jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gyarong

Gyarong (fra tibetansk: rgyal mo rong, [fjellgudinnen] «Gyalmo Mordos dal»; kinesisk: Jiarong) er et historisk landskap i den østligste del av den østtibetanske regionen Kham, der hvor Tibets høyfjellsplatå brytes med de dype og trange dalene dannet av elvene Min Jiang og Dadu He, rett før fjellene gir seg for lavere land og provinsen Sichuans «røde bekken» begynner å strekke seg ut.
Gyarong hører i dag for det meste inn under det autonome prefektur Ngawa (Aba) for tibetanere og qiangfolk (Aba Zangzu Qiangzu zizhizhou). Bare en liten del, fylket Danba, ligger i det autonome prefektur Garzê for tibetanerne (Ganzi Zangzu zizhizhou). Hele området er del av provinsen Sichuan, slik den ble definert med utvidede grenser under Qing-dynastiet i 1728.

De forskjellige slukter og dype daler ble en gang generelt omtalt som De atten Gyarong-fyrstedømmer. Episenteret for det store jordskjelvet i Sichuan i mai 2008 var i fylket Wenchuan, som var sete for ett av disse atten gamle kongedømmene. Fra Lhasa-tibetanernes synsvinkel er Gyarong del av Kham, hvis «grenser» i dag ofte er uklare ettersom det ikke lenger dreier seg om noen administrativ enhet.


== Befolkningen ==
Gyarongs innbyggere kalles Gyarongpa, og har en identitet som adskiller seg fra khampaene. Det dreier seg dessuten bare delvis om tibetanere, men også om tibetiserte grupper, om qiangfolk og om hankinesere (de siste først og fremst i byer og større landsbyer). De rundt 200.000 qiang står i en særstilling. De kalles jang (‘jang) av sentraltibetansk hold, og blir derfra betraktet som én av flere khamske tibetanske stammer. Men deres kultur har nokså distinkte egne trekk, og deres språk, som er av tibetoburmansk, er også annerledes. Nabostammene i Gyarong betrakter seg selv enten som tibetanere (khampaer), eller i noen tilfeller som noe helt for seg selv.


== Litteratur ==
Andreas Gruschke: «Demographie und Ethnographie im Hochland von Tibet», i: Geographische Rundschau, 49 (1997), Heft 5, S. 279-286
Andreas Gruschke: «Wer sind die Tibeter?», i: Wulf Köpke/Bernd Schmelz (utg.), Die Welt des Tibetischen Buddhismus, Mitteilungen aus dem Museum für Völkerkunde Hamburg, Neue Folge, Band 34. Hamburg, 2005, s. 171-221 – ISBN 3980922243


== Eksterne lenker ==
Doktoravhandling om en rGyalrong-dialekt (på fransk)
Demografi og etnografi i Tibets høyland
Eva Rydell-Orrensjö

Eva Rydell-Orrensjö (født Eva Rydell, 26. februar 1942) er en tidligere svensk turner. 
Hun har deltatt i 2 olympiske leker som aktiv turner og 5 som turndommer, og under EM i 1963 vant hun gull i bom, og fikk bronse sammenlagt. Hun sitter i dag også i Svenska Idrottsakademin. 
I VM-sammenheng har hun deltatt i ett mesterskap; i 1962. Her endte hun på 25.-plass sammenlagt.Hun er datter av fotballspilleren Sven Rydell, og har datteren Sara, som ble nordisk mester i ekstremskisport i 2004.Rydell-Orrensjö bor i dag i Göteborg. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eva Rydell-Orrensjö – Olympics.com 
(en) Eva Rydell-Orrensjö – Olympic.org 
(en) Eva Rydell-Orrensjö – Olympedia 
(en) Eva Rydell-Orrensjö – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Eva Rydell-Orrensjö – Sveriges olympiske komité
Bombardier TRAXX

TRAXX er en lokomotivfamilie utviklet av Bombardier Transportation. Navnet er en forkortelse for Transnational Railway Applications with eXtreme fleXibility. I tråd med navnet finnes det mange varianter i bruk i forskjellige land. Lokomotivet er tilgjengelig i både dieselelektriske og elektriske utgaver. De elektriske har mulighet for å operere på én eller flere strømsystemer, både vekselstrøm og likestrøm. Dette kan være nødvendig for tog som skal krysse landegrenser.
De forskjellige utgavene blir ofte tildelt egne typenavn hos de ulike jernbaneselskapene som benytter TRAXX-lokomotiv. Noen benytter typenummeret 185 eller 185.2, som var det som ble gitt av den opprinnelige kunden Deutsche Bahn.
TRAXX kan spores tilbake til type 145 utviklet av ADtranz for Deutsche Bahn. ADTranz ble senere kjøpt opp av Bombardier.


== Operatører ==
Siden lokomotiver i dag ofte leases ut til andre operatører, kan de faktiske brukerne av TRAXX-lokomotiver endre seg relativt fort. Her er noen av de mange operatørene:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bombardier Traxx – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bombardier Traxx – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
BR 185.2 (TRAXX F140 AC2) – NJK Materielldatabasen
185/CE 119 – Jernbane.net
Bombardiers side om TRAXX
TRAXX family @ Trainspo
«TRAXX 4 Environment» (PDF) (engelsk). Bombardier Transportation. Arkivert fra originalen (PDF) 17. november 2008. Besøkt 16. april 2009.
Filmåret 1956

Filmåret 1956 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1956.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Årets filmer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1956 in film – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norske titler fra Filmdelta.se
Hotot

Hotot er en kaninrase fra Frankrike.
Rasen har fått sitt navn etter en byen Hotot-en-Ange nord i Frankrike, hvor en kvinnelig kaninoppdretter, madame Bernard, bodde og avlet fram rasen i 1902. Den ble ikke tatt inn i fransk standard før 1922.


== Farger, mønstre og rasepreg ==
Vekten skal være fra 4,01, ørene skal bæres stivt opp, være jevnt behåret og skal være til stil med kroppstørrelsen. Hannens hode er kraftig med bred panne og nese. Kjeven er fyldig og neseprofilet lett bøyd. Hunnen hode er smalere enn hannens. Halsen er kort og den sitter tett på kroppen. Hunner kan ha en liten hakepose, men ikke hanner. Da dyret blir bedømt av hakepose skal det være i oppreist stilling. Bryste er bredt og kraftig. Ryggen er bred med god muskelansetting. Rygglinje er normal. Bakbeina er kraftige, rette adskilte forbein som bærer kroppen opp fra underlaget. Skulderbladene sitter tett inntil kroppen. Lårene er kraftige, muskuløse uten fremtredende bein og med innsidene tett inntil kroppen. 
Rundt øyet har hototen en karakteristisk ring som kan minne om eye-liner, 3-5 mm i bredde. Denne tegningen er bare godkjent i fargen svart. Klørne skal være fargeløse. Grunnfargen er hvit. Øynene er mørkebrune.


== Eksterne lenker ==
(en) Hotot rabbit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Puncak Jaya

Puncak Jaya eller Carstensz-pyramiden (4 884 moh.) er Oseanias høyeste fjelltopp. Tidligere og mer unøyaktige kilder hevdet at det var 5 030 moh.. Puncak Jaya ligger i fjellrekken Sudirman Range i Ny-Guineahøylandet, nærmere bestemt i provinsen Papua på den indonesiske delen av øya Ny-Guinea. Fjellet er også en del av den enorme Lorentz nasjonalpark, som er det største beskyttede området i hele Sørøst-Asia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Puncak Jaya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Puncak Jaya – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Bodø Tennisklubb

Bodø Tennisklubb (stiftet i 1918) er en norsk tennisklubb fra Bodø. Klubben er Bodøs eneste tennisklubb og den har omkring 310 medlemmer. 
Bodø tennisklubbs anlegg ligger på Stormyra. Det består av fire utebaner (hvorav tre er grusbaner og en har asfaltdekke) og en hall med to baner. Innebanene er hardcourt (plexipave). Hall og utebaner ligger side ved side. Grusbanene holdes åpne mellom mai og september. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Amdo

Amdo er også et fylke i Tibet.Amdo er en av de tre tradisjonelle regioner i Tibet. De to andre er Ü-Tsang og Kham. Etter at Kinas kommunistiske parti tok makten i Tibet på 1950-tallet ble Amdo inkorporert i de tre kinesiske provinser Gansu, Sichuan og Qinghai. Tenzin Gyatso, den fjortende Dalai Lama, ble født i en del av denne regionen som nå er underlagt Qinghai.


== Bibliografi ==
Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet's Outer Provinces: Amdo, 2 vols, White Lotus Press, Bangkok 2001  ISBN 974-7534-59-2
Toni Huber (utg.): Amdo Tibetans in Transition: Society and Culture in the Post-Mao Era (Brill's Tibetan Studies Library, Proceedings of the Ninth Seminar of the Iats, 2000) ISBN 90-04-12596-5
Paul Kocot Nietupski: Labrang: A Tibetan Buddhist Monastery at the Crossroads of Four Civilizations ISBN 1-55939-090-5


== Eksterne lenker ==
Amdo – delineation and history in brief (PDF; 216 kb) Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine.
Ü-Tsang

Ü-Tsang (tibetansk: དབུས་གཙང་, Wylie: Dbus-gtsang), eller omvendt Tsang-Ü, eller Utsang, er sammen med Kham og Amdo en av de tre historiske regioner i Tibet. Ü-Tsang er sammenslått av to områder, Ü og Tsang, som hadde Lhasa henholdsvis Shigatse som sentrum. Den nåværende autonome regionen Tibet omfatter den større del av det territorium som en gang utgjorde Ü-Tsang, samt deler av Kham.
Ü-Tsang er således det kulturelle kjerneområde i Tibet, og her hadde det viktigste og mest sentrale tibetanske kongedømme sitt hjem. Utsang omfatter de øvre deler av elven Brahmaputra og dens sidedaler. Her er en rekke middelalderklostre av historisk betydning, relativt gode jordbruksområder, og en rekke moderne større eller mindre byer. Blant dem er Tibets hovedstad Lhasa. 


== Litteratur ==
Michael Henss: Tibet. Die Kulturdenkmäler. Atlantis Verlag, Luzern 1981, ISBN 3-7611-0626-2
Andreas Gruschke

Andreas Gruschke (født 16. april 1960 i Tengen-Blumenfeld i Tyskland, død 30. januar 2018) var en tysk forfatter, fotograf, tibetolog, geograf, sinolog og etnolog.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Etter videregående skole på gymnasiet i Singen og tjeneste som sivilarbeider, studerte Gruschke fra 1981 til 1990 i Aachen og i Freiburg. I denne perioden hadde han to flermånederes studieopphold i Øst-Asia og Sørøst-Asia. I studieåret 1984/85 tok han et ettårig studium i kinesisk på Universität für Sprache und Kultur Peking i Folkerepublikken Kina.
I 1990 avsluttet han sitt studium i Freiburg med magistergrad. Hans magistergradsarbeid ble offentliggjort med tittelen Neulanderschließung in Trockengebieten der Volksrepublik China und ihre Bedeutung für die Nahrungsversorgung der chinesischen Bevölkerung.


=== Karrière ===
I 1985/86 underviste han på  Shanxis lanfbruksuniversitet i Taigu i provinsen Shanxi (Kina), og 1992/93 var han '‘visiting professor’' på Kangweon National University i Chuncheon i Sør-Korea.
Siden 1987 arbeidet Gruschke mer og mer som freelanceskribent og fotojournalist med hovedinteresse for Tibet, Himalaya, Silkeveien og mer generelt Øst-Asia.
Han hadde en stor produksjon bøker og artikler for det meste om tibetansk kultur, blant dem pionerarbeid vedrørende klostre i de østtibetanske historiske regionene Amdo og Kham. Andre verk dreier seg om Korea, Himalayafjellene og Kina.
Fra 2004 til 2012 arbeidet han på Universitetet i Leipzig og var der konsentrert om sin tibetanske faginteresse. Fra 2012 var han gjesteprofessor på instituttet for sosial utvikling og for utviklingsstudier for Vest-Kina på Sichuanuniversitetet i Chengdu i Sichuan i Kina. Hans hovedsakelige forskningsinteresse var landbefolkningens næringsmessige sikkerhet, særlig for nomadiske gjetere i tibetanske områder. Dette et av hans siste prosjekter var om nomader i Yushu (det nordlige Kham).
Han utgav også to billedbøker om sine hjemlige trakter i Tyskland, om Hegau og Hochrhein.


== Verker i utvalg ==
«Demographie und Ethnographie im Hochland von Tibet», i: Geographische Rundschau, 49 (1997), Heft 5, S. 279-286
The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo, 2 vols., Bangkok 2001
The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Kham, 2 vols., Bangkok 2004 ff.
«Wer sind die Tibeter?», i Wulf Köpke/Bernd Schmelz (utg.): «Die Welt des Tibetischen Buddhismus», Mitteilungen aus dem Museum für Völkerkunde Hamburg, Neue Folge, Band 34. Hamburg, 2005, s. 171-221 – ISBN 3-9809222-4-3
«A Vital Monastic Centre of the Jonang Tradition: The Grand Lamasery of Dzamthang», i: 《China Tibetology》中国藏学(英文版) 2008年01期


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
A. Gruschke at the THDL/ Tibetan & Himalayan Digital Library
Research on eastern Tibetan nomads
The Jonangpa Order of Tibetan Buddhism
Leucospidae

Leucospidae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Gruppen omfatter rundt 135 kjente arter fordelt på 4 slekter. Det er funnet 8 arter i Europa, de finnes ikke i Norge. Ulikt de fleste andre Chalcidoidea er disse middelsstore, kraftig bygde vepser. De er trolig nærmest beslektet med Chalcididae.


== Utseende ==
Middelsstore (4–17 mm), nokså kraftige vepser, gjerne farget i gult eller rødt og svart. Hodet er nokså lite, antennene trådformede. Forkroppen (thorax) er noe sammanklemt fra sidene. Fram- og mellombeina er nokså slanke, bakbeina har svært fortykkede hofter (coxae) og lår (femorae), sistnevnte med én eller flere tenner på innsiden. Leggen er krummet slik at den kan foldes inntil låret. Bakkroppen er noe sammentrykt fra sidene. Hos hannen ser det ut som om den bare består av tre ledd, siden det tredje og de utenforliggende leddene er vokst sammen til et skjold. Hos hunnen kan eggleggingsrøret være ganske kort, hvis det er forlenget, bøyer det seg oppover og framover over ryggen på insektet, dette er et unikt trekk for familien. Vingene kan foldes sammen som hos stikkveps. Forvingen har en smal åre langs framkanten i de innerste 2/3, et lite vingemerke og en buet åre nær vingespissen.


== Levevis ==
Leucospidene er, så langt man kjenner til, parasitoider som angriper broddveps (Aculeata), særlig solitære bier (Apoidea) men også graveveps (Sphecidae) og murerveps (Eumeninae). Vertslarvene ligger gjerne inne i ved eller i kamre av leire, og hunnen kan bruke opptil tre timer på å bore seg ned til den. Hunnen legger egg også om vertslarven er død eller angrepet av en parasitoid, det ser ut til at leucospide-larven kan klare seg med en død larve eller en parasitt-larve som føde. Eggene er uvanlig store, hos Leucospis gigas opptil 3 mm lange. De voksne vepsene besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og kurvplanter.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Proctotrupomorpha
gruppen Chalcidoidea
familien Leucospidae
Leucospis Fabricius, 1775 – ca. 100 arter, 8 i Europa, nord til Tyskland og Ukraina
Micrapion Kriechbaumer, 1894 - 12 arter
Neleucopsis Bouček, 1974 - bare én art
Polistomorpha Westwood, 1839 - 7 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Leucospidae i Encyclopedia of Life 
(en) Leucospidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leucospidae hos Fauna Europaea 
(en) Leucospidae hos Fossilworks 
(en) Leucospidae hos ITIS 
(en) Leucospidae hos NCBI 
(en) Kategori:Leucospidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leucospidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Solvang (rederi)

Solvang (OSE: SOLV) er et rederi med hovedkontor i Stavanger. Selskapet opererer sytten skip, blant annet tankskip for LPG og etylen. Syv av skipene er nybygde fra Meyerverftet i Rostock/Papenburg og Hyundai Heavy Industries (HHI) i Ulsan, Sør-Korea. MT «Clipper Orion» (60 000 m³), den første LPG-tankeren fra HHI, ble levert i 2008. Selskapet ble stiftet i 1936. Det er notert på Oslo børs.
Jacques Bacot

Jacques Bacot (født 4. juli 1877 i Saint-Germain-en-Laye i Frankrike, død 25. juni 1965 i Paris) var en fransk tibetolog. Han reiste på kryss og tvers i India, det vestlige Kina og i de tibetanske grenseregioner. Han virket ved École pratique des hautes études. 
Bacot var den første vestlige forsker som studerte den tibetanske grammatiske tradisjon, og sammen med F. W. Thomas (1867–1956) var han i den første generasjon av tibetologer som gransket de gammeltibetanske manuskripter fra Dunhuang. 
Jacques Bacots tibetologiske karriere går tilbake til en verdensomreise han foretok i 1904 og fra en ekspedisjon til Tibet i 1906, som hadde Tonkin som utgangspunkt. På denne reisen fulgte han tradisjonelle pilegrimsleder og ble godt kjent med Tibets religiøse liv. Etter hjemkomsten til Frankrike i 1908, viet han seg til tibetanske studier under Sylvain Lévi.
Jacques Bacots viktigste forskningsreiser ble foretatt i:

de øvre regioner rundt Yangtzefloden (1907) ;
det nordlige Indokina (1909–1910) ;
Himalaya (1913-1914 og 1930-1931).Ellers reiste han meget i India, i Kina og Tibets grenseregioner. 
Jacques Bacot ble studiedirektør (directeur d'études) for tibetansk ved l'École pratique des hautes études i 1936. Han ble medlem av Académie des inscriptions et belles-lettres i 1947, og i Société Asiatique i 1908. Han ble dets president etter Paul Pelliots død i 1945, og ble i den posten til 1954.
De malerier og figurer han anskaffet på sine reiser donerte han i 1912 til Guimetmuseet i Paris. Hans bibliotek og papirer er kommet til samme sted etter hans død. 


== Verker ==
1913 Les Mo-so. Ethnographie des Mo-so, leurs religions, leur langue et leur écriture.  Leiden: E.J. Brill, 1913.
1925 Le poète tibétain Milarépa, ses crimes, ses épreuves, son Nirvāna. (Classiques de l’Orient 11 ) Paris: Éditions Bossard.
1928 Une grammaire tibétaine du tibétain classique. Les ślokas grammaticaux de Thonmi Sambhoṭa, avec leurs commentaires. (Annales du Musée Guimet. Bibliothèque d’études 37) Paris: P. Geuthner.
1946. Grammaire du tibétain littéraire. Paris: Librairie d’Amérique et d’Orient.
1947 Le Bouddha. (Mythes et religions 20 ) Paris: Presses universitaires de France.
1948 Grammaire du tibétain littéraire. Index morphologique. Paris: Librairie d’Amérique et d’Orient.
1956 “Reconnaissance en haute Asie septentrionale par cinq envoyés ouigours au VIIIe siècle.”  Journal Asiatique 2 :137-153.
Bacot, Jacques et al. (1940). Documents de Touen-Houang relatifs à l’histoire du Tibet. (Annales du Musée Guimet 51). Paris: P. Geuthner, 1940.


== Referanser ==
Charles Alfred Bell

Charles Alfred Bell (født 1870 i Calcutta i Britisk India, død 1945 i Canada) var en britisk-indisk tibetolog. Han ble utdannet ved Winchester College. Etter å ha trådt inn i embedsverket i Britisk India ble han utnevnt til Political Officer i Sikkim i 1908. Han ble snart temmelig sentral i sikkimesisk og bhutansk politikk, og i 1910 møtte han den 13. Dalai Lama, som var tvunget i midlertidig eksil av kineserne. Han ble godt kjent med Dalai Lama, og forfattet senere hans biografi (Portrait of a Dalai Lama, publisert i 1946). Til forskjellige tider var han britenes Political officer for Bhutan, Sikkim og Tibet.
Etter å ha reist rundt i Tibet og besøkt Lhasa i 1920, trakk han seg tilbake til Oxford, der han forfattet flere bøker om tibetansk historie, kultur og religion. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
the Tibet Album, British photography in Central Tibet 1920 – 1950
List of illustrations from 'The People of Tibet', Sir Charles Bell, Oxford: Clarendon Press, 1928
Photo
Vasilij Vasiljev

Vasilij Pavlovitsj Vasiljev (Василий Павлович Васильев; født 20. februar 1818 i Nizjnij Novgorod i Russland, død 27. april 1900 i St. Petersburg) var en russisk sinolog, tibetolog og buddholog. Wilhelm Grube var en av hans studenter.


== Biografi ==
I 1837 tok Vasiljev slutteksamen ved avdelingen for orientalske språk ved det historisk-filologiske fakultet ved  Universitetet i Kazan. I 1849 ble han tilknyttet den russisk-ortodokse legasjon i Beijing, og der lærte han seg sanskrit, kinesisk, mongolsk, tibetansk og mandsjuisk. I 1851 ble han professor ved Universitetet i Kazan, og i 1855 professor ved Statsuniversitetet i St. Petersburg. I 1866 ble Vasiljev korresponderende medlem, og i 1886 fullt medlem av St. Petersburgs Vitenskapsakademi.
Vasiljev hadde et bredt interessefelt. Hans viktigste verker var: 

Буддизм, его догматы, история и литература (1857–1869).
История и древности восточной части Средней Азии от Х до XIII века (1857).
Die mohammedanische Bewegung in China (Petersb. 1867, russ.)
Китайская хрестоматия (1868).
Религия Востока: конфуцианство, буддизм и даосизм (1873).
Анализ китайских иероглифов (1866–1884).
Очерк истории китайской литературы (1880).
Графическая система китайских иероглифов. Опыт первого китайско-русского словаря (1867).
Die Erschliessung Chinas. Kulturhistorische und wirtschaftspolitische Aufsätze zur Geschichte Ostasiens (Leipzig, Weicher 1909).


== Referanser ==


== Litteratur ==
З.И. Горбачева, Н.Н. Пертов, Г.Ф. Смыкалов: Русский китаевед академик Василий Павлович Васильев (1818–1900). In: Очерки по истории русского востоковедения, Band 2 (Moskau, Nauka 1965), S. 234–340.
Е.В. Мальцева: В.П. Васильев как исследователь китайской литературы. In: Материалы по истории и филолоигии Центральной Азии, Nr. 4. (Ulan-Ude, 1970), S. 9–11.
Р.Е. Пубаев: Академик В.П.Васильев — первый исследователь тибетской исторической литературы в России. In: Востоковедные исследования в Бурятии (Nowosibirsk, 1981.), S. 62–78.
Ю.А. Сорокин: Академик В.П.Васильев как маньчжуровед. In: Восточная филология. Характерологические исследования (Moskau, Nauka 1971), S. 213–219.
Васильев Василий Павлович, In: Большая советская энциклопедия (Große Sowjet-Enzyklopädie; 3. Auflage, Moskau 1969–1978).


== Eksterne lenker ==
Василий Павлович Васильев (peoples.ru)
Дмитрий Арапов: «Весь мир будет населен одними только китайцами» (Rodina)
瓦西里·巴甫洛维奇·瓦西里耶夫
Vasiljevs grafiske system for kinesisk skrift
Sándor Kőrösi Csoma

Sándor Kőrösi Csoma (født 27. mars 1784 i Kőrös i Transilvania i Ungarn, død 11. april 1842 i Darjeeling i Britisk India) var en ungarsk lingvist, orientalist og tibetolog.
Csoma studerte 1815-18 i Göttingen i Tyskland og bestemte seg der for å oppsøke magyarernes urhjem i
det indre av Asia. Han lærte seg under flerårig opphold i et buddistisk kloster det tibetanske språk. Årene 1820-31 gjennomreiste han Egypt, Syria, Bukhara, Punjab, Kashmir og andre land og regioner.
I 1831 ble han ansatt som bibliotekar hos Asiatic society i Calcutta. Csoma hadde fått tillatelse
av Dalai Lama til å besøke Lhasa, men før han kunne komme seg avsted, døde han plutselig i 1842 i Darjeeling i øvre Bengal.
Csoma gjorde tibetansk språk og litteratur tilgjengelig for den europeiske vitenskap, framfor alt ved sine
banebrytende arbeider A grammar of the Tibetan language
(1834) og Essay towards a dictionary Tibetan and English (1835).


== Referanser ==
Jamila

Jamila er et jentenavn, som betyr vakker på arabisk og swahili. Navnet er mye brukt i Midtøsten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Jamila
(en) Think Baby Names: Jamila