jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Volltveitloftet

Volltveitloftet er et middelalderloft som har stått både på gården Volltveit i Sauherad, og Søndre Lognvik Gård i Rauland i Vestfold og Telemark.
Harald Didrik Kongshem kjøpte loftet på slutten av 1930-tallet fra samme gård som hans farmor kom fra. Harald restaurerte det, og satte det opp på sin gård i Rauland.  Hans sønn, Torstein Halvor Kongshem ga det i 1961 til Telemark museum i Skien som gave til minne om sin far og i anledning museets 50-årsjubileum. Det har stått på museet siden 1962.
Loftet er fra ca. 1400, og det er tydelige tegn på at dette tidligere har vært et jardloft, det vil si at det stod rett på jorda uten stabber under.


== Eksterne lenker ==
Om loftet på sidene til Telemark museum i Skien
East Lansing

East Lansing er en by i Michigan i USA. Byen ligger rett øst for Lansing som er hovedstaden i Michigan. Det meste av byen ligger innenfor Ingham County mens en liten del ligger i Clinton County. Ifølge 2000 folketellingen så var innbyggertallet 46 525. Byen er best kjent som hjembyen til Michigan State University.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) East Lansing, Michigan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Torvetjønnstua

Torvetjønnstua skriver seg fra en gård ved Møsvatn. Den ble flyttet til Lognvik Gård i 1941, og er etter Johan Meyer's beretninger noe av det vakreste vi har av Telemarks innredningskunst.  Stua ble senere solgt videre i 1961 og står nå på gården Neset ved Totak, nærmere bestemt Totakstrondi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Torvetjønnstua». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
François Beauchemin

François Beauchemin (født 4. juni 1980 i Sorel-Tracy Quebec, Canada) er en tidligere profesjonell ishockeyspiller.
Beauchemin spilte juniorhockey i Quebec Major Junior Hockey League (QMJHL) i fire sesonger med Laval Titan College Francais, Acadie-Bathurst Titan og Moncton Wildcats. I hans draft-år noterte han seg for 47 poeng i 70 kamper for Laval. Han ble drafted 75 over alle av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft 1998. Etter å ha blitt drafted, dro han tilbake til QMJHL i to sesonger til og han hjalp Acadie-Bathurst til å vinne ett President's Cup-trofé i 1999.
Han ble proff i sesongen 2000–01 og spilte fire sesonger for Canadiens. Han fikk sin NHL debut i 2002–03-sesongen da han spilte 1 kamp for Canadiens. Den 14. september 2004, ble Beauchemin plassert på waiverlisten og ble plukket opp av Columbus Blue Jackets.
Etter lockouten, fikk Beauchemin plass på NHL-laget til Blue Jackets og spilte 11 kamper for klubben i 2005-06 før han ble byttet bort sammen med Tyler Wright til the Mighty Ducks of Anaheim for Sergej Fedorov den 15. november 2005. Han ble en topp-4 forsvarer sammen med the Ducks  og oppnådde 34 poeng på 61 kamper etter byttet. Klubben vant Stanley Cup i 2007.
Beauchemin avsluttet karrieren sin etter sesongen 2017-2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) François Beauchemin – National Hockey League (NHL) 
(en) François Beauchemin – Hockeydb.com 
(en) François Beauchemin – Hockey-Reference.com 
(en) François Beauchemin – Legends of Hockey 
(en) François Beauchemin – Eliteprospects.com
Thomas S. Gates

Thomas Sovereign Gates jr. (født 10. april 1906 i Germantown i Pennsylvania, død 25. mars 1983 i Philadelphia) var en amerikansk forretningsmann og republikansk politiker, kjent som landets syvende forsvarsminister under president Dwight D. Eisenhower i perioden mellom 2. desember 1959 til 20. januar 1961.
Gates ble uteksaminert ved University of Pennsylvania i 1928, hvor faren senere ble rektor i perioden 1930 til 1944. I tiden etter studiene arbeidet han i investeringsbanken Drexel and Company i Philedelphia, før han under andre verdenskrig tjenestegjorde for United States Navy både i Stillehavet og i Middelhavet. I oktober 1953 ble Gates utnevnt til landets neste visemarineminister av president Eisenhower, før han i april 1957 ble forfremmet til marineminister. I juni 1959 ble han utnevnt til viseforsvarsminister under Neil H. McElroy, en stilling han hadde til desember samme år hvor han erstattet McElroy på grunnlag av sin bakgrunn med aktiv militær erfaring og mer enn seks år i forsvarsdepartementet.
Som forsvarsminister gav han blant annet ordre til spionasjeflyvninger med Lockheed U-2, og med nedskytningen av et slikt fly med piloten Gary Powers i det som blir kalt U2-affæren over sovjetisk luftrom i 1960, ble betegnet som en av de mest spente situasjonene i stormaktsrelasjonene i Gates sin tid som forsvarsminister. Han forlot embetet i januar 1961 sammen med resten av Eisenhowers kabinett, og ble erstattet av Robert S. McNamara. I tiden etter ble han ansatt i selskapet Morgan & Company, som senere skiftet navn til JPMorgan Bank, og ble selskapets administrerende direktør. Først i egenskap av President i 1962 og som Chief Executive Officer i 1965.
Mellom 1976 til 1977 var Gates USAs diplomatiske utsending i Kina med tittelen ambassadør, til tross for at han offisielt ikke var USAs ambassadør til Kina. Stillingen ble lagt under navnet United States Liaison Office istedenfor ambassade ettersom de diplomatiske relasjonene enda ikke var blitt gjenninnført mellom USA og Kina. Thomas Sovereign Gates, Jr. døde den 25. mars 1983 i Philadelphia og fikk i 1987 krysseren USS Thomas S. Gates (CG-51) oppkalt etter seg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Defenselink.mil – Thomas S. Gates – Biografien hos Departement of Defense.
Millercenter.org – Thomas S. Gates Jr. – Biografien til Gates hos Miller Center of Public Affairs.
Totenåsen

Totenåsen er et høydedrag og skogsområde mellom Toten i nord, Mjøsa i øst og Hurdal/Romerike i sør. Mesteparten av Totenåsen ligger i Østre Toten kommune mens sørlige deler ligger i Eidsvoll og Hurdal kommuner. Området eies av Toten Almenning som er delt i flere «lodd», det vil si flere selvstendige almenninger. Det meste av området består av skog og myrer. Berggrunnen er relativt kalkrik, det har derfor ikke vært nevneverdig forsuring av fiskevann.
Høyeste punkt er Torsæterkampen 841 moh.


== Bosetting og næring ==
Tidligere var det to skolekretser på Totenåsen, Steinsjøen og Høvern, men disse er nedlagt og for det meste fraflyttet. Det er en del hytter på Totenåsen, men det har tidligere vært vanskelig å få tomt i allmenningen. De siste årene er det lagt ut flere hyttefelt som har gitt utbygging.
Totenåsen benyttes ellers i stor grad til beite for sau og kveg. Vollene ved Oksbakken var i tidligere tider benyttet av husdyr, men ble av Laupen vannverk tilplantet med skog for å hindre forurensing av drikkevannet nedenfor. Drikkevann tas nå bare fra Mjøsa.


== Turområde ==
Orienterings-idrettslaget Toten-Troll har laget orienteringskart over mange områder på Totenåsen. Om vinteren er det et tett nett av oppkjørte skiløyper som er mye benyttet. Nordvest for Torsæterkampen ligger skiutfartshytta Rausteinshytta, og like sør for toppen ligger Hjemmefronthytta som er museum.


== Torsætra ==
Torsætra ligger ved en av hovedinnfartene til området. Torsætra tilbyr i dag servering, selskapslokaler og overnatting, og de ble vinnere av «ganefart 2012» som det serveringsstedet i innlandet med det beste utbudet av høykvalitets tradisjonsmat. Tidligere var Torsætra et viktig tilholdssted for tømmerhoggere på åsen, her var stallplasser og forpleining. I motsetning til tømmerhoggerne til mange store skogseiere fikk arbeidskara på almenningen servert skikkelig middag og hadde ei god seng å ligge i. Men dette var heller ikke så rart, da det ikke var store bruket som skulle til for å få almenningsrett, og mange gårdbrukere var skogsarbeidere om vinteren.


== Verneområder ==
Det er opprettet tre naturreservater på Totenåsen.

Torsæterkampen naturreservat, opprettet 9. juli 1993, 4 695 daa
Totenåsen naturreservat, opprettet 10. juni 2005, 3 085 daa
Vindflomyrene naturreservat, opprettet 18. januar 1985, 3 443 daa


== Annet ==
Øst for Hersjøen ligger Steinsjøen skytefelt som disponeres av forsvaret.Hovedflyplassen Gardermoen ligger sør for Totenåsen, så mye av flytrafikken nordfra passerer Totenåsen i relativt lav høyde.
Det har vært foreslått ny tunnel gjennom Totenåsen for å gi raskere veiforbindelse fra Biri, Gjøvik og Lena til Gardermoen og Oslo, men politisk tyngde fra Hedmark og Vestre Toten for bedre E6 forbi Hamar og bedre riksvei 4 over Lygna gjør løsningen med tunnel i Totenåsen politisk død.
Val di Dentro

Val di Dentro eller Valdidentro er en by og en kommune i provinsen Sondrio. Den ligger i den italienske regionen Lombardia, nord i landet og ved grensen til Sveits. Val di Dentro ligger omtrent 140 km nordøst for Milano og 50 km nordøst for Sondrio. Arealet av kommunen er 244,2 km² og ved årsskiftet fra 2004 til 2005 bodde det 3 975 innbyggere der. 
Kommunen ligger i Alpene og derfor er den et populært skisted. Den  arrangerte verdenscuprenn i langrenn den 13. og 14. februar 2009.


== Referanser ==
John Li Congzhe

John Li Congzhe (født 25. desember 1915 i Kina, døde 20. juni 2002 i Hohhot) var katolsk undergrunnsbiskop av erkebispedømmet Suiyuan i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Han ble presteviet i 1942. Han underviste ved presteseminaret i Hohhot fra 1943 til sent i 1940-årene. 
Han ble presteviet i 1942. Han ble arrestert i 1950-årene og holdt i arbeidsleir til 1978. Biskop Julius Jia Zhiguo av Zhengding i Hebei bispeviet ham i 1984.


== Referanser ==
Benz Parsifal

Benz Parsifal var den tredje bilmodellen som ble lansert av Karl Benz. Den ble lansert i oktober 1902, og etterfulgte Benz Velo. 
Verken Benz Velo og Benz' første modell, Patent Motorwagen var spesielt raske biler. Patent Motorwagen-modellene hadde 0,9 – 2 hk, og Velo hadde 1,5 hk i starten, men fikk 2,75 hk fra 1896 og 3,5 hk fra 1900. Salget av Benz' biler falt dramatisk fra 1900 til 1902, da bl.a. Mercedes lanserte langt sterkere og raskere biler. Karl Benz ble derfor tvunget til å lansere en kraftigere modell, og Parsifal var Benz' svar på utfordringen fra Mercedes. Parsifal ble designet av et fransk designteam ledet av Marius Barbarou. Bilen hadde 10/12 hk. 
Parsifal ble ingen stor suksess, og greide ikke å ta igjen det forspranget Mercedes og andre konkurrenter hadde fått. I 1905 ble Parsifal erstattet av en modell med 18 hk: Benz Double Phaeton. 


== Eksterne lenker ==
Mercedes-Benz Museum – The Benz Parsifal series
Markedskors

Markedskors (engelsk: Market cross eller i Skottland Mercat cross) er konstruksjoner som ble reist på torg i britiske markedsbyer. Slike markedskors ble reist i de fleste britiske markedsbyer, og kan fortsatt finnes svært mange steder. Britiske utvandrere brakte skikken med markedskors til nye byer i f.eks. Canada og Australia.
Trass i navnet har konstruksjonene ofte ikke noen korsform, det kan være være forskjellige former av enkle  kors, søyler eller obelisker, eller store byggverk som for eksempel markedskorsene i Malmesbury og Chichesterkorset i Chichester. De fleste bevarte markedskors er laget av stein, men de kunne også være konstruert av tre. (se for eksempel Wymondham i galleriet nedenfor)


== Eksempel på markedskors ==

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Market crosses – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joseph Xing Wenzhi

Joseph Xing Wenzhi (født 17. april 1963 i Zhoucun i Shandong i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk katolsk biskop, som tidligere var hjelpebiskop i bispedømmet Shanghai, og som var påtenkt som ordinarie biskop der når bispestolen en gang ville bli ledig. I stedet trakk han seg fra tjenesten i 2011.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Wenzhi begynte prestestudiene ved presteseminaret på Sheshan i 1983 og fikk også anledning til noen teologiske studier fra New York City (2003–2004) og i kortere perioder i Hongkong (1994) og Filippinene (1995).


=== Prest ===
Han ble presteviet den 2. juni 1990 og skiftet over til å virke for bispedømmet Shanghai i 1996, etter tillatelse fra sin biskop, Joseph Ma Xuesheng i Zhoucun. I 1997 ble han sogneprest i Songjiang, leder av dekanatet Songjiang og visekansellist for bispedømmet Shanghai. Han ble generalvikar og rektor for presteseminaret i 1998, og leder for kommisjonen for kirkelige anliggender. Hans periode som rektor utløp i 2003.


=== Biskop ===
Han ble bispeviet til hjelpebiskop for Shanghai 28. juni 2005, og det var da forståelsen at han skal etterfølge som ordinarius når den tid ville komme. I Shanghai var det to biskoper som av forskjellige grupper katolikker anses som den rettmessige: undergrunnskirkens Joseph Fan Zhongliang og den åpne kirkes Aloysius Jin Luxian. De var da begge svært gamle.I slutten av 2011 forsvant biskop Xing fra Shanghais kirkelige scene. Han kom ikke til viktige funksjoner der han skulle ha vært. En prestevielse som måtte utsettes, og han dukket ikke opp til katedralens julenattsmesse. Senere ble det meldt fra en kilde at han trakk seg fra sitt embede «av personlige grunner», og at dette var skjedd den 20. desember 2011. Han var da 47 år gammel. 
Thaddeus Ma Daqin ble hans etterfølger i juli 2012.


== Episkopalgeneaologi ==
Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Aloysius Jin Luxian (1916-2013) *1985
Biskop Joseph Xing Wenzhi (1963-) *2005


== Referanser ==
ISM-bånd

ISM-bånd er lisensfrie radiobånd med utspring i USA, men som har fått innpass i andre land gjennom WLAN-standarden IEEE 802.11 og Bluetooth som benytter 2,4 GHz-båndet. ISM står for Industrial, Scientific and Medical og benytter frekvenser rundt 0,9, 1,8, 2,4, og 5,8 GHz. I Norge er den lisensfrie bruken av ISM-bandet 2,4 GHz begrenset til maksimalt 100 mW utsendt effekt. Ettersom mikrobølgeovner benytter mikrobølger på 2,45 GHz, og kan ha dårlig skjerming, kan det oppleves at trådløse nettverk som benytter 2,4 GHz spekteret har en tendens til å falle ut eller få lavere opplevd hastighet.


== ISM-bånd ==
900 MHz band (33,3 centimeter bølgelengde)
1.8 GHz Band (16,7 cm bølgelengde)
2.4 GHz band (12,5 cm bølgelengde)
5.8 GHz band (5,2 cm bølgelengde)
Zhoucun (Zibo)

Zhoucun (kinesisk: 周村区; pinyin: Zhōucūn Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Zibo i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er på 263 km² og hadde (2001) et folketall på 310 000 innbyggere. 
Distriktet har tekstil- og møbelindustri. Det sentrale forretningsdistrikt er preget av en blanding av moderne og restaurert og oppusset tradisjonell arkitektur.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Jiaojibanen, en jernbanestrekning som løper vest-øst i Shandong mellom Jinan og Qingdao, har stoppested her. 
Qingdao-Taiyuan høyhastighetstog stanser her på sin vei fra Qingdao til Taiyuan.


=== Vei ===
Kinas riksvei 308 løper gjennom området. Den begynner i Qingdao i Shandong og fører via Jinan til  Shijiazhuang i Hebei.
Alleviat

Alleviat (utgitt 2008) er det andre studioalbumet fra det norske progressiv metal-bandet Benea Reach.
Albumet ble utgitt i skandinavia 4. februar 2008 av Tabu Recordings.


== Sporliste ==
«Awakening» (3:40)
«New Waters» (3:25)
«Lionize» (6:21)
«Sentiment» (3:20)
«Reason» (5:56)
«Legacy» (3:43)
«Rejuvenate» (4:37)
«Illume» (3:54)
«Zenith» (4:29)
«Unconditional» (4:33)
«Dominion» (6:24)


== Besetning ==
Albumet ble mikset av den danske produsenten Tue Madsen


== Kilder ==
Alleviat hos Encyclopaedia Metallum
Einar Olsson

Einar Olsson (født 1981) er en trommeslager fra Bergen.


== Band/artistliste ==
Casiokids
Silja Sol
Matias Telléz
Kiss Kiss King Kong
Herr Nilsson
Kakkmaddafakka
Real Ones
Divisjonen
Alibiet
Olav Stedje
Tor Endresen
Karin Park
Mads Berven
Good Time Charlie
Sgt. Petter
Helen Eriksen
Hans Petter Gundersen
The Megaphonic Thrift
Rune Vandaskog
Kniv & Taffel Swingjazzorkester
Maylen Rusti -Angry Wasp
The Guilded Lines
Viggo Krüger
Garness
Jørgen Sandvik Bluesband
Love Dance
Jeremy
Mighty Magnolias
The Bible
Rune Solberg
Lars Lundevall
Mari Gjengedal
Havarikommisjonen
Mica Peak
Einar Stokka & the Happy Campers
Syme


== Diskografi ==
Good Time Charlie – Ready to Rumble (2017)
Silja Sol – Væremeh (2016)
Divisjonen – Himmelen over oss blør (2016)
Silja Sol – På Hjertet (2014)
Good Time Charlie – Diamonds (2014)
Endre Olsen & The Landmarks – Endre Olsen & The Landmarks (2013)
Good Time Charlie – Buldreblues og blåsus (2013)
Good Time Charlie – Garage-a-go-go (2012)
Casiokids – Aabenbaringen over aaskammen (2011)
Rune Solberg – The Sphinx (2010)
Sgt. Petter – Sgt. Petter (2010)
Casiokids – Topp Stemning på Lokal Bar (2010)
Herr Nilsson – Long live Herr Nilsson (2010)
Paal Felix Fossum – Fake Sunrise (2010)
Kiss Kiss King Kong – KKKK 7" (Nø Records 2009)
Matias Tellez – Clouds (Sony Music 2009)
Div. Artister – Do U Lie / Shockadelica – 50th Anniversary Tribute To The Artist Known As Prince (2009)
Karin Park, Nathalie Nordnes, Matias Tellez – Jenny Special Collection: New Style of '80s Hits (2008)
Garness – Fireflies (Single – Kirkelig Kulturverksted (2008)
Matias Tellez – EP (New Records 2007)
Matias Tellez – Tamias Mellez (New Records 2007)
Herr Nilsson – Downhill Thrill (Karisma/Tuba 2007)
Div. Artister – Songer frå Fjorden (Tylden & Co 2007)
Kakkmaddafakka – Down to Earth (Bergen Mafia/Musikkoperatørene 2007)
Lovedance – Result (Marsh Marigold 2007)
Casiokids – Fuck MIDI (Karisma/Tuba 2006)
Vandring – Løynd i Svevnen (Vandring Rec/Granat 2006)
Lovedance – EP 7 ` (Marsh Marigold 2005)
Herr Nilsson – I’m No Elvis (Galant/Universal 2005)
Fuzzfish – EP (BVKK 2000)
Jeremy – Smells like the rain, feels like the sun


== Produsent ==
Einar Olsson har jobbet som produsent og tekniker på en rekke plateutgivelser, blant andre

Herr Nilsson – I’m No Elvis (Galant/Universal 2005)
Herr Nilsson – Downhill Thrill (Karisma/Tuba 2007)
Herr Nilsson – Long live Herr Nilsson (2010)
Lovedance – EP 7 ` (Marsh Marigold 2005)


== Lytteprøver ==
Einar Olsson med Casiokids på Shibuya's Chelsea Hotel i Tokyo, JapanEinar Olsson med Good Time Charlie på Asker Bluesklubb


== Instrumenter ==
Einar Olsson bruker Ludwig trommer og Zildjian cymbaler.


== Eksterne lenker ==
Einar Olsson på YouTube
Einar Olsson hos MySpace
Profil på Groove.no
Selco

Selco AS var en produsent av plastprodukter og ble etablert i 1957 i Bærum av Ole Mauritz Mustad og  Jostein Myrberg. 
Selco produserte blant annet plastbåter, men hadde også en egen avdeling for militære og industrielle produkter. Denne lagde blant annet plastkupler til beskyttelse av radarer (radomer). 
Selco hadde produksjon på Lysaker i 1961. Båtproduksjonen flyttet til Rjukan i 1965 og videre til Arendal i 1968. Selco kjøpte opp Ancas i 1968. Fjord plast kjøpte opp Selcos plastbåtproduksjon i 1970. Norcem overtok Selco i 1973 og fusjonerte bedriften sammen med Slemmestad Fiberglass- Fabrikk til Norcem Plast. Produksjonen ble flyttet til Gullaug i Drammen. 
Største båter var på 18 fot. Etterhvert ble det bygd et stort moderne fabrikkbygg ved nedre bydel på Rjukan der det var snekkerverksted, støperi, monteringshall etc. De var da Europas største plastbåtfabrikk. De overtok omtrent på samme tid (1969?) Ancas på Tromøya, og Ancas Queen (24fot) ble til Selqueen. (senere Scan 24). Ancas King (30fot) ble Selking. På samme tid ble Selcruiser (27fot) utviklet på Tromøya og de store båtene ble produsert både på Tromøya og Rjukan. Selco ble overtatt av Fjordplast (1973?) og all produksjon ble etterhvert flyttet til Rjukan. Her var det topp moderne anlegg, kortere avstand for transport til Oslo og Sverige med jernbane (Rjukanbanen var fremdeles i drift), distriktspolitikk var inne i bildet og båtbyggererfaringen var svært god.
Selconavnet forsvant altså rundt 1973, så alle Selcobåtene som selges som åtti og nitti modeller, er sjelden så nye. Noen få ble bygd av ansatte fram til tidlig åttitallet. Fjord-Rana fortsatte att tillverka båtarna under namnet Rana-Fjord respektive Fjord 16 ht Star.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den norske fjordklubben, eget forum for Selco
Artikkel i Båtmagasinet om Selco
Alford (Aberdeenshire)

Alford er en landsby (village) i regionen Aberdeenshire i Skottland. Alford ligger sør for elven Don, om lag 40 kilometer vest for Aberdeen.
Ved folketellingen i 2001 hadde Alford 1 925 innbyggere.
 
I 2006 var folketallet 2 050 innbyggere.


== Referanser ==
Midland (Michigan)

Midland er en by i Michigan i Flint/Tri-Cities regionen i staten. Byen er fylkessete for Midland County. Det meste av byens areal er innlemmet fra Midland Township.
En mindre del av byen ligger i Bay County. Ifølge folketellingen for 2000 var det 41 685 innbyggere i byen.
Dow Chemical Company be grunnlagt i Midland i 1897 og selskapets hovedkvarter ligger fortsatt i byen. På grunn av at Dow Chemical åpnet en fabrikk i Handa, Aichi, Japan har Midland og Handa blitt søsterbyer. Dow Corning Corporation har også sitt hovedkvarter i Midland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Midland, Michigan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons