jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Charlotte Haug

Charlotte Haug (født 21. mai 1959 i Oslo) er en norsk lege og tidligere redaktør for Tidsskrift for Den norske legeforening.
Hun har studert medisin fra Universitetet i Oslo og har doktorgrad i immunologi og infeksjonssykdommer fra samme sted. Hun har også en mastergrad i helsetjenesteforskning fra Stanford University. Hun var redaktør av Tidsskrift for Den norske legeforening fra 2002 til 2015. Før hun ble redaktør har hun blant annet ledet seksjon for spesialisthelsetjenester i Helsetilsynet og drevet med helsetjenesteforskning ved SINTEF Unimed. Haug er medlem av International Committee of Medical Journal Editors (ICMJE), ofte kalt Vancouver-gruppe og er nestleder i Committee on Publication Ethics (COPE).


== Familie ==
Charlotte Haug er datter av Bjørn Haug, tidligere riksmeklingsmann og Agnes Nygaard Haug, tidligere konstituert høyesterettsdommer. Hun er gift med Gudmund Hernes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Charlotte Haug i BIBSYS
Småbåtregisteret

Småbåtregisteret er et register opprettet først under Tollvesenet og i løpet av 2005 ble det overtatt av Redningsselskapet. Registeret gir mulighet for registrering av fritidsbåter som ikke er registreringspliktige i skipsregisteret.
Registreringen gir hver enkelt båt et kjennetegn med formatet tre bokstaver og tre tall, eks. ABC 123. Det gis skilt/klistremerker med nummer og det utstedes et båtkort for hver båt. Det er registrert ca. 250 000 småbåter i Norge.
Opprettelsen av registeret var blant annet motivert av ønske fra forsikringsselskapene og politiet om å kunne identifisere stjålne fritidsbåter.
Registreringspliktige skip får registreringsbokstaver og tall som følger fordelingen blant landene av kjennetegn som er bestemt av organene under Forente nasjoner. Denne fordelingen gjelder registrering av mange typer enheter, for eksempel fly, kringkastingstasjoner, radioamatører, personlige nødpeilesendere og maritim VHF for båter som ikke er radiopliktige. Registreringsnumrene i småbåtregisteret tar ikke hensyn til nasjonskodene i FN-systemet, da det er et nasjonalt register på samme måte som Det sentrale motorvognregisteret.


== Skrognummer ==
I henhold til EØS-regelverket skal båter som er tilbudt på markedet etter 16.6.98 være preget med et skrognummer (CIN/Craft Identification Number). Nummeret er festet eller preget inn på skroget nedenfor fenderlisten på akterspeilets styrbord side. Nummeret er bygget opp etter formatet NO-ABC12345B789. NO er landskode. ABC er produsentkode. 12345 er båtens serienummer. B er produksjonsmåned (februar). 7 er det siste nummeret i produksjonsårstallet. 89 er de to siste sifrene i modellårstallet.


== Andre nummere som brukes på båter ==
Båter som brukes i fiske kan ha fiskerregistrering med bokstaver først og sist og et tall imellom. Den første bokstaven er samme som fylkesbokstaven som ble benyttet på bilskilt før ca.1970. En eller to bokstaver på slutten angir kommunen. Tallene gis løpende for fiskere i kommunen.
Seilbåter kan ha nummer i storseilet og på spinnaker utstedt av Norges Seilforbund med formatet NOR 12345. Seilbåter som har egen klasse etter båttypen kan ha merket for klassen og  N-123 med N for Norge og løpenummer for båter i klassen i Norge. Seilbåten kan også ha type/klassemerke og et løpenummer i seilet som gjelder alle båter av typen uavhengig av nasjonalitet.
En båt som ikke er radiopliktig, men som får konsesjon på maritim VHF, kan få radiokallesignal i formatet LL1234 i tillegg til et annet småbåtregisternummer og annet fiskernummer eller annet seilnummer.
Båter som ble registrert hos politiet før småbåtregisteret ble opprettet fikk nummer tilsvarende gamle bilnummere med en fylkesbokstav og nummer.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Redningsselskapets/Småbåtregisterets liste over stjålne båter
Knut Laake

Knut Kristian Laake (født 10. november 1943, død 6. mai 2003) var fagbokforfatter og Norges første professor i geriatri.
Laake tok artium ved Oslo katedralskole og studerte medisin i Oslo. Han var spesialist i indremedisin og geriatri og utga en rekke lærebøker, blant annet Geriatri i praksis. I 1987 ble han Norges første professor i geriatri ved Universitetet i Oslo, og han mottok H.M. Kongens gullmedalje for fremragende forskning i 1984.


== Bibliografi ==
2003: Hva er aldersdemens?
2003: Hukommelsesvansker, angst og depresjon hos hjemmeboende eldre (sammen med Anne Marie Pettersen) ISBN 82-8061-017-0
2003: Geriatri i praksis (første utgave i 1987, siden i 1991, 1993 og 1997) ISBN 82-05-30506-4
1992: Angst hos gamle
1992: Inkontinens - Om ufrivillig vannlating hos kvinner og menn (Sammen med Inger Steenbuch, Kari Bø, Steinar Hunskår og Anne Vinsnes) ISBN 9788200408086
1991: Legemiddelbruk (første utgave i 1983) Brevkurs ISBN 82-00-40612-1
1981: Legemidlene og de eldre
1980: Farmakoterapi (første utgave i 1972) ISBN 82-518-0918-5
1975: Plasma kallikrein, coagulation and fibrinolysis. Aspects of the in vitro functional interrelationship between the kallikrein-kinin system, the fibrinolytic system, and the coagulation system of human plasma (Doktoravhandling)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikler av Knut Laake i Tidsskrift for Den norske legeforening
Publikasjoner av Knut Laake hos Oslo Universitetssykehus
(no) Publikasjoner av Knut Laake i BIBSYS
Nina Sundbye

Nina Emilie Sundbye (født 4. august 1944 i Oslo) er en norsk billedhugger. Hun debuterte på Høstutstillingen i 1967. Hun er kjent blant annet for sine skulpturer av Henrik Ibsens skikkelser, figurer fra teater og ballett, samt eventyrfigurer som «Tyrihans» og Birgit Cullbergs «Månrenen».


== Utdannelse ==
1962–1965: Statens håndverks- og kunstindustrikole (SHKS)
1966–1968: Statens kunstakademi; elev av Per Palle Storm
1968–1970: Kungeliga Akademi för De Fria Konstnerna, Stockholm


== Utvalgte arbeider ==
«Poseidongruppen» i Sandefjord
«Henrik Ibsen» foran Ibsenmuseet i Oslo
«De fire vindene» i Haugesund
«Peer Gynt» – Universitetet i Oslo
«Puck», i bronse ved Oppsal skole i Oslo),
Skulpturen av Leif Juster utenfor Chat Noir i Oslo
«Per Aabel som Jean de France» ved Nationalteateret i Oslo
Utsmykking av Stovner kirke og Fjellhamar kirke
«Peer Gynt» på Vinstra
«Hønse-Lovisa»  på Sagene i Oslo


== Utstillinger – utvalg ==
Kunstnerforbundet i 1973, 1976 og 1991
Nordisk Kunstsentrum i Helsingfors i 1978
«Ibsens kvinner» i Nasjonalbiblioteket i 2006


== Priser og utmerkelser ==
Oslo bys kunstnerpris i 1980
Oslo bys kulturpris i 1999
Ingeborg og Per Palle Storms ærespris i 2007
Sundbye ble i oktober 2007 utnevnt til Ridder av første klasse av St. Olavs Orden.
I 2017 ble hun som første billedkunstner tildelt Oslo Byes Vels utmerkelse Bypatrioten


== Familie ==
Sundbye er gift med komponisten Magne Amdahl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nina Sundbye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over lufthavner med eponymer

Liste over flyplasser med eponymer inneholder navn på flyplassen, beliggenheten og navnet på personen den er oppkalt etter (eponym).


== Nåværende flyplasser ==


== Militære flyplasser ==


== Tidligere navn og navn på stengte lufthavner ==
Bagdad internasjonale lufthavn, Bagdad, Irak
tidligere Saddam internasjonale lufthavn, oppkalt etter Saddam Hussein
Bole internasjonale lufthavn, Addis Abeba, Etiopia
tidligere Haile Selassie I internasjonale lufthavn, oppkalt etter Haile Selassie I av Etiopia
José Joaquín de Olmedo internasjonale lufthavn, Guayaquil, Ecuador
tidligere Simón Bolívar internasjonale lufthavn, oppkalt etter Simón Bolívar
Kai Tak lufthavn, Hongkong, Folkerepublikken Kina
stengt, oppkalt etter to plutokrater Ho Kai og Au Tak
Kimberley lufthavn, Kimberley, Sør-Afrika
tidligere B. J. Vorster lufthavn, oppkalt etter B.J. Vorster
Meigs Field, Chicago, Illinois, Amerikas forente stater
stengt, oppkalt etter Merrill C. Meigs
OR Tambo internasjonale lufthavn, Johannesburg, Sør-Afrika
tidligere Jan Smuts internasjonale lufthavn, oppkalt etter Jan Smuts
Taiwan Taoyuan internasjonale lufthavn, Taipei, Taiwan
tidligere Chiang Kai-shek internasjonale lufthavn, oppkalt etter Chiang Kai-shek


== Se også ==
Liste over eponymer
Liste over steder som er oppkalt etter personer
Liste over flyplasser
Arktisk niøye

Arktisk niøye er en arktisk art av niøyer som lever anadromt langs kysten av Nordishavet fra Kolahalvøya til Japan. I Norge er arten trolig registrert i Pasvikelva, uten at det finnes sikre data.


== Kjennetegn ==
Arktisk niøye er brungrå med mørk marmorering og flekker på oversiden. Den er 18-63 cm lang, med de største individene i østlige bestander. Unge individer har to ryggfinner, men disse vokser sammen når fisken blir eldre.


== Levesett ==
Arktisk niøye finnes både i ferskvasstasjonære og anadrome bestander. De voksne lever helst nær elveos på grunt vann ned til 50 m. De er ektoparasitter på de fleste fisk av noenlunde størrelse, blant annet laksefisk, flyndre, torsk og sild. Larvene lever av detritus og planteplankton.
Gytingen skjer på sensommeren på grusbunn i sakteflytende (0,6-0,8 m vannføring i sekundet) elver på grunt vann ned til 20 cm. Fra 2 til 8 individer gyter sammen, og begge kjønn er med på å grave gytegropa. Hunnene gyter med flere hanner hver, på ulike tidspunkt. Begge kjønn vokter eggene i dagevis, til de dør. Larvene ligger nedgravde i ca. 4 år.


== Synonymer ==
Lethenteron camtschaticum Tilesius, 1811
Petromyzon marinus camtschaticus Tilesius, 1811
Lampetra camtschatica Tilesius, 1811
Lethenteron camshchaticum Tilesius, 1811
Lampetra variegata Tilesius, 1811
Petromyzon lumbricalis Pallas, 1814
Petromyzon borealis Girard, 1858
Lampetra borealis Girard, 1858
Petromyzon japonicus Martens, 1868
Entospheneus lamottei japonicus Martens, 1868
Entosphenus japonicus Martens, 1868
Lampetra fluviatilis japonica Martens, 1868
Lampetra japonica Martens, 1868
Lethenteron japonicum Martens, 1868
Petromyzon kameraticus Dybowski, 1869
Petromyzon ernstii Dybowski, 1872
Ammocoetes aureus Bean, 1881
Lampetra aurea Bean, 1881
Lampetra mitsukurii major Hatta, 1911
Lampetra japonica septentrionalis Berg, 1931
Lampetra kessleri (non Anikin, 1905)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arktisk niøye – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Arktisk niøye i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Arktisk niøye hos Artsdatabanken 
(en) Arktisk niøye hos Fauna Europaea 
(en) Arktisk niøye hos FishBase 
(en) Arktisk niøye hos ITIS 
(en) Arktisk niøye hos NCBI 
(en) Kategori:Lethenteron camtschaticum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lethenteron camtschaticum – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lethenteron camtschaticum (Tilesius, 1811) Arctic lamprey - FishBase
Kjeldebotn

Kjeldebotn (nordsamisk: Gáldovuotna) er en jordbruksbygd i Narvik kommune i Nordland med cirka 300 innbyggere. 
Bygda er endepunkt for fylkesvei 819, og avstanden til tettstedet Ballangen er 20 km, og til Narvik, som er nærmeste by, 60 km. Kjeldebotn ligger på sørsiden av Ofotfjorden, og har båtforbindelse til Harstad/Narvik lufthavn, Evenes, som kan nås på 25 minutter. Det er bussforbindelser Ballangen og Narvik. I bygda er det dagligvarebutikk med posttjenester, kafé, skole, barnehage og kirke. Det finnes også bensinstasjon ved kaia, med mulighet for tanking av diesel direkte til båt.
Bygda har et rikt kultur- og foreningsliv, med bl.a. musikkorps, idrettslag, kor, 4H-klubb og ungdomslag (en gjeng gamle og unge ungdommer som driver med revy). Siden 1992 har bygda, årlig med unntak av et år, arrangert markeds- og kulturdagene Kjeldebotndagan ved Sankthans-tid.
Kjeldebotn og omegn er rik på fin natur, med Håfjellet (817 moh) som det mest populære utfartsstedet, sommer som vinter. Området har fiskevann, men jaktterrenget er tomt, så det  egner seg bare til fjellvandringer. På sommertid kan man kjøre opp til Håfjellet med bil, om vinteren er det snøscooteren som dominerer, men ski er også et godt alternativ.
Elveniøye

Elveniøye er en art i gruppen niøyer som finnes i elver langs den europeiske atlanterhavskysten fra Middelhavet i sør og nord til Bergen. Arten er også utbredt i Østersjøen. Den hører til de mer økonomisk viktige artene kjeveløse fisk, og regnes som en delikatesse mange steder i Vest-Europa.


== Kjennetegn ==
Elveniøye er bronsebrun eller grønnaktig til grå på ryggen, lysere med toner av grønt på sidene og hvitaktig med mørke prikker på buken. En kan skjelne den fra bekkeniøye på at den har klart definerte mellomrom mellom ryggfinnene.
Størrelsen varierar fra 20 cm opp mot en halv meter, med registrert maksimalvekt på 150 g.


== Levesett ==
Elveniøye er generelt sett anadrom, men det finnes også rene ferskvannsbestander, blant annet i Mjøsa. De voksne fiskene lever stort sett i brakkvann, i elvemunninger eller i havet, men ikke så langt fra land som havniøye. Larvene filtrerer som andre arter niøyer omgivelsene for mikroskopiske næringspartikler.
Gytetiden er i april-juni. Fisken graver gytegrop på sand- eller grusbunn i rennende vann med vannføring på 1-2 m/sekund. De gyter i grupper; gytegroper med opp til 50 individer er registrert. Etter fullført gyting dør de voksne i løpet av to uker.
Larvene klekkes ut av eggene etter 10-14 dager, og ligger nedgravd i 3-6 år før de blir voksne.


== Eksterne lenker ==
(en) Elveniøye – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Elveniøye i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Elveniøye hos Artsdatabanken 
(sv) Elveniøye hos Dyntaxa 
(en) Elveniøye hos Fauna Europaea 
(en) Elveniøye hos FishBase 
(en) Elveniøye hos ITIS 
(en) Elveniøye hos NCBI 
(en) Kategori:Lampetra fluviatilis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lampetra fluviatilis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lampetra fluviatilis – detaljert informasjon på Wikispecies 
FishBase
Lamont Coleman

Lamont Coleman, bedre kjent som Big L, (født 30. mai 1974, død 15. februar 1999) var en amerikansk rapper født og oppvokst i New York. Han huskes mest for sin evne til å «freestyle» og for sine punchlines. Debutalbumet Lifestylez ov da Poor and Dangerous fikk god tilbakemelding fra kritikere. I 1999 ble han skutt og drept. Han blir ansett som en av tidenes beste rappere.


== Tidlig liv ==
Big L ble født og vokste opp i øvre Harlem, som han kalte «the Danger Zone», i 139th Street og Lonox Avenue. Coleman valgte å bli rapper for å komme seg ut av ghettoen. Hans første innspilling var i en rap med Lord Finesse, med sangen «Yes You May», som kom i 1992.


== Død ==
På kvelden 15. februar i 1999 ble Big L skutt mangfoldige ganger i hodet og i brystet og drept nært hjemmet hans i Harlem. Mange trodde at Coleman ble drept på grunn av gjelden til broren sin, Leroy Phinazee, som satt i fengsel på den tiden og derfor var utilgjengelig. Det har også blitt spekulert på om morderen tok feil av Big L og broren og skjøt Big L i stedet for broren. Ei stund etter at Leeroy Phinezee ble løssluppet fra fengsel i 2002 ble han også skutt og drept i samme gate som lillebroen, Big L etter å ha forsøkt å finne ut hvem som drepte L. Begge mordene er fortsatt uoppklart.


== Diskografi ==
1995: Lifestylez ov da Poor & Dangerous
1999: Live from Amsterdam
2000: The Big Picture
2007: Real Legends Never Die


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lamont Coleman på Internet Movie Database 
(en) Lamont Coleman på Discogs 
(en) Lamont Coleman på MusicBrainz 
(en) Lamont Coleman på Spotify 
(en) Lamont Coleman på AllMusic
Termanology

Termanology er halvt fra Puerto Rico og Frankrike, og han er en rapper fra Lawrence i Massachusetts som senere flyttet til Haverhill (Massachusetts) i samme stat. Han holder på med et solo-album, men har sluppet mange mixtape'er og et «streetalbum». Han er mest kjent for sitt streetalbum, "Watch How It Go Down" som ble produsert  av DJ-Premier. Termanology har samarbeidet med mange kjente rappere/artister som Nas, Royce da 5'9, Papoose, M.O.p., Akrobatik og Terror squad. Han eier plateselskapet St Records. Terms første singel, "This Is Hip Hop", har nådd 3. plass på CMJ og Rapattacklistene.


== Inspirasjon ==
Termanology er inspirert av Big Pun, Dj Premier, 2pac, Dr Dre, Nas, Jay-Z, Biggie, Wu Tang Clan, The Lox, 50, M.O.P., Pete Rock og Outkast.


== Diskografi ==
Out the Gate
Untitled Termanology Album.


=== Street Albums ===
Hood Politics 4: Show & Prove.


=== Mixtapes ===
Termanology: Hood Politics I.
Termanology: Hood Politics II.
Termanology: Hood Politics III.
Termanology: Hood Politics IV.
Termanology: Hood Politics V.
50 Bodies.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Termanology – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Termanology på Discogs 
(en) Termanology på MusicBrainz 
(en) Termanology på SoundCloud 
(en) Termanology på Songkick 
(en) Termanology på Last.fm 
(en) Termanology på AllMusic 
Termanology på Twitter 
Termanology på Facebook 
Termanology på Instagram 
Termanology på Myspace
Alna teglverk

Alna teglverk var et teglverk som ble etablert i Oslo av Hans Chr. Furulund i 1896 og lå i Strømsveien. Da osloavdelingen ble nedlagt på midten av 1960-tallet, flyttet produksjonen til Nes kommune i Akershus, nær Haga, Auli og Rånåsfoss. I 1977 fusjonerte det med Norsk Leca. Alna teglverk ble nedlagt i begynnelsen av 1990-årene. Bygningsmassen brukes i dag som lagerlokaler.
Alna teglverk leverte blant annet de kunstnerisk utsmykkede teglsteinene til Oslo Spektrum i Oslo. 


== Kilder ==
Alna teglverk (Oslo-perioden) fra Teglverk.no
Alna teglverk (Nes-perioden) fra Teglverk.no
Nordøya

Nordøya kan vise til 

Nordøya (New Zealand), den nordlige hovedøya på New Zealand
Nordøya, øy i Brønnøy
Nordøya, øy i Bømlo
Nordøya, øy i Fosnes
Nordøya, øy i Frøya
Nordøya, øy i Herøy (Nordland)
Nordøya, øy i Hitra


== Se også ==
Norðoyar
Norðoyatunnilin
Nordøyan
Nordøyane
Nordøyene (Orknøyene)
Miki Ando

Miki Ando (japansk 安藤美姫, født 18. desember 1987 i Nagoya) er en japansk tidligere kunstløper. Hun ble verdensmester i kunstløp i 2007 og 2011. Hun vant også de fire kontinenters mesterskap i 2011, Junior-VM i 2004, og det japanske mesterskapet tre ganger (2004, 2005 og 2011).Hun er den første og så langt eneste kvinnelige kunstløperen til å gjennomføre et godkjent kvadrupelt hopp i konkurranse. Dette klarte hun under Junior Grand Prix -finalen 2002-2003 i Haag.Hun la opp i 2016.


== VM-medaljer ==
VM 2011  Moskva -  Gull i kunstløp, kvinner singel
VM 2007  Tokyo -  Gull i kunstløp, kvinner singel
VM 2009  Los Angeles -  Bronse i kunstløp, kvinner singel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Miki Ando – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Miki Ando på Internet Movie Database 
(en) Miki Ando på Last.fm 
(de) Miki Ando – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Miki Ando – Olympedia 
(en) Miki Ando – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Miki Ando – ISU 
Miki Ando på Twitter 
Miki Ando på Facebook 
Miki Ando på Instagram
Helge Ellingsen Waagaard

Helge Ellingsen Waagaard (født 27. januar 1781 på Vågård i Norderhov, død 25. mars 1817 samme sted) var soldat i Nordenfjeldske infanteriregiment og representant ved Riksforsamlingen på Eidsvoll våren 1814.Waagaard tilhørte nok Selvstendighetspartiet, ut fra at han fulgte Falsen og sin overordnede  kaptein Peter Blankenborg Prydz i de skriftlige avstemninger. 
Ifølge Henrik Wergeland ble han omtalt som den som "Slog mange Svensker ihjel inden Rigsforsamlingen". Han tok i alle fall ordet fire ganger. Hans store dag var 11. mai, hvor han leste opp sin egen betenkning om allmenn verneplikt og gikk mot Severin Løvenskiold.
Waagaard deltok i det korte felttoget i Østfold sommeren 1814. Han skal ha svømt i Glomma, angivelig for å spionere på svenskene. Dette ga ham en helseknekk, som til slutt endte med en tidlig død i 1817. 
Hovedhuset fra Vågård ble i 1913 flyttet til Stabekk i Bærum, hvor det fortsatt står som en praktfull bolig.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Einar Sørensen: Helge Ellingsen Waagaard og gården Vågård på Ringerike, i Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 224-225. ISBN 978-82-02-44564-5
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814


== Eksterne lenker ==
(en) Helge Ellingsen Waagaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Helge Ellingsen Waagaard hos Norsk senter for forskningsdata
Harry Nicolausson

Karl Harry Nicolausson (født 21. januar 1909 i Stockholm, død 9. september 1981 samme sted) var en svensk redaktør. Harrys foreldre var urmaker Carl William Nicolausson og Alfhild Nicolausson, født Widmark, begge bosatte på Östermalm i Stockholm. Harry var eldst i en søskenflokk på tre barn. 
Harry giftet seg med damefrisøren og senere kunglig hovleverantören Margit Nicolausson født Olofsson og fikk sønnene Lennart og Hans.
Han ble mest kjent som eier og ansvarlig utgiver av jazztidsskriftet Orkesterjournalen (OJ) og som jazzskribent.


== Skoleårene ==
Etter realeksamen i Jacobs realskola begynte han som kontorist på et finmekanisk verksted. Da han gikk på skolen, begynte han å spille piano og i de øvre tenårene interesserte han seg mer og mer for Stockholms yngre dansemusikk. Han spilte i orkestre som pianist, blant annet på Nalen og Atlantic i Stockholm. Mot slutten av 1920-tallet dannet han danseorkestert Bonzo der han var vokalist ved pianoet. I disse årene fikk han et innblikk i den svenske underholdningsbransjen og etablerte personlige kontakter som skulle bli viktige i hans senere virksomhet.


== Redaktør ==
I 1936 ble han ansatt på Nordiska Musikförlaget på Drottninggatan i Stockholm, først som korrespondent. Blant Nordiska Musikförlagets utgivelser var fra 1933 tidsskriftet Orkesterjournalen. Redaktør var Nils Hellström. I desember 1938 ble Harry redaktør for tidsskriftet, for så å overta eierskapet sommeren 1961. Han ble da ansvarlig utgiver og redaktør. Han drev det fram til sin død i 1981, da han døde av et hjerteinfarkt på vei hjem fra Svenskt visarkiv, der han arbeidet med å velge ut bilder til en planlagt vandreutstilling arrangert av OrkesterJournalen og «Gruppen för Svensk Jazzhistoria». Tidsskriftet lever idag videre i form av en stiftelse og er verdens eldste nålevende jazztidskrift.


== Diskografi ==
Foruten OrkesterJournalen laget han verket Svensk Jazzdiskografi. Det var da den eneste fortegnelse av svenske jazzinnspillinger. Den kom ut 1953 og var noe av et standardverk for datidens samlere av svensk jazzmusikk. Straks før sin død ble han nesten klar med en kompletterende og sterkt utvidet utgave av Svensk Jazzdiskografi. Boken ble gjort ferdig av Björn Englund hos Svenskt Visarkiv i samarbeid med sønnen Lennart Nicolausson, som laget omslag til den. Utgaven byttet navn til Swedish Jazz Discography og ble utgitt av Swedish Music Information Center i 1983.


== Referanser ==
Maiara Walsh

Maiara Walsh (født 18. februar 1988 i Seattle i Washington) er en amerikansk skuespillerinne. Hennes mor er brasiliansk og hennes far er amerikansk med irsk, tysk og svensk opphav.
Walsh er best kjent i sin rolle som Meena Paroom i serien Cory i Det Hvite Hus og hun har spilt i TV-serien Frustrerte fruer. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
(en) Maiara Walsh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maiara Walsh på Internet Movie Database 
(da) Maiara Walsh på Scope 
(fr) Maiara Walsh på Allociné 
(en) Maiara Walsh på AllMovie 
(en) Maiara Walsh hos The Movie Database