jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bama Yao

Bama (kinesisk: 巴马瑶族自治县; pinyin: Bāmǎ yáozú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Hechi.
Befolkningen var på 236 370 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside Arkivert 1. januar 2013 hos Wayback Machine.
Informasjonsside Arkivert 30. desember 2008 hos Wayback Machine.
Huanjiang Maonan

Huanjiang (kinesisk: 环江毛南族自治县; pinyin: Huánjiāng máonánzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke i den autonome regionen Guangxi en Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Hechi.
Befolkningen var på 342 485 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Informasjonsside Arkivert 11. oktober 2008 hos Wayback Machine.
Lorns Skjemstad

Lorns Olav Skjemstad (født 10. mars 1940 i Inderøy) er en norsk skiløper bosatt på Røros. 
Han representerte Norge under OL 1968 i Grenoble, der han ble nummer 11 på 30 km. 
Han har tre individuelle NM-medaljer. I 1965 tok han gull på 30 km og sølv på femmila, og i 1969 tok han sølv på 15 km. 


== Bibliografi ==
Han har skrevet flere bøker om trening og skiteknikk, blant annet:

Langrenn – trening for gutter og jenter (1970)
Skismøring: Råd for tur- og langrennsløpere (1971) – skrevet sammen med Michael M. Brady – ISBN 82-09-00035-7
Langrennsboka for turgåere og konkurranseløpere (1972) – skrevet sammen med Michael M. Brady – ISBN 82-504-0020-8
Skiforeningens lille langrennsbok for jenter og gutter (1972) – ISBN 82-504-0000-3
Nye langrennsboka (1980) – fullstendig revidert utgave av Langrennsboka for turgåere og konkurranseløpere (1972) ISBN 82-504-0390-8


== Eksterne lenker ==
(en) Lorns Skjemstad – Olympedia 
(en) Lorns Skjemstad – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ole Ødegård

Ole Ødegård (født 8. februar 1946 i Hamar) er medlem av det norske dansebandet Ole Ivars. Han har vært medlem der i to perioder (1964-1978, 1982-), og er det eneste gjenværende medlem av originalbesetningen fra 1964. I Ole Ivars har han spilt tangentinstrumenter.


== Diskografi ==


=== Ole Ivars ===
Ole Ivars (1968)
Ole Ivars Vol. 2 (1968)
Jeg vil se deg smile (1969)
Flydur og andre tonearter (1972)
Ole Ivars på farten (1974)
Ole Ivars på farten igjen (1975)
Ole Ivars farter videre (1975)
Bli vår gjest (1976)
Sangen vi fant (1977)
Venner av oss (1980)
En prästkrage i min hand (1982)
Jubileum (1984)
Skolefri (1986)
For swingende (1987)
Jubileums-swing (1989)
Jul (1989)
Bære musikk (1990)
På en-to-tre (1991)
Lørdagskveld (1992)
Spellemannsblod (1993)
Kavalkade 40 låter gjennom 30 år (1994)
Ole Ivars aller beste (1995)
Juleplata tel Ole Ivars (1995)
Dans på Skjermertopp (1996)
På cruise og tvers (1998)
Ole Ivars 20 beste (1999)
Ole Ivars i 2000 (1999)
Medisin mot det meste (2000)
Gull (2000)
En får væra som en er (2001)
40 Beste (2002)
Hverdag & fest (2003)
Ole Ivars' Jul (2003)
Gull 2 (2004)
Heldiggriser (2004)
Vi tar det tel manda'n (2005)
Ole Ivars så klart! (2006)
Fri Willy (2006)
Jag trodde änglarna fanns (2007)
Line (2007)
Vi lever i håpet (2007)
Hålligånglåtarna (2008)
Platina (2008)
Femten ferske (2009)
Stjerneklart (2010)
34 (2011)
Rett fra hjertet (2011)
Julefest med Ole Ivars (2011)
Guttetur & gledeshus (2012)
Ole Ivars 50 år (2013)
Takk for alle fine år (2014)
På konsert med Ole Ivars – Live fra Selfestivalen (2014)
Alle Ole Ivars-originalene fra musikalen «En får væra som en er» (2015)
Fosser'n (2016)


=== Deltar på ===
New Nashville Group: Country Road Take Me Home (1971)
Tambourine: Gammalpop 1 (1974)
Tambourine: Gammalpop 2 (1975)
Se og Hør/Moondisc/Play: Humör-pop 5 (1981)
Gluntan: Gluntan's Musikk-Café (1992)
Bob Marley-hyllest: Inn fra kulda: Bob Marley på norsk (2001)
Big Box: Norske danseband Vol. 2 (2005)
Tylden & co: På dansefot 5 (2007)
Melodi Grand Prix: Melodi Grand Prix 2008 (2008)
Universal Music: Landeplage (2008)
Kjell Kristoffersen: Sjette september (2008)
Musikk i Hedmark: Musikk i Hedmark (2009)
Troll: Trollkrem – Troll Records 1964–1974 (2015)
Tylden & co: God jul (2015)


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Ole Ivars
Bjørn Elvestad

Bjørn Elvestad (født 18. desember 1953 på Dovreskogen) er medlem av det norske dansebandet Ole Ivars. Elvestad spiller gitarer, trekkspill, fele og korer i Ole Ivars og det har han gjort siden 1996.
Tidligere spilte han i Arbeidslaget hass K. Vømmølbakken.


== Diskografi ==
Instrumental (1995)


=== Ole Ivars ===
Dans på Skjermertopp (1996)
På cruise og tvers (1998)
Ole Ivars 20 beste (1999)
Ole Ivars i 2000 (1999)
Medisin mot det meste (2000)
Gull (2000)
En får væra som en er (2001)
40 Beste (2002)
Hverdag & fest (2003)
Ole Ivars' Jul (2003)
Gull 2 (2004)
Heldiggriser (2004)
Vi tar det tel manda'n (2005)
Ole Ivars så klart! (2006)
Fri Willy (2006)
Jag trodde änglarna fanns (2007)
Vi lever i håpet (2007)
Hålligånglåtarna (2008)
Platina (2008)
Femten ferske (2009)
Stjerneklart (2010)
34 (2011)
Rett fra hjertet (2011)
Julefest med Ole Ivars (2011)
Guttetur & gledeshus (2012)
Ole Ivars 50 år (2013)
Takk for alle fine år (2014)
På konsert med Ole Ivars – Live fra Selfestivalen (2014)
Alle Ole Ivars-originalene fra musikalen «En får væra som en er» (2015)
Fosser'n (2016)


=== Arbeidslaget hass K. Vømmølbakken ===
Grovarbeid (1976)
Varsko her! (1976)
Vømmølmusikken (1996)


=== 3 gode venner ===
Live at Gran Canaria (2013)


=== Deltar på ===
Hans Løkken: Augun dine/Blå fiol og stemorsblomster (1987)
Hans Løkken: Augun dine (1987)
Lassez: Gla’ dans 1 (1989)
Kjetil Kjelle: OL-fatter'n (1989)
Ole Ivars: På en-to-tre (1991)
Alf Prøysen: Alf Prøysens jord (1991)
Ole Ivars: Lørdagskveld (1992)
Ole Ivars: Spellemannsblod (1993)
Septimus: Septimusikk 5 (1993)
Ole Ivars: Kavalkade 40 låter gjennom 30 år (1994)
Dansebandet Candiz: ...I løs vekt (1994)
Ole Ivars: Ole Ivars aller beste (1995)
Ole Ivars: Juleplata tel Ole Ivars (1995)
Vømmøl Spellmannslag: Vømmølmusikken (1996)
Acoustic Band: Plugged (2000)
Bob Marley-hyllest: Inn fra kulda: Bob Marley på norsk (2001)
Hans Rotmo: Spæll åt mæ – Oppsummering av Hans Rotmos musikk: 1974–2003 (2003)
Fryd & Gammen: Musikk er livet (2004)
Geir Arne: En time igjen (2005)
Rikingan: Har du hørt...? (2005)
Big Box: Norske danseband Vol. 2 (2005)
Scandinavia: Alle mann til pumpene (2006)
Fernando: Midt i blinken (2006)
Tylden & co: På dansefot 5 (2007)
Contrazt: Leve livet (2007)
Melodi Grand Prix: Melodi Grand Prix 2008 (2008)
Universal Music: Landeplage (2008)
Holmsve: Holmsve Beste (2008)
Contrazt: Sommernatt (2008)
Kjell Kristoffersen: Sjette september (2008)
Holmsve: Tidsmaskin (2009)
Musikk i Hedmark: Musikk i Hedmark (2009)
Jan Borseths: Dansefæst (2009)
Furulunds: Ekte Diamant (2010)
Geir Arne Hansen: Takk for at du fins (2010)
Ørnulf Holthe: Mellom himmel og jord (2011)
Lasse Johansen: Lasse Johansen sings Cliff (2012)
Bjørns Orkester: Spellmannsliv (2013)
Geir Arne Hansen: Velkommen skal du være (2013)
Geir Arne Hansen: Husker du meg? (2015)
Kai Robert Johansen: Det er lov å være bli'! – Kai Robert synger Jens Book-Jenssen (2016)
MAI/Universal Music: MAI 1973–1983 (2016)
Gutta fra Scandinavia: Bak mine tårer (2017)


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Elvestad på MusicBrainz 
(no) Hjemmesiden til Ole Ivars
Arne Willy Foss

Arne Willy Foss (født 16. juni 1946) er medlem av det norsk dansebandet Ole Ivars. Han har vært medlem der i flere perioder (1965-1971, 1974-1981, 1982-). I Ole Ivars har han spilt fløyte, klarinett og saksofon.


== Diskografi ==


=== Ole Ivars ===
Ole Ivars (1968)
Ole Ivars Vol. 2 (1968)
Jeg vil se deg smile (1969)
Ole Ivars på farten (1974)
Ole Ivars på farten igjen (1975)
Ole Ivars farter videre (1975)
Bli vår gjest (1976)
Sangen vi fant (1977)
Ole Ivars (1978)
Kvelden venter på oss (1979)
En prästkrage i min hand (1982)
Jubileum (1984)
Skolefri (1986)
For swingende (1987)
Jubileums-swing (1989)
Jul (1989)
Bære musikk (1990)
På en-to-tre (1991)
Lørdagskveld (1992)
Spellemannsblod (1993)
Kavalkade 40 låter gjennom 30 år (1994)
Ole Ivars aller beste (1995)
Juleplata tel Ole Ivars (1995)
Dans på Skjermertopp (1997)
På cruise og tvers (1998)
Ole Ivars 20 beste (1999)
Ole Ivars i 2000 (1999)
Medisin mot det meste (2000)
Gull (2000)
En får væra som en er (2001)
40 Beste (2002)
Hverdag & fest (2003)
Ole Ivars' Jul (2003)
Gull 2 (2004)
Heldiggriser (2004)
Vi tar det tel manda'n (2005)
Ole Ivars så klart! (2006)
Fri Willy (2006)
Jag trodde änglarna fanns (2007)
Line (2007)
Vi lever i håpet (2007)
Hålligånglåtarna (2008)
Platina (2008)
Femten ferske (2009)
Stjerneklart (2010)
34 (2011)
Rett fra hjertet (2011)
Julefest med Ole Ivars (2011)
Guttetur & gledeshus (2012)
Ole Ivars 50 år (2013)
Takk for alle fine år (2014)
På konsert med Ole Ivars – Live fra Selfestivalen (2014)
Alle Ole Ivars-originalene fra musikalen «En får væra som en er» (2015)
Fosser'n (2016)


=== Deltar på ===
Hans Majestets Kongens Gardes musikkorps: H.M. Kongens Gardes musikkorps (1973)
Tambourine: Gammalpop 1 (1974)
Tambourine: Gammalpop 2 (1975)
Hans Majestets Kongens Gardes musikkorps: De blåser i tjenesten (1976)
EMI: Stjerne 76 (1976)
Dann og vann: Dann og vann (1977)
Starelven: Starelven i Malungen (1979)
Helge Borglund: Anno 1980 (1980)
Lasse Johansen: Tatergutten (1981)
Storbandet Flærr: Ham-Kam kassetten (1981)
Lasse Johansen: Lasse synger Vidar Sandbeck (1988)
Gluntan: Gluntan's Musikk-Café (1992)
Bob Marley-hyllest: Inn fra kulda: Bob Marley på norsk (2001)
Rikingan: Cash & Carry (2002)
Joe Bjørnars: Varsku her (2003)
Big Box: Norske danseband Vol. 2 (2005)
Tylden & co: På dansefot 4 (2006)
Rikingan: Har du hørt...? (2005)
Fernando: Midt i blinken (2006)
Tylden & co: På dansefot 5 (2007)
Melodi Grand Prix: Melodi Grand Prix 2008 (2008)
Universal Music: Landeplage (2008)
Kjell Kristoffersen: Sjette september (2008)
Musikk i Hedmark: Musikk i Hedmark (2009)
Lobotomized: Norwegian Trash (2013)
Troll: Trollkrem – Troll Records 1964–1974 (2015)
Tylden & co: God jul (2015)


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Ole Ivars
Sagvågsfjorden

Sagvågsfjorden er en fjord i Bømlo og Stord kommuner i Hordaland. Fjorden har innløp fra Bømlafjorden i sør, gjennom en rekke sund mellom øyene Stord, Føyno, Nautøya, Spyssøy og Bømlo. I nord fortsetter Sagvågsfjorden som Stokksund, som begynner nord for Siggjarvåg og Sagvåg.Mellom øyene i det sørlige innløpet går deler av Trekantsambandet mellom Stord, Bømlo og Sveio. Digernessundet mellom Føyno og Stord krysses av den 1076 meter lange Stordabrua. Mellom Nautøya og Spyssøy går den 990 meter lange Bømlabrua. Sør for disse øyene ligger Bømlafjorden, hvor Bømlafjordtunnelen fra Føyno går over til fastlandet på Sveio. 
På østsida av fjorden ligger Valvatnavågen, Sætrevika og Sagvågen med tettstedet Sagvåg. Før Trekantsambandet ble bygget gikk det ferge  over fjorden fra Sagvåg til Siggjarvåg på Bømlo.


== Referanser ==
Jacqueline Rouvier

Jacqueline Rouvier (født 26. oktober 1949 i Notre-Dame-de-Bellecombe) er en tidligere fransk alpinist.
Jacqueline Rouvier debuterte i verdenscupen 3. mars 1967, i utforrennet i Sestriere. 28. januar 1971 oppnådde hun sin første pallplassering, da hun ble nummer tre i storslalåm etter østerrikerne Wiltrud Drexel og Annemarie Moser-Pröll. 11. desember samme år vant hun karrierens eneste enkeltrenn i verdenscupen, utforrennet i Val-d’Isère.
Karrierens høydepunkt kom under VM 1974 i St. Moritz, der hun tok bronsemedaljen bak franske Fabienne Serrat og tyske Traudl Treichl.


== Meritter ==


=== Verdensmesterskap ===
VM 1974: Bronse i slalåm


=== Verdenscupen ===
Beste plassering i sammendraget: Sjuendeplasser i 1971 og 1973
En enkeltseier i storslalåm, Val-d’Isère (desember 1971)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jacqueline Rouvier – Olympics.com 
(en) Jacqueline Rouvier – Olympic.org 
(en) Jacqueline Rouvier – Olympedia 
(en) Jacqueline Rouvier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jacqueline Rouvier – FIS (alpint) 
(en) Jacqueline Rouvier – ski-db.com
Uraeusslange

Uraeusslange, også skrevet uræus og med flertallsformen uraeii på latin, er en brilleslange eller kobra som i oldtidas Egypt symboliserte kongemakt og guddommelig beskyttelse under gudinna Wadjet.


== Historikk ==

I egyptisk mytologi var Wadjet (eller Wadjyt) skytsgudinne for Nedre Egypt, den nordlige delen av landet rundt Nil-deltaet. Hun ble gjerne framstilt som kobraslangen uraeus som kunne spytte ild og dermed drepe fiendene til dem som stod under hennes beskyttelse.
Uraeusslangen ble ofte plassert som dekorfigur på panna til de kongelige, gjerne med hodet løftet klart til hogg. Uraeusslangen går derfor igjen på flere gammelegyptiske hodeplagg som faraoene bar, for eksempel på Nedre Egypts røde kongekrone deshret, på nemes-hodetørkle og på diademer. Det forente rikets dobbeltkrone pschent ble imidlertid utsmykket med to figurer: både en uraeusslange og et gribbehode. Gribben symboliserte Øvre Egypts skytsgudinne Nekhbet og ble opprinnelig båret foran på den hvite kronen deshret derfra. Figurene ble kalt «de to herskerinnene». På den kjente begravelsesmaska til Tutankhamon, som var farao 1334-1325 f.Kr., er slangen satt ved siden av en slik gribb. Seinere ble gribbhodet enkelte ganger byttet ut mot enda et kobrahode.

		
		


== Se også ==
Wadjet
Pschent, dobbeltkrona for herskere over det forente Nedre og Øvre Egypt


== Eksterne lenker ==
(en) Uraeus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Traudl Treichl

Traudl Treichl (født 12. mars 1950 i Lenggries) er en tidligere tysk alpinist.
Fra 1968 til 1975 kjørte hun i verdenscupen og oppnådde tre tredjeplasser. Under VM 1974 i St. Moritz tok hun sølvmedaljen i storslalåm, bare slått av franske Fabienne Serrat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Traudl Treichl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Traudl Treichl – Olympedia 
(en) Traudl Treichl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Traudl Treichl – FIS (alpint) 
(en) Traudl Treichl – ski-db.com
Romerike Sparebank

Romerike Sparebank (tidligere LillestrømBanken) er en sparebank på Romerike, med hovedkontor i Lillestrøm.


== Historie ==
Banken ble opprettet 29. juni 1887 som Lillestrøm Sparebank, for å betjene Lillestrøm og det stadig voksende sagbruksmiljøet.


=== Egne lokaler fra 1924 ===
Frem til 1924 arbeidet banken fra forskjellige leide lokaler, men kjøpte i 1923 eiendommen Storgata 3A. Her ble banken drevet i vel 60 år, med store ominnredninger i 1954 og 1966. 
I 1984 gikk banken inn i et samarbeid med UNI Storebrand om å reise eiendommen Torvet 5 i Lillestrøm i et sameieforhold. 


=== Selvstendig bank ===
Banken var i en rekke år utsatt for press fra utenforstående om at fusjon med storbank var nødvendig. Saken ble drøftet i alle fora, men bankens forstanderskap, styre og ansatte på alle nivåer gikk enstemmig inn for å opprettholde Lillestrøm Sparebank som en selvstendig lokal bank.
Den 2. desember 1985 åpnet banken i nye lokaler på Torvet 5. I 1993 tilbød Uni Storebrand banken å overta deres andel av bygget, og fra 1. januar 1994 ble banken heleier av Torvet 5.
Sommeren 1984 valgte banken, som første sparebank i landet, å endre bankens navn i markedsføringssammenheng til LillestrømBanken. Det opprinnelige navnet Lillestrøm Sparebank er beholdt som juridisk betegnelse.


=== Samarbeid ===
Sommeren 1997 ble det inngått et samarbeid med SpareBank 1 Gruppen. 
Det ble kort tid senere besluttet å gå ut av SpareBank 1 Gruppen og i stedet innlede et samarbeid med Terra-Gruppen. 
Høsten 2007 byttet LillestrømBanken logo.


=== Navneendring ===
9. september 2021 endret banken navn til Romerike Sparebank, etter at det 6. september ble vedtatt på ekstraordinær generalforsamling i banken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Prøvetaking

Sampling har andre betydningerPrøvetaking, også kalt sampling fra engelsk, brukes innen statistikk om teknikker med å trekke ut deler av en populasjon (helheten), for å trekke slutninger om denne uten å behøve å undersøke alle enhetene.
Utvalgsmetoden brukes av blant andre meningsmålere. Da metoden ble tatt i bruk, ble amerikansk begrepasapparatur overtatt med de opprinnelige navnene. Med tiden er det etablert norsk nomenklatur slik at sample er statistisk utvalg. 
I industriproduksjon er stikkprøvetaing etter et tilfeldig mønster ofte en del av kvalitetskontrollen. Siden dette ofte fører til demontering av varen, sier det seg selv at standardteknikken må gi troverdige resultater.
Rattenberg

Rattenberg er en by i distriktet Kufstein, Tirol i Østerrike. Med et flateinnhold på 0.1 km² er det Tirols minste kommune, og med 434 innbyggere den minste byen i Østerrike. 
Nabokommuner er Brixlegg, Kramsach og Radfeld.
Byen er kjent for sine glassarbeider og har en mengde krystall-utsalg.


== Historie ==
Rattenberg ligger mellom Fels og Inn ved foten av en borg fra 1100-tallet.
Tidligere var byen tollsted på grensen mellom Tirol og Bayern.
Rattenberg er først kjent i et offentlig dokument fra 1254 og fikk bystatus i 1393. Fram til 1504 hørte Rattenberg til Bayern.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rattenberg (Tirol) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Rattenberg (tysk)
Sampling (musikk)

Sampling har andre betydningerSampling er utplukk av lyd fra utenforstående kilder for å frambringe ny musikk. Med en sampler kan en gjøre opptak av en lyd og senere spille den av i hele registeret.
Chamberlin og mellotron regnes som de første samplerne. De bruker samplere til å ta opp lyder innen musikkindustrien.
Romarheimsfjorden

Romarheimsfjorden er en fjord i Lindås, Osterøy og Modalen kommuner i  Hordaland. Den ligger på nordvestsida av Osterøya, og har innløp i sør ved Hokøy. Fjorden er 11 kilometer lang, og går i nordøstlig retning inn til Mostraumen. Herfra fortsetter den som Mofjorden. Inkludert Mofjorden er fjorden 18 kilometer lang.Nord for Osterøya går Indre Osterfjorden mot øst. Sørsida av fjorden er stort sett ubebodd, mens det er spredt bosetning langs hele nordsida. Det største stedet er Romarheim, som fjorden er oppkalt etter.


== Referanser ==
Dyphavsgrop

Dyphavsgroper er lange, smale fordypninger i havbunnen. De utgjør den dypeste delen av havene. Dyphavsgroper dannes der to tektoniske plater presser mot hverandre, og den ene blir presset under den andre. Dette kalles subduksjon og er som de andre platebevegelsene mot hverandre grunnen til at Jorden ikke øker i størrelse når magma kommer opp og det lages midthavsrygger. Den dypeste dyphavsgrop er Marianergropen.
Mofjorden

Mofjorden er en fjord i Modalen kommune i Nordhordland, Vestland fylke. Den er rundt syv kilometer lang, og går i nordøstlig retning fra Mostraumen til kommunesenteret Mo i fjordbotnen. Mofjorden er en fortsettelse av Romarheimsfjorden, som slutter ved Mostraumen, som er 600 meter lang og bare 50 meter bred.Riksvei 569 går langs vestsida av fjorden, som med unntak av fjordbotnen stort sett er ubebodd. Moelva munner ut innerst i fjorden.
Mofjorden var tidligere innsjøen Movatnet som var forbundet med Romarheimsfjorden av en kort elv gjennom et eid av sand og grus. Båter ble dradd på land over eidet mellom fjorden og innsjøen, mens det var mulig å gå ned elven med liten båt og liten last. Under en flom i november 1743 grov elven seg ned slik at sjøvannet trengte inn i Movatnet ved høyvann og strømmet ut ved fjære sjø. Mostraumen ble etterhvert dypere av vannstrømmen og rensket opp slik at større båter kunne gå inn i fjorden til Mo. I 1872 ble det mudret enn renne gjennom Mostraumen og 1886 ble steiner sprengt bort, etter dette kunne dampbåten gå straumen ved flo sjø. I 1913 ble straumen senket til 3,5 meters dyp slik at dampbåten kunne gå trygt også ved lavvann, dette arbeidet kostet 117.000 kroner. Movatnet var trolig flere meter høyere enn Mofjorden er i dag. I kalde vintre legger isen seg på Romarheimsfjorden og Mofjorden, dampbåten måtte da legge til ved iskanten og bygdefolket måtte kjøre med slede på isen for å ekspedere varer.


== Referanser ==
Chinatown (film)

Chinatown er en amerikansk film noir fra 1974, regissert av Roman Polański. I hovedrollene finner vi Jack Nicholson, Faye Dunaway og John Huston. Polanski opptrer også selv i en mindre rolle. Filmen vant en rekke priser, deriblant en Golden Globe for beste dramafilm og en Oscar for beste originalmanus til manusforfatteren Robert Towne.
I 1990 regisserte Jack Nicholson oppfølgeren I skyggen av Chinatown, hvor han gjentar hovedrollen som J.J. Gittes. Det var også Robert Towne som skrev manuskriptet.
Filmen ble innlemmet i National Film Registry i 1991, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle». I 1998 ble den kåret til filmhistoriens 19. beste spillefilm fra USA på listen «AFI's 100 Years...100 Movies». Da listen ble oppdatert i 2007 lå den på 21. plass. Det amerikanske filminstituttet har kåret Hustons rollefigur til filmhistoriens 16. beste skurkeskikkelse.


== Handling ==
Handlingen utspiller seg i Los Angeles i 1930-årene og følger privatdetektiven J.J. Gittes (Nicholson), som trekkes inn i en sak om byens vannforsyning.


== Medvirkende ==
Jack Nicholson – Jake 'J.J' Gittes
Faye Dunaway – Evelyn Cross Mulwray
John Huston – Noah Cross
Perry Lopez – Kriminaletterforsker Lou Escobar
John Hillerman – Russ Yelburton
Darrell Zwerling – Hollis I. Mulwray
Diane Ladd – Ida Sessions
Roy Jenson – Claude Mulvihill
Roman Polański – Mann med kniv
Richard Bakalyan – Detektiv Loach
Joe Mantell – Lawrence Walsh


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chinatown på Internet Movie Database 
(no) Chinatown hos Filmfront 
(sv) Chinatown i Svensk Filmdatabas 
(da) Chinatown i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Chinatown på Allociné 
(nl) Chinatown på MovieMeter 
(en) Chinatown på AllMovie 
(en) Chinatown på Turner Classic Movies 
(en) Chinatown på Rotten Tomatoes 
(en) Chinatown på Metacritic
Indre Osterfjorden

Indre Osterfjorden er en del av fjordsystemet rundt Osterøy, og ligger på nordsida av øya, i Osterøy og Vaksdal kommuner. Den er rundt 7 kilometer lang, og strekker seg østover. Den skifter navn til Eidsfjorden der fjorden snur nordøstover. Medregnet Eidsfjorden er fjorden 12 kilometer lang. Rundt to kilometer vest for innløpet til Eidsfjorden kommer Veafjorden opp fra sør.Fjorden har innløp i vest ved Vassneset, det nordligste punktet på Osterøy, og går først sørøstover til Grøssvikvågen, en 1,5 kilometer lang våg ved Grøssviki. Herfra svinger fjorden nordøstover og så sørøstover igjen rundt Sverrestuven, en ås på 298 moh. Øst for Sverrestuven stikker neset Klubben sørover i fjorden, og her kommer Veafjorden opp frå sør. Fjorden fortsetter østover, forbi Kallandsklubben i sør til Bylgjaneset og Hesjedalsfossen, hvor Eidsfjorden fortsetter videre nordøstover til Eidslandet.


== Referanser ==