jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Beth

«Beth» er en sang skrevet og fremført av det amerikanske hardrock/heavy metal-bandet Kiss.
Sangen ble først utgitt på musikkalbumet Destroyer fra 1976. Den ble utgitt 28. juli 1976 på B-siden av singelen Detroit Rock City. Singelen solgte dårlig, men «Beth» ble lagt merke til, så singelen ble utgitt på nytt med sangen på A-siden, noe som førte til at den ble den Kiss-singelen som har oppnådd høyest plassering noensinne på Billboard-singellisten i USA, der den endte på en 7.-plass. Singelen solgte til Gullplate; bare én annen Kiss-singel har solgt til gullplate, nemlig I Was Made for Lovin' You, som ble utgitt 20. mai 1979.
Sangen er en ballade skrevet av trommeslager Peter Criss og Stan Penridge. Låta ble opprinnelig fremført av Criss' tidligere band LIPS, og bar tittelen BECK i 1971. LIPS spilte inn et par demoer av denne versjonen. På Destroyer-versjonen av Beth ble Criss akkompagnert av et piano og strykeinstrumenter. Det var bare Peter Criss som var til stede av Kiss-medlemmene da den ble innspilt i studio. Den kom med i siste liten på albumet, og Gene Simmons og Paul Stanley ville opprinnelig ikke ha den med fordi det ikke var en typisk Kiss-sang. Manager Bill Aucoin insisterte, og sangen kom med likevel. Bandet fikk «People's Choice Award» for sangen i 1977, og dette er en av de få bransjeprisene bandet har fått noensinne.
I 1988 ble sangen gitt ut på samlealbumet Smashes, Thrashes & Hits, men da var Criss' vokal erstattet med trommeslager Eric Carrs vokal.
I mai 2009 fremførte American Idol-deltakeren Adam Lambert sangen under sin opptreden med Kiss.


== Kiss-album med «Beth» ==
1976 Destroyer
1977 Alive II – (konsertinnspilling)
1978 Double Platinum
1988 Smashes, Thrashes & Hits – (Eric Carr på vokal)
1996 Kiss Unplugged – (konsertinnspilling – akustisk)
1996 You Wanted the Best, You Got the Best!!
1997 Greatest Kiss
2001 The Box Set
2002 The Very Best of Kiss
2003 The Best of Kiss: The Millennium Collection
2003 Kiss Symphony: Alive IV – (konsertinnspilling)
2005 Gold
2008 Ikons
Liste over familier av springpadder

Familier av springpadder deles in i tre hovedgrupper som represensterer tre forskjellige radiasjoner i tid og rom. Archaeobatrachia er den eldste gruppen og er i dag relativt artsfattig. Den mellomste er Mesobatrachia, mens den nyeste og mest artrike er Neobatrachia, som omfatter 95% av alle nålevende arter, blant annet alle de norske.
Norske navn både på familier og eksempelarter er hentet fra Artsdatabanken og tilgjengelig publisert materiale.


== Familier ==


== Referanser ==
Det keiserlige kjøkken

Det keiserlige kjøkken, eller palassrettene (kinesisk: 宮廷菜, pinyin: Gongtingcai), er et av Kinas kjøkken. Rettene, som i utgangspunktet stammet fra alle deler av landet, ble utelukkende laget for det keiserlige hoff under Qing-dynastiet. Det var også keiserlige kjøkken under tidligere regimer, men den strikte reserveringen til selve keiserhoffet var ikke bestandig så sterk.I Den forbudte by og ellers der de keiserlige oppholdt seg var det et atskilt kjøkkenstell for keiseren og et annet for hans hustru, keiserinnen. Disse to kjøkkener hadde begge til felles at kokekunsten var særlig omhyggelig, raffinert og gjerne omstendelig, utvalget av råvarer svært kresent, og råvarene var til tider svært sjeldne og kostbare. Den visuelle presentasjon var også svært viktig, slik at rettens farge og utforming var en egen kunst.Etter dynastiets fall i 1911 ble det spredt rundt om i Beijing av de mange da nylig oppsagte keiserlige kokkene. Senere er det mer og mer blitt å betrakte som en edlere variant av beijingkjøkkenet.Det er senere vokst frem restauranter der enhver betalingsvillig kan nyte retter av den utsøkthet som kvalifiserte til det keiserlige matstell. De mest berømte keiserlig-kjøkken-restauranter er begge i Beijing: Fang Shan (kinesisk: 仿膳; pinyin: fǎngshàn) i Beihaiparken og Ting Li Ting (forenklet kinesisk: 听鹂厅; tradisjonell kinesisk: 聽鸝廳; pinyin: tīng lí tīng) i Sommerpalasset.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
宫廷菜 Det kinesiske keiserlige kjøkken (på kinesisk) fra Baidu Baike
Det kinesiske keiserlige kjøkkens historie
Fark

Fark var en norsk musikkgruppe som eksisterte på 1990-tallet og de første årene på 2000-tallet. Bandet ble dannet i 1994. I 1997 ga de ut sin første plate Fark. I 2001 kom oppfølgeren Flå de små. Bandet ble tatt godt imot i Norge. Bandet ble oppløst i 2002.


== Medlemmer ==
Stian Kjeldsand – vokalist
Jan Ove Oksvoll – trommer
Jan Inge Tjørhom – bass
John Aune – gitar
Reidulf Wormdahl – tangenter
Arnt Egil Rånes – gitarist


== Tidligere Medlemmer ==
Jostein Strand – bass
Per Einar Fjellheim – vokalist


== Diskografi ==
Fark (1997)
Flå de små (2001)


== Eksterne lenker ==
(en) Fark på Discogs
Moskébyen Bagerhat

Moskébyen i Bagerhat er en av tre verdensarvsteder i Bangladesh. 
Denne historiske byen ligger i Bagerhat-distriktet i det sørvestlige Bangladesh, og ble grunnlagt av den tyrkiske generalen Ulugh Khan Jahan tidlig i det 15. århundret. Byen er kjent for sin samling av moskéer og andre muslimske monumenter. 
Mer enn 50 monumenter har blitt oppført på UNESCOs verdensarvliste, herunder Moskeen med seksti kupler («Shat Gombuj Masjid»), mausoleet til Khan Jahan og Singar-moskeen, Bibi Begni-moskeen, Reza Khoda-moskeen og Zindavir-moskeen.


== Moskeer (utvalg) ==


=== Shat Gombuj Masjid ===
Shat Gombuj Masjid (norsk: Moskeen med seksti kupler) er en av moskeene i Bagerhat, sørvest i Bangladesh, og dette er en av de eldste moskeene i landet. Den har 60 søyler og over 81 kupler (gambuj) – til tross for at den kalles «Moskeen med seksti kupler». Det er mulig at moskeen opprinnelig ble omtalt som «Moskeen med seksti søyler», og at ordet «amud» (شصت عمؤد ) som betyr søyle på arabisk og persisk, senere ble forvrengt til «gombuj» (গম্বুজ) som betyr kuppel på bengali.
77 av moskeens kupler dekker taket på moskéen, mens de fire siste er plassert i hjørnene på bygget. Moskéen ble grunnlagt av den muslimske helgenen Khan Jahan Ali og den lokale herskeren i Bagerhat i det 15. århundre e.Kr. Bygget er konstruert i murstein og terrakotta. 
Verdensarvstatusen som byen fikk i 1985 har ført til en voldsom strøm av turister.


== Se også ==
Verdensarven


== Eksterne lenker ==
Offisiell UNESCO-side
Side om byen
Johan Thomas Skovgaard

Johan Thomas Skovgaard (født 29. august 1888 i København, død 25. oktober 1977 samme sted) var en dansk maler. Han utførte særlig kirkeutsmykkinger og bokillustrasjoner. Han var sønn av Joakim Skovgaard. 
Etter utdannelse som gartner i tidsrommet 1904–07 fikk Skovgaard tegneundervisning på Teknisk skole i København hos H. Grønvold 1907–08. Fra 1908–11 gikk han på Kunstakademiet i København hos Viggo Johansen og fikk veilledning av Povl Christensen. I 1911 var han medhjelper hos onkelen Niels Skovgaard på Høve frimenighedskirke og ble senere medhjelper hos faren på Viborg domkirke fra 1912, i 1919 på Hvirring kirke og på Lund domkirke 1924 og 1927. 
Johan Thomas Skovgaard har utført utallige kirkeutsmykkinger samt oljemalerier, tegninger, raderinger og bokillustrasjoner. Han var påvirket av faren, men danner samtidig overgang til en halvabstrakt naturalisme. I tillegg til figurkomposisjoner er hans motivkrets landskaper og dyr, spesielt fugler.


== Kirkeutsmykkinger ==


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Johan Thomas Skovgaard på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Konstantin Loktev

Konstantin Borisovitsj Loktev (russisk: Константин Борисович Локтев; født 16. april 1933 i Moskva, død 4. november 1996 i Moskva) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley, 1964 i Innsbruck.
Loktev spilte på Sovjetunionens herrelandslag i ishockey 1957 til 1966.
Han ble olympisk mester 1964 i Innsbruck og han ble verdensmester tre ganger.
Loktev spilte for klubben CSKA Moskva 1955-1967 og ble sovjetisk mester ti ganger. Han spilte 340 kamper og scoret 213 mål for klubben og spilte på samme rekke som Aleksander Almetov og Venjamin Aleksandrov.
Han var trener for Sovjetunionens herrelandslag i ishockey som ble verdensmester i 1975 i Vest-Tyskland og 1977 i Wien.


== OL-medaljer ==
1964  Innsbruck -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1960  Squaw Valley -  Bronse i ishockey  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
1964  Innsbruck -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1965  Tammerfors -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1966  Ljubljana -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1957  Moskva -  Sølv i ishockey  Sovjetunionen
1958  Oslo -  Sølv i ishockey  Sovjetunionen
1959  Praha/Bratislava -  Sølv i ishockey  Sovjetunionen
1960  Squaw Valley -  Bronse i ishockey  Sovjetunionen
1961  Genève/Lausanne -  Bronse i ishockey  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Konstantin Loktev på Internet Movie Database 
(en) Konstantin Loktev – Olympedia 
(en) Konstantin Loktev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Konstantin Loktev – Eurohockey.com 
(en) Konstantin Loktev – Hockeydb.com 
(en) Konstantin Loktev – Eliteprospects.com
Harry Sinden

Harry James Sinden (født 14. september 1932 Kingston i Ontario) canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley.
Sinden vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var målvakt på det canadiske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak USA. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Canada vant fire kamper og tapte en, 1-2 til USA. USA vant alle fem kampene i sluttspillsserien og vant serien med maksimale ti poeng foran Canada med åtte og Sovjetunionen med fem poeng.
Sinden ble verdensmester i ishockey 1958 i Oslo.


== OL-medaljer ==
1960  Squaw Valley -  Sølv i ishockey  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Sinden hos The Movie Database 
(en) Harry Sinden – Olympedia 
(en) Harry Sinden – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Harry Sinden – Canada Sports Hall of Fame 
(en) Harry Sinden – Hockeydb.com 
(en) Harry Sinden – Eliteprospects.com
Kollossus of Makedonia

Kollossus of Makedonia er et musikkalbum fra det norske hvitevarerockebandet Hurra Torpedo.
Albumet er fra bandets turné i republikken Makedonia fra 2006, utgitt på plateselskapet Duplex Records.


== Sporliste ==
«Kolossus of Makedonia» (Aslag Guttormsgaard)
«Toxic» (Cathy Dennis/Christian Karlsson/Pontus Winnberg/Henrik Jonback)
«Øyne» (Aslag Guttormsgaard)
«Stars» (Aslag Guttormsgaard)
«Spencer» (Aslag Guttormsgaard)
«Gi meg en ting å si» (Aslag Guttormsgaard)
«All The Things (S)he Said» (Valery Polienko/Jelena Wladimirowna Kiper/Sergio Galoyan)
«Danse med meg» (Aslag Guttormsgaard)
«Rex Rodney A Horse With No Name (A Square Dance)» (Aslag Guttormsgaard)
«Body» (Aslag Guttormsgaard)
«Håndfast» (Aslag Guttormsgaard)
«Total Eclipse of the Heart» (Jim Steinman)
«Kald» (Aslag Guttormsgaard)
«Arne» (Egil Hegerberg)


== Medvirkende ==


=== Hurra Torpedo ===
Egil Hegerberg - sang, gitar, bass, perkusjon, låtskriver, produsent
Aslag Guttormsgaard - sang, gitar, perkusjon, låtskriver, produsent
Kristopher Schau - sang, perkusjon, produsent


=== Øvrige ===
Ole Petter Andreassen - produsent, tekniker, miksing
Andreas Berczelly - produsent, tekniker, miksing
Espen Berg - mastering
L-P Lorentz - fotograf
Christian Bloom - coverdesign


== Eksterne lenker ==
http://www.duplexrecords.no/band/hurra-torpedo/utgivelser/kollossus-of-makedonia/
https://www.discogs.com/Hurra-Torpedo-Kolossus-Of-Makedonia/release/748048
Tumling

Tumling er en liten bolle til å drikke brennevin av. Tumlinger kan være laget av metall eller glass, gjerne sølv, og de er som oftest halvkuleformet. Opprinnelig hadde tumlingen en fortykning i bunnen slik at den reiste seg opp selv om den ble satt på skrå. Men de fleste bevarte tumlinger har en liten plan bunn. Betegnelsen tumling har trolig sammenheng med verbet tûmelen som på mellomnedertysk kan bety å rave eller vakle. Tumlinger rommer gjerne mellom 0.05 og 0,15 liter.
Betegnelsen tumling er også brukt om små boller eller skåler av tre som er beregnet til å drikke brennevin av. De har samme form som ølboller, og det er bare størrelsen som skiller dem.


== Litteratur ==
Gjærder, Per (1975): Norsk drikkekar av tre. Bergen – Oslo – Tromsø
Nomenklatur for drikkestell Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for drikkestell, med tegninger av Torill Sand. Oslo


== Eksterne lenker ==
Tumlinger i DigitaltMuseum
Drammeglass

Et drammeglass er et lite drikkeglass, beregnet til å inneholde en brennevinsdram. De fleste drammeglass har stett, men det forekommer også drammeglass med form som små beger eller tønner.
Størrelsen på en dram har variert gjennom årene, og fra land til land, og glassene tilsvarende. Eldre drammeglass rommer gjerne fra  ca. 3 til 6 cl. Standardmål for en dram i Norge er i dag 2 cl. Drammeglass finnes også til doble drammer – og som 5 cl. Glass som er større enn det, er oftest beregnet på likører eller finere hetviner, selv om unntak finnes.
Formen på et drammeglass kan variere. Enkelte ganger er det et designspørsmål – andre ganger mener ekspertisen at der er grunner for en spesiell fasong. Kjent i så måte er diskusjonen om hva glass som bør brukes til brun akevitt. Cognac er utenom, siden alle serveringsforslag går ut på store glass uansett mengde innhold.
Om drammeglass med bolleform brukes betegnelsen tumling.


== Litteratur ==
Berg, Jens W. (1996): Hadelandsglass 1900-1950. Oslo. ISBN 82-7003-159-3
Polak, Ada (1974): Gamle vinglass. Oslo. ISBN 82-7003-005-8
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for drikkestell, med tegninger av Torill Sand. Oslo


== Eksterne lenker ==
Se drammeglass i DigitaltMuseum
Firuz Kutal

Firuz Kutal (født 1957 i Tyrkia) er en norsk illustratør og grafisk designer. Kutal har illustrert en rekke lærebøker og levert tegninger til Ny Tid og Aftenposten. Kutal har vært AmnestyMagasinets faste tegner i Norge.
Kutal ble i 2009 tildelt utmerkelsen «Citation for Excellence» av journalistforeningen United Nations Correspondents Association for en illustrasjon av slitne, men håpefulle fredsduer. Tegningen ble laget for AmnestyMagasinet.
I 2006 vakte Kutal oppsikt da han deltok i den iranske avisen Hamshahris konkurranse om å lage den beste karikaturen om holocaust.Han fikk utdelt første pris på video-delen av Fax For Feace and Tolerance i 2011.Han fikk «Honorable mention award» fra Toons Mag internasjonale «Freedom of Expression»-konkurransen i 2017.Kutal er medlem av Toons Mag, Cartoonist Club, Cartooning for Peace (Dessins pour la Paix), Cartoon Galery EU, Norsk FECO (The federation of cartoonist organizations).
Han tegner fast i VårtOslo.


== Referanser ==
Duplex Records

Duplex Records er et lite norsk plateselskap med artister omkring performermiljøet i Gartnerlosjen som utøver innenfor de fleste sjangre mellom humor og hardrock. Navnet ble første gang brukt i 1986 av Kristopher Schau og Egil Hegerberg og deres klassekamerater i det som etter hvert ble det første Gartnerlosjen. Siden 1997 har selskapet blitt drevet av Egil Hegerberg, Lars Lønning og Aslag Guttormsgaard.
I 2011 hadde plateselskapet sitt 25-årsjubileum, noe som ble markert med en egen omreisende festival, der Gartnerlosjen, Black Debbath, Hurra Torpedo og Bare Egil Band sto i spissen for underholdningen.


== Liste over artister ==
Listen er ikke komplett

Hvitevarerockerne i Hurra Torpedo med komiker og rocker Kristopher Schau (kjent fra bl.a. Team Antonsen og XLTV på NRK) på perkusjon (hvitevarer)
Debattantene og humoristene i rockebandet Black Debbath som består av Bare Egil (Egil Hegerberg) (bass, vokal), Lars Lønning (gitar, vokal), Aslag Guttormsgaard (gitar, vokal) og Ole Petter Andreassen (trommer)
Bare Egil Band (solo-opplegg med Egil Hegerberg)
Ikke Bare Bare Egil Band Band som består av Bare Egil (Egil Hegerberg) på gitar og vokal, kompet av «Blom» Øyvind Blomstrøm på gitar, «Dancko» Håvard Takle Ohr på trommer, «Doctor Dean» Tommy Reite på bass og Brynjar Takle Ohr på gitar)
The Cumshots som består av «El Doom» Ole Petter Andreassen på gitar, «Max Cargo» Kristopher Schau på vokal, «Tommy Dean» Tommy Reite på bass, «Chris Bartender» Christian Svendsen på trommer og «Fredde Tennesse» Fredrik Gretland på gitar.
Gartnerlosjen, Kristopher Schau, Lars Lønning, Egil Hegerberg
Aasen (tolkninger av Ivar Aasens tekster).
Datsun.
L.Y.D.
Thulsa Doom
D.D.R.
De Sørgelige Restene
Maroder


== Andre artister ==
Aslag, Aslagitar, Aslag & Jan, Bare Egils Coverband, Biffbaronen, Black Zappa Mother, Den Bohemske Ambassade, Caliban Allstars, Caliban Sessions, Cowboy-Per, De Sørgelige Restene av Gartnerlosjen, Diverse Artister, The Dogs, En Omdreining, Den Erotiske Picnic, Flames, Flasketuten Peker På, Glansen, Grossist Sløse, Hektor Hake, The Hillstone Halos, Halva F*ttan og F*ttpojk, Honduras, Iron Metal Hat, Jonathans, Jorun Lønning, K.Lund, Klima, Kvegpels, Kulfuldrivjøn, Kåper gjete, Lars og Egils Rythm'n, Las Vegas 14, Lille Pepre Benklærs Camp9ngbag, Madam Psjit, Majorstu, MarOder, Misjonærene, Mongo Ninja, Norge, Norwegian Fart Compilation, Nøyleknebe, O-Men, Paven, Pitbull Party, Pokerlaget, Redrum, Reidar Roses Orkester, Silver Lining, Sin Egen Onkel, Sinsen, Stjerten, The Terrifieds, Trommern, Vibe, Vom, Warship, X-tra Lars.For barn har de laget Bare Egils og Aslags barneshow, også med turné med Rikskonsertene som en del av prosjektet Den kulturelle skolesekken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Duplex Records
Pierre-Jean Robiquet

Pierre-Jean Robiquet (født 13. januar 1780 i Rennes i Frankrike, død 29. april 1840 i Paris) var en fransk kjemiker.
Robiquet var først marineoffiser og ble så professor ved École de pharmacie i Paris. Der gjorde han en rekke betydelige oppdagelser (noen alene, andre sammen med andre) ved det at han avdekket den kjemiske strukturen til blant annet asparagin (1805), cantharidin (1810), opium-alkaloidet narcotin (1817), koffein (1821), alizarin og purpurin (1826), orcin (1829), amygdalin (1830) og kodein (1834).


== Hovedverker ==
1826 : De l'emploi du bicarbonate de soude dans le traitement médical des calculs urinaires
1830 : Nouvelles expériences sur les amandes amères et sur l'huile volatile qu'elles fournissent
1831 : Nouvelles expériences sur la sentence de moutarde
1832 : Notice historique sur André Laugier (survie d'une autre notice sur Auguste-Arthur Plisson)


== Referanser ==
Eggeglass

Eggeglass er vanligst som små glassformede husgeråd til å sette kokt egg i, for at de ikke skal rulle vekk – og holde seg med åpningen opp mens en spiser innholdet. 
Utforming av eggeglass er preget av variasjon, fra den forsølvede varianten som likner en forminsket pokal eller stettglass, og til designede varianter i stil med frokostserviset. På hoteller og kafeer med frokostservering brukes helst engangsutstyr i plast, inklusive skjeer, siden bestikk og servisedeler med eggeplommesøl er vanskelig å vaske opp.


== Eksterne lenker ==
(en) Egg cups – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Duplex

Duplex (dobbel) kan sikte til:

Duplex Records, plateselskap
Ferritt-austenittisk rustfritt stål
Dupleks (kommunikasjonsteknologi)
Duplex (trykk)
Duplexretikkel, et svært populært trådkors for kikkersikter
Duplex (film), en film fra 2003 med Ben Stiller og Drew Barrymore
Pat Roach

Francis Patrick «Pat» Roach (født 19. mai 1937 i Birmingham, død 17. juli 2004 i Worcestershire) var en engelsk bryter og skuespiller.


== Karriere ==
Før Roach begynte som skuespiller var han en kjent bryter. Han fortsatte som bryter også etter at skuespillerkarrieren tok av, under navnet «Bomber» Roach, og han holdt både den britiske og europeiske tungvektstittelen.
Han spilte sin første rolle i 1971, som dørvakt i A Clockwork Orange, og spilte senere en bråkmaker kalt Toole i Barry Lyndon (1975).
Roach oppnådde betydelig suksess i muskuløse støtteroller, blant annet som Hefaistos i Clash of the Titans (1981), og en banditt-krigsherre i Red Sonja (1985). Mest kjent er kanskje hans rolle som General Kael i Willow (1988), og som keltisk høvding i Robin Hood - tyvenes prins (1991).
I Indiana Jones-serien dukket Roach i flere roller. I Jakten på den forsvunne skatten (1981), spilte Roach en sherpa som slåss med Jones i en bar i Nepal, og en stor tysk mekaniker som blir drept av en propell på flystripa i Egypt, og han fikk dermed den sjeldne ære å bli drept to ganger i samme film. I Indiana Jones og de fordømtes tempel (1984), spilte Roach en grusom tilsynsmann. I Indiana Jones og det siste korstog (1989) hadde han bare en kort rolle som en Gestapo-offiser.
Roach er best kjent for britisk publikum fra komedie-dramaet Auf Wiedersehen, Pet, som Brian «Bomber» Busbridge, en murer som kom med i rollebesetningen i Düsseldorf, og var aktiv i alle fire seriene, men som døde før den endelige spesialepisoden ble avsluttet.


== Dødsfall ==
Roach døde i juli 2004 etter en lang kamp mot spiserørskreft. Han er gravlagt på Bromsgrove-kirkegården i Worcestershire.


== Filmografi (utvalg) ==
A Clockwork Orange (1971)
Barry Lyndon (1975)
Clash of the Titans (1981)
Jakten på den forsvunne skatten (1981)
Never Say Never Again (1983)
Conan ødeleggeren (1984)
Indiana Jones og de fordømtes tempel (1984)
Red Sonja (1985)
Willow (1988)
Indiana Jones og det siste korstog (1989)
Robin Hood - tyvenes prins (1991)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pat Roach på Internet Movie Database 
(sv) Pat Roach i Svensk Filmdatabas 
(da) Pat Roach på Filmdatabasen 
(da) Pat Roach på Scope 
(fr) Pat Roach på Allociné 
(en) Pat Roach på AllMovie 
(en) Pat Roach hos The Movie Database 
Pat Roach på Find A Grave
Stivaliidae

Stivaliidae er en gruppe (familie) som hører til ordenen lopper (Siphonaptera). Som andre lopper er de parasitter som lever i bolene eller reirene til varmblodige dyr. Lopper regnes til de vingede insektene til tross for at alle artene er helt vingeløse.


== Utseende ==


== Liv og utvikling ==
Loppene i denne familien synes å være knyttet til gnagere, selv om de også har vært funnet på spissmus. Noen arter har spesielle tilpasninger til å leve på piggete vertsdyr.


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i Australia, Afrika og i Sørøst-Asia. De fleste artene lever på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Klassifikasjonen følger [1]. Ofte blir Stivaliidae regnet som en undergruppe av Pygiopsyllidae.

Ekte insekter (Ectognatha)
Vingede insekter
Holometabole insekter
Mecopteriformia
Antliophora
Ordenen lopper, Siphonaptera
Underordenen Pygiopsyllomorpha
Overfamilien Pygiopsylloidea
Familien Stivaliidae
Slekten Afristivalius Traub, 1980 – 14 arter
Slekten Astivalius Smit, 1953 – én art
Slekten Aviostivalius Traub, 1980 – 3 arter
Slekten Ernestinia Smit, 1953 – én art
Slekten Farhangia Traub, 1980 – 2 arter
Slekten Gryphopsylla Traub, 1957 – 3 arter
Slekten Idiochaetis Jordan, 1937 – én art
Slekten Lentistivalius Traub, 1972 – 8 arter
Slekten Medwayella Traub, 1972 – 14 arter
Slekten Metastivalius Holland, 1969 – 10 arter
Slekten Muesebeckella Traub, 1969 – 2 arter
Slekten Nestivalius Traub, 1980 – én art
Slekten Obtusifrontia Holland, 1969 – 3 arter
Slekten Orthopsylloides Holland, 1969 – 3 arter
Slekten Papuapsylla Holland, 1969 – 19 arter
Slekten Parastivalius Holland, 1969 – 5 arter
Slekten Smitella Traub, 1968 – én art
Slekten Stivalius Jordan & Rothschild, 1922 – 5 arter
Slekten Striopsylla Holland, 1969 – 3 arter
Slekten Tiflovia Traub, 1977 – 2 arter
Slekten Traubia Smit, 1953 – 4 arter
Slekten Zyx Smit, 1953 – én art


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Pygiopsyllidae
Klassifikasjon av familien, med liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Stivaliidae i Encyclopedia of Life 
(en) Stivaliidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stivaliidae hos NCBI 
(en) Kategori:Stivaliidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stivaliidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Lopper, (Siphonaptera) engelskspråklig, med bilder.
Norsk Entomologisk forening For den som er insektinterresert.