jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fortrengningspumpe

En fortrengningspumpe er en pumpe som lukker en mengde fluid (gass eller væske) inn i et fast volum, for så å presse dette volumet ut gjennom utløpet av pumpa. 


== Typer ==
Noen vanlige typer fortrengningspumper, er:

Tannhjulspumpe
Stempelpumpe
Skruepumpe
Peristaltisk pumpe
Membranpumpe


== Bruksområder ==
Fortrengningspumper foretrekkes vanligvis fremfor strømningspumper der hvor man har:

væsker med høy viskositet
behov for presis dosering
behov for høye trykk (men små mengder)
Peristaltisk pumpe

En peristaltisk pumpe er en type fortrengningspumpe som brukes for å pumpe en rekke ulike typer væsker. Væsken er innelukket i et fleksibelt rør, plassert inne i et sirkulært pumpehus. En rotor med to eller flere ruller trykker mot det fleksible røret, og lukker på denne måten et lite volum inne i røret. Rullene er festet på en rotor, og den roterende bevegelsen tvinger væsken gjennom røret.
Peristaltiske pumper brukes ofte der hvor man har behov for svært nøyaktig dosering.


== Eksterne lenker ==
(en) Peristaltic pumps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Peristaltic pump – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Otepää kommune

Otepää kommune er en landkommune i Valga fylke i Estland. Kommunen ligger nordøst i fylket og administrasjonssenteret er Otepää. Kommunen har 6 456 innbyggere (2019) og et areal på 523 km². Folketallet er fallende.
Den 21. oktober 2017 ble kommunen utvidet gjennom en sammenslåing med Sangaste og deler av kommunene Puka og Palupera. 
De største tettstedene er Otepää med 2 213 innbyggere, etterfulgt av Sihva med 370 innbyggere, og vintersportsstedet Arula. Otepää er en by, men ligger i en landkommune og er ikke egen bykommune. Dette er Estlands fremste vinterkommune, med Tehvandi Spordikeskus hvor verdenscupen i langrenn arrangeres hvert år. Her finner vi også landets nasjonalanlegg for skihopp og alpint.
Otepää kommune preges landskapsmessig av høydedraget Otepää, som strekker seg fra områder lengre nordvest inne i nabokommunen Puka, og om lag 20 km sørøstover. Området er dekket av barskog og kupert terreng med mange innsjøer. Den mest kjente og største av sjøene er Pühajärv, som regnes som en av landets mest maleriske sjøer. Maleren Johannes Uiga (1918–1998) malte hundrevis av malerier av denne innsjøen. Også Johannes Võerahansu (1902–1980) har malt mange skogsmotiver fra denne kommunen.Sørvest for byen Otepää ligger landsbyen Kääriku som er kjent som sports- og friluftssenter. Her etablerte Tartu Universitet et treningssenter allerede i 1947, og etter hvert vokste stedet fram som et treningssenter for denne delen av Sovjetunionen, med eget skistadion.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Otepää Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sool

Sool er en region i det nordligere Somalia. Den største byen og administrasjonssenteret i Sool er Las Anod. Regionen Sool er et omstridt område mellom utbryterrepublikkene Somaliland og Puntland. Mellom 2003 og 2007 var Sool kontrollert av Puntland før Somaliland tok kontrollen. Somaliland anser området som deres siden området var del av territoriet til Britisk Somaliland, som Somaliland anser seg som etterfølger-stat til. 
Regionen har et areal på 25 036 km² og 115 000 innbyggere (2007)
Regionen er kjent for Dervish-staten som motsatte seg britiske interesser og gjennomførte en lengre geriljakrig ledet av Sayid Mohammed Abdullah Hassan (kjent som The Mad Mullah av britene) mellom 1896 til 1920.
Trond Petter Kolset

Trond Petter Kolset (født 9. juni 1978 i Steinkjer i Nord-Trøndelag, død 17. april 2009 i Afghanistan) var en kaptein i den norske Hæren. Han tjenestegjorde i den norske ISAF-styrken i Afghanistan, hvor han var tilknyttet den norske Etterretningstjenesten. I sin tjeneste der hadde han lært seg det lokale språket Dari, og blir av hans bekjente beskrevet som en positiv gledesspreder, med engasjement for sin jobb, befolkningen og kulturen i Afghanistan. Han ble drept i et selvmordsangrep vest for Mazār-e Sharīf nord i Afghanistan 17. april 2009. De nøyaktige detaljene rundt hendelsesforløpet er fremdeles under etterforskning av afghansk politi.


== Dødsfallet ==
Kolset ble drept den 17. april 2009 mens han satt i en upansret Toyota Landcruiser rundt syv kilometer vest for Mazār-e Sharīf. En mann kjørte mot kolonnen i en bil og utløste en bombe. Den norske offiseren ble raskt fraktet ut av området med helikopter til det tyske feltsykehuset i Mazār-e Sharīf, men livet sto ikke til å redde. Han ble erklært død klokken 10:09 fredag morgen norsk tid. Kolset ble den fjerde norske soldaten drept i Afghanistan siden 2004.Det norske forsvaret opplyste først at det var en veibombe som sprengte den upansrede bilen som den norske offiseren kjørte. Senere bekreftet både afghansk politi og Taliban at handlingen var utført av en selvmordsbomber. Abdul Raouf Taj, visepolitisjef i Balkh-området, uttalte at det var en selvmordsbomber som slo til mot kolonnen som offiseren kjørte i, og det tyske nyhetsbyrået DPA meldte at Taliban påtok seg skylden for angrepet. Ifølge Taliban-talsmann Zabiullah Mujahid var selvmordsbomberen den 18 år gamle Abdul Based og kom fra den sørafghanske byen Kandahar. Mujahid hevdet også at ti NATO-soldater ble drept i angrepet, og at tre stridsvogner ble ødelagt. Ifølge det norske forsvaret ble én person drept og en annen lettere skadet i angrepet.Dagen etter ble det holdt en minnestund for Kolset i den norske leiren Camp Nidaros i Mazār-e Sharīf, hvor hans medsoldater gav ham en siste hilsen og skrev seg inn i en kondolanseprotokoll, som senere skulle overleveres til hans familie.Den 21. april ga 1000 soldater honnør til Kolsets båre som ble fraktet langs hovedveien gjennom leiren Camp Marmal i Mazār-e Sharīf. Deretter tok flyet med kisten av fra flystripen i Camp Marmal.Klokken 16 ankom et svensk C-130 Hercules transportfly med båren på Gardermoen militære flystasjon, etterfulgt av en lukket seremoni med Kolsets familie, Forsvarets ledelse, Etterretningstjenesten og andre venner og kolleger.


== Utmerkelser ==
Kolset mottok Forsvarets operasjonsmedalje i bånd for Afghanistan med markering for to tjenesteperioder, Heimevernets vernedyktighetsmedalje, NATO-medaljen for deltagelse i ISAF og  Forsvarets medalje for falne i strid.


== Referanser ==


== Se også ==
Krigen i Afghanistan (2001–2021)
Nordmenn drept i tjeneste under krigen i Afghanistan (2001–2021)
Valga

Valga er en by i Valga fylke i det sørøstlige Estland. Byen er administrasjonssenter både for Valga kommune og Valga fylke. Den ligger 245 km fra Tallinn, 89 km fra Tartu, 175 km fra Riga og 170 km fra Pskov.

 Byen ligger rundt grenseelva Gauja (estisk: Koiva) som renner videre helt til Riga.
Valga er en grenseby mot Latvia, hvor nabobyen Valka en gang inngikk i samme formelle bydannelse. Den er en middelsstor by med drøyt 13 600 innbyggere, hvor folketallet er fallende. Arealet er bare 16,5 km². Derimot har latviske Valka om lag 6 150 innbygger på 14,2 km², slik at det totale, urbane folketallet er om lag 20 000.
Man kjenner den tyske byen Walk fra 1286, og de neste seksti årene led byen under plyndringstokt fra det fremvoksende Litauen, som da var en stormakt. Likevel vokste byen fram og ble 1449 sete for landdagen i den Livonske konføderasjon. Det neste hundreåret var byen stadig i konflikt med Russland. Under Livlandskrigen ble byen helt ødelagt i 1558. Etter hvert fikk stedet byrettigheter og kom under Sverige i 1626. Derimot brakte Store nordiske krig byen og hele resten av  Estland under Tsar-Russland. Katarina II av Russland bekreftet byens status og oppførte flere offentlige bygninger her, inklusive fylkessetet. Byen fikk avis fra 1876 (Walkscher Anzeiger) og jernbane-forbindelse i 1896.
I Sovjetunionen var byen base for sovjetisk flyvåpen, med en egen flystasjon som nå er pløyet om til jordbruksmark. Valga er i dag et knutepunkt for jernbane mellom de baltiske land og Russland. Alle grenseposter mellom Valga og Valka ble revet i 2009, da landene ble medlemmer av Schengen. Estisk TV har distriktskontor i byen, og avisen Valgamaalane kommer ut tre ganger i uken.
Valga har jernbaneforbindelse nordover til Tertu og videre til den baltiske jernbanes hovedlinje i nordlige del av landet.
Byen er vennskapsby med Haparanda i Sverige og Kalundborg i Danmark, men har ingen norsk vennskapsby.


== Vennskapsbyer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valga, Estonia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Valga/Valka bilder og beskrivelser av tiden før Schengenavtalen da byen var delt.
Bionicle Heroes

Bionicle Heroes er et 3D-tredjepersonsskytespill.Handlingens hovedtema er at Toa Inika skal redde øya Voya Nui fra de onde piraka, som har tatt over øya. Under spillet vil man samle legoklosser som kan brukes til å kjøpe lekeapparater til pirakaene i piraka-lekeplassen, samt oppgraderinger til toaene. «Bossene» er medium vanskelige å ta fordi de bruker skjold. Under spillet vil man også samle gull- og sølvhylstre. Hver gang man får 5/5 sølvhylstre, får man en spesialfigur, en Visorak, Borhok, Vaki og så videre. Vezons rolle er liten: Han skal finne og stjele livets maske som gjør brukeren udødelig.


== Handling ==
Spillere kontrollerer en anonym helt for å stoppe en ond Piraka, som har brukt kraften til "Mask of Life" for å forvandle dyrelivet på øya Voya Nui til aggressive, ondskapsfulle skapninger. Helten er i stand til å bære en maske av Toa Inika for å ta på seg utseende og krefter. Spillere kan veksle mellom masker som samles inn etter eget ønske. Men hvis disse maskene går tom for helse, går den masken tapt. Spilleren kan også samle Lego-brikker med forskjellige poeng-verdier. Å samle nok poeng kan aktivere "Hero Mode" som gir karakteren uovervinnelighet.
Etter å ha gjennomført et nivå kan innsamlede poeng også brukes til å kjøpe forskjellige produkter og oppgraderinger fra Lego Shop i spillet. Spredt over alle nivåene finnes det en rekke beholdere som kan gi bonus når de samles inn. Spillet inneholder 25 forskjellige nivåer I tillegg til alle nivåene og de synlige samleobjektene, kan spilleren også utforske et spesielt bonus-område kalt Piraka Playground, hvor Piraka kan sees vandre rundt etter at spilleren har beseiret skurken på hoved-nivåene. Spillere kan også kjøpe forskjellige ting til Piraka Playground fra butikken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bionicle heroes hos MobyGames 
(en) Bionicle heroes hos MobyGames 
(en) Bionicle heroes hos MobyGames 
(en) Bionicle heroes på Metacritic 
(en) Bionicle heroes på Metacritic 
(en) Bionicle heroes på Metacritic 
(en) Bionicle heroes på Metacritic 
(en) Bionicle heroes på Metacritic 
(en) Bionicle heroes på Internet Movie Database 
(en) Bionicle heroes hos Giant Bomb
Tõrva

Tõrva er en by i Valga fylke i Estland. Byen har cirka 3 100 innbyggere og et areal på 4,8 km². Tõrva fikk bystatus 1. mai 1938.
Tõrva er administrasjonssenter for Tõrva kommune.


== Vennskapsbyer ==
 Timrå, Sverige
 Laihela, Finland
 Łuków, Polen
 Grantsville, Maryland, USA
 Hemsedal, Norge
 Essunga, Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tõrva – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rotoitidae

Rotoitidae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Familien omfatter rundt bare to kjente arter i hver sin slekt. Den ene er beskrevet fra Chile, den andre fra New Zealand. De er sannsynligvis "levende fossiler" som representerer en meget gammel gruppe. Deres nærmeste, nålevende slektninger er mest sannsynlig dvergsnyltevepsene (Mymaridae).


== Utseende ==
Små, kompakte snylteveps. Hodet er bredere enn langt, med tre punktøyne i pannen og middels store fasettøyne. Antennen er knebøyd, med to lange ledd innerst, så en svøpe av seks ledd og ytterst en avlang kølle av seks ledd (i alle fall hos hunnen). Vingene er avrundede med middels lange hårfrynser langs kantene, tett dekket med små hår (microtrichia). Årenettet i forvingen består av en kort stigma-åre ved framkanten omtrent i midten og en tverr-åre (dette er uvanlig i Chalcidoidea) nær roten. Beina er spinkle, føttene består av fire ledd. Bakkroppen er nokså liten, pæreformet og sitter tett inntil forkroppen. Hunnens eggleggingsrør er kort.


== Levevis ==
Biologien til denne familien, som først ble oppdaget i 1987, er totalt ukjent, men det er grunn til å tro at larvene er parasitoider.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Proctotrupomorpha
gruppen Chalcidoidea
familien Rotoitidae
Chiloe micropteron Gibson & Huber, 2000 – Chile
Rotoita basalis Bouček & Noyes, 1987 – New Zealand


== Kilder ==
Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Rotoitidae i Encyclopedia of Life 
(en) Rotoitidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rotoitidae hos Fossilworks 
(en) Rotoitidae hos ITIS 
(en) Rotoitidae hos NCBI 
(en) Kategori:Rotoitidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rotoitidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Ingeborg Cook

Ingeborg Cook (født 13. mai 1915 i Texas i USA, død 27. desember 2003) var en norsk skuespiller og sanger. Hun debuterte som skuespiller i filmen Tørres Snørtevold i 1940. Hun spilte en lang rekke roller både på film og tv. Sin siste skuespillerrolle hadde hun i Karl & Co i 1999, hun var da 84 år gammel. Ingeborg Cook var søsteren til bassist og orkesterleder Frank Cook.


== Filmografi ==
1999   Karl & Co
1998   Karl & Co
1996  Markus og Diana
1992	Ute av drift!
1979  Lucie
1979	To Norway, Home of Giants (tv)
1972      Olsenbanden tar gull
1972	Norske byggeklosser
1970	Døden i gatene
1969	Olsenbanden - Operasjon Egon
1966	Før frostnettene
1965	Hjelp – vi får leilighet!
1960  Veien tilbake
1959	5 loddrett
1947	Sankt Hans fest
1946	Englandsfarere
1942	Jeg drepte!
1940	Tørres Snørtevold


== Referanser ==


== Kilder ==
www.filmfront om Ingeborg Cook


== Eksterne lenker ==
(en) Ingeborg Cook på Internet Movie Database 
(sv) Ingeborg Cook i Svensk Filmdatabas 
(en) Ingeborg Cook hos The Movie Database
Ilmar Talve

Ilmar Talve (født 17. januar 1919 i Mga i Ingermanland i guvernementet Sankt Petersburg i Sovjetunionen, død 21. april 2007 i Åbo) var en estisk forfatter og finsk professor i etnologi.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ilmar Talve var født i Russland av estiske foreldre, og flyttet ett år gammel tilbake til Estland. I 1942 tok han eksamen i etnologi ved Universitetet i Tartu. 
I løpet av annen verdenskrig kjempet han på finsk side mot Sovjetunionen, ble torpedert i Østersjøen, satt i flyktningleir i Tyskland og flyktet via Danmark til Sverige. Talve har gjennom livet vært innrullert i fem nasjoners hærstyrker.
I Stockholm ble han en del av et estisk eksilmiljø, og han var fast bestemt på å ikke vende tilbake til Estland før landet var fritt fra sovjetisk okkupasjon. 


=== Forfatter ===
I Sverige debuterte han i 1948 med novellesamlingen Ainult inimene (Bare et menneske), som er en dokumentarisk, selvbiografisk skildring av en tapt generasjon estere. Også i de to følgende romanene Maja lumes (1952, Innesnødd hus) og Juhansoni reisid (1959, Juhansons reiser) skildres nær historie og samtid i et Estland presset av nabostatene. Bøkene er eksistensialistiske i tonen.


==== ... og etnolog ====
Samtidig fortsatt han sine studier i etnologi, og avla en doktorgrad. Fra 1959 ble han ansatt som professor ved Universitetet i Åbo, en stilling han hadde til han ble pensjonist i 1996. Hans hovedverk Suomen kansankulttuuri. Historiallisia päälinjoja (1979 og flere senere utgaver; Hovedlinjer i finsk folkekultur) er et standardverk, og er også oversatt til engelsk. 
Under det østeuropeiske tøværet utga han i 1988 dokumentarromanen Maapagu (Eksil), hvor han gjennom hovedpersonen Sebastian Alkman skildrer esternes liv i og utenfor sitt hjemland gjennom det 20. århundre. 
I årene 1997-99 utga han en reflektert selvbiografi i tre bind: Kevad Eestis, Kutsumatu külaline og Kolmas kodumaa (Vår i Estland, Ubuden gjest og Tredje hjemland).
Hans faglige innsats ble avrundet med den omfattende Eesti kultuurilugu. Keskaja algusest Eesti iseseisvuseni (2004), en estisk kulturhistorie som er bredt anlagt, solid fundert og likevel populært fremstilt, på i alt 700 sider.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Estonian Literary Magazine, 2004: «Ilmar Talve – a Man with Three Life» by Janika Kronberg
Mati Unt

Mati Unt (født 1. januar 1944 i landsbyen Linnamäe i Jõgeva fylke, død 22. august 2005 i Tallinn) var en estisk forfatter, dramatiker og regissør. Han var en av Estlands mest produktive skribenter. I tillegg til å gi ut en lang rekke romaner, noveller, skuespill og essay, var han en flittig bidragsyter i tidsskrifter og aviser. 
Unt skrev sin første roman da han var 18 og nettopp ferdig med gymnaset. Den hadde tittelen Hüvasti, kollane kass (Adjø, gule katt) og gjorde ham berømt over hele landet. Han studerte siden litteratur og journalistikk ved Universitetet i Tartu. I tillegg til sin forfattervirksomhet var han aktiv i å bringe avantgardeteater til Estland. I 1981 ble han sjef for ungdomsteateret i Tallinn.
I 1979 ble hans roman Haustdansen (norsk oversettelse av Turid Farbregd 1987) gitt ut. Den er oversatt til en rekke språk og gav ham internasjonal anerkjennelse. Etter hans død har det blitt laget flere filmer basert på hans verker. 


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Mati Unt i BIBSYSBare én av hans bøker er til nå oversatt til norsk:

Haustdansen – scener frå bylivet / frå    estisk ved Turid Farbregd. Originaltittel: Sügisball ISBN 82-521-2866-1


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mati Unt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mati Unt på Internet Movie Database 
(en) Mati Unt hos The Movie Database
Impeller

En impeller er en rotor (løpehjul) som er plassert inne i et rør, et pumpehus eller en beholder. Impellere brukes i sentrifugalpumper, vannjet, gassturbiner og røreverk i tanker og beholdere. Når impelleren brukes i en pumpe, kalles den også for pumpehjul.
Tannhjulspumpe

En tannhjulspumpe er en type fortrengningspumpe hvor ett eller flere roterende tannhjul transporterer en væske. Væsken fanges inn i volumet mellom tennene i tannhjulene, og presses ut ved utløpet av pumpa. Tennene i tannhjulene griper i hverandre uten klaring, slik at væsken ikke kan strømme tilbake til innløpet.
Tannhjulspumper er svært mye brukt i hydrauliske systemer, men brukes generelt der hvor man ønsker å transportere væsker med høy viskositet (tyktflytende væsker). En tannhjulspumpe har forholdsvis liten kapasitet, sammenliknet med for eksempel en sentrifugalpumpe.
Linjeøyene

Linjeøyene (engelsk: Line Islands) er en øygruppe bestående av elleve atoller og lave koralløyer i det sentrale Stillehavet, sør for Hawaii. Åtte av øyene, blant dem de fem største, tilhører Kiribati, mens tre regnes til USAs ytre småøyer. Øyene som tilhører Kiribati ligger i verdens fremste tidssone, UTC+14. Tiden på dagen er den samme som på Hawaii, men datoen er en dag før.
Alle øyene i denne øygruppen er eller har vært lagt krav på av USA, unntatt Filipporevet. USA oppga i 1979 sitt krav på åtte av øyene til fordel for Kiribati i Tarawa-traktaten.
Øygruppen er geografisk inndelt i tre undergrupper, de nordlige, sentrale, og sørlige Linjeøyene. De sentrale Linjeøyene blir noen ganger gruppert sammen med de sørlige øyene. Tabellen under lister øyene fra nord til sør.

* Lagunearealene merket med stjerne er inkludert i øyarealene i forrige kolonne ettersom de, i motsetning på en vanlig atoll, er innlandssjøer som er helt avskåret fra sjøen.
Bare tre av øyene er bebodd, med en samlet befolkning på 8 809 (folketelling 2005), herav 5 115 på Kiritimati, 2 539 på Tabuaeran, og 1 155 på Teraina. I 1900 var innbyggertallet på disse tre øyene rundt 300.
Kiritimati er verdens største atoll regnet etter landareal. Øyene ble annektert av Storbritannia i 1888 med henblikk på å legge en telegrafkabel over Stillehavet med Tabuaeran (som da het Fanningøya) som relestasjon. Kabelen var i drift mellom 1902 og 1963, med unntak av en kort periode i 1914
Kopra, tang og akvariefisker er de viktigste eksportproduktene.
St. Pölten bispedømme

St. Pölten bispedømme er et av Østerrikes ni katolske bispedømmer. Det omfatter den vestlige halvparten av delstaten Niederösterreich og har sitt sete i St. Pölten.
I 1784/85 ble biskopen av Passau presset av keiser Josef II  til å avstå de østerrikske områdene sine. Sognene i Niederösterreich ble da fordelt slik at St. Pölten bispedømme ble opprettet, mens Wien erkebispedømme – som også ble St. Pöltens metropolitanbispedømme – ble utvidet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Diocese of Sankt Pölten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lompoc

Lompoc er en by i Santa Barbara County, California, USA, omtrent 38 km sør for Santa Maria, 90 km vest for Santa Barbara og 240 km vest for Los Angeles.
Byen ligger omtrent 32 meter over havet. Innbyggertallet var på 41 103 ved folketellingen i 2000. Arealet er 30,1 km². Navnet Lompoc kommer fra den innfødte Cumash-stammen, og betyr "liten sjø" eller "lagune". Borgermester i byen er Dick DeWees.
Like ved byen ligger Vandenberg Air Force Base, som er den største arbeidsplassen. Byen huser også fengselet "Federal Correctional Institution, Lompoc" og en kiselgurgruve.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lompoc, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lompoc Valley Historical Society
Lompoc Valley Magazine
St. Gallen bispedømme

St. Gallen bispedømme er et av Sveits' seks katolske bispedømmer. Det omfatter kantonene St. Gallen, Appenzell Ausserrhoden og Innerrhoden, selv om Appenzell-kantonene har en særstatus. Bispedømmets katedral er stiftskirken i St. Gallen, som stammer fra den senbarokke høyhetstiden til bispedømmets forgjengerinstitusjon, fyrsteabbediet St. Gallen. Bispedømmet skytshelgen er den hellige Gallus.


== Historie ==
Området for dagens bispedømme lå inntil begynnelsen av 1800-tallet delvis i bispedømmene Konstanz og Chur, men storparten hørte til det eksempte fyrsteabbediet St. Gallen. Dette hadde vært et av Det tysk-romerske rikes mektigste riksklostre, men ble opphevet i 1805 og innlemmet i kantonen St. Gallen. Kantonen ble i 1819 (etter at også Konstanz bispedømme var blitt opphevet) i sin helhet overført til Chur bispedømme. Det fantes imidlertid sterke bestrebelser etter å knytte an til St. Gallens mangehundreårige historie som viktig territorialabbedi. For å fremheve St. Gallens betydning endret Chur bispedømme derfor i 1823 navn til Chur-St. Gallen bispedømme. 1847 ble så St. Gallen skilt ut som et eget bispedømme.


== Særtrekk ved bispevalget ==
St. Gallen bispedømme er unik blant romersk-katolske bispedømmer i at valget av ny biskop involverer noen basisdemokratiske elementer: Alle troende i bispedømmet kan foreslå kandidater. Domkapitelet velger ut noen av kandidatene og sender listen til Vatikanet for godkjenning. Til slutt velger domkapitelet biskopen blant de godkjente kandidatene.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Diocese of Saint Gallen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons