jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Locomotive BASIC

Locomotive Basic er en proprietær dialekt av programmeringsspråket BASIC. Det ble skrevet av Locomotive Software, og ble kun brukt i Amstrad CPC. To versjoner ble utgitt: Versjon 1.0 som kom med CPC modell 464 og versjon 1.1 med alle senere modeller.


== Eksterne lenker ==
(en) Locomotive BASIC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Naval Air Station North Island

Naval Air Station North Island (NASNI) er en flystasjon for US Navy i Coronado i California. Basen er en del av Naval Base Coronado som omfatter sju forskjellige anlegg rundt San Diego.
Basen ble tatt i bruk i 1917 og kalt Naval Air Station San Diego frem til 1955. Den har mer enn 230 fly og er hjemmehavn for hangarskipene USS «Nimitz» og USS «Ronald Reagan».
Kinas filharmoniske orkester

Kinas filharmoniske orkester (中国爱乐乐团; forkortet CPO for  China Philharmonic Orchestra) er et orkester grunnlagt i  Beijing i Folkerepublikken Kina den 25. mai 2000, med bakgrunn i det tidligere «Kina kringkastings symfoniorkester». Det er en avdeling av Statsadministrasjonen for radio, film og televisjon (SARFT).
Orkesterets åpningskonsert fant sted 6. desember 2000, dirigert av dets kunstneriske leder Long Yu. I sin første sesong fremførte orkestert blant annet som verdenspremierer Concerto for cello og orkester av Philip Glass og den symfoniske Beijingoperaen Kvinnelige generaler av Yangene av Du Mingxin, det første symfoniske arbeid det hadde kommisjonert.
Orkesteret har vært på turneer i Taiwan (2001) og i mange andre land, som Japan og Sør-Korea i 2002. Deres lengste utenlandsturne var så langt (2008) i 2005 da de besøkte 25 land i syv europeiske og nordamerikanske land. I mai 2008 holdt de konsert i Vatikanet i pave Benedikt XVIs nærvær; de fremførte Wolfgang Amadeus Mozarts Requiem.


== Eksterne lenker ==
(en) China Philharmonic Orchestra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kinas filharmoniske orkester på Discogs 
(en) Kinas filharmoniske orkester på MusicBrainz 
(en) Kinas filharmoniske orkester på Songkick 
SARFTs introdusjonsside om CPO (kinesisk)
Long Yu

Long Yu (kinesisk: 余隆; pinyin: Yú Lóng, født 1964 i Shanghai i Kina) er musikalsk leder for Kinas filharmoniske orkester og Guangzhous symfoniorkester.
Yu kom fra en musikerfamilie i Shanghai og fikk sin første musikalske utdannelse av sin bestefar, komponisten Ding Shande. Dette forberedte ham for den høyere musikkutdannelsen ved Shanghai musikkonservatorium og siden ved Hochschule der Kunst i Berlin.


== Eksterne lenker ==
Biografi fra IMG Artists Arkivert 30. april 2008 hos Wayback Machine.
Guangzhous symfoniorkester

Guangzhous symfoniorkester (广州交响乐团; forkortet  GSO etter Guangzhou Symphony Orchestra) er et kinesisk orkester i  Guangzhou i provinsen Guangdong. Det ble grunnlagt i 1957.
Orkesterets nåværende (2008) kunstneriske leder er Long Yu 余隆. Det har turnert på fem kontinenter.[1]


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Beijings symfoniorkester

Beijings symfoniorkester (kinesisk: 北京交响乐团), grunnlagt i 1977, er et kinesisk klassisk orkester i Beijing i Folkerepublikken Kina. 
En av dets mest kjente opptredender var en musikalsk presentasjon av kinesisk historie og kultur, fremført i Badaling ved Den kinesiske mur. Den ble overført via satellitt internasjonalt. 


== Eksterne lenker ==
Beijing Symphony Orchestra
Jayavarman I

Jayavarman I regnes av noen for å være Khmerrikets første konge. Hans regjeringstid var omtrent fra 657 til 681. I denne tiden fikk kongen makt over områdene som tidligere hadde tilhørt kongedømmet Funan i tillegg til Kamboja. Men siden han ikke etterlot seg en mannlig arving gikk landet ut i anarki igjen etter hans død, og det ble delt opp igjen.
Kinas jernbanemuseum

Kinas jernbanemuseum (forenklet kinesisk: 中国铁道博物馆; tradisjonell kinesisk: 中國鐵道博物館; pinyin: Zhōngguó Tiědào Bówùguǎn) er et museum i Beijing i Folkerepublikken Kina som tar vare på lokomotiver og jernbanevogner bygget i Kina siden  1949. Museet har en total utstillingsflate på 16500 m² og åtte utstillingsspor. Det ligger i det sentrumsnære bydistriktet Chaoyang i den kinesiske hovedstaden.
Museet ble grunnlagt i 2002.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) China Railway Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Beijing Railway Museum
Den nordkinesiske slette

Den nordkinesiske slette (kinesisk: 华北平原, pinyin: Huáběi Píngyuán) er den største alluviale slette i Øst-Asia. Den er oppbygd av avsetninger særlig fra Guleelven. Den er avgrenset i nord av Yanfjellene og i vest av Taihangfjellene. I sør avløses den av Yangtzesletten. Fra nordøst til sørøst ligger den inntil bukten Bo Hai, høydedragene på Shandonghalvøya, og mot Gulehavet. Guleelven renner gjennom sletten og ut i Bo Hai. 
Den sørlige delen av sletten omtales tradisjonelt som Kinas sentralslette (中原, Zhōngyuán), der den kinesiske sivilisasjons vugge stod.
Sletten dekker om lag 409.500 kvadratkilometer, det meste under 50 moh. Denne flate sletten med gulaktig jordsmonn er Kinas viktigste produksjonsområde for sorghum, hirse, mais og bomull. Det dyrkes også mye hvete, sesamfrø, peanøtter og tobakk her. Sletten er et av verdens tettest befolkede områder og har omtrent 400 millioner innbyggere. Vintrene er kalde, somrene varme, og høst og vår korte.
Beijing, som er Kinas hovedstad, ligger på den nordøstligste fliken av sletten sammen med havne- og industribyen Tianjin. Blant andre større byer kan nevnes Jinan, Shijiazhuang, Tangshan, Xuzhou und Zhengzhou.
Dagangfeltet i Tianjin og Shenglifeltet i det nordvestlige Shandong er store og viktige oljefelter.
En frykter at global oppvarming og økt bruk av kunstvanning vil føre til at området i fremtiden kommer til å rammes av ekstreme hetebølger. Kombinasjonen av sterk varme og høy luftfuktighet vil gjøre det umulig å arbeide utendørs om sommeren, noe som har stor betydning i dette området der de fleste er sysselsatt med jordbruk. I verste fall kan sletten mot slutten av århundret bli ubeboelig.


== Referanser ==
Hukou

Hukou har flere betydninger.
Hukou (forenklet kinesisk: 户口, tradisjonell kinesisk: 戶口, pinyin: Hùkǒu, også kalt hùjí 户籍) er det offisielle systemet for bostedskontroll i Folkerepublikken Kina. Kinesere har ikke uten videre rett til fri bosetting i eget land. Det finnes også Hukoubøker (户口登记本, familieregistre) som enhver familie i Folkerepublikken skal ha i sin besittelse, og som opplyser om alle viktige personaliahendelser (som fødsel, ekteskap).
Lignende registreringssystemer finnes også i Taiwan (også kalt Hukou) og i andre østasiatiske land:

Japan (Koseki og Juminhyo)
Nord-Korea (Hoju)
Sør-Korea avskaffet det i 2008.
Vietnam (Hộ Khẩu)
Thailand (Tha bian ban)


== Tidlig forhistorie ==
Familieregistre fantes det i Kina så tidlig som under Xiadynastiet (ca. 2100-1600 f.Kr.). I århundrene som fulgte ble systemet utviklet til å registrere familie- eller klangrupper og tjente til organisering av skattlegging, militærtjeneste og sosial kontroll. 
Ifølge Eksaminasjon av Hukou i Wenxian Tongkao fra 1317, var det en befolkningsminister under Zhoudynastiet ved navn Simin (司民), som hadde til oppgave å se til registreringen av fødsler, dødsfall, ut- og innflytting. I Zhouritene heter det at kopier av dokumentene ble oppbevart på tre forskjellige steder. Familiene ble organisert i baojiasystemet.
Guan Zhong, statsminister i staten Qi i det 7. århundre f. Kr., innførte forskjellig skatte- og militærtjenesteregimer fra område til område. Dessuten forbød han fri immigrasjon, emigrasjon og deling av familier - alt dette krevde tillatelse fra myndighetene. 
Xiao He, første kansler i Handynastiet, tilføyde kapittelet Hu (kinesisk: 户律) som en an de ni grunnleggende lover under Han (九章律), der Hukou-systemet ble fastlagt som grunnlag for skattlegging og innkalling til soldattjeneste.


== Hukou-systemet i Mao-eraen ==
I Mao Zedongs era (1949-1976) var bostedskontrollen og den tilknyttede tvangsmessige befolkningeimmobilitet et sentral element i myndighetens kontroll med befolkningen. Opphold på det registrerte bosted var forutsetning for ethvert lovlig erverv og tildeling av mat og andre nødvendighetsgoder.


== Etter Mao ==
Etter Deng Xiaopings reformer ble det mulig for mange borgere å flytte uoffisielt til steder med bedre arbeidsmuligheter. Det førte til veldige immigrasjonsstrømmer til de økonomisk begunstigede kystregionene. 
Det finnes (2012) formodentlig mellom 150 til 200 millioner kinesere som faktisk bor annetsteds enn deres hukou tilsier. Deres offisielle bånd til et hjemsted de forlengst har forlatt innebærer ofte vesentlige ulemper, og også for deres barns skolegang og adgang til gaokaoeksamenen. Barn får ikke hukou etter fødestedet, men etter der deres foreldre (eller en av foreldrene) har hukou. 


== Referanser ==
Zhongguancun

Zhongguancun (kinesisk: 中关村, pinyin: Zhōngguāncūn) er et subdistrikt som er blitt et teknologisk nøkkelområde i bydistriktet Haidian i Beijing. Det har fått tilnavnet «Kinas Silicon Valley».
Området er nordvest i byen, i et bånd mellom de nordvestlige avsnittene av Tredje ringvei og Fjerde ringvei. Men i videre forstand dekker det på folkemunne et videre område; noen kalle hele nordvestre Beijing for Zhongguancun.
Zhongguancun ble til på 1950-tallet, men ble ikke et alment innarbeidet begrep for det teknologistrøket det var blitt innen Chen Chunxian, et medlem av Det kinesiske vitenskapsakademi fikk den ide å skape et kinesisk Silicon Valley etter et besøk i USA. Denne planen ble virkeliggjort fra og med 1980-årene. Det kinesiske vitenskapsakademi ligger selv i dette området.
Gaten Zhongguancun ble snart kjent som elektronikkavenyen. I 1988 anerkjente regjeringen hva som var i gang, og gav området det lange og tunge navnet «Beijings eksperimentelle sone for høyteknologisk industriutvikling». Zhongguancun slo imidlertid raskt igjennom som synonym blant folk. Senere fikk man det nye navn «Zhongguancun vitenskaps- og teknologisone», og omfattet da et annerledes omskrevet område med syv anlegg kalt parker, Haidian Park, Fengtai Park, Changping Park, Electronics City (i Chaoyang, en annen del av byen), Yizhuang Park, Desheng Park og Jianxiang Park. Det opprinnelige Zhongguancun er det som myndighetene kaller Haidian Park. Området ligger nær to av Kinas fremste universiteter, Pekinguniversitetet og Tsinghuauniversitetet, og begge er engasjert i utviklingen i sonen. Rundt 100 000 studenter uteksamineres i Haidian Park hvert år.
De mest kjente selskapene som vokste frem i Zhongguancun er Stone Group, Founder Group og Lenovo Group, alle grunnlagt i 1984-85. 
Ifølge Beijings statistiske årbok for 2004 var det da over 12 000 høyteknologiske bedrifter i Zhongguancuns syv «parker», med 489 000 teknisk ansatte.


== Eksterne lenker ==
(en) Zhongguancun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
"India being Bangalored by China", by Venkatesan Vembu, Daily News & Analysis, 27 May 2007
Obituary for Chen Chunxian
Zhongguancun Management Committee
Zhongguancun Parks
Travel Introduction to Zhongguancun
Michael Rogers MSNBC Article on Zhongguancun
Hilon Market Building (in Chinese) 
Map of Zhongguancun
Spyro the Dragon

Spyro the Dragon er et plattformspill som er utviklet av Insomniac Games for PlayStation. Spillet ble utgitt av Sony Computer Entertainment i 1998 og er det første i Spyro-serien. Spyro the Dragon er også lansert på PlayStation 3s nettverkstjeneste PlayStation Network.


== Historien ==
Spillet handler om dragen Spyro og hans kamp mot antagonisten Gnasty Gnorc. Med seg har Spyro også øyenstikkeren Sparx til å hjelpe seg.
Bakgrunnshistorien i spillet er at fem dragefamilier bodde i hver sin drageverden. En dag brøt Gnorc reglene, og han ble etter hvert et såpass stort problem at han ble forvist til dragenes søppelplass. Gnorc begynte å eksperimentere med magi, og etter litt hadde han funnet en formel som kunne fange alle drager i krystall, og en formel som gjorde edelstener om til Gnorcs lojale soldater. Gnasty Gnorc brukte deretter disse to formlene for å gjøre om verden til sin egen.
Dragen Spyro ble ikke rammet av formelen, for han sløvet unna arbeidet han skulle gjøre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spyro the Dragon hos MobyGames 
(en) Spyro the Dragon på Internet Movie Database 
(en) Spyro the Dragon på Behind The Voice Actors 
(en) Spyro the Dragon hos Giant Bomb 
(en) Spyro the Dragon hos Internet Game Database 
(en) Spyro the Dragon hos GameSpot 
(en) Spyro the Dragon hos GameFAQs
Thomas Helveg

Thomas Lund Helveg (født 24. juni 1971 i Odense) er en dansk tidligere fotballspiller. Han spilte sist i forsvaret til Odense Boldklub (OB) i den danske superligaen. Han er mest kjent for sine fem år i den italienske klubben AC Milan, der han var med på å vinne Serie A og Mesterligaen.
Helvæg debuterte på Danmarks landslag i april 1994. Han har spilt 108 landskamper, bare Peter Schmeichel har flere. Helvæg har deltatt i to VM- og tre EM-sluttspill. 
I sin tid i Italia, som varte i 10 år, spilte han for klubbene Udinese, AC Milan og Inter Milan. Etter Italia-perioden hadde han kortere opphold i engelske Norwich og tyske Borussia Mönchengladbach.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Helveg – Olympedia 
(en) Thomas Helveg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Helveg – FIFA 
(en) Thomas Helveg – UEFA 
(fr) Thomas Helveg – LÉquipe 
(en) Thomas Helveg – Transfermarkt 
(en) Thomas Helveg – national-football-teams.com 
(en) Thomas Helveg – WorldFootball.net 
(en) Thomas Helveg – FootballDatabase.eu 
(en) Thomas Helveg – EU-Football.info
Håndbok

Håndbok er en bok som inneholder grunnleggende eller sentrale fakta om et emne eller et fag, og som gjerne er organisert slik at den egner seg som en oppslagsbok, en bok som er både praktisk og nyttig «å ha for hånden». Begrepet ble opprinnelig brukt om bøker som gav en oversikt over prestens ritualer ved geistlige forretninger. I dag finnes håndbøker som dekker flere tusen emner, og mange håndbøker er også tilgjengelig på internett 
Felthåndbok er en håndbok som gjerne er utstyrt slik at de kan brukes utendørs samtidig som den gjerne har lommeformat. Felthåndboken dekker ikke nødvendigvis militære emner, men f.eks. flora eller fauna.
Brukerhåndbok betegner en omfattende bruksanvisning og målgruppen for slike bøker kan være alt fra studenter ved et universitet, via leger og veterinærer som har behov for veiledning i bruk av utstyr og materiell, til eiere av mobiltelefoner og datamaskiner. 
Kortversjoner av håndbøker kalles ofte manual, sjekkliste, bruksanvisning eller veiledning.
Kjempefilskjell

Kjempefilskjell (Acesta excavata, andre norske navn Bergmusling og Gjønn) er en muslingart. Muslingen lever på forholdsvis dypt (200-600 meter) vann, gjerne i tilknytning til kaldvannskoraller (Spesielt Lophelia pertusa).
Kjempefilskjell tar til seg føde ved å filtrere vann gjennom gjellene, og har svært stor filtreringskapasitet i forhold til gjellestørrelsen.Arten er utbredt over det meste av den østlige delen av Nord-Atlanteren. Fossiler viser at den i tidligere tider har vært svært vanlig i Middelhavet, men der finnes den nå kun på fire isolerte lokasjoner. Skjell som ennå ikke er endelig avgjort om er A. excavata eller en svært lik art er funnet i Mexicogolfen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) kjempefilskjell – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) kjempefilskjell i Global Biodiversity Information Facility 
(en) kjempefilskjell hos ITIS 
(en) Kategori:Acesta excavata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Synne

Synne er en opprinnelig norsk kortform av kvinnenavnet Sunniva, som er en latinisert form av det gammelengelske navnet Sunngifu, som var dannet av sunn, «sol», og gifu, «gave».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Synne  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Synne var et populært navn på norske jentebarn rundt år 2000.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Synne Sæther Mæhle (født 1973), norsk rettsviter
Synne Sun Løes (født 1975), norsk forfatter
Synne Lea (født 1974), norsk forfatter
Synne Skouen, norsk komponist
Synne Vorkinn (født 1998), norsk sanger og låtskriver


== Annen bruk av navnet ==
Ekstremværet Synne rammet Norge 5. desember 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Synne
(en) Think Baby Names: Synne
Nedkvark

Nedkvarken er en førstegenerasjonskvark, den nest letteste av kvarkene. Den har en masse på 4 – 8 MeV/c2 og en ladning på -1/3 e. Kvarkene er teoretisert i standardmodellen for partikkelfysikk. Nedkvarken danner sammen med oppkvarken byggesteinene i hadronene proton og nøytron, som igjen danner atomkjernen.
Liang Wenbo

Liang Wenbo (født 5. mars 1987 i Heilongjiang, Kina) er en kinesisk profesjonell snookerspiller. Wenbo er venstrehendt og rangeres som den nest beste kinesiske spilleren, etter Ding Junhui. 
Wenbo ble den tredje kinesiske spilleren i historien som kvalifiserte seg til VM. Dette gjorde han etter å ha vunnet fire kvalifiseringskamper. I første runde møtte han den tidligere verdensmesteren Ken Doherty, som han slo 10–5. I andre runde møtte han Joe Swail i en kamp som ble avgjort i siste parti. På stillingen 12–10 jublet Wenbo for seier, selv om Swail kunne ta han igjen ved å påføre Wenbo straffepoeng. Dette klarte Swail og Wenbo hadde jublet for tidlig. Swail vant også det neste partiet og sørget dermed for at det ble et siste og avgjørende parti. Etter at Wenbo i dette partiet hadde bommet på den gule kulen én gang ba Swail om at hvit ble replassert slik at Wenbo måtte prøve å treffe på nytt. Hvit ble ikke replassert nøyaktig likt som der den hadde vært, Wenbo klarte på en enklere måte å treffe den gule kulen og vant senere partiet og dermed kampen. Swail klaget etter kampen over at det var uprofesjonelt av Wenbo at han ikke hadde påpekt overfor dommeren at kulen var plassert feil. Samtidig hadde Swail godkjent replasseringen, som er vanlig, men uten at han hadde sett grundig på hvordan kulene lå.
I kvartfinalen ble Wenbo slått av 7–13 av Ronnie O'Sullivan, som til slutt vant hele turneringen. De gode resultatene fra verdensmesterskapet første til at Wenbo foran 2008/2009 sesongen klatret fra en 66.-plass til en 40.-plass på verdensrankingen. 
Foran 2009/2010 sesongen klatret han ytterligere til en 27.-plass. Han startet sesongen med å spille seg frem til finalen i Shanghai Masters, men tapte denne med 5–10 for Ronnie O'Sullivan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liang Wenbo – AZBilliards 
(en) Liang Wenbo – CueTracker
Ilm-Kreis

Ilm-Kreis er en landkrets (Landkreis) i Fristaten Thüringen i Tyskland. Landkretsen ble opprettet i 1994 gjennom sammenslåingen av de tidligere landkretsene Kreis Arnstadt og Kreis Ilmenau. Den omfatter i det vesentlige den tidligere Landkreis Arnstadt som ble opprettet i 1923, og som ble oppdelt i de to kretsene Arnstadt og Ilmenau i 1952.


== Byer og kommuner ==
Ilm-Kreis består av 7 byer og 44 landkommuner. Av disse inngår 39 landkommuner i 6 forvaltningsfellesskap.


== Befolkningsutvikling ==

Tallene fra 1994 er per 31. desember.
1) Tallene for kretsene Arnstadt og Ilmenau sammenlagt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Ilm-Kreis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ilm-Kreis – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Arnstadt Offisiell side
Gehren Arkivert 18. september 2008 hos Wayback Machine. Offisiell side
Großbreitenbach Offisiell side
Ilmenau Offisiell side
Langewiesen Offisiell side
Plaue Arkivert 17. oktober 2009 hos Wayback Machine. Offisiell side
Stadtilm Offisiell side
People for the Ethical Treatment of Animals

People for the Ethical Treatment of Animals (PETA) er en internasjonal dyrevernorganisasjon. Peta har over tre millioner medlemmer og støttespillere og ble etablert i 1980 av nåværende PETA-leder Ingrid Newkirk i Norfolk, Virginia i USA, der organisasjonen fremdeles har sitt hovedkontor. Blant de sakene PETA jobber for er stans av pelsdyroppdrett, dyreforsøk, bruk av dyr som mat og bruk av dyr som underholdning.


== Ideologi ==
Den filosofiske bakgrunnen for PETAs engasjement er dyrerettigheter fremfor dyrevelferd.
Organisasjonen mener at lidelser hos hus- og kjæledyr er et uavvendelig resultat av dyrehold i seg selv, og arbeider for et slutt på dyrehold, fremfor å bøte på problemet gjennom dyrevelferd, slik mer tradisjonelle dyrevernorganisasjoner som den amerikanske American Society for the Prevention of Cruelty to Animals gjør. Den er kjent for sine kontroversielle kampanjer der en sammenligner dyremishandling med holocaust, sin støtte til sivil ulydighet til fremme for dyrevernssaken og sine økonomiske bidrag til juridisk hjelp for dyrevernsaktivister.


== Kampanjer og metoder ==
PETA er motstander av selskaper som serverer kjøtt, for eksempel McDonald's, KFC, Burger King og Wendy's og lager kampanjer mot slike bedrifter. Også kjente zoologer og TV-personligheter som fronter dyreprogrammer på TV er PETA motstander av, deriblant Jim Fowler og den nå avdøde Steve Irwin.
En måte PETA har skaffer seg plass i opinionen på er å skaffe seg støtte fra kjentfolk, som for eksempel Tommy Lee, Paul McCartney, Pamela Anderson, Sarah Jessica Parker og Rise Against.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisiell blogg 
(en) People for the Ethical Treatment of Animals – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jacob Ramm

Jacob Nicolay Ramm (født 18. november 1890, død 31. oktober 1982) var en norsk tannlege fra Kristiania, kjent som leder av Norges Bandyforbund (1924–26) og Norges Fotballforbund (1927–28).
I den tid da bandy var undergruppe i fotballforbundet ledet han «hockeykomiteen» (1914–17), og var i det første styre da Norges Bandyforbund ble stiftet i 1920, for øvrig under navnet Norges Ishockeyforbund. Ramm representerte da Mercantile. Han var også (som representant for laget Hockeyklubben) en aktiv spiller og dommer i bandy, blant annet finaledommer for NM i bandy i 1915, 1923 og 1924. I fotball representerte han Viking (Kristiania), Lyn og Mercantile som spiller, sistnevnte også som leder.
Ramm tok examen artium i 1909, Krigsskolen i 1910 og avla tannlegeeksamen i 1914. Han drev praksis i Kristiania fram til 1917, var dernest skoletannlege på Rjukan fra 1917 til 1920, før han i 1921 åpnet ny praksis i hovedstaden. I perioden 1924–1936 bestyrte han skoletannpleien i Aker. I 1929 ble han engasjert som sekretær i Den norske tannlegeforening, en stilling som i 1932 ble utvidet til generalsekretær. Ramm var generalsekretær for tannlegeforeningen fram til 1939 og var bestyrer for Oslo kommunale folketannpleie fra 1939 til han gikk av med pensjon i 1957. Ramm satt dessuten i flere komiteer, blant annet den som opprettet Folketannrøkta i 1950. For dette ble han ridder i 1951. Hans kone var tannlege Ingeborg Ramm.


== Utmerkelser ==
Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (1951).


== Utgivelser ==
Den norske tannlegeforening 75 år (1959).
Norske tannleger 1846-1962 (1962).
Skandinavisk Tannlegeforening gjennom 100 år (1966).


== Referanser ==
Sendai-klassen

Sendai-klassen var en japansk klasse av lette kryssere.
Klassen var en direkte viderutvikling av Nagara-klassen og skilte seg ikke så mye fra disse. Sendai-klassen hadde et mer effektivt kjelearrangement og fire piper i motsetning til Nagara-klassens tre.
Opprinnelig skulle fire skip bygges, men det første ble i henhold til Washingtonkonferansen hugget opp på slippen, og bare tre av dem ble bygget ferdig.
Sendai-klassen bestod av følgende skip:

«Jintsu» – Bygget av Kawasaki, Kobe. Ferdig 31. juli 1925. Senket 13. juli 1943 av torpedoer og kanonild under slaget om Kolombangara.
«Kaku» – Kjøstrukket 15. februar 1922 ved Sasebo marineverft. Kansellert 17. mars samme år og hugget opp på slippen.
«Naka» – Bygget av Mitsubishi, Yokohama. Ferdig 30. november 1925. Senket 17. februar 1944 av fly fra amerikanske hangarskip utenfor Truk.
«Sendai» – Bygget av Mitsubishi, Nagasaki. Ferdig 29. april 1924. Senket 2. november 1943 av fly.


== Kilder ==
Roger Chesneau, red. (2006). All the Worlds Fighting Ships 1922-1946. London: Conway Maritime Press. s. 186. ISBN 0-85177-146-7.