jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Meng Haoran

Meng Haoran (kinesisk: 孟浩然; pinyin: Mèng Hàorán, Wade-Giles: Meng Hao-jan, japansk: Mōkōnen, født 689 eller 691 i Xiangyang i provinsen Hubei i Kina; død 740) var en kinesisk dikter under Tang-dynastiet, kjent for sine shi-dikt (jintishi).  Han nevnes ofte sammen med sin venn dikteren Wang Wei.
Han tilbragte storparten av livet på familiens gods. Mange av hans dikt handler om dette områdets landskap, legener og historie.
Meng regnes som den første fullverdige representant for den stil som preget Tang-epokens blomstringstid.Han skrev både i den gamle dikteriske stil (Gushi) og i den nye, (Jintishi). Meng Haorans diktning var svært godt likt blant hovedstadens mandariner, og 15 av hans i alt 218 intakte dikt ble opptatt blant de tre hundre tang-dikt. Utover de 218 diktene er det kjent en del strofer av andre.
Ett av hans mest kjente dikt er den femstavelses firelinjeren Chun Xiao 春曉.
Mengs politiske løpebane var uten fremgang. Han bestod den kinesiske embedsmannseksamen først da han var 39 år, og fikk sitt første embede tre år før sin død. Han trakk seg imidlertid fra embede allerede etter det første året.


== Verkutgave ==
The Mountain Poems of Meng Hao-jan, oversatt av David Hinton. New York: Archipelagos Books, 2004. ISBN 0-9728692-3-9


== Referanser ==


== Litteratur ==
Paul W. Kroll: Meng Hao-jan. Boston: Twayne, 1981. ISBN 0-8057-6470-4


== Eksterne lenker ==
15 dikt av Meng Haoran kinesisk-engelsk
Tre dikt av Meng Haoran kinesk-engelsk, med pinyin-translitterasjon (med tonetegn) og interlinearoversettelse
Jonathan Unger

Jonathan Unger (født 1946) er en australsk journalist og kinaekspert. Han var redaktør og medredaktør av The China Journal fra juli 1987 til juli 2005. 
Hans forskningsinteresser er sosial lagdeling i Kina. sosiale og økonomiske endringer på den kinersiske landsbygden, arbeidere og fabrikkliv, og kinesisk nasjonalisme. 


== Verker i utvalg ==
Education Under Mao: Class and Competition in Canton Schools, University of Columbia Press, 1982.
(red.) The Pro-Democracy Protests in China: Reports from the Provinces, Armonk, NY: M.E. Sharpe, Inc., 1991
(medredaktør) Chen Village Under Mao and Deng, University of California Press, 1992.
(red.) Chinese Nationalism. Armonk, M.E. Sharpe, 1996.
(red.) The Nature of Chinese Politics from Mao to Jiang
The Transformation of Rural China. Armonk, M.E. Sharpe, 2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Research School of Pacific and Asian Studies, Australian National University
The New York Review of Books
Juniperus foetidissima

Juniperus foetidissima eller «Stinking Juniper» (latin: Juniperus foetidissima) er en art av bartrær som tilhører einerslekten Juniperus i sypressfamilien. Den vokser i fjellstrøk i sørvestre Asia og sørøstre Europa, nærmere bestemt i Albania, Makedonia, Hellas, Bulgaria, Krim, tyrkia, Libanon, nordlige Syria, Alborz-fjellet i Iran, i Kaukasus og i det sørvestre Turkmenistan.
Det opptrer ofte sammen med gresk einer (Juniperus excelsa), men denne har mer grågrønne nåler og tynnere skudd, gjerne 1,3 mm tykke, mot 2,2 mm for Juniperus foetidissima.
Treet er kraftig, tettvokst, blir 6–25 meter høyt, og kan ha en diameter på 2,5 meter. kronen er rund eller irregulær formet. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 10 mm lange, voksne nåler er grønne, skjellaktig tette og inntil 3 mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.
Frøkonglene modner til blå-svarte med et hvitaktig vokslag, inntil 7–13 mm store, runde eller ovale. Hannkonglene inntil 3,5 mm store.


== Eksterne lenker ==
(en) Juniperus foetidissima i Encyclopedia of Life 
(en) Juniperus foetidissima i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Juniperus foetidissima hos ITIS 
(en) Juniperus foetidissima hos NCBI 
(en) Juniperus foetidissima hos The International Plant Names Index 
(en) Juniperus foetidissima hos Tropicos 
(en) Kategori:Juniperus foetidissima – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Juniperus foetidissima – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Juniperus foetidissima – detaljert informasjon på Wikispecies 
Conifer Specialist Group – «Juniperus foetidissima» fra IUCN Red List.
Conifers.org – «Juniperus foetidissima» beskrivelse.
Erling von Mende

Erling von Mende (født 10. oktober 1940 i Berlin i Tyskland) er en tysk sinolog, sønn av Gerhard von Mende og hans kone Karo (Alma Karoline) Espeseth, født i Haugesund. Han har undervist ved FU Berlin siden 1983. Hans spesialfelt er den sosiale og økonomiske historie fra det tidlige Song-dynasti til slutten av Qing-dynastiet.
Von Mende tok i 1969 doktorgrad i sinologi, økonomisk historie og  mandsjukunnskap i  Köln. Hans dissertasjon i 1971 het Die wirtschaftlichen und konsulären Beziehungen Norwegens zu China von der Mitte des 19. Jhs. bis zum 1. Weltkrieg («De økonomiske og konsulære relasjoner mellom Norge og Kina fra midten av det 19. århundre til første verdenskrig»}).
Von Mende kvalifiserte seg til universitetslærer i 1979 i Köln, med spesialisering innen sinologi og mandsjustudier. I 1982 utgav han China und die Staaten auf der koreanischen Halbinsel bis zum 12. Jh.: Eine Untersuchung zur Entwicklung der Formen zwischenstaatlicher Beziehungen in Ostasien. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Publications (FU Berlin)
Osirini

Osirini er en gruppe av vepser som hører til familien Apidae. Alle artene bortsett fra to lever i Sør-Amerika. De er gjøkbier, som legger eggene sine i andre biers reir.


== Utseende ==
Disse biene er relativt hårløse, ofte blekt gulaktige, glatte og skinnende. Hos hunnene er den siste bukplaten (sternitten) på bakkroppen forlenget til en lang slire rundt giftbrodden.
Osirini har en spesiell, liten plate i nakken, denne beskytter dem muligens fra stikk fra deres vertsarter.


== Levevis ==
Disse biene er gjøkbier, som legger eggene sine i andre biers reir, larvene lever så på forsyningene som vertsbien hadde samlet til sine egne larver, kanskje også på selve vertslarvene. De søramerikanske artene snylter på bier i gruppen Tapinolaspidini, mens de to artene i slekten Epeoloides snylter på bier i slekten Macropis (Melittinae).


== Utbredelse ==
Alle slektene bortsett fra Epeoloides lever i Sør-Amerika, men denne slekten har to arter, én i Nord-Amerika og én i Europa. Denne er utbredt nord til Finland, men er ikke funnet i Norge. 


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen broddvepser, Aculeata
overfamilien Apoidea
familien Apidae
gruppen Apinae
gruppen Osirini Handlirsch, 1925
slekten Epeoloides Giraud, 1863 – 2 arter, èn i Europa
Epeoloides coecutiens (Fabricius, 1775) – Europa
Epeoloides pilosula (Cresson, 1878) – Nord-Amerika, meget sjelden
slekten Osirinus Roig-Alsina, 1989 – 7 arter
slekten Osiris Smith, 1854 – ca. 20 arter
slekten Parepeolus Ducke, 1912
slekten Protosiris Roig-Alsina, 1989


== Eksterne lenker ==
(en) Osirini hos ITIS 
(en) Osirini hos NCBI 
(en) Kategori:Osirini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Osirini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som er interessert i insekter.
Fønikiaeiner

Fønikiaeiner (arabisk «arâr») (Juniperus phoenicea) er en art av bartrær som tilhører einerslekten Juniperus i sypressfamilien. Den vokser ved Middelhavet, nærmere bestemt i Marokko, Portugal, Spania, Italia, Balkan, Hellas, Tyrkia, nordlige Syria, Libanon, Algerie, i Tunisia og Egypt. Videre vokser den på Madeira og Kanariøyene, samt lengre øst i det vestre fjellområdet i Saudi-Arabia, langs Rødehavet. Den når opp til 2 400 moh. i Atlasfjellene i Marokko.

Treet er lavt, tidvis en busk, blir 2–12 meter høyt, og kan ha en diameter på 1 meter. kronen er rund eller irregulær formet. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 10 mm lange, voksne nåler er grønne, skjellaktig tette og inntil 2 mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.
Frøkonglene modner til brun-oransje bær med et tidvis hvit-rosa vokslag, 6–14 mm store, runde eller ovale. Hannkonglene inntil 2–4 mm store.


== Eksterne lenker ==
(en) Fønikisk einer i Encyclopedia of Life 
(en) Fønikisk einer i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fønikisk einer hos ITIS 
(en) Fønikisk einer hos NCBI 
(en) Fønikisk einer hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Juniperus phoenicea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Juniperus phoenicea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Juniperus phoenicea – detaljert informasjon på Wikispecies 
Conifer Specialist Group – «Juniperus phoenicea» fra IUCN Red List.
Conifers.org – «Juniperus phoenicea» beskrivelse.
Gerd Kaminski

Gerd Kaminski (født 14. desember 1942 i Wien i Østerrike) er en østerriksk rettsvitenskapsekspert og sinolog.
Kaminski studerte rettsvitenskap og kinesisk ved Universität Wien. I 1971 ble han leder for Det østerriksk-kinesiske salskap. Etter sin doktorshabilitasjon i 1978 ble han lederfor Ludwig Boltzmann-Institut für China- und Südostasienforschung i Wien. Et av hans forskningstyngdepunkter er den kinesiske folkeretts konsepsjon. 


== Publikasjoner ==
Bewaffnete Neutralität. Basteiverlag, Wien 1971.
Die Haltung der Volksrepublik China zum völkerrechtlichen Gebietserwerb demonstriert an den Fällen der Insel Zhenbao (Damanski) und der Diaoyu-Inseln (Senkaku-Inseln), Wien 1975.
Gerd Kaminski (utg.): Neutralität in Europa und Südostasien. Bonn, 1979.
Gerd Kaminski, Else Unterrieder: Von Österreichern und Chinesen. Wien 1980.
Pandabären statt Parolen. Chinesische Zeitgeschichte in Zeugnissen chinesischer Kindermalerei. Europa Verlag, Wien 1986.
Gerd Kaminski, Else Unterrieder: Der Zauber des bunten Schattens. Chinesisches Schattenspiel einst und jetzt. Carinthia, Klagenfurt 1988
Gerd Kaminski, Barbara Kreissl: Aodili – Österreich-China, Geschichte einer 300-jährigen Beziehung. Katalog zur Ausstellung in Krems, ÖCGF, Wien 1996.
Verheiratet mit China. Die unglaubliche Geschichte einer Österreicherin in China. Löcker Verlag, Wien 1997.
Der Boxeraufstand – entlarvter Mythos. Löcker Verlag, Wien 2000
Ich kannte sie alle, Das Tagebuch des chinesischen Generals Jakob Rosenfeld Löcker Verlag, Wien 2002, ISBN 3-85409-363-2
Gerd Kaminski, Franz Grieshofer: Hilf Himmel. Wien 2002.


== Referanser ==
Gresk einer

Gresk einer eller «Arâr» (latin: Juniperus excelsa) er en art av bartrær som tilhører einerslekten Juniperus i sypressfamilien. Den vokser ved det østlige Middelhavet, nærmere bestemt i Marokko, Portugal, Spania, Italia, Bulgaria, Hellas, Tyrkia, nordlige Syria, Libanon og i  Kaukasus. Ofte utgjør den tregrensen, med vekst i høyder fra 100 moh. (Krim) til 2 300 moh. (Tyrkia, Kaukasus).

Videre vokser en underart, persisk einer (Juniperus excelsa ssp. polycarpos)  i Alborz-fjellene i Iran, i det nordvestre Pakistan, og isolert i fjellområdet Jebel Akhdar i Oman. Den tåler kulde og tørke, men ikke så godt som underarten persisk einer.
Det opptrer ofte sammen med Juniperus foetidissima, men denne har mer rent grønne nåler og tykkere skudd, med tykkelse 1,3 mm for gresk einer, mot 2,2 mm for Juniperus foetidissima.
Treet blir 6–20 meter høyt, sjeldent inntil 25 meter, og kan ha en diameter på 2 meter. kronen er rund eller irregulær formet. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 8–10 mm lange, voksne nåler er grågrønne, skjellaktig tette og 1–3 mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.
Frøkonglene modner til blå-svarte bær med et tidvis hvitt vokslag, inntil 6–11 mm store, runde eller ovale, litt mindre enn hos Juniperus excelsa ssp. polycarpos. Hannkonglene inntil 3–4 mm store, de sprer pollenet tidlig om våren.


== Eksterne lenker ==
(en) Gresk einer i Encyclopedia of Life 
(en) Gresk einer i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gresk einer hos ITIS 
(en) Gresk einer hos NCBI 
(en) Gresk einer hos The International Plant Names Index 
(en) Gresk einer hos Tropicos 
(en) Kategori:Juniperus excelsa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Juniperus excelsa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Juniperus excelsa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Conifer Specialist Group – «Juniperus excelsa» fra IUCN Red List.
Conifers.org – «Juniperus excelsa» beskrivelse.
Brian Aldiss

Brian Wilson Aldiss (født 18. august 1925 i East Dereham i Norfolk i England, død 19. august 2017 i Oxford) var en britisk forfatter som skrev science fiction og annen litteratur. Han er vekselvis referert til som Brian W. Aldiss og Brian Aldiss, foruten en del andre pseudonymer på midten av 1960-tallet.
Han var i stor grad påvirket av den engelske sciencefictionpioneren H.G. Wells og var visepresident i det internasjonale H.G. Wells-samfunnet. Han var også sammen med Harry Harrison visepresident i Birminghams sciencefictiongruppe. Aldiss ble navngitt som en stormester av Science Fiction and Fantasy Writers of America i 2000 og ble innvalgt til science-fictions Hall of Fame i 2004. Han mottok to Hugo-priser, én Nebula-pris og John W. Campbell-minnepris. Blant hans utgivelser er kortfortellingen Super-Toys Last All Summer Long (1969), grunnlaget for den Stanley Kubrick-utviklede Steven Spielberg-filmen A.I.: kunstig intelligens (2001).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Brian Aldiss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brian Aldiss – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brian Aldiss på Internet Movie Database 
(en) Brian Aldiss hos The Movie Database 
(en) Brian Aldiss på Discogs 
(en) Brian Aldiss på Twitter 
(en) Brian W. Aldiss på Internet Speculative Fiction Database
(en) Brian Aldiss hos British Council: Literature
Persisk einer

Persisk einer er et bartre som tilhører einerslekten Juniperus i sypressfamilien. Den regnes enten som en egen art, Juniperus polycarpos, eller som en underart av gresk einer, Juniperus excelsa ssp. polycarpos.
Den vokser lenger øst enn gresk einer, med vestlig begrensning i det østre Tyrkia, Kaukasus, nordlige Iran, Usbekistan og det sentrale Afghanistan fra vest til øst. Persisk einer vokser inn i fjellrekken Tian Shan innover til Kirgisistan, og lenger sør går den fjellveien til Quetta i Pakistan og Himachal Pradesh i India. Den går ned til 500 moh. og opp til 3 800, men normalt finner vi den på 1 200–3 000 moh. Den tåler både tørke og kulde meget godt.
Hovedarten, Juniperus excelsa (gresk einer) vokser rundt den østre delen av Middelhavet og østover til sørbreddene av Det kaspiske hav.
Treet vokser sakte og blir 5–20 meter høyt, og kan ha en diameter på 2 meter. Kronen er rund eller irregulær. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 8–10 mm lange, voksne nåler er grågrønne, skjellaktig tette og 1–3 mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.
Frøkonglene modner til blå-svarte bær med et tidvis hvitt vokslag, inntil 6–14 mm store, runde eller ovale og har flere frø enn Juniperus excelsa. Hannkonglene er inntil 3–4 mm store, de sprer pollenet tidlig om våren.


== Eksterne lenker ==
(en) Persisk einer i Encyclopedia of Life 
(en) Persisk einer i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Persisk einer hos ITIS 
(en) Persisk einer hos NCBI 
(en) Persisk einer hos The International Plant Names Index 
(en) Persisk einer hos Tropicos 
(en) Kategori:Juniperus polycarpos – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Juniperus polycarpos – detaljert informasjon på Wikispecies 
Conifers.org – «Juniperus excelsa subsp. polycarpos» beskrivelse integrert i teksten om Juniperus excelsa.
Friedrich Hirth

Friedrich Hirth (født 16. april 1845 i Gräfentonna i Sachsen-Gotha i Tyskland, død 10. januar 1927 i München) var en tysk-amerikansk sinolog og historiker. Han studerte i Leipzig, Berlin og Greifswald (dissertasjon 1869). Fra 1870 til 1897 arbeidet han for Det kinesiske maritime tollvesen. I 1902 ble han kalt til den nyopprettede lærestol for kinesisk ved Columbia University i (New York City). 


== Verker ==
China and the Roman Orient: Researches into their Ancient and Medieval Relations as represented in old Chinese Records (1885)
Ancient Porcelain: A Study in Chinese Mediœval Industry and Trade (1888)
Text-Book of Documentary Chinese (2 Bände, 1885-88)
Chinesische Studien, volume i (1890)
Die Lander des Islam nach Chinesischen Quellen (1895)
Ueber fremde Einflüsse in der chinesischen Kunst (1896)
China im Zeichen des Fortschrittes (Særtrykk fra: Deutsche Monatsschrift für das gesamte Leben der Gegenwart, Jg. 1902, s. 511-535) (Berlin: Duncker 1902)
Chinesische Ansichten über Bronzetrommeln (MSOS I,7) (Leipzig: Harrassowitz 1904)
Scraps from a Collector's Note-book, Being Notes on Some Chinese Painters of the Present Dynasty, with Appendices on Some Old Masters and Art Historians (1905)
Syllabary of Chinese sounds (1907)
The Ancient History of China (1908)
Mr. Kingsmill and the Hiung-nu (Særtrykk fra JAOS 30,1 (1909) 32-45) (Leipzig: Harrassowitz 1910)
(med William Woodville Rockhill) Chau Ju-kua: His work on the Chinese and Arab trade in the 12th and 13th centuries, entitled Chu-fan-chi. (Erstveröffentlichung in St. Petersburg 1911; Reprint Ch'eng-wen Publishing Taipeh 1967; reprinted 1977)
The Story of Chang K'ien, China's Pioneer in Western Asia: Text and Translation of Chapter 123 of Ssi-Ma Ts'ien's Shi-Ki (1917)
Native Sources for the History of Chinese Pictorial Art (1917)
The Ancient History of China. To the End of the Chou Dynasty. (1923)
Über ein chinesisches Konversations-Lexikon (=Zs.f.Bücherfreunde.9)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eduard Erkes: «Friedrich Hirth», i: Artibus Asiae. Vol. 2, No. 3 (1927), 218-221
Festschrift für Friedrich Hirth zu seinem 75. Geburtstag 16. April 1920. Berlin 1920
Hirth Anniversary Volume. London: Probsthain, [1923] (Asia major: Introductory Volume)


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Friedrich Hirth i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Bibliografi
Hedvig Tamm

Hedvig Svedenborg (født Hedvig Tamm 20. april 1872 i Tvetaberg Stockholms län, død 28. oktober 1962) var en svensk journalist, forfatter og manusforfatter. Gift med Vilhelm Svedenborg i hans andre ekteskap.


== Filmmanus ==
Spöket på Junkershus
Löjtnant Galenpanna


== Bibliografi i utvalg ==
1913 – Emigranterna
1914 – Krigarliv
1915 – Kicken och ligan
1916 – Spionen från Boden
1916 – Ulvegården
1917 – Pärlbandet
1918 – Katarina II:s diadem
Holtet hageby

Holtet hageby er et boligstrøk i bydel Nordstrand i Oslo. Hagebyen grenser i nord og vest mot Ekebergskogen, i Øst mot Ekebergsletta, og avgrenses videre i sør av Sandstuveien. Hagebyen utgjøres av småhusbebyggelse i Einerveien, Ekebergveien, Erlandstuveien, Høgdefaret, Fredveien, Samvirkeveien, Smedstusvingen og Sandstuveien.
Området ble bygget etter modell av det engelske hageby-konseptet, og de første bygningene stod innflytningsklare i 1923.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Holtet hageby» på Lokalhistoriewiki.
Miguel de Benavides y Añoza

Miguel de Benavides y Añoza (født 1552 i Carrión de los Condes i Spania, død 26. juli 1605 i Manila) var en katolsk erkebiskop tilhørende dominikanerordenen, og protosinolog.


== Liv og virke ==


=== Dominikaner ===
Miguel de Benavides y Añoza kom fra en adelsfamilie i Carrión de los Condes nord i Spania. Han trådte inn i dominikanerordenen i San Pablo de la Moraleja i Valladolid, og virket så ved Colegio de San Gregorio.


=== Misjonær ===
Han var i 1586 med i den første gruppe av dominikanere som reiste til Manila, og fortsatte sammen med dem til Kina i 1590 der han håpet å bidra til den lokale kirkes vekst. Men han ble senere forvist fra Kina. 
Tilbake i Manila etablerte han et hospital for kinesere i byens kineserkvarter Binondo, og senere ble han leder for dominikanermisjonærene. Han ledsaget biskop Domingo de Salazar, Manilas første biskop, til Spania, for å forsvare filimminerne mot spansk undertrykkelse.


=== Biskop, erkebiskop ===
Han ble utnevnt til biskop av Nueva Segovia nord på Filippinene den 30. august 1596, og bispeviet i november to år etter, i klosteret San Agustín i Mexico.Den 7. oktober 1602 ble han erkebiskop av Manila, etter byens første biskop, hans medbror i dominikanerordenen, Domingo de Salazar, O.P., og Ignacio Santibáñez, O.F.M. Obs., som var den første erkebiskop. Hans innsettelse i embedet i Manila ble finansiert av kong Filip III av Spania selv, for Benavides var ekstremt fattig. Den 9. september 1603 gav han fransiskanerne i oppdrag å ta seg av de japanere som var på Filippinene. Samme året advarte han myndighetene om den gryende opprørsvilje i den kinesiske befolkning; han ble imidlertid selv kritisert for å nøre opp om den ved sine prekener.Han tok initiativet til grunnleggelsen av Universidad de Santo Tomás i Manila og forfattet en grammatikk for det kinesiske språk, en bok som var ment å støtte opp om forkynnelsen av kristendommen overfor de kinesere som bodde på Filippinene. 
Han døde i Manila 26. juli 1605. Hans bibliotek og personlige eiendom verdt ₱1.500 ble gitt til å etablere det som skulle bli Universidad de Santo Tomás.


== Verker ==
Relacion de Don Fray Miguel de Benavides, Obispo de la nueua Segouia en las Islas Philipinas, del estado de la fe de su Obispado, y de la marauillosa conuersion a la mesma fe, de aquellas Prouincias.
 Hans kinesiskspråklige 'Doctrina Christiana' var en av de første bøker som ble trykket på de filippinske øyer.


== Referanser ==
Politikkåret 1957

Politikkåret 1957 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1957.


== Hendelser ==


=== Afrika ===

6. mars – De britiske koloniene Gullkysten og Britisk Togoland ble til den selvstendige republikken Ghana.
8. mars –
Egypt gjenåpner Suezkanalen.
Ghana blir medlem av FN.
10. april – Suezkanalen blir åpnet for trafikk igjen etter å ha vært stengt i tre måneder.


=== Asia ===
22. januar – Israel trakk seg ut fra Sinaihalvøya som de hadde tatt fra Egypt om høsten året før.
1. mars – U Nu ble statsminister i Burma.
31. august – Malaysia, som består av Malaccahalvøya utenom Singapore, fikk selvstendighet fra Storbritannia.


=== Europa ===
25. mars – Det europeiske økonomiske fellesskap (EEC) ble dannet ved at representanter for 6 land undertegnet Romatraktaten.
18. juli – Den situasjonistiske internasjonalen ble dannet i den italienske landsbyen Cosio d'Arroscia.


=== Norge ===
10. januar – Avtale mellom LO og NAF om dagpenger under sykdom.
21. mars – Sovjetunionen truer i en note med bruk av atomvåpen dersom utenlandske militærbaser opprettes i Norge
21. september – Kong Haakon VII dør, og Kronprins Olav overtar som Norges konge
16. desember – Under et Nato-møte i Paris erklærer statsminister Einar Gerhardsen at Norge ikke vil tillate atomvåpen eller utenlandske baser på norsk jord


=== Storbritannia ===
10. januar – Harold Macmillan blir britisk statsminister.


=== Sverige ===
10. juli – I Sverige forhøyer Riksbanken diskontoen med 1 % til 5 %.
2. oktober – I Sverige sier Kirkemøtet nei til regjeringens forslag om kvinnelige prester.
13. oktober – Folkeavstemning om pensjonsspørsmål i Sverige.
31. oktober – Regjeringen Erlander III tiltreder i Sverige.


=== USA ===
4. september – Guvernøren av Arkansas, Orville Faubus, brukte Nasjonalgarden til å hindre afroamerikanere fra å begynne ved Central High School i Little Rock.


== Valg ==
14. mai – Folketingsvalg i Danmark. H.C. Hansen (S) fortsetter som statsminister, men etter et mindre socialdemokratisk tap av mandater kommer Det Radikale Venstre og Danmarks Retsforbund nå med i regjering.
7. oktober – Ved stortingsvalget i Norge beholder Arbeiderpartiet rent flertall


== Organisasjonsshendelser ==
2. juli – Det svenske politiske partiet Bondeförbundet bytter navn til Centerpartiet
15. juli – Etter den uventede renteforhøyelsen i Sverige den 10. juli får riksbanksstyrets formann Per Eckerberg sparken av regjeringen. Ny formann blir Per Edvin Sköld
25. oktober – I Sverige beslutter Centerpartiet at det skal forlate  regjeringen Erlander


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==