jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Per Bjørge

Per Herman Bjørge (født 23. august 1935 i Espa, død 29. mai 2007) var en norsk informatiker, kjent fra flere pioneerprosjekt og regnet som en av sin tids fremste maskinutviklere.Bjørge var utdannet ved elektrolinjen ved Norges tekniske høgskole i 1960, og arbeidet fra 1962 ved Forsvarets forskningsinstitutt (FFI), Han virket under Yngvar Lundh ved FFI til 1967, blant annet sentral i utviklingen av SAM 2.  Han
oppholdt seg ved Massachusetts Institute of Technology (1966).  Derpå etablerte han Norsk Data med
kollegene Rolf Skår og Lars Monrad-Krohn (1967), og var teknisk leder for utviklingen av
16-bitsmaskinen Nord-1 og 32-bitsmaskinen Nord-5.
Han sluttet i 1978 og etablerte Sim-X for utvikling av
typografisk programvare, der det ble frembrakt formater tilsvarende PostScript.  En del tid
ble tilbrakt i Boston, der han senere etablerte Bettex (1984) og Graphic Edge.  Tilbake i Norge
var han konsulent for Papirindustriens Forskningsinstitutt en tid.
Han etablerte Flexi-Map for vektorgrafikk-basert kartprogramvare, et selskap som ble
overtatt av Ugland IT.
Bjørge døde av kreft.


== Referanser ==
Hawthorne Heights

Hawthorne Heights er et band fra Dayton, Ohio i USA. Det ble startet i juni 2001.


== Nåværende medlemmer ==
JT Woodruff – vokal,  gitar
Micah Carli – gitar
Casey Calvert – gitar
Matt Ridenour – bass
Eron Bucciarelli – trommer, perkusjon


== Diskografi ==
The Silence in Black and White  (2004)
If Only You Were Lonely  (2006)
Fragile Future  (2008)
Skeletons  (2010)
Zero  (2013)
The Silence in Black and White Acoustic  (2014)
Bad Frequencies  (2018)
The Rain Just Follows Me  (2021)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hawthorne Heights på Internet Movie Database 
(en) Hawthorne Heights på Apple Music 
(en) Hawthorne Heights på Discogs 
(en) Hawthorne Heights på MusicBrainz 
(en) Hawthorne Heights på SoundCloud 
(en) Hawthorne Heights på Spotify 
(en) Hawthorne Heights på Songkick 
(en) Hawthorne Heights på Last.fm 
(en) Hawthorne Heights på AllMusic
Karin Haugen

Karin Haugen (født 24. oktober 1978 i Porsgrunn) er en norsk litteraturviter, journalist og redaktør. Hun er oppvokst i Valle i Setesdal.Haugen er utdannet litteraturviter fra Universitetet i Oslo. Hun var fra begynnelsen av 2000-tallet med i kretsen rundt studentorganisasjonen Rød Front på Universitetet i Oslo. I 2001 var hun sentral ved oppstarten av tidsskriftet Demo. Haugen har i mange år vært redaktør for Bokmagasinet til Klassekampen. Hun sitter også i redaksjonen til Manifest Forlag.

I 2020 kom hennes første bok, Det golde landet, som handler om ufrivillig barnløshet. Boka ble nominert til Kritikerprisen for beste sakprosabok for voksne samme år.


== Bibliografi ==


=== Romaner ===
2020: Det golde landet - Et essay om barnløshet, biologi og frihet (Gyldendal forlag) - ISBN/EAN: 9788205535688


=== Annet ===
2005: «Ubehaget i feminismen» (artikkel i Syn og Segn, 1/2005)
2004: Det her är inte en bok! (Hovedoppgave, UiO)
2004: Femkamp, bang om nordisk feminisme (norsk redaktør)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Anmeldelse av Det golde landet i Klassekampen
Anmeldelse av Det golde landet i Aftenposten
Bodil Mårtensson

Bodil Mårtensson (født 11. september 1952 i Lyckeby i Karlskrona, Sverige) er en svensk forfatter.
Mårtensson er utdannet cand.philol. i engelsk, kunstvitenskap og teoretisk filosofi ved Lunds universitet. Inntil hun ble forfatter på heltid, arbeidet hun i universitetes administrasjon. Hun debuterte i 1999 med kriminalromanen En chans för mycket, den første i en serie om kriminalkomissarie Joakim Hill ved politiet i Helsingborg. Romanene er oversatt til tysk.
Utover sine kriminalromaner har hun også skrevet noen barnebøker og en serie ungdomsbøker fra dykkermiljø.
Bodil Mortensson er tidligere gift med og skilt fra forfatteren Bertil Mårtensson.


== Bibliografi ==


=== Kriminalromaner ===
En chans för mycket (1999)
Beckmörker (2000)
Torpeden (2001)
Konsten att dö (2002)
Jag vet att du är ensam (2004)
Cuba Red (2005)
Nattportierns historia (2006)
Brottskod 09 (2007)


=== Ungdomsbøker ===
Fyndet på havets botten (2004)
Delfinernas hämnd (2004)
Hajvarning (2005)
Monstret på djupet (2005)
Flygarens hemlighet (2005)
Mördarmusslans förbannelse (2006)


=== Lettlestbøker ===
Glasets hemlighet (2004)
Slottet Standheart – ett farligt arv (2006)


=== Oversettelser til norsk ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bodil Mårtensson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Krimi-couch: Bodil Mårtensson
Limburg an der Lahn

Limburg an der Lahn en tysk by som ligger i delstaten Hessen, like ved grensen mot delstaten Rheinland-Pfalz og byen Diez. Limburg har omtrent 35 000 innbyggere og  utmerker seg ved en vakker gamleby, som tiltrekker mange turister.
Gjennom Limburg flyter elva Lahn og forbi byen går den viktige motorveien A3 (europavei 35), som går fra den nederlandske grensen til Passau i Bayern. Limburg ligger mellom fjellkjedene Taunus i sør og Westerwald i nord.


== Historie ==
Første gang byens navn nevnes er i et dokument fra 910. Navnet Limburg kommer fra den opprinnelige formen Lintpurc. Lintpurc var en tilfluktsborg på klippen over elva Lahn, hvor vi i dag finner domkirken med de sju tårnene. Kirken ble anlagt på 800-tallet. Senere tjente borgen som sete for grevene i Niederlahngau, etterpå til konradinerne, som anla et stift viet til St. Georg. Etterhvert bosatte folk seg nedenfor klippen, noe som kan betraktes som opprinnelsen til byen Limburg. Handelsfolk bosatte seg under klippen og grunnla en markedsplass.
Gamlebyen oppsto på 1100-tallet. I 1315 ble broen over Lahn påbegynt. Denne bidro til byens rikdom, for over den gikk noen viktige handelsveier, blant annet veien mellom Bysants og Antwerpen.
I 1357 fikk Limburg byrettigheter av keiser Karl IV.
Da Limburg ble gitt som pant til Trier i 1344, begynte byen å miste sin betydning som viktig markedsplass, noe som ble forsterket av pesten og endelig av trettiårskrigen (1618 – 1648).
Fra 1624 hørte Limburg til kurfyrstene i Trier og fra 1815 til Hertugdømmet Nassau. I 1827 ble et nytt bispedømme grunnlagt for hertugdømmet Nassau, bispesetet ble Limburg. I 1886 ble byen Kreisstadt (distriktshovedstad).


== Byens nåværende sammensetning ==
Limburg består av åtte bydeler, som ble slått sammen med byen i årene 1971 (Dietkirchen), 1972 (Ahlbach, Lindenholzhausen) og 1974 (Eschhofen, Linter, Staffel og Offheim).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Limburg an der Lahn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Limburg an der Lahn – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Rådhuset i Limburg
Domkirken i Limburg
Gamlebyen i Limburg
Like Blood Like Honey

Like Blood Like Honey er debutalbumet til den amerikanske sangeren Holly Brook. Hun fikk hjelp av Mike Shinoda og Brad Delson fra Linkin Park til å starte musikkarrieren. CD-en fikk best kritikk i Nord-Amerika.


== Sporliste ==
«Giving It Up For You» – 4:03
«Wanted» – 3:56
«What I Wouldn't Give» – 5.15
«Like Blood, Like Honey» – 3:34
«Again and Again» – 4:18
«Curious» – 4:15
«Saturdays» – 3:02
«Heavy» – 4:24
«Still Love» – 4:19
«All Will Be Forgotten» – 4:15
«Cellar Door» – 5:28


== Eksterne lenker ==
(en) Like Blood Like Honey på Discogs 
(en) Like Blood Like Honey på MusicBrainz 
(en) Like Blood Like Honey på Spotify 
(en) Like Blood Like Honey på AllMusic
SAM (datamaskin)

SAM (Simulator for automatisk maskineri, utviklet 1964–1967) var to norske datamaskiner utviklet ved Forsvarets forskningsinstitutt på 60-tallet, kjent som blant datidens teknologisk mest avanserte.Under ledelse av Yngvar Lundh og Lars Monrad-Krohn ble SAM 1 utviklet, med det mål å bistå forskere (igangsatt 1964).  Den ble bygget i hovedsak av Per Bjørge, assistert av NTH-student Rolf Skår.  Maskinen hadde 4096 stykk 24-bit ord, syv stykk 14-bit indeksregistre, men utmerket seg med bruk av en lyspenn hvormed brukeren kunne foreta valg.
SAM 2 ble bygget for telemetristasjonen i Tromsø, og var en av verdens første med integrerte kretser.
Den ble ferdigstilt 23. april 1967 i Bergen, og dannet grunnlaget for Nord-1-teknologien fra Norsk Data
som ble etablert i august samme året.  Noe produksjon ble utført ved Kongsberg Våpenfabrikk, der man under Olav Landsverk videreførte SAM 2 til SM-1, som ikke var ulik Nord-1.Den påtenkte SAM 3 skulle behandle telemetriske data fra satellitter, men ble ikke realisert, da man heller gikk til innkjøp av PDP-8 fra DEC (utviklet 1965).


== Referanser ==
Johnny Byrne

Johnny Byrne (født 1935 i Dublin i Irland, død 3. april 2008) var en irsk-født britisk manusforfatter og -redigerer. I 1960-årene jobbet han som literaturredaktør og skrev poesi og noveller for bladet Science Fantasy. Han skrev også manusene til The Season of the Witch (1971, for TV-serien The Wednesday Play) og filmen Adolf Hitler, My Part in His Downfall (1972). Han fikk jobben som hovedforfatter og konsulent på serien All Creatures Great and Small og han skrev også flere episoder av One by One. Den siste serien han skrev manus for er Med hjartet på rette staden.


== Månebase Alfa ==
Byrne var den mest produktive manusforfatteren på den første sesongen av (Månebase Alfa, 1973–75) og han fikk opprinnelig jobben som manusredaktør på den andre sesongen. Produsentene ville ha en større innvirkning på det amerikanske markedet så de valgte å hyre en amerikansk konsulent, Fred Freiberger. Byrne skrev episodene Matter of Life and Death (basert på et utkast av Art Wallace), Another Time Another Place, Force of Life, Voyager's Return (basert på et utkast av Joe Gammon), End of Eternity, The Troubled Spirit, Mission of the Darians, The Testament of Arkadia, The Metamorph, The Immunity Syndrome og The Dorcons.


== Doctor Who ==
Byrne skrev tre historier for Doctor Who. Den første, The Keeper of Traken (1981), gjenopplivet skurken Master og er første del av en trilogi om denne figuren. For denne historien skapte Byrne også Nyssa, som ble en av Doktorens følgesvenner.
Hans andre historie heter Arc of Infinity (1983) og handler om time lorden Omega, som tidligere hadde vært med i historien The Three Doctors. Byrnes tredje og siste historie, Warriors of the Deep (1984), brakte tilbake silurene og er løst basert på episoden Guardian of Piri fra Space: 1999. Han skrev også manuset for en Doctor Who-film i 1990, men på grunn av en rettstvist mellom BBC og filmselskapet, ble ikke manuset brukt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johnny Byrne på Internet Movie Database 
(fr) Johnny Byrne på Allociné 
(en) Johnny Byrne på AllMovie 
(en) Johnny Byrne hos The Movie Database
Walter Davis (tresteg)

Walter Davis (født 2. juli 1979 i Lafayette i Louisiana i USA) er en amerikansk friidrettsutøver (tresteg). Davis ble verdensmester under VM 2005 i Helsingfors dette er Davis' beste plassering i noe internasjonalt mesterskap. Hans bestenotering er på 17,71 fra juni 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Davis – Olympics.com 
(en) Walter Davis – Olympic.org 
(en) Walter Davis – Olympedia 
(en) Walter Davis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Walter Davis – USAs olympiske komité 
(en) Walter Davis – World Athletics 
(en) Walter Davis – Diamond League 
(en) Walter Davis – USATF
Odnesbakken

Odnesbakken (også kalt Flubergbakken) var et skihoppanlegg på Odnes i Søndre Land i Innlandet. Anlegget var mest kjent for storbakken med K-punkt 105 meter og bakkestørrelse 117 meter, men hadde også fire mindre bakker med størrelse K80, K50, K33 og K15. Odnesbakken var NM-arena (spesielt hopp) i 1969, 1972, 1977, 1981, 1987, 1989, 1990, 1993 og 2002. Anlegget ble revet i 2008.
Den siste bakkerekorden i storbakken var 122,5 meter, satt av Magnus Rostad under junior-NM 23. januar 2003.
Odnesbakken sto ferdig i 1925, men snømangel gjorde at det bare kunne gjøres prøvehopp den vinteren. Eiel Holten hadde det lengste prøvehoppet med 60 meter. I rennet 21. februar 1926 satte John Snersrud bakkerekord med 66 meter. Under ekstrahopping med toppfart etter rennet hoppet først Jacob Tullin Thams 70 meter og så Sigmund Ruud 70,5 meter. Dette var de lengste hoppene som til da var gjort i Norge. 18. januar 1931 satte Birger Ruud verdensrekord i bakken, med 76,5 meter. Ved samme anledning falt han også i et hopp på 82 meter. Under oppvisningshopping i det samme rennet satte Johanne Kolstad verdensrekord for kvinner i bakken med 46,5 meter. 22. januar 1989 satte Merete Kristiansen verdensrekord med 111 meter. Bakken ble sist utbygd og modernisert foran NM i stor bakke i 2002.
De tre mellomste bakkene i anlegget ble brukt under veteran-VM 1991.
Bakken ble drevet av Fluberg IL. I januar 2007 ble den store bakken avertert for å bli gitt bort gratis. Fluberg IL ble nedlagt etter økonomiske problemer, og interimsstyret ønsket å gi bort materialene i stillaset og dommertårnet.


== Viktige renn ==


=== Flubergrennet ===
Rennet i 1976 er tatt med for fullstendighetens skyld, selv om det ikke ble arrangert i Odnesbakken.


=== NM, spesielt hopp ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Odnesbakken
Skisprungschanzen-Archiv: All time results (15. april 2012)
Aftenposten: Gir bort hoppbakke og dommertårn på nettet (3. januar 2007, oppdatert 20. oktober 2011, besøkt 22. mars 2013)
Dagbladet: Hoppbakke gis bort (4. januar 2007, besøkt 22. mars 2013)
NRK: Odnesbakken rives (3. januar 2007, oppdatert 4. januar 2007, besøkt 22. mars 2013)
NTB: Verdensrekord av Merete Kristiansen (22. januar 1989, arkivert hos Retriever Norge)
Oppland Arbeiderblad: Odnesbakken - En æra som var (fotogalleri, 13. januar 2007)
Oppland Arbeiderblad: Odnesbakkens triste sorti (fotogalleri, 18. september 2008)
Trecia Smith

Trecia Smith (født 5. november 1975) er en jamaicansk friidrettsutøver (tresteg). Hun begynte sin karriere som sjukjemper og noterte 5692 poeng. Deretter byttet hun gren til tresteg. Ved to tilfeller tok hun medalje i samvelderlekene i friidrett (bronse i 2002 og gull i 2006). Hennes største prestasjon er VM-gullet i 2005 i Helsingfors der hun vant foran storfavoritten Tatjana Lebedeva. Den personlige rekorden er på 15,16 fra et stevne i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trecia Smith – Olympics.com 
(en) Trecia Smith – Olympic.org 
(en) Trecia Smith – Olympedia 
(en) Trecia Smith – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Trecia Smith – Commonwealth Games Federation 
(en) Trecia Smith – World Athletics 
(en) Trecia Smith – Diamond League 
(en) Trecia Smith – Track and Field Statistics
Yargelis Savigne

Yargelis Savigne (født 13. november 1984 i Guantánamo) er en kubansk friidrettsutøver (tresteg og lengde). Under VM 2005 i Helsingfors var hun med i både tresteg og lengde. Hun ble nummer to i tresteg og nummer fire i lengde. Under innendørs-VM i 2006 i Moskva ble Savigne nummer seks i tresteg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Yargelis Savigne – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Yargelis Savigne – Olympics.com 
(en) Yargelis Savigne – Olympic.org 
(en) Yargelis Savigne – Olympedia 
(en) Yargelis Savigne – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yargelis Savigne – World Athletics 
(en) Yargelis Savigne – Diamond League 
(en) Yargelis Savigne – Track and Field Statistics
Bert Cameron

Bert Cameron (født 16. november 1959 i Spanish Town) er en tidligere jamaicansk friidrettsutøver (400 m). Han vant det nystiftede Friidretts-VM i 1983 i Helsingfors. Han gjorde et bra løp i semifinalen under OL i 1984, men fikk en skade og kom ikke til finalen. Fire år senere, under OL 1988 i Seoul, hjalp han det jamaicanske stafettlaget til sølv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Bert Cameron – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Bert Cameron – Olympics.com 
(en) Bert Cameron – Olympic.org 
(en) Bert Cameron – Olympedia 
(en) Bert Cameron – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bert Cameron – Commonwealth Games Federation 
(en) Bert Cameron – World Athletics 
(en) Bert Cameron – Track and Field Statistics
Balbergbakkene

Balbergbakkene var et skihoppanlegg ved Fåberg i Innlandet. Anlegget lå på østsiden av fjellet Balbergkampen, sørøst for Fåberg, og besto av fire hoppbakker med størrelse K120, K40, K25 og K15. Hoppanlegget var i bruk fra 1972 til 1992. Det ble lagt ned da Lysgårdsbakkene på Lillehammer ble åpnet foran OL i 1994. Balbergbakkene var eid av Lillehammer skiklub.
Storbakken var arena for et verdenscuprenn i spesielt hopp 9. mars 1984. Den var arena for NM i stor bakke i 1973, 1978 og 1983. Bakken hadde renn i den norske hoppuka på 1970-tallet, og i europacupen (nå kontinentalcupen) i 1982/83. Bakkerekorden var 130,5 meter, satt av Tom Levorstad i 1981.
Balbergbakkene var planlagt brukt under OL på Lillehammer i 1992 (som i stedet ble tildelt Albertville) og 1994, men planen ble endret i 1989, etter at Lillehammer hadde fått OL. Grunnen var at man måtte ha brukt mye penger på å bygge en akseptabel adkomstvei til anlegget, samt vann og kloakkanlegg. Dessuten var det begrenset med plass i området, og det ble vurdert at Lysgårdsområdet ovenfor Lillehammer sentrum ville gi bedre muligheter, med plass til både hoppbakker, langrennsstadion og anlegg til andre øvelser. En annen grunn til at Balbergbakken ikke ble brukt i OL, var at bakken lå i en slik vinkel at hopperne ville bli vist i motlys under TV-overføringen av hopprennene, noe som ville gi dårlige bilder.


== Viktige renn ==


=== Internasjonale renn ===
Hoppukerennet i 1980 er tatt med for fullstendighetens skyld, selv om det ikke var en del av verdenscupen, som startet opp samme sesong. Rennet i europacupen i 1982 er utelatt.


=== NM ===


== Kilder ==
Fåberg historielag: Fåberg og Lillehammer – Dølaby med OL-vekst. Fåberg historielag 1993. ISBN 82-90385-14-5, s. 53 og 62 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Skisprungschanzen-Archiv: Lillehammer (Balbergskaret)
Skisprungschanzen-Archiv: All time results (15. april 2012)
Arne Thoresen: Lengst gjennom lufta. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6 (s. 336-337)
Idrettsanlegg.no: Balbergbakkene K120, K40, K25, K15
Thomas Schönlebe

Thomas Schönlebe (født 6. august 1965 i Frauenstein) er en tidligere tysk friidrettsutøver (400 m). Han vant gullmedaljen på distansen under VM 1987 i Roma. Under løpet satte Schönlebe ny europarekord på 44,33 som fremdeles står den dag i dag. Året tidligere hadde Schönlebe blitt nr to under EM 1986 i vesttyske Stuttgart bak Roger Black. En av hans siste prestasjoner var bronse med det tyske stafettlaget under VM 1993 på hjemmebane i Stuttgart.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Thomas Schönlebe – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Thomas Schönlebe – Olympedia 
(en) Thomas Schönlebe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Schönlebe – World Athletics 
(en) Thomas Schönlebe – Track and Field Statistics
Antonio Pettigrew

Antonio Pettigrew (født 3. november 1967 i Macon i Georgia, død 10. august 2010 i Chatham County i Nord-Carolina) var en amerikansk friidrettsutøver. Han vant gullmedaljen på 400 meter under VM i friidrett 1991 i Tokyo. I samme mesterskap fikk han sølv på 4 x 400 meter stafett.
Under OL 2000 i Sydney var han med på det amerikanske laget som vant gull på 4 x 400 m stafett.
Han har også tre VM-gull i stafett – 1997, 1999 og 2001. I mai 2008 innrømmet Pettigrew å ha dopet seg på EPO og veksthormoner, som et resultat av dette ble han utestengt i to år.Pettigrew ble funnet død i sin egen bil i Chatham County, Nord-Carolina, 10. august 2010. Han tok overdose på et medikament som inneholdt stoffet difenhydramin. I tiden ved hans død arbeidet han som assistenttrener ved University of North Carolina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Antonio Pettigrew – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Antonio Pettigrew – Olympedia 
(en) Antonio Pettigrew – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Antonio Pettigrew – World Athletics 
(en) Antonio Pettigrew – Track and Field Statistics
Edward Sarul

Edward Sarul (født 16. november 1958) er en tidligere polsk friidrettsutøver (kulestøt). Saruls fremste prestasjon er VM-gullet fra 1983 i Helsingfors da han noterte 21,39 og slo dermed den østtyske giganten Ulf Timmermann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Edward Sarul – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Edward Sarul – World Athletics 
(en) Edward Sarul – Track and Field Statistics
Jacqui Smith

For norsk fagforeningskvinne Jacqueline Smith, se Jacqueline Smith.Jacqui Smith (født 3. november 1962) er en britisk politiker, for Labour. Fra 29. juni 2007 er hun Storbritannias innenriksminister, landets første kvinnelige noensinne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jacqui Smith – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jacqui Smith hos Hansards parlamentsdebatter
Lønnberget Hoppsenter

Lønnberget Hoppsenter (Lønnbergbakken) er et skihoppanlegg på Raufoss i Vestre Toten kommune i Innlandet. Det består av fem hoppbakker med størrelse K90 (HS100), K60 (HS64), K40, K15 og K12. Den største bakken har blant annet vært brukt under NM normalbakke, junior-NM og norgescuprenn. I 1990 gjorde snømangel at verdenscuprennet i hopp som skulle ha gått i Skuibakken i Bærum ble flyttet til Lønnbergbakken. Flubergrennet gikk i Lønnbergbakken i 1976, og bakken hadde renn i den norske hoppuka i 1979. Et renn i europacupen (nå kontinentalcupen) ble holdt der i 1982/83. Hoppanlegget er eid av Raufoss IL Hopp.
Den første hoppbakken på Raufoss ble bygd i 1902 på Nyseth, nord for Lønnberget. Lønnbergbakken ble åpnet 13. februar 1921. Ola Grimsby fra Gjøvik satte den første bakkerekorden med 37 meter. 17. januar 1931 satte Johanne Kolstad verdensrekord for kvinner i Lønnbergbakken med 49 meter. Bakken er blitt utvidet flere ganger; siste større ombygging var i 1986/87, da bakken ble utvidet fra K86 til K90 og K60- og K40-bakkene ble bygd. K15- og K12-bakkene ble tatt i bruk i 1988, og i 1990 ble det lagt porselensspor og plastdekke i K60-bakken.
Bakkerekorden i K90-bakken er 104,5 meter, satt av Daniel André Tande i norgescupen 11. februar 2012. I K60-bakken er rekorden 65,5 meter, satt av Andreas Blakstad 13. september 2008.


== Viktige renn ==


=== Menn ===


==== Internasjonale renn ====
Hoppukerennet i 1980 hadde dårlig deltakelse på grunn av at det ikke var en del av verdenscupen, som startet opp den sesongen. Lønnbergbakken hadde også renn i europacupen i 1982.


==== NM ====


=== Kvinner ===


==== NM ====


== Referanser ==


== Kilder ==
Raufoss IL Hopp: Arrangementer i Lønnberget Hoppsenter
Raufoss IL Hopp: Bakkerekorder i K 90 siden 1982
Skisprungschanzen-Archiv: Raufoss
Skisprungschanzen-Archiv: All time results (15. april 2012)
Arne Thoresen: Lengst gjennom lufta. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6 (s. 334-340)
Idrettsanlegg.no: Lønnberget hoppsenter K90, K60, K40, K15, K12
Natalja Lisovskaja

Natalja Venediktovna Lisovskaja (russisk Наталья Венедиктовна Лисовская, født 16. juli 1962) er en tidligere sovjetisk/russisk friidrettsutøver (kulestøt). Lisovskaja er kulesportens største stjerne og dominerte sporten på slutten av 1980-tallet med OL-gull i 1988 som fremste meritt. Under et stevne i Moskva i 1987 noterte hun 22,63 som er den gjeldende verdensrekorden. Støtet er mer enn en meter lenger enn det lengste støtet som har blitt notert på hele 2000-tallet. Lisovskaja har notert de fire lengste støtene i verden noensinne. Hun bor i dag sammen med Jurij Sedykh som er tidligere sleggekaster (og verdensrekordholder) og familien bor i dag i Paris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Natalja Lisovskaja – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Natalja Lisovskaja – Olympedia 
(en) Natalja Lisovskaja – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Natalja Lisovskaja – World Athletics 
(en) Natalja Lisovskaja – Track and Field Statistics