jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nordvision

Nordvision (NV) er et fast TV-samarbeid mellom de nordiske allmennkringkasterne norske NRK, danske DR, svenske SVT, islandske RÚV og finske Yle. I tillegg har Nordvision fire assosierte medlemmer: Utbildningsradion (UR) og Sveriges Radio, Kringvarp Føroya (KVF) fra Færøyene og Kalaallit Nunaata Radioa (KNR) fra Grønland. Hovedkvarteret til Nordvision er DR Byen i København.
Nordvisions medlemmer arbeider for å styrke allmennkringkasting i Norden gjennom samproduksjon, programutveksling og kunnskapsdeling. Årlig genererer samarbeidet over 4500 programmer.


== Historie ==
Samarbeidet ble startet i januar 1958, og i august 1959 besluttet NRK, DR, SVT og Yle å etablere en permanent arbeidsgruppe som skulle lede et konkret TV-samarbeid mellom de fire kringkasterne.Nordvision ble offisielt åpnet 1. oktober 1959 med en direktesendt samsending fra Stockholm, København og Oslo. Norge, som fremdeles kun hadde prøvesendinger, ble koblet på Nordvision- og Eurovision-nettet samme dag. Finland hadde fremdeles ikke kommet med på Nordvision-nettet høsten 1959, og det finske bidraget til åpningsshowet var derfor forhåndsinnspilt og ble sendt fra Stockholm. Finland ble koblet på Nordvision-nettet i 1960.Det første ordinære NV-møtet ble holdt i København 14. november samme år. I februar 1970 besluttet NV-møtet å gå over til to møter per år.


== Medlemmer ==


=== Faste medlemmer ===
Nordvision har fem faste medlemskringkastere:


=== Assosierte medlemmer ===
Nordvision har fire assosierte medlemskringkastere:


== NV-ordførere ==
Våren 1970 etablerte radiosjefene en ordning med fast NV-ordfører, for perioder på tre år.


== NV-sekretariat ==
Fra 1. januar 1971 fikk Nordvision en ordning med fast sekretariat (NVS). Sekretariatet holder til i DR Byen i København.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nordvision – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Historikk, ordførere og sekretariat
SBC

SBC kan referere til Ingeniør M.O. Schøyens Bilcentraler
Det amerikanske selskapet SBC Communications Inc.
Fylkesvei 4022

Fylkesvei 4022 går mellom Rydlende og Sveinall i Lindesnes.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 305 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 LindesnesEldalsveien 

Øygardsveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4022
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 4030

Fylkesvei 4030 går mellom Storhommen og Kyrkjebygda i Åseral.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 351 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 ÅseralHeddersvegen 

Bortelidvegen 

Logndalsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4030
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Hamsunsenteret

Hamsunsenteret er et nasjonalt senter og museum viet til forfatteren Knut Hamsun, hans liv og forfatterskap. Det ligger på Presteid i Hamarøy, og stod ferdig 4. august 2009 i forbindelse med 150-årsjubileet for Hamsuns fødsel. Senterets utstilling åpnet for publikum i juni 2010.
Hovedbygningen har form som et 26 meter høyt tårn med seks etasjer i åpent romforløp og er tegnet av den amerikanske arkitekten Steven Holl. Under arbeidet med Hamsunsenteret var Steven Holl inspirert både av Hamarøy-naturen, norsk byggetradisjon, og Hamsuns litteratur – ikke minst 1890-årsverkene Sult (1890) og Mysterier (1892). Holl omtaler Hamsunsenteret som «en konkretisering av en Hamsun-skikkelse i arkitektonisk forstand», og fortsetter: «Konseptet for senteret er realisert gjennom det hele: 'Bygningen som en kropp – en slagmark for usynlige krefter'.»Steven Holl ble kontaktet om et senter for Knut Hamsun allerede i 1994. Han reiste til Hamarøy og tegnet raskt en akvarellskisse som er nokså lik slik bygget ser ut i dag. Prosjektet var meget kontroversielt; Morgenbladet omtalte på et tidspunkt Hamsunsenteret som «Norges mest omdiskuterte ikke-eksisterende bygg». Opprinnelig var Hamsunsenteret tenkt oppført ved Knut Hamsuns barndomshjem i Hamsund, men fylkestinget besluttet i 1997 å flytte prosjektet 5 km mot øst, til Presteid, der Knut tilbragte flere år av barndommen hos sin onkel.
Da senteret sto ferdig i 2009, hadde det kostet 142 millioner kroner, en budsjettoverskridelse på 22 millioner.Hamsunsenterets arkitektur er og har vært gjenstand for heftig debatt, og senteret har vunnet flere nasjonale og internasjonale arkitekturpriser, blant annet Progressive Architecture Award. I 2011 ble senteret tildelt Statens byggeskikkpris, i 2012 Houens fonds diplom.
Utstillingen i Hamsunsenteret er bygget opp tematisk og tar for seg emner som Hamsuns barndom på Hamarøy, Hamsuns støtte til Tyskland under andre verdenskrig, og tidlige modernistiske impulser i Hamsuns forfatterskap.Hamsunsenteret er en del av Nordlandsmuseet. Direktør for Hamsunsenteret er Solveig Hirsch.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
360 grader på Hamsunsenteret
Steven Holl Architects
Hamarøy kommune
Fylkesvei 4032

Fylkesvei 4032 går mellom Ljosland og Kyrkjebygda i Åseral.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 352 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 ÅseralHola på Kleiva 

Nye Gruvevegen 

Ljoslandsvegen 

Gardsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4032
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Kolkos

Kolkos, kolkhos eller  kolkhoz (norsk transkripsjon  av russisk колхо́з, forkortelse for коллективное хозяйство, kollektivnoje khosjajstvo) var kollektivbruk i det tidligere Sovjetunionen ,  en form for storskala landbruksdrift organisert som et samvirke som forvaltet det sosialistiske, kollektive medlemskapet.
Ordet kolkhoz er en sammentrekning av коллекти́вное хозя́йство som betyr 'kollektivhushold' og oversettes gjerne som 'kollektivbruk'. Det er en driftsform for jordbruk der et antall bønder har bruksrett til jorda og dyrker den i fellesskap. Dette var en av organisasjonsformene for landbruksproduksjonen i Sovjetunionen og i flere østeuropeiske land. Formelt var kollektivbruket en frivillig sammenslutning av bønder i en landsby eller en gruppe landsbyer, et kooperativ. Medlemmene i en kolkos kaltes kolkosnik (колхозник, hunnkjønnsform колхозница).


== Historie ==
De første kolkhozene ble etablert på frivillig basis etter den russiske revolusjonen i 1917. Parallelt med bolsjevikenes revolusjon i byene skjedde det en storstilt ekspropriasjon av jord på landsbygda. I 1928 var det 25 millioner gårdsbruk i Sovjetunionen, men kun 1 % var frivillig kollektivisert.  I november 1929 presset Stalin gjennom, som offisiell politikk, full kollektivisering i hele unionen, og erkærte kort tid etter at kulakkene skulle utryddes som klasse. Dette ble startskuddet for fullskala tvangskollektivisering av alle enkeltbønder i tråd med Josef Stalins femårsplan. Professor Stephen Kotkin mener hovedmotivet bak var rent ideologisk. Stalin var for eksempel fullt klar over at den amerikanske modellen ville gi det man ønsket - effektiv storskaladrift. Men man bygger ikke sosialismen kun i byene og lar store deler av landsbygda være privateid.I 1936 var kollektiviseringen av landbruket i hovedsak gjennomført. Den sikret den sovjetrussiske regjeringa politisk og økonomisk kontroll over landsbygda, sikret forsyninga av mat og frigjorde arbeidskraft til industri og anlegg. Medlemmene i en kolkhoz var formelt sett innehavere av produksjonsmidlene, som de eide sammen. Jorda tilhørte derimot staten, som hadde stor innflytelse på kolkhozene gjennom kommunistpartiets rett til å utnevne ledere for samvirkene. Kolkhozene ble pålagt produksjonsmål og måtte levere varene til priser som var fastsatt av staten.
I 1991 var det ca. 29 000 kollektivbruk i Sovjetunionen. De nye republikkene som oppstod etter at Sovjetunionen ble oppløst dette året, har i ulik grad satt i verk privatisering av jorda. Kollektivbruk finnes ellers i Israel (kibbutz), Kina og i enkelte land i den tredje verden.Tilsvarende den kollektive landbruksdriften i kolkhozene fantes den statlige, i Sovjetunionen kalt sovkhoz (sovkos). Kolkhozene dreiv litt over halvparten av jorda i Sovjetunionen.
Jordbrukskollektiv finnes ellers i Israel (kibbutz), Kina og i enkelte land i den tredje verden.


== Se også ==
Kollektivbruk
Sovkhoz


== Referanser ==
 
 


== Eksterne lenker ==
(en) Kolkhoz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 4236

Fylkesvei 4236 går mellom Nygård og Høllen i Kristiansand. Veien er 1,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 165 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Kristiansand


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4236
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 3960

Fylkesvei 3960 går mellom Tofteland bru og Stausland i Kristiansand.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 167 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Kristiansand


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3960
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 3954

Fylkesvei 3954 går mellom Søvik og Nodenes i Kristiansand kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 170 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 KristiansandNodenesveien 

Endepunkt Nodenes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3954
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
LE (postområde)

LE er et postområde i og rundt Leicester i England. Det dekker blant annet Coalville, Hinckley, Leicester, Loughborough, Lutterworth, Market Harborough, Oakham, Melton Mowbray og Wigston. 


== Postdistrikter ==
Tabellen viser postdistriktene med de viktigste byer og landsbyer.
Poritiinae

Poritiinae er en delgruppe av glansvingene.  
Poritiinae er dagaktive, fargerike sommerfugler. De aller fleste artene er tropiske. Ingen finnes i Norge.


== Systematisk inndeling ==

I nyere systematikk (2007) er glansvingene inndelt i fire delgrupper, eller underfamilier, hvor Poritiinae er en av delgruppene. Men en endelig avklaring av den systematiske inndelingen er uklar, derfor kan endringer skje. 

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
Poritiinae
delgruppe Poritiini – Sørøst-Asia, ca. 60 arter
slekt Cyaniriodes de Nicéville, 1890
slekt Poriskina Druce, 1895
slekt Poritia Moore, 1866
slekt Simiskina Distant, 1886
slekt Deramas Distant, 1886
delgruppe Liptenini – Afrika, ca. 650 arter
slekt Alaena Boisduval, 1847
slekt Ptelina Clench, 1965
slekt Telipna Aurivillius, 1895
slekt Liptenara Bethune-Baker, 1915
slekt Pentila Westwood, 1851
slekt Ornipholidotos Bethune-Baker, 1914
slekt Torbenia Libert, 2000
slekt Durbania Trimen, 1862
slekt Durbaniella van Son, 1959
slekt Durbaniopsis van Son, 1959
slekt Cooksonia Druce, 1905
slekt Mimacraea Butler, 1872
slekt Mimeresia Stempffer, 1961
slekt Pseuderesia Butler, 1874
slekt Teriomima Kirby, 1887
slekt Euthecta Bennett, 1954
slekt Baliochila Stempffer & Bennett, 1953
slekt Cnodontes Stempffer & Bennett, 1953
slekt Congdonia Henning & Henning, 2004
slekt Eresinopsides Strand, 1911
slekt Eresina Aurivillius, 1898
slekt Toxochitona Stempffer, 1956
slekt Argyrocheila Staudinger, 1892
slekt Citrinophila Kirby, 1887
slekt Liptena Westwood, 1851
slekt Obania Collins & Larsen, 1998
slekt Kakumia Collins & Larsen, 1998
slekt Falcuna Stempffer & Bennett, 1963
slekt Tetrarhanis Karsch, 1893
slekt Larinopoda Butler, 1871
slekt Micropentila Aurivillius, 1895
slekt Epitola Westwood, 1851
slekt Cerautola Libert, 1999
slekt Geritola Libert, 1999
slekt Stempfferia Jackson, 1962
slekt Cephetola Libert, 1999
slekt Deloneura Trimen, 1868
slekt Batelusia Druce, 1910
slekt Tumerepedes Bethune-Baker, 1913
slekt Pseudoneaveia Stempffer, 1964
slekt Neaveia Druce, 1910
slekt Epitolina Aurivillius, 1895
slekt Hypophytala Clench, 1965
slekt Phytala Westwood, [1851]
slekt Neoepitola Jackson, 1964
slekt Aethiopana Bethune-Baker, 1915
slekt Hewitsonia Kirby, 1871
slekt Powellana Bethune-Baker, 1908
slekt Iridana Aurivillius, 1921
slekt Teratoneura Dudgeon, 1909


== Kilder ==
Brower, Andrew V. Z. 2007. Poritiinae Doherty 1886. Version 19 May 2007 (temporary). in The Tree of Life Web Project, http://tolweb.org
Poritiinae – http://www.nic.funet.fi/


== Eksterne lenker ==
(en) Poritiinae hos NCBI 
(en) Kategori:Poritiinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Poritiinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norges sommerfugler – Glansvinger
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om  norske sommerfugler.
Miletinae

Miletinae er en delgruppe av glansvingene. Et særtrekk hos denne gruppen sommerfugler er at de i larvestadiet, er rovdyr. Ingen artene lever av planteføde som larver, men av andre mindre dyr, som bladlus eller andre plantesugere. Enkelte spiser sekreter (honningdugg) utskilt fra bladlusene. 
Miletinae er dagaktive, fargerike sommerfugler. De aller fleste artene er tropiske. Ingen finnes i Norge.


== Systematisk inndeling ==

I nyere systematikk (2007) er glansvingene inndelt i fire delgrupper, eller underfamilier, hvor Miletinae er en av delgruppene.  Men en endelig avklaring av den systematiske inndelingen er uklar, derfor kan endringer skje. 
Tidligere hadde denne delgruppen navnet Liphyrinae, som nå er et synonym og har gått ut i nyere systematikk. 

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
Miletinae [Liphyrinae]
delgruppe / stamme Liphyrini – 20 arter
slekt Euliphyra Holland, 1890
slekt Aslauga Kirby, 1890
slekt Liphyra Westwood, (1864)
Liphyra brassolis – den største arten av glansvingene.
delgruppe / stamme Miletini  – vel 150 arter, Afrika og Sørøst-Asia, én art i Nord-Amerika
slekt Megalopalpus Röber, 1886
slekt Miletus Hübner, [1819]
slekt Allotinus C. & R. Felder, 1865
slekt Logania Distant, 1884
slekt Lontalius Eliot
slekt Spalgis Moore, 1879
Feniseca tarquinius (Fabricius, 1793) – østlige USA
slekt Lachnocnema Trimen, 1887
slekt Thestor Hübner, 1819
delgruppe / stamme Tarakini – bare tre arter i én slekt:
slekt Taraka Doherty, 1889


== Kilder ==
Brower, Andrew V. Z. 2007. Miletinae Reuter 1896. Version 18 June 2007 (under construction).  in The Tree of Life Web Project, http://tolweb.org
www.funet.fi – Miletinae


== Eksterne lenker ==
(en) Miletinae hos ITIS 
(en) Miletinae hos NCBI 
(en) Kategori:Miletinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Miletinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norges sommerfugler – Glansvinger
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om  norske sommerfugler.
Fylkesvei 4070

Fylkesvei 4070 går mellom Lonestrand og Åvik i Lindesnes.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 423 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 LindesnesÅviksveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4070
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Lipteninae

Lipteninae er en delgruppe av glansvingene. 
Lipteninae er dagaktive, fargerike sommerfugler. De aller fleste artene er tropiske. Ingen finnes i Norge.


== Systematisk inndeling ==
I nyere systematikk (2007) er glansvingene inndelt i fire delgrupper, eller underfamilier. Delgruppen Lipteninae har gått ut og artene i gruppen er splittet eller inngår i de andre delgruppene, men en endelig avklaring av den systematiske inndelingen er uklar, derfor kan endringer skje. 

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
Lipteninae


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
www.nhm.org Lipteninae – artsliste
Norges sommerfugler – Glansvinger
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om  norske sommerfugler.
Fasil Ghebbi

Fasil Ghebbi er et murinnhegnet/befestet palassområde i byen Gonder i Etiopia. Stedet var de etiopiske keisernes hjem på 1600- og 1700-tallet, etter at keiser Fasilides I gjorde Gondar til hovedstad i 1632. Palassets unikt originale arkitektur er preget av påvirkning fra islamsk arkitektur og hinduistisk kultur, og senere impulser fra europeisk barokk, bragt til stedet av jesuittmisjonærer.


== Eksterne lenker ==
(en) Fasil Ghebbi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
ethiopiatravel.com Arkivert 25. juni 2012 hos Wayback Machine.
Liphyrini

Liphyrini er en delgruppe av glansvingene. Liphyrini er dagaktive, gjerne brunligesommerfugler som lever i tropene.


== Utseende ==
Små til ganske store (vingespenn 25-80 millimeter), som oftest mer eller mindre brunlige dagsommerfugler. Noen arter har et matt, metallisk skinn på oversiden. Gruppen omfatter de største av alle glansvinger (Lycaenidae) i slekten Liphyra.


== Levevis ==
Disse artene lever i skog. De skiller seg fra de aller fleste andre sommerfugler ved at larvene er rovdyr. Slekten Aslauga lever av nymfer av ulike nebbmunner, mens slekten Liphyra spiser egg og larver av maur. I alle fall noen av artene har reduserte munndeler som voksne og tar ikke næring til seg, men lever på energilagre fra larvetiden.


== Utbredelse ==
Slektene Aslauga og Euliphyra lever i tropisk Afrika, mens Liphyra er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==
I nyere systematikk (2007) er glansvingene inndelt i fire delgrupper, eller underfamilier. Delgruppen Liphyrinae har gått ut  og artene i gruppen inngår i stammen Liphyrini, i delgruppen Miletinae. Men en endelig avklaring av den systematiske inndelingen er uklar, derfor kan endringer skje. 

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
underfamilie Miletinae [Liphyrinae]
stamme Liphyrini
slekt Euliphyra Holland, 1890 – tre arter, Afrika
slekt Aslauga Kirby, 1890 – 28 arter, Afrika
slekt Liphyra Westwood, (1864) – tre arter, Sørøst-Asia
Liphyra brassolis – den største arten av glansvingene.


== Kilder ==
www.funet.fi – Miletinae


== Eksterne lenker ==
(en) Liphyrini hos NCBI 
Liphyrini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norges sommerfugler – Glansvinger
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Parathyreoideahormon

Parathyreoideahormon (PTH), også kjent som parathormon, produseres av biskjoldbruskkjertelen. De fleste mennesker har 4 av disse kjertlene, som ligger på halsen, inne i hvert sitt hjørne av skjoldbruskkjertelen. PTH øker kalsiumnivået i blodet. Sammen med kalsitonin og vitamin D regulerer PTH kalsiumnivået i blodet med effekt både i tarmslimhinnen, i nyrene og i cellene i benvevet.


== Referanser ==
Simo Valakari

Simo Johannes Valakari (født 28. april 1973) er en finsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.Han har spilt for to finske, en skotsk, en engelsk og en amerikansk klubb.
Valakari har spilt 32 landskamper for Finland.


== Trenerkarriere ==
Valakari ble ansatt som manager for Åbo IFK i januar 2010 og la samtidig opp som spiller. Etter sesongen, returnerte han til barndomsklubben Käpylän Pallo som juniortrenet.I 2012 ble han hovedtrener for den finske nivå 2-klubben SJK. Han rykket opp med laget til Veikkausliiga i 2013 og vant seriegull i 2015. Laget vant også den Finske ligacupen i 2014.
11. juli 2017 ble han hovedtrener for Tromsø. Han ble oppsagt fra jobben i Tromsø i april 2020. Han ble ansatt som trener i finske Kuopion Palloseura i november 2020.


== Referanser ==


== Kilder ==
Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY (side 190).  Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4
Rollin, Glenda & Rollin, Jack: SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2004-05 (side 471).  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1311-9


== Eksterne lenker ==
(en) Simo Valakari – FIFA 
(en) Simo Valakari – Major League Soccer 
(en) Simo Valakari – Transfermarkt 
(en) Simo Valakari – Transfermarkt (manager) 
(en) Simo Valakari – national-football-teams.com 
(en) Simo Valakari – WorldFootball.net 
(en) Simo Valakari – Soccerbase.com 
(en) Simo Valakari – Soccerway 
(en) Simo Valakari – EU-Football.info 
(en) Simo Valakari – FBref 
(en) Major League Soccer sin spillerprofil
VeraVera

VeraVera er et norsk studiobasert underholdningsprogram med Vera Kvaal og Vera Micaelsen som gikk på NRK1 i 1997. Ved siden av gjester og artister som opptrådte i programmet, hadde det et fast innslag kalt "Vera i dag" som var en oppsummering av ukas viktigste verdensbegivenheter. Programmet hadde en lett tone og ble presentert som en blanding av folkeopplysning og underholdning. Programmet gikk på fredagskvelder.
Premieren ble sett av 525 000, men til tross for det ble ikke serien noen seersuksess. Seernes frafall ble forholdsvis stort utover høsten og var nede i 399 000 på det laveste. Kritikerne mente programmet ble for smalt og for urbant.


== Referanser ==
Piazza Armerina

Piazza Armerina er en by i Enna frie kommunale konsortium  på Sicilia. Den har ca. 21 000 innbyggere. 
I nærheten av byen ligger den kjente severdigheten Villa del Casale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Piazza Armerina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Piazza Armerina – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
John Logan Campbell

John Logan Campbell (født 3. november 1817, død 22. juni 1912) var en fremtredende offentlig person i New Zealand. Han ble beskrevet av sine samtidige som «Aucklands far».


== Oppvekst ==
Campbell ble født i Edinburgh i Skottland. Han tok graden dr. med. ved University of Edinburgh i 1839, og seilte til Australia samme året. 


== Tiden i New Zealand ==
I 1840 kom han til New Zealand, hvor han først ankom byen Coromandel, og deretter Auckland, som på den tiden var gjort til hovedstad i New Zealand av generalguvernør William Hobson. Campbell og William Brown, som ankom på samme tidspunkt, var de første europeerne som bosatte seg i området.Campbell og Brown bygget det første huset i Auckland (Acacia Cottage, som fortsatt er bevart), og åpnet den første butikken. Han ble raskt velkjent i Auckland, både i forretningsmiljøene og i blant folk flest. Han var direktør i blant annet Bank of New Zealand.


== Tilsynshavende for Auckland-provinsen ==
Campbell begynte en karrière innen politikken i november 1855, hvor han tjenestegjorde som tilsynshavende for Auckland-provinsen frem til september 1856.


== Parlamentsmedlem ==
Campbell kom med i det 2. parlamentet i New Zealand. Han var en minister uten portefølje i regjeringen til Edward Stafford fra juni til november 1856.
Senere ble Campbell valgt til borgermester av Auckland. Han ble slått til ridder i 1902.


== Cornwall Park ==
I 1901, under besøket fra hertugen og hertuginnen av Cornwall og York, donerte Campbell området Cornwall Park til folket i New Zealand, og gav den sitt navn etter hertugen og hertuginnen.
Campbell døde den 22. juni 1912. Han er gravlagt på toppen av Aucklands kjente høyde, One Tree Hill i midten av Cornwall Park, som han selv hadde navngitt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cornwall Park Trust Boards biografi om Logan Campbell
Biografi fra 1966-utgaven av Encyclopaedia of New Zealand