Carl Hagbarth Gulbranson

General Carl Hagbarth Gulbranson (født 1870 i Christiania, død i Oslo i 1940) var en norsk offiser. I 1927 ble han oberst i det norske Forsvaret, og i 1929 ble han utnevnt til generalmajor, sjef for 4. divisjon og kommandant på Bergenhus.


== Bakgrunn ==
Carl Hagbarth Gulbranson hadde bakgrunn fra borgerskapet, og var en markert forkjemper for et sterkt norsk forsvar.  
Gulbranson var forfatter av en rekke militærfaglige artikler og bøker. Han skrev også dikt og utga i 1921 "Gyldne Frukter, der han tar et oppgjør med "jobbetiden" . I 1940 utkom "Jakobs-stigen. Efterladte dikte" (posthumt).
Han var sønn av godseier Carl August Gulbranson (1831–1910) og Minda Ramm Juell (1844–1913), og sønnesønn av forretningsmannen og skogeieren, grosserer Hans Gulbranson (1787-1868). Han er oppvokst på "Gulbransons løkke, på eiendommen, "Nøisomhed". 
Carl Hagbarth Gulbranson var bror av godseier Axel Fridtjof Gulbranson og onkel til cand. jur. Carl August Hans Jacob Gulbranson.
Carl Hagbarth Gulbranson var oppvokst i en skogeierfamilie. I 1910 arvet han Lødding gård  i Namdalen av sin far. Han ble svært aktiv i "skogsaken" og gikk i bresjen for at myndighetene etter svensk modell skulle stille krav til god forvaltning av skogeiendom. I 1931 redegjorde han for sitt syn i skogsaken ved utgivelse av boken, " Norges skoger før og nu"Han drev gården Lødding i Vemundvik til han i 1937 solgte gården til sin søster, Ingeborg Dagny Hvoslef, født Gulbranson (1875-1963).


== Militær karriere ==
Etter examen artium 1888 ble han offiser i 1892 og i 1905 ferdig med Den Militære Høiskole. Fra 1916 til 1919 var han militærattaché i England og Belgia. Gulbranson var en kjent militærforfatter og leverte tallrike bidrag til dagspressen om militære, politiske og andre tema. 
"Fra 1930 til 1935 var han president i Norges Forsvarsforening.Som medlem av Fedrelandslaget sto Gulbranson i sterk opposisjon til Arbeiderpartiets antimilitarisme på 1930-tallet, og da partiet kom til makten i 1935 med Johan Nygaardsvold som statsminister, og Christian Fredrik Monsen som forsvarsminister, søkte han avskjed som general.


== Narvik ==
Han var formann for Salten Skogselskap, 1828-1929.Han satt i Narvik formannskap for partiet Frisinnede Venstre fra 1922 til 1924. I sin tid i Narvik arbeidet han iherdig for å tilegne et naturområde til befolkningen. Under visjonen, "Gjør byen vakker" etablerte han et skjønnhetsråd i 1920, der han selv ble formann. Han tok initiativ til å etablere Narviks vel i 1922. I Narvik bærer byens parkanlegg navnet, Gulbransons park.


== Hol ==
I 1909 kjøpte Carl Hagbarth Gulbranson Foss og Fosshagen i Hol kommune. Gulbranson samlet og satte opp gamle, verneverdige hus på eiendommen. Flere av husene ble flyttet til bygdetunet ,Geilojordet i Geilo sentrum, dit de ble flyttet i 1991.


== Utmerkelser og ordener ==
1907: ridder av den danske Dannebrogordenen
1909: ridder av den franske Æreslegionen
1910: kommandør av Order of The British Empire
1911: offiser av Siams kroneorden og Siams Den hvite elefants orden
1929: kommandør av den svenske Sverdordenen
1929: offiser av den belgiske Leopoldsordenen
1930: Haakon VIIs jubileumsmedalje
1935: kommandør av St. Olavs OrdenCarl Hagbarth Gulbranson ble portrettert av maleren K. Juel Sørlie. Maleriet henger i Bernadottesalen i Oslo Militære Samfund.


== Bibliografi ==
1911: Kompaniets detaljeutdannelse for strid
1914: Vor hærs øvelser set i historiets lys (nynorsk utg. Kva segjer soga um herøvingi?, s.å.)
1915: Det nytter!
1918: Befalsutdannelse
1921: Gyldne frugter
1926: Paa hesteryggen gjennem Island. Skildringer fra Færøerne og Island
1931: Norges skoger før og nu
1936: Bygg ditt land! Trygg ditt land
1940: Jakobs-stigen. Efterladte dikte (posthumt)


== Referanser ==