jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Grått kappefly

Grått kappefly (Lithophane consocia) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den forekommer nord til Trøndelag i Norge.


== Utseende ==
Et ganske stort (vingespenn 43 – 47 mm), kraftig, mørk grått nattfly. Fargen er noen ganger nesten svart. Forkroppen og forvingen er mørkgrå. Forvingen har en lys flekk ved roten som er avgrenset bakover av en kort, svart strek (rotmerket). Nyre- og ringmerkene er markerte, lyse, kantet med hvitt og svart, gjerne med noen rustbrune skjell i midten. Bak disse merkene er det en kort, kraftig, svart lengdestrek (tappmerke) som er gaffeldelt i begge ender. Langs ytterkanten går det en ujevn, svart og hvit tverrlinje (bølgelinje). Bakvingen er lyst brungrå. Arten skilles vanligvis greit fra beslektede arter på den mørke fargen.


== Levevis ==
Grått kappefly forekommer i løv- og blandingsskog. Larvene lever helst på gråor (Alnus incana), men kan også forekomme på svartor, bjørk og hassel. De voksne sommerfuglene fly i september – oktober før de overvintrer og flyr igjen i april – mai.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Nord- og Mellom-Europa og videre østover til Stillehavet og Japan. I Norge forekommer den nord til Trondheim.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Grått kappefly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) grått kappefly i Encyclopedia of Life 
(en) grått kappefly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grått kappefly hos Artsdatabanken 
(sv) grått kappefly hos Dyntaxa 
(en) grått kappefly hos Fauna Europaea 
(en) grått kappefly hos NCBI 
(en) Kategori:Lithophane consocia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Svartkantkvistfly

Svartkantkvistfly (Xylena vetusta) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den forekommer nord til Nordland i Norge.


== Utseende ==
Et ganske stort (vingespenn 55–62 mm), kraftig, gulgrått nattfly med smale forvinger. Når sommerfuglen hviler, sitter den med vingene tett rullet rundt kroppen, og den ligner på en avbrukket kvist. Den ligner på ringkvistfly (Xylena exsoleta), men skilles fra denne på at den mangler markert ringmerke i forvingen. Hodet, den fremre delen av forkroppen og bakkroppen er brungule, sistnevnte med en mørk ryggstripe, mens mesteparten av forkroppen (thorax) er mørkt sjokoladebrun. Forvingen er nokså smal, lyst gulbrun i den fremre delen, mørk rødbrun i den bakerste delen. Vingen har et tydelig nyremerke som er mørkebrunt med en kommaformet, hvit flekk på innersiden. Det går en kraftig, svart lengdestrek fra nyremerket nesten til vingens ytterkant. Vingen mangler et markert ringmerke. Langs ytterkanten går det en hvit siksak-tverrstripe, den såkalte bølgelinjen. Bakvingen er lysgrå.


== Levevis ==
Arten finnes i skog og kratt, der larvene kan leve på mange ulike busker, trær og lave planter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i september, og etter overvintring i april – mai. De kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Svartkantkvistfly finnes i Nord-Afrika, i Europa (inkludert Island, som har ganske få sommerfugler), i Midtøsten og østover til Stillehavet i Sibir. Den har også vært oppgitt å finnes i Nord-Amerika, men dette er feil. I Norge er den vanlig nord til Nord-Trøndelag, og det finnes spredte funn så langt nord som Lofoten.


== Referanser ==


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Vanlig kvistfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Xylena vetusta på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) svartkantkvistfly i Encyclopedia of Life 
(en) svartkantkvistfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svartkantkvistfly hos Artsdatabanken 
(sv) svartkantkvistfly hos Dyntaxa 
(en) svartkantkvistfly hos Fauna Europaea 
(en) svartkantkvistfly hos NCBI 
(en) Kategori:Xylena vetusta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Mykleby

Mykleby er ei grend i Stor-Elvdal kommune i Innlandet. Den ligger på vestsida av Glomma, rundt 20 kilometer sør for kommunesenteret Koppang. Mykleby har egen nærbutikk og eget samfunnshus. Riksvei 3 passerer gjennom bygda.


== Eksterne lenker ==
Ivar Sæter (1908). «Messelt». Storelvedalen. Kristiania: Cammermeyer. s. 54−55.
Hette

En hette er en type hodeplagg som dekker det meste av hode og nakke. Noen hetter dekker også ansiktet. Hetter kan nyttes som beskyttelse mot vær og vind, som moteplagg, eller som uniform eller en form for tradisjonell bekledning. Hetter kan også ha som funksjon å skjule bærerens identitet, eller i noen tilfeller for å hindre at bærer kan se.


== Hettetyper ==
Hetter er ofte poseformede overtrekk som er en del av et større klesplagg, for eksempel jakker, hettegensre, ponchoer, kapper eller anorakker. Slike hetter kan trekkes over hodet, eller dras bak slik at de blir hengende fra nakken. Hetter festet til en anorakk eller regnjakke er ofte laget slik at de kan skjules i plaggets krave, eller så kan de være avtagbare slik at de fjernes når behovet ikke er til stede.
Noen organisasjoner er kjent for sin bruk av hetter, slik som Ku Klux Klan. Klanen hadde tidligere også maskelignende hetter som dekket ansiktet. «Ku Klux Klan-hettene» minner sterkt om capiroter fra spansk middelalder, hodeplagg som fortsatt brukes i seremonielle opptog i katolske middelhavsland, men skal være utviklet uavhengig av disse.
Hetter som skjuler ansiktet kalles gjerne for finlandshetter eller balaklava. Denne typen hetter ble laget for beskyttelse fra snø, vind og kaldt vær, men forbindes gjerne med personer som vil skjule egen identitet i forbindelse med kriminelle handlinger eller andre situasjoner egen identitet ikke ønskes avslørt. En slik hette dekker gjerne hele ansiktet utenom øyner, og eventuelt munn, og kan dermed også kalles for maske. 


=== Hettetyper ===
Struthette
Finlandshette
Kapusjong – kabuss
Badehette
Lusehette
Basjlyk
Camail
Kyse, løs hette med hakebånd
Brynjehette
Narrehette


== Annet ==
Oret hette kan også brukes om hetteformede deksler og liknende, for eksempel fenghetter, tennhetter, eggehetter (til å holde kokte egg varme) og skorsteinshetter (røykfangere).


== Se også ==
Lue
Kappe
Seiershette
Ringkvistfly

Ringkvistfly (Xylena exsoleta) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er meget sjelden i Norge.


== Utseende ==

Et stort (vingespenn 56 – 62 mm), kraftig, grått nattfly med smale forvinger. Den hviler med vingene rullet tett inntil kroppen og ligner da på en avbrukket kvist. Denne arten ligner mye på slektningen svartkantkvistfly (Xylena vetusta), men kan kjennes på at forvingene er mørkere uten et klart skille i farge mellom den fremre og bakre delen, at den har et tydelig ringmerke og at den har en pilformet, svart flekk som peker fra ytterkanten mot nyremerket, men ikke når fram til dette. Hodet, den fremste delen av forkroppen og bakkroppen er lyst gulbrune, ryggsiden av forkroppen (thorax) svartbrun. Forvingen er gulgrå med lys bestøvning og diffuse, mørke lengdestreker. Framkanten er noe mørkere enn resten. Nyre- og ringmerkene er tydelige, mørk-kantede, nyremerket er lyst i midten. Fra vingens ytterkant går det ut en pilformet, svart flekk som peker mot nedre del av nyremerket, men den når ikke fram til dette. Bakvingen er grå med gulaktig innerkant. Larven er naken, blågrønn med en rekke av åttetall-formede, svarte flekker på hver side av ryggen og en smal, gul lengdestripe under disse. Langs sidene har den en rødgul sidestripe.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike slags lave planter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i september – oktober før de overvintrer og flyr på ny i april.


== Utbredelse ==
Ringkvistflyet er utbredt i Nord-Afrika, Kanariøyene, Europa (inkludert Island), Midtøsten og Asia østover til Japan, sørover til Himalaya. I Norge er den bare funnet i nyere tid på Asmaløy i Hvaler, Østfold, men det finnes eldre funn fra Risør og Klepp i Rogaland. Den er listet som sårbar (V) på Norsk rødliste for arter.


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Ringkvistfly [1]
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]
Xylena exsoleta på UK moths: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) ringkvistfly i Encyclopedia of Life 
(en) ringkvistfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ringkvistfly hos Artsdatabanken 
(sv) ringkvistfly hos Dyntaxa 
(en) ringkvistfly hos Fauna Europaea 
(en) ringkvistfly hos NCBI 
(en) Kategori:Xylena exsoleta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Xylena exsoleta – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xylena exsoleta – detaljert informasjon på Wikispecies
Sven Vandenbroeck

Sven Ludwig Vandenbroeck (født 22. september 1979 i Vilvoorde, Belgia) er en belgisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som har spilt for flere belgiske klubber samt for Løv-Ham. Han har siden fungert som trener, blant annet for Zambias herrelandslag i fotball.
Vandenbroeck har tidligere spilt for Mechelen, Roda JC, De Graafschap, Akratitos Liosion, Lierse og CS Visé før han signerte for Løv-Ham etter 2008-sesongen. Han spilte for Lierse i den perioden Kjetil Rekdal var trener for klubben.
I løpet av 2009-sesongen var Vandenbroeck plaget med skader og fikk fire kamper for Løv-Ham. I mars 2010 ble Løv-Ham og Vandenbroeck enige om å avslutte samarbeidet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sven Vandenbroeck – Transfermarkt 
(en) Sven Vandenbroeck – Transfermarkt (manager) 
(en) Sven Vandenbroeck – WorldFootball.net 
(en) Sven Vandenbroeck – FootballDatabase.eu 
(en) Sven Vandenbroeck – FBref
Jon-Mikael Skaug

Jon-Mikael Skaug (født 12. august 1990) er en norsk midtbanespiller fra Teie som spiller for Ørn-Horten som er utleid fra Sandefjord Fotball. Han ble en del av SF stallen foran 2009 sesongen. Men han spilte for andrelaget til Sandefjord Fotball i 2008-sesongen, spill for A-laget begrenset seg til noen treningskamper og et innhopp i cupen mot Mandalskameratene. Men etter å ha vært med på treningssamlinger på La Manga og i Tyrkia, ble han tatt opp i A-stallen. 


== Eksterne lenker ==
(en) Jon-Mikael Skaug – Transfermarkt 
Sandefjord Fotball.no – Spillerens profil
Tålmodige tenåringer Artikkel i Tønsberg Blad 13. mars 2009
Svein Larsen

Svein Larsen (født 1952) er en norsk politiker (Ap) og radiogründer. Han var aktiv i oppbygningen av P4, der han fra 1993 til 1999 var redaktør og administrerende direktør.
Larsen har grunnfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo, og ble senere utdannet fra Norsk Journalistskole. Fra 1976 til 1979 var Larsen informasjonssekretær i Oslo Arbeiderparti, før han fra 1979 til 1981 var politisk sekretær for kirke- og undervisningsminister Einar Førde. Fra 1982 til 1988 var Larsen valgt sekretær i Oslo Arbeiderparti. Han var også varamedlem i partiets landsstyre. Som sekretær i Oslo Arbeiderparti var blant annet Larsen aktiv i planer om å danne en nærradiostasjon for partiet i Oslo.Larsen var viseformann i Vålerengens Idrettsforenings hovedstyre fra 1985 og var klubbformann fra 1986 til 1988. Larsen skulle som formann rydde opp i den svake økonomien som preget klubben, og Vålerenga ble i 1987 den første norske idrettsforeningen som ble satt under administrasjon. Larsen ble igjen leder i Vålerengens Idrettsforening i 2018.Etter et par år i Singapore der han jobbet for Norges Eksportråd kom Larsen tilbake til Norge i 1991, og fra 1992 til 1993 var han formann i Oslo Arbeidersamfunn. Han arbeidet så som daglig leder i Radio Hele Norge, og ble også administrerende direktør og redaktør i P4 Radio Hele Norge når kanalen begynte ordinær drift i 1993. Den nye radiokanalen leverte raskt gode resultater, og i 1994 var enkelte programmer oppe i 500 000 lyttere samtidig som P4 hadde et overskrudd på fem millioner kroner av en omsetning på 75 millioner. Høsten 1996 ble P4 notert på Oslo Børs, og selskapets børsverdi var da 700 til 800 millioner. Under Larsens ledelse ekspanderte også P4 utenlands, og stod bak radiostasjoner i Sør-Afrika. Larsen gikk av som leder ved årsskiftet 1998-99.
På nyåret 2000 var Larsen aktuell som ny leder for Oslo Arbeiderparti etter Britt Hildeng.Etter at Larsen gikk fra P4 solgte radiostasjonen seg ut fra Sør-Afrika. Larsen fulgte imidlertid selv opp prosjektet, og dro i 2000 nedover for å overta. Fra 2000 til 2003 var han leder for selskapet Makana Investment, og fra 2003 til 2006 var han radiosjef i P4 Cape Town og P4 Durban. Larsen var også via selskapet 21st Venture inne på eiersiden i Kanal 24. Fra 2006 til 2008 var han daglig leder i 21st Venture.Fra 2008 har Larsen vært administrerende direktør og redaktør for Radio Metro. Som Radio Metro-sjef har Larsen trukket kulturminister Trond Giske for retten etter et Giske opphevet Medietilsynets konsesjonstildeling i Oslo-området. Fra 2014 til 2018 var han styreleder i Norsk Lokalradioforbund.Svein Larsen er sønn av fylkesmann og stortingsrepresentant Gunnar Alf Larsen.


== Referanser ==
Humanity: Hour I

Humanity: Hour I er et konseptalbum og det sekstende studioalbumet fra det tyske hard rock-bandet Scorpions, utgitt i mai 2007.


== Sporliste ==
«Hour I» – 3:26 (Rudolf Schenker/James Michael/Desmond Child/John 5)
«The Game of Life» – 4:04 (Klaus Meine/Child/Mikael Nord Andersson/Martin Hansen)
«We Were Born to Fly» – 3:59 (Matthias Jabs/Eric Bazilian/Marti Frederiksen)
«The Future Never Dies» – 4:03 (Meine/Child/Bazilian/Jason Paige/Russ Irwin)
«You're Lovin' Me to Death» – 3:15 (Schenker/Child/Andreas Carlsson/Bazilian)
«321» – 3:53 (Schenker/Child/Frederiksen/Paige)
«Love Will Keep Us Alive» – 4:32 (Meine/Child/Bazilian/Frederiksen)
«We Will Rise Again» – 3:49 (Jabs/Michael/Paige/Child)
«Your Last Song» – 3:44 (Schenker/Child/Bazilian)
«Love Is War» – 4:20 (Jabs/Michael/Child/Frederiksen)
«The Cross» – 4:28 (Jabs/Michael/Child/Frederiksen)
«Humanity» – 5:26 (Meine/Child/Bazilian)


== Personell ==
Klaus Meine: vokal
Matthias Jabs: gitarer, bakgrunnsvokal
Rudolf Schenker: gitar, bakgrunnsvokal
Paweł Mąciwoda: bass, bakgrunnsvokal
James Kottak: trommer, perkusjon


=== Gjestemusikere ===
Billy Corgan: vokalist på «The Cross»
Eric Bazilian: gitar på «Love Will Keep Us Alive»
John Lowery (John 5): gitar på «Hour I»
Russ Irwin: piano på «The Future Never Dies»
Jason Paige: bakgrunnsvokal


== Eksterne lenker ==
(en) Humanity: Hour I på Discogs 
(en) Humanity: Hour I på MusicBrainz 
(en) Humanity: Hour I på Encyclopaedia Metallum
Love at First Sting

Love at First Sting er det niende studioalbumet fra det tyske hard rock-bandet Scorpions, utgitt 4. mai 1984.
Både bassist Francis Buchholz og trommeslager Herman Rarebell hadde midlertidig forlatt bandet under innspillingen av albumet. Derfor spiller Jimmy Bain og Bobby Rondinelli, som begge tidligere hadde spilt med blant andre Rainbow, henholdsvis bass og trommer. Etter innspillingen ble Buchholz og Rarebell med i bandet igjen, og de er blitt kreditert som musikere på albumet.


== Sporliste ==
All musikken er skrevet av Rudolf Schenker. Alle tekstene er skrevet av Klaus Meine, unntatt hvor annet er notert.

«Bad Boys Running Wild» (Schenker, Meine, Herman Rarebell) – 3:54
«Rock You Like a Hurricane» (Schenker, Meine, Herman Rarebell) – 4:11
«I'm Leaving You» – 4:16
«Coming Home» – 4:58
«The Same Thrill» – 3:30
«Big City Nights» – 4:08
«As Soon as the Good Times Roll» – 5:01
«Crossfire» – 4:31
«Still Loving You» – 6:26


== Personell ==
Klaus Meine – vokal
Matthias Jabs – gitar, støttevokal
Rudolf Schenker – gitar, støttevokal
Francis Buchholz – bass, støttevokal
Herman Rarebell – trommer, støttevokalJimmy Bain – bass (ukreditert)
Bobby Rondinelli – trommer (ukreditert)


== Eksterne lenker ==
(en) Love at First Sting på Discogs 
(en) Love at First Sting på MusicBrainz 
(en) Love at First Sting på Encyclopaedia Metallum 
(en) Love at First Sting på Spotify 
(en) Love at First Sting på AllMusic
Lovedrive

Lovedrive er det sjette studioalbumet fra det tyske hard rock-bandet Scorpions, utgitt i februar 1979. Dette er bandets internasjonale gjennombruddsalbum, og inneholder blant annet låtene «Loving You Sunday Morning», «Always Somewhere» og «Holiday». Bandet har på dette albumet rendyrket sin «Scorpions-formel», med en blanding av melodisk hard rock og «power-ballader».
Gitaristen Michael Schenker, tidligere medlem av bandet, bidrar på 3 av låtene. Dette er det første albumet med den nye gitaristen Matthias Jabs, som erstattet Uli Jon Roth sommeren 1978.


== Sporliste ==
«Loving You Sunday Morning» (Schenker/Meine/Rarebell)  – 5:36
«Another Piece of Meat» (Schenker/Rarebell)  – 3:30
«Always Somewhere» (Schenker/Meine)  – 4:56
«Coast to Coast» (Schenker)  – 4:42
«Can't Get Enough» (Schenker/Meine)  – 2:36
«Is There Anybody There?» (Schenker/Meine/Rarebell)  – 3:58
«Lovedrive» (Schenker/Meine)  – 4:49
«Holiday» (Schenker/Meine)  – 6:32


== Personell ==
Klaus Meine: vokal
Rudolf Schenker: gitar
Matthias Jabs: gitar
Francis Buchholz: bassgitar
Herman Rarebell: trommer
Michael Schenker: gitar på 2, 4 & 7


== Eksterne lenker ==
(en) Lovedrive på Discogs 
(en) Lovedrive på MusicBrainz 
(en) Lovedrive på Encyclopaedia Metallum 
(en) Lovedrive på Spotify 
(en) Lovedrive på AllMusic
PLA

PLA kan vise til:

Den palestinske frigjøringshæren
Polymelkesyre
London havnevesen
Dieter Dierks

Dieter Dierks (født 9. februar 1943 i Pulheim) er en tysk plateprodusent, blant annet kjent for arbeidet sitt med bandet Scorpions.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dieter Dierks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dieter Dierks på Internet Movie Database 
(en) Dieter Dierks på Discogs 
(en) Dieter Dierks på MusicBrainz
Animal Magnetism

Animal Magnetism er det sjuende studioalbumet fra det tyske hard rock-bandet Scorpions, utgitt 31. mars 1980.


== Sporliste ==
«Make It Real» (Rudolf Schenker, Herman Rarebell)  – 3:49
«Don't Make No Promises (Your Body Can't Keep)» (Matthias Jabs, Rarebell)  – 2:55
«Hold Me Tight» (Schenker, Klaus Meine, Rarebell)  – 3:53
«Twentieth Century Man» (Schenker, Meine)  – 3:00
«Lady Starlight» (Schenker, Meine)  – 6:11
«Falling in Love» (Rarebell)  – 4:09
«Only a Man» (Schenker, Meine, Rarebell)  – 3:32
«The Zoo» (Schenker, Meine)  – 5:28
«Animal Magnetism» (Schenker, Meine, Rarebell)  – 5:56


== Personell ==
Klaus Meine – vokal
Rudolf Schenker – gitarer, bakgrunnsvokal
Matthias Jabs – gitarer, bakgrunnsvokal
Francis Buchholz – bass
Herman Rarebell – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal


== Eksterne lenker ==
(en) Animal Magnetism på Discogs 
(en) Animal Magnetism på MusicBrainz 
(en) Animal Magnetism på Encyclopaedia Metallum 
(en) Animal Magnetism på Spotify
Jostein Fet

Jostein Fet (født 10. september 1924 i Sykkylven) er en norsk litteraturhistoriker og litteratursosiolog. Han har for tiden tittelen fri forsker ved Høgskulen i Volda. 
Han har særlig forsket på bondebefolkningens i Norges lesning fra ca 1600 til 1850. Forskningen er basert på en gjennomgang 16 287 skifter i skifteprotokoller for Sunnmøre.Fet ble cand. philol. i 1954 med en avhandling om Olav Duun. I 1955 ble han ansatt som lektor ved Telemark landsgymnas og virket der i tre år. I 1958 ble han ansatt ved lærerskolen i Volda og hadde et særlig ansvar for norskfaget. Fet var en forkjemper for en egen distriktshøgskole i Volda. Han ble høgskolelærer ved en nye skolen Møre og Romsdal distriktshøgskole, Volda i 1970. Her var han dosent i nordisk litteratur frem til han gikk av i 1990.Fet har som forsker hatt sitt nedslagsfelt innenfor kulturhistorie. Særlig har han gjort mye for folkemusikken i Møre og Romsdal og bokhistorie. Hans arbeid med bokhistorie beskrives som litteratursosiologisk.Jostein Fet skrev i anmeldelsen av Olav H. Hauges Seint rodnar skog i djuvet  (1956): «Olav H. Hauge er lite kjend og lite lesen, har eg inntrykk av. Han burde ikkje vere det!»Fet ble i 2017 utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Bergen for sitt arbeid.


== Utmerkelser ==
Målprisen utdelt av Sunnmøre mållag 1999
Sunnmørspostens kulturpris, 2006
Fylkeskulturprisen for Møre og Romsdal 2004
Kongens fortjenstmedalje i gull 2004
Æresdoktor ved Universitetet i Bergen 2017


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Jostein Fet i BIBSYS
Sunnmørsdiktarar 1600-1975 : eit diktutval med biografiar og bibliografiar, 1977
Register over gamle bøker hjå Olina Vassbotn Drabløs, Volda, 1979
New Norse literature in English translation 1880-1982 : a bibliography, 1985
Allmugens diktar : Niels Olsen Svee i norsk religiøs folkesong, 1987
Lesande bønder : litterær kultur i norske allmugesamfunn før 1840, 1995
Mellom springdansar og salmetonar : Folkemusikkarkivet for Møre og Romsdal 1990-2000 : eit jubileumsskrift, (med Jon Tvinnereim og Birkeland), 2000
Skrivande bønder : skriftkultur på Nord-Vestlandet 1600-1850 Samlaget 2003 ISBN 82-521-6296-7
Eksetiana : Aarflots prenteverk 1809-1935 : bibliografi og kulturhistorie, 2006
Natur og eros : utvalde dikt (Gjendiktninger av Johann Wolfgang von Goethe), 2008
Sunnmørske tunnamn. Individ, samfunn, landskap, 2010
Den gløymde litteraturen 2015


== Referanser ==
Skjellsord

Skjellsord er ord som blir brukt for å uttrykke negative følelser mot noe — gjerne en person. Hvert språk og dialekt har et rikt utvalg av skjellsord, og ordene kommer gjerne fra noen særskilte kategorier. Tabuord er en viktig kilde til skjellsord.


== Referanser ==
Lonesome Crow

Lonesome Crow er debutalbumet til det tyske hard rock/heavy metal-bandet Scorpions, utgitt i august 1972 på Brain Records.
Dette er det eneste Scorpions-albumet der gitarist Michael Schenker medvirker som medlem av bandet. Musikken fra albumet ble brukt som soundtrack på den tyske filmen Das Kalte Paradies.


== Sporliste ==
«I'm Goin' Mad»  – 4:53
«It All Depends»  – 3:30
«Leave Me»  – 5:06
«In Search of the Peace of Mind» – 5:00
«Inheritance»  – 4:41
«Action»  – 3:56
«Lonesome Crow»  – 13:31


== Personell ==
Klaus Meine – vokal
Michael Schenker – gitar
Rudolf Schenker – gitar
Lothar Heimberg – bassgitar
Wolfgang Dziony – trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Lonesome Crow på Discogs 
(en) Lonesome Crow på MusicBrainz 
(en) Lonesome Crow på Encyclopaedia Metallum
Arne Emil Christensen jr.

Arne Emil Christensen jr. (født 11. mai 1936) er professor emeritus i nordisk arkeologi ved Universitetet i Oslo. Fra 1990 til 2006 hadde han ansvar for Vikingskipsmuseet på Bygdøy. I 2009 ble Christensen tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull. 
I 1967 ledet Christensen, sammen med Svein Molaug, den første utgravningssesongen ved vraket av fregatten «Lossen» ved Hvaler. Han må derfor regnes som en av pionerene innenfor norsk marinarkeologi. Christensen har blant annet deltatt i Helge og Anne Stine Ingstads utgravinger på L'Anse aux Meadows. Han hadde også ansvaret for utgravingen av Klåstadskipet. 
Christensen har arbeidet med temaet båter og båtbygging, i skjæringspunktet mellom arkeologi og etnologi. 
Arne Emil Christensen jr. var gift med etnologen Anne Louise Gjesdahl Christensen og er fetter til etnologen Arne Lie Christensen.


== Litteratur ==

(no) Publikasjoner av Arne Emil Christensen jr. i BIBSYS
Milada Skrbková

Milada Skrbková (senere Žemlová, født 30. mai 1897 i Praha i Østerrike-Ungarn, død 2. oktober 1935 i Praha) var en tsjekkoslovakisk tennisspiller som deltok i de olympiske leker 1900] i Antwerpen.
Skrbková vant en olympisk bronsemedalje under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Sammen med  Ladislav Žemla kom hun på tredjeplass i mixed double-turneringen.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i tennis, mixeddouble  TCH


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Milada Skrbková – Olympics.com 
(en) Milada Skrbková – Olympic.org 
(en) Milada Skrbková – Olympedia 
(en) Milada Skrbková – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Milada Skrbková – Tsjekkias olympiske komité