jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Den sosialistiske dannelsesbevegelse

Den sosialistiske dannelsesbevegelse 社会主义教育运动 (Shèhuìzhǔyì Jiàoyù Yùndòng forkortet 社教运动 eller 社教運動), som gled over i de fire opprydningers bevegelse  四清运动;  (Sìqīng Yùndòng) var en bevegelse eller masseaksjon satt i gang av Mao Zedong i 1963 i  Folkerepublikken Kina. Mao ville få fjernet det han mente var «reaksjonære» elementer i byråkratiet i det kinesiske kommunistpartiet. Bevegelsens mål var å rense opp i politikk, økonomi, organisasjon og ideologi, og kampanjen skulle pågå til 1966.
Kampanjen beskrives av Donald Klein i Enyclopedia Americana 2007 (Grolier Online) som en «nær fullstendig fiasko». Maos misnøye med dette beredte grunnen for lanseringen av kulturrevolusjonen  i 1966.


== Litteratur ==
Den sosialistiske dannelsesbevegelse, Folkets Dagblad på kinesisk
Klein, Donald W. "Mao Tse-Tung (Mao Zedong)."
Ke Qingshi

Ke Qingshi (kinesisk: 柯庆施, født 1902 i She fylke i Anhui i Kina, død 9. april 1965 i Chengdu i Sichuan i Kina) var en kinesisk kommunistisk politiker i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Han var en av veteranene i den kommunistiske bevegelse, og var en sentral aktør allerede i 1930-årene, og stod Mao Zedong meget nær, også ideologisk. 
Senere ble han partisjef i Shanghai og medlem av Sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti fra 1956 til sin død. 
Han var involvert i de hemmelige forberedelser av kulturrevolusjonen, ved at han la til rette for at Maos hustru Jiang Qing på Maos ønske forberedte en kritikk av politikeren og historikeren Wu Han i Beijing. Forberedelsene skjedde i Shanghai tidlig 1965 både for at man ønsket å  operere i stillhet, delvis for å dra nytte av to propagandaeksperter, Zhang Chunqiao og Yao Wenyuan, som arbeidet for Ke Qingshi.
Xungen-bevegelsen

Xungen-bevegelsen (kinesisk: 寻根文学, pinyin: Xúngēn Wénxué = «rotsøkende litteratur»),  xungen-litteratur eller søken etter røtter, er en kulturell og litterær bevegelse i Fastlands-Kina som legger vekt på lokalkulturer og minoritetskulturer.
Den begynte sent i 1980-årene. Dens premiss er at kulturrevolusjonen ødela en pluralistisk kinesisk identitet som hadde bestått i århundrer, og at en vellykket rekonstrusjon av denne identitet betinges av at man gjenvinner en sunn respekt for og glede over de lokale kulturer.


== Noen forfattere som har bidratt til xungen-litteraturen ==
Ah Cheng
Can Xue
Deng Yi
Deng Youmei
Feng Jicai
Han Shaogong
Mo Yan
Ma Yuan
Wang Zengyi
Wang Anyi
Zhang Chengzhi er også blitt tilordnet retningen, men han har selv tatt avstand fra dette.
Zheng Wanlong


== Litteratur ==
Chen Sihe 陈思和: Zhongguo dangdai wenxue guanjianci shijiang 中国当代文学关键词十讲. Shanghai 上海: Fudan Daxue Chubanshe 复旦大学出版社, 2002.
Yi-tsi Mei Feuerwerker: Ideology, Power, Text. Self-Representation and the Peasant "Other" in Modern Chinese Literature. Stanford, Calif.: Stanford University Press, 1998.
Noël Dutrait: Petit Précis à l'usage de l'amateur de littérature chinoise contemporaine, Philippe Picquier, 2002.
Olga Lomová: « Searching for roots. Recent changes in the attitude toward tradition as reflected at the beginning of the literary debate about “roots” », i: Alleton Viviane, Volkov Alexeï (red.), Notions et perceptions du changement en Chine, Paris, Collège de France, Institut des Hautes Études Chinoises, 1994.
Denise Vlcek: Literatur die Wurzeln pflanzt. Univ. Wien: Unveröff. Dipl.-Arb., 1995.
Tiya

Tiya er en by i det sydlige Etiopia, med ca. 3400 innbyggere (2005). Byen er kjent for sitt fortidsminne,  en samling på 36 steler. Fortidsminnet ble verdensarvområde i 1980.

Stelene utgjør en gravplass, og 32 av de 36 granittstelene har graveringer. Motivene omfatter blant annet sverd, og flere figurer og symboler som er vanskeligere å tyde. Steinstøttene knyttes til en forhistorisk etiopisk kultur som er lite kjent. Den høyeste av støttene er 3,7 m.


== Litteratur ==
Roger Joussaume (editor), Tiya, l'Éthiopie des Mégalithes, du Biface a l'Art Rupestre dans laCorne d'Afrique. Paris: UNESCO/CNS, 1995.


== Eksterne lenker ==
(en) Tiya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
greatbuildings.com: en samling bilder
The Source

The Source (etablert 1993 i Trondheim)  er en norsk jazzgruppe kjent fra en rekke innspillinger og samarbeid, spesielt for sine jule-konserter.Den ble etablert som kvartett av studenter ved Jazzlinja, Trygve Seim saksofon, Øyvind Brække trombone, Per Oddvar Johansen trommer og Ingebrigt Håker Flaten bass. Flaten ble avløst av Finn Guttormsen i 1995, som igjen ble erstattet av Mats Eilertsen i 2005. Bandet ble nominert til Spellemannprisen 2007 i åpen klasse for albumet The Source of christmas, Live.


== Utgivelser ==
Olemanns kornett (Curling Legs, 1994).  Musikk influert av Ornette Coleman, Thelonious Monk og Charles Mingus
The Source: of Christmas (Curling Legs, 1995)
The Source and different Cikadas (ECM (plateselskap), 2002).  Med Cikada og Arve Henriksen.
The Source (ECM (plateselskap), 2006).  Musikk av Brekke og Edward Vesala.
The Source of christmas, Live (Grappa (plateselskap), 2007).  Med Tora Augestad, Marvin Charles, Lars Klevstrand, Jarle Bernhoft, Anne-Lise Berntsen, Finn Guttormsen, Ahmed El Ghazar, Alfred Gamil, Ayman Sedki, Fathy Salama, Mamdouh Serour, Cheb Hocine Derras, Ramadan Mohamed og Saleh el Artist.  I tillegg bidrar Kongelige Norske Marines Musikkorps under ledelse av Christian Eggen.
The Source: of Summer (Grappa (forlag), 2013).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Source på MusicBrainz 
(no) Artikkel fra Ballade i forbindelse med 10-års jubileet Arkivert 9. april 2007 hos Wayback Machine.
Cosmo’s Factory

Cosmo's Factory er det femte studioalbumet til den amerikanske rockegruppa Creedence Clearwater Revival. Det ble gitt ut 25. juli 1970. Albumet inneholder flere av bandets mest kjente sanger, blant andre hit-singlene «Travellin' Band» og B-siden «Who'll Stop the Rain», «Run Through the Jungle» og dens B-side «Up Around the Bend» og «Lookin' Out My Back Door». 
Cosmo's Factory kom i 1970 på 1.-plass på både Billboard 200 i USA og UK Albums Chart i Storbritannia. I 2003 fikk albumet 265.-plass på musikkmagasinet Rolling Stone sin liste over «Tidenes 500 beste album»


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av John Fogerty, unntatt hvor annet er angitt.
Side en

«Ramble Tamble» – 7:10.
Spilt inn i juni 1970
«Before You Accuse Me» (Bo Diddley) – 3:27.
Spilt inn i juni 1970
«Travelin' Band» – 2:07.
Spilt inn sent i 1969
«Ooby Dooby» (Wade Moore, Dick Penner) – 2:07.
Spilt inn i juni 1970
«Lookin' Out My Back Door» – 2:35.
Spilt inn i juni 1970
«Run Through the Jungle» – 3:10.
Spilt inn i mars 1970Side to

«Up Around the Bend» – 2:42.
Spilt inn i mars 1970
«My Baby Left Me» (Arthur Crudup) – 2:19.
Spilt inn i juni 1970
«Who'll Stop the Rain» – 2:29.
Spilt inn sent i 1969
«I Heard It Through the Grapevine» (Norman Whitfield, Barrett Strong) – 11:07.
Spilt inn i juni 1970
«Long as I Can See the Light» – 3:33.
Spilt inn i juni 1970


== Personell ==
John Fogerty: vokal, gitar, munnspill, piano, saksofon
Tom Fogerty: gitar
Stu Cook: bass
Doug Clifford: trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cosmo's Factory på Discogs 
(en) Cosmo's Factory på MusicBrainz 
(en) Cosmo's Factory på Spotify 
(en) Cosmo's Factory på Spotify 
(en) Cosmo's Factory på AllMusic
Harar

Harar (også skrevet som Harrar, Hārer, eller Harer) er en by i det østlige Etiopia, og hovedstad i Harariregionen. Byen ligger ca. 500 km fra Addis Abeba, på en høyde i det etiopiske høylandet, 1885 moh. Byen har ca. 155 813 innbyggere (2008). Byen er kjent som et betydelig handelssenter, for sin kaffe med samme navn som byen, og for sin befestede gamleby, som fra 2006 er et verdensarvområde.
Byen regnes Den fjerde helligste byen i islam (etter Mekka, Medina og Jerusalem), og har verdens største konsentrasjon av moskeer: 82 moskeer og 102 andre helligsteder: relikvier, alter o.l. De tre eldste moskeene dateres til 900-tallet. Mange av de hellige stedene er samlet på og rundt Feres Magala-torget.


== Befolkning ==
Innbyggerne i Harar representerer ulike religioner og etniske grupper, blant annet amharer, oromoer, somaliere, guragie og tigreanere.
Innenfor murene i gamlebyen er likevel flertallet av innbyggerne Harari. Harariene omtaler seg selv som Gey 'Usu («byens folk») og snakker et semittisk språk. Hararispråket utgjør en semittisk språklomme i et område dominert av kusjittiske språk. Språket ble tidligere skrevet med arabisk alfabet, men har nylig gått over til fidelalfabetet.


== Historie ==
Harar ble grunnlagt en gang mellom 600-tallet og 1000-tallet, avhengig av ulike kilder. Byen utviklet seg til et senter for islams tro og kultur i Afrikas horn.
Byen tilhørte Adalsultanatet, og ble dets hovedstad i 1520, under Abu Bakr. Herskeren  Ahmad ibn Ibrihim al-Ghazi brukte byen som base da han på 1500-tallet førte en ekspansjonskrig som på et tidspunkt truet det kristne etiopiske keiserdømmet. Det var hans etterkommer, emir Nur ibn Mujahid som lot oppføre den kjente bymuren: 4 meter høy og med fem porter. Bymuren, kalt Jugol er godt bevart og regnes som et symbol for byen.
Femtenhundretallet var byens gullalder. Kulturen blomstret, og handelen med kaffe, vevnader, kurvmakeri og bokbinding ble et kjennetegn ved byen. 
Byens herskere har slått egne mynter. De eldste kan muligens dateres til år 615, islamsk tid (= 1218/19), men eldste sikre datering er 1789, og flere ble slått på 1800-tallet.
Byen beholdt sin uavhengighet inntil 1875, da den ble erobret av Egypt. I denne perioden bodde den franske forfatteren Arthur Rimbaud i byen, hans hus er nå et museum. Byen ble igjen selvstendig i 1885, men denne nye selvstendigheten varte bare i to år. Den 6. januar 1887, etter slaget ved Chelenqo, ble Harar innlemmet i det ekspanderende etiopiske keiserdømmet.
Byens økonomiske rolle ble svekket etter at en jernbanelinje mellom Addis Abeba og Djibouti ble lagt utenom byen, nord for fjellene. Byen Dire Dawa ble grunnlagt i 1902 som Nye Harar.


== Eksterne lenker ==
(en) Harar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Harar and the Hayena man Performance
Writer Camilla Gibb's photos of Harar
Ethiopian Treasures – Harar City Wall Arkivert 12. desember 2007 hos Wayback Machine.
List of Emirs of Adal and Harar (complete)
Photos Pascal Meunier
Pendulum (album)

Pendulum er det sjette studioalbumet til den amerikanske rockegruppa Creedence Clearwater Revival. Det ble gitt ut 7. desember 1970. Albumet inneholder to av bandets mest kjente sanger, hit-singelen «Have You Ever Seen the Rain?» og dens B-side «Hey Tonight». Dette er det siste CCR-albumet der Tom Fogerty medvirker.
Pendulum regnes for å være bandets mest musikalsk varierte album, med utstrakt bruk av blåsere og orgel. Her finnes også den eksperimentelle låten «Rude Awakening, No. 2».


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av John Fogerty.
Side en

«Pagan Baby» – 6:25
«Sailor's Lament» – 3:49
«Chameleon» – 3:21
«Have You Ever Seen the Rain?» – 2:40
«(Wish I Could) Hideaway» – 3:47Side to

«Born to Move» – 5:40
«Hey Tonight» – 2:45
«It's Just a Thought» – 3:56
«Molina» – 2:44
«Rude Awakening, No. 2» – 6:22


== Personell ==
John Fogerty: vokal, gitar, orgel, piano, saksofon
Tom Fogerty: gitar
Stu Cook: bass
Doug Clifford: trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Pendulum på Discogs 
(en) Pendulum på MusicBrainz 
(en) Pendulum på Spotify 
(en) Pendulum på Spotify 
(en) Pendulum på AllMusic
Mardi Gras

Mardi Gras har flere betydninger

Fetetirsdag – dagen før fasten, kjent som Mardi Gras på mange språk
New Orleans Mardi Gras – Mardi Gras-karneval i New Orleans
Mardi Gras (album) – et album av Creedence Clearwater Revival
Atamon

Atamon er et konserveringsmiddel. Det inneholder natriumbenzoat og benzosyre. Atamon er altså en buffer med pH = 4,5.
Bruksområder

sylting av bær
stiklingformering av planter: Dusj jorda og stiklingen med Atamon, så blir der ikke muggsopp.Atamon er natriumbensoat og bensoesyre og hemmer veksten av spesielt gjær og muggsopp (og tildels bakterier) og sikrer en lang holdbarhet på saft, marmelade, syltetøy og saft. 
Atamon påvirker ikke utseende, lukt eller smak og konserverer syltetøy, marmelade, saft og frukt. Atamon konserverer også grønnsaker syltet i eddik.
​Atamon tilsettes etter koking, da en del av konserveringsevnen forsvinner dersom det kokes. Brukes også til desinfisering ved å skylle glass og flasker før disse fylles.
Margunn

Margunn er et norsk og færøysk kvinnenavn. Det første navneleddet kan komme av det norrøne ordet marr som kan bety «hest» eller «hav», eller av andre navn som starter på Mar-, som Maria eller Margrethe. Det andre navneleddet kommer av det norrøne ordet gunnr, «strid».


== Utbredelse ==
Margunn er et sjeldent navn.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Margunn i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Margunn Hageberg (f 1950), norsk forfatter
Margunn Bjørnholt (f 1958), norsk sosiolog og forsker
Margunn Haugenes, norsk fotballspiller og trener
Margunn Mossige, norsk fagbokforfatter
Margun Boge, norsk fagbokforfatter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Margunn
(en) Think Baby Names: Margunn
Nebb (andre betydninger)

Nebb eller NEBB kan referere til:

Nebb (anatomi)
Nebb-gruppen (flere norske selskaper: Nebb Engineering, Nebb Technology, Nebb Products)
Norsk Elektrisk & Brown Boveri
National Environmental Balancing Bureau
Toller (yrke)

Toller er en yrkestittel som i dag brukes generelt om ansatte i tollvesen. Noen tollere kan ha som oppgave å føre tolltjenestehund.
I bibelsk sammenheng var en toller en som samlet inn tollavgiften når mennesker skulle ha med seg varer inn i en by.
En toller ble sett ned på i samfunnet, fordi de arbeidet for romerne og dermed ble de sett på som landsforrædere. I tillegg var det mange tollere som tok mer enn de skulle, og puttet overskuddet i egen lomme.


== Eksterne lenker ==
Jobb i Tollvesenet [1]
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av toller
Totenvika

Totenvika (lokalt bare Vika) er et bygdelag lengst sør i Østre Toten kommune i Innlandet. Bygdelaget strekker seg øst-sørøstover fra tettstedet Skreia mot fylkesgrensa med Viken, mellom stranda langs Mjøsa og Totenåsen. Fylkesvei 33 går gjennom Totenvika. Her er det skole og kirke, men få sørvisinstitusjoner. Den siste dagligvareforretningen (Birger Stuve) ble nedlagt ca. 2003. I 1981 bodde det 1218 personer her.

Det er flere store gårdsbruk med variert produksjon. Siden jordene ligger lavt (Mjøsa er på ca. 123 moh.) tas våronna et par uker før de høyere delene av kommunen. 
Befolkningen bor i hovedsak spredt, men på 1980-tallet ble det bygd ut ett større boligfelt (Helgestadfeltet). Seinere har det blitt oppført noen nye hus på tomter fra garden Sulustad, men noen større folketallsvekst har uteblitt. På slutten av 1990-tallet trodde politikere og administrasjon i Østre Toten kommune at Totenvika skulle bli Østre Totens nye vekstområde, på grunn av den relative nærheten til Gardermoen. Flyplassen ligger ca. 1 times kjøring fra Totenvika. 
Ved Panengen er det brygge og stoppested for Skibladner.
Lengst sørøst i Totenvika ligger Fjellhaug med prøveskytefelt utover Mjøsa for Nammo / tidl. Raufoss Ammunisjonsfabrikk. En sektor ut i Mjøsa er fareområde for flytrafikken.
En person fra Totenvika kalles en vikværing. 


== Litteratur ==
Ødegaard, Svein-Erik (1984). Totenvika. Toten museum. ISBN 8290557000.
Visegrád

Visegrád er en by nord for Budapest i Ungarn. Den tilhører Pest fylke, og ligger langs den delen av Donau som kalles Donaukneet. Det bor ikke mer en 1 500 mennesker i byen, men den er kjent for sin historie og er et populært mål for turister.


== Historie ==

Visegrad er først nevnt i et dokument fra 1009. Etter mongolinvasjonen i 1241 der store deler av landet ble lagt i ruiner, ble Visegrad et enda viktigere sted historisk sett. På 1300-tallet ble det gjort til Ungarns hovedstad. Dette varte i ca. 100 år, før den på ny ble flyttet tilbake til Buda. Etter at muslimene invaderte Ungarn etter slaget ved Mohacs, ble byen mindre og mindre viktig.
Visegrad ga navnet til Visegrádgruppen etter et møte i 1991 mellom de landene som er medlemmer av gruppen. Den fikk bystatus i 2000. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Visegrád – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Visegrád – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kurilsk bobtail

Kurilsk bobtail er en katterase som har eksistert i isolasjon på Kurilene, en russisk øygruppe som strekker seg  mellom Hokkaido i Japan og Kamtsjatkahalvøya i Sibir og markerer skillet mellom Okhotskhavet og Stillehavet. Rasen har en særpreget kort hale, som kan se ut som er liten dusk, men som varierer i lengde. Halen er unik for hver katt.
Kurilsk bobtail ble første gang utstilt i 1990. Mange utenlandske eksperter var da bekymret for at den kunne være en variant av japansk bobtail, med tyngre bygning. Japansk bobtail er imidlertid en rase skapt av mennesker, mens kurilsk bobtail har eksistert og formert seg i sitt naturlige miljø uten innblanding fra mennesker.


== Genetikk og avl ==
Mutasjonen for kort hale er et dominant gen. Når kurilsk bobtail blir paret med en normalhalet katt får alle avkommene korte haler eller haler med knekk. Halelengde varierer fra veldig kort til nesten normal lengde med flere bøyer og sammenvokste ledd. Halelengden er stabil i oppdrett.
Kurilsk bobtail ble offisielt anerkjent av WCF i 1995 og av FIFe i 2002, i en korthåret og en langhåret variant. Rasen stilles ut i kategori 3.
Kattenes karakter gjør dem populære. I dag har kurilsk bobtail tredje eller fjerdeplass i popularitet blant rasekatter i Russland, innenfor WCF. I hele Russland er ca. 40-70 oppdretter av rasen. Det finnes også en i Tyskland, en i Litauen, en i Belgia, og en i Canada. En kastrert hannkatt har dessuten blitt importert til Sverige.


== Karakter ==
Kurilsk bobtail er en sterk katt med et vilt uttrykk.  Den er mild i gemyttet. Den er omstillingsdyktig og stoler på sine omgivelser. Rasen kan læres opp til enkle triks.
Tellervinini

Tellervinini er en liten gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien Danainae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Man regner med bare én slekt, Tellervo, og disse sommerfuglene finnes bare innen et begrenset område fra Sulawesi i nordvest til Salomonøyene i nordøst og det nordlige Australia i sør. Sommerfuglene er ganske variable og har blitt gitt en lang rekke navn, men det finnes trolig bare seks forskjellige arter.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn gjerne ca. 40 mm), slanke sommerfugler med avrundede vinger. Kroppen er lite hårete, antennene slanke og rundt halvparten så lange som forvingene. Vingene er svarte med store, hvite felter, størrelsen og formen på disse er ganske variabel. Sommerfuglene virker påfallende spinkle.


== Levevis ==
Tellervinini er skogsinsekter som har larver på planteslekten Parsonsia (Apocyanaceae). Disse plantene er giftige, og sommerfuglene lagrer giften og blir dermed uspiselige eller usmakelige.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
Gruppen Tellervinini Kirby, 1894 – seks arter i én slekt, Ny-Guinea, det nordlige Australia, Sulawesi og Salomonøyene
Slekten Tellervo Kirby, 1894
Tellervo juriaansei Joicey & Talbot, 1922
Tellervo assarica (Stoll, 1781)
Tellervo zoilus (Fabricius, 1775)
Tellervo parvipuncta Joicey & Talbot, 1922
Tellervo hiero (Godman & Salvin)
Tellervo nedusia (Geyer, 1832)


== Eksterne lenker ==
(en) Tellervinini hos NCBI 
(en) Kategori:Tellervini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tellervini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tellervinini på Tree of life
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.
Andersgard

Andersgard er en gard (gnr. 127) og et vegkryss (Andersgardkrysset) i Nordlia i Østre Toten. Ved Andersgard kommer fylkesvei 85  inn på fylkesvei 33. Andersgard ligger ned mot Mjøsa, og her er det ei badestrand som tidligere var mye brukt. Garden har i dag (2007) ca. 215 mål dyrka jord, 255 mål skau og 10 mål beite. Beitet er nå hestehavn, da det på Andersgard er traverhester og næringsvirksomhet knytta til hest. I tillegg er det sag på garden.
Bebyggelsen på Andersgard er hovedsakelig fra rundt 1850, og gardstunet viser derfor stor historisk kontinuitet. Husa danner et ganske regelmessig firkanttun.
Husmannsplassene Andersgardbakken og Andersgardstranda hørte til garden.
Navnet tolkes av Oluf Rygh som opprinnelig Arnþórsgarðr, av mannsnavnet Arnþórr og gard.


== Eksterne lenker ==
Norske Gaardnavne
Calinaginae

Calinaginae er en gruppe av sommerfugler som tilhører den store familien flikvinger (Nymphalidae). Man regner med bare én slekt, Calinaga. Disse sommerfuglene har vært vanskelige å plassere systematisk, men fylogenetiske analyser basert på DNA tyder på at de er beslektet med undergruppene ringvinger (Satyrinae) og Charaxinae. De er store, mørkfargede sommerfugler som etterligner giftige monarksommerfugler (Danaini) av slekten Tirumala. Det er publisert en lang rekke navn innen denne slekten, men tallet på reelle arter er usikkert.


== Utseende ==
Ganske store (vingespenn rundt 80 mm), slanke sommerfugler med store vinger. De etterligner monarksommerfugler av slektene Danaus og Tirumala og ligner sterkt på disse, også på arter av Limenitis (Limenitidinae). Kroppen er slank, antennene forholdsvis korte (rundt 1/3 så lange som forvingene). Brystet (thorax) er ofte mer eller mindre kledt med skarpt røde hår. Vingene er mørke med lyse (hvite, gule eller lyseblå) flekker og striper. Forvingene er avlange, avrundet trekantede, bakvingene forholdsvis store og avrundede. Larvene er grønne og nakne. Puppene er glatte og runde og minner sterkt om små, umodne frukter som henger fra grenene på vertsplanten.


== Levevis ==
Larven til Calinaga buddha lever på Morus australis (morbærfamilien, Moraceae).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Calinaginae Fruhstorfer, 1912
Slekten Calinaga Moore, 1857
Calinaga lhatso Oberthür, 1893 – Kina
Calinaga buddha Moore, 1857 – Assam, Sikkim, Burma, Thailand
Calinaga cercyon de Nicéville – Kina
Calinaga davidis Oberthür – Kina, Tibet
Calinaga gautama Moore, 1896 – Sikkim, ?Bhutan
Calinaga aborica Tytler, 1915 – Burma
Calinaga sudanassa Melville, 1893 – Burma, Thailand
Calinaga buphonas Oberthür, 1920 – Yunnan-provinsen
Calinaga genestieri Oberthür, 1922 – Yunnan-provinsen
Calinaga funeralis Monastyrski & Devyatkin, 2000 – Vietnam


== Eksterne lenker ==
(en) Calinaginae hos NCBI 
(en) Kategori:Calinaginae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calinaginae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Calinaga på Tree of life
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.