er han innvotert i Vocal Group Hall of Fame, Rock and Roll Hall of Fame og Beach Music Hall of Fame. I Sør-Carolina er han tildelt «delstatens nøkkel», pluss at han er innvalgt i South Carolina Black Hall of Fame. I 2002 fikk han er æresdoktorat i «Fine Music» ved Coastal Carolina University.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bill Pinkney på Discogs 
(en) Bill Pinkney på Discogs 
(en) Bill Pinkney på MusicBrainz
Feeling

Feeling er det femte studioalbumet fra den norske popsangeren Inger Lise Rypdal.
Det ble utgitt høsten 1975 på plateselskapet Talent og lå fem uker på VG-lista i 1976 med 16.-plass som beste plassering.De mest kjente sangene fra albumet er «Feeling», «Baby Blue» og «S.O.S.», som alle gjorde seg bemerket på Norsktoppen.


== Sporliste ==
«Jeg tør å fly»  (3:52)
«Feeling» («Feelings»)   (3:41)
«Baby Blue»  (3:24)
«15 år» («At Seventeen»)  (5:01)
«S.O.S.»  (3:21)
«Tango»  (2:21)
«Livets gang»  (4:26)
«Du skjønne ungdom» («Ni sköna minnen»)  (3:08)
«Hush Baby»  (5:29)
«Driver dugg, faller regn» («Blanket On the Ground»)   (3:41)
«Det hjertet er fylt av»  (2:18)
«En mann i natten»  (5:18)
«Nå vil jeg gå alene»  (4:31)


== Eksterne lenker ==
(en) Feeling på Discogs
Tider kommer – Tider går

Tider kommer – Tider går er det sjette studioalbumet fra den norske popsangeren Inger Lise Rypdal. Det ble utgitt våren 1977 på plateselskapet Talent. 
Hele seks låter var inne på Norsktoppen: «Som en gammel hollywoodfilm», «Ego», «Gråt ikke mer, Argentina», «Tider kommer, tider går», «Jeg har drømt i natt» og  «Grå gater». 


== Sporliste ==
«Gråt ikke mer, Argentina» («Don't Cry For Me, Argentina»)  (4:59)
«Jeg har drømt i natt» («Lost In France»)  (3:46)
«Baby» (4:43)
«Ego»  (4:12)
«Liv i evighet» («Love Was In Your Eyes»)  (3:24)
«Tider kommer, tider går» («My Love, My Life»)   (3:40)
«Black Tulip»  (3:00)
«Min dagdrøm»  (3:48)
«Changes»  (4:03)
«Grå gater» («Prove I'm Really Here»)  (3:55)
«Som i en gammel hollywoodfilm»  (2:55)


== Eksterne lenker ==
(en) Tider kommer – Tider går på Discogs
Mark Gangloff

Mark Daniel Gangloff (født 8. juni 1982 i Buffalo, New York) er en amerikansk svømmer som under OL i Beijing var med å vant gull på 4x100 m medley for USA. Han deltok også under OL i Athen, og vant gull på 4x100 m medley. Han var ikke med på finalelaget i noen av mesterskapet, men bidrog med å kvalifisere USA for finalene.
Han gikk på Firestone High School i Akron, Ohio og ble uteksaminert fra Auburn University i 2005 med en grad innen kriminologi. Gangloff hadde også en liten rolle i filmen The Guardian i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Gangloff på Internet Movie Database 
(en) Mark Gangloff – Olympics.com 
(en) Mark Gangloff – Olympic.org 
(en) Mark Gangloff – Olympedia 
(en) Mark Gangloff – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mark Gangloff – USAs olympiske komité 
(en) Mark Gangloff – FINA 
(en) Mark Gangloff – swimrankings.net 
(en) Mark Gangloff på Twitter 
(en) Offisiell webside for Mark Gangloff
Hakon Gruppen

Hakon Gruppen var et norsk dagligvarekonsern, som senere gikk under navnet ICA Norge.
Selskapet ble grunnlagt i 1956 som Hagen-gruppen av Odd Hagen, Stein Erik Hagens far. Stein Erik Hagen overtok selskapet i 1976. Selskapet skiftet navn til Hakon Gruppen i 1992, og i 2003 til ICA Norge.
Hakon Gruppen eide blant annet RIMI, ICA, samt eget distribusjonsselskap, Hakon Distribusjon.
Larsen Jensen

Larsen Alan Jensen (født 1. september 1985 i Bakersfield, California) er en amerikansk svømmer. Under OL i Beijing tok Jensen sølv på 400 m fri, mens han under OL i Athen tok sølv på 1 500 m fri. Han har i tillegg tre sølvmedaljer fra VM, langbane, og en bronse fra VM, kortbane.


== Eksterne lenker ==
(en) Larsen Jensen – Olympics.com 
(en) Larsen Jensen – Olympic.org 
(en) Larsen Jensen – Olympedia 
(en) Larsen Jensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Larsen Jensen – USAs olympiske komité 
(en) Larsen Jensen – FINA 
(en) Larsen Jensen – swimrankings.net
1-up

1-up eller 1UP (uttalt «one up») er ett uttrykk hentet fra videospill. 1-up refererer oftest til gjenstander som gir spilleren en ekstra sjanse til å fullføre et spill.


== Historie ==
1-up ble brukt så tidlig som 1970-tallet i flipperspillene. Når en spiller mister en ball i renna, får han eller hun en ny sjanse ved at enda en ball blir skutt ut. Hvis en spiller oppfyller bestemte vilkår, blir han eller hun tildelt en ekstra ball.
1-ups mulighet til å gi spilleren et ekstra liv ble først brukt i Super Mario Bros., der spilleren kunne samle hundre mynt eller finne en grønn sopp for å få dette. Det er også om et ekstra liv termen oftest brukes i dag.


== Referanser ==
Gun Kessle

Gun Kessle, egentlig Gunborg Myrdal, (født Isaksson 15. juni 1926 i Haparanda, død 23. oktober 2007) var en svensk kunstner, fotograf og forfatter. 
Kessle ble kjent for sine fotografier og illustrasjoner fra den tredje verden, blant annet fra Afghanistan, Kina, India, Albania og Mexico. Hun gjorde seg også bemerket for sine bilder av arkitektur og skulpturer. Hun benyttet som kunstner en naiv stil og som fotograf en realistisk stil. 
Kessle gav ut mange reportasjebøker sammen med ektemannen forfatteren Jan Myrdal.
Kessle var medlem i den svenske PEN-klubben samt i foreningen Folket i Bild/Kulturfront. Hun var også i en periode redaktør for tidsskriftene Folket i Bild/Kulturfront og Förr och Nu. Hun var gift med Jan Myrdal fra 1963 og frem til sin død.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
"Till minne av Gun Kessle" - Minnesord i Folket i Bild/Kulturfront
"Gun Kessle talade själv på sin begravning" - Folket i Bild/Kulturfront
Marskalk av Sovjetunionen

Marskalk av Sovjetunionen (russisk: Marsjal Sovetskogo Sojuza [Маршал Советского Союза]) var den de facto høyeste militære grad i Sovjetunionen (den høyeste graden, generalissimo av Sovjetunionen ble opprettet for Josef Stalin og ble kun innehatt av han). Graden marskalk av Sovjetunionen ble opprettet i 1935 og avskaffet med Sovjetunionens oppløsning i 1991. Tilsvarende grad i det sovjetiske sjøforsvaret var flåteadmiral av Sovjetunionen.


== Eksterne lenker ==
Biografier over alle marskalker av Sovjetunionen (engelsk og russisk)
Vomma

Vomma (tidligere Vambarholm) er en holme som ligger noen hundre meter fra bergene med runer på Esøya i Vevelstad kommune i Nordland. I Fagrskinna fortelles det at kong Magnus Berrføtt og mennene hans kom over Steigar-Tore og følgesvennene hans på Esøya. Steigar-Tore og mennene hans ble avrettet med henging på Vomma.


== Referanser ==
Nina Owing

Nina Owing (født 1958) er en norsk journalist og programleder i NRK Dagsrevyen.
Owing er født i Oslo og oppvokst i Oslo og Bærum. Hun studerte sosiologi og teatervitenskap ved Universitetet i Oslo. Deretter tok hun journalistutdanning ved Norsk journalisthøgskole.Hun startet yrkeskarrieren som journalist i Nytt fra Norge (1981), deretter i Hamar Arbeiderblad (1983) og i A-pressens Osloredaksjon (1984–1988). I 1988 ble hun ansatt i NRK; først som reporter, programleder og vaktsjef i Dagsnytt og fra 1993 i Dagsrevyen (nyhetsanker fra 1996). Hun har også vært programleder for flere av NRKs valgsendinger og Dagsrevyens årlige nyhetsoppsummering – Årsrevyen. Fra 2007 til 2009 var hun programleder i debattprogrammet Standpunkt.I 2018 ble hun tildelt TV-prisen.Owing regnes delansvarlig for innføringen av ordet «rikssynser».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nina Owing på Internet Movie Database