jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arrdelfin

Arrdelfin (Grampus griseus) er en mellomstor delfinart som tilhører gruppen med grindhvaler og melonhodedelfiner. Arten er utbredt i mange av verdenshavene.


== Beskrivelse ==
Arrdelfin, eller «Risso's Dolphin» som den kalles på engelsk, ble først beskrevet av Georges Cuvier i 1812. Han fikk den i sin tur først beskrevet av Antoine Risso (1777–1845), som arten altså ble oppkalt etter.
Arrdelfin har en svært karakteristisk, butt melonformet hode med ei kløftliknende slisse i pannen. Begge kjønn kan bli opp mot 4 meter lange (typisk omkring 3 meter) og de største hannene kan oppnå en vekt på nærmere 500 kg (typisk 300-400 kg). Ryggfinnen hos arrdelfinen er blant de høyeste sammenliknet med kroppen.
Det er oppdaget hybrider mellom arrdelfin og tumler, både i vill tilstand og i fangenskap.


== Habitat ==
Arten ferdes gjerne i farvann med et havdyp på omkring 400-1 000 meter, der den trives i temperaturer fra 15 grader celsius og høyere. Tidvis ferdes arten også i havstrøk med temperaturer ned mot 10 grader.


== Utbredelse ==
Arten er tallrik, uten at det finnes estimater for totalbestanden. Populasjonen i Stillehavet er estimert til omkring 175 000 dyr i de østre delene og 85 000 dyr i de vestre delene. I Atlanterhavet er arten tallrik i havområdene vest og sør for De britiske øyer til Gibraltar, men den er fraværende langs kysten av Vest-Afrika. Arten gjør tidvise besøk inn i Skagerrak til Kattegat, blant annet kysten av Sørvestlandet og Sørlandet i Norge. Arten finnes også i Middelhavet og Svartehavet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arrdelfin – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Arrdelfin i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Arrdelfin hos Artsdatabanken 
(sv) Arrdelfin hos Dyntaxa 
(en) Arrdelfin hos Fossilworks 
(en) Arrdelfin hos ITIS 
(en) Arrdelfin hos NCBI 
(en) Kategori:Grampus griseus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Grampus griseus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Grampus griseus – detaljert informasjon på Wikispecies
Cryphia algae

Cryphia algae er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er hittil ikke registrert i Norge, men er funnet i våre naboland. Larvene lever på lav.


== Utseende ==
Et lite til middelsstort (vingespenn 22 – 30 mm) nattfly. Forvingene er grønnaktig gråspraglete, noen ganger med gule eller hvite flekker. Bakvingene er grå.


== Levevis ==
Denne arten har larver som lever på lav som vokser på trær. Den er kjent for å foreta lange vandringer. Den har faste bestander i Sør-Europa, men kan fly inn til det meste av Europa. I Nord-Europa forekommer den helst i august.


== Kilder ==
Aarvik, L., Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
UK moths, Cryphia algae: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Cryphia algae i Encyclopedia of Life 
(en) Cryphia algae i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Cryphia algae hos Dyntaxa 
(en) Cryphia algae hos Fauna Europaea 
(en) Cryphia algae hos NCBI 
(en) Kategori:Cryphia algae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cryphia algae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cryphia (Euthales) algae – detaljert informasjon på Wikispecies
Axel Brinchs vei (Oslo)

Axel Brinchs vei (1–19, 2–32) er en vei i Skøyenåsen i bydel Østensjø i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Fugleliveien og ender i en snuplass.
Veien fikk navn i 1971 etter ingeniør Axel Brinch (1865–1939), som var jordeier i området.
Veien har rekkehusbebyggelse.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
CZ Modell 25

CZ Modell 25 (SA. 25) var den mest kjente tsjekkoslovakiske maskinpistolen i en serie som ble produsert i 1948. Serien besto av Modell 23, 24, 25 og 26, som alle er svært like. Hoveddesigner var Vaclav Holek.
Serien benytter seg av masseretardert sluttstykke, med ild fra åpent sluttstykke. De har også en progressiv avtrekker med valg for halv-auto ild eller hel-auto ild. Ved å presse avtrekkeren delvis inn vil den skyte enkeltskudd, ved å presse den helt inn vil den fortsette å skyte til våpenmagasinet er tomt eller til avtrekkeren blir sluppet. Serien var først ute med teleskopisk sluttstykke, altså at sluttstykket delvis omslutter pipen i lukket posisjon. Dette gjør at man kan forkorte ned våpenet vesentlig, samt ha bedre håndtering av våpenet, grunnet den reduserte rekylen og flyttede sentermassen. Designet skal ha inspirert den senere UZI maskinpistolen. Modellen gikk ut i 1968 og lageret ble så solgt til flere andre kommunistland rundt i verden, blant annet Nord-Vietnam.


== Modeller ==
Modell 24 og 26 kom etter at landet ble med i Warszawapakten, og derfor i russisk kaliber.

CZ Modell 23 (vz.48a) var den første modellen, den har fast trestokk og kamret i kaliber 9 x 19 mm Luger, 24 eller 40 patroners magasin
CZ Modell 24 (vz.48a/52) var omtrent identisk til Modell 23, men kamret i kaliber 7,62 x 25 mm Tokarev, 32 patroners magasin
CZ Modell 25 (vz.48b) har foldestokk i metall og kamret i kaliber 9 x 19 mm Luger, 24 eller 40 patroners magasin
CZ Modell 26 (vz.48b/52)var omtrent identisk til Modell 25, men kamret i kaliber 7,62 x 25 mm Tokarev, 32 patroners magasin
Skjegglavfly

Skjegglavfly (Victrix umovii) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne sjeldne og truede arten er bare kjent fra to lokaliteter i det sørlige Hedmark i Norge. Larvene lever på lav som vokser på trær.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn 29 – 31 mm), grønnlig gråspraglete nattfly. Forvingen har et bredt, noe mørkere tverrbånd i midten, med markert nyreformet merke. Bakvingene er grå.


== Levevis ==
Arten forekommer i skrinn, gammel barskog med rikelig med lav på trærne. Larvene lever i skjegglav, og utviklingen tar to år. Arten har en ganske kort flygetid i begynnelsen av juli og tar trolig ikke næring til seg som voksen.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Polen, Baltikum, Skandinavia, Finland og det nordvestlige Russland. Den er regnet som meget sjelden overalt og det kjennes bare ganske få lokaliteter der den finnes. I Norge er den kjent fra to lokaliteter i Sør-Odal og Grue i Hedmark. Den er listet som sårbar (V) i Norsk rødliste for arter.


== Referanser ==


== Kilder ==
Norges sommerfugler – skjegglavfly: [1]Aarvik, L., Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) skjegglavfly i Encyclopedia of Life 
(en) skjegglavfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skjegglavfly hos Artsdatabanken 
(sv) skjegglavfly hos Dyntaxa 
(en) skjegglavfly hos Fauna Europaea 
(en) skjegglavfly hos NCBI 
(en) Kategori:Victrix umovii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Victrix umovii – detaljert informasjon på Wikispecies
John Su Changshan

John Su Changshan (født 1926 i Donglü i Hebei i Kina, død 4. desember 2006) var katolsk hjelpebiskop i Baoding i Hebei i Folkerepublikken Kina, bispeviet uten pavelig mandat.


== Biografi ==
Su Changshan tilbragte det meste av sitt prestevirke, og bispevirke, på hjemstedet Donglu.
Han begynte sine prestestudier i seminaret i Beijing i 1947 og ble presteviet i 1953.
Den 6. januar 2000 lot han seg ordinere til biskop uten pavelig mandat. Senere bad han to ganger paven om å bli approbert i sitt embede, uten at slik approbasjon ble gitt.Etter at biskop Matthew Pan Deshi døde i 2006, var biskop Su de facto leder av «den åpne kirke» i Baoding.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834–1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852–1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872–1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897–1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897–1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917–1997) *1958
Biskop Joseph Liu Yuanren (1923–2005) *1993
Biskop John Su Changshan (1925–2006) *2000


== Referanser ==
Birger Kullmann

Birger Kullmann (født 1. juli 1956) er en norsk seiler og båtkonstruktør og ble utdannet skipsingeniør ved Norges tekniske høgskole i 1981. Videre har han også stått for modelleringen av taket til Vikingskipet i Hamar.
Kullmann har seilet alt fra joller til mixibåter og America's Cup båter. Og hans konstruksjonskarriere spenner enda bredere der han har konstruert kajakker, joller, kjøl-, motor-, arbeids-, kystvakt-, militær- og redningsbåter.


== Eksterne lenker ==
Birger Kullmann Design
Gråt elskede mann

Gråt elskede mann er en norsk dramafilm fra 1971, regissert av Nils R. Müller. Filmen er produsert av Øyvind Vennerød, mens Egil Monn-Iversen står for filmmusikken. Sverre Holm spiller hovedrollen som Nikolai.
Filmen er i utgangspunktet basert på en roman av Bjørg Vik med samme tittel, men da filmen var ferdig syntes forfatteren at den var så dårlig at hun krevde at hennes navn ble fjernet fra filmens fortekst og all markedsføring. Godtgjørelsen hun fikk, ble donert til Forfatterforeningens solidaritetsfond. Filmen ble kritisert for å være «pornografisk».


== I rollene ==
Sverre Holm – Nikolai
Gertie Jung – Ilni
Birgitta Molin – Eva
Berit Kullander – Helen
Espen Skjønberg
Helge Reiss
Pål Bucher Skjønberg
Randi Borch


== Eksterne lenker ==
(en) Gråt, elskede mann på Internet Movie Database 
(no) Gråt, elskede mann i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Gråt, elskede mann hos Filmfront 
Gråt elskede mann hos Filmweb
https://underskog.no/kalender/94458_gr%C3%85t-elskede-mann-nils-r-m%C3%BCller-norge-1971/forestilling/149491


== Referanser ==
Thysania zenobia

Thysania zenobia er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne kjempestore arten finnes i Sør-Amerika og nordover til det sørligste USA og kan vandre så langt nord som til Canada.


== Eksterne lenker ==
(en) Thysania zenobia i Encyclopedia of Life 
(en) Thysania zenobia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thysania zenobia hos ITIS 
(en) Thysania zenobia hos NCBI 
(en) Kategori:Thysania zenobia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thysania zenobia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Owl moth Thysania zenobia [1]
Peter Fan Wenxing

Peter Fan Wenxing (født 27. januar 1921 i Zhujiahe i Hebei i Kina, død 28. februar 2006) var katolsk biskop av Hengshui.
Biskop Fan kom fra landsbyen Zhujiahe, der mer enn 3 000 katolikker ble drept av bokserne i juli 1900 fordi de nektet å avsverge den kristne tro. 
Fan begynte på juniorseminar i 1935. Han studerte så på storseminarer i fylket Jing og i Beijing 1941-1947. Etter prestevielsen i 1948 studerte han ved Fu Jen katolske universitet i Beijing.
I 1950 ble han utnevnt til administrator av bispedømmet Hengshui da de utenlandske misjonærer ble utvist. Han virket som lege ved et sykehus og forkynte frem til utbruddet av kulturrevolusjonen i 1966. Fa ble han sendt til reform ved arbeid med saltutvinning. 
I 1979 returnerte han til Jing fylke og virket ved et fylkessykehus. Etter at han ble bispeviet for Hengshui i 1981 fikk han startet opp det lokale nonnekonventet, etablert et juniorseminar, og bygd nye kirker. Han skrev en kort bispedømmehistorie og dikterte etter hukommelsen den konstitusjon som var gått tapåt for søstrene under kulturrevolusjonens herjionger. 
Biskop Fan trakk seg tilbake i 1999 og ble etterfulgt av biskop Chen Xilu, 78. 
Både biskop Fan og biskop Chen var approbert av paven og anerkjente av den kinesiske regjering.


== Referanser ==
Surkål

Surkål er en gammel europeisk mattradisjon der hovedingrediensen er hodekål. Retten er spesielt vanlig i Nord-Europa. 
Til retten benyttes finsnittet hodekål, karve, eddik, sukker, salt, smør/margarin, litt hvetemel, litt vann og gjerne et syrlig eple. I Norge benyttes retten spesielt til julemat som tilbehør til svineribbe og annen, tradisjonell fest- eller søndagsmat som svinestek. Surkål kan også kjøpes ferdiglaget. Surkål må ikke forveksles med den tyske sauerkraut, der kålen har vært gjennom en gjæringsprosess.
Surkål fremstilt med rødkål som hovedingrediens omtales gjerne bare som rødkål.
Industrielt fremstilt surkål kan være tilsatt E412, guarkjernemel som fortykningsmiddel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NRK julemat
Stripedelfin

Stripedelfin (Stenella coeruleoalba) er en liten delfinart som tilhører slekten flekk, stripe og skruedelfiner (Stenella) i gruppen av klassiske delfiner. Den er således en liten tannhval.


== Beskrivelse ==
Stripedelfinen blir omkring 2-2,50 m lang og veier cirka 80–150 kg. Hannen er noe større enn hunnene. Den er blåaktig-grå i fargen over ryggen og har en mørk blå-sort stripe på tvers av hele kroppen, mens buksiden er lys grå til hvit. De lever av fisk og blekksprut som fanges på havdyp ned mot 200 meter.


== Atferd ==
Stripedelfiner er sosiale dyr som lever i flokker. Arten ser ut til å foretrekke dype havområder, men er aldri observert i vanntemperaturer under 10 grader celsius.


== Utbredelse ==
Stripedelfinen er en utbredt og tallrik i tropiske og tempererte havområder, både i Atlanterhavet, Stillehavet og i Det indiske hav. I Nordøst-Atlanteren strekker utbredelsesområdet seg normalt til sørvest for Irland, men det er gjort funn av arten både i Skottland, på Shetland og i Skandinavia.
Fra Norge kjenner man kun til fire eksemplarer av arten, hvorav kun ett er dokumentert og bevart på en skikkelig måte. Dette var en nylig avdød Stripedelfin som ble funnet i Kråkstadfjorden i Råde i Østfold den 20. mai i 1999. Eksemplaret ble nedfrosset og senere overlevert Zoologisk museum på Tøyen i Oslo.
Det har vært observasjoner i Norge mars 2009 på Sola stranden i Rogaland, og i mai 2020 i Sognefjorden, utenfor Vik i Sogn.. Siste obersvasjon i Norge var i Iddefjorden i Halden 24. desember 2020. Tilsvarende observasjoner er også gjort i Sverige og Danmark, samt på Island.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stripedelfin – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Stripedelfin i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stripedelfin hos Artsdatabanken 
(sv) Stripedelfin hos Dyntaxa 
(en) Stripedelfin hos Fossilworks 
(en) Stripedelfin hos ITIS 
(en) Stripedelfin hos NCBI 
(en) Kategori:Stenella coeruleoalba – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Stenella coeruleoalba – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stenella coeruleoalba – detaljert informasjon på Wikispecies
Jørgen Reiss-Jacobsen

Jørgen Reiss Jacobsen (født 4. februar 1990 på Gjøvik) er en norsk tidligere ishockeyspiller som har spilt for Rosenborg Ishockeyklubb.Han har også spilt på Gjøvik og Lillehammer, samt representert Norge på U-16,U-18 og U-20 nivå. Han ble nummer 2 i Norges ishockeyforbunds ironman.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jørgen Reiss-Jacobsen – Eurohockey.com 
(en) Jørgen Reiss-Jacobsen – Eliteprospects.com
Peter Lei Wang-Kei

Peter Lei Wang-Kei (født 29. mars 1922 i Nam Hoi i Guangzhou i Guangdong i Kina, død 23. juli 1974 i Hongkong) var katolsk biskop av Hongkong.


== Liv og virke ==
Han ble presteviet 6. juli 1952.
Den 3. juli 1971 ble han utnevnt til hjelpebiskop i Hongkong og ble bispeviet 8. september samme år. 
Den 21. desember 1973 ble han utnevnt til biskop av Hongkong. Men han døde bare et drøyt halvår etter. 


== Referanser ==
Arnfinn Vik

Arnfinn Vik (født 20. mai 1901 i Drammen, død 13. september 1990) var ordfører i Oslo, politiker for Arbeiderpartiet og motstandsmann under krigen.
Vik var opprinnelig bokbinder. Han ble fagorganisert i 1918, og medlem av DNA i 1920. I 1921 var han elev ved den sosialistiske dagskolen som hadde startet i hovedstaden året før. Han gikk på tremånederskurset som kom i gang i januar.Fra 1921 til 1923 var han protokollsekretær i centralstyret for Norges Kommunistiske Ungdomsforbund. Etter den store splittelsen i AP i 1923 fulgte imidlertid NKU det nye Norges Kommunistiske Parti, mens Vik fulgte AP. Han blei fra 1925 viseformann i APs nye ungdomsorganisasjon, Venstrekommunistisk Ungdomsfylking. Det vervet hadde han til 1927. Da blei han redaktør av Arbeider-Ungdommen.
Vik ble to ganger dømt til fengselsstraff for arbeid han gjorde i arbeiderbevegelsen.Framover mot andre verdenskrig hadde han ei rekke stillinger/verv innen arbeiderbevegelsen, og fra 1938 var han medlem av Oslo bystyre og formannskap. Under krigen var han aktiv i motstandsarbeidet. Han var arrestert en periode høsten 1940, da Arbeiderpartiets gruppe i bystyret hadde protestert mot nyorganiseringa av kommunene. Etter løslatelsen var han sentral i den illegale avisa Fri Fagbevegelse, og han var bindeledd mellom avisa og Arbeiderpartiets politiske utvalg. I 1942 måtte han flykte til Sverige og var der nestformann i Arbeiderpartiets landsutvalg (under Martin Tranmæl). I september 1944 vendte han tilbake til Norge og gikk inn i ledelsen av Hjemmefronten.
Etter krigen blei han ordfører i hovedstaden fram til 1947. Etter valget i 1947 var Vik igjen ordførerkandidat for Arbeiderpartiet, men partiet trakk hans kandidatur etter at han hadde foreslått en for kort liste med forslag til medlemmer av formannskapet. Feilen hadde som konsekvens at flertallskonstellasjonen i bystyre ble forrykket, og Justisdepartementet underkjente bystyrets konstituerende møte. Han var seinere blant annet sekretær for statsminister Einar Gerhardsen og sosialattasjé ved den norske ambassaden i København. Fra 1952 var han direktør for AS Oslo Leiegårder og AL Oslo Boligforvaltning. Han var medlem av husleielovkomitéen av 1958.
I 1970 ble han tildelt St. Hallvard-medaljen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arnfinn Vik hos Norsk senter for forskningsdata
Stygimoloch

Stygimoloch var en liten planteetende dinosaur som levde i sen Kritt. Den hørte til en gruppe dinosaurer som vi kaller tykkskalledinosaurene. Hodet var så stort som en fotball, med en kuppel på toppen som var omkranset av pigger og tagger. Men som de fleste andre dinosaurer som så fryktinngytende ut, var Stygimoloch en ufarlig planteeter. Stygimoloch var på størrelse med en sau, selv om de største artene ble omkring 7,5 meter lange. I kroppsbygning var de svært like de vanlige, tobente planteetende dinosaurene, men hodets bygning var helt annerledes. Øverst var hodeskallen svært tykk. Hos noen arter, blant dem Stygimoloch, var denne fortykningen utvidet til en særpreget kuppel. Det var som om hodeskallen inneholdt en stor hjerne. Kuppelen bestod imidlertid nesten bare av ben, og dette gjorde hodeskallen ekstra sterk. 
Det er sannsynlig at tykkskalledinosaurene levde i flokker, og at de store hannene sloss om lederskapet i flokken ved å stenge hverandre, akkurat som værer og geitebukker gjør i dag. Knoklene i nakken og ryggen var bygd opp slik at de skulle tåle rystelsen da de brukte hodene som rambukk. Kuppelen til Stygimoloch var omkranset av pigger, og det var uten tvil for å få hodet til å se større og mer skremmende ut. Det kan også hende at Stygimoloch-rivaler ikke løp mot hverandre og stanget, kanskje filtret de hornene sammen og dyttet. Hoftene til tykkskalledinosaurene var svært brede, og det er mulig at det betyr at denne dinosaur arten fødte levende unger i stedet for å legge egg.


== Eksterne lenker ==
(en) Pachycephalosaurus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Quinckes ødem

Angioødem (eller Quinckes ødem) er plutselig hevelse i ansiktet spesielt rundt øynene, leppene og i kinnene, ofte utløst av allergi. 
Det kan også være et av symptomene på sykdommen Hereditært angioødem. En alvorlig komplikasjon til Quinckes ødem er hevelse av de øvre luftveiene, med nedsatt eller ingen pust som følge.
Angioødem er en allergisk reaksjon i de dypere lagene av huden og slimhinnen. Tilstanden kan være både akutt og kronisk.Angioødem og elveblest (urtikaria) kan betraktes som ulike uttrykk for den samme sykdommen. Elveblest gir utslett og forandringer i små blodårer i hudens overflate, mens angioødem påvirker dypereliggende kapillære blodårer i huden.


== Referanser ==
Sveiv

Sveiver er hvaldyrenes forlemmer. Dette er nødvendige svømmeredskaper som disse sjøpattedyrene har fått omdannet gjennom evolusjon over mange årtusner. Sveier kan sammenlignes med seldyras luffer og fiskenes brystfinner. Hvalrossen (Odobenus rosmarus) har imidlertid så store luffer at de gjerne kalles sveiver.Sveiver kan variere i både form og størrelse, avhengig av art, men knølhvalen har de største sveivene.


== Referanser ==
Antarktisslirenebb

Antarktisslirenebb (Chionis alba) er en av to arter av slirenebber. Den er den eneste fuglen i Antarktis som er permanent på land.Fuglen blir cirka 40 cm lang og har et vingespenn på 75–80 cm. De er helt hvite (Chionis alba betyr snøhvit) med unntak av fjeset som er rosa og vortete.Antarktisslirenebb lever i Antarktis og subantarktiske strøk, og de som holder til langt i sør trekker nordover om vinteren. Antarktisslirenebb er altetende, inkludert ekskrementer, og stjeler pingvinegg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antarktisslirenebb – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Antarktisslirenebb i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Antarktisslirenebb hos Artsdatabanken 
(en) Antarktisslirenebb hos Fossilworks 
(en) Antarktisslirenebb hos ITIS 
(en) Antarktisslirenebb hos NCBI 
(en) Kategori:Chionis albus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chionis albus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chionis albus – detaljert informasjon på Wikispecies