jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Christopher Borgersen Hoen

Christopher Borgersen Volstad Hoen (født 26. august 1767 på Vollestad gård i Eiker, død 17. mai 1845  samme sted) var en bonde, haugianer, eidsvollsmann og bygdehøvding fra Øvre Eiker i Buskerud.
Hoen var mye involvert i utviklingen av Eiker som jordbruks- og industrikommune. Han var sønn av Borger Christophersen Loe (1739-1790) og Anne Simensdatter Hobbelstad (1744-1828).Julen 1797 holdt han et oppbyggelsesmøte for de lokale bøndene sammen med Hans Nielsen Hauge. Møtet endte med at sogneprest Frederik Schmidt fikk lensmannen til å prøve å arrestere ham. Til slutt klarte noen av bøndene å få til en avledningsmanøver mens Hoen hjalp Hauge med å flykte ut av amtet. I 1791 overtok han etter faren gården Nedre Hoen i Øvre Eiker, en storgård med mange husmannsplasser.
I 1814 ble Hoen valgt som representant for Buskerud amt til Riksforsamlingen på Eidsvoll. De to andre representantene fra amtet var sogneprest Frederik Schmidt og fogd Johan Collett.  
I 1822 kjøper han seg inn som deleier av herregården Fossesholm. Senere flyttet han tilbake til farsgården Vollstad. Hoen fikk syv barn. Én av disse, Borger Christophersen Hoen, ble valgt inn på Stortinget i 1842. B.C. Hoen fikk igjen en sønn som også ble stortingsmann.  
17. mai 1845, på dagen 31 år etter han var med og la grunnsteinen for moderne norsk rett, døde Hoen hjemme på Vollestad gård.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Einar Sørensen: Christopher Borgersen Hoen og gården Nedre Hoen i Øvre Eiker, i Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 208-211. ISBN 978-82-02-44564-5
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814
Hans Cappelen: «Hva seglene på Grunnloven av 17. mai 1814 kan vise oss», Heraldisk Tidsskrift, bind 11, nr. 110, København oktober 2014, side 452-467, med fotografi og omtale av hans allegoriske segl på side 466


== Eksterne lenker ==
(en) Christopher Borgersen Hoen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Christopher Borgersen Hoen hos Norsk senter for forskningsdata
Claudio Merulo

Claudio Merulo (1533–1604) var en italiensk komponist og organist fra seinrenessansen. 


== Biografi ==
Merulo arbeidet først som organist i Brescia (1556), året etter fikk han en av tidens mest prestisjefylte musikkposter som andreorganist i Markuskirken i Venezia. Han må ha vært en svært dyktig organist, for søkerlisten inneholdt bl.a. størrelser som Andrea Gabrieli. Merulo etterfulgte Annibale Padovano som førsteorganist i 1566, og denne gangen fikk Andrea Gabrieli posten som andreorganist.
Markuskirkas to romlig atskilte orgler gjorde det mulig å spille orgelmusikk i den venetianske flerkors-stilen slik det lenge hadde vært gjort med kor og instrumenter på Markuskirkas gallerier.
I 1584 forlot han plutselig posten i Venezia, og i desember 1584 dukker han opp i lønningslistene til Hertug Alessandro Farnese av Parma. I 1587 ble han utnevnt som organist i katedralen i Parma, og fra 1591 i kirken Santa Maria della Steccata. Han levde i Parma til sin død.


== Musikk og innflytelse ==
Merulos samtidige anså han for å være tidens beste organist. Merulo regnes som den som innførte musikkformen toccata, og de orgelverkene som er bevart viser at det er snakk om virkelige instrumentalverk og ikke lengre er imitasjoner av vokalmusikk.
Merulos musikk for tangentinstrumenter fikk svært stor innflytelse, og ideene hans kan man finne igjen hos Sweelinck, Frescobaldi og andre. På grunn av Sweelincks store påvirkning som lærer kan mye av den virtuose nordtyske klaviaturteknikken som kulminerte med Bach sies å nedstamme fra Merulos ideer.
Merulo skrev også a cappella-musikk som madrigaler. Som en representant for den venetianske skole skrev han også motetter for doble kor slik som Andrea og Giovanni Gabrieli gjorde.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Giuseppe Martini: Claudio Merulo. Ordine Costantiniano di San Giorgio, Parma 2005, ISBN 88-901673-8-6 (biografi)
Eleanor Selfridge-Field, Venetian Instrumental Music, from Gabrieli to Vivaldi.  New York, Dover Publications, 1994.  ISBN 0-486-28151-5
Artikkelen «Claudio Merulo» i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. Stanley Sadie.  20 vol.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2
Gustave Reese: Music in the Renaissance.  New York, W.W. Norton & Co., 1954.  ISBN 0-393-09530-4


== Eksterne lenker ==
(en) Claudio Merulo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Claudio Merulo i International Music Score Library Project

(en) Fritt tilgjengelige noter av Claudio Merulo i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
MF «Nissen»

MF «Nissen» er en kabelferge bygget i 1976 ved Elvestad Verksted i Skien. Den har hele tiden trafikkert fergesambandet Fjoneferga over Fjonesundet i Nisser. Ferga har en lastekapasitet på 14 tonn, og har plass til tre personbiler eller én lastebil/buss.
Ferga eies av Nissedal kommune, mens den daglige driften utføres av fergeføreren mot en årlig kompensasjon. Fra og med 2018 går ferga året rundt, med forbehold om utfordringer med is på vinteren.


== Historie ==
I mars 1976 vedtok Nissedal kommunestyre å bestille ny Fjoneferge til 150 000 kroner, da den gamle ikke lenger var i stand til å tilfredsstille tekniske krav. I starten av oktober samme år ble ferga, som var produksjonsnummer 22 ved Elvestad Verksted, sendt på lastebil opp Sannidal og over Gautefallheia.Ferga har hatt motorhavari med påfølgende anskaffelse av ny motor omtrent en gang i tiåret. Første havari skjedde i oktober 1985, andre gang i oktober 1997, og tredje og foreløpig siste gang i august 2007.


== Galleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om ferga på fjordfaehren.de Arkivert 7. august 2018 hos Wayback Machine.
Flaggskjending

Flaggskjending er en handling hvor et flagg, oftest et nasjonalflagg, vansires med overlegg. En slik handling gjøres som regel for å vise avsky mot et lands politikk eller handlinger. Flere land har lover mot flaggskjending, og slike lover kan ofte skille mellom landets egne nasjonalflagg og andre nasjoners flagg.
Flaggskjending utføres for eksempel ved at flagget bilr tilgriset, urinert, spyttet på, brent, skrevet på, skutt på, steinet, tråkket på eller utsatt for lignende handlinger som kan oppfattes krenkende.


== Berøring av bakken ==
I Norge ansees det som flaggskjending å la flagget berøre bakken eller bli tråkket på. Det samme gjelder å for eksempel sitte på flagget.


== Flaggbrenning og annen flaggskjending i Norge ==
I en episode av TV 2-programmet Torsdagsklubben sendt 13. februar 2003, like før den USA-ledede invasjonen av Irak demonstrerte Otto Jespersen sin motstand mot dette ved at han på slutten av programmet satte fyr på det amerikanske flagget. Dette førte igjen til voldsomt medieoppstyr. Stuntet på direkten vakte særlig mye kritikk fra konservativt kristent hold, og endte med at både Jespersen og TV 2-sjef Kåre Valebrokk ble anmeldt. Etter å ha etterforsket saken, valgte politiet å sikte begge to. I forbindelse med anmeldelsen uttalte Jespersen at «det er mystisk at det er de ytterliggående kristne organisasjonene som er så opptatt av å verne om det amerikanske flagget, samtidig som de ikke nøler med å bombe muslimske land tilbake til steinalderen». Anmeldelsen ble imidlertid henlagt av Riksadvokaten i desember samme år.17. mai 2007 ble et norsk flagg satt i brann i TV-programmet Torsdag kveld med Steinar Sagen på NRK1. Dette førte til sterke reaksjoner fra flere seere og fra Kringkastingsrådet. Hendelsen ledet også til politianmeldelse som følge av påstand om flaggskjending.Den norske straffeloven av 1902 § 95 første ledd rammet frem til opphevelsen i 2015 det å forhåne en fremmed stats flagg eller riksvåpen. Bestemmelsen ble ikke videreført i den nye straffeloven av 2005som trådte i kraft i 2015.
Straffeloven 1902 § 95 ble benyttet av Borgarting lagmannsrett da den i 2013 dømte en kvinne for å ha forhånet det polske flagget.


== Se også ==
Flaggbruk
Dagligflagg, festflagg og stormflagg


== Referanser ==
Hvitkantet glansfly

Hvitkantet glansfly (Protodeltote pygarga) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet i Norge.


== Utseende ==
Et forholdsvis lite (vingespenn 23 – 26 mm)og slankt, mørkgrått nattfly med brede vinger. Kroppen er grå, bakkroppen med en rekke av svarte flekker langs ryggen. Forvingen er brunsvart, den ytterste og bakerste delen skinnende hvit. Ved framkanten er den hvite fargen redusert til en smal siksak-stripe. Nyremerket midt i vingen er vanligvis lysgrått og tydelig. Bakvingen er lyst brungrå og litt silkeaktig.


== Levevis ==
Arten kan finnes på enger og på lysninger i skogen. Larvene lever på gressene blåtopp (Molinia caerulea) og lundgrønnaks (Brachypodium sylvaticum) og kan finnes mellom juli og september. Arten overvintrer som en puppe i bakken. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.


== Utbredelse ==
Den finnes i Europa, bortsett fra lengst i nord, og videre østover til Japan. I Norge synes den være meget sjelden. Det er funnet enkelt-eksemplarer på seks ulike lokaliteter fra Sørum i Akershus i øst til Kristiansand i vest. Man kjenner altså ingen norske bestander av denne arten.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Hvitkantet glansfly[1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Protodeltote pygarga på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) hvitkantet glansfly i Encyclopedia of Life 
(en) hvitkantet glansfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitkantet glansfly hos Artsdatabanken 
(en) hvitkantet glansfly hos Fauna Europaea 
(en) hvitkantet glansfly hos NCBI 
(en) Kategori:Protodeltote pygarga – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Protodeltote pygarga – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Starrglansfly

Starrglansfly (Deltote uncula) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den finnes på Sørlandet og Østlandet i Norge.


== Utseende ==
Et nokså lite (vingespenn 23 – 25 mm) og slankt nattfly med brede vinger som er kantet med lange vingefrynser. Forvingens mønster er karakteristisk og gjør det lett å kjenne igjen arten. Vingen er lysgrå langs framkanten, lenger bak mørkere brungrå eller litt rødlig. Det går en bred, hvit strek parallelt med framkanten frå nær roten til nær ytterkanten, midt på har denne en tungeformet utløper bakover og mot roten av vingen. Innerst ender den hvite streken i en hvit siksak-tverrlinje, ytterst i en hvit bue som løper parallelt med ytterkanten til bakhjørnet. Vingefrynsene er hvite. Bakvingen er grå, lysere innerst.


== Levevis ==
Arten finnes på fuktige steder, som strender, våte enger og myrer. Larvene lever på ulike arter av starr (Carex spp.). De overvintrer som pupper i bakken. De voksne nattflyene flyr om natten i mai – juni, men skremmes også lett opp om dagen.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Europa, unntatt Den iberiske halvøy og lengst i nord, og videre østover til Japan. I Norge er den forholdsvis vanlig på Østlandet nord til Mjøsa, og på Sørlandet.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Starrglansfly
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Deltote uncula på UK moths


== Eksterne lenker ==
(en) starrglansfly i Encyclopedia of Life 
(en) starrglansfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) starrglansfly hos Artsdatabanken 
(sv) starrglansfly hos Dyntaxa 
(en) starrglansfly hos Fauna Europaea 
(en) starrglansfly hos NCBI 
(en) Kategori:Deltote uncula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Deltote uncula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Deltote uncula – detaljert informasjon på Wikispecies
Sanddvergfly

Sanddvergfly (Eublemma minutata) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er bare funnet i Aust-Agder og Vest-Agder i Norge.


== Utseende ==
Et ganske lite (vingespenn 15 – 18 mm), for det meste hvitt nattfly. Vingene har lange frynser langs ytterkanten. Brystet (thorax) har en olivengrå flekk midt på ryggen, forvingen har to olivengrå tverrbånd, også langs ytterkanten er den litt gråaktig, og det er 3-4 små, olivengrå flekker langs fremkanten. Bakvingen er hvit, gråaktig ytterst.


== Levevis ==
Denne arten finnes på tørre enger og sandete steder. Den kan vandre en god del, og de norske eksemplarene kan ha fløyet inn fra Danmark. Larven lever på sandstråblom (Helichrysum arenarium), som ikke vokser i Norge. Arten overvintrer som egg. De voksne sommerfuglene flyr, både om natten og om dagen, i juli – august.


== Utbredelse ==
Arten lever i Europa, unntatt lengst i nord, og Midtøsten. Den skal også være funnet i Ussuri-området i Øst-Sibir. Den har faste bestander i Danmark og det sørligste Sverige. I Norge ble den første gang registrert på Lista, Vest-Agder i 1996, den er senere også funnet i Aust-Agder. Siden den eneste kjente larve-fødeplanten ikke vokser i Norge, er det lite sannsynlig at den har faste bestander her.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Sanddvergfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Sanddvergfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sanddvergfly hos Artsdatabanken 
(sv) Sanddvergfly hos Dyntaxa 
(en) Sanddvergfly hos Fauna Europaea 
(en) Sanddvergfly hos NCBI 
(en) Kategori:Eublemma minutata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Jan Raa

Jan Raa 
(født 11. oktober 1939)
er en tidligere professor i mikrobiologi ved Universitetet i Tromsø (1972–87), der han i dag er æresdoktor (utnevnt 2006).  
Han studerte i hjembyen Bergen til cand.real. i mikrobiologi ved Universitetet i Bergen (1964) og tok doktorgrad i organisk kjemi (1968) ved Universitetet i Utrecht. Derpå ble han førstelektor i biokjemi i Bergen (1969–72) før han meldte overgang til Tromsø der han grunnla en rekke bedrifter.  Etter et år ved Fiskeridirektoratets ernæringsinstitutt (1989) ble han forskningsdirektør ved Norsk institutt for fiskeri- og havbruksforskning inntil han i 1993 gikk av grunnet uenighet om en evalueringsrapport utviklet for Norges fiskeriforskningsråd.
Han startet firmaet Biotec for akkar-produksjon (1984), omgjort til Biotec Pharma der han i dag er forskningsdirektør for grunnforskning i bioteknologi og immunologi til utvikling og produksjon av finkjemikalier og nye farmasøytiske produkter.
Videre grunnla han Norfico for utredninger innen akvakultur (1987), Nicanor for eksport fra Nicaragua (1992) og Calanus for utnytting av rauåte (2002).Det kongelige hoff kunngjorde 30. april 2010 at kongen har utnevnt Raa til kommandør av St. Olavs Orden «for forsking og utvikingen innen den biomarine sektor.» Det ble samtidig sagt at det ved beslutning om tildeling er «lagt vesentlig vekt på at Raa har vært en idéskaper og bidragsyter til å modernisere og å gi fiskeri- og havbruksnæringen nye utviklingsplattformer.»Under covid-19-pandemien har Raa stilt seg kritisk til myndighetenes strategi for å begrense smitten, og ment at massevaksinasjon kunne virke mot sin hensikt, og tatt til orde for at man heller bør styrke immunforsvaret med vitamin D. Han er styremedlem i Helsemagasinet vitenskap og fornuft (VoF) som har en redaksjonell linje som står sterkt mot vaksinasjon.Raa er bosatt i Oslo.


== Priser ==
Ingrid Espelid Hovigs matkulturpris 1995


== Referanser ==
Jeppe Beck Laursen

Jeppe Svend Aage Beck Laursen (født 1. juni 1972) er en norsk skuespiller og stuntmann. Hans hittil største rolle var i det historiske TV-dramaet Det siste kongeriket.


== Filmografi ==
Downs of the Dead (2019)
Det siste kongeriket (2017–2022)
Vaiana (norsk stemme Maui) (2016)
Birkebeinerne (2016)
Kule kidz gråter ikke (2014)
Kill Buljo 2 (2013)
Hansel and Gretel: Witch Hunters (2013)
Hotel Cæsar (2013)
Labyrint (tv-serie, 2012–2018)
Tomme Tønner 2 (2011)
Verdens beste SFO (2010–2013)
Brødrene Dal og Vikingsverdets Forbannelse (2010)
Kurt Josef Wagle og legenden om fjordheksa (2010)
En helt vanlig dag på jobben (2010)
Snarveien (2009)
Død snø (2009)
Hvaler (2008)
Rovdyr (2008)
Varg Veum – Tornerose (2008)
Kalde føtter (2006)
Ungkarsnissen (2004)
Hotel Cæsar sesong 16 episode 40 – «Narkokurer» (2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeppe Beck Laursen på Internet Movie Database 
(da) Jeppe Beck Laursen på Filmdatabasen 
(en) Jeppe Beck Laursen hos The Movie Database 
Snarveien – Filmweb
«Hete scener på utedo», kjendis.no
Tormod Sleppen

Tormod Sleppen (født 20. november 1937 i Kaupanger i Sogndal) er en pensjonert norsk generalmajor.
Sleppen har gjennomført militær utdannelse ved Krigsskolen, Stabsskolen og Infantry Advanced Course i USA. Han har gjennom sin 40 årige tjeneste i Forsvaret blant annet vært i FN-tjeneste i Libanon som nestkommanderende i Norbatt II/Unifil, sjef for Garnisonen i Porsanger, sjef for Krigsskolen, stabssjef for Hærstaben og generalinspektør for Heimevernet. Han avsluttet sin militære tjeneste med 6 år som Deputy Commandant ved NATO Defence College i Roma.Etter sin tid i Forsvaret har Sleppen vært generalsekretær i Norges Forsvarsforening og har også periodevis vært engasjert ved Statsministerens kontor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tormod Sleppen - Forvaltningsdatabasen
Whalers Bay

Whalers Bay er en bukt på Deceptionøya i øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Bukten var havn for flytende hvalkokerier i første del av 1900-tallet, og fra 1912 til 1931 drev hvalfangstselskapet A/S Hektor fra Tønsberg en landstasjon her.
Whalers Bay er et eksplosjonskrater og en del av det enorme havnebassenget Port Foster, som er en oversvømmet vulkansk kaldera. Stranden i Whalers Bay er halvsirkelformet, to kilometer lang og består av svart vulkansand. Vanndybden i bukta er omkring 100 meter.
Whalers Bay ble første gang brukt som havn for flytende hvalkokerier i 1906, da Adolf Amandus Andresen og hans chilenske selskap Sociedad Ballenera de Magallanes lå oppankret med «Gobernador Bories». Andre selskap tok etter, og i 1914 var 13 hvalkokerier oppankret side om side i bukta. Hektor Hvalfangststasjon ble etablert her i 1912 for å håndtere alle hvalskrottene som ikke kokeriene var i stand til å prossesere.
I 1944 etablerte Storbritannia en permanent base (Base B) ved den forlatte hvalfangststasjonen som en del av Operasjon Tabarin. Etter krigens slutt ble basen overlevert til British Antarctic Survey (BAS). 5. desember 1967 framtvang et vulkanutbrudd en midlertidig fraflytning. Basen ble igjen benyttet fra 4. desember 1968 til 21. februar 1969, da ytterligere vulkansk aktivitet medførte at britene oppga basen.
Whalers Bay er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Bukta gikk en periode også under navnet Factory Bay, men blant norske hvalfangere ble den kalt Ny-Sandefjord.


== Litteratur ==
Gustav Rossnes (1997). «Hvalfangstbase og kulturminne. Hektor Hvalfangststasjon – den sørligste av de norske landstasjonene i Antarktis». Norsk sjøfartsmuseum. Årsberetning 1996: 133–154. ISSN 0801-423X.  Hovedkilde for artikkelen


== Eksterne lenker ==
Turistguide for Whalers Bay  Antarktistraktaten
Månedens bilde – februar 2006. Riksantikvaren
Headbanger’s Ball

Headbanger's Ball er et musikkprogram som gikk på MTV fra 1987 til 1995 og fra 2003 til 2012. Programmet presenterte siste nytt innen heavy metal og hardrock.
Det ble første gang sendt I USA lørdag 18. april 1987, da det erstattet programmet Heavy Metal Mania. Det ble tatt av luften i januar 1995, mye på grunn av Heavy Metal ikke var like populært lenger. Etter et lite tiår ble programmet relansert på MTV2 i 2003 på MTV2 i USA. Programledere var Kevin Seal, Adam Curry, Riki Rachtman (1990–1995) og Jamey Jasta (2003–2007). Det ble avsluttet i 2012. 
Det ble laget egne lokale programmer i flere land. Den versjonen som gikk på MTV Europe ble i mange år ledet av Vanessa Warwick (fra 1992 til 1996). På slutten av 2000-tallet var «Pete Evil» programleder for den norske versjonen av programmet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Headbanger's Ball på Internet Movie Database
Asiamesterskapet i fotball for kvinner 2008

Asiamesterskapet i fotball for kvinner 2008 ble arrangert i Vietnam. Arrangementet foregikk mellom den 28. mai og 8. juni 2008. Det var det sekstende arrangementet av Asiamesterskapet i fotball for kvinner. I sluttspillet var det åtte lag med. Nord-Korea vant finalen for tredje gang. Tapende finalist var Kina. Etter to mesterskap på rad med kvalifisering til VM var dette mesterskapet ikke noen kvalifisering til et annet mesterskap. 


== Kvalifisering ==
Se Asiamesterskapet i fotball for kvinner 2008 kvalifisering


== Inndeling ==
Åtte lag kvalifiserte seg til sluttspillet:

Disse ble fordelt i to grupper med fire lag i hver gruppe. De to beste lagene fra hver gruppe gikk videre til semifinalen, der vinneren av en gruppe møtte nummer to i den andre.


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


== Finalespill ==


=== Semifinaler ===


=== Bronsefinale ===


=== Finale ===
Thenewno2

thenewno2 er et band bestående av Dhani Harrison og Oliver Hecks. Harrison spiller lead gitar og synthesizer og er vokalist. Hecks spiller trommer og synthesizer. Amanda Butterworth medvirker også som vokalist. Navnet «thenewno2» er en referanse til det britiske TV-programmet The Prisoner fra 1960-tallet. thenewno2 har blitt kreditert for albumdesign på George Harrison's Brainwashed, Concert for Gepå albumet orge, samleboksen The Dark Horse Years 1976-1992 og menydesign på Concert For BaDVD-en med musikken fra ngladesh DVD-en.
Bandmmeside, designesom er t av Hecks, inneholder sanger flere og en video kalt «Choose What You're Watching» (regissert av Hecks), og en musikkvideo for sangen «Another John Doe», en film laget med nesten bare stop motion teknologi, som var lagble l siden i 2008.


== Historie ==
En fire-spors promosjonell EP, EP001, ble gitt ut 28. august, 2006. Den inneholder sangene «Say», «Out of Mind», «Lord Lord» og «Truly». EP-en ble senere distribuert av flere digitale musikkbutikker og er tilgjengelig på iTunes music store og CDbaby.
Den 8. november 2006 ble sangen «People» lagt ut på bandets hjemmeside. Den originale versjonen av sangen hadde første gang blitt brukt i kortfilmen Now You Don't Know What To Think i 2002.Våren 2007 spilte thenewno2 inn et studioalbum som fikk tittelen You Are Here og ble gitt ut i 2008. Den 31. mars 2008 slapp thenewno2 to nye singler i iTunes store, «Another John Doe» og «Choose What You're Watching». Den 3. juni 2008 opptrådte thenewno2 på NYLON + Myspace party i Los Angeles, California. Sangen «Yomp» ble gitt ut som en nedlastbar sang til musikkspillet Rock Band den 29. juli, 2008. og sangen «Crazy Tuesday» ble en av de 20 gratissangene for Rock Band 2.Gruppens plateselskap er HOT Records Ltd., og sangene deres er publisert av Harrisongs Ltd., et selskap stiftet av Dhani's far George Harrison.


== Diskografi ==


=== Singler ===
«Another John Doe» – (2008)
«Choose What You're Watching» – (2008)


=== Album ===
You Are Here – (2008)


=== EP-er ===
EP001 – (2006)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thenewno2 på Internet Movie Database 
(en) Thenewno2 på Discogs 
(en) Thenewno2 på MusicBrainz 
(en) Thenewno2 på Spotify 
(en) Thenewno2 på Songkick 
Thenewno2 på Twitter 
Thenewno2 på Facebook 
Thenewno2 på Myspace 
thenewno2's Profil på MySpace
thenewno2's Profil på YouTube