jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tulipantre

Tulipantre (Liriodendron tulipifera) er et stort, løvfellende tre i magnoliafamilien.
Det har en lang, rett stamme uten lave greiner og kan bli mer enn 60 m høyt og 300 år gammelt. Barken er grå med grunne ribber. Bladene er firelappete og 10–15 cm lange og 15–20 cm brede. De store, tulipanaktige blomstene er endestilte blant bladene. Frukten er mørkebrun og papiraktig med mange frø som har vinge og spres med vinden.
Tulipantreet hører hjemme i løvskogene i den østlige delen av Nord-Amerika. Det vokser i flere ulike klimasoner, og i det sørlige lavlandet kan den finnes sammen med trær som Nyssa, sumpsypress, eik, hickory, rødlønn, ambratre, virakfuru, blomsterkornell, syretre og virginiaeiner. I Appalachene og lenger nord kommer delvis andre arter inn, som robinia, weymouthfuru, canadahemlokk, svartvalnøtt, sukkerbjørk, svartlind, snøklokketre, kvitask, romhegg, agurkmagnolia, gul hestekastanje, amerikabøk, sukkerlønn og gulbjørk.
Utbredelsen strekker seg fra sørlige New England, vestover gjennom sørlige Ontario og Michigan, sørover til Louisiana og østover til sentrale Florida. Arten er vanligst, og trærne blir høyest i Ohio-dalen og i fjellstrøkene i Nord-Carolina, Tennessee, Kentucky og Vest-Virginia.
Trevirket brukes i møbelproduksjon og som massevirke. Dette vakre treet er mye plantet i parker og store hager, men er ikke vanlig i Norge. Arten finnes forvillet i Østerrike, Danmark, Tyskland, Italia og den tidligere Sovjetunionen.
Tulipantre er delstatstre i både Indiana og Tennessee.


== Se også ==
Kinesisk tulipantre


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 265. ISBN 82-10-01282-7. 
«Liriodendron tulipifera». Flora of North America. Besøkt 8. mai 2015. 
D.E. Beck. «Yellow-Poplar». Silvics of North America. Besøkt 8. mai 2015. 
«Liriodendron tulipifera». Flora Europaea. Besøkt 8. mai 2015. 


== Eksterne lenker ==
(no) Tulipantre i Store norske leksikon
(en) Tulipantre i Encyclopedia of Life 
(en) Tulipantre i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Tulipantre hos Dyntaxa 
(en) Tulipantre hos ITIS 
(en) Tulipantre hos NCBI 
(en) Tulipantre hos The International Plant Names Index 
(en) Tulipantre hos Tropicos 
(en) Kategori:Liriodendron tulipifera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Liriodendron tulipifera – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Liriodendron tulipifera – detaljert informasjon på Wikispecies
Brudekrone

Brudekrone er en krone som en brud bærer på hodet i et bryllup. Slik hodepynt er kjent fra flere europeiske land fra omkring år 400. Kronene oppstod i middelalderen som del av inventaret i katolske kirker; der prydet de statuene av jomfru Maria, «himmelens dronning», og ble lånt ut som tegn på kyskhet til bruk under vielsene. Etter påvirkning fra adel og borgerskap ble skikken videreført blant bønder og vanlige folk i Norden etter reformasjonen på 1500-tallet.I de ortodokse kirkene er det tradisjon for at både brud og brudgom bærer krone. Der inngår kroninga som del av bryllupsseremonien. I Hellas lages kronene vanligvis av blomster og tas med hjem, i Russland er de av metall og oppbevares i kirkene.


== Eksempler ==

		
		
		
		


== Brudekroner i Norge ==

Flere steder i Norge er det gamle tradisjoner for store brudekroner. De første skal ha blitt bestilt av håndverkere i Bergen på slutten av 1500-tallet. Mange steder er de fortsatt til utleie.  Brudekrone og utslått hår skulle være tegn på renhet og seksuell urørhet, og det kunne være høye bøter i straff om noen som ikke var jomfru, brukte det. Brudekronene er gjerne i sølv og rikt utsmykket; motiver som går igjen er blant annet vaktende haner og duer, et symbol på jomfruelighet. Tradisjonelle brudekroner bæres gjerne sammen med bunad.


=== Eksempler ===
Galleriet viser norske brudekroner i sølv fra samlingene i Norsk Folkemuseum.

		
		
		
		
		


=== I bruk ===

		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Diadem, tiara, pannesmykke, halvkroneformet hårpryd for kvinner
Krone (hodebekledning)
Brudekjole
Bunad


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bridal crowns – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Søk på «brudekrone» i Digitalt Museum
(no) Digital blakopi av Krone og skaut : jente-, brure- og konehovudbunader i Hordaland (Norsk folkemuseum, 1996)
Lyngøya (Tromsø)

Lyngøya eller Store Lyngøya (lokalt: /løŋøya/) er ei lita øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den ligger nord for Vengsøya, mellom Musvær og Risøya.Øya har ei naturlig havn. Det er bebyggelse på øya, men den er fraflytta.


== Referanser ==
Det svenske monarkiet

Det svenske monarkiet er et arvelig konstitusjonelt monarki hvor monarken er statsoverhode, men i realiteten bare har seremoniell betydning. 
I middelalderen ble svenske konger valgt. I 1544 ble det innført arvemonarki gjennom en riksdagsbeslutning i Västerås. Under Gustav Vasas etterfølgere kom makten til å bli delt mellom riksdagen, riksrådet og monarken. Dette varte til 1680, da kong Karl XI gjorde seg eneveldig. Etter at Karl XII var død fulgte frihetstiden, da det kongelige eneveldet ble opphevet og monarkens stilling var svak. Perioden endte med at Gustav III gjennom det som kan ses som en form for statskupp oppnådde større makt og til sist gjorde seg eneveldig. Siden har kongens makt minsket. I 1975 fant det sted en lovendring som fratok monarken nær sagt alle politiske oppgaver.  
Det svenske kongehusets offisielle nettsted Kungahuset.se
CONCACAF Gold Cup for kvinner 2000

CONCACAF-mesterskapet i fotball for kvinner (CONCACAF's Women's Gold Cup) i 2000  ble spilt mellom 23. juni og 3. juli 2000. Det var den femte turneringen for kvinnelandslag arrangert av CONCACAF, men den hadde to ikke-CONCACAF-lag med; Kina og Brasil. Dette var den andre turneringen som ikke også var kvalifisering til VM, den første var CONCACAF's Women's Championship 1993.


== Turneringen ==
Lagene som var med i denne turneringen var:


=== Gruppespill ===


==== Gruppe A ====
USA ble vinner på myntkast.


==== Gruppe B ====


== Finalespill ==


=== Semifinaler ===


=== Bronsefinale ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Tabeller og resultater ved RSSSF.com
Sad Wings of Destiny

Sad Wings of Destiny er det andre studioalbumet til det britiske heavy metal-bandet Judas Priest.
Musikkalbumet ble utgitt i 23. mars 1976, og omslaget er illustrert av Patrick Woodroffe. Motivet har navnet «Fallen Angels». Albumet ble innspilt i tiden mars – juli i 1975 i Rockfield Studios, Wales. Albumet er det andre og siste som ble utgitt på plateselskapet Gull Records, et britisk uavhengig selskap.


== Sporliste ==


=== Original LP-sporliste ===
Side A«Prelude» (Glenn Tipton) – 2:02
«Tyrant» (Rob Halford, Tipton) – 4:28
«Genocide» (Halford, K.K. Downing, Tipton) – 5:51
«Epitaph» (Tipton) – 3:08
«Island of Domination» (Halford, Downing, Tipton) – 4:32Side B«Victim of Changes» (Al Atkins, Halford, Downing, Tipton) – 7:47
«The Ripper» (Tipton) – 2:50
«Dreamer Deceiver» (Atkins, Halford, Downing, Tipton) – 5:51
«Deceiver» (Halford, Downing, Tipton) – 2:40


=== CD-sporliste ===
«Victim of Changes» (Atkins, Halford, Downing, Tipton) – 7:47
«The Ripper» (Tipton) – 2:50
«Dreamer Deceiver» (Atkins, Halford, Downing, Tipton) – 5:51
«Deceiver» (Halford, Downing, Tipton) – 2:40
«Prelude» (Tipton) – 2:02
«Tyrant» (Halford, Tipton) – 4:28
«Genocide» (Halford, Downing, Tipton) – 5:51
«Epitaph» (Tipton) – 3:08
«Island of Domination» (Halford, Downing, Tipton) – 4:32


== Personell ==
Rob Halford: Vokal
K.K. Downing: Gitar
Glenn Tipton: Gitar, piano
Ian Hill: Bassgitar
Alan Moore – Trommesett


== Eksterne lenker ==
(en) Sad Wings of Destiny på Discogs 
(en) Sad Wings of Destiny på MusicBrainz 
(en) Sad Wings of Destiny på Encyclopaedia Metallum 
Sad Wings of Destiny på Judas Priest infomasjonside
Blackmarketbikes

BlackMarketBIkes (Blk Mrkt) er et amerikansk sykkelmerke som lager deler og komplette sykler innenfor sykkelgrenen dirt-sykling. De er spesielt kjent for sykkelrammen «BlackMarket The Mob» som blir håndlaget i USA. En annen ramme som kalles «Riot», har samme geometri, men blir ikke håndlaget.
De lager komplette sykler, drev, styrer, stem, holker, seter og rammer.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
The Mob
USAs innenriksminister

USAs innenriksminister (engelsk: Secretary of the Interior) er et amerikansk føderalt embete i USAs regjering. Innenriksministeren er sjef for Innenriksdepartementet og utnevnes av USAs president med godkjenning av Senatet.
Som sjef for Innenriksdepartementet er innenriksministeren øverste leder for blant annet Bureau of Indian Affairs, Bureau of Land Management, United States Geological Survey og National Park Service.
Fordi Innenriksdepartementets virksomhet i stor grad påvirker det vestlige kontinentet, er innenriksministeren som regel en person fra en vestlig delstat.
Etter bekreftelse i senatet ble tidligere kongressrepresentant Deb Haaland tatt i ed som innenriksminister. Hun ble den første uramerikanske kvinnen til å holde embetet.


== Liste over USAs innenriksministre ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Secretaries of the Interior of the United States – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blodmat

Blodmat er ulike typer kjøttprodukter som er laget av eller inneholder blod. Blodmat har vært vanlig som en del av tradisjonell mat mange steder, men er sjeldnere i moderne tid. Ofte er det særskilte forskrifter forbundet med produksjon av blodmat.
Fra vår del av verden kjenner man blant annet blodpølse, blodpudding, blodklubb, blodball og blodpannekaker. Noen steder i verden lager man blodsuppe. Blod har også blitt brukt som ingredisens, for eksempel i saus. 
Noen steder spiser man blodet som det er. I Ungarn er en tradisjon å tilberede griseblod med løk. I Afrika er det ikke uvanlig å drikke dyreblod fra et felt dyr, og noen steder tapper man til og med blod fra et levende dyr. 
I noen religioner er enhver spising av blod forbudt. Det gjelder ikke minst i jødedommen og islam.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Henriette Schønberg Erken (1866–1953) (1905). Kogebog for sparsommelige husmødre i by og bygd. Kristiania: Aschehoug. s. 96–98.
Rosenkrantz og Gyldenstern

Rosenkrantz og Gyldenstern er rollefigurer fra William Shakespeares tragedie Hamlet.  Navnene hentet Shakespeare fra to av Danmarks ledende adelsslekter på 1500-tallet, Rosenkrantz og Gyldenstierne.
I Hamlet er de hoffmenn ved det kongelige danske slott under Kong Claudius. De er gode venner og tidligere skolekamerater med Hamlet, og blir derfor satt til å spionere på ham. De sviker begge Hamlet og følger kongens ordre, men Hamlet oppdager raskt deres agenda. Begge dør når instruksjonen fra Kong Claudius, som innebærer at ihendehaveren av instruksjonsbrevet blir drept, blir endret av Hamlet til å instruere at Rosenkrantz og Gyldenstern heller blir ofre.
De er også rollefigurer i W. S. Gilberts skuespill Rosenkrantz og Gyldenstern og Tom Stoppards skuespill Rosenkrantz og Gyldenstern er døde.
OpenMP

OpenMP (engelsk: Open Multi-Processing) er en API for SIMD multiprosessering i programmeringsspråkene C, C++ og Fortran. Den er tilgjengelig for mange datamaskinarkitekturer og operativsystemer, deriblant Unix, Unix-liknende systemer og Microsoft Windows. 
OpenMP består av et sett kompilator-direktiver, biblioteksrutiner og miljø-variabler. APIen utvider programmeringsspråkets syntaks på en slik måte at man kan utvikle parallelle programmer på ulike plattformer, fra personlige datamaskiner til superdatamaskiner. I dataklynger kan den parallelle utførelsen i OpenMP kombineres med et meldingsbasert grensesnitt.


== Historikk ==
OpenMP er definert av en gruppe større maskinvare- og programvareselskaper. The OpenMP Architecture Review Board (ARB) publiserte spesifikasjonen OpenMP for Fortran 1.0 i oktober 1997. I oktober 1998 fulgte OpenMP for C/C++ 1.0. OpenMP for Fortran 2.0 fulgte i 2000, og OpenMP for C/C++ 2.0 i 2002. Versjon 2.5 er en kombinert spesifikasjon for C/C++/Fortran, som ble utgitt i 2005. Den nåværende versjon, OpenMP 3.0, ble utgitt i mai 2008.


== Implementasjoner ==
OpenMP er blitt implementert i flere kommersielle kompilatorer, deriblant kompilatorer fra Intel, Microsoft Visual C++ 2005, Sun Studio Express for Solaris OS (UltraSPARC and x86/x64) og Linux. PGI Visual Fortran fra The Portland Group støtter OpenMP 2.5.
OpenMP 2.5 i C/C++ og Fortran-95 ble introdusert i GNU Compiler Collection versjon 4.2. OpenMP 3.0 ble lansert i versjonene 4.3 og 4.4.
Andre kompilatorer med støtte for OpenMP 3.0 er:

Sun Studio Express November 2008 Release
Nanos compiler
Intel C++ 11 compiler


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) OpenMP – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pony the Pirate

Pony the Pirate er en norsk popgruppe.
Bandet ble kåret til Årets Urørt i 2009 med sangen «Walk the Shame». De ga ut debutalbumet This Is Our Psychopedia! på Sony Music i januar 2010. Låtene «Walk the Shame», «Psychopedia» og «Sing» ble A-listet på NRK P3 i 2009/2010. I 2009 var Pony the Pirate det 4. meste spilte norske band på NRK P3. De spilte på flere store norske festivaler i 2009 og 2010, blant annet hovedscenen på Hovefestivalen, Øyafestivalen, Quartfestivalen, Norwegian Wood, Slottsfjellfestivalen og Pstereo. 
Bandet ble lagt på is med et nesten ferdig innspilt album høsten 2010 men startet opp igjen i 2015, da med redusert besetning.


== Diskografi ==
This Is My Psychopedia! (2009) (EP)
This Is Our Psychopedia! (2010) (Album)
Dangerous (2015) (Maxisingel)


== Medlemmer ==
Joakim Johannessen: vokal, bass, gitarer
Kurt André Aase: trommer, koring
Kristian Harnes: tangenter, koring


=== Tidligere medlemmer ===
Erik Nerheim: saksofon, midisax, koring
Elin Johannessen: klokkespill, tamburin, koring
Ole Ådland: gitar, koring
Camilla Sæle Ådland: gitarer, pedal steelgitar, koring
Lene Notland: piano, fløyte, koring.
Gunhild Rotvik: fiolin, koring.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pony the Pirate på Facebook
Pony the Pirate på MySpace
Farmakognosi

Farmakognosi (gresk: phármakon «legemiddel» + gnosis «kunnskap, viten») er den vitenskapen som studerer og genererer viten om de fysiske, kjemiske, biokjemiske og biologiske egenskapene til naturstoffer og naturlige substanser som brukes eller som potensielt kan brukes i (nye) legemidler. 


== Forskningsområder ==
Farmakognosien fokuserer på naturstoffenes dannelse i levende organismer, foredling av organismer som danner medisinske naturstoffer, ytre og indre oppbygging av drogene (morfologi og anatomi), kvalitativ og kvantitativ analyse for å finne innhold av naturstoffer, isolering av disse og studie av disse med fysikalske og kjemiske metoder for å kartlegge deres kjemiske struktur, egenskaper og medisinske bruksområder.


== Se også ==
Pedanius Dioskorides


== Litteratur ==
Dewick, Paul M. (2009). Medicinal Natural Products : A Biosynthetic Approach. (3 utg.). Chichester: John Wiley & Sons, Ltd. ISBN 978-0-470-74168-9. 
Samuelsson, Gunnar; Bohlin, Lars (2009). Drugs of natural origin : a treatise of pharmacognosy (6 utg.). Stockholm: Apotekarsocieteten. ISBN 978-91-976510-5-9. 
Heinrich, Michael; Barnes, Joanne; Gibbons, Simon; Williamson, Elizabeth M. (2012). Drugs of natural origin : a treatise of pharmacognosy (2 utg.). Edinburgh: Elsevier, Churchill Livingstone. ISBN 978-0-7020-3388-9. 
Paulsen, Berit Smestad; Ringertz, Signe Holta; Ekeli, Hege (2014). Medisinplanter. Trondheim: Museumsforl. ISBN 9788283050097.
Liste over motorveier i Belgia

Dette er en liste over motorveier i Belgia.

 (Europavei 19): Brussel - Mechelen - Antwerpen - Nederland (Breda)
 (Europavei 314): Leuven - Diest - Genk - Nederland (Geleen)
 (Europavei 40): Brussel - Leuven - Liège - Tyskland (Aachen)
 (Europavei 411): Brussel - Namur - Arlon - Luxembourg (Luxembourg (by))
 (Europavei 19): Halle - Nivelles - Mons - Frankrike (Valenciennes)
 (Europavei 429 og Europavei 42): Halle - Tournai - Frankrike (Lille)
 (Europavei 40): Brussel - Aalst - Gent - Brugge - Oostende
 (Europavei 34): Antwerpen - Zelzate
: Brussel - Boom - Antwerpen - Nederland (Bergen op Zoom)
 (Europavei 34 og Europavei 313): Antwerpen - Hasselt - Liège
 (Europavei 17): Antwerpen - Sint-Niklaas - Gent - Kortrijk - Frankrike (Lille)
 (Europavei 42): La Louvière - Charleroi - Namur - Liège
 (Europavei 42): Mons - Tournai
 (Europavei 403): Brugge - Kortrijk - Tournai
 (Europavei 40): Brugge - Veurne - Frankrike (Dunkerque)
: Kortrijk - Ieper
 (Europavei 34): Antwerpen - Turnhout - Nederland (Eindhoven)
 (Europavei 25: Liège - Visé - Nederland (Maastricht)
 (Europavei 25): Liège - Bastogne - Neufchâteau
 (Europavei 42): Battice - Verviers - Malmedy - Sankt Vith - Tyskland (Bitburg)
 (Europavei 411): Aubange - Frankrike
: Nivelles - Charleroi
: Wilrijk - 
: Brussel lufthavn - Brussel
: La Louvière - 
: Charleroi - Mont-sur-Marchienne
:  -  (ved Liège)
 (Europavei 25):  -  (ved Liège)
: Seraing - 


== Under bygging/planlegging ==
A5: Brussel - Charleroi - Philippeville - Couvin - Frankrike
A6: junction A7-A54 - junction A15-R3 (west)
A9: Anderlecht - Geraardsbergen? - Kortrijk
A24: Hasselt - Lommel - Nederland (Eindhoven)
The Narrows

The Narrows er det tidevannsstredet som skiller bydelene Staten Island og Brooklyn i New York City. Det knytter sammen den øvre og nedre delen av New York-bukta, og er hovedutløpet fra Hudsonelva til Atlanterhavet. Det har lenge vært regnet som «inngangsporten» fra sjøveien til New York City, og har historisk vært den viktigste inngangen til New York havn. 
The Narrows ble sannsynligvis dannet for ca. 6000 år siden, ved slutten av siste istid. Tidligere var Staten Island og Brooklyn sammenkoblet, og Hudsonelva hadde sitt utløp i havet gjennom dagens Raritan River, ved å ta et vestligere løp gjennom nordlige deler av dagens New Jersey, langs østsiden av Watchung Mountains til Bound Brook, New Jersey og videre til Atlanterhavet via Raritan Bay. En økning i vannstanden i Upper Bay gjorde at elva brøt gjennom og dannet Narrows, slik den eksisterer i dag (Waldman, 2000). 
Den første registrerte europeer som ankom Narrows var Giovanni da Verrazzano i 1524, da han ankret i sundet, og ble møtt av en gruppe Lenape-indianere, som padled ut for å møte ham. 
I 1964 ble Verrazano Narrows Bridge bygd over The Narrows, den lengste hengebroen i verden på den tiden. Denne er fremdeles den lengste hengebroen i USA (etter lengden av hovedspennet). Fordi bindestreken i navnet på broen ofte er utelatt, kalles stredet ofte feilaktig "Verrazano Narrows".


== Bibliografi ==
John Waldman; Heartbeats in the Muck; ISBN 1-55821-720-7 The Lyons Press (2000).
Podgórze

Podgórze er et distrikt i Kraków, Polen på den høyre banke (sør) til elven Vistula.


== Se også ==
Kraków-ghettoen lå sentralt i Podgórze
Płaszów konsentrasjonsleir
Store deler av 1993 filmen Schindlers liste ble tatt opp i Podgórze


== Eksterne lenker ==
Podgórze District Council
Greg Craig

Gregory Bestor Craig (født 4. mars 1945) er en amerikansk jurist og tidligere juridisk rådgiver for Det hvite hus og president Barack Obama. Som advokat har Craig representert en rekke kjente klienter, blant andre John Hinckley jr., som ble frikjent for attentatforsøket mot president Ronald Reagan. Som spesialrådgiver til president Bill Clinton ledet Craig teamet som forsvarte Clinton i riksrettssaken. Han har også vært utenrikspolitisk rådgiver for senator Edward Kennedy og utenriksminister Madeleine Albright.


== Eksterne lenker ==
(en) Greg Craig – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Greg Craig intervjuet 24. desember 2007 på C-SPAN om senator Obamas utenrikspolitikk
Christian Holm-Glad

Christian Alexander Holm-Glad er en norsk filmregissør. 
Holm-Glad har regissert en rekke musikkvideoer for bla. Calvin Harris, Madcon, Kano, Serena Maneesh, Kaada, Number Seven Deli, Cloroform, Launderettes med flere og har hatt nummer 1 hits i UK og Norge. Totalt har hans musikkvideoer over 100 millioner visninger på YouTube. Hans musikkvideoer er ofte tuftet på humor og flere har blitt tatt ut til kortfilmfestivalen i Grimstad. 
Videre har Christian regissert Tingenes Tilstand (NRK1, 6 av 12 episoder) i 2008, Tingeenes Tilstand 2 (NRK1, 8 av 8 episoder) i 2009, Påpp & Råkk (NRK3, 1 episode/musikkvideo) i 2010 , Siffer (NRK1, 10 av 10 episoder) i 2010, Folkeopplysningen (NRK1, 6 av 6 episoder) i 2011, Typisk Deg (TVN, 2 episoder) og Fylla (NRK3 - eksperimenter/studioproduksjon). I tillegg har han regissert og skrevet åpningssekvensen til MGP-finalen i 2011 (NRK1) samt 8 valgportretter med Petter Schjerven (NRK1). 
Christian har regissert og produsert den matematisk-filosofiske kunstfilmen "Jakten på verdens største tall" samt 20 episoder for Discovery Channels "How Do They Do It". I tillegg har han reggissert en rekke reklamefilmer og er representert på det danske reklamefilmselskapet Bacon. Christian har også regissert kortfilmer hvorav "Insomnia"-serien ble plukket ut til flere festivaler.
Christian er gründer og en del av Bulldozer Film samt  kunnskapsformidlingsselskapet Science Addiction sammen med Jo Røislien.


== Utmerkelser og nominasjoner ==
2005 - Nominated «Alarmprisen» - Serena Maneesh, Drain Cosmetics
2006 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Number Seven Deli, Blame Me
2006 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Serena Maneesh, Drain Cosmetics
2008 - Nominated «Gullruten» - Tingenes Tilstand
2009 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Calvin Harris, Not Alone
2010 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Madcon, Freaky Like Me
2012 - Nominated x 2 «Gullruten»  - Siffer
2012 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Transient Insomnia
2012 - Nominated UK Music Video Awards - Rhapsody
2013 - Selected «Minimalen Short Film Festival» - Chronic Insomnia
2013 - Nominated «Gullruten»  - Typisk Deg
2013 - Nominated «Gullruten»  - Folkeopplysningen
2013 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Chasing The Worlds Largest Numbers
2013 - Selected «Nordic Docs» - Chasing The Worlds Largest Numbers
2013 - Shortlist «New York Festivals» - Rhapsody
2013 - Nominated «The Visuelt awards» - Rhapsody
2013 - Selected «Aesthetica Short Film Festival» - Animals
2013 - Selected «Aesthetica Short Film Festival» - Chasing The Worlds Largest Numbers


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Websted
mvdbase.com om Christian Holm-Glad
(en) Christian Holm-Glad på Internet Movie Database
Mitchellrapporten

Mitchellrapporten var en rapport om Midtøsten-konflikten, konflikten mellom Israel og Palestina i begynnelsen av Andre intifada. Rapporten var utarbeidet av en gruppe under den forhenværende amerikanske senatoren George J. Mitchell og ble fremlagt 30. april 2001. Blant medlemmene i gruppen var også den daværende norske utenriksministeren og tidligere statsministeren, Thorbjørn Jagland.
Rapportens offisielle navn var «Sharm El-Sheikh Fact-Finding Committee Report». Medlemmene av komitéen var George Mitchell, Javier Solana, Warren Rudman, Thorbjørn Jagland og Suleiman Demirel.
For å få den israelsk-palestinske fredsprosessen i gang etter fiaskoen ved Camp David-forhandlingene:

«anbefalte komitéen tiltak i tre faser: 1) et øyeblikkelig opphør av alle fiendtligheter, 2) gjenoppbygging av tillit ved kraftfulle tiltak fra den palestinske selvstyremyndigheten for å hindre terrorisme, frysing av israelske bosetninger, ... og andre tillitsskapende tiltak, og 3) gjenopptakelse av forhandlinger. Selv om den israelske regjeringen og den palestinske selvstyremyndigheten aksepterte rapportens konklusjoner, med noen reservasjoner, så mislyktes de i å implementere anbefalingene, og palestinsk terror fortsatte uhindret. (Eran, 146)»


== Litteratur ==
Eran, Oded. «Arab-Israel Peacemaking» The Continuum Political Encyclopedia of the Middle East. Ed. Avraham Sela. New York: Continuum, 2002.


== Eksterne lenker ==
Mitchellrapporten (PDF)
Hvítárvatn

Hvítárvatn eller Hvítárlón er en innsjø på Island. Den ligger på det islandske høylandet og er kilden til elven Hvítá. 45 kilometer mot sørvest ligger Gullfoss. Sjøen har et areal på 30 km² og største dybde er 84 meter. 
Det er flere elver og innsjøer på Island som bruker adjektivet hvítur (= hvit) i navnet sitt. Dette kommer av at vannet i disse innsjøene og elvene kommer fra isbreene.