jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Georgia Brown

Georgia Brown, psevdonym for Rosanna Monti, (født  29. juni 1980) er en italiensk-brasiliansk sangerinne, kjent for sine særegne vokalprestasjoner. I Guinness rekordbok holder hun verdensrekorden for største vokale rangering, hele åtte oktaver, fra G2-G10. Hun innehar også verdensrekorden for å ha prestert den høyeste noten noe menneske har klart.  


== Diskografi ==


=== Album ===
1999: Black Nature (Gull-sertifisering, 125,000 kopier solgt i Brasil)
2001: To Da Floor
2003: Heart Beats (Gull-sertifisering, Dobbel gull, platina og trippel gull, 300,000 kopier solgt i hele verden)
2008: The Renascence of Soul


=== Singler ===
1997: «Hold On»
1998: «Commit A Crime»
2002: «Lost Love»
2003: «Forgiven»
2004: «Nobody's Supposed To Be Here»
2005: «Always»
2006: «Loneliness»
2007: «I'm Dangerous»
2007: «Jesus»
2008: «Save My Soul»
2008: «Take Slow»
2008: «Place In Your Heart»


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Georgia Brown på Twitter 
Georgia Brown på Facebook 
Georgia Brown på Instagram 
Georgia Brown på YouTube 
Georgia Brown på Myspace 
(en) Georgia Brown på MySpace
Nuna asiilasooq

«Nuna asiilasooq» er, sammen med «Nunarput utoqqarsuanngoravit» nasjonalsangen på Grønland. 
«Nuna asiilasooq» betyr «Det lange land», og brukes av Kalaallitene. Det er brukt offisielt siden 1916, og er komponert av Jonathan Petersen, med tekst av Henrik Lund, som begge er grønlendere. 
I 1979 ble den offisielt nasjonalsang for Grønland. 


== Grønlandsk tekst ==
Nuna asiilasooq Kalaallit nunagaarput

/: tamarmi qaqqartooq.:/:Kangerluppassuit sinaa
nunassaqqissisippaat,
tamaat sineriaa
qeqertat saangerpaat.

Nuannersoqaqaaq
angallavigigaanni

/: tamaat sineriak :/:avannamut kujammullu
inunnik naapitsiffik
nunaqarfinnillu
uningavissalik.
Qaqqaasa saavini
kangerluillu paani

/: unipput inuii. :/:Imartik pissaqarfigaat
atorluakkaminnik,
Kalaallimmi pigaat
soraajuerlutik.
Humberto Mariles

Humberto Mariles Cortés (født 13. juni 1913 i Corral i Chihuahua i Mexico, død 7. desember 1972) var en meksikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Mariles ble olympisk mester i hestesport to ganger under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Arete» vant han den individuelle konkurransen i sprangridning foran sin landsmann Rubén Uriza Castro på «Hatvey». Mariles var også med på det meksikanske laget som vant lagkonkurransen i sparangridning. De andre på laget var Rubén Uriza Castro på «Hatvey» og Alberto Valdez Ramos på «Chihuchoc». Han vant også en bronsemedalje i lagkonkurransen i feltritt med hesten «Parral» sammen med Raúl Campero på «Tarahumara» og Joaquín Solano Chagoya på «Malinche».


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i hestesport, sprangridning
1948  London -  Gull i hestesport, sprangridning, lag  Mexico
1948  London -  Bronse i hestesport, feltritt, lag  Mexico


== Eksterne lenker ==
(en) Humberto Mariles – Olympedia 
(en) Humberto Mariles – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Humberto Mariles – databaseOlympics.com (arkivert)
Einar Livolden

Einar Livolden (født 1. november 1919, død 17. februar 2002) var båtbygger og lokalpolitiker.
Han bodde på Lindtveit på Rykene, hvor han drev Livolden Båtbyggeri. 
Han satt som ordfører for Senterpartiet i Øyestad. Han satt også som ordfører i Arendal i perioden 1992 til 1995, som første ordfører etter kommunesammenslåingen i 1992, hvor Arendal ble slått sammen med Hisøy, Tromøy, Moland og Øyestad.


== Se også ==
Liste over ordførere i Arendal
Rubén Uriza Castro

Rubén Uriza Castro (født 27. mai 1919, død 30. august 1992) var en meksikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Uriza ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Hatvey» var han med på det meksikanske laget som vant lagkonkurransen i sparangridning. De andre på laget var Humberto Mariles på «Arete» og Alberto Valdez Ramos på «Chihuchoc». I den individuelle konkurransen i sprangridning kom han på andreplass bak sin landsmann Humberto Mariles.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i hestesport, sprangridning, lag  Mexico
1948  London -  Sølv i hestesport, sprangridning


== Eksterne lenker ==
(en) Rubén Uriza Castro – Olympedia 
(en) Rubén Uriza Castro – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rubén Uriza Castro – databaseOlympics.com (arkivert)
Ivar Bollmann Pedersen

Ivar Bollmann Pedersen (født 22. februar 1945) er en tidligere lokalpolitiker fra Arendal.
Han satt som ordfører i Arendal kommune for Arbeiderpartiet fra 1988 til 1991.Han er leder for NAV Arbeidslivssenter i Aust-Agder, og har sittet som president for Arendal Rotary Klubb.


== Se også ==
Liste over ordførere i Arendal


== Referanser ==
Alberto Valdés Ramos

Alberto Valdés Ramos (født 25. juni 1919, død 14. april 2013) var en meksikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Valdés ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Chihuchoc» var han med på det meksikanske laget som vant lagkonkurransen i sparangridning foran Spania og Storbritannia. De andre på laget var Humberto Mariles på «Arete» og Rubén Uriza Castro på «Hatvey».


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i hestesport, sprangridning, lag  Mexico


== Eksterne lenker ==
(en) Alberto Valdés Ramos – Olympedia 
(en) Alberto Valdés Ramos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Nordlandshus

Nordlandshus er en bygningstype fra Nordland med en og en halv etasje.
Langveggen på loftet er ikke høyere enn ca. en meter, og loftet har skrå himling. De enkleste utgavene har tre rom; kjøkken, stue og kammers. Husene har vinduer på to motstående vegger, og med samme rominndeling i andre etasje som første.


== Se også ==
Nordlandslån


== Eksterne lenker ==
Nordlandsmuseet om nordlandshus
Raúl Campero

Raúl Campero Núñez (født 29. november 1919, død 31. oktober 1980) var en meksikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Campero vant en olympisk bronsemedalje i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Tarahumara» var han med på det meksikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i feltritt bak USA og Sverige. De andre på laget var Humberto Mariles på «Parral» og Joaquin Solano Chagoya på «Malinche».


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i hestesport, feltritt, lag  Mexico


== Eksterne lenker ==
(en) Raúl Campero – Olympedia 
(en) Raúl Campero – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Joaquín Solano Chagoya

Joaquín Solano Chagoya (født 2. juni 1913 i Chicontepec i Veracruz i Mexico, død 15. februar 2003) var en meksikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Solano vant en olympisk bronsemedalje i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Malinche» var han med på det meksikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i feltritt bak USA og Sverige. De andre på laget var Humberto Mariles på «Parral» og Raúl Campero på «Tarahumara».


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i hestesport, feltritt, lag  Mexico


== Eksterne lenker ==
(en) Joaquín Solano Chagoya – Olympedia 
(en) Joaquín Solano Chagoya – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Tadeusz Rut

Tadeusz Rut (født 11. oktober 1931 i Przeworsk, død 27. mars 2002 i Warszawa) var en polsk friidrettsutøver som konkurrerte i sleggekast.
Rut deltok ved tre anledninger i OL  (1956, 1960 og 1964). Det beste resultatet kom i OL 1960 i Roma der han tok bronse. Han har i tillegg en gullmedalje fra EM 1958 i Stockholm.


== Eksterne lenker ==
(en) Tadeusz Rut – Olympics.com 
(en) Tadeusz Rut – Olympic.org 
(en) Tadeusz Rut – Olympedia 
(en) Tadeusz Rut – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Tadeusz Rut – Polens olympiske komité 
Fakta på hjemmesiden til Polens olympiske komité
Toby Stevenson

Toby Stevenson (født 19. november 1976) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i stavhopp.
Stevenson deltok i innendørs-VM 2004 og ble da utslått i kvalifiseringen. Han fikk sitt store gjennombrudd da han tok sølv under OL 2004 i Athen etter å ha gått over 5,90. Han ble bare slått av landsmannen Timothy Mack.
Etter OL-suksessen har han ikke deltatt i noen internasjonale mesterskap, men har deltatt i Golden League-stevner i Europa. Stevenson er ellers kjent for å være en av få stavhoppere som konkurrerer med hjelm.


== Personlig rekord ==
Stavhopp – 6,00 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Toby Stevenson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Toby Stevenson – Olympedia 
(en) Toby Stevenson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Toby Stevenson – USAs olympiske komité 
(en) Toby Stevenson – World Athletics 
(en) Toby Stevenson – Track and Field Statistics
Haakon Sørbye

Haakon Sørbye (født 16. mars 1920 i Oslo, død 15. september 2016 i Bærum) var en norsk sivilingeniør og motstandsmann under den andre verdenskrig. Han var medlem av Skylark B. De siste 17 årene av sitt yrkesliv var han professor ved Norges tekniske høgskole.


== Andre verdenskrig ==
Han ble avslørt, tatt til fange av Gestapo, og plassert i tysk fangenskap. I august 1943 ankom han konsentrasjonsleiren Natzweiler i Frankrike. Han ble flyttet mellom forskjellige leire, og reddet av Røde Kors nær krigens slutt. Han satt en periode i Dachau konsentrasjonsleir.Sørbye var ingeniørstudent og tidligere telegrafist til sjøs. i Dachau klarte han å sette sammen en fungerende radiomottaker med radiodeler som andre fanger hadde funnet. Radioen fikk blant annet inn norskspråklig sending fra London og de norske fangene ble vinteren og våren holdt orientert om krigens gang.Tilbake i Trondheim fortsatte han studiene sine for å bli elektroingeniør, og var engasjert i regigjengen ved Studentersamfundet i Trondheim. Han jobbet med UKA i 1939, under UKA 1945 var han regisjef. Han er senere blitt æresmedlem av Studentersamfundet. Han har vært guide for Hvite busser til Auschwitz og Aktive Fredsreiser.


== Arbeid etter krigen ==
1948-1957 Stipendiat og senere forsker ved Forsvarets forskningsinstitutt, Bergen
1951 Opphold som NTNF-stipendiat i Storbritannia
1957-1960 Senior scientist, Shape Technical Center i Haag i Nederland
1960-1964  Forsker, Forsvarets forskningsinstitutt, med opphold i Bergen og på Kjeller
1964-1970 Dosent, NTH med fagområde telefonteknikk
1970-1972 Professor, Den tekniske høyskole i Twente i Nederland, med fagområde kommunikasjonsteknikk
1972-1987 Professor ved NTH, teleteknikk med fagområde teletrafikksystemer


== Utmerkelser ==
For sin innsats under krigen ble Sørbye tildelt Haakon VIIs Frihetsmedalje og Deltagermedaljen, samt britiske King's Medal for Courage in the Cause of Freedom. I mars 2015 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje for sitt arbeid som tidsvitne for Hvite Busser og Aktive Fredsreiser.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ottosen, Kristian (1989). Natt og tåke: historien om Natzweiler-fangene. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203161081. 


== Eksterne lenker ==
Adressa: Fengslet radioagent varslet Tronstad
natzweiler.info: Haakon Sørbye
Student-TV: Intervju med Sørbye
Véronique Mang

Véronique Mang (født 15. desember 1984 i Douala) er en fransk friidrettsutøver (sprinter).
Mang konkurrerte for Kamerun inntil 2003, da hun ble fransk statsborger. Hun deltok i OL 2004, der hun sammen med Muriel Hurtis-Houairi, Sylviane Félix og Christine Arron tok bronse på 4 x 100 meter stafett etter Jamaica og Russland. I det samme mesterskapet ble hun utslått i kvartfinalen på 100 meter.
Hun deltok også i EM 2006 i Göteborg, her ble hun utslått i semifinalen på 100 meter. Bedre gikk det ved EM i friidrett 2010 i Barcelona, her ble det sølv på både 100 meter og 4 x 100 meter stafett.


== Personlige rekorder ==
100 meter – 11,11 (29.7.2010)
200 meter – 22,92 (12.6.2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Véronique Mang – Olympedia 
(en) Véronique Mang – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Véronique Mang – Frankrikes olympiske komité 
(en) Véronique Mang – World Athletics 
(fr) Véronique Mang – Fédération française d athlétisme 
(en) Véronique Mang – Diamond League 
(en) Véronique Mang – Track and Field Statistics
Muriel Hurtis-Houairi

Muriel Hurtis-Houairi (født 25. mars 1979 i Bondy) er en fransk friidrettsutøver (sprinter).


== Individuelle meritter ==
Hurtis-Houairis gjennombrudd kom da hun i 1999 ble juniorverdensmester på 200 meter. Hun deltok også i OL 2000 i Sydney der hun ble utslått i semifinalen. Hennes første store prestasjon var da hun i 2002 ble europamester innendørs, og senere europamester utendørs da hun vant EM i München på tiden 22,43. Året etter fulgte hun opp seieren med å bli innendørsverdensmester. Opprinnelig ble hun nummer to etter USAs Michelle Collins, men hun ble senere frakjent gullmedaljen på grunn av brudd på dopingreglementet.
I VM 2003 i Paris tok Hurtis-Houairi bronse på 200 meter på tiden 22,59. I OL 2004 i Athen ble hun utslått allerede i kvartfinalen. Hun kom heller ikke til finalen i VM 2005 i Helsingfors eller VM 2007 i Osaka. Hun deltok også i OL 2008 i Beijing, men ble igjen utslått i semifinalen.


== Stafettmeritter ==
Hurtis-Houairi har også flere meritter på det franske laget i 4 x 100 meter stafett. I VM 1999 tok Frankrike sølv etter Bahamas på tiden 42,06, som var ny fransk rekord. Laget forsvarte sølvmedaljen i VM 2001, da med tiden 42,39. Den fremste meritten ble gullmedaljen på hjemmebane i VM 2003, da hun sammen med Patricia Girard-Léno, Sylviane Félix og Christine Arron vant med knapp margin foran USA. Sammen med Félix, Arron og Véronique Mang ble det i tillegg bronse i OL i 2004 etter Jamaica og Russland.


== Personlige rekorder ==
100 meter – 10,96 (2002)
200 meter – 22,31 (1999)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Muriel Hurtis-Houairi – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Muriel Hurtis-Houairi – Olympedia 
(en) Muriel Hurtis-Houairi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Muriel Hurtis-Houairi – Frankrikes olympiske komité 
(en) Muriel Hurtis-Houairi – World Athletics 
(fr) Muriel Hurtis-Houairi – Fédération française d athlétisme 
(en) Muriel Hurtis-Houairi – Diamond League 
(en) Muriel Hurtis-Houairi – Track and Field Statistics
Luís Mena e Silva

Luís Falcão de Mena e Silva (født 24. januar 1902, død 3. august 1963) var en portugisisk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London.
Mena e Silva vant en olympisk bronsemedalje i hestesport under OL 1936 i Berlin. Med hesten «Fossette» var han med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Tyskland og Nederland. De andre på laget var Domingos De Sousa Coutinho på «Merle Blanc» og José Beltrao på «Biscuit». I den individuelle konkurransen i sprangridning kom han på tjueførsteplass.
Tolv år senere, under Sommer-OL 1948 i London vant han sin andre bronsemedalje. Med hesten «Fascinante» var han med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i dressur bak Frankrike og USA. De andre på laget var Fernando Paes på «Matamas» og Francisco Valadas på «Feitico». I den individuelle konkurransen i dressur ble han nummer tolv.


== OL-medaljer ==
  1936  Berlin - Bronse i hestesport, sprangridning, lag  Portugal
  1948  London -  Bronse i hestesport, dressur, lag  Portugal


== Eksterne lenker ==
(en) Luís Mena e Silva – Olympedia 
(en) Luís Mena e Silva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Luís Mena e Silva – databaseOlympics.com (arkivert)
Ina Tandberg

Ina Tandberg (født 19. november 1986) var leder for Studentenes landsforbund i 2009–2010, og var også medlem av styret i Universitets- og høgskolerådet samme perioden.
Tandberg ble siste leder av Studentenes Landsforbund, siden organisasjonen slo seg sammen med Norsk Studentunion fra 1. juli 2010. 
Hun har tidligere vært internasjonalt ansvarlig i Studentenes Landsforbund, og var også leder for Studentparlamentet ved Høgskolen i Buskerud fra 2006-2008. Som studentpolitiker har hun hatt en rekke styreverv i Universitets- og høgskolesektoren, deriblant Universitets- og høgskolerådet, SAIH, Senter for Internasjonalisering av Høgre Utdanning og Samordna opptak. Tandberg var medlem i den norske delegasjonen til ministermøtet i Bolognaprosessen i 2010, og var nasjonal Bolognaekspert i perioden 2008-2010. 
Tandberg studerte statsvitenskap med menneskerettigheter og flerkulturell forståelse ved Høgskolen i Buskerud, avdeling Kongsberg fra 2005 til 2008, og har senere studert blant annet Styring og ledelse. Hun har vært sakkyndig i NOKUTs bedømmelseskomite for evaluering av kvalitetssystemer og akkreditering av institusjonskategori ved universiteter og høgskoler, og var styremedlem i universitetsstyret ved Universitetet i Tromsø i 2012–2013. Tandberg har arbeidet i både Kunnskapsdepartementet og Helsedirektoratet før hun begynte i en administrativ stilling ved Høgskolen i Oslo og Akershus (nå Oslomet – storbyuniversitetet). Her har hun blant annet hatt rollen som prosjektleder for universitetssatsningen.


== Eksterne lenker ==
Ida Tandberg ny studentleder - vg.no
Eskilstunas Mekaniska Werkstad

Eskilstunas Mekaniska Werkstad var en bedrift grunnlagt av den 27 år gamle Johan Theofron Munktell i Eskilstuna i Sverige i 1832. I 1853 produserte verkstedet Sveriges første damplokomotiv, den såkalte förstlingen, og i 1859 laget de sitt første treskeverk. I 1879 ble bedriften gjort om til aksjeselskap og skiftet navn til Munktells Mekaniska Verkstads AB. Da Munktell døde i 1887, ble det sønnen Johan Theofron Munktell junior og søstersønnen Theofron Boberg som tok over ansvaret for virksomheten, og for å føre den munktellske arven videre.
Et viktig produkt for Munktells Mekaniska Verkstads AB var damplokomobiler. I 1913 begynte firmaet med traktorproduksjon. Den førsta traktoren, type 30-40, var et monster på 8,3 tonn. Hundre år etter grunnleggingen, dvs. i 1932, fusjonerte selskapet med J & C G Bolinders Mekaniska Verkstad AB i Stockholm. Det nye selskapet fortsatte virksomheten i Eskilstuna med navnet Bolinder-Munktell. Bolinder-Munktell slo seg senere sammen med AB Volvo til Volvo BM.


== Eksterne lenker ==
Artikell om Munktell på Eskilstunas hjemmeside
Historien om Volvo
Sansebedrag

Sansebedrag  kan dreie seg om enten hallusinasjoner eller ved at sansene oppfatter signaler de ikke kan tolke – og tyr til tidligere kjente mønstre som gir feil resultat i forhold til det som virkelig finnes.
Fantomsmerter er en egen variant: Personer som har mistet et lem kan oppleve smerter i de ytterste leddene som mangler. Trebeinet som verker når det ventes storm, er en kjent litterær klisje fra ungdomslitteratur fra tidligere tider.
Det kan dreie seg om lydsekvenser som tolkes til noe annet enn det som kan registreres. Synsinntrykk i form av figurer eller streker, der en enten skal bestemme størrelse eller retning, er velkjent som psykologieksperimenter, og brukes for å finne ut av hvordan bevisstheten bearbeider sansninger. De enkleste går igjen som selskapsleker.
Mye av det vi kaller kunst, kan også beskrives som sansebedrag som går ut på å få publikum med på en skapt illusjon. Denne siden av kunstfenomenet ble skarpt påpekt i René Magrittes «Dette er ingen pipe»- bilde.
Burma under Sommer-OL 1952

Burma under Sommer-OL 1952. Fem sportsutøvere fra Burma deltok for andre gang i et OL under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Burma vant ingen medalje  


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 14. desember 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Fluebinding

Fluebinding er håndverket å lage kunstige fluer som brukes til agn i sportsfiske.
Det ferdige produktet kalles fiskeflue, og fiske med denne typen agn kalles fluefiske.
Mange fiskefluer etterligner en insektart som naturlig står på menyen hos fisken man ønsker å fange, men det finnes også modeller som kan være effektive for å fange fisk uten at de etterligner noe eksisterende insekt.
Fluebinding er en manuell prosess utført av en enkelt person ved hjelp av håndverktøy og en rekke naturlige og menneskeskapte materialer som er festet til en krok. Det benyttes både naturlige og kunstige materialer. Det er vanlig å binde forskjellige typer fuglefjær, pels og/eller syntetiske materialer til en fiskekrok med tråd. Fluebinding er utbredt som en hobby, men utøves også av profesjonelle fluebindere.Selv om den nyere historien om fluebinding stammer fra midten av 1800-tallet, har fluebindere vært engasjert i å binde fluer siden minst 200 e.Kr.

Helen Shaw, en profesjonell fluebinder fra USA, definerte fluebinding som den «enkle prosessen med å binde forskjellige materialer til en krok med tråd». Fluebinding er en praktisk håndverkform som mange enkeltpersoner er i stand til å praktisere med rimelig suksess og bindefluer som gir resultater ved fluefiske. Det er også en hobby som drar nytte av fluebinderens kunnskap om insektene og andre matkilder som fisken spiser i naturen.Fluebinding krever noe grunnleggende utstyr; en skrustikke for å holde kroken, en spole for å dispensere og gi spenning på tråd, saks, tang og passende materialer for det bestemte fluemønsteret som er valgt. Disse materialene består for det meste av fjær, pels/dyrehår, tråder og ulike syntetiske materialer. Fluebindingsutstyr gjør at fluebinderen effektivt og effektivt kan montere og feste materialene på kroken for å framstille en bestemt type flue. Materialer for fluebinding var opprinnelig begrenset til ulike pelsverk, fjær, tråder og kroker. Siden midten av 1900-tallet har mange flere naturlige og syntetiske materialer vært tilgjengelige for å binde fluer.Fluemønstre er instruksjonene eller oppskriftene som kreves for å lage fluen. De spesifiserer krokstørrelser og -typer, materialene og fargene som skal brukes, samt rekkefølgen som skal følges og monteringsmetodene. Det er tusenvis av mulige fluemønstre tilgjengelig for fluebinderen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fly tying – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fluebinding.org
Duncan White

Duncan White (født 1. mars 1918 på Ceylon, død 3. juli 1998 i England) var en friidrettsutøver fra Ceylon som deltok under Sommer-OL 1948 i London.
White vant en olympiske sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass på 400 meter hekk bak Roy Cochran fra USA. Han ble dermed Ceylons første medaljevinnere undere et OL. 


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i friidrett, 400 meter hekk


== Eksterne lenker ==
(en) Duncan White – Olympics.com 
(en) Duncan White – Olympic.org 
(en) Duncan White – Olympedia 
(en) Duncan White – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Duncan White – World Athletics 
(en) Duncan White – Track and Field Statistics
Borys Lankosz

Borys Lankosz (født 31. mars 1973 i Kraków) er en polsk filmregissør og manusforfatter. Han er uteksaminert ved den polske Filmhøyskolen i Łódź.
Hans første spillefilm Rewers (norsk: Revers) ble tildelt filmprisen Zlote Lwy (Gyldne Løver) under Den polske filmfestivalen i Gdynia i 2009. Filmen var polsk kandidat til Oscar- prisen for beste utenlandsk film i 2010.
Lankosz er regissør og manusforfatter til flere dokumentarfilmer og kortfilmer, bl.a. Radegast (dokumentar), Obcy VI (kortfilm). Han spilte også i rollen som Vavrek i filmen Janosik. Prawdziwa historia, samt hovedrollen som Krzysiek i barneserien Sześć milionów sekund.


== Eksterne lenker ==
(en) Borys Lankosz på Internet Movie Database 
(da) Borys Lankosz på Filmdatabasen 
(fr) Borys Lankosz på Allociné 
(en) Borys Lankosz på AllMovie 
(en) Borys Lankosz hos The Movie Database
Lotte Lien

Lotte Lien (født 7. september 1988 i Trondheim) er en norsk amatørbokser. Hun bor i Oslo og representerte bokseklubben Trym.
Pr september 2009 har hun bokset 49 kamper, og vunnet 40 av disse.
Den 20. september 2009 ble hun europamester i weltervekt, ved å slå polske Katarzyna Furmuniak 5-0 i finalen. I åpningskampen i EM slo hun svenske Klara Svensson på knock-out i tredje runde. Hun slo russiske Jirina Potejeva i kvartfinalen, og franske Gayade Lagmiri i semifinalen.I september 2010 kom hun på femteplass under VM. Hun tapte kvartfinalen mot Savannah Marshall. Tidligere i turneringen slo hun bl.a. Kimberley Gittens.


== NM-gull ==


== Referanser ==