jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pol Roger

Pol Roger er en anerkjent produsent av champagne. Selskapet holder til i byen Épernay i distriktet Champagne-Ardenne i Frankrike og ble grunnlagt i 1849 av vinhandleren Pol Roger. Bedriften er i privat eie av familien, noe som er uvanlig blant Grande Marques. Familien eier 87 hektar vinmarker i Montagne de Reims, Vallée de Ia Marme, Vallée d’Epernay og i Côte des Blancs. Dette dekker rundt 45% av deres behov, og resten kjøpes inn fra andre gårder på kontraktbasis. Total årsproduksjon er på omtrent 1,4 million flasker. Kjellerne hvor vinen modnes er drevet i kalkfjell. De går over tre etasjer og er inntil 7 km under gatene i Épernay. De regnes blant de kaldeste og dypeste kjellerne i regionen. På grunn av kulden modnes vinen langsomt, noe som sies å heve smaken.


== Cuvée Sir Winston Churchill ==
Pol Roger var Winston Churchills favorittchampagne. I 1984 ble Pol Roger P.R. Reserve Speciale erstattet av Cuvée Sir Winston Churchill som Pol Rogers mest utsøkte vin.


== Sortiment ==
Selskapet produserer disse vinsortene:

Brut Réserve
Pure
Rich
Brut Vintage
Blanc de Blancs Vintage
Rosé Vintage
Cuvée Sir Winston Churchill


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pol Roger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Wardwines: Pol Roger – Champagne Pure Brut Nature
Firblading

Firblading eller firblad (engelsk og fransk: quatrefoil) er en stilisert grafisk figur som brukes i våpenskjold. En firblading ligner en heraldisk rose, men har bare fire kronblad i stedet for fem eller seks. Det forekommer at en firblading har en stilk med blad.
Figuren kan også ha fem eller seks blad, slik at den da kalles femblad eller seksblad. Men da er avbildninger av figuren som oftest vanskelig å skille fra en vanlig heraldisk rose.
Firblad ses fra middelalderen til idag i de fleste land som har europeisk heraldikk. Figuren finnes i både offentlige og private våpen.
Det er firblad med og uten stilk i noen norske personsegl fra 1300-tallet (Norske Sigiller nr 227 og 385). I det norske slektsvåpenet Midelfart fra 1700-tallet, er det firblad på stilker.
Det finnes en lignende figur i ornamentikk, arkitektur, grafikk m.m., som er formet bare som fire halvsirkler stilt inn til hverandre i en sirkel og med åpningene innover. Denne figuren kalles ofte firpass. På engelsk brukes Quatrefoil om både firblad og firpass.


== Litteratur ==
H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: Norske Sigiller fra Middelalderen, Oslo 1899-1950
le Baron Stalins: Vocabulaire-Atlas Héraldique en six Langues: Francais-English-Deutsch-Español-Italiano-Nederlandsch, Paris 1952
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag 1976)
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Hans Cappelen og Knut Johannessen : Norske kommunevåpen, Oslo 1987 med tilleggshefte 1988
Jan Raneke (redaktør): Nordisk heraldisk terminologi, Lund 1987 (med heraldiske faguttrykk på bokmål og nynorsk)
Liste over forkortelser for ordener og utmerkelser

Liste over forkortelser for ordener og utmerkelser omfatter forkortelser for norske og utenlandske ordener, medaljer og andre utmerkelser, slik disse er benyttet i norsk sammenheng.
Listen er delt i to. Første del omfatter forkortelser for ordensgrader og ordensklasser med forklaring på hva disse viser til. Andre del omfatter forkortelser for ordener, medaljer og andre utmerkelser med tilhørende navn eller forklaring, samt angivelse av hvilket land utmerkelsen stammer fra. De fleste av disse er offisielle, statlige utmerkelser, men en del halvoffisielle eller private utmerkelser forekommer også, da i særdeleshet utmerkelser tildelt av Røde Kors i forskjellige land. 
Listen omfatter forkortelser på norsk, slik de forekommer i forskjellige utgaver av Norges statskalender og Hvem er Hvem?, samt boken Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947 (utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Oslo: Grøndahl & Søns Forlag, 1947). Samme utmerkelse kan være forkortet på flere måter i de ulike kildene og kan derfor være oppført mer enn en gang. 
Listen tar ikke opp utenlandske forkortelser som benyttes i tilknytning til ordensinnehaveres navn, da det ikke er vanlig å benytte slike på norsk.


== Forkortelser for ordensgrader og ordensklasser ==


== Forkortelser for ordener, medaljer og andre utmerkelser ==


== Kilder ==
Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847–1947, utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Oslo: Grøndahl & Søns Forlag, 1947, s 13–14
Norges statskalender for året 1919, efter offentlig foranstaltning redigeret af B. Rolsted, Kristiania: forlagt av H. Aschehoug & Co. (W. Nygaard), 1919, s. 6–9
Steenstrup, Bjørn: Hvem er Hvem? 1979, Oslo: Kunnskapsforlaget, 1979, s. vii–xi
Magni Garðalíð

Magni Pauli Garðalíð er en færøysk næringsdrivende og lokalpolitiker. Han var borgermester i Húsa kommuna 2005–2008 og 2013–2016. Kommunen ble deretter slått sammen med Klaksvíkar kommuna. Ved kommunevalget i 2016 stilte han på Sjálvstýris liste i Klaksvík, og ble varamedlem av det nye kommunestyret.Magni Garðalíð har bakgrunn fra skipsfarten, blant annet som tekniker og kokk. Han har siden vært næringsdrivende på Húsar på Kalsoy innen blant annet catering og fisketurisme.


== Referanser ==
Tommy Robredo

Tommy Robredo (født 1. mai 1982 i Girona, Spania) er en spansk høyrehendt profesjonell tennisspiller.


== Tenniskarrieren ==
Robredo var i august 2006 ranket som nr. fem i verden, hvilket er hans høyeste ranking hittil. Han er grusspesialist og ni av de ti ATP-titlene han har vunnet til og med sesongen 2012 har gått på grus.
I Grand Slam-turneringer har han ved fem anledninger nådd kvartfinale (Australian Open 2007 og French Open 2003, 2005, 2007 og 2009).


== ATP-titler (10) ==


=== Singelfinalist (7) ===


== Referanser ==


== Kilder ==
ATP, spelarprofil


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tommy Robredo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Tommy Robredo – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tommy Robredo – Olympedia 
(en) Tommy Robredo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tommy Robredo – ATP-touren 
(en) Tommy Robredo – ITF Tennis 
(en) Tommy Robredo – Davis-cupen 
(es) Tommy Robredo – as.com
Artur London

Artur London (født 1. februar 1915, død 8. november 1986) var en tsjekkoslovakisk kommunistisk politiker og tiltalt i Slánský-prosessen. Han var født i Ostrava, Østerrike-Ungarn, i en jødisk familie.
I 1937 drog London til Spania den han slåss i borgerkrigen som medlem av De internasjonale brigadene. Han drog til Frankrike etter republikanernes nederlag der han ble under den annen verdenskrig ble arrestert og sendt til Mauthausen-Gusen konsentrasjonsleir.
Etter krigen bodde han en stund i Sveits før han med familien flyttet til Praha, der han ble en ledende figur i det regjerende kommunistpartiet. Han ble viseutenriksminister i 1948. I 1951 ble han arrestert og tiltalt i den såkalte Slánský-prosessen. Han ble beskyldt for å være sionist, trotskist og titoist og ble dømt til livsvarig fengsel.
Han ble løslatt i 1955 og rehabilitert i 1963. Han flyttet til Frankrike, der han sammen med sin kone skrev boken L'Aveu («Tilståelsen») om hvordan han hadde opplevd Slánský-prosessen. Siden de hovedtiltalte i prosessen hadde vært Londons overordnede, gjorde boken ham kjent. Boken ble senere grunnlag for filmen L'Aveu, regissert av Costa-Gavras og med Yves Montand og Simone Signoret i hovedrollene.
Hans kone, Lise, forteller om hendelsene i dokumentaren A trial in Prague, regissert av Zuzana Justman (2002, 83 min.)
Han døde i Paris, Frankrike.


== Medier ==
London, Artur (1971). Confession. USA: Ballantine Books. ISBN 0345221702. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju (på fransk) om hans liv med Lise London (Lise Ricol), hans kone
Karl Ernst von Baer

Karl Ernst von Baer (født 17. februarjul./ 28. februar 1792greg. i Gut Piep, Estland, død 16. novemberjul./ 28. november 1876greg. i Dorpat) var en russisk (baltisk-tysk) zoolog. Baer regnes ofte som embryologiens far.
Baer ble i 1810 student i Dorpat og, etter å ha arbeidet i Wien, Würzburg, Berlin og Königsberg, professor i naturhistorie ved universitetet i sistnevnte by i 1822. I 1834 flyttet han til St. Petersburg som medlem av vitenskapsakademiet der, men dro senere tilbake til Dorpat.
I teksten Epistola de ovi mammalium et hominis genesi (1827, «Om pattedyrs- og menneskeeggets opprinnelse») viste han at pattedyrs egg finnes i eggstokkenes follikler, en oppdagelse som anses som grunnlaget for den embryologien. I  Über Entwickelungsgeschichte der Thiere (1-2, 1828-37) fremførte han et nytt syn på dyrenes utviklingshistorie, og han tok her delvis avstand fra Georges Cuviers syn. Også innenfor antropologiens felt etterlot han seg atskillige meget viktige bidrag.
Han ble medlem av det svenske Vetenskapsakademien i 1850 og ble tildelt Copleymedaljen i 1867.


== Referanser ==
Tromsbuss

Tromsbuss AS var et rutebilselskap i Tromsø med rutetrafikk i kommunene Tromsø, Karlsøy og deler av Balsfjord, i tillegg til at de drev Flybussen i Tromsø. 
Bussrutene i Tromsø ble opprinnelig drevet av Tromsø Ferjer under navnet Tromsøya Bussruter. I 1959 ble bussrutene skilt ut som egen selskap under navnet Tromsøya og Omegn Bussruter AS, til daglig omtalt som Tromsbuss. Seinere ble Tromsbuss AS valgt som navn på selskapet. Tromsø gikk ved stiftelsen inn med 100.000 kroner i aksjekapitel mens Karlsøy kommune og TFDS gikk inn med 25.000 kroner hver. 
Rutebilstatistikken fra 1978 forteller litt om omfanget av selskapets virksomhet: Antall heltidsansatte var 197. Vognparken bestod samme år av 119 busser, 7 lastebiler, 7 kombinertbusser, 4 tilhengere og 3 andre vogner.
Det var et omfattende rutenett, og det ble skilt mellom byruter (Tromsø by og nærmeste omland) og distriktsruter, som gjerne hadde en til to timers kjøretid fra Tromsø sentrum.
TFDS kjøpte opp aksjeposter i Tromsbuss, og i desember 2004 hadde TFDS sikret seg ca. 90 prosent av aksjene. På dette tidspunktet omfattet virksomheten i Tromsbuss 254 årsverk.
Selskapet ble et heleid datterselskap av TIRB, som videre hadde Hurtigruten som majoritetsaksjonær. 1. september 2008 ble selskapet sammen med Ofotens Bilruter og TIRB Rutene slått sammen til Cominor.


== Referanser ==
Grimsta IP

Grimsta Idrottsplats er et idrettsanlegg for blant annet fotball i bydelen Vällingby i Stockholm. 
Arenaen er hjemmebane for IF Brommapojkarna. Publikumskapasiteten er 8 000 tilskuere, mens publikumsrekorden ble satt den 19. april 2009 da 6 255 tilskuere så derbykampen mellom Brommapojkarna og AIK. Rett før seriestart i 2007 ble Grimsta IP pusset opp, i anledning Brommapojkarnas opprykk til Allsvenskan. Arenaen fikk bedre belysning, videoovervåkning og toaletter.
Brommapojkarna planlegger et nytt stadion, siden Grimsta IP ikke holder alle kravene til Allsvenskan.
Vestli

Vestli er et boligstrøk i Bydel Stovner i Oslo. Det ligger helt nordøst i byen, like ved Skillebekk og Gjelleråsen i Nittedal, Akershus.
Navnet på stedet kommer fra en plass under Tokerud gård. Denne er ikke bevart. Vestli ble bygget ut som drabantby fra 1967. Vestli skole kom i 1973, og Vestli stasjon på Grorudbanen i 1975.
Vestli er en delbydel i Stovner Bydel.
Vestli er kjent for Vestli Idrettslag, der Vestli IL Håndball spiller i øverste divisjon på herresiden. På Vestli finnes også pizzakiosken Vestlibua.
I delbydelen er Vestli t-banestasjon og et torg rett utenfor stasjonen. Her finnes det flere butikker, inkludert en Coop Extra Vestli huser også Vestli Skole, og Vestli Grendeskole, med 5-10 minutter gange. Vestli Skole er blitt en ny skole skal bygges på nåværende tomt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Vestli». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 614. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oppdag Groruddalen
Ullernåsen

Ullernåsen, eller Ullertoppen, er et høydedrag og et boligstrøk i Bydel Ullern i Oslo. Strøket, som også omtales som Øvre Ullern, befinner seg i det såkalte «beste vest», og grenser til Røa i nord, Lysakerelva i vest, Øraker i sørvest, Ullern i sør, og Montebello i øst (med det trange dalsøkket Mærradalen som grense).
Høydedraget er på 201 meter over havet. Rett nord for topp-platået går grensen til bydel Vestre Aker.
Området ble utparsellert fra eiendommen Øvre Ullern i 1929, mens de nederste eiendommene ble utskilt fra eiendommen Øraker året før. Den eldste bebyggelsen består av villaer, men etter andre verdenskrig har Ullernåsen også fått noe blokkbebyggelse, blant annet fire større punktblokker.
Ullernåsen T-banestasjon og Åsjordet stasjon – som også ligger i strøket – på Kolsåsbanen åpnet i 1942.


== Roder og navn ==
Fire roder / grunnkretser ligger i strøket (innbyggertall pr 1.1.2009):

Rolighet. 1522 innbyggere. Litt vest og nordvest for selve topp-platået.
Ullerntoppen. 1142 innbyggere.
Ullernåsen. 804 innbyggere.
Åsjordet. 1478 innbyggere. Sørvest for toppen, mot Øraker.
Totalt: 4946 innbyggereUllernkollen er navnet på en vei litt sør for toppen.
Hans Rustad

Hans Rustad (født 13. desember 1950) er en norsk journalist, forlegger og foredragsholder. Han er mest kjent som grunnlegger og redaktør av nettsiden Document.no.


== Bakgrunn ==
Hans Rustad har politisk bakgrunn som medlem i Sosialistisk Ungdomsforbund og Arbeidernes kommunistparti, men kom senere til å bryte med sitt tidligere radikale kommunistiske ståsted. Han arbeidet som redaksjonsassistent i VG og journalist i Morgenbladet og NTB til han gikk av med førtidspensjon i 2003.I 1985 leverte Rustad sin hovedfagsoppgave i historie ved Universitetet i Oslo om utførelsen av og responsen på Holocaust, hvilket han fortsatt skriver essays og holder foredrag om.I 1990 startet Hans Rustad opp sitt eget forlag, Document forlag, og han driver fortsatt som forlegger. Utover 1990-årene investerte Rustad gjennom forlaget i oversettelser av bøker om Holocaustminnet, deriblant Walter Laqueur, Primo Levi og Jean Améry.Etter at han tok sluttpakke i NTB i 2003 startet han sin egen nettside: Document.no sammen med journalisten Olav Anders Øvrebø.


== Document forlag og Document.no ==
Med Document forlag utgav Hans Rustad i 1990-årene flere bøker relatert til Holocaust, hvorav de mest kjente er Hvis dette er et menneske og Det ufattelige var sant, men også poesi og romaner. Siden 2000 har Document forlag utgitt flere bøker innen politisk filosofi, som Christopher Caldwells Betraktninger over revolusjonen i Europaog Alain Finkielkrauts Den ulykkelige identiteten.Erik Egerbergs oversettelse fra russisk til norsk av Mesteren og Margarita har gått i nye opplag og er Document forlags største kommersielle suksess. Ellers må forlagsvirksomheten stort sett regnes som idealistisk.Rustad er i dag redaktør for Document.no, en nettavis for innland, utland og kommentarstoff, som hadde 275 000 månedlige lesere i 2016. Ifølge Rustad selv handler det om å skape et «korrektiv» i det norske medielandskapet mot et venstrehegemoni som har alliert seg med illiberale krefter. I 2015 utga Rustad en bok av den høyreekstreme bloggeren Fjordman.


== Referanser ==
Medvezjiøyene

Medvezjiøyene eller Bjørnøyene (russisk Медвежьи острова; Medvezji ostrova) er ei øygruppe i Østsibirhavet i republikken Sakha i Russland. De er dekket av tundravegetsajon og har ingen bosetning. Øyene ligger om lag 100 km nord for munningen av elva Kolymaelva. Kysten av Sibir ligger 35 km sørvest for den største øya, som er 15 km lang. Øyene ligger på omkring 70° 51' N og 161° 32’ E.
Havet omkring Medvezjiøyane er isdekket om vinteren og klimaet er hardt. Selv om sommeren er det pakkis rundt øyene, men på denne tiden blir det drevet kommersielt fiske her.
Den 3. september 1878 noterte Adolf Erik Nordenskiöld at han seilte nær Bjørnøyane med Polarskuta «Vega» da Nordøstpassasjen ble gjennomseilet for første gang i historien. 
Øyene må ikke forveksles med den norske Bjørnøya som ligger mellom Norge og Svalbard. Det finnes også to andre mindre russiske øye som kalles Ostrova Medvezji i Karahavet utenfor Dikson og utenfor  sørenden Novaja Semlja. Bortsett fra disse er det flere småøyer i Kvitsjøen, Austersjøen og i elver og innsjøer forskjellige steder i Russland som heter Ostrov Medvezji.
Rustad skole (Oslo)

Rustad skole er en barneskole på Rustad i Bydel Østensjø i Oslo. Hit sogner barn fra boligstrøkene Rustad, Bogerud og Skullerud.
Skolen ble innviet i 1967. Skolebygningen er tegnet av arkitektene Paul Cappelen og Torbjørn Rodahl. Rustad skoles musikkorps ble stiftet i 1968.
Rustad skole ligger nær Østensjøvannet og Østmarka, og har skolehage, kunstgressbane og svømmehall.


== Rektorer ==
2022-: Heidi Kase (fung.)
2020-2022: Linda Kristin Eek Stranden (fra Glommasvingen skole)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rustad skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
«Rustad skole (Oslo)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Det latinske patriarkatet Jerusalem

Den latinske patriarkatet Jerusalem er et av den romersk-katolske kirkens seks gjenværende patriarkater med latinsk ritus. Patriarken har sitt sete i Jerusalem og er ansvarlig for alle latinsk-rituelle katolikker i Israel, Jordan, Kypros og Palestina. Gravkirken betraktes offisielt som patriarkatets katedral.
Den latinske patriark av Jerusalem har – i motsetning til de orientalsk-katolske patriarkene – ikke noen kirkelig jurisdiksjon over en egen særkirke. Han regnes derfor til de «små» patriarkene, som i den katolske kirkens hierarki har lavere æresrang enn både paven og de orientalsk-katolske «store» patriarkene og storerkebiskopene. Fordi det latinske patriarkatet Jerusalem har ansvaret for flere land i sin helhet, har det likevel en viss særrolle. De andre latinske patriarkatene (unntatt Roma) er enten rent titulære (Vest- og Østindia) eller fungerer i praksis som metropolitanerkebispedømmer (Lisboa og Venezia). Blant de små patriarkatene har Jerusalem derfor høyest æresrang. Denne rangen skyldes nok også Jerusalems betydning for kristendommen.
Ved siden av den romersk-katolske kirke brukes tittelen patriark av Jerusalem også i den armensk-apostoliske, den gresk-ortodokse og den melkittisk-katolske kirke.


== Historie ==
Jerusalem var ett av oldkirkens fem patriarkater, men hørte etter det store skisma til den ortodokse kirkens sfære. I løpet av korstogene opprettet korsridderne i 1099 kongeriket Jerusalem, fordrev den gresk-ortodokse patriarken fra Jerusalem og innsatte Arnulf av Chocques som hans latinske etterfølger. Den andre latinske patriarken, Dagobert av Pisa, mislyktes i sine forsøk på å bli kongerikets verdslige overhode, men han etablerte et stort kirkelig hierarki som bestod av selve patriarkatet, fire underordnete erkebispedømmer (Caesarea, Nazaret, Petra og Tyr) med tallrike suffraganer, og patriarkatets egne suffraganer (bispedømmene Betlehem, Gaza, Hebron og Lydda-Ramla samt eksempte abbedier på Oljeberget, Tempelhøyden og Zionhøyden).
Med Saladins erobring av Jerusalem i 1187 mistet patriarken nesten all innflytelse og flyttet sitt sete til festningen Akko. Da også denne ble erobret av mamelukkene i 1291, måtte patriarken forlate Det hellige land og flyktet til Kypros. 1374 anerkjente pave Gregor XI tingenes tilstand og degraderte patriarkatet til et titulært patriarkat. Kirken St. Laurentius utenfor murene i Roma ble Jerusalems patriarkalbasilika.
Det osmanske rike ga i 1847 sin tillatelse til gjenopprettelsen av patriarkatet. Siden den gang har patriarken igjen hatt sin reelle residens i Jerusalem.


== Ridderordenen av den hellige grav i Jerusalem ==
Pave Pius IX samlet i 1847 året formelt ridderne av den hellige grav organisatorisk og la dem under autoriteten til Den latinske patriark av Jerusalem og med Jerusalemskorset som felles tegn.


== Se også ==
Liste over latinske patriarker av Jerusalem


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Latin Patriarchate of Jerusalem, eget nettsted
List of Latin Patriarchs of Jerusalem ved Giga-Catholic Information
Catholic Hierarchy
Homily of John Paul II in the church of the Holy Sepulchre
Rustad gård

Rustad er en gård i Bydel Østensjø i Oslo. Den har gitt navn til boligområdet Rustad og mye annet i nærmiljøet, som blant annet gatene Rustadsaga og Rustadgrenda, idrettsanlegget Rustadsletta, Rustad Idrettslag og Rustad skole. Gården ligger omtrent midt i mellom Bogerud og Skullerud T-baneholdeplasser, ikke langt fra Skullerud skole. Navnet kommer fra gammelnorsk Rustadr, sammensatt av raud (rydning) og stadr (sted).
Eiendommene tilhørende Rustad gård er langt større enn for de andre gårdene i denne delen av byen, da praktisk talt all skog rundt Nøklevann og Lutvann tilhører Rustad. Dette var av praktiske årsaker, og kommer fra den tiden Nøklevann var drikkevann for Oslo øst, da det var praktisk at kommunen samlet all skog i én eiendom.
Som de fleste andre gårder i bydelen er Rustad en gammel gård, selv om man ikke vet helt sikkert når den ble ryddet. Den var i kirkens eie i middelalderen, men ble overtatt av kongen etter reformasjonen. Etter at gården den neste tiden ble drevet av lokale forpaktere ble den kjøpt av Laurits Rustad i 1663. 
Fra postvesenet ble opprettet på midten av 1600-tallet var Rustad en såkalt postgård, med ansvar for å kjøre post fra Kristiania til Prinsdal. På denne tiden hørte ødegårdene Jørgensrud og Bremserud til Rustad, og oppsitterne her måtte også hjelpe til. 
I 1750 kom Rustad i den rike Kristianiaborgeren Peder Cudrios eie. Cudrio eide også mange andre gårder i Aker, men etter at han døde i 1765 overtok enken Karen Hofgaard forretningen. Hofgaard sies å ha vært en dyktig forretningskvinne, og tjente en formue på trelasthandel. Hun var blant annet ansvarlig for opprettelsen av plankeveien gjennom Østmarka fra Enebakk til Kristiania.
I 1867 ble Thomas J. Heftye eier av Rustad og plassene tilhørende gården. Stabburet ved Rustad har derfor «T.J.H» skrevet inn i vindfløyen, og regnes av mange som et av de fineste stabburene som fortsatt er bevart fra de gamle Akergårdene. Hefye var nok lite interessert i gårdsdrift, og skaffet seg Rustad og gårdens eiendommer for å bygge ut landstedet sitt Sarabråten (det tidligere Jørgensrud). I forbindelse med at Nøklevann ble gjort om til kommunalt drikkevann ble imidlertid Heftye tvunget til å selge eiendommene til Aker kommune i 1897.
Fra 1916 var det igjen gårdsdrift ved Rustad, spesielt melkeproduksjon. Melken ble levert til Oppsal, Abildsø og Bekkelaget, som allerede i mellomkrigstiden hadde fått villabebyggelse. Melkekjøringen fortsatte helt til etterkrigstiden, da blokkbebyggelsen rundt gården kom og fjøset og stallen måtte rives.


== Kilder ==
Ekanger, K.; Helle, E.; Kveim , A; Selgård, G (2000). – Bøler er stedet. Oslo: Bydel Bøler. s. 47-49. ISBN 82-995666-0-6. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
«Rustad gård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
On a Night Like This

«On a Night Like This» er en sang skrevet av Bob Dylan. Den dukket først opp på Dylan's 14. studioalbum, Planet Waves. Senere dukket den opp på Dylan, et samlealbum fra 2007.


== Eksterne lenker ==
Sangteksten