jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
HevyDevy Records

HevyDevy Records (også kjent som HDR) er et canadisk plateselskap, grunnlagt og eid av frontmannen i Strapping Young Lad og The Devin Townsend Band, Devin Townsend.
De fleste (om ikke alle) bandene på HDR spiller en eller annen form for heavy metal, derav navnet Hevy.  Devy er et tilnavn til Devin Townsend, som blant annet er henvist til på Strapping Young Lads sang «AAA» fra albumet City.
Selv om HDR har utgitt og distribuert materiale fra andre band, så er selskapets eneste faste kunder bandene til Devin Townsend og hans band-kompiser i Strapping Young Lad.
Devin Townsend produserer de fleste (om ikke alle) innspillingene som utgis av HDR, noen ganger under et psevdonym.


== Band som har kontrakt med HDR ==
Strapping Young Lad
The Devin Townsend Band
Zimmer's Hole
The Almighty Punchdrunk
Tenet
Ziltoid the Omniscient


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Rhett Davies

Rhett Davies (født 1949 i London) er en engelsk plateprodusent og lydtekniker kjent for sitt samarbeid med Brian Eno og flere andre band og artister.
Etter å ha åpnet en platebutikk ble Davies lydtekniker i studioet til Island Records tidlig på 1970-tallet, og hans første store jobb var under innspillingen av Brian Enos album Taking Tiger Mountain (By Strategy). Davies og Eno arbeidet sammen på flere prosjekter og skapte flere innovative innspillingstekniker, spesielt innen tape loop og trommemaskiner. Han fortsatte å produsere for mange kjente artister under 1970– og 1980-tallet før han ga seg med produksjon på 1990-tallet.
Davies har gjennom sin tid om aktiv produsent arbeidet for blant annet: Genesis, Bryan Ferry, Roxy Music, Phil Manzanera, Camel, The Hollies, Dire Straits, Talking Heads og King Crimson med flere.


== Eksterne lenker ==
Rhett Davies på Allmusic.com
Palatinergarden

Palatinergarden (italiensk: Guardia Palatina d'Onore) var en infanterienhet under Kirkestaten som ble opprettet den 14. november 1850 av pave Pius IX gjennom en sammenslåing av Kirkestatens to militsenheter, Guardia Civica Scelta og Milizia Urbana.
Korpset deltok i vakttjeneste i Roma, og var også i kamp flere ganger, blant annet i forsvaret av Roma mot piemontesiske styrker.  
I motsetning til Nobel- og Gendarmerigardene var den aldri oppsatt med hester, og den hadde maksimalt 500 soldater fra Romas borgerskap. Dette antallet ble bare oversteget under andre verdenskrig.
Etter Italias samling i 1870 ble enheten kun tolerert i selve Vatikanbyen av de nye makthavere. Den forandret nå karakter, og hadde nå en fortrinnsvis seremoniell karakter. Garden fortsatte også etter Vatikanstaten ble opprettet i 1929. Den ble ikke utstyrt med moderne våpen, og treningen var enkel drill i marsjering og i å presentere våpen.Dens medlemmer var frivillige som ikke fikk annen betaling enn et beløp som skulle betale for stell eller nyanskaffelse av uniformen. Korpset var det eneste i Vatikanets tjeneste med sitt eget fullverdige militære musikkorps.Under annen verdenskrig ble gardens militære profil styrket og det ble tatt inn flere frivillige, blant annet fra Romas jødiske befolkning. I september 1943, da tyske styrker besatte Roma etter Italias inngåelse av våpenhvile med de allierte, fikk garden ansvar for å beskytte Vatikanbyen og forskjellige vatikanske bygninger rundt om i Roma og den pavelige sommervilla i Castel Gandolfo. Gardistene patruljerte Vatikanets murer, hager og gårdsrom og stod vakt ved pavelige bygninger som samtidig tjente som fristeder for ettersøkte.Det kom flere ganger til konfrontasjoner, da oftest med italienske fascistiske politienheter som samarbeidet med tyskerne som ville trenge seg inn og arrestere folk som skjulte seg i kirkenes ekstraterritoriale bygninger.  Ved krigsutbrudd hadde garden sin normale maksimalstyrke på 500 mann, men den tyske okkupasjon førte til rekruttering av mange flere. I juni 1944 dreide det seg om rundt 2000 mann, mange av dem folk som selv var i faresonen for deportasjon til tyske konsentrasjonsleirer.Palatinergarden ble opphevet i 1970 av pave Paul VI i forbindelse med endringer iverksatt i kjølvannet av Annet Vatikankonsil. 


== Referanser ==
Järpen

Järpen er et tettsted i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. Det er Åre kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 1 408 innbyggere.Järpen ligger cirka 25 kilometer øst for Åre og cirka 75 kilometer vest for Östersund.


== Referanser ==
Östersund

Östersund (sørsamisk: Staare, tidligere Luvlieluspie) er en by i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. Östersund er administrasjonssenter for både Östersund kommune og Jämtlands län, og den er Jämtlands eneste by. I 2019 hadde tettstedet Östersund 52 616 innbyggere, hvorav 51 612 i Östersund kommune og 1 004 i Krokom kommune.Byen ble grunnlagt i 1786 av Gustav III. Fra Östersund går det tog vestover til Storlien, som fortsetter over riksgrensa til Meråker, og østover til Ånge og Sundsvall, og videre til Stockholm. Östersund var tidligere et jernbaneknutepunkt, der det også gikk tog til Kristinehamn og Gällivare, men etter at strekningen Mora-Gällivare ble nedlagt for persontrafikk, trafikkeres denne strekningen kun av turisttog. Europavei 14 og Europavei 45 går begge gjennom Östersund. Byens flyplass ligger på Frösön.
Mittuniversitetet har sin største avdeling i Östersund. Byen har ellers flere komponentprodusenter for verkstedsindustrien, og hadde tidligere også en militærforlegning.


=== Befolkningsutvikling ===


== Idrett ==
VM i skiskyting ble arrangert i Östersund i 2008, og i øvrige år siden 2005 har sesongåpningen i verdenscupen i skiskyting funnet sted i Östersund.
Östersund er også kjent for ikke å ha fått tildelt de olympiske vinterleker i 1994, til fordel for Lillehammer. Det var da den daværende rådmannen i Åre, John Bruno Jakobsson, uttalte de etter hvert så brukte ordene «Jag är inte besviken – jag är förbannad!» Östersund har sammen med Åre søkt om å få arrangere Olympiske vinterleker tre ganger, 1994, 1998 og 2002. Östersund–Åre ønsket å stille som Sveriges kandidat i kampen om å få arrangere OL nok en gang for å få 2018-lekene, men ingen søknad ble denne gang sendt fra Sverige.
I byen ligger Jämtkraft Arena.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Östersund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Östersund – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Strömsund

Strömsund (sørsamisk: Straejmie) er et tettsted i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. Det ligger rundt 100 kilometer nord for Östersund. Det er Strömsund kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 3 589 innbyggere.


== Referanser ==
N.H. Lerum

N.H. Lerum AS er en norsk familiebedrift etablert i 1907 av Kari og Nils Lerum på Sørheim i Luster i Sogn. Det er i dag 4. generasjon som eier bedriften. Lerum produserer husholdningsprodukter, og er mest kjent for saft og syltetøy. Lerum er Norges største produsent av ekte saft. Selskapet har i dag fabrikk på Kaupanger.


== Historie ==
Bedriften startet som en liten landhandel i kjelleren til Kari og Nils H. Lerum i Luster i 1905. Ved landhandelen ble det et naturlig hentested for bær som lokalbefolkningen skulle sende til Bergen. Det sies at noen tønner med bær ikke fikk plass på båten rundt 1907, og Kari kokte innholdet til saft. I 1909 ble det bygd et lite hus i den vegløse bygda Sørheim. Her begynte Kari og Nils å koke bær til saft for salg. I 1919 ble produksjonen utvidet og flyttet fra Sørheim til Sogndal, hvor tilgangen på råvarer fra bøndene i Sognebygdene var mye bedre.
I 1982 kjøpte Lerum en fabrikk på Hermansverk av konkursboet til Bergens & Drægni Produkter AS (Drægni AS). Her ble det produsert syltetøy, og senere også brus og juice. Fabrikken ble bygget om i 1991, og fremstod da som en av de mest moderne brusfabrikkene i verden. Produksjonen på Hermansverk ble nedlagt i 1998, da fabrikken var blitt overflødig etter at konsernet hadde bygd nytt anlegg på Kaupanger og utvidet fabrikken i Sogndal. I 2009 ble fabrikken bygget om til flerbrukshall i regi av Leikanger kommune.
I 2015 ble Lerum tildelt Storegutprisen. Den tildeles «den eller dei som på ein positiv måte nyttar eit levande og ledig nynorsk i det offentlege rom».


== Lerum julebrus ==
Lerum julebrus er en rød julebrusvariant med jordbær- og bringebærsmak som grunnlag. Vanilje og kanel gir brusen en smak som mange forbinder med jul. Lerum profilerer brusen som godt egnet til julemat.
I 2006 ble det bestemt å avvikle selskapets julebrus. Den hadde hatt sin storhetstid, men passet ikke lenger inn i Lerums sortiment. Denne nyheten nådde 23 år gamle Lene Fløysand, som hadde sterke forbindelser mellom Lerum julebrus og egen julefeiring, og dermed julestemning. Hun startet et opprop på internett for å få Lerum til å fortsette produksjonen av julebrusen. Etter bare ett døgn hadde nær 650 mennesker signert oppropet. I tillegg var Fløysand og andre aksjonsmedlemmer innom flere butikker og bad dem ta inn Lerum julebrus igjen. Aksjonens omfang og respons gjorde at også pressen tok tak i saken. Direktør Jan Petter Vadheim ble overveldet over responsen og omgjorde vedtaket om avvikling.I 2007 kom Lerum julebrus på topp i nettsiden Aperitiffs test av julebrus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Selskapets nettsider
Kuta

Kuta er en by på det sydlige Bali, Indonesia. Byen er en tidligere fiskerlandsby og var en av de første byene på Bali som fikk en betydelig turistindustri, og er stadig en av Indonesias største turistdestinasjoner. Den er internasjonalt kjent for dens lange sandstrender, mange restauranter og barer, og nærliggende Ngurah Rai lufthavn.
Kuta har to ganger vært offer for terrorbomber, den 12. oktober 2002 (202 drepte) og 1. oktober 2005 (26 drepte).
Hefselde

Hefselde er en gammel volumenhet som har blitt benyttet på Østlandet. Volumet har imidlertid variert fra sted til sted. Sør i Gudbrandsdal tilsvarte en hefselde 1 1/2 laup eller ca. 24,3 liter (tilsvarende 23,15 kg). I Hedmark og deler av Hadeland (Oppland) utgjorde en hefselde 4 spann eller ca. 32,4 l (tilsvarende ca. 30,96 kg). Andre steder på Hadeland og på Ringerike, Romerike og i Oslo var en hefselde lik 4 1/2 spann eller ca. 36,45 l (tilsvarende ca. 34,72 kg). På Toten var en hefselde lik 5 spann eller ca. 40,5 l (tilsvarende ca. 38,53 kg).
Ulrik Anton Motzfeldt

Ulrik Anton Motzfeldt (født 27. januar 1807 på St. Croix i Dansk Vestindia, død 10. juli 1865 i Christiania) var høyesterettsassessor, professor og politiker. 
Motzfeldts foreldre fant hverandre på Jomfruøyene i Dansk Vestindia. Moren Erneste Birgitte Margrethe Stenersen, var datter av den danske byfogden på øya. Faren Peter Motzfeldt, gjorde tjeneste mellom 1802 og 1807 som løytnant og kaptein. De giftet seg i 1804 og fikk sønnen Ulrik Anton i 1807. 
Ulrik Anton Motzfeldt giftet seg første gang i 1830 med Fredrikke Julie Nilsen og andre gang i 1841 med Anna Pauline Georgine Birch.
Sammen med Anton Martin Schweigaard var han redaktør i dagsavisa Den Constitutionelle som ble oppstartet i 1836. Mellom 1853 og 1860 var han ordfører i Christiania.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ulrik Anton Motzfeldt hos Norsk senter for forskningsdata
Neolamprologus

Neolamprologus er en slekt ciklider. De er endemiske til østlige Afrika, og alle arter unntatt én, Neolamprologus devosi, finnes i Tanganyikasjøen.
Neolamprologus er den største ciklideslekten i Tanganyikasjøen.
Analyser av mitokondrium-DNA tyder på at gruppen er polyfyletisk, og at den i fremtiden vil bli delt inn i flere grupper (Sturmbauer, 1994).
Flere av artene er populære akvariefisk.


== Arter ==
Fembåndsciklide (Neolamprologus tretocephalus) (Boulenger, 1899)
Prinsessen av Burundi (Neolamprologus brichardi) (Poll, 1974)
Prinsessen av Zambia (Neolamprologus pulcher) (Trewavas & Poll, 1952)
Neolamprologus bifasciatus Büscher, 1993
Neolamprologus boulengeri (Steindachner, 1909)
Neolamprologus brevis (Boulenger, 1899)
Neolamprologus buescheri (Staeck, 1983)
Neolamprologus cancellatus Aibara, Takahashi & Nakaya, 2005
Neolamprologus caudopunctatus (Poll, 1978)
Neolamprologus chitamwebwai Verburg & Bills, 2007
Neolamprologus christyi (Trewavas & Poll, 1952)
Neolamprologus crassus (Brichard, 1989)
Neolamprologus cylindricus Staeck & Seegers, 1986
Neolamprologus devosi Schelly, Stiassny & Seegers, 2003
Neolamprologus falcicula (Brichard, 1989)
Neolamprologus fasciatus (Boulenger, 1898)
Neolamprologus furcifer (Boulenger, 1898)
Neolamprologus gracilis (Brichard, 1989)
Neolamprologus hecqui (Boulenger, 1899)
Neolamprologus helianthus Büscher, 1997
Neolamprologus leleupi (Poll, 1956)
Neolamprologus leloupi (Poll, 1948)
Neolamprologus longicaudatus Nakaya & Gashagaza, 1995
Neolamprologus longior (Staeck, 1980)
Neolamprologus marunguensis Büscher, 1989
Neolamprologus meeli (Poll, 1948)
Neolamprologus modestus (Boulenger, 1898)
Neolamprologus mondabu (Boulenger, 1906)
Neolamprologus multifasciatus (Boulenger, 1906)
Neolamprologus mustax (Poll, 1978)
Neolamprologus niger (Poll, 1956)
Neolamprologus nigriventris Büscher, 1992
Neolamprologus obscurus (Poll, 1978)
Neolamprologus olivaceous (Brichard, 1989)
Neolamprologus pectoralis Büscher, 1991
Neolamprologus petricola (Poll, 1949)
Neolamprologus pleuromaculatus (Trewavas & Poll, 1952)
Neolamprologus savoryi (Poll, 1949)
Neolamprologus schreyeni (Poll, 1974)
Neolamprologus sexfasciatus (Trewavas & Poll, 1952)
Neolamprologus similis 	Büscher, 1992
Neolamprologus splendens (Brichard, 1989)
Neolamprologus tetracanthus (Boulenger, 1899)
Neolamprologus toae (Poll, 1949)
Neolamprologus variostigma Büscher, 1995
Neolamprologus ventralis Büscher, 1995
Neolamprologus walteri Verburg & Bills, 2007
Neolamprologus wauthioni (Poll, 1949)


== Litteratur ==
Sturmbauer C., Verheyen E., Meyer A. (1994). Mitochondrial phylogeny of the Lamprologini, the major substrate spawning lineage of cichild fishes from Lake Tanganyika in eastern Africa. Mol Biol Evol. 11:691-703.


== Eksterne lenker ==
(en) Neolamprologus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Neolamprologus i Encyclopedia of Life 
(en) Neolamprologus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neolamprologus hos ITIS 
(en) Neolamprologus hos NCBI 
(en) Kategori:Neolamprologus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neolamprologus – detaljert informasjon på Wikispecies
Snurredo

Snurredo (også kalt «snurredass») er et type toalett som er mye brukt i hytter og husbebyggelser som ikke er tilkoblet et kloakknett. 
Avføringen samles opp i forskjellige kamre under toalettet og tømmes etter hvert.
Reiseskildring

Reiseskildring er en litterær sjanger som tar for seg forfatteren sin opplevelser og tanker under en reise. En slik tekst skildrer gjerne fjerne steder og skikker, men er ikke i første rekke ment som en reisehåndbok. I stedet kan formålet være å underholde eller å opplyse, ved å formidle kunnskap eller innsikt fra stedene og samfunnene forfatteren skildrer. Den kanskje viktigste funksjonen til en reiseskildring, er at den kan gi leseren en reiseopplevelse, uten at han eller hun reiser selv.
Reiseskildringer kan ha form som artikler, brev, dagboksnotater, essay eller reportasjer. De kan variere i lengde, fra korte tekster til lange bokserier. Ofte kan de også ha selvbiografiske elementer, i og med at de handler om forfatteren sine egne opplevelser.
Tidlige reiseskildringer eller reisereportasjer, var skrevet av mennesker som av ulike grunner reiste som offisielle utsendinger, kjøpmenn eller i vitenskapelig sammenheng. Etter hvert som moderne turisme vokste fram, ble reisen for reisens skyld viktigere. Fra midten av 1800-tallet, ble reiseskildringer ofte skrevet for aviser og ukeblad, og mange reisebøker er samlinger av slike artikler eller brev.
Innen fiksjon, er reiseskildring blitt brukt en rekke ganger, både ved at forfatteren omformer egne opplevelser til et oppdiktet verk eller ved helt oppdiktede reiser.
Her kan det imidlertid være flytende overganger. 


== Eksterne lenker ==
(en) Travelogues – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gasspakking

Gasspakking er pakking i modifisert atmosfære (MAP), en emballeringsmetode for matvarer der luften rundt maten byttes ut med en kontrollert konsentrasjon av gass i en lukket forpakning. Hensikten med det er å forlenge holdbarheten og kvaliteten på matvarene. MAP hemmer veksten vekst av bakterier som gjør maten bedervet, det senker også farten på andre nedbrytningsprosesser i matvarene. Det brukes ulike typer gasser og ulike typer pakkefilmer etter hvilket produkt som skal emballeres. Pakkefilmene har ulik type gjennomtrengelighet.


== Pakkegasser ==
Luft består av ca. 78% nitrogen, 21% oksygen og 0,039% karbondioksid, i MAP endres konsentrasjonen av disse gassene. Ved å redusere konsentrasjonen av oksygen eller øke konsentrasjonen av karbondioksid inhiberes vekst av mikroorganismer, respirasjonen til høstede frukt og grønnsaker kan reduseres, oksidasjon og tap av fuktighet kan hindres.


== Referanser ==
Snikende tiger, skjult drage

Snikende tiger, skjult drage (tradisjonell kinesisk 臥虎藏龍, pīnyīn: Wòhǔ Cánglóng) er en Oscar-belønnet kinesisk film fra 2000 i regi av Ang Lee.
Filmen er basert på en roman av Wang Dulu. Denne filmen gjorde wuxia-sjangeren kjent i Vesten og fikk et enormt gjennomslag.
Handlingen følger krigeren Li Mu-bai. Han har et magisk sverd som blir stjålet, og sammen med sin kvinnelige venn Yu Shu-lien forsøker han å finne den mystiske Jadereven og hennes medhjelper, den unge Jen.


== Skuespillere ==
Chow Yun-fat som Li Mu Bai.
Michelle Yeoh som Yu Shu Lien.
Zhang Ziyi as Jen Yu.
Chang Chen as Lo.
Cheng Pei-pei som Jade Fox.
Sihung Lung som Sir Te.


== Handlingsreferat ==
I Qing-dynastiet i Kina på 1700-tallet er Li Mu Bai en beryktet Wudang-sverdmann, og Yu Shu Lien leder et privat sikkerhetsselskap. Yu Shu Lien og Li Mu Bai har lenge hatt romantiske følelser for hverandre. Men fordi Shu Lien hadde vært forlovet med Mu Bais nære venn, Meng Sizhao før hans død, føler Shu Lien og Mu Bai seg bundet av lojalitet til Meng Sizhao. Derfor har de aldri handlet på disse følelsene deres for hverandre.
Mu Bai ønsker å pensjonere seg, og ber Shu Lien om å sende sitt fantastiske sverd "Green Destiny" til sin velgjører Sir Te i Peking. For lenge, lenge siden ble læreren til Mu Bai drept av Jade Fox, en kvinne som også ønsket å lære seg Wudang-ferdigheter. En kveld sniker en maskert tyv seg inn hos Sir Te, og stjeler sverdet Green Destiny. Sir Tes tjener Master Bo og Shu Lien sporer tyveriet til en bekjent av guvernør Yu. Like etter kommer Mu Bai til Beijing for å ta opp jakten etter Jade Fox.


== Priser ==
Filmen ble belønnet med Oscar i fire kategorier:

Kinematografi – Peter Pau
Fremmedspråklige film – (Taiwan)
Artistisk produksjon – Timmy Yip (art director)
Originalmusikk – Tan DunFilmen ble nominert til ytterligere seks Oscar:

Beste sang – «A Love Before Time» av Jorge Calandrelli (komponist), Tan Dun (komponist) og James Schamus (lyriker)
Beste film – William Kong, Li-Kong Hsu og Ang Lee
Beste adapterte manus – Hui-Ling Wang, James Schamus og Kuo Jung Tsai
Beste kostymedesign – Timmy Yip
Beste regi – Ang Lee
Beste filmklipp – Tim Squyres


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Snikende tiger, skjult drage på Internet Movie Database 
(no) Snikende tiger, skjult drage hos Filmfront 
(no) Snikende tiger, skjult drage på NRK TV 
(sv) Snikende tiger, skjult drage i Svensk Filmdatabas 
(da) Snikende tiger, skjult drage i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Snikende tiger, skjult drage på Allociné 
(nl) Snikende tiger, skjult drage på MovieMeter 
(en) Snikende tiger, skjult drage på AllMovie 
(en) Snikende tiger, skjult drage på Turner Classic Movies 
(en) Snikende tiger, skjult drage på Rotten Tomatoes
Pedagogisk fiksjonsvesen

Pedagogiske fiksjonsvesener er et folkloristisk begrep for fiktive skikkelser som blir brukt i pedagogisk henseende. I eldre tid og i andre kulturer har det vært vanlig å skremme barn for at de skal oppføre seg slik man vil. Er du ikke snill nå, så kommer Busemannen og tar deg! har vært en kjent trussel. Brunntore er et vesen som ble brukt for å skremme barn fra å leke ved brønnen eller ved vannet. 
I tillegg til de rene skremmefiksjonene regner den svenske folkloristen Carl Wilhelm von Sydow også storken som kommer med barn, blant pedagogiske fiksjoner.Pedagogiske fiksjonsvesener er ikke folketrovesener for voksne, selv om det var meningen at barn skulle tro på dem, og de opptrer heller ikke i sagn eller memorat. Et eksempel på det er julenissen som aldri har vært et folketrovesen for voksne, selv om fjøsnissen har vært det.
I Norge er bruken av vesener som er ment å skremme barn fra uønsket adferd antatt å være avtagende, mens vesener som, ved belønning motiverer barn til ønsket adferd, som julenissen, fremdeles er en integrert del av barneoppdragelsen i mange hjem.

Begrepet ble lansert av den svenske folkloristen Albert Eskeröd i hans avhandling Årets äring : etnologiska studier i skørdens och julens tro och sed. Stockholm, 1947. I motsetning til eldre folkeminneforskere, slo han fast at pedagogiske fiksjonsvesener ikke kunne brukes som kilder til eldre folketro.

Et eksempel på skjønnlitterær behandling av emnet er Unni-Lise Jonsmoens billedbok Sivil-Sara, om det farlige vesenet i elva Sivilla.


== Referanser ==
Karin Alfredsson

Karin Alfredsson (født 1953) er en svensk forfatter og journalist.
Alfredsson er utdannet ved Journalisthögskolan i Stockholm. Hun har arbeidet som journalist i Aftonbladet, sjefredaktør for det svenske tidsskriftet Journalisten, leder for Sveriges Televisions morgenprogram, programsjef for SVT Nord i Umeå og gjesteprofessor i journalistikk ved Umeå universitet. Hun har arbeidet mye som reporter i Afrika. Hun har forelest og drevet journalistopplæring i flere land, blant annet Vietnam, Nepal, Pakistan, Zambia og Mongolia. I Sverige har hun undervist ved Poppius journalistskola og Pressinstitutet. Alfreddson arbeider nå som frilansskribent og konsulent.
Fram til 2000 bestod Alfredssons forfatterskap av sakprosa, ofte sentrert omkring likestillingsspørsmål. Hennes debut Den man älskar agar man? fra 1979 er omtalt som den første svenske boken som tok opp problemet vold mot kvinner. I 2006 utga hun sitt første skjønnlitterære verk, kriminalromanen 80 garder från Varmvattnet. Den ble belønnet med Svenska Deckarakademins debutant-diplom.


== Bibliografi ==
Den man älskar agar man? – sakprosa (1979) (foto ved Ulla Lemberg)
Lära hela livet! – sakprosa (1988)
Vem älskar en lärare? – sakprosa (1988)
Skolan – sakprosa  (1990)
Kön bestämmer lön – sakprosa (1990)
Livets fester – sakprosa (1992)
Korsdrag i vården – sakprosa (1993) (sammen med Gunna Grähs)
Ställ till med fest – sakprosa (1995)
Det blir aldrig som förr – sakprosa (1998)
Varannan herrarnas – sakprosa (2000)
80 grader från Varmvattnet – roman (2006)


== Priser og utmerkelser ==
Svenska Deckarakademins debutant-diplom 2006, for 80 grader från Varmvattnet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pressemelding fra Umeå universitet april 2007
Ordfront: Karin Alfredson