jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aliona Savchenko

Aliona Savchenko (ukrainsk: Альона Валентинівна Савченко; russisk: Олена Савченко; født 19. januar 1984 i Kiev i Den ukrainske SSR i Sovjetunionen) er en tysk-ukrainsk kunstløper innen parløp. Sammen med tidligere partner Robin Szolkowy har hun bronsemedalje fra Vinter-OL 2014 og 2010. De vant verdensmesterskapet fem ganger (2008, 2009, 2011, 2012, 2014), EM fire ganger (2007, 2008, 2009, 2013), og det tyske mesterskapet åtte ganger. Savchenko og Szolkowy var de første kunstløperne til å få 10,0 poeng av en dommer under ISU-poengsystemet.
Savchenko har tidligere representert Ukraina sammen med Dmitri Boyenko og Stanislav Morozov. Med Morozov vant hun Junior-VM i 2000, det ukrainske mesterskapet i 2000 og 2001, og deltok under Vinter-OL 2002, der de kom på 15.-plass.
Nå representerer hun Tyskland sammen med franskfødte Bruno Massot. Allerede deres debutsesong sammen tok de sølv under EM i 2016 og bronse under VM i kunstløp 2016. De tok også sølv under EM i 2017 i Ostrava og VM i 2017.Hun tok gull i parløp sammen med Bruno Massot under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.


== OL-medaljer ==
2018  Pyeongchang -  Gull i kunstløp, parløp  Tyskland
2014  Sotsji -  Bronse i kunstløp, parløp  Tyskland
2010  Vancouver -  Bronse i kunstløp, parløp  Tyskland.


== VM-medaljer ==
VM 2018  Milano -  Gull i kunstløp, parløp (med Massot)
VM 2014  Saitama -  Gull i kunstløp, parløp (med Szolkovy)
VM 2012  Nice -  Gull i kunstløp, parløp (med Szolkovy)
VM 2011  Moskva -  Gull i kunstløp, parløp (med Szolkovy)
VM 2009  Los Angeles -  Gull i kunstløp, parløp (med Szolkovy)
VM 2008  Göteborg -  Gull i kunstløp, parløp (med Szolkovy)
VM 2017  Helsingfors -  Sølv i kunstløp, parløp (med Massot)
VM 2013  London, Ontario -  Sølv i kunstløp, parløp (med Szolkovy)
VM 2010  Torino -  Sølv i kunstløp, parløp (med Szolkovy)
VM 2016  Boston -  Bronse i kunstløp, parløp (med Massot)
VM 2007  Tokyo -  Bronse i kunstløp, parløp (med Szolkovy)


== EM-medaljer ==
EM 2011  Bern -  Gull i kunstløp, parløp
EM 2009  Helsingfors -  Gull i kunstløp, parløp
EM 2008  Zagreb -  Gull i kunstløp, parløp
EM 2007  Warszawa -  Gull i kunstløp, parløp
EM 2017  Ostrava -  Sølv i kunstløp, parløp
EM 2016  Bratislava -  Sølv i kunstløp, parløp
EM 2013  Zagreb -  Sølv i kunstløp, parløp
EM 2010  Tallinn -  Sølv i kunstløp, parløp
EM 2006  Lyon -  Sølv i kunstløp, parløp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aliona Savchenko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Aliona Savchenko – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Aliona Savchenko – Olympics.com 
(en) Aliona Savchenko – Olympic.org 
(en) Aliona Savchenko – Olympedia 
(en) Aliona Savchenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Aliona Savchenko – Tysklands olympiske komité 
(en) Aliona Savchenko – ISU 
(en) Aliona Savchenko – ISU 
(en) Aliona Savchenko – ISU 
(en) Savchenko/Szolkowy -Profil på web.IceNetwork.com
(en) Om Savchenko på www.PixieWorld.net
(de) Chemnitzer Eislauf-Club e.V. Arkivert 2. august 2015 hos Wayback Machine. - Offisiell klubbside.
Krohnsminde borettslag

Krohnsminde borettslag, bygget av BOB i 1963, består av fire høyblokker ved Fjøsangerveien i Bergen. Blokkene er et landemerke på Danmarks plass. 


== Historie ==
De første arbeiderboligene kom opp i dette strøket i siste halvdel av 1800-tallet. Dette var enkle trehus på 1,5 og 2 etasjer med adresse Solheimsgaten 62-74. Husene besto av utleieleiligheter, de fleste på et rom og kjøkken. Husene skal også ha vært trekkfulle, det var heller ikke innlagt vann og det var utedoer i bakgårdene. De fleste husene ble revet på slutten av 1950-tallet, i forbindelse med omregulering av Fjøsangerveien og i forbindelse med bygging av Krohnsminde borettslag.


== Rehabilitering ==
I 2009 startet rehabiliteringen av borettslagets fasader. De karakteristiske byggene har fått store innglassede altaner, tilleggsisolering av gavler, samt ny fasadekledning av gavlvegger mot øst og vest. I tillegg ble bordveggene malt. 
Kostnadene på rehabilteringsprosjektet var på 77 millioner kroner. 


== Fakta ==
Adresse: Solheimsgaten, 5054 Bergen
Antall boenheter: 196
Byggeår: 1963
Piskesnert-fenomenet

Piskesnert-fenomenet (fra engelsk: bullwhip effect) forklarer hvordan effektene av bestillinger i forsyningskjeder i større grad påvirker leddene som er lengre unna bestilleren enn de som er nære. Eksempelvis bil bedrifter opparbeide seg lagerbeholdninger i møte med ujevn etterspørsel som igjen fører til at deres egne leverandører ønsker å øke deres egne lagere. En multiplikatoreffekt følger og leddene lengre bak får større lagerbeholdninger enn leddene før.
Robin Szolkowy

Robin Szolkowy (født 17. juli 1979) er en tysk kunstløper innen parløp. Sammen med tidligere partner Aliona Savchenko har han bronsemedalje fra Vinter-OL 2014 og 2010. De vant verdensmesterskapet fem ganger (2008, 2009, 2011, 2012, 2014), EM fire ganger (2007, 2008, 2009, 2013), og det tyske mesterskapet åtte ganger.
Savchenko og Szolkowy var de første kunstløperne til å få 10.0 poeng av en dommer under ISU-poengsystemet.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Bronse i kunstløp, parløp  Tyskland
2014  Sotsji -  Bronse i kunstløp, parløp  Tyskland


== VM-medaljer ==
VM 2014  Saitama -  Gull i kunstløp, parløp
VM 2012  Nice -  Gull i kunstløp, parløp
VM 2011  Moskva -  Gull i kunstløp, parløp
VM 2009  Los Angeles -  Gull i kunstløp, parløp
VM 2008  Göteborg -  Gull i kunstløp, parløp
VM 2013  London, Ontario -  Sølv i kunstløp, parløp
VM 2010  Torino -  Sølv i kunstløp, parløp
VM 2007  Tokyo -  Bronse i kunstløp, parløp


== EM-medaljer ==
EM 2011  Bern -  Gull i kunstløp, parløp
EM 2009  Helsingfors -  Gull i kunstløp, parløp
EM 2008  Zagreb -  Gull i kunstløp, parløp
EM 2007  Warszawa -  Gull i kunstløp, parløp
EM 2013  Zagreb -  Sølv i kunstløp, parløp
EM 2010  Tallinn -  Sølv i kunstløp, parløp
EM 2006  Lyon -  Sølv i kunstløp, parløp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robin Szolkowy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Robin Szolkowy – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Robin Szolkowy – Olympedia 
(en) Robin Szolkowy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Robin Szolkowy – Tysklands olympiske komité 
(en) Robin Szolkowy – ISU 
(en) Robin Szolkowy – ISU 
(en) Om Savchenko og Szolkowy - ISU
(en) Om Rauschenbach og Szolkowy - ISU
(en) Om Savchenko og Szolkowy på web.IceNetwork.com
(en) Om Szolkowy på www.PixieWorld.net
(de) Chemnitzer Eislauf-Club e.V. Arkivert 2. august 2015 hos Wayback Machine. - Offisiell klubbside.
Red One

Red One er et digitalt filmkamera laget av Red Digital Cinema Camera Company. Da det ble lansert i 2007 var det det eneste digitale filmkameraet med fullformatsensor og oppløsning på hele 4 520 x 2 549 pixler (4k). Det var det første av digitale kameraer som muliggjorde filmproduksjon med heldigital arbeidsflyt. Kameraet er brukt til flere store internasjonale spillefilmer som District 9, The Nothing Men, Pirates of the Caribbean 4, Knowing og flere.
Kameraet har en CMOS sensor kalt Mysterium. Den måler 24,4 mm x 13,7 mm og er ekvivalent til tradisjonell 35mm-film. Kameraet har PL-fatning for objektiver, men kan gjennom en mekanisk adapter bruke både 2/3 objektiver, Nikon F-objektiver og Canon EOS-objektiver.
Kameraet har senere blitt oppgradert og levert med en nyere og forbedret sensor: Mysterium-X (MX). Denne har samme antall og like store pixler, men har vesentlig mindre støy ved lavere lysmengder og bedre dynamisk lysgjengivelse. Eiere av Red One har anledning til å oppgradere sine kamera(er) med den nye sensoren (mot betaling) ved å sende dem inn til produsenten.


== Opptaksformater ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted (eng.)
Last ned filer fra et RED ONE kamera
Liu Fang

Liu Fang (kinesisk: 劉芳, pinyin: Liú Fāng, født 1974 i Kunming i provinsen Yunnan i Kina) er en kinesisk musiker. Hun er internasjonalt kjent for sin tolker av tradisjonell kinesisk musikk på instrumentene pipa og guzheng (zheng). Hun studerte ved Shanghai musikkonservatorium og emigrerte til Canada i en alder av 22 år. 
Siden da har Liu Fang har gitt tallrike konserter over hele verden til massiv applaus, herunder solokonserter av kinesisk tradisjonell og klassisk musikk så vel som moderne musikk med orkestre, strykekvartetter og ensembler. I 2011 utførte hun sin første konsert i Norge på Førde Internasjonale Folkemusikkfestival.


== Diskografi ==
Soloalbum

The Soul of Pipa, vol. 3 : Pipa Music from Chinese folk traditions, Philmultic, 2006
Emerging Lotus : Chinese traditional guzheng music, Philmultic, 2005
The Soul of Pipa, vol. 2 : Chinese classical Pipa Music: from the ancient to the recent, Philmultic, 2003
The Soul of Pipa, vol. 1 : Chinese Pipa Music from the classical tradition, Philmultic, Canada, 2001
Chinese Traditional Pipa Music : Oliver Sudden Productions Inc, Canada/USA, 1997Duo og orkester

Along the Way – Duo Pipa & Violin : Philmultic, 2010
Changes – Duo Pipa & Guitar : Philmultic, 2008
Le son de soie : Accords-Croisés/Harmonia Mundi, Paris, 2006
Mei Hua – Fleur de prunier : ATMA Classique, Canada, 2004
Arabic and Chinese Music : Liu Fang et Farhan Sabbagh, Philmultic, 2000
Musique chinoise : Solo, duo, et avec orchestre de chambre, Philmultic, 1999


== Utmerkelser ==
Future Generations Millennium Prize (Canada), Juni 2001
Grands prix de l'Académie Charles-Cros (France), 2006


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Liu Fang på Discogs 
(en) Liu Fang på MusicBrainz 
(en) Liu Fang på Songkick 
Artistinformasjon på Førdefestival.no
Liu Fang – fra Philmultic Management & Productions Inc.
Nobunari Oda

Nobunari Oda (japansk: 織田 信成; født 25. mars 1987 i Takatsuki, Osaka i Japan) er en japansk tidligere kunstløper. Han var japansk mester (2008), mester av de fire kontinentenes mesterskap og juniormester fra juniorverdensmesterskapet i 2005.
Han la opp i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobunari Oda – Olympedia 
(en) Nobunari Oda – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nobunari Oda – ISU
Guzheng

Guzheng (kinesisk: 古筝, pinyin: gǔzhēng, «antikk zheng») er et populært tradisjonelt kinesisk strengeinstrument i siterfamilien. Med røtter i den kinesiske antikken og det i dag ikke lenger benyttede strengeinstrumentet se er guzheng fortsatt et instrument i utvikling.
Antallet strenger, som lenge var 12, kan fortsatt – likesom lengden – variere. Men den i dag vanligste typen har 21 strenger. Tradisjonelt var strengene av silke, men i dag er de av metall med nylonbinding.
Guzheng er et av de vanligere tradisjonelle instrumentene i dagens Kina og høres ofte i kinesisk filmmusikk. Men det kan også høres i andre sjangere, som i jazz, rock og eksperimentell musikk.
Eldre former av guzheng ble tidlig spredt fra Kina til andre land i Øst-Asia: Japan (koto), Korea (gayageum) og Vietnam (đàn tranh).
Mange som spiller dette instrumentet bruker ofte fingerplektere.


== Litteratur ==
Han Mei: «Zheng», i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, second edition, edited by Stanley Sadie and John Tyrrell (Oxford, 2001).


== Eksterne lenker ==
(en) Guzheng – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«DigitaltMuseum: Søk:  'Guzheng'». 
Mehr zur Zheng und ein Klangbeispiel
Homepage von Chanyuan Zhao
Homepage von Xu Fengxia
Seite mit Informationen und Klangbeispielen
Seite von Philmultic Management, mit Informationen und Klangbeispielen
Nie Er

Nie Er (tradisjonell kinesisk: 聶耳, forenklet kinesisk: 聂耳, pinyin: Niè Ěr, egentlig født Nie Shouxin, 聶守信 / 聂守信 , Niè Shǒuxīn, tilnavn Ziyi 子義 / 子藝 eller 子义 / 紫艺, Zǐ Yì, født 14. februar 1912 i Kunming i Kina, død 17. juni 1935 i Japan) var en kinesisk komponist. 
Fra ung alder interesserte han seg for musikk, og lærte seg å spille tradisjonelle kinesiske musikkinstrumenter som  dizi, erhu, sanxian og yueqin.
Han var med på de første årene av Bright Moonlight Song and Dance Troupes virke. Men han er mest kjent for å ha komponert melodien til det som lenge etter skulle bli Folkerepublikken Kinas nasjonalsang, De frivilliges marsj. Den er den mest kjente av hans 37 musikalske verker. Nie Er samarbeidet ofte med lyrikeren Tian Han, som blant annet skrev teksten til De frivilliges marsj.

I ukeblader i Shanghai kalte han seg gjerne med det engelske George Njal.
Alle Nie Ers verker ble til i de to siste årene av hans liv. Før dette var han mest kjent som fiolinist.
Nie Er ble medlem av Det kinesiske kommunistparti i 1933.
Han døde i en drukningsulykke i Japan, bare 23 år gammel. Det oppstod antagelser om at han ble myrdet av politiske grunner, men det synes etter omstendighetene ikke særlig sannsynlig.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wang, Zhiping (1999). Nie Er: guo ge zuo qu zhe. Shanghai: Educational Publisher. ISBN 7-5320-6316-X.


== Eksterne lenker ==
(en) Nie Er – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nie Er på Internet Movie Database 
(en) Nie Er hos The Movie Database 
(en) Nie Er på Discogs 
(en) Nie Er på MusicBrainz
Baltic Coal Terminal

Baltic Coal Terminal er et bransjeselskap som eier kullterminalen i Ventspils, Latvia.
Årlig kapasitet på terminalen er fem millioner tonn kull. Etter annen byggefase vil kapasiteten bli ti millioner tonn kull per år.


== Selskapet ==
JSC Baltic Coal Terminal er et aksjeselskap ble etablert i januar 2005 og eies av Ventspils Tirdzniecības Osta (Ventspils Commercial Port) og LLC Indtec Baltic Coal, et datterselskap av Indtec Finanse B.V., som eier den russiske kullgruven Zarechnaya i Kuznetskbassenget.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Røstetunnelen

Røstetunnelen er en veitunnel på riksvei 4 som har felles trasé med europavei 16 i Lunner kommune i Viken. Tunnelen går gjennom Olsknappen i Grua. Tunnelen er 1 097 meter lang og ble sammen med Gruatunnelen åpnet i 1992.


== Se også ==
Lunnertunnelen
Gruatunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Eric Frenzel

Eric Frenzel (født 21. november 1988 i Annaberg-Buchholz) er en tysk kombinertløper som har konkurrert siden 2000. Frenzel har sju VM-gull, tre OL-gull og fem sammenlagtseire i verdenscupen.


== Karriere ==
Frenzels første seier i verdenscupen kom på fellesstarten i Klingenthal i 2008. Han var med på Tysklands lag som tok sølv i lagkonkurransen under Ski-VM 2009 i Liberec i 2009. Samme år gikk han inn til en tiendeplass på fellesstarten.
Han deltok ved Ski-VM 2011 i Oslo, der han vant gull i normalbakke/10 kilometer individuelt, han tok sølv i lagkonkurransen i normalbakke og han tok bronse i stor bakke individuelt. I VM 2013 i Val di Fiemme ble Frenzel verdensmester på stor bakke / 10 km. Etter at han satt bakkerekord med 138.5 meter i hoppkonkurransen gikk han alene gjennom hele langrennet og seieren var aldri truet. Frenzel var ankermann på det tyske laget som vant gull i lagkonkurranse, normalbakke under Ski-VM 2015 i Falun.
Han vant Verdenscupen i kombinert 2012/13 sammenlagt etter seks seire i enkeltrenn, og han vant også 2013/14, 2014/15, 2015/16 og 2016/17.
I OL 2014 i Sotsji tok Frenzel gull i normalbakke/10 km.
Frenzel ble i 2014 tildelt Holmenkollmedaljen.Under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang tok han gull i normalbakke + 10km, bronse i storbakke + 10 km og gull i lagkonkurransen.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han sølv i lagkonkurransen.


== Verdenscupseire ==


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Eric Frenzel – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Eric Frenzel – Olympics.com 
(en) Eric Frenzel – Olympic.org 
(en) Eric Frenzel – Olympedia 
(en) Eric Frenzel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Eric Frenzel – Tysklands olympiske komité 
(en) Eric Frenzel – FIS (kombinert) 
(en) Eric Frenzel – FIS (skihopping) 
(en) Eric Frenzel – TheSports.org
Leon Best

Leon Julian Brendan Best (født 19. september 1986) er en engelskfødt irsk fotballspiller som for tiden er klubbløs. 
Best representerte Irland på U-21-nivå, og fikk sin første a-landskamp mot Nigeria 29. mai 2009.


== Eksterne lenker ==
(en) Leon Best – Transfermarkt 
(en) Leon Best – national-football-teams.com 
(en) Leon Best – Soccerbase.com 
(en) Leon Best – FootballDatabase.eu 
(en) Leon Best – Soccerway 
(en) Leon Best – EU-Football.info 
(en) Leon Best – FBref
Gruatunnelen

Gruatunnelen er en veitunnel på riksvei 4 i Lunner kommune i Viken. Tunnelen går gjennom Tveitmarkhøgda i Grua. Tunnelen er 1390 meter lang og ble sammen med Røstetunnelen åpnet i 1992.


== Se også ==
Lunnertunnelen
Røstetunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Nicaraguansk córdoba

Córdoba er myntenheten i Nicaragua. Den ble introdusert som en erstatning for peso 20. mars 1912, og var opprinnelig like mye verdt som amerikanske dollar. Navnet er oppkalt etter Francisco Hernández de Córdoba, som regnes som grunnleggeren av Nicaragua.
15. februar 1988 kom en ny versjon av córdoba, som var verdt tusen ganger så mye som den første versjonen. Den tredje versjonen, da verdt 5 000 000 2.versjons-córdobas, kom 30. april 1991.
Sommer og sønnavind

Sommer og sønnavind er en ungdomsroman av Kjersti Scheen, utgitt i 2006. 
Boka har hovedpersonene Sandra, Jim, Johnny, Lars-Erik, Isabell og Sirianna, søsteren til Jim og kjæresten til Johnny, men litt forelska i Lars-Erik. 
Hvor vil man  være når sommersola skinner og kaprifoliumen dufter og hvite måker stryker lavt over blått hav? På Sørlandet, selvfølgelig. Og akkurat der befinner Sandra seg, men hun er ikke lykkelig for det. Hun gråter i hengekøya. Dessuten står noen og ser på henne om natta når hun sover, men hun vet ikke hvem det er.
Det er andre i denne historien enn Sandra. Det er f.eks. Sirianna som elsker Johnny mens hun er litt forelska i Lars-Erik, som er broren til Isabell, hun tynne, pene med det lange håret. Isabell skulle gjerne hatt Jim (broren til Sirianna), men han er visst opptatt, eller i ferd med å bli det.
Mørk og lyst. Sommerdag og sommernatt.
Men en kveld ligger det en fremmed fiskeskøyte og duver i Lekterrenna. Det er da ting virkelig begynner å skje.
Paul Deschanel

Paul Eugène Louis Deschanel (født 13. februar 1855 i Schaerbeek ved Brussel i Belgia, død 28. april 1922 i Paris) var en fransk forfatter, publisist, politiker og president. Han var Frankrikes president fra 18. februar 1920 til 21. september 1920.  


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Deschanel var sønn av forfatteren og politikeren Émile Deschanel. Han ble født i Brussel ettersom faren var i landflyktighet der fra 1851 til 1859 på grunn av sin opposisjon mot Napoleon III.Deschanel studerte til å bli advokat og begynte sin karriere som sekretær for Deshayes de Marcére i 1876 og Jules Simon i 1877. 


=== Politiker ===
Han ble valgt til å representere Eure-et-Loir i parlamentet i 1885. Påfølgende år ble han parlamentets visepresident. Han var medlem av den progressive-republikanske gruppen av parlamentet.
Deschanel ble i 1899 valgt til medlem av Académie française. 
Han ble kjent for sin støtte til loven som skulle sørge for å skille kirken og staten. Den 17. januar 1920 ble han valgt til president.
Deschanel hadde ambisjoner om å oppnå en mer aktiv rolle som president enn det som hadde vært vanlig, men hans mentale helse ble gradvis svekket i den grad at han ikke klarte å sette sine mål ut i livet. Deschanel var en tydelig motstander av dødsstraff. Hans presidentperiode var den eneste der ingen ble henrettet, fram til dødsstraff ble avskaffet i Frankrike i 1981.
Som president ble hans eksentriske opptreden mer og mer fremtredende. I tillegg til merkelig opptreden viste han også tegn på senil demens. Den avgjørende hendelsen skjedde om natten 24. mai 1920. På vei med presidenttoget til Montargi klarte han å falle ut av togvinduet etter å ha tatt noen sovepiller, og ble funnet av en stasjonsmester vandrende på et jorde. Kort tid etter forlot Deschanel et statsmøte og gikk rett ut i en innsjø, i full påkledning. Han fratrådte som president 21. september 1920 og ble plassert på et mentalsykehus.


== Verker i utvalg ==
Orateurs et hommes d'état – Frédéric II – M. de Bismarck – Fox et Pitt – Lord Grey – Talleyrand – Berryer – Gladstone, Calmann Lévy, Paris, 1889
Figures de femmes (1889)
La Décentralisation (1895), La Question sociale (1898).


== Referanser ==
Erling Lyngen

Erling Lyngen (født 2. oktober 1935 på Lundamo i Horg, nå Melhus kommune, død 3. april 2017 i Tydal kommune) var en norsk skolemann, kommunal tjenestemann og politiker. 
Han gikk Levanger lærerskole og studerte deretter samfunnsvitenskap ved Universitetet i Oslo. Han var cand.polit. med hovedfag i pedagogikk og grunnfag i matematikk og psykologi fra 1975 og cand.mag. med mellomfag i sosiologi og grunnfag i offentlig rett og 1. avdeling jus fra 1981.
Lyngen arbeidet i skoleverket, blant annet ved Trondheim lærerhøgskole, og ble i 1969 skolesjef i Tydal kommune. Fra 1980 til 1985 var han kommunens rådmann. Lyngen var ordfører i Tydal kommune fra 1988 til 1999, valgt på Bygdefolkets liste. Ved kommunevalget i 1987 fikk Bygdelista 51 % av stemmene, og ved valget i 1991 fikk lista 42,6 % av stemmene. Etter valget i 1999, da det var slutt for Bygdelista, omtalte Dagbladet Lyngen som «landets ukronte bygdelistehøvding». Han har skrevet flere bøker, artikkelsamlingen Annerledeslandet MB-Forlaget 1995, Lykkelig som liten 1993 og Kursleder'n MB-Forlaget 1994. 
Han er gift med Johanna Østby fra Tydal. Hennes brødre Joralf Østby og Ole Bjarne Østby og søster Kari Slungård (født Østby) har også vært ordførere i Tydal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erling Lyngen på Internet Movie Database
Rio Branco-ordenen

Rio Branco-ordenen (portugisisk: Ordem de Rio Branco) er en brasiliansk orden innstiftet i 1953. Den tildeles for diplomatisk innsats.


== Bakgrunn ==
Ordenen ble innstiftet 5. februar 1953 av president João Goulart til belønning av personer som har ytt en fortjenstfull innsats for landet. Ordenen er oppkalt etter José Maria da Silva Paranhos Júnior, baron av Rio Branco,  (1845–1912), som regnes som grunnleggeren av Brasils utenrikstjeneste. Ordenen er delt i to avdelinger, én for aktive medlemmer innen diplomatiet, og én for tilleggsmedlemmer.Rio Branco-ordenen rangerer som nummer seks i Brasils ordensvesen. Brasils president er ordenens stormester, mens utenriksministeren er ordenskansler.


== Inndeling ==
Rio Branco-ordenen er inndelt i fem grader:
storkors (Grã-Cruz)
storoffiser (Grande Oficial)
kommandør (Comendador)
offiser (Oficial)
ridder (Cavaleiro)En medalje er tilknyttet ordenen.


== Insignier ==

Ordenstegnet for Rio Branco-ordenen består av et hvitemaljert malteserkors. Midtmedaljongen viser en globus i gull med den vestlige halvkule avbildet. Medaljongen er omgitt av en blå bord med innskriften «UBIQUE PATRIAE MEMOR» (overalt oppmerksom på fedrelandet). Reversen bærer årstallene «1845» og «1912», baron Rio Brancos fødsels- og dødsår. Ordenstegnet er likt for alle grader, men er opphengt i bånd av forskjellig utforming.Ordensbåndet er mørk blått med hvite kantstriper.Ordenstjernen er i gull for storkors og i sølv for storoffiserer. Den har åtte grupper av stråler. Ordenskorset er plassert i midten av stjernen.


== Tildeling ==
Det er satt begrensninger på antallet aktive medlemmer i de fire nederste gradene, men ikke på antallet tilleggsmedlemmer. Det kan til enhver tid være 60 storoffiserer, 50 offiserer og 30 riddere. Antallet ordinære medlemmer i storkorsgraden er ubegrenset. Den som utnevnes til ordenen må være minimum 25 år gammel.Nye medlemmer innsettes årlig den 27. april, baron Rio Brancos fødselsdag og diplomatiets dag i Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Medalhas Militares do Brasil, nettsted om brasilianske ordener og medaljer