jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anne Hvidsten

Anne Hvidsten (født 17. august 1981 i Fonnes i Nordhordland) er en norsk artist, sanger og låtskriver. Hun er bosatt i Hordaland.
Hvidsten ga i 2004 ut debutalbumet Need to Know (EMI 2004), som blant annet inneholdt  singlene Disconnection og Need to Know.
Siden debutalbumet har Hvidsten deltatt i Melodi Grand Prix (2008) med låten «A Little More», gitt ut albumet The Bubble Burst (2009) med singelen Dreams, laget låten «Heim til Austrheim» og opptrådt på en rekke konserter. 
I september 2012 ble albumet My Favourite Song utgitt på Cosmos Music Group. Albumet er en bluegrassinspirert pop-plate. Første singel fra albumet var tittellåten og duetten «My Favourite Song», med Ole Reinert Berg-Olsen.   
I 2017 gav Anne Hvidsten ut sin første barnebok - Oppdrag juleglede. Sammen med boken gav hun ut de to julesangene «Snømannsangen» og «Desembersang».   
I 2020 slipper Anne sitt fjerde soloalbum Illusions. «Think I'm in love», første singel fra albumet kommer 18. oktober 2019. Anne Hvidsten kaller den nye musikken sin for popricana - en fusjon mellom pop, moderne country og Americana.


== Diskografi ==
Need to Know (2004)
The Bubble Burst (2009)
My favorite song (2012)
Heim til Austrheim (2014)
Snømannsangen (2017)
Desembersang (2017)


== Eksterne lenker ==
NRK mgp: Anne Hvidsten
(en) Anne Hvidsten på MySpace
Anne Hvidsten på Facebook
Hvidsten på Hjemmeside
Hotzenwald kraftverk

Hotzenwald  kraftverk, også kjent som Wehr pumpekraftverk, er et pumpekraftverk i Baden-Württemberg i det sørlige Schwarzwald ved elva Wehra rundt 8 km nord for grensa til Sveits. Det ligger i Hotzenwald – et skogbevokst høydedrag nord for Rhinen.
Det består av et system med en demning, et bekkenreservoar og et vannkraftverk og har en installert vannkraftkapasitet på 992 MW. Første turbin ble installert i 1975.
Kraftverket nytter vannkraft fra to kunstige reservoarer. Det øvre reservoaret, Hornbergbecken, er et kunstig, elliptisk bekken i betong oppe på høydedraget Hornberg på 1 016 moh. øst for Wehr. Det har en lengde på 700 m og 4,4 m³ volum og er under sanering. Det har ingen naturlige tilløp og blir kun fylt når kraftverket er i pumpedrift.
Det nedre reservoaret er oppdemmet i elva Wehra 3 km nord for sentrum av småbyen Wehr, og reguleres av den 40 meter høye og 250 meter lange Wehrademningen. Dette reservoaret har et volum på inntil 4,1 millioner m³.
Rundt 500 m mot sørøst er Hornbergbecken II prosjektert med 1 000 meters lengde og 9 millioner m³ volum, det skal etter planen tas i bruk 2019 sammen med Atdorf pumpekraftverk. Det skal bygges ut ytterligere et reservoar på 9 millioner m³ – Haselbecken – sør i Hotzenwald med en 520 meter lang demning, dette skal også betjene Atdorf pumpekraftverk.


=== Hotzenwald-anleggene ===
Hotzenwald-anleggene er eid av Schluchsee-konsernet som ble etablert for å operere områdets kraftverk etter anleggelsen av Schluchsee-demningen i 1931. Hotzenwald-gruppens anlegg plassert slik ovenfra og nedover i høydenivå, med suksessive magasiner, og kraftstasjoner mellom over- og undermagasiner:

Hornbergbecken med reservoar, 1048  moh.
Wehr vannkraftverk (1976) – 980 MW
Wehrabecken – 419 moh.
Eggbergbecken – 700 moh.
Säckingen vannkraftverk (1967)  – 360 MW
Rhinen og Bad Säckingen – 389 moh.


== Eksterne lenker ==
Hotzenwald.de - Luftfoto av anlegget.
Hotzenwald.de - skisse av anlegget i Hornbergbecken.
Haselbecken – planlagt lavereliggende reservoar.
Aaron Armstrong

Aaron Nigel Armstrong (født 14. oktober 1977) er en friidrettsutøver fra Trinidad og Tobago som hovedsakelig konkurrerer på 200 meter.
Armstrong var i finalen i Samveldelekene 2006 og ble nummer fem på 20,61. Han deltok også i OL 2008 i Beijing, der ble han utslått i kvartfinalen. I det samme mesterskapet løp han i forsøkene på 4 x 100 meter, men ble byttet ut foran finalen, der laget kom på andreplass bak Jamaica.


== Personlig rekord ==
200 meter – 20,08


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aaron Armstrong – Olympics.com 
(en) Aaron Armstrong – Olympic.org 
(en) Aaron Armstrong – Olympedia 
(en) Aaron Armstrong – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aaron Armstrong – Commonwealth Games Federation 
(en) Aaron Armstrong – World Athletics 
(en) Aaron Armstrong – Diamond League 
(en) Aaron Armstrong – Track and Field Statistics
Aleksandr Arkadijevitsj Suvorov

Aleksandr Arkadjevitsj Suvorov (russisk Алекса́ндр Apкaдьевич Суво́ров) (født 1. julijul./ 13. juli 1804greg., død 31. januarjul./ 12. februar 1882greg.) var en russisk adelsmann fra Saaremaa, og sønnesønn av feltmarskalk Aleksandr Vasiljevitsj Suvorov. Suvorov levde mange år i Italia under oppveksten, og studerte i Bern, Paris og Göttingen før han vendte tilbake til Russland og begynte en militær karriere.
Som kadett i den keiserlige garde ble han arrestert etter Dekabristopprøret i 1825, men løslatt etter kort tid. Han deltok i Den russisk-persiske krig (1826-1828) og Den russisk-tyrkiske krig (1828–1829) før han var med på å slå ned Novemberoppstanden i Polen (1830-1831), der han blant annet utmerket seg under stormingen av Warszawa.Han var generalguvernør for Guvernementet Estland  og Guvernementet Livland i årene fra 1848 til 1861, men han bodde sjelden i området. Under Krimkrigen ledet han de russiske styrkene på den baltiske fronten, og ble for dette tildelt Aleksander Nevskij-ordenen i 1855. I 1863 mottok han også Andreasordenen. Fra 1861 var han militær generalguvernør for Guvernementet Sankt Petersburg, til attentatsforsøket på tsar Aleksander II i 1866. I 1881 var det den aldrende Suvorov som informerte folkemengden utenfor Vinterpalasset at tsaren var blitt drept i nok et attentat, denne gang vellykket.


== Referanser ==
USAs generalpostmester

USAs generalpostmester (engelsk: United States Postmaster General) er et amerikansk føderalt embete som ble en del av USAs regjering den 9. mars 1829 med William Taylor Barry som første generalpostmester. Generalpostmesteren var sjef for Postdepartementet. Stillingen ble flyttet ut av regjeringen den 1. juli 1971, og departementet ble omformet til dagens United States Postal Service, som selv utpeker sin generalpostmester. Den siste postministeren, Winton M. Blount, ble den første generalpostmesteren i dagens United States Postal Service.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Postmasters General of the United States – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Perks Ligoya

Perks Ligoya (født 1959) er en malawisk økonom som var sjef for Malawis sentralbank fra 2009 til 2012. Han ble utnevnt til stillingen 14. september 2009, og overtok da etter Victor Mbewe. I 2012 overtok Charles Chuka denne stillingen. 
Han har en Bachelor of Social Science innen økonomi fra University of Malawi i 1981. I tillegg har han en doktorgrad innen økonomisk politikk, og han er Master of Science innen internasjonal økonomi og Master of Philosophy innen pengepolitikk. 
Rett etter studiet på University of Malawi begynte han å jobbe i sentralbanken, og jobbet der til 1991. Etter dette har han jobbet som seniorøkonom ved Det internasjonale pengefondets avdeling i Malawi, og har jobbet for W.K. Kellog Foundation. Før han ble utnevnt til sentralbanksjef av president Bingu wa Mutharika jobbet han i Finansdepartementet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Malawi Politics – Malawi Economy: New governor at Reserve Bank
Lago Delio-demningen

Lago Delio-demningen  er en demning med et vannkraftverk i provinsen Varese i det nordlige Italia. Det har en total installert produksjonskapasitet på ca. 1 040 MW. Anlegget demmer opp innsjøen Lago Delio (Lago d'Elio).
Piastra Edolo vannkraftverk

Piastra Edolo vannkraftverk  er et vannkraftverk i Valle  Gesso i Provinsen Cuneo helt sør i Piemonte i det nordlige Italia, rett sør for byen Cuneo. I denne dalen ligger også Lago del Chiotas. Nærmeste tettsted fra Piastra Edolo vannkraftverk er Terme di Valdieri. Det har en total installert produksjonskapasitet på ca. 1 020 MW. 
Anlegget sto ferdig i 1982 og er et såkalt pumpekraftverk med to vannreservoarer, hvorav et skapes av Piastra-demningen. Den skaper hovedreservoaret er Lago della Piastra på elva Gesso, som er ei tilsigselv til elva Stura di Demonte som igjen renner ut i Tanaro, ei viktig sørlig sideelv til Po.
Fallhøyden (hydraulic head) er 1 260 meter.


== Eksterne lenker ==
1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
Presenzano vannkraftverk

Presenzano vannkraftverk er en demning med et vannkraftverk kalt «Domenico Cimarosa», beliggende i provinsen Caserta i Campania i det sørøstlige Italia, nord for Napoli. Det har en total installert produksjonskapasitet på ca. 1 000 MW fordelt på fire turbiner. 
Anlegget er et såkalt pumpekraftverk som utnytter vannkraften fra to reservoarer som vannet pumpes imellom. Det ble påbegynt i 1979 og ferdigbygd i 1991. Anlegget er lokalisert i vassdraget til elva Volturno. 


== Eksterne lenker ==
Monte Santa Croce kommune – «http://www.pupia.tv/monte-santa-croce/sport/34/navigavolturno2009-centro-nautico-enel-presenzano.html».
Enel SPA – «Presenzano: Energia, Natura e Sport».
1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
Jan Atle Stang

Jan Atle Stang (født 16. januar 1961 i Bergen) er en norsk journalist, redaktør og næringslivsleder. Fra 1. august 2017 arbeider han som kommunikasjonssjef ved NHOs hovedkontor i Oslo.Han var redaktør i Firdaposten i åtte år, frem til 2003. Fra 2003 til 2011 var han sjefredaktør i avisa Firda, som kommer ut i Førde. Fra 1. februar 2012 var han regiondirektør i NHO Sogn og Fjordane. En periode var han styremedlem i Norsk Redaktørforening.


== Referanser ==
Bureau Veritas

Bureau Veritas S.A. er et internasjonalt klassifikasjonsselskap. I tillegg til klassifisering, tilbyr selskapet ekspertise innen helse, miljø og sikkerhet. Selskapet har hovedkontor i Neuilly-sur-Seine, i nærheten av La Défense i Paris. Det ble børsnotert på parisbørsen i oktober 2007.
Bureau Veritas ble grunnlagt i Antwerpen i 1828 under navnet Bureau de Renseignements pour les Assurances Maritimes (norsk: Informasjonskontoret for maritim forsikring). Året etter ble navnet endret til Bureau Veritas. Allerede på det tidspunktet hadde selskapet 10 000 skip i sitt register.
Bureau Veritas er et av de største selskapene i klassifiseringsbransjen; andre store selskaper er Lloyd's Register, American Bureau of Shipping og DNV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Bureau Veritas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Simon Fruelund

Simon Fruelund (født 26. juli 1966, Helsingør, Danmark) er en dansk forfatter, som er utdannet fra Forfatterskolen i 1995.


== Bibliografi ==
2018 Optegnelser fra verdens ende, Gyldendal, (lyrikk)
2014 Pendlerne, Gyldendal, (roman)
2012 Panamericana, Gyldendal, (roman)
2009 Verden er Varvara, Gyldendal, (roman)
2006 Borgerligt tusmørke, Gyldendal, (roman)
2002 Planer for sommeren, Gyldendal, (noveller)
2000 Min Sommerferie  (novelle) – handler om sommerferien for Johanne, som er en gjennomsnittlig pike, som går i 7a.
1997 Mælk, Gyldendal, (noveller)


== Priser og legater ==
2007 – Jeanne og Henri Nathansens Fødselsdagslegat
2010 – Otto Rungs Forfatterlegat
2016 – Henrik Pontoppidans Mindefonds Legat


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Simon Fruelund på bibliografi.dk
Biografi på Litteratursiden
Biografi Forfatterweb
Anmeldelse av Planer for sommeren på Sentura
Galleto vannkraftverk

Galleto vannkraftverk er et vannkraftverk i kommunen Papigno i Provinsen Terni i Umbria, i det sentrale Italia og like øst for byen terni. Det har en total installert produksjonskapasitet på ca. 530 MW, og utnytter vannkraft fra ulike reservoarer. Et av dem er vannspeilet nedenfor den kunstige fossen Cascata delle Marmore fra Romertiden, mens vassdraget som utnyttes heter Nera og er ei sideelv til Tevere.
San Fiorano vannkraftverk

San Fiorano vannkraftverk  er et vannkraftverk ved elva Oglio (Valle Camonica) i kommunen Sellero i Provinsen Brescia i Lombardia, i det nordlige Italia. Det har en total installert produksjonskapasitet på ca. 568 MW, og utnytter vannkraft fra ulike reservoarer, bl.a Lago d'Arno, på ca. 1.400 moh.. Det stod ferdig i 1972, og operatør er energiselskapet ENEL.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside.
Paavo Aaltonen

Paavo Johannes Aaltonen (født 11. desember 1919, død 1962) var en finsk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Aaltonen ble olympisk mester i turn tre ganger under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den individuelle konkurransen i hopp og bøylehest. I bøylehest ble det tre gullvinnere alle fra Finland, Aaltonen, Veikko Huhtanen og Heikki Savolainen. Aaltonen var også med på det finske laget vant i lagkonkurransen i mangekamp. I den individuelle konkurransen ble han nummer tre.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors, vant han sin femte olympiske medalje, han deltok på det finske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i  turn, bøylehest
1948  London -  Gull i  turn, hopp
1948  London -  Gull i  turn, lagkonkurranse  Finland.
1948  London -  Bronse i  turn, mangekamp
1952  Helsingfors -  Bronse i  turn, lagkonkurranse  Finland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paavo Aaltonen – Olympics.com 
(en) Paavo Aaltonen – Olympic.org 
(en) Paavo Aaltonen – Olympedia 
(en) Paavo Aaltonen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Anne Marit Mevassvik

Anne Marit Mevassvik (født 15. januar 1966) er en norsk offentlig tjenestekvinne og politiker (Ap).
Hun ble i 1999 medlem av Overhalla kommunestyre, fra 2003 til 2007 som varaordfører. Hun var innvalgt i Nord-Trøndelag fylkesting fra 2007 og frem til sammenslåingen av Nord- og Sør-Trøndelag i 2018, men satt hele perioden i fylkesrådet, først som fylkesråd for videregående opplæring fra 2007 til 2013, deretter som Nord-Trøndelags fylkesrådsleder. Etter fylkessammenslåingen, som hun var pådriver for, ble hun leder i Arbeiderpartiets fylkestingsgruppe og leder i Trøndelag Arbeiderparti. Hun ble fritatt fra sine politiske verv samme år, da hun ble daglig leder for Stiklestad Nasjonale Kultursenter. I 2020 ble hun fylkesdirektør for kultur i Trøndelag fylkeskommune.Hun vokste opp i Overhalla, tok allmennfag ved Namsos videregående skole og studerte økonomi, markedsføring, engelsk og russisk ved Trondheim økonomiske høgskole og Universitetet i Tromsø. Hun har arbeidet som lærer i Nord-Norge og Nord-Trøndelag og som koordinator for bruk av IT i skolen og innføringen av Kunnskapsløftet i Midtre Namdal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Marit Mevassvik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Anne Marit Mevassvik hos Stortinget 
(no) Anne Marit Mevassvik hos Norsk senter for forskningsdata
1,000 Hours

1,000 Hours er den første utgivelsen til det amerikanske punkrockbandet Green Day, og det første av mange utgivelser for det uavhengige plateselskapet Lookout! Records, selskapet som produserte og ga ut musikken til bandet fram til 1993 da de signerte for det kommersielle plateselskapet Reprise Records.


== Innspilling og utgivelse ==
EP-en ble spilt inn i 1988, mens bandet ennå het Sweet Children, og ble utgitt tidlig i 1989, kun på vinyl, og i flere forskjellige farger. Under utgivelsen var det også mulig å få coveret i rosa. Like etter innspillingen byttet bandet navnet til Green Day, til tross for store innvendinger fra Lookout! Records' eier Lawrence «Larry» Livermore.
I 1991 ble 1,000 Hours utgitt på nytt på albumet 1,039/Smoothed Out Slappy Hours sammen med EP-en Slappy og albumet 39/Smooth. EP-en ble likevel værende i trykk hos Lookout! Records fram til bandet slettet sin katalog hos plateselskapet i august 2005.
Siden mars 2009 er 1,000 Hours (sammen med Slappy) tilbake i trykk som bonus til vinyl-nyutgivelsen av 39/Smooth.


== Sporliste ==
Alle spor er av Green Day.Side 1

«1,000 Hours» – 2:24
«Dry Ice» – 3:43Side 2

«Only of You» – 2:44
«The One I Want» – 2:59


== Trivia ==
Ifølge Billie Joe Armstrong, tok det 18 ganger å spille inn sangen «Dry Ice» angivelig fordi Al Sobrante greide å gjøre en feil under trommespillingen hver gang. På slutten av sangen kan du derfor høre «yes, yes, we did it».
Opprinnelig skulle sangen «Dry Ice» hete «Whupped», men ifølge et intervju med KLAX, skal Al Sobrante ha uttalt at han syntes «Whuppet was stupid».


== Personell ==
Billie Joe Armstrong – Gitar og hovedvokal
Mike Dirnt – Bass og bakgrunnsvokal
Al Sobrante – Trommer og annet slagverk


== Referanser ==
Lennart Viitala

Lennart «Lenni» Viitala (født 8. november 1921 i Nurmo, død 24. februar 1966)  var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Viitala ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, i fristil. I finalen beseiret han Halat Balamir fra Tyrkia.


== OL-medaljer ==
 1948  London -  Gull i bryting, fluevekt fristil  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Lennart Viitala – Olympics.com 
(en) Lennart Viitala – Olympic.org 
(en) Lennart Viitala – Olympedia 
(en) Lennart Viitala – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lennart Viitala – FILA
Jan Sonnergaard

Jan Sonnergaard (født 15. august 1963 i København, død 18. november 2016 i Beograd) var en dansk forfatter og novellist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jan Sonnergaard vokste opp i Virum, og ble utdannet cand.mag. i litteraturvitenskab og filosofi fra Københavns Universitet.


=== Forfatter ===
Han debuterte i 1997 med novellesamlingen Radiator som er oversatt til norsk. Andre bind i hans novelletrilogi Sidste søndag i oktober utkom i 2000, og tredje bind Jeg er stadig bange for Caspar Michael Petersen utkom i 2003.
I 2006 debuterte han som manusforfatter på teaterstykket Liv og død på Café Olfert Fischer som ble satt opp på Kaleidoskop av instruktør og skuespiller Thomas Bendixen.
Tematisk beskjeftiget Sonnergaard seg primært med en kritikk av tilværelsens meningsløshet i 1990-tallets Danmark. Han beskriver både arrogante personer fra overklassen av samfunnet, som på overflaten lever et godt liv, men som samtidig er på stoffer og undertrykker eller ignorerer samfunnets svakeste, og de mer ordinære mennesker, hvis dagligdag domineres av fyll – men felles for Sonnergaards persongalleri er, at de oftest ikke selv har innsett den situasjon, de selv er i.
Et eksempel på dette er novellen "NETTO og Fakta" fra samlingen Radiator, som omhandler en middelaldrende mann, som lever et vanskelig liv på sosialhjelp. Mye av tiden bruker mannen på å beklage seg over sin situasjon, og hans vrede kulminerer, da han får besøk av en gammel punkerkamerat, som har utviklet seg til en del av den overklasse, han forbanner. Mannen er på mange områder et utmerket bilde på samfunnets underklasse, og den viser disse menneskers frustrasjon og oppgitthet overfor livet og arbeidsmarkedet.
Sonnergaard skriver på et meget direkte og ofte provoserende språk, som forteller levende om både vold, fyll og erotikk.
Han døde i Beograd der han var på en presentasjon av sine bøker.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
2010 – Jytte Borberg Prisen
2008 – Søren Gyldendals Studierejselegat
2006 – Jeanne og Henri Nathansens Fødselsdagslegat
2000 – Gyldendals boklegat


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på Litteratursiden
Jan Sonnergaard hos litteraturpriser.dk
Nasuh Akar

Nasuh Akar (10. mai 1925, død 18. mai 1984) var en tyrkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Akar ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den nest letteste vektklassen, bantamvekt opp til 57,0 kg, i fristil. I finalen beseiret han Gerald Leeman fra USA.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting,, bantamvekt fristil  Tyrkia


== Eksterne lenker ==
(en) Nasuh Akar – Olympedia 
(en) Nasuh Akar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nasuh Akar – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Nasuh Akar – FILA
Gazanfer Bilge

Gazanfer Bilge (født 23. juli 1924, død 20. april 2008 i Istanbul) var en tyrkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Akar ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den tredje letteste vektklassen, fjærvekt opp til 62,0 kg, i fristil. I finalen beseiret han Ivar Sjölin fra Sverige.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting, fjærvekt fristil  Tyrkia


== Eksterne lenker ==
(en) Gazanfer Bilge – Olympedia 
(en) Gazanfer Bilge – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gazanfer Bilge – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Gazanfer Bilge – FILA
Celal Atik

Celal Atik (født 1918, død 27. april 1979) var en tyrkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Atik ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den fjerde letteste vektklassen, lettvekt opp til 67,0 kg, i fristil. I finalen beseiret han Gösta Frändfors fra Sverige.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting, lettvekt fristil  Tyrkia


== Eksterne lenker ==
(en) Celal Atik – Olympedia 
(en) Celal Atik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Celal Atik – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Celal Atik – FILA
Yaşar Doğu

Yaşar Doğu (født 1913 i Samsun, død 8. januar 1961 i Ankara) var en tyrkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 
Doğu ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den fjerde tyngste vektklassen, weltervekt opp til 73,0 kg, i fristil. I finalen beseiret han Richard Garrad fra Australia.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Gull i bryting, weltervekt fristil  Tyrkia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yaşar Doğu – Olympedia 
(en) Yaşar Doğu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yaşar Doğu – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Yaşar Doğu – FILA
Caimin Douglas

Caimin Douglas (født 11. mai 1977 i Rosmalen) er en nederlandsk friidrettsutøver (sprinter).
Douglas deltok i  OL 2000 på 100 meter, men ble utslått i forsøkene. Han deltok også i VM 2001 på 200 meter, og ble denne gang utslått i kvartfinalen.
I VM 2003 løp han sammen med Timothy Beck, Patrick van Balkom og Troy Douglas på det nederlandske laget på 4 x 100 meter stafett som tok bronsemedaljene. Samme lag var også med i OL 2004, men bommet på vekslingen i forsøket og gikk ikke videre til finalen.
Han deltok også i EM 2006 men her ble han også utslått i kvartfinalen på 200 meter.
Under OL 2008 i Beijing løp han 4 x 100 m stafett, der det nederlandske laget kom på sjuendeplass.


== Personlige rekorder ==
100 meter – 10,23
200 meter – 20,48


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Caimin Douglas – Olympics.com 
(en) Caimin Douglas – Olympic.org 
(en) Caimin Douglas – Olympedia 
(en) Caimin Douglas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Caimin Douglas – World Athletics
Henri Nathansen

Henri Nathansen (født 17. juli 1868 i Hjørring død 16. februar 1944 i Lund i Sverige) var en dansk forfatter.
Han skrev blant annet under pseudonymet Frater Taciturnus.
I 2006 ble hans drama Indenfor Murene tatt opp i det danske Kulturministeriets kanon for scenekunst.Indenfor Murene er Nathansens dramatiske hovedverk. Han skrev det i 1912 og det ble oppført første gang på Det Kongelige Teater den 23. mars samme år, hvor han selv var instruktør for uroppsettingen. 
To danske legater ble opprettet for å hedre og minne Henri Nathansen og hans ektefelle: Jeanne og Henri Nathansens Minnelegat og Jeanne og Henri Nathansens Fødselsdagslegat. 


== Utvalgte verk ==
1899 – Sommernat
1901 – Den forbudne Frugt
1902 – Floden
1904 – Mor har Ret
1907 – Den gode Borger
1908 – Danas Have
1908 – Daniel Hertz
1912 – Indenfor Murene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henri Nathansen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Henri Nathansen på Internet Movie Database 
(en) Henri Nathansen hos The Movie Database