jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Deon Hemmings

Deon Hemmings (født 10. september 1968) er en jamaicansk tidligere friidrettsutøver som tilhørte verdenseliten på 400 meter hekk på slutten av 1990-tallet og begynnelsen av 2000-tallet.
Hemmings største bragd er det olympiske gullet på 400 meter hekk fra OL 1996. Den største favoritten var den regjerende verdensmesteren og verdensrekordinnehaveren Kim Batten. Hemmings vant foran Batton på ny olympisk rekord, 52,82. Hemmings greide ikke å følge opp prestasjonen under OL 2000 da Irina Privalova vant gull foran Hemmings. Det ble derimot gull på 4 x 400 meter etter at USA, som først ble tildelt gullmedaljene, ble diskvalifisert på grunn av Marion Jones’ dopingmisbruk. 
I tillegg til gullet i Atlanta vant Hemmings fire VM-medaljer. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Deon Hemmings – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Deon Hemmings – Olympics.com 
(en) Deon Hemmings – Olympic.org 
(en) Deon Hemmings – Olympedia 
(en) Deon Hemmings – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Deon Hemmings – Commonwealth Games Federation 
(en) Deon Hemmings – World Athletics 
(en) Deon Hemmings – Track and Field Statistics
Germaine Mason

Germaine Mason (født 20. januar 1983 i Kingston, død 20. april 2017 i Jamaica) var en Jamaica-født friidrettsutøver som fra 2006 til sin død konkurrerte for Storbritannia i høydehopp.
Masons gjennombrudd kom under junior-VM 2000 der han fikk sølv. Han deltok i sitt første seniormesterskap i VM 2003 i Paris, der han ble nummer fem. Samme år hadde han ny personlig rekord med et hopp på 2,34. I 2004 tok han bronse i innendørs-VM i Budapest, hans første medalje i et internasjonalt seniormesterskap.
Under OL 2008 i Beijing tangerte han sin personlige rekord på 2,34, og tok med det sølvmedaljen, bare slått av russiske Andrej Silnov.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Germaine Mason – Olympics.com 
(en) Germaine Mason – Olympic.org 
(en) Germaine Mason – Olympedia 
(en) Germaine Mason – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Germaine Mason – Storbritannias olympiske komité 
(en) Germaine Mason – Commonwealth Games Federation 
(en) Germaine Mason – World Athletics 
(en) Germaine Mason – Power of 10 
(en) Germaine Mason – Track and Field Statistics
Cargolink

Cargolink AS var et norsk jernbaneselskap etablert av billogistikkselskapet Autolink i 2008 med hovedkontor i Drammen. Selskapet fikk tillatelse til å frakte gods på det norske jernbanenettet 17. september 2008. Cargolink ble opprinnelig opprettet for å stå for kjøringen av morselskapets biltog etter at Autolink brøt med Ofotbanen AS. Cargolink hadde om lag 90 ansatte og omsetning i 2012 var på ca. 150 millioner. Hovedkontoret lå på Ulven i Oslo.
12. februar 2016 kunngjorde styret i Cargolink at selskapet var vedtatt avviklet på grunn av manglende positive økonomiske resultater, og at 70 ansatte mistet jobben.


== Transportnett ==
Selskapet kjørte på strekninger mellom Oslo og Bergen,Trondheim, Stavanger, Åndalsnes og Bodø. I tillegg drev Cargolink gruvetogstrafikken for Rana Gruber  på en strekning mellom Mo i Rana og Ørtfjell. 


== Tjenester ==
Cargolink tilbød godstransport i containere og sjøcontainere i størrelse fra 20 til 45 fot, vekselbeholdere, semitrailere, samtidig konvensjonell vognlast på enkelte terminaler.
Selskapet virket på terminaler i Oslo, Bergen,Trondheim, Åndalsnes og Narvik og leverte tjenester som skifting, lasting og lossing.


== Lokomotivflåte ==
8 TRAXX elektriske lokomotiver (innleid fra Railpool)
3 CD 66 diesellokomotiver (innleid)
1 Gravita 10 BB skiftelokomotiv
5 Z71 skiftelokomotiver


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cargolink – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Firmaets nettsted
Katrineholm (Gävle kommune)

Katrineholm er en liten landsby i Hamrånge i den svenske kommunen Gävle. Landsbyen ligger ca. 25 km fra byen Gävle. Gamle E4 passerte her før, men nå veien 583 krysser landsbyen. Landsbyen ligger ikke langt fra innsjøen Hamrångefjärden. Det bor rundt 35 mennesker i landsbyen. Denne landsbyen ligger i landskapet Gästrikland.
Hatem Ghoula

Hatem Ghoula (arabisk حاتم غولا, født 7. juni 1973 i Paris, Frankrike) er en tunisisk friidrettsutøver (kappgjenger).
Ghoula er en av Afrikas beste kappgjengere, han har blitt afrikansk mester på 20 km fire ganger. Hans største meritt er VM-bronsen på 20 km fra VM i Osaka 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hatem Ghoula – Olympics.com 
(en) Hatem Ghoula – Olympic.org 
(en) Hatem Ghoula – Olympedia 
(en) Hatem Ghoula – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hatem Ghoula – World Athletics 
(en) Hatem Ghoula – Track and Field Statistics
Historikk over verdensmesterskapsrekorder på 200 m

Dette er en liste over utviklingen av mesterskapsrekorder for 200 meter ved verdensmesterskapene i friidrett utendørs.


== Menn ==


== Kvinner ==


== Referanser ==
Geir Christensen

Geir Christensen (født 24. mai 1952) er en politiker som sitter i kommunestyret på Nesodden for Rødt, i perioden 2011-2015. Han var også 1. kandidat i Akershus ved stortingsvalget 2009.


== Bakgrunn ==
Geir Christensen er oppvokst i Nordfjord og Oslo. Han er utdannet som kontaktledningsmontør/E-verksmontør gruppe A, og han har arbeida i Jernbaneverket siden 1977. Christensen har lenge vært aktiv i fagbevegelsen. 


== Politisk karriere ==
Christensen var sentralstyremedlem i Yrkesskolenes og lærlingenes interesseorganisasjon fra 1974 til 1976. Han har hatt flere faglige tillitsverv, bl.a. leder i Elektropersonalets forening, Oslo, fra 1984 til 1986, og han var medlem av landsstyret og arbeidsutvalget i Rød Valgallianse fra 1991 til 1997. Han har også vært leder i Akershus RV/Rødt Akershus, i periodene 1997-2004 og 2005-2009. Han har vært representant for Rødt i kommunestyret og formannskapet på Nesodden siden 2007, frem til 2011 også medlem av formannskapet. 


== Publikasjoner ==
I Rødt/Røde Fane:
Om privatisering: Privatisering - med staten i ryggen!
Om boligpolitikk: Fra en menneskerett å bo – til en kapitalistrett å flå
Christensen redigerte også Elektropersonalets avis «I Støtet» i ca. 10 år.
Han har også vært en aktiv leserbrevskribent i Akershus-avisene i mange år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Christensens blogg
Jenny Kallur

Jenny Margareta Kallur (født 16. februar 1981 i Huntington, New York i USA) er en svensk hekkeløper.
Jenny Kallur er tvillingsøster til Susanna Kallur og datter til ishockeyspilleren Anders Kallur. Faren spilte i NHL for New York Islanders, og Jenny Kallur ble født i USA og har dobbelt statsborgerskap. Hun er oppvokst og bosatt i Falun.
På grunn av skadeproblemer besluttet Jenny Kallur i mai 2011 å avslutte friidrettskarrieren.


== Personlige rekorder ==
100 m – 11,43 (Göteborg, 5. september 2004)
200 m – 23,26 (Göteborg, 4. september 2004)
100 m hekk – 12,85 (Helsingfors, 10. august 2005)
60 m – 7,28 (Göteborg, 3. februar 2005)
60 m hekk – 7,92 (Madrid, 5. mars 2005)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jenny Kallur – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jenny Kallur – Olympedia 
(en) Jenny Kallur – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Jenny Kallur – Sveriges olympiske komité 
(en) Jenny Kallur – World Athletics 
(en) Jenny Kallur – Diamond League 
Offisielt nettsted
Marek Plawgo

Marek Plawgo (født 25. februar 1981 i Ruda Śląska) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer på 400 meter hekk.
Under OL 2004 kom han på sjetteplass. Plawgo tok sølv i EM 2006 i Göteborg. Han satte ny personlig rekord og polsk rekord med sitt bronseløp under VM 2007 i Osaka med tiden 48,12. Han var også med på det polske stafettlaget som tok bronse på 4 x 400 meter i samme mesterskap.
Han deltok under OL 2008 der han ble nummer seks på 400 meter hekk med tiden 48,52.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marek Plawgo – Olympics.com 
(en) Marek Plawgo – Olympic.org 
(en) Marek Plawgo – Olympedia 
(en) Marek Plawgo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Marek Plawgo – Polens olympiske komité 
(en) Marek Plawgo – World Athletics 
(en) Marek Plawgo – Track and Field Statistics
Gullik Gulliksen (selskap)

Gullik Gulliksen AS Landskapsarkitekter MNLA var et norsk landskapsarkitektfirma. Det ble etablert i 1983 av landskapsarkitekt Gullik Gulliksen. Fra 1. januar  2022 ble firmaet fusjonert med Østengen & Bergo AS.


== Historikk ==
I juli 2016 hadde firmaet kontor i Oslo og Sandefjord.Opp gjennom årene samarbeidet Gullik Gulliksen AS med store nasjonale og internasjonale arkitektfirmaer som Bjarke Ingels Group, Renzo Piano og Niels Torp AS.


== Konkurranser ==
Firmaet deltok som undeleverandør i en rekke internasjonale og nasjonale konkurranser, hvorav flere ble belønnet med 1. plass:

Akershusstranda, Oslo, 1. plass i åpen arkitektkonkurranse i samarbeid med Lund Hagem Arkitekter AS. Prosjektet omfattet ny havnepromenade, rekreasjonsområder, badeanlegg og cruisebåthavn.
H.M. Kongens landsted, Mågerø, 1. plass i arkitektkonkurranse om nytt landsted for kongen og dronningen, i samarbeid med Lund Hagem Arkitekter
Rikspolitiske Senter, Eidsvoll, 1. premie i prekvalifisert konkurranse om utforming av nytt Rikspolitisk senter på Eidsvoll
Kaldnes, Tønsberg, 1. premie i lukket konkurranse om utviklingen av en ny bydel på det tidligere Kaldnes Verft, i Tønsberg
Norske Skog, Oxenøen, 1. premie i invitert konkurranse om nytt konsernsenter for Norske Skog på Oxenøen
E18 gjennom Vestfold,  1. premie i konkurranse om utforming av kryssområde, broer, tunneler, støyskjermer og rasteplass ved Bommestad i Larvik kommune
Kammerherreløkka, Porsgrunn 1. plass i prekvalifisert prosjektkonkurranse om byutvikling på Kammerherreløkka i Porsgrunn med boliger, næring og torg
Scenerommet, Jåttåvågen, 1. plass i innbudt konkurranse om utforming av sentral adkomstplass og park ved Viking Stadion i ny bydel Jåttåvågen mellom Stavanger og Sandnes


== Priser og nominasjoner ==

Gullik Gulliksen AS var underleverandør i flere prosjekter som ble nominert til og også vant en rekke priser, blant annet:

Arkitektur skaper verdi 2020: Hederlig omtale for prosjektet «Dælenenggata 36»
Arkitekturprisen 2019: Finalist med prosjektet «Valle Wood»
WAN Award 2018 for prosjektet «FRIIS & MOLTKEs demensplejecenter».
Regjeringskvartalet 2019, prosjektet «Lysning»: delt 1. plass i Plan- og Designkonkurransen om nytt regjeringskvartal i Oslo
Arkitekturprisen 2015 for prosjektet «Dælenenggata 36» tildelt Element Arkitekter AS
Urban Land Institute Global Awards for Excellence 2014 for prosjektet «Tjuvholmen» tildelt Selvaag Gruppen og Aspelin Ramm
Oslo bys Arkitekturpris 2012 for prosjektet «Parkveien 5-B-C»
Oslo bys Arkitekturpris 2011 for prosjektet «Institutt for informatikk»
Oslo bys Arkitekturpris 2005: Hederlig omtale for Marienlyst Park
Statens byggeskikkpris 2000 for nybygget Ullensvang forskingssenter for Planteforsk, tildelt Lund Hagem Arkitekter AS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gullik Gulliksen AS – Offisielt nettsted
Paul Hartmann

Paul Ernst Wilhelm Hartmann (født 12. oktober 1878 i Kongsberg, død 5. desember 1974 i Oslo) var en norsk jurist og embetsmann, mest kjent som finansminister i Johan Nygaardsvolds regjering under andre verdenskrig og som borgermester (finansrådmann) i Oslo i perioden 1928 til 1948.


== Biografi ==
Hartmann vokste opp i Kongsberg og tok examen artium i Kristiania i 1896, før han startet med jusstudier og ble Cand. jur. i 1901. Etter noen år som blant annet sakfører ble han sekretær i Kirkedepartementet i perioden 1906 til 1909, før han deretter arbeidet i flere ulike kommunale stillinger til han ble utnevnt til rådmann for lønns– og personalsaker i 1923. I 1925 ble Hartmann utnevnt til første sysselmann på Svalbard, men han takket nei på grunnlag av at han ikke fikk permisjon fra sin rådmannsstilling. Mellom 1926 til 1928 var Hartmann økonomidirektør for Vinmonopolet, før han på høsten sistnevnte år ble utnevnt til borgermester (finansrådmann) i Oslo. Denne stillingen holdt han helt til sommeren 1941 da han meldte avskjed på grunn av samarbeidsproblemer med NS.
Paul Hartmann ankom London i begynnelsen av september 1941 som representant for motstandsbevegelsen Kretsen, og samarbeidet med eksilregjeringen i forholdet mellom ute og hjemme. 19. september 1941 ble han utnevnt til konsultativ statsråd, og 28. november samme år ble han utnevnt til finansminister i Johan Nygaardsvolds regjering. Som minister utmerket han seg som bidragsyter for å sikre økonomisk og finansiell trygghet ved avviklingen av okkupasjonsstyret. Hartmann var en av de første i eksilregjeringen som ankom Norge i maidagene 1945, som én av fem i Regjeringsdelegasjonen. I slutten av juni gikk han av sammen med resten av Nygaardsvolds regjering. Umiddelbart etter dette fortsatte han i stillingen som finansrådmann i Oslo kommune frem til han gikk av med pensjon i 1948.
I perioden 1945 til 1953 var han styreformann i Vinmonopolet, og i 1948 var han medlem av granskningskommisjonen om Nasjonalhjelpen. I 1948 ble han også utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden, og senere til kommandør av Dannebrogordenen, Nordstjerneordenen, St. Hallvard-medaljen og Æreslegionen. I 1955 utgav han sine memoarer fra krigstiden kalt Bak fronten. Paul Hartmann døde den 5. desember 1974 i Oslo.


== Bibliografi ==
1955: Bak fronten: fra Oslo og London 1939-1945


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johan Nygaardsvold (1947). Statsminister Johan Nygaardsvolds beretning om den norske regjerings virksomhet fra 9. april 1940 til 25. juni 1945. Oslo: Aschehoug.  [utgitt av Stortinget]


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Hartmann (1878–1974) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Paul Hartmann hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Paul Hartmann i Norsk biografisk leksikon
Nelson Prudêncio

Nelson Prudêncio (født 4. april 1944 i Lins i delstaten São Paulo, død 23. november 2012) var en brasiliansk tresteghopper.
I femte omgang i trestegfinalen under OL 1968 i Mexico by hoppet han 17,27 m, et resultat som var ny verdensrekord. I sjette og siste omgang hoppet imidlertid Viktor Sanejev 12 cm lenger og vant. I München 1972 tok Prudêncio bronse med 17,05 m.
Prudêncio tok også to medaljer i de panamerikanske lekene, gull i 1967 i Winnipeg og sølv i 1971 i Cali.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nelson Prudêncio – Olympics.com 
(en) Nelson Prudêncio – Olympic.org 
(en) Nelson Prudêncio – Olympedia 
(en) Nelson Prudêncio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Nelson Prudêncio – Brasils olympiske komité 
(en) Nelson Prudêncio – World Athletics 
(en) Nelson Prudêncio – Track and Field Statistics 
Morre o medalhista olímpico Nelson Prudêncio på oglobo.globo.com
Morreu em São Carlos o medalhista olímpico Nelson Prudêncio Arkivert 28. november 2012 hos Wayback Machine. på www.saocarlosagora.com.br
Reiko Tosa

Reiko Tosa (japansk: 土佐礼子, født 11. juni 1976) er en japansk friidrettsutøver (maratonløper).
Tosa slo gjennom i VM 2001 der hun tok sølv. Under OL 2004 havnet hun utenfor seierspallen og ble nummer fem. Under VM 2007 i Osaka ble Tosa den som forsvarte hjemlandets farger da hun tok den eneste japanske medaljen, en bronsemedalje i maratonløpet. Tosa har også vunnet Tokyo maraton og blitt nummer tre i Boston maraton. Hennes personlige rekord i maraton er fra London maraton 2002 da hun løp på 2:22.46.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reiko Tosa – Olympics.com 
(en) Reiko Tosa – Olympic.org 
(en) Reiko Tosa – Olympedia 
(en) Reiko Tosa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Reiko Tosa – World Athletics 
(en) Reiko Tosa – Track and Field Statistics 
(en) Reiko Tosa – ARRS
Representant

En representant er en person som er valgt eller utpekt av en gruppe mennesker til å tale for gruppen i en offisiell sammenheng.


== Politikk ==
I politiske sammenhenger brukes ordet representant om personer som er valgt for å representere bestemte grupper eller hele den voksne befolkningen, i moderne sammenhenger ofte i bestemte valgdistrikter.


== Forretningsverden og organisasjoner ==
Det er videre vanlig å velge lokale representanter til å delta i hovedforsamlinger, slik som til generalforsamlinger i kommersielle foretak, ideelle organisasjoner o.l., eller til årsmøter eller ting i kirkelige sammenhenger. Uttrykket «salgsrepresentant» brukes om en person som på vegne av sitt kommersielle firma presenterer dette firmaets produkter eller tilbud, og en profilert idrettsutøver omtales gjerne som en «glimrende representant for sin idrett».


== Se også ==
Representant for enslig mindreårig asylsøker


== Referanser ==
Akka bakka bonka rakka

Akka bakka bonka rakka er ei regle som blir brukt til å «elle», det vil si velge ut eller peke ut en deltaker i en barnelek, for eksempel hvem som skal «stå» når man begynner en lek av type gjemsel eller sisten.
Den er med blant «drellinger», «ellinger» og «tællinger» i Nora Kobberstads Norsk Lekebok fra 1901.Regla kan gå i ulike variasjoner. Fra Elverum er den tidlig på 1920-tallet gjengitt slik av Sigurd Nergaard:
Akka bakka,
banka ranka,
etla metla, sang dang,
fil i fang, isa, bisa, topp!I 1936 var den med i en samling barnerim utgitt av Rikka Deinboll:
Akka bakka bonka rakka
etla metla sjong dong
fili fong
issa bissa toppFinn Myrvang gjengir den i 1964 slik i en versjon fra Andøya:
Akka bakka bonka rakka, issa bissa topp.
Sjong dong filifong, stékk om stein - stå!En senere versjon, presentert av Bokklubbens barn, går på denne måten:
Akka bakka
bonka rakka,
etla metla
sjong dong,
filifjong
issa bissa topp


== Referanser ==
John Regis

John Lyndon Regis (født 13. oktober 1966 i Lewisham i London) er en britisk tidligere friidrettsutøver (sprinter). Han konkurrerte hovedsakelig på 200 meter og var den første brite til å underskride 20 sekunder på distansen. 31. juli 1994 løp han 200 meter på 19.87, som fortsatt er britisk rekord. Hans fremste meritter er kanskje sølvmedaljen på 200 meter fra VM 1993 i Stuttgart, fulgt av bronsemedaljen på samme distanse i VM 1987 i Roma og gullmedaljen fra 4 × 400 meter under VM 1991 i Tokyo.
Han er utnevnt til medlem av Order of the British Empire.


== Personlige rekorder ==
100 meter – 10.15  (Budapest, Ungarn 29. mai, 1993)
200 meter – 19.87 (Sestriere, Italia 31. juli 1994)
400 meter – 45.48  (Walnut USA 17. april 1993)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) John Regis – Munzinger Sportsarchiv 
(en) John Regis – Olympedia 
(en) John Regis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Regis – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) John Regis – Commonwealth Games Federation 
(en) John Regis – World Athletics 
(en) John Regis – Track and Field Statistics
Anastasia Kelesidou

Anastasia Kelesidou (gresk: Αναστασία Κελεσίδου, født 28. november 1972 i Hamburg) er en gresk tidligere diskoskaster som konkurrerte på 1990- og 2000-tallet.
Hennes første internasjonale mesterskap var VM 1995 i Göteborg der hun ble nummer 11. I EM 1998 ble hun nummer 7, og året etter i VM 1999 kom hennes første mesterskapsmedalje da hun tok sølvmedaljen bak tyske tyske Franka Dietzsch.
Ved OL 2000 i Sydney ble det igjen sølv, denne gangen bak hviterussiske Ellina Zvereva.
I VM 2001 vant Zvereva gull, og Kelesidou tok bronse, også slått av rumenske Nicoleta Grasu.
Videre ble det bronse under EM 2002 og nok en sølvmedalje i VM 2003.
Kelesidous siste mesterskap var OL på hjemmebane i 2004, her fikk hun igjen sølv. Denne gangen var det russiske Natalja Sadova som vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anastasia Kelesidou – Olympics.com 
(en) Anastasia Kelesidou – Olympic.org 
(en) Anastasia Kelesidou – Olympedia 
(en) Anastasia Kelesidou – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(gr) Anastasia Kelesidou – Hellas olympiske komité 
(en) Anastasia Kelesidou – World Athletics 
(en) Anastasia Kelesidou – Track and Field Statistics
Gunnar Hellesen

Gunnar Fredrik Hellesen (født 23. februar 1913 i Haugesund, død 7. juli 2005 samme sted) var en norsk politiker (H). Han hadde sitt yrkesliv i bank- og forsikringsvesenet og var stortingsrepresentant for Rogaland fra 1961 til 1969, forsvarsminister i Per Bortens regjering fra 1970 til 1971 samt fylkesmann i Rogaland fra 1968 til 1973.


== Liv og virke ==
Han vokste opp i Haugesund som sønn av kaptein Gunnar Elias Hellesen fra Florø og husmor Gina Johannessen fra Sveio. Faren omkom i et forlis ved Hebridene i 1915. Etter handelsskolen hadde Hellesen sitt yrkesliv i bank- og forsikringsvesenet. Han begynte som kontorist i forsikringsbransjen i 1929. Mellom 1936 og 1969 var han reiseinspektør, akkvisisjonssjef og soussjef i Haugesund Sjøforsikringsselskap (som i 1986 ble fusjonert inn i Storebrand).Før okkupasjonen var han formann i Haugesund idrettslag og Haugesund Unge Høyre. Hellesen ble arrestert for motstandsarbeid i august 1940 og dømt til døden, men ble benådet og satt fengslet i Hamburg frem til 1945. Hellesen uttalte senere i intervju at «krigsårene lærte oss å være uenige på en ordentlig måte». Han utgav i 1986 boken Benådet om sine opplevelser.
Etter frigjøringen ble han medlem av Unge Høyres sentralstyre og innvalgt i Haugesund bystyre. Han var Haugesunds ordfører i 1955, 1958 og 1959. Fra 1958 til 1962 var han medlem av Høyres landsstyre.Hellesen var innvalgt på Stortinget fra Rogaland fra 1961 til 1969 og satt i Stortingets finans- og tollkomité, de siste fire årene som formann. I 1968 ble han utnevnt til fylkesmann i Rogaland, og tiltrådte da stortingsperioden utløp året etter. Han fratrådte som fylkesmann i 1973 og ble banksjef i Den norske Creditbank i Haugesund, en stilling han satt i frem til han avgikk med pensjon i 1980. Som fylkesmann hadde han dessuten et avbrudd som forsvarsminister i Per Bortens regjering fra 1970 til 1971. På 1970-tallet var han sentral i utformingen av den statlige oljepolitikken, blant annet som styreformann i Oljedirektoratet.Han døde i 2005, 92 år gammel, og ble begravet fra kapellet på Vår Frelsers gravlund i Haugesund.


== Utmerkelser ==
Gunnar Hellesen ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 1979.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Gunnar Hellesen hos Stortinget 
(no) Gunnar Hellesen hos Norsk senter for forskningsdata
En sjømann går i land

En sjømann går i land (utgitt på Gyldendal forlag i 1931) var Aksel Sandemoses første roman på norsk etter at han og familien hadde emigrert til Norge senhøsten i 1929. Den beskriver Espen Arnakke fra Nykøbing Mors, Sandemoses hjemsted.  Arnakke får hyre på en skonnert til Newfoundland der han går i land.  På land havner Arnakke i diverse trøbbel med samfunnet og seg selv, blant annet på tettstedet Misery Harbour. Dette står på i seks år og Sandemose utgir i 1933 en fortsettelse i En flyktning krysser sitt spor.
På 90-tallet forberedte Sigve Endresen og Kenny Sanders et film-manuskript basert på Espen Haavardsholms bok Mannen fra Jante. Denne filmen om Arnakke ble til Nils Gaups film Misery Harbour i 1999.


== Referanser ==