jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Karin Kinge Lindboe

Karin Kinge Lindboe (født 16. mars 1947 i Oslo) er en norsk forfatter. Hun har utgitt en rekke bøker for barn og ungdom. 
Med trilogien Solkvinnens flamme, Gaupesommer og Vinterkråke, som handler om ungdommene Syr, Korir og Vann og foregår i et slags steinaldermiljø, beveget hun seg fra en hovedsakelig realistisk fortellerstil over i fantasy-sjangeren. I 2004 ble Karin Kinge Lindboe nominert til Kritikerprisen for beste barne- og ungdomsbok for Stella, en bok om vennskapet mellom dødssyke Stella og venninna Benny. I 2011 fikk hun Kritikerprisen for beste barne- og ungdomsbok for Etterpå varer så lenge, en frittstående fortsettelse av Stella. Flere av bøkene er oversatt til tysk, dansk og nederlandsk.
Karin Kinge Lindboe bor i Oslo.


== Bibliografi ==
1992: Mormors hjerte – ungdomsbok
1993: Janus – barnebok
1994: Kors på halsen – ungdomsbok
1995: Vill og vakker – ungdomsbok
1997: Smak av honning – ungdomsbok
1998: Solkvinnens flamme – ungdomsbok
1999: Gaupesommer – ungdomsbok
2000: Rolling Stones – ungdomsbok
2001: Vinterkråke – ungdomsbok
2004: Stella – ungdomsbok
2005: Den mystiske posen – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2006: Den lille ville grisen  – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2007: Døden i døra  – lesebok for barnetrinnet, utgitt parallelt på bokmål og nynorsk, illustrert av Sissel Horndal
2007: Sam møter en stor hund  – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2008: Sam og Noa sniker seg ut midt på natta – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2010: Sam finner en feit frosk  – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2011: Helt på trynet forelska ; Heilt på trynet forelska – lesebok for barnetrinnet, utgitt parallelt på bokmål og nynorsk, illustrert av Åshild Irgens
2011: Etterpå varer så lenge – ungdomsroman
2012: Bare jug! ; Berre ljug! – lesebok for barnetrinnet, utgitt parallelt på bokmål og nynorsk, illustrert av Janniche Engelsen
2012: Sam og Noa vil fange en hoggorm – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2013: Sam og Noa og papegøyen Papaya – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2014: Sam og Noa i revehulen – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2015: Sam og Noa redder nitten meitemark og en humle – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2016: Sam og Noa og den stakkars kaninen under solbærbusken – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2016: Far og Sachsenhausen - biografisk roman
2017: Sam og Noa redder humler fra døden – lettlestbok for barn, illustrert av Elisabeth Moseng
2018: Lucas Jackson – barnebok, Aschehoug


== Priser ==
2011: Kritikerprisen for beste barne- og ungdomsbok for Etterpå varer så lenge


== Kilder ==
Presentasjon av Karin Kinge Lindboe i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Karin Kinge Lindboe i BIBSYS
Aschehoug forlags forfatterpresentasjon
Anmeldelse av ungdomsromanen Stella
Arsi Harju

Arsi Ilari Harju (født 18. mars 1974 i Kurikka) er en finsk friidrettsutøver.
Han fikk sin første medalje i et seniormesterskap under innendørs-EM i 1998, da han tok bronse med et støt på 20,53. Under utendørs-EM samme år ble Harju nummer 9 med 19,54. Sommeren etter kvalifiserte han seg for første gang til finalen i et utendørsmesterskap (VM 1999), men oppnådde ingen gyldige støt i finalen.
Under OL 2000 i Sydney satte Harju ny personlig rekord i kvalifiseringen med 21,39. Han vant finalen med 21,29 i sitt andre forsøk, foran amerikaneren Adam Nelson (21,21) og amerikaneren John Godina (21,20). Dette var Finlands andre OL-gull i kulestøt, 80 år etter at Ville Pörhölä gikk til topps i OL i Antwerpen i 1920.
I 2001 tok Harju bronse i VM. Deretter ble det fjerdeplass under EM 2002, og samme plassering under innendørs-VM 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Arsi Harju – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Arsi Harju – Olympics.com 
(en) Arsi Harju – Olympic.org 
(en) Arsi Harju – Olympedia 
(en) Arsi Harju – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arsi Harju – World Athletics 
(en) Arsi Harju – Track and Field Statistics
Synonympreparat

Synonympreparat eller generika er legemidler som inneholder samme virkestoff. Preparatet kan inneholde andre hjelpestoffer enn originialpreparatet. Mange medisinske virkestoff er ikke patentbelagt, selges under forskjellige navn av forskjellige produsenter. Et synonympreparat tilbys ofte til en lavere pris enn tilsvarende originalpreparat.


== Norge ==
Det er Statens legemiddelverk som fastsetter priser på legemidler igjennom trinnprissystemet, og folketrygden dekker kun det billigste medikamentet på blå resept.


== Se også ==
Legemiddel


== Referanser og fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
Statens legemiddelverk
Felleskatalogen, se ATC-register til venstre
SPC-databasen
Englenes by

Filmen Englenes by (originaltittel: City of Angels) er en romantisk historie om tro, lykke og tap fra 1998. Filmen er en nyinnspilling av den tyske filmen Himmelen over Berlin fra 1989.
Engelen Seth (Nicolas Cage) må bestemme seg for om han vil forsake sin udødelighet og bli et menneske, i håp om at kvinnen han drømmer om kanskje elsker ham. Kvinnen er Maggie (Meg Ryan), en pragmatisk hjertekirurg som ikke tror på engler – helt til den dagen hun møter Seth.


== Handling ==
I Los Angeles arbeider Seth som en engel som forsøker å våke over menneskeheten, og beskytter mennesker de møter på usynlige måter. Seth viser seg for mennesker som holder på å dø, og deretter veilede disse menneskene til deres neste liv. Til tross for deres mange møter med forskjellige mennesker har englene problemer med å forstå mennesker og deres væremåte, ettersom engler mangler normale menneskelige sanser.
Når han venter på å eskortere en mann som gjennomgår en hjerte-operasjon, til den andre verden, blir Seth imponert over innsatsen til kirurg Maggie Rice, for å redde mannens liv og hennes oppriktige følelser etter at hun ikke klarte å gjøre det. Seth blir snart veldig opptatt av Maggie, og bestemmer seg for å bli synlig for henne. De utvikler et vennskap som snart blir til gjensidig romantisk tiltrekning, selv om Maggie allerede er involvert med en av hennes kollegaer ved sykehuset - Jordan Ferris.
Seth møter Nathaniel Messinger, en av Maggies andre pasienter, som kan ane nærværet til Seth og andre engler. En engel har muligheten til å bli menneske gjennom en prosess de omtaler som "fallende" og Seth vurderer å bruke dette alternativet slik at han kan fortsette å være sammen med Maggie. Umiddelbart etter denne prosessen begynner han å oppleve menneskelige følelser. Som menneske ønsker Seth å møte Maggie igjen, men får vite at hun nylig har reist på ferie til en hytte i fjellet. Seth følger etter henne dit.
Maggie innser at Seth har gitt opp sin status som engel for henne, og de har sex. Men neste morgen reiser Maggie til en butikk. På vei tilbake mot hytta, blir hun alvorlig skadd i en kollisjon mot en bil. Hun dør av skadene, og Seth får besøk av en annen engel kalt Cassiel. Seth spør om han blir straffet fordi han valgte å forlate himmelen og være et vanlig menneske.


== Skuespillere ==

Nicolas Cage som Seth.
Meg Ryan som Dr. Maggie Rice.
Andre Braugher som Cassiel.
Colm Feore som Jordan Ferris.
Dennis Franz som Nathaniel Messinger.
Robin Bartlett som Anne.
Joanna Merlin som Teresa Messinger.
Sarah Dampf som Susan


== Eksterne lenker ==
(en) Englenes by på Internet Movie Database 
(no) Englenes by hos Filmfront 
(sv) Englenes by i Svensk Filmdatabas 
(da) Englenes by i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Englenes by på Allociné 
(nl) Englenes by på MovieMeter 
(en) Englenes by på AllMovie 
(en) Englenes by på Turner Classic Movies 
(en) Englenes by på Rotten Tomatoes 
(en) Englenes by på Metacritic
Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur

Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur er en tysk offentligrettslig føderal stiftelse med ansvar for å bearbeide SED-diktaturets historie i det tidligere DDR. Stiftelsen ble opprettet 5. juni 1998 etter anbefalinger fra de to Forbundsdagskommisjonene «Aufarbeitung von Geschichte und Folgen der SED-Diktatur in Deutschland» (1992 og 1995), som begge ble ledet av Rainer Eppelmann. Eppelmann har vært styreleder i stiftelsen siden grunnleggelsen.
Stiftelsen gir råd og støtter prosjekter, arkiver, organisasjoner, akademikere og kunnskapsformidling. Videre gir stiftelsen råd når det gjelder ofrene for SED-diktaturet. Den utgir også egne publikasjoner.
Stiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur er underlagt et stiftelsesråd, som består av representanter for den føderale regjeringen og Forbundsdagen, samt av eksterne fagfolk. Rådet kontrollerer styrets arbeid. Rådsformann er Markus Meckel.


== Kritikk ==
En av stiftelsens aktiviteter er stipendprogrammet «Aufbruch 1989», der 17 organisasjoner, deriblant partinære organisasjoner, deltok i samarbeidet. Blant organisasjonene var Rosa-Luxemburg-Stiftung, organisasjonen til SEDs etterfølgerparti Die Linke. Samarbeidet med denne organisasjonen, som blir nevnt i Verfassungsschutzbericht, fikk sterk kritikk av Hubertus Knabe, direktør for Gedenkstätte Berlin-Hohenschönhausen. Flere kjente motstandsfolk og forfulgte i det tidligere DDR, som Bärbel Bohley og Werner Schulz, og forfattere som Lutz Rathenow, Joachim Walther, Ralph Giordano og Erich Loest, samt andre offentlige personer som Lea Rosh og Michael Wolffsohn,
betegnet samarbeidet som et brudd på stiftelsens lovbestemte oppgaver og oppfordret stiftelsen til straks å avslutte samarbeidet med Rosa-Luxemburg-Stiftung.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mysen Idrettsforening

Mysen Idrettsforening er en idrettsforening fra Mysen i Østfold. Mysens spillende trener er Ole Johan Aas. Mysen var i 2007 oppe i 3. divisjon for første gang i nyere tid. Klubben rykket i 2010 ned til 4.divisjon.


== Tabell ==
Mysen trukket 4 poeng for bruk av ikke spilleberettiget spillere


== Historikk ==
Mysen IF ble stiftet 18. januar 1903 som Mysen Turn- og Idrettsforening (Mysen TIF). Etter en turbulent tid dannet flere tidligere medlemmer laget Mysen Arbeideridrettslag (Mysen AIF). I 1945 slo de seg sammen igjen og dannet Mysen Idrettsforening (Mysen IF). Mysen Fotball ble til i 1904.


== Spillerstall 2010-sesongen ==
Kamper for Trømborg, Slitu og Eidsberg er inkludert.
Pr. 10. oktober 2008


== Meritter ==
Mysen TIF: Avdelingseier B-klassen 1924.
Mysen AIF: Opprykk til A-klassen 1930.
Mysen IF: 1. divisjon 1949-1951, Kretsmester 1952, Østfoldmester 2. divisjon 1957, 2.-plass Konica Minolta-ligaen 2008.


== Flest kamper ==
Flest kamper for Mysen IF (inkludert Eidsberg IL, Slitu IL og  Trømborg IL) gjennom tidene:
1. Bjørnulf Berger 625 
2. Roger Fladberg 540 
3. Gunnar Elverhøy 511 
4. Per Øyvind Svendsen 494 
5. Stig Sunde 483 
6. Jan Tore Bjerkrheim 472 
7. Tor Torgersen 452 
8. Gunnar Havnaas 434 
9. Inge Hain 385 
10. Aran Larsen 379 
11. Per Torper 377 
12. Robin Moen 356 13. Morten Fladberg 343 
14. Egil Larsen 339 
15. Bjørn Didrichsen 313 
Pr. 11. oktober 2008
Aktive spillere uthevet.


== Referanser ==
Sandem, Arne: Saken er M.I.F. Mysen Idrettsforening 100 år. Media Øst Arktrykk as, 2002.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Vasil Kiryjenka

Vasil Kiryjenka (hviterussisk Васіль Кірыенка; født 28. juni 1981 i Retsjytsa) er en hviterussisk, tidligere profesjonell landeveissyklist.
I 2015 ble han verdensmester på temporitt.
Han la opp i januar 2020 på grunn av hjerteproblemer.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vasil Kiryienka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vasil Kiryjenka – Olympedia 
(en) Vasil Kiryjenka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vasil Kiryjenka – ProCyclingStats 
(en) Vasil Kiryjenka – Cycling Archives 
(en) Vasil Kiryjenka – Cycling Quotient 
(en) Vasil Kiryjenka – CycleBase
Jærlandskap

Jærlandskapet er en fellesbeslkrivelse av landskapet mellom Tungenes fyr og Ogna, med  høydedragene innafor (Høgjæren).
Primært består landet av en stor sluttmorene fra siste istiden, som fortsetter ut i havet. Denne ligger delvis på grunnfjell ( hovedsakelig gneis og granitt), og dels på gammel havbunn fra eldre geologiske perioder som er blitt til skifer og noe sandstein. Nedbrytningen av havbunnsbergartene har bidradd til at jordsmonnet er fruktbart, tross flekkvis tynt humuslag. Det rike jordsmonnet fortsetter nord- og østover til øyene i Boknafjorden, der jordbruksvilkårene også er gode, til granitten overtar.
Morenelaget er så tykt, at bare få fjellknauser stikker over sanden før en er kommet noen kilometer inn fra kysten. Morenelaget inneholder mange steder større og mindre steiner. Disse har i alle år hatt en tendens til å bevege seg oppover. Åkerbruket har derfor alltid også innebåret plukking og fjerning av stein, noe de mange steingjerdene fortsatt vitner om. Steinene er dels flyttet langveis fra, og dels sprengt ut av de lokale gneis- og skiferlagene.
For å holde tritt med steinveksten, har jærbuene alltid vært oppmerksomme på nyvinninger som kunne lette arbeidet. Utvikling og produksjon av landbruksmaskiner er derfor en del av bildet.
Strandsonen varierer fra lyse sandstrender med fin sand, til steinhauger som havet kverner på til rullestein. Med vid horisont og lys som blir filtrert og reflektert av havet, har mange kunstnere gjennom årene latt seg friste til å lage jærmalerier.
Jordbruksområdet er fra et par hundre meter fra stranden, og innover mot Høgjæren, der terreng og jordsmonn er mest egnet til utmarksbeite, med fruktbare små dalfører på innsiden.
Det er dette terrenget Arne Garborg så for sitt indre blikk, da han skrev innledningen til diktsyklusen Haugtussa med: «Til deg, du hei med bleike myr og bukkeblad»
Jürgen Schult

Jürgen Schult (født 11. mai 1960 i Amt Neuhaus, Niedersachsen) er en tysk friidrettsutøver. Han representerte DDR da han vant gull i diskos under OL 1988 i Seoul.
Senere i den lange idrettskarrieren representerte han det gjenforente Tyskland. Han deltok også under OL 1992 i Barcelona, der han fikk bronse, og under OL 2000, 40 år gammel, da han kom på åttendeplass.
Han ble også verdensmester en gang, i VM 1987 i Roma.
I 1984 kunne han ikke delta i OL på grunn av de østeuropeiske nasjonenes boikott. I 1986 satte han ny verdensrekord i diskos med et kast på 74,08 m, en forbedring på over to meter.


== Mesterskapsresultater ==


=== OL ===
OL 1988: Gull (68,82)
OL 1992: 2.-plass (64,94)
OL 1996: 6.-plass
OL 2000: 8.-plass (64,41)


=== VM ===
VM 1983: 5.-plass (64,92)
VM 1987: Gull (68,74)
VM 1991: 6.-plass (63,12)
VM 1993: 3.-plass (66,12)
VM 1995: 5.-plass (64,44)
VM 1997: 3.-plass (66,14)
VM 1999: 2.-plass (68,18)


=== EM ===
EM 1986: 7.-plass (64,38)
EM 1990: Gull (64,58)
EM 1994: 3.-plass
EM 1998: 2.-plass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jürgen Schult – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jürgen Schult – Olympedia 
(en) Jürgen Schult – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jürgen Schult – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Jürgen Schult – World Athletics
Verdenscupen i landeveissykling for kvinner

UCIs verdenscup i landeveissykling for kvinner (engelsk: UCI Women's Road World Cup) var en årlig konkurranse som består av 6–12 enkeltritt over en sesong. Konkurransen ble arrangert mellom 1998 og 2015, da den ble erstattet av UCI Women's World Tour.


== Vinnere ==
2015  Lizzie Armitstead, Boels-Dolmans
2014  Lizzie Armitstead, Boels-Dolmans
2013  Marianne Vos,  Rabobank-Liv Giant
2012  Marianne Vos,  Rabobank Women Cycling Team
2011  Annemiek van Vleuten,  Nederland Bloeit
2010  Marianne Vos,  Nederland Bloeit
2009  Marianne Vos,  Team DSB Bank
2008  Judith Arndt, Team Columbia Women
2007  Marianne Vos, Team DSB Bank
2006  Nicole Cooke, Univega
2005  Oenone Wood
2004  Oenone Wood
2003  Nicole Cooke
2002  Petra Roßner
2001  Anna (Wilson) Millward
2000  Diana Žiliūtė
1999  Anna Wilson
1998  Diana Žiliūtė
Nina Skurtveit

Nina Skurtveit (født 19. april 1947) er journalist i NRK. Hun er kjent som programleder i NRK P2s program Kunstreisen, som hun lager sammen med Gunnar Danbolt. Hun arbeider også med klassisk musikk i P2, blant annet som programleder under konsertsendinger fra Grieghallen.
Skurtveit er både utdannet i musikk ved Musikkhøyskolen i Berlin og har hovedfag i kunsthistorie fra Universitetet i Bergen. Hun begynte som kulturmedarbeider i NRK P2 i 1987.


== Eksterne lenker ==
http://www.nrk.no/programmer/radio/kunstreisen/1.1532041
Kunstreisen

Kunstreisen er et norsk radioprogram om kunst som gikk på NRK Radio fra 2003 til 2015. Programmet ble ledet av Nina Skurtveit, mens professor Gunnar Danbolt var programmets faste ekspert. Programmet hadde som formål å besøke steder som hadde betydelige kunstverk å by på. Reisene konsentrerte seg om byer i Norge, Skandinavia, Europa og USA. Programmet ble sendt ukentlig på P2 og hadde en varighet på 30 min. Det gikk på tirsdagskvelder de første årene.Første sending gikk tirsdag 2. september 2003.


== Referanser ==
Andrej Abduvalijev

Andrej Khakimovitsj Abduvalijev (russisk Андрей Хакимович Абдувалиев, født 30. juni 1966 i Leningrad) er en tidligere sleggekaster. Han vant gull i denne øvelsen under OL 1992 i Barcelona. Året etter ble han verdensmester, en tittel han også forsvarte i 1995.
I begynnelsen av karrieren startet han for Sovjetunionen, og etter oppløsningen representerte han Tadsjikistan, men i Sommer-OL 1992 konkurrerte han under et felles flagg for Samveldet av uavhengige stater (SUS). I 1997 gikk han over til å representere Usbekistan.
Abduvalijevs bestenotering er fra 1990 i Sotsji, da han kastet 83,46 m.


== Meritter ==
OL 1992: Gull (82,54 m)
VM 1993: Gull (81,64 m)
VM 1995: Gull (81,56 m)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Andrej Abduvalijev – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andrej Abduvalijev – Olympics.com 
(en) Andrej Abduvalijev – Olympic.org 
(en) Andrej Abduvalijev – Olympedia 
(en) Andrej Abduvalijev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrej Abduvalijev – World Athletics 
(en) Andrej Abduvalijev – Track and Field Statistics
Anita Ihle Steen

Anita Ihle Steen (født 11. oktober 1970 oppvokst på Nes) er en norsk lokalpolitiker og medlem av Arbeiderpartiet. Hun ble i 2007 ordfører i Ringsaker etter Thor Lillehovde.
Hun meldte seg inn i Arbeidernes ungdomsfylking etter at en innvandrerbutikk i Brumunddal ble sprengt med dynamitt i 1986. I 1999 ble hun valgt inn i kommunestyret. Fra 2003 var hun leder for politikerkomite nummer 2, og hun ledet blant annet utredningen om eiendomsskatt i kommunen.
Hun er utdannet førskolelærer ved Høgskolen i Hedmark avdeling for lærerutdanning,  og hun har vært barnehageleder.


== Kilder ==
Portrettintervju i HA Pluss 29. september 2007.
Tom Morrison

Thomas «Tom» Morrison (født 21. januar 1904 i Ayrshire, død ????) var en skotsk fotballspiller. Han var forsvarsspiller.
Morrison startet sin karriere i Troon Athletic og  St. Mirren. Her fikk han med seg en vinnermedalje i den skotske FA-Cupen. I november 1927 ble han ble kjøpt til Liverpool av manager Matt McQueen for £4 000. Han fikk sin debut i bortekampen mot Portsmouth på Fratton Park 11. februar 1928 i en kamp Liverpool tapte 0-1. Hans første mål kom i hjemmekampen mot Arsenal på Anfield 13. desember 1930.
Han etablerte seg raskt på førstelaget, og i sesongen 1928/1929 var han sammen med James Jackson de eneste spillerne som var involvert i samtlige av de 45 kampene Liverpool spilte i. Han ble i klubben frem til november 1935 da han signerte for Sunderland. I hans første sesong i klubben ble han ligamester i 1. divisjon.
Han spilte også for Gamlingay, Ayr Utd og Drumcondra før han la støvlene på hylla.


== Statistikk ==


=== Medaljer ===
St. Mirren

1925/1926: Vinner skotsk FA-Cup.Sunderland

1935/1936: Ligavinner 1. divisjon.


=== Kamper ===
Liverpool

1927-1935: Ligakamper – mål: 240 kamper – 4 mål.
1927-1935: Totalt kamper – mål: 254 kamper – 4 mål.


== Se også ==
Statistikk om Liverpool FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Morrison – WorldFootball.net 
(en) Tom Morrison – EU-Football.info 
(en) Tom Morrison – Skottlands fotballforbund 
Profil på LFChistory.net
Bernt Oftestad

Bernt Torvild Oftestad (født 1942 i Askim) er en norsk teolog. Han er professor emeritus i europeisk kulturhistorie med særlig vekt på kirkehistorie ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo. Han er også medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.
Oftestad tok gradene cand.theol. ved Menighetsfakultetet i 1968 og dr.theol. i 1979 fra Universitetet i Oslo med avhandlingen Kristentro og kulturansvar hos Ronald Fangen.
Oftestad har publisert bøker og artikler innen områdene historiografi, reformasjonshistorie og moderne kirkehistorie. Han har også skrevet om Sigrid Undset.
Teologisk har han vært oppfattet som konservativ, og konverterte i 2000 til Den katolske kirke.


== Bibliografi ==
Historie, tro og forståelse, 1973
Kristentro og kulturansvar hos Ronald Fangen, 1981
Lære, Tro og Fornuft. Kirkene i nytiden, 1988
Den norske statsreligionen. Fra øvrighetskirke til demokratisk statskirke, 1998
Tro og politikk. En reformasjonshistorie, 2001
Sigrid Undset. Modernitet og katolisisme, 2003
Etter Utøya: Om det nye norske Vi og det nye norske De, 2012


=== Med andre forfattere ===
Norsk kirkehistorie, 1991/2005 (med Tarald Rasmussen og Jan Schumacher)
Quo vaditis : the state churches of Northern Europe (1996)
Tro : 13 essays om tro, 2006


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Bernt Oftestad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Bernt Oftestad i BIBSYS
Herstal

Herstal er en by i Vallonia i Belgia. Kommunen består av fire delkommuner: Herstal, Milmort, Vottem og Liers. Den ligger nær Liège. 
Byen er kjent for å være fødebyen til Karl Martell. Våpenprodusenten FN Herstal holder også til i byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Herstal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons