jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Heibørstespinner

Heibørstespinner (Calliteara fascelina)  er en sommerfugl i gruppen børstespinnere (Lymantriidae). De grå, voksne spinnerne ser man sjelden, derimot oftere de karakteristiske larvene, som blant annet er vanlige på kystlynghei.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 34 – 53 mm), kraftig, grå spinner. Hannens antenner er fjærformede, hunnens trådformede. Kroppen er kort og tykk, ensfarget grå bortsett fra et par små, gulaktige flekker på den bakre delen av brystet. Bakkroppen ender i en tett dusk av middels lange hår hos begge kjønn. Forvingen er avrundet trekantet, lyst brunlig grå med to, oftest ufullstendige, rødbrune tverrbånd. Bakvingen er ensfarget lysgrå. Larven er rødlig brun til mørkegrå, kledt med kvaster av ganske lange, lysegrå børster. I begge ender er det tufser av lange, framover- eller bakoverrettede, mørke børster. På ryggen sitter det fem tette dusker ("barberkoster") av korte, stive hår som er hvite på sidene, svarte i midten. Puppen er brunsvart, kort og trinn, tett kledt med lange, filtaktige, rødbrune hår.


== Levevis ==
Denne arten finnes på åpne områder, særlig på lynghei men også på myrer og tørre områder, for eksempel Stora Alvaret på Öland. Den finnes også i fjellet. Det er sjelden man treffer på de voksne sommerfuglene, som flyr om natten i juni – august, derimot finner man gjerne larvene, som er ganske karakteristiske med sine "barberkoster" på ryggen. Hannene, men ikke hunnene, kommer gjerne til lys. Etter paringen legger hunnen 150 – 200 egg i grupper på noen titalls. Disse dekkes med hår fra hunnens bakkroppsspiss (såkalt analull), og klekkes etter omtrent 10 dager. Larvene kan leve på mange forskjellige småtrær og busker, særlig vier-arter (Salix spp.) og bjørk (Betula spp.), men også urter som for eksempel murer (Potentilla spp.), markjordbær (Fragaria vesca) og løvetann (Taraxacum spp.). De vokser ganske sent på ettersommeren og er rundt en centimeter lange når de spinner seg inn i en løs kokong for å overvintre. Etter overvintring vokser de raskere, og er utvokste i juni. Mange av larvene blir angrepet av parasitter. Larven spinner seg inn i en kokong på bakken, og forvandler seg til en hårete puppe, som klekkes etter to – tre uker.


== Utbredelse ==
Heibørstespinner finnes i Europa fra Den iberiske halvøy og Storbritannia østover gjennom Russland til Mongolia og Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge forekommer den nord til Nordland.


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider.
Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) heibørstespinner i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Dicallomera fascelina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Calliteara fascelina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Kokaburraer

Kokaburraer (Dacelo) er en slekt i isfuglfamilien og omfatter fire arter, som er endemiske for Australasia.


== Etymologi ==
Navnet er et lånord fra språket siradjuri guuguubarra, et onomatopoetikon som etterligner fuglens låt. Fuglene er velkjente for lydene de lager, som er meget høylytte og kan minne om menneskelatter. 


== Atferd ==
Kookaburraene eter fisk og smådyr. Artene hekker i september – november og legger vanligvis mellom 2 og 4 egg. 


== Arter og utbredelse ==
De norske artsnavnene er i henhold til Norsk Ornitologisk Forening.
Latterkokaburra, Dacelo novaeguineae, det nordøstre, østre og sørøstre Australia, Kenguruøya, Flinders Island, Tasmania og Ny-Zealand
Larmekokaburra, Dacelo leachii, Nord- og Nordvest-Australia og det sørlige Ny-Guinea
Fregnekokaburra, Dacelo tyro, det ekstremt sørlige Ny-Guinea og Aruøyene
Hvitnebbkokaburra, Dacelo gaudichaud, Ny-Guinea og omliggende arkipeler og mindre øygrupperTo andre arter har også kokaburra i navnet, men disse tilhører ikke denne gruppen. Dette er blåhettekokaburra (Lacedo pulchella) og plogkokaburra (Clytoceyx rex).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Josep del Hoyo and Nigel J. Collar et al. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Lynx Edicions, 2014, ISBN 978-84-96553-94-1
Woodall, Peter (2001). Family Alcedinidae (Kingfishers). In del Hoyo, Josep; Elliott, Andrew; Sargatal, Jordi. Handbook of the Birds of the World. Volume 6: «Mousebirds to Hornbills», 2001 ISBN 978-84-87334-30-6


== Eksterne lenker ==
(en) kokaburraer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) kokaburraer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kokaburraer hos Artsdatabanken 
(en) kokaburraer hos Fossilworks 
(en) kokaburraer hos ITIS 
(en) kokaburraer hos NCBI 
(en) Kategori:Dacelo – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dacelo – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dacelo – detaljert informasjon på Wikispecies
Svart l

Svart l (Arctornis l-nigrum) er en sommerfugl i gruppen børstespinnere (Lymantriidae). Denne hvite arten ligner på seljebørstespinner (Leucoma salicis), men skiller seg fra denne på at den har en liten, C-formet mørk tegning i forvingen.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 37–56 mm) spinner, helt hvit bortsett fra en liten, C-formet, brun tegning på forvingen. Begge kjønn har fjærformede antenner, hos hunnen ganske smale. Vingene er temmelig brede, forvingene avrundet trekantede. Larven er mørk med brunrøde lengdestriper, kledt med kvaster av brunoransje, grå og hvite (det siste på sidene) hår. Hodekapselen er blå med brunoransje striper.

		


== Levevis ==
Arten finnes i edelløvskoger og bøkeskoger. Larvene lever på bøk, lind og eik, av og til også på andre løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli. Hannene, men ikke hunnene, kommer gjerne til lys. Arten overvintrer som halvvoksne larver. Larvene er overraskende spreke, de kan løpe raskt over underlaget og også hoppe ved å krumme kroppen sammen og brått rette seg ut, for å unnvike en fiende.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Sør- og Mellom-Europa og videre østover til Kina og Japan, også sør til Nepal. I Norden finnes den bare i et begrenset område i det østlige Danmark (mangler på mesteparten av Jylland) og det sørligste Sverige (nordover til Göteborg) inkludert Öland. De siste årene er den også funnet et par ganger i det sørligste Finland.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) svart l i Encyclopedia of Life 
(en) svart l i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svart l hos Artsdatabanken 
(sv) svart l hos Dyntaxa 
(en) svart l hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Arctornis l-nigrum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Arctornis l-nigrum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Arctornis l-nigrum – detaljert informasjon på Wikispecies
Al-Ahly SC

Al-Ahly er en egyptisk fotballklubb fra Kairo. Klubben ble grunnlagt i april 1907, av engelskmannen Mitchel Ince. Al-Ahly er den største klubben i Afrika, og har vunnet 123 trofeer på de 115 årene klubben har eksistert.
Laget har tre bronsemedaljer i VM for fotball. 10 CAF afrikanske mesterligaer, 1 CAF forbunds-cup (confedertion cup), 8 CAF super cup, 42 egyptisk premier league titler, 37 Egyptiske cup og 12 egyptiske super cup. Det er mange flere trofeer laget her og laget er trodd til å ha mest trofeer i hele verden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ar) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Al Ahly SC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bøkebørstespinner

Bøkebørstespinner (Calliteara pudibunda)  er en sommerfugl i gruppen børstespinnere (Lymantriidae). Denne grå arten ble nylig funnet for første gang i Norge, men vi har to lignende arter, granbørstespinner (C. abietis) og heibørstespinner (C. fascelina).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 35 – 62 mm), kraftig, grå spinner. Hunnen er betydelig større og kraftigere enn hannen. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede og ganske korte hos hunnen. Som hos mange andre børstespinnere er beina kledt med lange, utstående hår og ser nesten ut som piperensere. Kroppen er kort og trinn med middels lange, grå hår. Forvingen er forholdsvis smal, avrundet trekantet, grå, med mer eller mindre tydelige, mørke tverrbånd. Bakvingen er lys grå, med et utydelig, mørkt tverrbånd og en liten, mørk flekk nær roten. Larven finnes i to fargevarianter, en lys, grønngul og en brunlig rød. Den har fire barberkost-lignende hårdusker på ryggen og en kvast av lange, røde hår på det bakerste leddet.

		


== Levevis ==
Bøkebørstespinneren lever mest i bøkeskog, men kan også forekomme i edelløvskog eller også i andre former for løvskog. Larven lever først og fremst på bøk, men kan også leve på eik, hengebjørk og andre løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli, og hannene kommer gjerne til lys. Paringen er langvarig og kan pågå opptil et døgn, deretter legger hunnen opptil 500 egg. Nyklekte larver kan spres med vinden ved at de bruker en silketråd som seil. De er utvokste på høsten, kryper da ned på bakken, spinner seg inn i en kokong og forvandler seg til en puppe, som overvintrer. Her skiller arten seg fra de fleste andre nordlige børstespinnere, som overvintrer som egg eller larver.


== Utbredelse ==
Bøkebørstespinneren finnes fra Den iberiske halvøy og Storbritannia østover gjennom Russland til Japan, sørøstover til Afghanistan. I Norden finnes den over hele Danmark, i Sverige nord til Uppland og i det sørligste Finland. Den ble funnet i Norge for første gang i Kristiansand i 2008.


== Kilder ==
Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Haugen, Leif Tommas og Bakke, Sigurd A. (2009) Nye funn av sommerfugler i Norge 7. Insekt-Nytt 34: 15-28.
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) bøkebørstespinner i Encyclopedia of Life 
(en) bøkebørstespinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bøkebørstespinner hos Artsdatabanken 
(sv) bøkebørstespinner hos Dyntaxa 
(en) bøkebørstespinner hos Fauna Europaea 
(en) bøkebørstespinner hos NCBI 
(en) Kategori:Calliteara pudibunda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Calliteara pudibunda – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calliteara pudibunda – detaljert informasjon på Wikispecies
Brungumpspinner

Brungumpspinner (Euproctis chrysorrhoea)  er en sommerfugl i gruppen børstespinnere (Lymantriidae). Den er ikke funnet i Norge, men det er kjent noen funn fra det sørligste Sverige og Danmark, trolig for det meste innfløyne eksemplarer. Den ligner på slektningen rødgumpspinner (Euproctis similis), men skiller seg fra denne på at hele bakkroppen, ikke bare spissen, er brunrød.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) brungumpspinner i Encyclopedia of Life 
(en) brungumpspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) brungumpspinner hos Artsdatabanken 
(sv) brungumpspinner hos Dyntaxa 
(en) brungumpspinner hos Fauna Europaea 
(en) brungumpspinner hos ITIS 
(en) brungumpspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Euproctis chrysorrhoea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Euproctis chrysorrhoea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Euproctis chrysorrhoea – detaljert informasjon på Wikispecies
Atlas (stjerne)

Atlas, også kjent som 27 Tauri, er et trippel-stjernesystem i stjernehopen Pleiadene (M45).
Atlas A består av to blå-hvite kjempestjerner, som danner en  spektroskopisk dobbeltstjerne. Atlas A tilhører spektralklasse B, og har en tilsynelatende størrelsesklasse på +3.62. Størrelsesklassen på de to stjernene er henholdsvis +4.1 og +5.6. Ledsageren til den største stjernen, har en omløpstid på 1250 dager.
Atlas B er den tredje ledsageren, med en svakere størrelsesklasse på +6.8. Den befinner seg 0.4 bueminutter eller minst 52 astronomiske enheter unna den største stjernen i Atlas A.


== Eksterne lenker ==
(en) Atlas i SIMBAD 
(en) Alcyone ephemeris
Snagov

Snagov er en kommune og by i Romania. Den er bygget opp rundt klosteret i Snagov, som ligger på ei øy i Snagovsjøen. Klosteret ble etter sigende bygget av Vlad 3. Țepeș (også kalt Spidderen Vlad og Vlad Drakulya / Vlad Dracula). Det sies at Vlad Țepeș er begravet foran alteret i denne kirken etter å ha dødd i kamp med tyrkerne i 1476, men dette ryktet avvises bestemt av munkene som bor i klosteret idag.
Taygeta

Taygeta, også kalt 19 Tauri, er et trippel-stjernesystem i stjernehopen Pleiadene (M45).
Taygeta A består av to blå-hvite kjempestjerner, som danner en spektroskopisk dobbeltstjerne. Taygeta A tilhører spektralklasse B, og har en tilsynelatende størrelsesklasse på +4,30. Størrelsesklassen på de to stjernene er henholdsvis +4,6 og +6,1. Ledsageren til den største stjernen, befinner seg 0,012 bueminutter unna og har en omløpstid på 1 313 dager.
Taygeta B er den tredje ledsageren, med en svakere størrelsesklasse på 8. Den befinner seg 69 bueminutter unna den største stjernen i Taygeta A.
Systemet er oppkalt ettet Taygete, en av pleiade-søstrene i gresk mytologi.
NM i ishockey 1977

NM i ishockey 1977 var det 38. norgesmesterskapet i ishockey. 
Manglerud Star vant sitt første norgesmesterskap etter seier i sluttspillsgruppespillet.


== Tabellen ==
Se 1. divisjon ishockey for menn 1976/77 for hele seriespillet
Sabayonne

Sabayonne eller fransk eggedosis er en klassisk dessertsaus, som passer godt til, for eksempel, oppskåren frisk frukt. Sausen består av eggeplomme, sukker og halvtørr hvitvin som piskes tykt i en bolle over varmt vannbad. 
Målene er forskjellig i forskjellige kokebøker, men et greit forhold er 50 gram sukker til fire eggeplommer og 200 ml hvitvin. Eggeplommene bør piskes med sukkeret før man gradvis tilsetter hvitvinen over vannbad på 70 til 80 grader.
Sausen kan gjerne tilsettes litt sitronsaft eller krydres med kanel eller anis.
Reduseres sukkeret til bare en teskje, kan sabayonne brukes som saus til fisk.


== Se også ==
Zabaglione
Vanlig sigdvinge

Vanlig sigdvinge (Drepana falcataria) er en sommerfugl som tilhører familien sigdvinger (Drepanidae). Denne gulbrune arten er vanlig på Østlandet og Sørlandet i Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 27 – 39 mm), slank spinner med markert sigdformede framvinger. Den ligner på oresigdvinge (Drepana curvatula), men er lysere på farge. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Forvingens grunnfarge er gulhvit hos vårflygende eksemplarer, brungul hos høstflygende, med fire brune, siksak-tverrlinjer, dessuten en kraftig, rustbrun linje som går fra vingespissen til forvingens bakkant og fortsetter på bakvingen, det gjør også de fire siksak-linjene. Rundt midten av forvingen er det to runde, brune flekker. Larven er grønn med brun rygg.


== Levevis ==
Vanlig sigdvinge flyr i løvskog og buskmark, gjerne i fuktige områder. Larvens næringsplanter er bjørk (Betula spp.) og or (Alnus spp.). I det sørligste Norge har arten to generasjoner per år, en som flyr i mai – juni og en fra slutten av juli til slutten av august. Nord for Oslo er det bare én årlig generasjon, som flyr i juni – juli. De voksne sommerfuglene flyr om natten og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Vanlig sigdvinge ser ut til å ha en uvanlig, bisentrisk (to-delt) utbredelse. Den finnes i Europa og ved stillehavskysten i Øst-Asia, men ser ut til å mangle i et stort område imellom. I Norge er den den vanligste representanten for Drepaninae på Sør- og Østlandet, men mangler på Vestlandet bortsett fra i Indre Sogn.


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Norges sommerfugler


== Eksterne lenker ==
(en) vanlig sigdvinge i Encyclopedia of Life 
(en) vanlig sigdvinge i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vanlig sigdvinge hos Artsdatabanken 
(sv) vanlig sigdvinge hos Dyntaxa 
(en) vanlig sigdvinge hos Fauna Europaea 
(en) vanlig sigdvinge hos NCBI 
(en) Kategori:Drepana falcataria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Drepana falcataria – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Drepana falcataria – detaljert informasjon på Wikispecies
Fliksigdvinge

Fliksigdvinge (Falcaria lacertinaria) er en sommerfugl som tilhører familien halvspinnere (Drepanidae). Den finnes over det meste av Norge nord til den nordlige delen av Nordland.


== Utseende ==
Arten er lett å kjenne igjen på at den har sigdformede forvinger med tannet ytterkant – ytterkanten er jevn hos alle andre norske arter av sigdvinger (Drepaninae). En middelsstor (vingespenn 30–36 mm), slank art. Antennene er smalt fjærformede. Forvingen er trekantet, spissen sigdformet uttrukket, ytterkanten tannete. Grunnfargen er grålig eller gulaktig hvit, med tette, korte, brune streker som ytterst i vingen gjerne flyter sammen til en jevn brunfarge. Dessuten har den to smale, brune tverrlinjer rundt midten av vingen, mellom disse en liten, svart flekk. Bakvingen er hvit, brun langs ytterkanten.


== Levevis ==
Fliksigdvingen lever i ulike slags skog med innslag av bjørk, som er larvenes næringsplante. De voksne sommerfuglene flyr om natten. I Sør-Norge har den to generasjoner hver sommer, en som flyr i mai–juni og en i juli–august. Lengst nord har den bare én generasjon, som flyr i juni–juli.


== Utbredelse ==
Fliksigdvingen finnes i Europa og videre østover til Øst-sibir. I Norge er den forholdsvis vanlig nord til Nord-Trøndelag, og forekommer mer spredt i Nordland.


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) fliksigdvinge i Encyclopedia of Life 
(en) fliksigdvinge i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fliksigdvinge hos Artsdatabanken 
(sv) fliksigdvinge hos Dyntaxa 
(en) fliksigdvinge hos Fauna Europaea 
(en) fliksigdvinge hos NCBI 
(en) Kategori:Falcaria lacertinaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Falcaria lacertinaria – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Vårhalvspinner

Vårhalvspinner (Achlya flavicornis) er en sommerfugl som tilhører familien sigdvinger (Drepanidae). Den er vanlig over det aller meste av Norge og flyr tidlig på våren, som en av de første sommerfuglene.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 40 – 43 mm), ganske kraftig bygd, grå spinner med lange, smale forvinger. Antennene er forholdsvis kraftige, gulaktige på farge om omtrent halvparten så lange som forvingen. Forvingen er temmelig smal, grå, ved roten med tre – fire mørke tverrstriper, lenger ute med en slik tverrstripe. Omtrent midt i vingen er det en firkantet, lysgrå flekk, noen ganger en mindre flekk utenfor denne. Bakvingen er lys grå. Larven er naken, lang og tynn, blek til ganske mørk, litt gjennomsiktig, med små, hvite prikker. Hodekapselen er brungul.


== Levevis ==
Vårhalvspinneren finnes i alle slags skog med innslag av bjørk (Betula spp.), som er larvenes næringsplante. Den finnes også opp i fjellbjørkeskogen. Den flyr om natten i mars – mai og er en av de første sommerfuglene ut om våren. Den kommer ofte til lys.


== Utbredelse ==
Vårhalvspinneren finnes i Mellom- og Nord-Europa, videre østover til Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge ser den ut til å finnes i hele landet bortsett fra i høyfjellet, og den er vanlig de fleste steder.


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Nettsiden Norges sommerfugler: [2]
Kimmo's Lep Site, med bilde av larven: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Vårhalvspinner i Encyclopedia of Life 
(en) Vårhalvspinner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Vårhalvspinner hos Artsdatabanken 
(sv) Vårhalvspinner hos Dyntaxa 
(en) Vårhalvspinner hos Fauna Europaea 
(en) Vårhalvspinner hos MycoBank 
(en) Vårhalvspinner hos NCBI 
(en) Kategori:Achlya flavicornis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Achlya flavicornis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Achlya flavicornis – detaljert informasjon på Wikispecies
Peekskill

Peekskill er en by i den amerikanske delstaten New York i Westchester County med 22 441 innbyggere (2000).


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Peekskill, New York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Majones

Majones er en tykk, kald saus laget ved emulsjon av eggeplomme og vegetabilsk olje. Emulsjonen skjer når man pisker oljen forsiktig inn i eggeplommen. I tillegg til olje og egg brukes det ofte litt eddik, fransk sennep eller sitronsaft, salt og pepper.
Majones er grunnlag for en rekke andre sauser, for eksempel remulade.
Det finnes mange fortellinger om hvordan sausen oppsto, men den var i alle fall kjent i Frankrike  fra midten av 1700-tallet.