jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Telegrafstolpen og Tilhengeren

Telegrafstolpen og Tilhengeren var det norske navnet på det danske komikerparet Fyrtårnet og Bivognen (ofte forkortet «Fy og Bi») som bestod av Carl Schenstrøm (1881–1942, «Fyrtårnet» eller «Telegrafstolpen») og Harald Madsen (1890–1949, «Bivognen» eller «Tilhengeren»).


== Eksterne lenker ==
 (en) Fyrtårnet og Bivognen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Telegrafstolpen og Tilhengeren hos Danmark Nationalfilmografi (Carl Schenstrøm)
Telegrafstolpen og Tilhengeren hos Danmark Nationalfilmografi (Harald Madsen)
Dansk Aschehougs leksikon om Fyrtårnet og Bivognen
Om komikerparet (på engelsk)
Slaget ved Slesvig

Slaget ved Slesvig fant sted ved Dannevirke sørvest for byen Slesvig påskemorgen den 23. april 1848 som et av de første slag i den dansk-tyske treårskrigen 1848-51. 
Preussen hadde gått inn i krigen på slesvig-holsteins side og hadde sendt en divisjon på 12 000 soldater til Holstein. De tyske styrker under overgeneral Wrangel utgjort mer enn 30 000 mann, og var nesten tre ganger så stor som den danske hæren i Slesvig. Wrangel rykket nordover for å finne og fordrive den danske hæren på 12 000 mann ut fra de nordlige deler av hertugdømmet Slesvig.De danske styrkene under general Hedemann og oberst Læssøe forsvarte seg med stor dyktighet mot det tyske angrepet, men i den uoversiktige situasjonen klarte de ikke å gå til motangrep mot Wrangel. I ly av mørket, i løpet av natten trakk den danske hæren seg derfor i god orden tilbake fra slagmarken, den tyske overmakten hadde vist seg å være for stor. 
Men de danske styrkene var ikke påført et avgjørende nederlag og retretten fra Slesvig tilbake til øya Als i Danmark kom etter trefningen ved Oversø 24. april. En stormaktsmegling i Malmø førte til en våpenhvile den 26. august 1848.


== Referanser ==
Poliklinikk

En poliklinikk er en avdeling på et sykehus som tar imot pasienter som ikke er innlagt til undersøkelser og behandling. Poliklinikkene er vanligvis bemannet med sykehusets legespesialister. De fleste sykehusavdelingene har sin egen poliklinikk som dekker det samme fagområdet. 
Det er opprettet en del poliklinikker som dekker en enkelt tilstand eller diagnose, for eksempel diabetes, smerte, kreft, demens og så videre. Sykepleiere med en snever og grundig spesialisering innen vedkommende saksfelt kan være blant de ansatte ved slike poliklinikker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Poliklinikk i Store norske leksikon
Peter Engman

Tony Peter Villiam Engman  (født 24. september 1963 i Hallstavik i Uppland) er en svensk skuespiller.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Engman er oppvokst i Hallstavik i Roslagen hvor han ble utdannet til sveiser og arbeidet en tid ved Holmens bruk på hjemstedet. Deretter flyttet han til nabobyen Norrtälje og videre til Stockholm på begynnelsen av 1980-tallet der han arbeidet i veldig forskjellige yrker som lastebilssjåfør, drosjesjåfør, barnepleier, postbud med mere.
Han var også musiker og låtskriver og turnerte rundt med punkbandet President Gas, som til og med ga ut et par plater.


=== Teater og film ===
I 1990 fikk han arbeide som scenearbeider på Operaen og seinere ved Dramaten. Han begynte å søke på ulike teaterutdanninger og til slutt kom han inn ved Högskolan för teater i Göteborg i 1993 hvor han studerte til 1996. Etter prøvespill på skolen fikk Engman en av hovedrollene i Åke Sandgrens Stora og Små Män og opplevde da litt av et gjennombrudd. Han spiller ofte litt halvsympatiske figurer som for eksempel i filmen Suxxess (2002) eller som skuespiller i TV-serien Stora Teatern (2002). I 1998 fikk Engman Det svenske teaterförbundets Daniel Engdahl-stipendium.


== Filmografi (utvalg) ==


=== Spillefilm ===
2006 – När mörkret faller – Håkan
2006 – Van Veeteren - Moreno & tystnaden – Leo Kuntze
2006 – Storm – drosjesjåfør
2004 – Framom främsta linjen
2002 – Suxxess – Daniel
2001 – Sprängaren – politimann ved en avsperring
2001 – En sang for Martin – Philip, Barbaras sønn
1995 – Stora och små män – Folke Flodin


=== Kortfil ===
2005 – Kommer hem, 2005, Tommy
2002 – Disco Kung Fu – Parra Pålsson, platedirektør
2001 – See Me – han
1999 – Clinch – P-H Bolin
1999 – Offerlamm – Daniel
1998 – Saknad – mannen


=== TV ===
2007 – August – Renhjelm
2006 – Wallander – Luftslottet – Johan Haartman (1 episode, TV-serie)
2006 – Kronprinsessan – Jesper Annell, journalist (mini-TV-serie)
2004 – Graven – Sten Kvarnström (mini-TV-serie)
2004 – Min f.d. familj – Hel, ren och påläst – Tobias (TV-serie)
2004 – Min f.d. familj – Pojken i Flaskan -Tobias (TV-serie)
2004 – Min f.d. familj – Ett avsluttat kapitel – Tobias (TV-serie)
2003 – Norrmalmstorg – Ronny
2002 – Skeppsholmen – Roger (2 episoder, TV-serie)
2002 – Stora teatern – Anders (mini-TV-serie)
2002 – Farbror Franks resa – Olof, Peders far
2001 – Kommissarie Winter – Morelius (TV-serie)
2000 – Brottsvåg – 100%  (1 episode, TV-serie)
2000 – Det grovmaskiga nätet – Carl Ferm (mini-TV-serie)
1999 – Insider – Leo Andersson (mini-TV-serie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Engman på Internet Movie Database 
(sv) Peter Engman i Svensk Filmdatabas 
(da) Peter Engman på Filmdatabasen 
(da) Peter Engman på danskfilmogtv.dk 
(da) Peter Engman på Scope 
(fr) Peter Engman på Allociné 
(en) Peter Engman på AllMovie 
(en) Peter Engman hos The Movie Database
Erlend Sandem

Erlend Sandem (født 29. juli 1977 i Oslo) er en norsk dramatiker. Han er medlem av Norske Dramatikeres Forbund. Han er sønn av skuespiller og mangeårig teatersjef på Det Norske Teateret, Vidar Sandem,og lektor Eli Nerland Sandem. Hans bror er skuespiller Audun Sandem.


== Produksjon ==
2013 Sabotøren. Skrevet for Memento/Norsk industrimuseum, Vemork
2009 Sur Grus. Urpremiere på Det Norske Teatret
2009 Blowing Bubbles. Bestillingsverk av DUS - Den Unge Scenen. Stykket ble spilt av DUS-grupper over hele landet
2008 Zivil. Urpremiere på Riksteatret
2006 Strekkode. Norsk Dramatikkfestival.
2006 Strekkode. Urpremiere på Den Nationale Scene
2006 Ned Til Sol. Urpremiere på Det Norske Teatret


== Bibliografi ==
2013 Representert med monologen "Lucy" i monologantologien Sa hun - 22 monologer for kvinner. Transit forlag.
2010 Representert med monologene "Karoline" i monologantologien MonolUNG – 19 monologer. Transit forlag.
2009 Sur Grus. Solum Forlag
2009 Blowing Bubbles. DUS-antologi utgitt av Transit Forlag.
2009 Representert med monologene "Mono" og "Bodil" i monologantologien Ådissjen. Transit forlag.
2008 Zivil. Solum Forlag.
2006 Strekkode. Solum Forlag.
2006 Ung nordisk dramatikk. Det Norske Samlaget. Representert med Ned Til Sol


== Priser ==
2008 Mottager av Oslo Bys Kulturstipend 2008
2007 Nominert i Norsk Dramatikkfestival for teaterstykket Sur Grus
2006 Heddaprisen som årets debutant.
2006 Vinner i ”100 og NÅ”. Dramapris i anledning Ibsen-jubileet med Strekkode.
2006 Tatt ut som eneste nordiske representant til Biennalen i Wiesbaden med Ned Til Sol
2005 3. pris i Svensk-Norsk Dramatikertevling 1905-2005 for Ned til Sol


== Eksterne lenker ==
(en) Erlend Sandem på Internet Movie Database 
(no) Erlend Sandem hos Sceneweb 
(no) Hjemmeside til Erlend Sandem
Norsk Skuespillersenter

Norsk Skuespillersenter er et kompetansesenter for kontinuerlig faglig utvikling innen scenekunst. Senteret skal nå skuespillere over hele landet gjennom kurs, seminarer, debatter og idéutvikling. 
Skuespillersenteret skal bidra til tverrfaglig samarbeid mellom kunstnere og kunstorganisasjoner fra kunstformer og miljøer innen scenekunst, film, musikk, billedkunst, dans og musikk. Senteret arrangerer kurs i Oslo, Bergen og Trondheim.
Norsk Skuespillersenter ble initiert av Norsk Skuespillerforbund, og ble drevet på frivillig basis i en årrekke. Fra 2001 ble de en egen stiftelse, og i 2006 kom de med på statsbudsjettet. 
Norsk Skuespillersenter holder til i Welhavensgate 1 i Oslo, i lokalene under Norsk Skuespillerforbund. I dag bemannes senteret av daglig leder (heltid) og kunstnerisk konsulent (deltid), og et styre. Daglig leder, Mika Blusztein Ore har bl.a. bakgrunn fra Norsk filminstitutt.


== Eksterne lenker ==
Norsk Skuespillersenters nettsted
Den olympiske ild

Den olympiske ild er et av de mest kjente symbolene for den internasjonale idrettskonkurransen De olympiske leker. Ilden brant også i antikkens Hellas, men fakkelstafetten ble først innført ved lekene i Berlin i 1936.
I antikkens Hellas representerte ilden kontakt med gudene. Ifølge gresk mytologi fikk menneskene først ild da Promethevs stjal ilden fra gudene for å gi den til menneskene. Zevs ble svært sint da han oppdaget det, og straffet Promethevs hardt. Til menneskene sendte han Pandora som straff.
For å ære gudene var det ild i mange av helligdommene i Olympia, og det brant hele tiden en ild på Hestias' alter.


== De moderne olympiske leker ==
I moderne tid blir den olympiske ild tent i Olympia noen måneder før lekene starter. Den tennes av solen ved at en fakkel blir plassert i et parabolspeil som samler og forsterker solstrålene. Til vinterlekene i 1952, 1960 og 1994 ble ilden tent i Morgedal i Telemark.Ilden ble innført til de moderne olympiske leker i 1928. Til olympiaden i Amsterdam tegnet arkitekten Jan Wils et tårn der ilden skulle brenne så lenge lekene varte.Denne olympiske ild ble en suksess, og har siden blitt et fast innslag i de olympiske leker. Til vinterlekene kom ilden i 1952.


== Fakkelstafetten ==

Fakkelstafetten stammer fra de olympiske leker i Berlin i 1936, og ble innført av Carl Diem. Han var sportsfunksjonær og leder for den tyske olympiske komité.
Tyskerne lot ilden tennes i Olympia, og innledet en stafett med over 3 000 løpere for å bringe ilden til Berlin. Dette ble et fast innslag til lekene. De første faklene til den olympiske stafett ble laget av Kruppkonsernet.
Tradisjonelt blir faklene båret til fots, men det er ikke den eneste transportmetoden man har brukt. Første gang ilden brukte båt, var over Den engelske kanal i 1948. 
Til Helsingfors i 1952 brukte man for første gang også fly. Alle rideøvelsene til lekene i 1956 i Melbourne ble faktisk holdt i Stockholm. Og da var det en egen fakkelstafett med ryttere fra Olympia til Stockholm. 
I 1976 ble ilden overført som en elektrisk puls fra Athen via en satellitt til Montreal. Også kano, hoppski og kamel har vært benyttet.


== Ildtennere ==

I 1952 tente Paavo Nurmi ilden på stadion i Helsingfors. Muhammed Ali tente den under 1996 i Atlanta og Cathy Freeman under 2000 i Sydney.Yoshinori Sakai tente ilden under 1964 i Tokyo, ikke fordi han var en kjent idrettsutøver, men fordi han var født i Hiroshima 6. august 1945, dagen atombomben falt.I 1976 ble ilden tent av den engelskspråklige Sandra Henderson og franskspråklige Stéphane Préfontaine.


== Politiske kontroverser ==
Før 2008 Beijing-lekene ble det planlagt at fakkelen skulle passere gjennom Taiwan før den gikk til Hongkong og så til vertslandet Kina. Forhandlingene ble brutt da Taiwan ønsket at flagget og nasjonalsangen til Republikken Kina skulle vises på ruten, mens myndighetene i Beijing ikke ville tillate dette.


== Se også ==
Olympia (film)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olympic Flame – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Den olympiske ild - artikkel fra forskning.no 20.8.04
Session

«Session» er en sang fra Linkin Park sitt andre studioalbum Meteora. «Session» ble kjent da sangen ble nominert til en grammy for Best Rock Instrumental Performance i 2003. Sangen inneholder ingen vokaler fra  Bennington eller  Shinoda og fra starten til slutten hører man en teknodrevet sang.
Dalmatovo

Dalmatovo (russisk: Далма́тово) er en by i Kurgan oblast i Russland. Den ligger ved elva Iset (ei sideelv til Tobol), rundt 180 km nordvest for Kurgan. Innbyggertall: 14 400 (est. 2006), 14 972 (folketelling 2002), 17 494 (folketelling 1989).


== Historie ==
Dalmatovo ble grunnlagt i 1644 som en sloboda ved et kloster grunnlagt og oppkalt etter en munk ved navn (herav bynavnet). Senere ble denne slobodaen bosetningen Dalmatovskoje (russisk: Далма́товское). Dalmatovo er kjent som et av de første sentrene for russisk ortodoksi, skrivekyndighet og russisk kultur i den transuralske regionen på det tidlige 1700-tallet. Den var også et eksilsted for enkelte gammeltroende. I 1781 fikk Dalmatovo innvilget bystatus, for så å bli nedgradert til landsby igjen i 1797. På 1800-tallet var Dalmatovo kjent som et senter for dyrking av agurker og sanking av humle. I 1947 fikk Dalmatovo igjen innvilget bystatus.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dalmatovo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sjumikha

Sjumikha (russisk: Шумиха) er en by i Kurgan oblast i Russland. Den ligger rundt 130 km vest for Kurgan. Innbyggertall: 19 083 (folketelling 2002), 21 984 (folketelling 1989). 
Den ble grunnlagt i 1892 som en bosetning ved jernbanestasjonen med samme navn (åpnet i 1896).  Den fikk bystatus i 1944.


== Referanser ==
Lockheed JetStar

Lockheed JetStar er et amerikansk passasjerfly.


== Bakgrunn og utvikling ==
I 1957 ba det amerikanske flyvåpenet om forslag til et nytt raskt fly for persontransport under prosjektbetegnelsen UCX (Utility Cargo Experimental). Lockheed hadde tidligere arbeidet med et passasjerflyprosjekt under fabrikkbetegnelsen L-193 som ikke hadde lyktes med å finne interesse hos potensielle kjøpere, og da teamet ledet av Clarence L. Johnson begynte å arbeide på UCX-prosjektet, som hos Lockheed da hadde fått fabrikkbetegnelsen CL-329, tok de utgangspunkt i en nedskalert versjon av L-193.
Forskjellige motorløsninger ble vurdert. Det amerikanske flyvåpenet hadde spesifisert fire motorer, men ingen amerikanske motorer med tilstrekkelig ytelse var ferdig utviklet ennå, og Johnson valgte heller å utstyre flyet med den britiske Bristol Siddeley Orpheus, som var planlagt å skulle produseres på lisens i USA av Curtiss-Wright Corporation under betegnelsen TJ37. Den britiske motoren var dobbelt så kraftig som noen av de daværende amerikanske alternativene, så Johnson så to motorer som tilstrekkelig. Og det var med to Orpheus-motorer prototypen fløy første gang 4. september 1957.
Etter mye frem og tilbake sto imidlertid Lockheed fremdeles uten noen kontrakt med det amerikanske flyvåpenet, men bestemte seg for å sette i gang serieproduksjon og fikk etterhvert flere kontrakter med sivile aktører. For produksjonsvarianten valgte man å returnere til fire motorer fordi kontraktene om lisensproduksjon av de britiske motorene ikke hadde blitt noe av og fordi man fremdeles håpet på kontrakter med flyvåpenet. Denne firemotorsvarianten fikk fabrikkbetegnelsen CL-1329, og valget falt på turbojetmotoren Pratt & Whitney JT12A.


== Varianter ==
Forskjellen mellom de forskjellige variantene besto hovedsakelig i forskjellige typer motorer og de konsekvenser dette hadde for ytelser. I alt ble 202 JetStar produsert. 96 JetStar 6 og 66 JetStar 8 mellom 1961 og 1973, og 40 JetStar II mellom 1976 og 1980.

JetStar 6 – Første produksjonsvariant. Utstyrt med fire Pratt & Whitney JT12A-6 turbojetmotorer (13,30 kN). Topphastighet: 922 km/t, maksimal startvekt: 18 561 kg og rekkevidde: 3 774 km.JetStar 8 – Utstyrt med fire Pratt & Whitney JT12A-8 turbojetmotorer (14,68 kN). Topphastighet: 917 km/t, maksimal startvekt: 19 051 kg og rekkevidde: 3 410 km.JetStar II – Første produksjonsvariant. Utstyrt med fire Garret TFE 731-3-1F turbofanmotorer (16,46 kN). Topphastighet: 880 km/t, maksimal startvekt: 20 185 kg og rekkevidde: 5 134 km.


== Eksterne lenker ==
Own The Cadillac Of Vintage Business Jets For Under $1M
Price Look-Up

Price Look-Up (PLU), også kalt Product Look-Up, er en tre til firesifret kode som tastes inn ved kasseapparatet i en dagligvareforretning for varer som ikke har EAN-kode. PLU brukes mest på frukt og grønt, men kan også brukes på andre varer som mangler EAN-kode og dermed ikke kan scannes.
Bendt Olrik

Bendt Olrik (født 1749, død 1793) var Danmarks inspektør for Sydgrønland. 
Ove Guldberg, som var kabinettsekretær for Frederik V og Juliane Maries sønn Frederik (1753–1805), sendte i 1780 Olrik og Johan Friedrich Schwabe til Grønland for å rapportere om forhold i kolonien som burde endres. Bakgrunnen var den dårlige økonomien i Grønlands Handel. 
To år senere ble han den første inspektøren for Sydgrønland. 


== Kilder ==
Dansk hvalfangst i Nordatlanten 1771 – 1789
Liste over logaritmeidentiteter

I matematikk er det flere logaritmeidentiteter.


== Algebraidentiteter ==


=== Bruk av enkle sammenhenger ===
Logaritmer kan brukes for å gjøre kalkulasjoner lettere. For eksempel kan to tall bli multiplisert bare ved å bruke en logaritmetabell og legge sammen.

Hvor 
  
    
      
        b
      
    
    {\displaystyle b}
  , 
  
    
      
        x
      
    
    {\displaystyle x}
   og 
  
    
      
        
          x
          
            y
          
        
      
    
    {\displaystyle x^{y}}
   er positive reelle tall.
Hvis 
  
    
      
        
          x
          
            y
          
        
      
    
    {\displaystyle x^{y}}
   er positiv, men 
  
    
      
        x
      
    
    {\displaystyle x}
   ikke er det, da er

  
    
      
        
          log
          
            b
          
        
        ⁡
        (
        
          x
          
            y
          
        
        )
        =
        y
        
          log
          
            b
          
        
        ⁡
        (
        −
        x
        )
        
        
      
    
    {\displaystyle \log _{b}(x^{y})=y\log _{b}(-x)\!\,}
  .
Morten Reymert

Morten Reymert (født 11. november 1951) er en norsk samfunnsøkonom, embetsmann og helseleder.
Han er utdannet cand.oecon. og har tidligere bl.a. vært avdelingsdirektør i Finansdepartementet, spesialråd ved Norges OECD-delegasjon i Paris og ekspedisjonssjef i Arbeids- og administrasjonsdepartementet. Han var økonomi- og finansdirektør ved Rikshospitalet fra 2000 til 2008. I 2008 var han i noen måneder midlertidig direktør ved Rikshospitalet etter Åge Danielsens avgang og frem til Rikshospitalet ble fusjonert inn i Oslo universitetssykehus ved årsskiftet 2008/2009. I 2009 ble han en av tre viseadministrerende direktører i direktørens stab i Oslo universitetssykehus, med ansvar for økonomi, juridisk og IKT. Etter Bjørn Eriksteins avgang som administrerende direktør ble han konstituert som midlertidig direktør frem til ny direktør er ansatt. Reymert er også styreleder i Statistisk sentralbyrå (SSB).


== Se også ==
Reymert (slekt)


== Referanser ==
Motorsagmassakren (2003)

Motorsagmassakren (The Texas Chainsaw Massacre) er en amerikansk skrekkfilm fra 2003 og nyinnspilling av originalen fra 1974.
Regissør var Marcus Nispel, og manus ble skrevet av Scott Kosar. Hovedrollene ble blant annet spilt av Jessica Biel, Jonathan Tucker, Erica Leerhsen, Mike Vogel, Eric Balfour og R. Lee Ermey. Handlingen går ut på at en vennegjeng reiser gjennom Texas, og underveis møter de Leatherface og hans familie. Filmen er en ny-innspilling av Tobe Hooper sin film fra 1974 med det samme navnet. Dette var den femte filmen i film-serien om The Texas Chainsaw Massacre. Filmen ble sluppet i USA den 17. oktover 2003. Den neste filmen i serien ble sluppet i 2006, med tittelen The Texas Chainsaw Massacre: The Beginning. 


== Handling ==
Den 18. august 1973 reiser fem unge voksne - Erin, hennes kjæreste Kemper og vennene deres Morgan, Andy og Pepper - på vei til en konsert med Lynyrd Skynyrd, etter å ha reist til Mexico for å kjøpe marihuana. På vei gjennom Texas plukker gruppen opp en sterkt traumatisert haiker. De forsøker å snakke med haikeren som snakker usammenhengende før han tar frem en revolver og skyter seg selv i munnen. Gjengen forsøker å kontakte lokalt politi, og de møter en kvinne ved navn Luda Mae som forteller dem at de kan snakke med lensmann Hoyt. 
Erin og Kemper går gjennom en mørk skog for å finne hjemmet til lensmannen. Men Morgan, Andy og Pepper blir værende sammen med en ung mann de møter som kaller seg Jedidiah. Kemper blir snart drept med en slegge av Thomas Hewitt, også kjent som "Leatherface" som deretter drar kroppen hennes ned i en kjeller for å lage seg en ny maske av menneske-hud. Deretter forsøker Leatherface å gå til angrep på resten av gjengen. Erin forsøker å komme seg unna i en skog, med Leatherface på slep som ønsker å drepe henne med en motorsag. 


== Skuespillere ==
Jessica Biel som Erin
Jonathan Tucker som Morgan
Erica Leerhsen som Pepper
Mike Vogel som Andy
Eric Balfour som Kemper
Andrew Bryniarski som seriemorderen Thomas Hewitt ("Leatherface")
R. Lee Ermey som Sheriff Hoyt
David Dorfman som Jedidiah Hewitt
Lauren German som tenåringsjente.
Terrence Evans som Monty Hewitt
Marietta Marich som Luda Mae Hewitt
Heather Kafka som Henrietta Hewitt
Kathy Lamkin som Tea Lady
Brad Leland som Big Rig Bob
Mamie Meek av innehaver av ett spisested.
John Larroquette som en forteller-stemme.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Motorsagmassakren på Internet Movie Database 
(no) Motorsagmassakren hos Filmfront 
(sv) Motorsagmassakren i Svensk Filmdatabas 
(da) Motorsagmassakren i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Motorsagmassakren på Allociné 
(nl) Motorsagmassakren på MovieMeter 
(en) Motorsagmassakren på AllMovie 
(en) Motorsagmassakren på Turner Classic Movies 
(en) Motorsagmassakren på Rotten Tomatoes 
(en) Motorsagmassakren på Metacritic
Janina Berman

Janina Berman (født 9. november 1945 i Åbo), er en finsk skuespiller som også har hatt
roller innen svensk film og TV.


== Filmografi (utvalg) ==


=== Spillefilm ===
1995 – Mannen utan ansikte – bankansatt


=== Kortfilm ===
2004 – Lasileuka eller Glass Jaw – Naapuri


=== TV ===
2004 – Graven – Jeanette Kock (mini-TV-serie)
1999 – Hovimäki – Talousmamselli Frieda Siegell (5 episoder, TV-serie)
1993 – Nuijasota - 1500-luvun tarinoita – Katerina Jagellonica (mini-TV-serie)
1992 – En komikers uppväxt – Ritva (mini-TV-serie)


== Eksterne lenker ==
(en) Janina Berman på Internet Movie Database 
(no) Janina Berman hos Sceneweb 
(en) Janina Berman hos The Movie Database 
Janina Berman hos Svensk Filmdatabas
Svenskt visarkiv

Svenskt visarkiv er et senter for innsamling, forskning og dokumentasjon av svensk sang- og visetradisjon. Samlingen ble på initiativ av visedikteren og radiomannen Ulf Peder Olrog opprettet som en privat stiftelse i 1951.
Det norsk søsterarkivet Norsk visearkiv ble sist på 1970-tallet opprettet etter mønster av det svenske.


== Organisering og mål for virksomheten ==
Sammen med institusjonene «Statens musikbibliotek» og «Musikmuseet», har Svenskt visarkiv siden 1999 vært en del av fellesorganisasjonen «Statens musiksamlingar». Samtlige organisasjoner har som felles oppgave hver på sin måte å samle, dokumentere, arkivere, bevare, beskrive, formidle og levendegjøre den musikalske kulturarven.
Svnskt visarkiv ligger i glasshuset i Torsgatan 19 ved Eriksplan i Stockholm. Samlingen består p.t. av eldre folkeviser, arbeidssanger, litterære sanger, gamle slagere og revyviser, samt nyere tids viser på plater, CD-er, film , i bøker, skillingstrykk og manuskripter. Dessuten har institusjonen et godt bibliotek over utvalgt forskningslitteratur innenfor de aktuelle emneområdene.
Et overordnet mål for virksomheten er på lengre sikt å fremme den allmenne gleden og interessen ved musikk, musikkutøvelse, musikkvitenskap, og å øke det kulturelle kunnskapsforrådet på området.


== Publikasjoner ==
Meddelande från Svenskt visarkiv.
En egen skriftserie.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Svenskt visarkiv – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Statens musikbibliotek
Musikmuseet