jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Olsen (billedkunstner)

For andre personer med samme navn, se John Olsen.John Olsen (født 25. mai 1938 i Roskilde) er en dansk billedkunstner. John Olsen var i mange år bosatt på Fyn. 


== Biografi ==
John Olsen er utdannet fra Den Kgl. Porcelainsfabrik i 1959 og videreutdannet på Det Kongelige Danske Kunstakademi i 1960–67. Han arbeider og lever med og i naturen. Olsen arbeider hovedsakelig med tegning, grafikk og skulpturer, men også med fotografi og installasjoner.
John Olsen var lærer ved Det Jyske Kunstakademi, grafikklinjen 1979-84, og skulpturlinjen 1984-85. Olsen var medlem av Kunstnersammenslutningen Kammeraterne 1970-79, og så av Den Frie Udstilling.
I 1995 deltok han i biennalen i Venezia.


== Priser og legatutdelinger (utvalg) ==
1997 – Thorvaldsenmedaljen
1993 – Ole Haslunds Kunstnerfond
1992 – Ole Haslunds Kunstnerfond
1985 – Eckersbergmedaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
John Olsen - kunstnerbiografi fra kunstonline.dk
John Olsen - kunstindeks Danmark
John Olsen (filmperson)

For andre personer med navnet John Olsen, se John Olsen.John Olsen (født 12. august 1888 i København, død 9. desember 1959), var en dansk manusforfatter, regissør og filmprodusent. 
Han grunnla i 1942 Saga Studierne i Charlottenlund i Danmark.
Han skrev blant annet manuskript og dreiebok til filmene Rekrutt 67 Petersen, Det var på Rundetårn, Færgekroen, Styrmann Karlsen. 
Filmen Baronessen fra bensinstasjonen ble hans siste film.   
Hans sønn Flemming John Olsen forsatte etter hans død ledelsen av Saga.
Han er gravlagt på Frederiksberg Ældre Kirkegård.


== Filmografi ==


=== Dreiebok ===

1950 – Unge piker forsvinner i København

1950 – Historien om Hjortholm


=== Dreiebok og manus ===

1958 – Styrmann Karlsen

1956 – Kristiane af Marstal

1956 – Færgekroen

1955 – Eventyret

1955 – Det var på Rundetårn

1955 – Der kom en dag

1954 – Hendes store aften

1951 – Rekrutt 67 Petersen

1951 – En natts feiltrinn

1951 – Fra den gamle købmandsgård


=== Manus ===

1959 – Onkel Bill fra New York

1957 – Tre piker fra Jylland

1957 – Tag til marked i Fjordby

1954 – I kongens klær

1953 – Kriminalsaken Tove Andersen

1953 – Ved Kongelunden

1953 – Den gamle mølle på Mols

1951 – Lyntoget

1944 – Lev livet let


=== Ide og manus ===

1960 – Baronessen fra bensinstasjonen


=== Ide ===

1958 – Mariannes bryllup


=== Manusforfatter og produsent ===

1936 – Sol over Danmark


== Eksterne lenker ==
(en) John Olsen på Internet Movie Database 
(sv) John Olsen i Svensk Filmdatabas 
(da) John Olsen på Filmdatabasen 
(da) John Olsen på danskefilm.dk 
(da) John Olsen på danskfilmogtv.dk 
(da) John Olsen på Scope 
(en) John Olsen hos The Movie Database
Osumiene

Ōsumiøyene (大隈諸島 - Ōsumi Shotō) er en japansk øygruppe blant Satsunanøyene, som er del av Ryukyuøyene i det nordvestlige Stillehavet. Øygruppen har et areal på rundt 1030 km² og består av seks store øyer samt et par mindre småøyer.


== Geografi ==
Geografisk er øygruppen av vulkansk opprinnelse, og har et subtropisk klima. Det høyeste punktet er Miyanoura-dake på Yakushima, med sine 1 935 meter over havet.
Øygruppen består av 6 større øyer, samt en del mindre ubebodde øyer:

Tanegashima, hovedøyen og den østligste av øyene, ca. 453 km²
Yakushima, ca. 504 km²
Kuchinoerabu-jima, ca. 38 km²
Kuroshima, den vestligste av øyene, ca. 15 km²
Iojima, ca. 12 km²
Takeshima, ca. 4 km²
Mageshima, ubeboddBefolkningen er i dag på rundt 50 000, hvorav 19 000 bor i byen Nishinoomote på Tanegashima. Området tilhører administrativt  Kagoshima Prefektur på Kyushu.
Den viktigste flyplassen ligger på Tanegashima, og det eksisterer fergeforbindelser mellom alle øyene og Kagoshima på Kyushu. 


== Historie ==
Det er stor usikkerhet omkring når øyene ble oppdaget, men de er nevnt for første gang i Nihonshoki fra 720-tallet.
I 1543 strandet et kinesisk fartøy på den sydlige delen av Kap Kadokura, som ligger på den sydlige delen av Tanegashima. Med seg om bord hadde skipet portugiseren Mendes Pinto, som introduserte ildvåpenet og sukkerrøret til Japan. Hans besøk markerte starten på handelsforbindelser mellom Portugal og Japan, som først opphørte i 1638. Da isolerte Japan seg fra omverdenen, og tillot kun handel med Nederland.
Osumiene var i lang tid en del av øyriket Ryukyu, som hersker over det meste av Ryukyu-øyene. Inntil det i 1609 ble invadert satsumaklanen fra den sydlige delen av Japan. I 1624 ble øygruppen underlagt Satsumariket.
I 1879, under Meijirestaurasjonen, ble området en del av Japan, først som en del av Osumi Provins, senere som en del av Kagoshima Prefektur.
Osumiene ble besatt av USA under andre verdenskrig, i våren 1945. USA forvaltet området etter krigen, helt til øyene ble gitt tilbake til Japan i 1953.
I 1969 ble Tanegashima Space Center (TNSC) åpnet på den sørlige delen av Tanegashima, av NASDA (National Space Development Agency of Japan), romfartssenteret ble senere overtatt av JAXA (Japan Aerospace Exploration Agency).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Osumi Islands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Seminom

Seminom er en type kreft som oftest oppstår i testikler, men som også kan oppstå andre steder i kroppen. En lignende kreftform som utvikles fra ovarier kalles dysgerminom. Testikkelkreft som oppstår i kjønnscellene, cellene som skal bli sædceller, er enten av typen seminom, nonseminom, eller en blanding av disse. Celler i seminomer har karakteristikker (uttrykk av gener og proteiner) som minner om stamceller. Til forskjell fra stamceller, og fra nonseminomer, har ikke seminomer samme evnen til å utvikle seg videre til andre celletyper.
Seminomer er generelt mer sensitive til strålebehandling enn mange andre kreftformer.
Nonseminom

Nonseminom er en type kreft som oftest oppstår i testikler, men kan også oppstå andre steder i kroppen, samt fra ovarier. Testikkelkreft som oppstår i kjønnscellene, cellene som skal bli sædceller, er enten av typen seminom, nonseminom, eller en blanding av disse.
Nonseminomer kan bestå av en eller flere av ulike vevssammensetninger som kalles embryonalt karsinom, plommesekktumor, choriokarsinom og teratom. Embryonale karsinomer har karakteristikker (uttrykk av gener og proteiner) som minner om stamceller, og særlig embryonale stamceller. Forskere mener at de andre typene nonseminomer utvikles fra embryonalt karsinom på lignende måte som ulike celletyper og organer utvikles fra en befruktet eggcelle i den tidlige fosterutviklingen.
Tawassol

Tawassol er en praksis som man søker nærheten til noen via. 
Det er nesten en full enighet blant muslimene at tawassol er tillatt. 
Tawassol lukker ikke Guds nådes dører, men den åpner dem mer. Man kan for all del be til Gud direkte, men det er en mer likt handling å be via Guds kjære. 
Tawassol, også kalt å gi wasila, er en handling når man ber til Gud (Allah) via f.eks. en profet eller en helgen, i Islam. Denne handlingen blir sett på som tillatt innen for de fleste retninger i Sjia- og sunni Islam. Det er vanlig å be til Gud via Profeten Muhammed.


== Eksterne lenker ==
Tawassol
Göttinger Sieben

Göttinger Sieben (tysk: «De syv fra Göttingen») var en gruppe professorer som i 1837 protesterte mot opphevelsen av forfatningen i Kongeriket Hannover, noe som medføre at de ble fratatt sine stillinger. Flere ble også landsforvist.Revolusjonen i 1830 fikk også innflytelse på kongeriket Hannover, som var i personalunion med Storbritannia. Liberale borgerlige krefter i universitetsbyen gjorde i 1831 væpnet opprør for å fjerne det føydale styringssystemet. Opprøret ble slått ned, men det ble likevel opprettet en ny stenderforsamling der de liberale kreftene fikk dominere. I 1833 vedtok stenderforsamlingen en ny og liberal grunnlov.Etter Wilhelm IVs død kom den konservative Ernst August I av Hannover (1771-1851) til makten. Han oppløste landdagen og innledet på vegne av monarkiet en blokade av den nye forfatningen.  Friedric Christoph Dahlmann som var medforfatter av grunnloven nektet å følge blokade og fikk følge av Albrecht, Ewald, Gevinus, Weber og brødrene Grimm. Samtlige av de sju ble deretter avskjediget.


== Deltakere ==
Navnene på disse syv professorene ved  Georg-August-Universität var:

Wilhelm Eduard Albrecht, Statsrett
Friedrich Christoph Dahlmann, Historiker
Heinrich Ewald, Orientalist
Jacob Grimm, Germanistikk
Wilhelm Grimm, Germanistikk
Georg Gottfried Gervinus, Litteraturhistorie
Wilhelm Eduard Weber, Fysikk


== Referanser ==
Milton Bradley

Milton Bradley Company er et amerikansk spill-selskap etablert av Milton Bradley i Springfield, Massachusetts i 1860.  I 1920 overtok selskapet spillproduksjonen til McLoughlin Brothers, tidligere den største spillprodusenten i USA. I 1987 kjøpte de Selchow and Righter, som blant annet lagde Scrabble.
Milton Bradley ble tatt over av Hasbro, Inc. i 1984, men navnet brukes fortsatt som et av Hasbros varemerker for brettspill, og noen ganger også videospill.
I 1973 kjøpte firmaet rettighetene til terningspillet Yatzy (eng. Yahtzee).
Isaach Isaachsen

Isaach Isaachsen (født 25. mai 1774, død 15. august 1828) var en norsk stortingsrepresentant og konsul. Han satt på Stortinget fra 1818 til 1821. Han var sønn av Daniel Isaachsen, en av Norges rikeste menn, og hans første kone, Christiane Hedevig Christensen. Han er av forfedrene til Norges tidligere statsminister Kåre Willoch.


== Jacobineren ==
Isaachsen oppholdt seg i Frankrike fra 1790 til 1792 og var da medlem av Jakobinerklubben. Dette endte med at han ble hentet hjem:

«Da Faderen blev ængstelig for ham, sendte han et skiv til Dunkirk. Skipperen, en 'stærk' baatsmand og en eller to matroser kjørte til Paris, 'bandt' ham og kjørte ham tilbage til skibet, hvormed han blev bragt hjem.»Han var resten av livet preget av revolusjonens idealer.


== Stortingsrepresentanten ==
I 1818 ble han valgt til stortinget som 1. representant for Lister og Mandals amt. Han viste en imponerende aktivitet, med det ene radikale reformforslag etter det andre. De aller fleste henlagt mot en stemme. Av de kuriøse forslag var å legge alle bevegelige helligdager mellom jul og nyttår, for da var bonden ledig. Han foreslå også borgerlig vielse.

På Stortinget i 1818 møtte Isaach Isaachsen fra Lister og Mandals Amt. Han var i Paris under revolusjonen og meldte seg inn i Jacobinerklubben, de mest revolusjonære av de revolusjonære. På Stortinget gikk han inn for full religionsfrihet, borgerlig ekteskap, landreform til nytte for fattige bønder og endog stemmerett for kvinner. Han fikk aldri mer enn sin egen stemme. Gjenvalg kunne han bare glemme.

Det endte med at hans tremenning og kollega på stortinget, Samuel Simonsen Fedde, til slutt fikk alvorlig 

«... paalæg om at sørge for at Isaachsen ikke kom til at blive gjenvalgt, thi en slig galning vilde de ikke vide af paa thinget.»

Han fikk kun en periode.


== Familie ==
Isaachsen giftet seg i 1799 med Hedevig Elisabeth Hansen, datter av biskop Peder Hansen. De fikk fire barn:

Christiane Hedvig Isaachsen, 1800-1849, gift med Christen von Steven, Russisk Hofraad. Flyttet til Russland.
Daniel Peter Christian Isaachsen (1802–1881) som ble sorenskriver i Mandal. Han giftet seg med Cecilie Marie Watne og de fikk sønnen Olaf, som siden er blitt kjent som maleren Olaf Isaachsen.
Abel Marie Isaachsen (1803–1883), gift med Ole Wilhelm Erichsen, admiral og statsråd.
Isaach Isaachsen, 1807-1827. Døde ugift.Isaachsen er bestefar til kunstmalerne Hedevig Lund og Olaf Isaachsen.
Kåre Isaachsen Willoch, tidligere Norges statsminister i to perioder, er etterkommer av Isaach Isaachsen, som var hans «rabiate tipptippoldefar» og «Jeg gleder meg over at jeg er enig i alt han foreslo.»


== Litteratur ==
Frognes, Ingeborg Nome: Fru Barbara til Andøen og andre beretninger fra det gamle Kristiansand, Bærum 2005 kapittel 6 ISBN 82-303-0538-2
Holst, J. Wilhelm I.; Som barn av Isaach smed, Oslo 1987/1989  ISBN 82-991898-0-2


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Isaach Isaachsen hos Norsk senter for forskningsdata 

(no) Isaach Isaachsen i Folketellingen 1801 fra Digitalarkivet. (Kristiansand prestegjeld)
Henrik Malberg

Henrik Martin Marinus Malberg (født 4. desember 1873 i Århus, død 28. september 1958) var en dansk skuespiller.
Han ble født i Skolegade 7 som sønn av Peter Broch Malberg og Catrine Marie Scheibye. Hans bror er skuespiller Peter Malberg. Den 11. mai 1906 ble han gift med Anna Augusta Hansenmeyer. Datteren er skuespiller Ellen Malberg. 
Han begynte som maskinarbeider i fødebyen og debuterte som skuespiller på det gamle Aarhus Teater i 1896. Deretter dro han på turné noen år. I 1902-5 var han fast ansatt ved Århus Teater. I 1905–10 var han en av de førende skuespillerne ved Dagmarteatret. I 1910–12 var han direktør for et teaterselskap, som turnerte rundt om i Danmark, og ble så ble han igjen ansatt ved Dagmarteatret i 1912–14 og ved Alexandrateatret i 1914–17. I perioden 1917–50 var han ansatt ved Det kongelige Teater. Han arbeidet som frilanser i sine siste år.
Henrik Malberg var en typisk teaterskuespiller og mottok i den egenskap en mengde hedersbevisninger. Han debuterte som filmskuespiller i 1910 i stumfilmen Dorian Grays portræt, men medvirket for øvrig i langt færre filmer enn sin yngre bror. Han var medforfatter til skuespillene Bolettes Brudefærd (med Orla Bock) og Gamle Postgaard (med Axel Frische).


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Malberg på Internet Movie Database 
(sv) Henrik Malberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Henrik Malberg på Filmdatabasen 
(da) Henrik Malberg på danskefilm.dk 
(da) Henrik Malberg på danskfilmogtv.dk 
(da) Henrik Malberg på Scope 
(fr) Henrik Malberg på Allociné 
(en) Henrik Malberg på AllMovie 
(en) Henrik Malberg hos The Movie Database
Bjelke (heraldisk)

Bjelke er i våpenskjold en geometrisk figur i et skjold. Bjelker i våpen er kjent helt fra middelalderen, i alle land med europeisk heraldikk, samt i både private og offentlige våpen.

En bjelke består av et vannrett felt som går fra sidekant til sidekant i skjoldet. En bjelke kan være såkalt «svevende», dvs at den ikke berører skjoldkantene. Når det er bare en bjelke i et skjold, så er den mindre enn en tredjedel av skjoldflaten. Når det er to eller flere bjelker i et skjold, blir de mindre, for eksempel i våpnene til kongeslekten Oldenburg, Aust-Agder fylke og slekten Bjelke.
I mange skjold er det figurer over og under bjelken, bl.a i det opprinnelig franske slektsvåpenet Aubert.
En helt smal bjelke i et skjold, kalles en streng.
En bjelke kan være formet med bølgesnitt eller andre snitt, den kan være avkuttet, forskjøvet og formet på andre måter.
Mens en bjelke er vannrett, er den tilsvarende loddrette figuren en stolpe, for eksempel i kommunevåpenet Ørskog. Når bjelken går fra et øvre skjoldhjørne på skrå til et nedre hjørne, er den en skråbjelke, for eksempel i slektsvåpenet Huitfeldt.


== Litteratur ==
Hallvard Trætteberg: «Fylkesmerker». Forslag fra Norges Bondelags fylkesmerkenevnd, Oslo 1930
Hallvard Trætteberg: «Norske by- og adelsvåben», utgitt av Kaffe Hag, Oslo 1933
Hans Cappelen: «Norske slektsvåpen», Oslo 1969 (2. opplag 1976)
Herman L. Løvenskiold: «Heraldisk nøkkel», Oslo 1978
Hans Cappelen og Knut Johannessen: «Norske kommunevåpen», Oslo 1987 med tilleggshefte 1988
Jan Raneke (redaktør): «Nordisk heraldisk terminologi», Lund 1987 (med heraldiske faguttrykk på bokmål og nynorsk)
Harald Nissen og Monica Aase: Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim , Trondheim 1990Andre land

Poul Bredo Grandjean: «Dansk Heraldik», København 1919 (bare dansk-norsk adelsheraldikk og i dag å anse som foreldet)
le Baron Stalins: «Vocabulaire-Atlas Héraldique en six Langues: Francais-English-Deutsch-Español-Italiano-Nederlandsch», Paris 1952
Carl-Alexander von Volborth: «Alverdens heraldik i farver», Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
Ottfried Neubecker: «Heraldik. Kilder, brug, betydning», København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Carl Alex. von Volborth: «Heraldry – Customs, Rules and Styles», Dorset 1981
Magnus Bäckmark och Jesper Wasling: «Heraldiken i Sverige», Lund 2001
Ollie Halsall

Peter John «Ollie» Halsall (født 14. mars 1949 i Southport, død 29. mai 1992 i Madrid) var en venstrehånds guitarist, og er trolig best kjent for rollen som Leppo, den femte Rutle, og for å ha vært medlem av bandene Patto,  Timebox, Boxer og for sitt bidrag til Kevin Ayers. Han har også gjort seg bemerket som en av svært få som trakterte vibrafon i rockemusikken.
Han fikk klengenavnet Ollie fordi han uttalte etternavnet sitt med tydelig utelatelse av initialen H. I 1985 ble Ollie Halsallarkivet opprettet i den hensikt å dokumentere og promotere arbeidet til en unik musiker.


== Karriere ==
Ollie var kanskje ikke verdens beste gitarist, men han var helt sikkert blant de to fremste, påsto John Halsey i 1997
Halsall kom til London i 1967 for å spille vibrafon for poprockutfordrerne Timebox, sammen med bassisten Clive Griffiths og keyboardisten 'Professor' Chris Holmes. Halsall begynte å spille gitar, og de fikk med seg Mike Patto som vokalist og 'Admiral' John Halsey på trommer.
Det er blitt hevdet at den suggestive elektriske gitaren på Donovans psykedeliske hitsingle "The Hurdy Gurdy Man" (1968) ble traktert av Halsall.  
I 1970 fulgte han med Chris Holmes og Mike Patto ut av Timebox og var med på å danne bandet Patto, som spilte progressiv jazzrock. Ollie Halsalls måte å traktere gitaren på ga gruppa en nesten legendarisk status.
I 1973 forlot Halsall gruppa for bli medlem av Jon Hisemans Tempest. Etter mindre enn ett år sluttet han for å bli sessionmusiker for blant annet Kevin Ayers, men kom snart til å få fast plass i Ayers band The Soporifics.
I 1975 ble Patto gjenforent for å spille kun tre veldedighetskonserter. Samspillet mellom Halsall og Patto førte imidlertid samme år til dannelsen av Boxer. De nådde aldri å bli skikkelig etablert ettersom  Mike Patto brått døde i 1979 midt under bandets kontraktmessige forpliktelser med Virgin Records. Gruppa huskes mest for debutalbumet Below The Belt med et noe kontroversielt omslagsdesign. 
Trolig er Halsall mest berømt gjennom sitt solide arbeid for The Rutles' All You Need Is Cash i 1978, hvor han spilte en rekke instrumenter, og sto for både vokalinnslag og koring på låter som «Doubleback Alley», «With a Girl Like You» og «Get Up and Go». Eric Idle tok som skuespiller Halsalls plass i filmen, hvor han kun var å se i en liten rolle som Leppo, den femte Rutle, som gikk seg vill og ble mistet i Hamburg.
I 1976 tok Halsall dessuten opp samarbeidet med Ayers. De to fortsatte å spille sammen i seksten år. I 1989 overtok han også for Enrique Sierra, som var blitt syk, og spilte i det spanske rockebandet Radio Futura.
Halsall døde av en overdose heroin i 1992.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Ollie Halsall Archive
The Patto Fan Site
Gammelsei

Gammelsei er moden saltet sei på tønne. Seien fiskes i sommerhalvåret og saltes uten å bløgges, og den skal ha en viss modningstid. Gammelsei har vært en velkjent del av sjølberging langs kysten, men produktet har i mindre grad vært markedsført ut over det regionale. Bare i begrenset grad er denne svært varierende skikken dokumentert. I dag markedsføres gammelsei som tradisjonsfisk.


== Flere navn ==
Gammelsei er et produkt som er basert på konserveringsmetoder fra før moderne fryseteknikk. Det dreide seg også om rasjonelle arbeidsmetoder når store fangster ble brakt på land, og har store likheter til handtering av sild, som også ble tatt i store fangster, noe betegnelsen spekasei går på.
Saltet sei på tønne hadde mange ulike navn: Saltsei, rausei eller rødsei, spikkjesei eller spekasei, gammelsei, gammelsalta sei.


== Seifiske ==
Langs hele norskekysten har det foregått seifiske i sommerhalvåret. Dette var et svært variert fiske, fra små robåter der det ble fisket med trover, til notlag som fisket med søkkenot.
Om sommeren beitet seien på rauåte, og dette skapte karakteristiske variasjoner i produktet.
For salting har sei av en viss størrelse blitt foretrukket.


== Salting ==
I sommerhalvåret var tørking av fisk en usikker metode fordi insektangrep kunne gjøre store skader. Kun i Troms og Finnmark ble sommerseien hengt til tørrfisk fordi den, fram til 1920, kunne selges til Russland gjennom pomorhandelen. Lenger sør på kysten måtte fisken saltes om kvaliteten skulle bli akseptabel. Den kunne da saltes og tørkes som klippfisk, eller den kunne bli liggende i tønna og modnes. Det ble gjerne gjort på den måten at fisken ble flekket og lagt lagvis med grovt salt.
Fisken skal ikke bløgges, for blodet skal være med. Den skal ikke sløyes straks, men ligge fem-seks timer før innmat og hode fjernes. Fisken skal ikke vaskes, og må heller ikke komme i berøring med jord.Kildene har ulik opplysning om sporen skal være med, og om en del av ryggbeinet skal fjernes.
Gammelsei i tønne trenger et helt år for å oppnå den rette smaken, og den regnes som best to år gammel. Men gammelseien kunne bli liggende i opptil fire år uten å ta skade. dersom en klarte å holde oppbevaringstemperaturen lav nok i sommervarmen.


== Markedsføring ==
Salt sei, rødsei og gammelsei har ikke vært et fiskeprodukt for eksport. Det har vært hverdagsmat for folk langs kysten og for de mindre velstående i byene. Saltseien har også inngått i et varebytte mellom folk på kysten og fjordfolket. I dag markedsføres gammelsei som tradisjonsmat i kystnorge, både på spisesteder og som vakumpakket dagligvare.


== Litteratur ==
Astrid Riddervold: Innenfor fellesskapet. Dagliglivet på gården i Indre Salten i gammel tid. Skjerstad og Fauske bygdeboknemnd 1996. s. 122 - 126.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Astrid Riddervold .. i Bokhylla.no
Kokt gammelsei, oppskrift
Namibias herrelandslag i fotball

Namibias herrelandslag i fotball, kalt Brave Warriors (Modige krigere), er landslaget til Namibia og kontrolleres av Namibias Fotballforbund. Laget ledes av belgieren Tom Saintfiet, og har aldri kvalifisert seg for VM.


== Meritter ==
COSAFA Cup :
Tapende finalist to ganger (1997 & 1999)


== VM-historikk ==
1930 til 1990 – Deltok ikke
1994 to 2010 – Ikke kvalifisert


== Afrikamesterskapet ==
1957 til 1994 – Deltok ikke
1996 – Ikke kvalifisert
1998 – Gruppespillet
2000 til 2006 – Ikke kvalifisert
2008 – Gruppespillet
2010 – Ikke kvalifisert


== Kjente spillere ==
Collin Benjamin
Brian Brendell
Razundara Tjikuzu
Mohammed Ouseb
Gervatius Uri Khob
Ronie Kanalelo
Bimbo Tjihero
Eliphas Shivute


== Eksterne lenker ==
FIFA.com – Namibias profil Arkivert 21. august 2012 hos Wayback Machine.
Nikolai Hagen

Nikolai Hagen (født 28. januar 1988) er en norsk fotballspiller som spiller for 2.-divisjonslaget Manglerud Star.


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolai Hagen – Transfermarkt Mal:Manglerud Star Toppfotball
Mike Dumboya

Mike Dauda Dumbuya (født 10. mai 1983) er en sierraleonsk fotballspiller som spiller for den norske klubben Oslo City. Han opererer som oftest som sentral midtbanespiller, men kan også spille som back i tillegg som offensiv vingspiller som et resultat av hans anvendige spillerstil. 
Han har tidligere spilt for Austrått IL Lura IL og Moss FK, før Manglerud Star fattet interesse for spilleren og hentet han til klubben. 


== Landslag ==
Mens Mike Dauda Dumbuya spilte i Adeccoligaen har han vært aktuell for eventuell landslagsspill for Sierra Leone, på lik linje som Umaru Bangura (Hønefoss BK) og Alfred Sankoh (Strømsgodset). Men han har per dags dato ingen landslagskamper for landet, selv om han i flere sammenhenger har blitt nevnt som en mulig kandidat til midtbanerollen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Dumboya – Transfermarkt
Lorenzo Caroprese

Lorenzo Caroprese (født 13. august 1976) er en norsk fotballspiller som spilte midtstopper. Han har spilt for Vålerenga, Lørenskog IF, Drøbak/Frogn og Manglerud Star.
Hans sønn, Alessandro Caroprese, spilte også aldersbestemt fotball for Vålerenga, til og med siste års junior.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lorenzo Caroprese – Transfermarkt 
Profil hos altomfotball.no