jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arkeologiåret 1687

Arkeologiåret 1687 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1687.


== Andre hendelser ==
En eksplosjon ødelegger deler av Parthenon.


== Fødsler ==
12. mai – Johann Heinrich Schulze, tysk lege, polyhistor og numismatiker  (død 1744)
7. november – William Stukeley, engelsk antikvar (død 1765)


== Referanser ==
Arkeologiåret 1765

Arkeologiåret 1765 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1765.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Funn ==

Flatdalsteinen omtales for første gang.
Nathaniel Davidson oppdager et avslapningskammer (Davidsons kammer) over kongens kammer i Kheopspyramiden.
1761–1767 – Carsten Niebuhr transkriberer inskripsjoner med kileskrift fra Persepolis.


== Fødsler ==
3. januar –  Christian Ramus, dansk numismatiker (død 1832)
12. mai – Raimondo Guarini, italiensk arkeolog, epigraf, dikter og pedagog (død 1852)
8. desember – Friedrich Schlichtegroll, tysk filolog, numismatiker og arkeolog (død 1822)


== Dødsfall ==
3. mars – William Stukeley, engelsk antikvar (født 1687)
5. september – Anne Claude de Caylus, fransk antikvar og protoarkeolog (født 1692)
25. september – Richard Pococke, engelsk antropolog og egyptolog (født 1704)
 Karl Weber, sveitsisk militæringeniør og amatørarkeolog (født 1712)


== Referanser ==
Operation Niblick

Operation Niblick var en serie på 41 amerikanske underjordiske prøvesprengninger utført ved Nevada Test Site i 1963 og 1964. Denne operasjonen var etterføgeren til Operation Dominic I og II og Operation Nougat, og forgjengeren til Operation Whetstone.


== Individuelle tester ==


== Referanser ==
Arkeologiåret 1763

Arkeologiåret 1763 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1763.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Funn ==
1761–1767 – Carsten Niebuhr transkriberer inskripsjoner med kileskrift fra Persepolis.


== Fødsler ==
19. november – Karl Ludwig Fernow, tysk kunstkritiker og arkeolog (død 1808)
Samuel Lysons, engelsk antikvar (død 1819)
Ca. 1763 – James Ellis, engelsk advokat og antikvar (død 1830)


== Dødsfall ==
21. mars – Gian Domenico Bertoli, italiensk arkeolog, forfatter og antikvar (født 1676)
30. mars – Ridolfino Venuti, italiensk historiker, arkeolog og numismatiker (født 1705)
30. november – Francesco Maria Pratilli, italiensk prest, lærd og antikvar (født 1689)


== Referanser ==
Operation Musketeer

Operation Musketeer var en serie på 15 amerikanske prøvesprengninger utført ved Nevada Test Site i 1986 og 1987. Denne operasjonen var etterfølgeren til Operation Charioteer, og forgjengeren til Operation Touchstone.


== Individuelle tester ==


== Referanser ==
Kinas riksvei 319

Kinas riksvei 319 (G319) løper nordvestover fra kystbyen Xiamen i provinsen  Fujian og gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, byprovinsen Chongqing, til den ender i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan. Den er 2 984 kilometer lang. 


== Rute og distanser ==
Arkeologiåret 1654

Arkeologiåret 1654 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1654.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
31. august - Ole Worm, tysk dansk polyhistor, (lege og arkeolog) (født 1588)
30. november – John Selden, engelsk jurist og antikvar (født 1583)
Roger Dodsworth, engelsk antikvar (født 1585)
Sommerrogata (Oslo)

Sommerrogata finnes flere andre steder i Norge; se oversikt her.Sommerrogata (1, 13, 17) er en gate i bydel Frogner i Oslo. Gaten går parallelt med Henrik Ibsens gate fra Cort Adelers gate til Frognerveien ved Solli plass. Mellom gaten og Henrik Ibsens gate ligger den smale Sommerroparken.
I Sommerrogata 1 ligger bygningen til Oslo Lysverker (nå Hafslund), som blant annet inneholder Vestkantbadet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «S». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 405. ISBN 82-573-0815-3.
Operation Mandrel

Operation Mandrel var en serie på 53 amerikanske prøvesprengninger av atomvåpen, utført i 1969 og 1970. Operasjonen inneholdt en 1.2 megatonn «kalibreringsskudd» med kodenavn Milrow, som ble detonert 3 660 m under jorden ved Amchitka, Alaska, og et 40 kilotonn eksperiment med gasstimulering med kodenavn Rulison, detonert nær  Grand Valley, Colorado. Denne operasjonen var etterfølgeren til Operation Bowline, og forgjengeren til Operation Emery.


== Individuelle tester ==


== Referanser ==
Topplue

En topplue er en enkel lue som ender i en spiss. Toppluer brukes først og fremst for å beskytte mot kulde, vær og vind. De er ofte strikket av ullgarn, som holder på varmen også når det blir vått. Toppluer kan være ensfargede eller ha mønster. Mange har dusk i toppen.
Enkle, praktiske toppluer er av gammel opprinnelse og har blitt forbundet med ulike yrkesgrupper og regioner opp gjennom historien. I Europa ble toppluer særlig brukt av fattige bønder, fiskere og arbeidere. I Norge er luetypen kjent siden middelalderen, og den har vært del av folkedraktene, og siden de formaliserte bundene, mange steder i Norden. Røde toppluer har også blitt uløselig knyttet til folkelige forestillinger om nissen. Under andre verdenskrig i Norge ble røde «nisseluer» tatt i bruk som norsk nasjonalsymbol for å markere  politisk motstand mot den tyske okkupasjonsmakten.
Strikkelue kan kalles tuque på engelsk, og bobble hat eller bobble cap hvis den har dusk.


== Toppluer i drakthistorien ==

Toppluer finnes i mange varianter, flere med egne navn, for eksempel enkle, duskløse typer som spisse «djevelluer» fra 1960-tallet, strikkede «rulleluer» fra 1980-tallet og seinere tiders «skaterluer». Andre varianter er blant annet:

Nisselue, rød topplue med dusk knyttet til nisser
Frygisk lue (frihetslue, jakobinerlue), rød topplue med hengende topp, opprinnelig fra den greske antikken, men seinere tolket som frihetssymbol
Nattlue, ulike typer varmende hodeplagg brukt som nattøy
Finlandshette, ansiktsmaske, skimaske, balaklava ("ranerlue"), en hette med øye og munn-åpninger som kan trekkes ned over ansiktet
Pileus, (pilos, piloi), konisk topplue i den greske antikken
Barretina («liten lue»), en type topplue som var vanlig blant bønder i Catalonia i Spania i gamle dager
grenader- eller fusilierlue, mitraformede soldatluer med dusk og metallskilt
		
		
		
		
		
		
		


=== Spisse hatter ===
I tillegg er det flere slags spisse hatter der toppen er mer eller mindre konisk, enten den står opp eller henger ned, for eksempel middelalderens capiroter (spansk «Ku Klux Klan-hette»), henniner, bispeluer, visse typer narreluer, avvikende jødehatter og  struthetter med snabelliknende spiss. Det samme gjelder skolens spisse dumrianhatter, populærkulturens trollmann- og heksehatter og ikke minst ulike varianter av den meget utbredte østasiatiske rishatten.


== Se også ==
Nisselue
Spisse hatter


== Kilder ==
Aschehougs Konversasjonsleksikon 1974
Ordboka


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Søkbar digitalkopi av Topplua av Gro Sandvik og Frits Solvang, 1998
Søkbar digitalkopi av Norske luer av Lillill Thuve, utgitt av Orion, 1998
Jianyang (Chengdu)

Jianyang (kinesisk: 简阳; pinyin: Jiǎnyáng) er et byfylke i byprovinsen Chengdu i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 1 434 651 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
Shengde-tempelets pagode (圣德寺塔, Shèngdé sì tǎ) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Chengdu-Chongqing-jernbanen betjener området; den fører fra Chengdu til Chongqing.


=== Vei ===
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Kinas riksvei 321 løper også gjennom området. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i Sichuan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokmalregjeringens hjemmesider
Informasjonssider
Menynøkkel

Menynøkkelen er en måte å sette sammen de forskjellige rettene i en meny på. Hvis det brukes en menynøkkel når en meny skal lages, vil det skape mer orden i meny-arbeidet. Samtidig er det lettere å forstå menyer fra utlandet hvis man kjenner konseptet for de forskjellige gruppene og rekkefølgen av disse.
De fleste fine restauranter som setter opp menyer på over 5 forskjellige retter, bruker som regel en menynøkkel som blir kalt «Den klassiske menynøkkelen». Den brukes over det meste av Europa og ellers i verden der det franske kjøkken har hatt stor innflytelse på matlagingen.


== Den klassiske menynøkkelen ==
Kald forrett
Suppe
Varm forrett
Fisk hovedrett
Varm mellomrett
Kald mellomrett
Hvilerett
Kjøtt hovedrett
Garnityr
Ost
Søt desserter
FruktI den klassiske menynøkkelen har fisken fått en svært beskjeden plass. Det er fordi den egentlig ikke regnes som noen hovedrett. Det er fordi de personene som bestemte hvordan den klassiske menynøkkelen skulle se ut, levde langt fra kysten i en tid da det var vanskelig å frakte fersk fisk over store avstander uten at fisken ble dårlig. Derfor ble aldri fisken noen hovedrett, bare var i stor grad et råstoff til en del av rettene.  
I den klassiske menynøkkelen var det utenkelig at hovedretten i menyen skulle lages av noe annet enn kjøtt. I tillegg til at hovedretten alltid skulle være kjøtt, ble det bestemt at alle menyer som har et bestemt antall retter, alltid skulle ha med en stek.
Ellen Arnstad

Ellen Arnstad (født 20. september 1965 i Kongsvinger) er en norsk administrerende direktør, journalist, redaktør og medieleder. Hun var sjefredaktør i kjendisbladet Se og Hør fra 2012, og var fram til 2017 konsernredaktør i Aller Media AS. 23. januar 2017 fratrådte hun begge stillingene. Arnstad jobbet som administrerende direktør for messesenteret X Meeting Point Norway, fra august 2017 til juli 2020.


== Karriere ==
Arnstad var tilknyttet bladet Allers 1989–1993, først som reportasjesjef, deretter som redaktør. I 1994 grunnla hun motemagasinet Henne, hvor hun var redaktør frem til 2012. Hun var sjefredaktør i Kvinner og Klær 1997–2001. I 2000 ble hun forlagsdirektør i Allers Familie-Journal AS. Ellers har hun arbeidet som journalist i Akers Avis/Groruddalen, Allers, Norsk Ukeblad og Billedbladet NÅ og som frilansjournalist i TVNorge. Hun har også vært styremedlem i Norsk Redaktørforening i to perioder og er varamedlem i Pressens Faglige Utvalg.
I 2019 var hun bidragsyter til antologien Abortkamp/Maktkamp på forlaget Res Publica. I oktober 2019 ga hun ut boka Alt du ikke ser - Historien om Joachim på forlaget Aschehoug.


== Privatliv ==
Ellen Arnstad er norgesmester i rytmisk sportsgymnastikk for lag fra 1984.
Hun er gift med Stein Støa. Sammen har de tre barn. Arnstad har vært åpen om hvordan det er å leve med en sønn som er multifunksjonshemmet.Arnstad deltok høsten 2009 i programmet Skal vi danse på TV2.
Ellen Arnstad er sønnedatter av Peder J. Arnstad, niese av Per Magnar Arnstad og kusine av Eli Arnstad og Marit Arnstad.


== Utmerkelser ==
I 2005 ble hun kåret til «Årets kvinnelige medieleder» av Medienettverket – forum for kvinner i ledelse.
I 2020 ble hun tildelt Norske kvinners sanitetsforenings hederspris, Fredrikkeprisen


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Olav Åmås [red.]: «Arnstad, Ellen» i Hvem er hvem? (Aschehoug, 2008).
«Ellen Arnstad» på Store norske leksikon, innhentet 1. juli 2009.


== Eksterne lenker ==
(en) Ellen Arnstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ellen Arnstad på Internet Movie Database
Wolfgang Werlé

Wolfgang Werlé er en tysk drapsmann som ble kjent for drapet på skuespilleren Walter Sedlmayr i 1990.


== Drapsdom ==
I mai 1993 ble han og halvbroren Manfred Lauber dømt til livsvarig fengsel for drapet på Walter Sedlmayr Saken vekket stor oppsikt i sin tid. Werlé sonet 15 år i fengsel og ble løslatt på prøve i august 2007.


== Søksmål mot Wikimedia ==
I oktober 2009 krevde han at Wikimedia Foundation skulle fjerne navnet hans fra omtalen av drapssaken i den tyske utgaven av Wikipedia. Ifølge Electronic Frontier Foundation har Werlés advokater også forsøkt å forfølge en internettleverandør i Østerrike for å ha publisert navnene. 12. november 2009 rapporterte The New York Times at Werlé har saksøkt Wikimedia Foundation i en tysk rett. Wikimedia Foundation er en amerikansk stiftelse som opererer under amerikansk rett, og som utgir leksikonet Wikipedia.


== Referanser ==
Taxi 3

Taxi 3 Østfold er en taxisentral med hovedkontor i Moss. Ca 5 Østfoldløyver er tilsluttet sentralen og betjener primært områdene Våler, Moss, Rygge, Råde, Fredrikstad og Sarpsborg. Selskapet er privateid. Startet av grynder Harald Danielsen 


== Romerike ==
Taxi 3 Romerike ble opprettet 2009 med avdelingskontor i Lillestrøm. Avdelingen har 20 løyver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.taxi3.no
Ambidekstri

Ambidekstri (fra latin ambi i betydningen «begge» og dexter, som betyr «høyre», og kan tolkes som «høyre på begge sider») eller ambideksteritet er evnen til å bruke begge hender eller føtter med tilnærmet lik ferdighet og presisjon. På norsk brukes også betegnelsen kapphendt om det å være like god med begge hender.Om lag 1 % av befolkningen er ambidekster, ifølge en finsk studie. Ambidekstri kan være medfødt, men det er svært sjelden. Evnen til å bruke både høyre og venstre ekstremiteter kan også trenes, men det kreves mye trening over lang tid. Blant venstrehendte er det ikke uvanlig med en grad av ambidekstri. Grunnen til dette kan være omgivelsenes forventninger til å være høyrehendt, og høy grad av visuell påvirkning i høyrehendte bevegelser og ferdigheter.En kjent ambidekst person er Robert Baden-Powell, stifter av speiderbevegelsen, samt idrettsutøvere som tennisspilleren Luke Jensen, fotballspilleren Santi Cazorla, bryteren Shawn Michaels og snookerspilleren Ronnie O'Sullivan. Jimi Hendrix var også trolig ambidekster siden han kunne spille gitar mot både høyre og venstre.


== Ambidekstri i innovasjonsledelse ==
I ledelseslitteraturen blir ambidekstri brukt i forbindelse med innovasjon. Ambidekstri handler her om å ha en balanse mellom å forbedre eksisterende produkter og å utvikle nye produkter.


== Se også ==
Høyre og venstre
Høyrehendthet
Venstrehendthet


== Referanser ==
Ferdinand Keller (vitenskapsmann)

Ferdinand Keller (født 24. desember 1800 i Marthalen, død 21. juli 1881 i Zürich) var en sveitsisk arkeolog. Han er først og fremst kjent for sine undersøkelser av innsjøboliger i Sveits i 1853–54, og arbeid med rester fra La Tène-kulturen. Han er grunnleggeren av Antiquarische Gesellschaft i Zürich.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ferdinand Keller, Archaeologist – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The Nuttall Encyclopædia
Guri Dyrendahl

Guri Dyrendahl (født 19. juni 1929 i Oslo, død 8. april 2004 i Lørenskog) var en norsk forsker som i 1990 ble tildelt St. Olavs Orden for sitt arbeid for funksjonshemmede. 
Dyrendahl tok eksamen i sosialmedisin på Norges kommunal- og sosialhøgskole i 1954. Hun arbeidet deretter som sosionom ved Attføringsinstituttet i Oslo, Rikshospitalet og i Helsedirektoratet. Fra 1972 til 1978 var hun lektor ved Diakonhjemmets sosialskole. Hun arbeidet også i FFO og Rådet for sosialarbeiderutdannelse. Fra 1988 var hun forsker ved Norges Byggforskningsinsitutt. Hun var også engasjert i Norsk Forbund for Utviklingshemmede og var medlem av flere statlige råd og komiteer.
Etter at hun døde i 2004 ble det opprettet et fond til hennes minne. Stiftelsen «Guri Dyrendahls minne» skal dele ut støtte til ferie for utviklingshemmede i Lørenskog, kommunen som Dyrendal flyttet til i 1962. Hun ble selv bevegelseshemmet som 14-åring og satt i rullestol resten av livet. Hun kjempet for svake grupper og var kommunepolitiker for Arbeiderpartiet i Lørenskog.


== Bibliografi ==
Rettigheter for funksjonshemmede 1997 ISBN 9788200216773
Intellectual disabilities in the Nordic welfare states – policies and everyday life 1996 Sammen med Jan Tøssebro og Anders Gustavsson  ISBN 8276340555
Slik bor de nå : boforhold for mennesker med psykisk utviklingshemming  1992 Sammen med Rolv Lian ISBN 82-536-0392-4


== Referanser ==
Ugandas bank

Ugandas bank (engelsk: Bank of Uganda) er sentralbanken i Uganda.


== Historie ==
Kommersiell bankvirksomhet i Uganda startet i 1906, da National and Grindlays Bank of Calcutta etablerte en filial i Entebbe. Fram til etableringen av sentralbanken ble ytterligere syv banker etablert i landet. Fra 1919 og fram til etableringen av en egen sentralbank i Uganda var det Det østafrikanske valutarådet (EACB) som utførte de tradisjonelle sentralbankoppgavene i de britiske koloniene i Øst-Afrika. 
Uganda fikk sin uavhengighet fra Storbritannia i 1962. 15. august 1966 ble sentralbanken etablert, med Joseph Mubiru som sentralbanksjef. 


== Målsetting og hovedoppgaver ==
Sentralbankens hovedoppgave er prisstabilitet, samt å bidra til et sunt kredittvesen. 
Hovedoppgavene er:

Utstede landets valuta, Ugandisk shilling (UGX)
Regulere landets pengemengde og utøve landets pengepolitikk
Være regjeringens bank
Være bankenes bank
Overvåke og regulere landets finansinstitusjoner
Forvalte landets valutareserver
Styre landets utenlandsgjeld
Være rådgiver for landets regjering


== Sentralbanksjef ==
Pr juni 2022 er Michael Atingi-Ego fungerende sentralbanksjef. Tidligere sentralbanksjef Emmanuel Tumusiime Mutebile døde i januar 2022, og visesentralbanksjef Atingi-Ego overtok som fungerende sentralbanksjef.Liste over sentralbanksjefer:

Mr. Joseph Mubiru (1966 – 1971)
Mr. Simeon Kiingi (1971 – 1973)
Mr. Onegi Obel (senior) (1973 -1978)
Mr. Henry Kajura (1978)
Mr. Nkojo Gideon (1979 – 1980)
Mr. Leo Kibirango (1981 – 1986)
Dr. Sulaiman Kiggundu (1986 – 1990)
Mr. Charles N. Kikonyogo (1990 – 2000)
Mr. Emmanuel Tumusiime Mutebile (2001 – 2022)
Michael Atingi-Ego, fungerende (2022 –)


== Se også ==
Liste over verdens sentralbanker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Sentralbankens historie
Emmanuel Tumusiime-Mutebile

Emmanuel Tumusiime-Mutebile (født 27. januar 1949, død 23. januar 2022) var en ugandisk økonom som var sentralbanksjef for Ugandas bank fra 2001 til 2022. Han ble første gang utnevnt 13. desember 2000.
Mutebile ble født i Kabale-distriktet, nordvest i Uganda, som et av ni barn i en bondefamilie. I 1969 begynte han ved Makerere universitet, der han ble valgt til president for studentforeningen. Her skulle han studere økonomi og politikk, men ble i 1972 tvunget til å flykte fra landet etter at han holdt en tale der han offisielt kritiserte Idi Amins utvisning av asiater fra landet. Han flyktet via Tanzania til England, der han fullførte sine studier ved Durham University. I 1974 tok han postgraduate-studier ved Balliol College i Oxford, deretter flyttet han tilbake til Øst-Afrika, og tok doktorgrad i økonomi ved Universitetet i Dar-es-Salaam.
Mellom 1979 og 1984 bodde han i Uganda, og hadde flere ulike stillinger, bl.a. viseførstesekretær ved presidentboligen og statssekretær i Planleggingsdepartementet. I sammee departement ble han etterhvert seniorøkonom, senere sjefsøkonom. I 1984 ble han forfremmet til regjeringens sjefsøkonom. I 1992 ble han departementsråd i det sammenslåtte Departementet for finans og økonomisk planlegging, en sammenslåing han selv hadde støttet.
I januar 2001 ble Tumusiime-Mutebile utnevnt til sentralbanksjef i landets sentralbank. Han ble gjenvalgt i 2006 for en ny femårsperiode. Han er kreditert av mange for landets sunne økonomiske politikk som ble vedtatt av Ugandas regjering på oppfordring fra sentralbanken på 1990-tallet og det første tiåret på 2000-tallet.Tumusiime-Mutebile fokuserte på finanspolitisk disiplin. Han har spilt en viktig rolle i å sikre at Uganda har hatt halvannet tiår med økonomisk fremgang.
Da han døde i januar 2022 ble han begravd på statens bekostning. Visesentralbanksjef Michael Atingi-Ego overtok som fungerende sentralbanksjef etter Mutebile.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Patrick Byabakama Kaberenge

Patrick Byabakama Kaberenge er en ugandisk økonom. Han har vært visesentralbanksjef for Ugandas bank siden 30. juni 2009, da David Opiokello trakk seg tilbake etter to perioder som visesentralbanksjef. 
Før han overtok som visesentralbanksjef ledet han sentralbankens avdeling for internrevisjon, og han jobbet 10 år i denne avdelingen. Han har også ledet sentralbankens avdeling for hjemlig valuta, og har vært rådgiver for Kenyas sentralbank.Kaberenge er utdannet MSc. fra University of Greenwitch. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sentralbankens presentasjon av ledelsen
David Opiokello

David Geoffery Opiokello er en ugandisk økonom. Han var fungerende visesentralbanksjef i Ugandas bank i to perioder. 
Opiokello begynte å jobbe i Det østafrikanske fellesskap i 1973, som regnskapsfører. Da dette samarbeidsorganet kollapset i 1977 fikk han en regnskapsjobb for den kenyanske regjeringen. Hans første jobb for Ugandas bank var i 1981, da som assisterende regnskapssjef. Etter flere ledende posisjoner ble han første gang utnevnt til fungerende visesentralbanksjef fra 13. september 2002, da visesentralbanksjefen, Dr. Louis Kasekende, ble utnevnt til administrerende direktør for Verdensbankens krets Afrika II. Opiokello hadde denne stillingen fram til 1. november 2004. 
Hans andre periode som fungerende visesentralbanksjef var fra 1. mai 2006 til 30. juni 2009, da han igjen overtok for Louis Kasekende, da han gikk til en stilling i Afrikabanken (African Development Bank). 
Opiokello har en Bachelor of Commerce-grad fra University of Nairobi fra 1973. 


== Eksterne lenker ==
Profil på sentralbankens hjemmeside
Sentralbanksjef Mutebiles avskjedstale ifm Opiokellos avgang
Joseph Mubiru

Joseph Mary Mubiru var en ugandisk økonom, som var den første sentralbanksjefen i Ugandas bank. 
Han ble i 1966 Ugandas første sentralbanksjef, 37 år gammel. Før dette hadde han bl.a. vært sentral i etableringen av Afrikabanken i 1964. 
Mubiru begynte sin yrkeskarriere som økonom i FN Etter å ha jobbet for National and Grindlays Bank i Masaka og Uganda Commercial Bank, der han var administrerende direktør, ble han sentralbanksjef i Ugandas bank i 1966. 
Han ble avsatt av Idi Amin i 1971, og forsvant like etterpå. Han antas å ha blitt drept av Idi Amins menn.For å minnes Joseph Mubiru etablerte sentralbanken i 1988 en serie forelesninger, «to celebrate Late Governor Mubiru’s firm stand for the ideal of a strong central bank committed to integrity and professional excellence». Disse forelesningene avholdes fortsatt årlig.


== Referanser ==
Eudes av Penthièvre

Eudes av Rennes, greve av Penthievre (bretonsk: Eozen Penteur) (født 999, død 1079), var den yngste sønn av hertug Geoffrey I av Bretagne. 
Etter hans bror hertug Alain III av Bretagne døde i 1040 styrte Eudes som regent av Bretagne i navnet på sin nevø Conan II fram til 1062. Eudes giftet seg med Agnes av Cornwall, søster av Hoel II av Bretagne. Minst to av Eudes og Agnes’ sønner deltok i den normanniske erobringen av England i 1060.Deres barn var:

Geoffrey I, greve av Penthièvre
Alain Le Roux (eller Alan Rufus, «den røde»)
Stefan eller Étienne, greve av Tréguier etter sin bror, gift med Havise av Guingamp
Brian, som beseiret i 1069 sønnene av den avdøde kong Harald Godwinson i deres andre raid mot sørvestlige England. Sønnene levde da i landflyktighet i Irland.Eudes’ etterkommere ble den yngre avdelingen av den bretonske hertugfamilien som til slutt tok kontroll over hertugdømmet i 1156 under Conan IV av Bretagne.


== Referanser ==