jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kaare Seeberg Sidselrud

Kaare Seeberg Sidselrud (født 10. desember 1963 i Oslo) er en norsk organisasjonsmann, rådgiver og heraldiker.
Han er cand.mag. (juss, historie og arkivkunnskap) fra Universitetet i Oslo, og har 1989-2000 arbeidet ved Den internasjonale sommerskole, Universitetet i Oslo, bl.a. som ekskursjonsleder. Han var kontorleder i St. Hallvard kirke til 2004 og har siden vært førstekonsulent i Skatteetaten fra 2004, fra 2010 rådgiver og fra 2014 seniorrådgiver. Engasjement som registrar/rådgiver ved Det Kgl. Slott, kunstseksjonen fra 2008-2010.
Han har vært involvert i humanitært arbeid innenlands og utenlands siden 1988, bl.a. gjennom Nordiska Malteserhjälpen. Han konverterte til Den katolske kirke i 1999. Han har Malteserordenens Pilegrimsmedalje for Lourdes, Malteserordenens 50-års jubileumstegn for pilegrimsreisene til Lourdes, St. Olafs Pilegrimskors.
Sidselrud har vært engasjert i Norsk Heraldisk Forening i en årrekke, der han fra 2015 er formann. Han var styremedlem og redaktør fra 2000, formann for Rådgivende Utvalg 2003-2009 og leder for Arbeidsgruppen for kirkelig heraldikk i samme forening fra 2007. Han har vært medlem av Kyrkoheraldikgruppen i Svenska Heraldiska Föreningen fra 2005, medlem av Heraldisk Råd i Stiftelsen Skandinavisk Vapenrulla fra 2002 og redaksjonsmedlem i samme publikasjon fra 2010. Han har også vært styremedlem i Skandinavisk Heraldisk Selskap fra 2007, medlem av redaksjonen for Heraldisk Tidsskrift fra 2006 og redaktør av Heraldisk Tidsskrift fra 2009. Han er spesialist på kirkelig heraldikk og arbeider med utvikling av nye kirkelige våpen bl.a. for den katolske kirke. 
Han har vært medarbeider i den norske del av boken Magtens besegling. Enevoldsarveregeringsakterne af 1661 og 1662 underskrevet og beseglet af stænderne i Danmark, Norge, Island og Færøerne, redigert av Allan Tønnesen og utgitt i Odense i 2013. Han var også medarbeider i Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Oslo 2014. 


== Litteratur ==
Allan Tønnesen (redaktør): Magtens besegling. Enevoldsarveregeringsakterne af 1661 og 1662 underskrevet og beseglet af stænderne i Danmark, Norge, Island og Færøerne, utgitt av det skandinaviske Heraldisk Selskap på Syddansk Universitetsforlag, Odense 2013, 583 s., ISBN 9788776746612 (forfatterbiografi side 569)
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014 (forfatterbiografi) BIBSYS: [1]
Peter Kurrild-Klitgaard: Nordiske heraldiske exlibris, København 2019 (hans ex libris side 78)
A Spoonful of Sugar

«A Spoonful of Sugar» er en amerikansk sang fra Walt Disneys film og musikalversjoner av Mary Poppins med melodi og tekst av Robert B. Sherman og Richard M. Sherman, som ble gjort kjent av Julie Andrews.


== Innhold ==
Det er en uptempo-sang som fremføres av Mary Poppins (Julie Andrews), mens hun instruerer de to barna, Jane (Karen Dotrice) og Michael (Matthew Garber) om å vaske rommet deres. Selv om oppgaven er skremmende, så kan det – med en positiv holdning – fremdeles være gøy. Melodien høres gjennom hele filmen som Marys ledemotiv.
I musikalen hjelper Robertson Ay og Mrs. Brill Mrs. Banks med et teselskap som hun planlegger. Mrs. Brill ber Robertson Ay om å foreta rimingen, som barna forsøker å gjøre i stedet (mens Robertson Ay gir dem advarsler). Dette fører til at kjøkkenet faller sammen.
Mrs. Banks blir sjokkert over å se kjøkkenet i en slik forfatning, da hun kom ned med Mary Poppins. Mary ber henne om å gå opp i annen etasje for å kle på seg, mens hun gir Jane og Michael noe medisin, som kommer ut i forskjellige farger og med forskjellig smak. Å vaske kjøkkenet likner på det å vaske barneværelset i filmen.


== Sangens historie ==
Julie Andrews hadde ennå ikke forpliktet seg til å gjøre rollen som Mary Poppins. Hun likte nemlig ikke sangen som var skrevet til henne og mente den ikke hadde nok sting ved seg. Den opprinnelige sangens tittel var «The Eyes of Love».
Walt Disney instruerte derfor Sherman-brødrene om å komme med noe mer fengende. Robert Sherman, som primært var brødreduoens tekstforfatter, kom hjem fra arbeidet en kveld og hadde arbeidet hele dagen med å komme med idéen til en sang.
Mens han spaserte gjennom døren, fortalte hans hustru Joyce ham at barna deres hadde fått poliovaksine den dagen. Robert spurte én av barna om det hadde gjort vondt (Han antok at barna hadde fått sprøyte). Barnet fortalte at medisinen ble plassert på en sukkerbit og at han hadde svelget den.
Da han forstod hva han hadde, ankom Robert arbeidet tidlig neste morgen med tittelen på sangen: «A Spoonful of Sugar Makes the Medicine Go Down».
Robert foreslo teksten for sin bror, Richard, som først var avvisende, men som langsomt gav etter. Etter brorens anmodning satte Richard melodi til teksten og med det var sangen født.


== Norsk versjon ==
Per Lekang skrev den norske teksten. På norsk bærer den tittelen «Strø litt sukker på skjeen». Den ble innspilt av Birgit Strøm på singlen Nor-Disc NOR 119 i 1965.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sherman, Robert B. (1998): Walt's time: from beyond to back, Santa Clarita, Camphor Tree Publishers
Ronald White

Ronald «Ronnie» White (født 5. april 1939 i Detroit, død 26. august 1995) var en sanger og låtskriver fra USA. Han er mest kjent som en av grunnleggerne av soulgruppa The Miracles. 
White var en barndomsvenn av William «Smokey» Robinson. De begynte å synge sammen i skolealderen, og etter hvert danna de gruppa som endte opp med å hete The Miracles. De spilte imidlertid også inn noen sanger som duoen Ron & Bill.White samarbeidde med Robinson om flere av hans største hitlåter, blant annet «Don't Look Back» og «My Girl» (begge med The Temptations), «Ain't That Peculiar» (med Marvin Gaye) og «You Beat Me To The Punch» (med Mary Wells).White var et av de originale Miracles-medlemmene som var med i gruppa til den på slutten av 1970-tallet blei oppløst – bortsett fra enkelte gjenforeningskonserter ved særskilte anledninger. White døde av leukemi i 1995.I 2009 blei han – som medlem av The Miracles – tildelt ei stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 2012 blei gruppa innvotert i Rock and Roll Hall of Fame, en heder som var blitt tildelt Smokey Robinson allerede i 1987.White skal ha vært den som oppdaga Stevie Wonder. Wonder var bare en guttunge, da White gjorde Motown-sjef Berry Gordy oppmerksom på ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ronald White på Internet Movie Database 
(en) Ronald White på Discogs 
(en) Ronald White på MusicBrainz 
(en) Ronald White på AllMusic
Overdose

Overdose er betegnelsen på en dose av et medikament eller rusmiddel som fører til alvorlig forgiftning, tap av bevissthet og i verste fall død. 
Enkelte personer tar overdose av legemidler eller rusmidler, ut ifra et ønske om å ta sitt eget liv. Overdose kan også skyldes utilsiktet feildosering som medfører en alvorlig forgiftning. Det finnes flere reelle eksempler på feildoseringer utført av helsepersonell, som har resultert i at pasienter har dødd. Det er derfor svært viktig å være årvåken når pasienter medisineres.Behandling av overdose er i de fleste tilfeller kunstig åndedrett og/eller respiratorbehandling. I noen tilfeller vil spesielle motgifter kunne virke, som for eksempel motgiften naloxon ved heroin- eller morfin-overdose. Rundt 80% av overdosedødsfall skyldes inntak av opioider med sprøyte. Det finnes flere enkle forebyggingstiltak mot overdose. For eksempel kan heroindoser som røykes og ikke injiseres, kraftig redusere overdosedødsfall og gi færre alvorlige helseskader. Årlig dør omtrent 260 nordmenn av overdose. Kun Estland har flere overdosedødsfall per innbygger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Narkotikautløste dødsfall 2021, Folkehelseinstituttet
Hans H. Skei

Hans Hanssen Skei  (født 20. august 1945)  er professor i litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo. 
Skei tok doktorgraden i 1980 med avhandlingen The novelist as short story writer : a study of William Faulkner's short stories with special emphasis on the period 1928-1932. I perioden 1985–90 var han førsteamanuensis ved Universitetet i Oslo. I 1990 ble han utnevnt til professor.
Han har oversatt en rekke bøker til norsk, og er i denne sammenhengen særlig kjent for sine oversettelser av William Faulkner. Han har utgitt flere litteraturvitenskapelige bøker og virket som litteraturanmelder i Dag og Tid og Aftenposten.
Skei har dessuten skrevet om kriminallitteratur. Han er et mangeårig medlem av den kriminallitterære foreningen Rivertonklubben, og2009 f-15oreningens president. Han mottok Dalgards kritikarpris i 2011 og Rivertonklubbens ærespris i 2018. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Hans H. Skei i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Hans H. Skei i BIBSYS
Warren «Pete» Moore

Warren «Pete» Moore (født 19. november 1939 i Detroit i USA, død 19. november 2017) var en sanger og låtskriver, best kjent som bassanger i soulgruppa The Miracles fra starten i 1955.
Sammen med kollega og barndomskamerat Smokey Robinson skreiv han ei rekke hitlåter, blant annet The Temptations' «It's Growing» og «Since I Lost My Baby», Marvin Gayes «Ain't That Peculiar» og «I'll Be Doggone», og The Miracles' egne «Ooo Baby Baby», «The Tracks Of My Tears» og «Going to a Go-Go». Sammen med Billy Griffin skreiv han «Love Machine».Moores komposisjoner har blitt spilt inn av blant andre Marvin Gaye, Linda Ronstadt, The Rolling Stones, Aretha Franklin, Ramsey Lewis, Luther Vandross, Michael Jackson, The Temptations og The Four Tops.I mars 2009 fikk The Miracles – og dermed Peter Moore – ei stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 2012 blei gruppa innvotert i Rock and Roll Hall of Fame, en heder som alt i 1987 var blitt tildelt Smokey Robinson aleine.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Warren Moore på Internet Movie Database 
(sv) Warren Moore i Svensk Filmdatabas 
(en) Warren Moore på AllMovie 
(en) Warren Moore på Discogs 
(en) Warren Moore på MusicBrainz 
(en) Warren Moore på Songkick 
(en) Warren Moore på AllMusic 
(en) Warren Moore på AllMusic 
(en) Warren Moore på AllMusic
Girls’ Generation

Girls' Generation (Hangul: 소녀시대; Hanja: 少女時代) er en sørkoreansk jentegruppe på åtte medlemmer fra SM Entertainment. Gruppen ble dannet i 2007. Medlemmene er Yoona, Tiffany, Yuri, Hyoyeon, Sooyoung, Seohyun, Taeyeon (leder) og Sunny. Internasjonale fans bruker ofte SNSD, en forkortelse av gruppens koreanske navn So-njå-shi-de. De fikk sin amerikanske fjernsynsdebut 31. januar 2012 på The Late Show with David Letterman.


== Medlemmer ==
Tidligere medlemmer


== TaeTiSeo - Girls' Generations første sub-unit ==
19. april 2012 ble Girls' Generations første sub-unit (bestående av kun visse medlemmer) offentliggjort av SM Entertainment. Taeyeon, Tiffany og Seohyun dannet denne gruppen under navnet TaeTiSeo, forkortet TTS. (satt sammen av de første bokstavene i jentenes navn) De debuterte i mai 2012 med mini-albumet Twinkle og musikkvideoen med samme navn. SM Entertainment har uttalt at Taeyeon, Tiffany og Seohyun ikke vil være gruppens faste medlemmer, men at medlemmene av sub-unit'en kan forandres (byttes ut av de andre jentene i Girls' Generation).


== Jessicas frafall ==
Den 30. september 2014 erklærte Jessica at hun hadde blitt avskjediget fra gruppen. S.M. Entertainment
bekreftet dette og erklærte at Jessica ikke lenger var medlem av Girls' Generation på grunn av
stadige konflikter mellom gruppens og Jessicas tidsplaner. Girls' Generation fortsatte å
arbeide som en gruppe på åtte medlemmer mens Jessica forble under S.M. Entertainment som soloartist.


== Diskografi ==


=== Singler ===


=== Musikkvideoer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ko) Offisielt nettsted 
(en) Girls' Generation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Girls' Generation – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Girls' Generation på Internet Movie Database 
(en) Girls' Generation på Apple Music 
(en) Girls' Generation på Discogs 
(en) Girls' Generation på MusicBrainz 
(en) Girls' Generation på Spotify 
(en) Girls' Generation på Songkick 
(en) Girls' Generation på Last.fm 
(en) Girls' Generation på Last.fm 
(en) Girls' Generation på Genius — sangtekster 
(en) Girls' Generation på AllMusic 
Girls’ Generation på Facebook
Girls’ Generation på Instagram
Girls' Generation på Youtube
Girls’ Generation på Twitter
Girls' Generation på TikTok
PVest Sogn & Fjordane Radio AS

PVest Sogn og Fjordane Radio A/S var en lokalradiokanal som ble etablert i 2003 og startet sine sendinger samme år. Kanalen hadde konsesjon for område 13-01 og 13-02, og kunne høres i kommunene Aurland, Lærdal, Årdal, Sogndal, Leikanger, Vik og Balestrand. I tillegg kunne kanalen høres via nettradio.
PVest som først var eid av Agnitio og Tor Kåre Fardal, ble i 2006 kjøpt av Sogn Avis. Sommeren 2009 ble kanalen avviklet på grunn av dårlig økonomi.


== Viktige profiler ==
Idar Kvam - original gründer, konsesjonshaver tidl. daglig leder. Forlot selskapet 2004.
Tor Kåre Fardal – gründer, programleder og tidl. daglig leder. Forlot selskapet i 2007.
Torben Stedje – programleder, journalist og programansvarlig
Magnar Barsnes - programleder, journalist og programansvarlig. Forlot kanalen da han flytte ut av distriktet i 2005.
Roger Allan Ivin – programleder. Daglig leder fra 2007
Endre Romøren – sportsjournalist
Marius Tjugum - programleder
Anders Veberg – programleder
Kristoffer Nordahl Nebb – programleder og musikksjef. Forlot kanalen i 2008.
Eli Grotle – journalist
Torstein Kvam – fotballkommentator


== Eksterne lenker ==
PVest sin hjemmeside


=== PVest i Media ===
Vil Selge PVest Radionytt.no
PVest – Liv laga?  NRK Sogn og Fjordane
Bingo-karantene for PVest Sogn Avis
Livsløgn

En livsløgn er en illusjon eller et selvbedrag som står sentralt i en persons oppfattelse av seg selv og sitt liv og virke.


== Opphav og oversettelser ==
Begrepet ble popularisert i Ibsens skuespill Vildanden med det kjente sitatet «Tar De livsløgnen fra et gjennomsnittsmenneske, så tar De lykken fra ham med det samme». Ibsen er trolig årsaken til at begrepet livsløgn er i allmenn bruk i de nordiske land, mens den engelske oversettelsen life lie riktignok blir brukt, men i mindre omfang. Uttrykket oversettes til Lebenslüge på tysk, noe vi finner både i tyske oversettelser av Ibsen og i den tyske oversettelsen av skriftet Livsløgn og livssannhed (1896) av den danske forfatteren Johannes Jørgensen.
I boken The Quintessence of Ibsenism (1891) av George Bernard Shaw skriver Shaw at Ibsen gjennom begrepet livsløgn stiller opp realisme og idealisme mot hverandre. Shaw tolker Ibsen til fordel for realismen og mener at mange finner livet så ubehagelig at de maskerer livet med idealisme og skaper et "falskt" liv for seg selv. Shaw fastholder at jo lenger man beveger seg fra virkeligheten, jo mer skade gjør man på seg selv og menneskene rundt en når man prøver å opprettholde fasaden. I skuespillet presenteres også den motsatte oppfatning, personifisert i figuren doktor Relling, som mener at livsløgnen kan være med på å holde oppe et menneske som ellers ville gått til grunne. 
Dette støttes av filosofen Jean-Jacques Rousseau. I hans bok Bekjennelser skriver han om hans periode som omstreifer og tjener og at han aldri ville oppnådd å gå fra dette til å bli filosof hvis han ikke hadde hatt evnen til å forestille seg at han var noe mer enn det han faktisk var.


== I litteratur ==
Innenfor det amerikanske drama trekkes Eugene O’Neill og Arthur Miller fram som forfattere som tematiserte den samme livsløgnsproblematikken. Mens Miller i stor grad støtter realismen og kravet om sannhet framstår O'Neill mer tvisynt og lar visse livsløgner være tillatt eller endatil produktive. Temaet livsløgn er en merkelapp som kan settes på mye litteratur uten at det nødvendigvis har en kobling til Ibsen. Don Quijote trekkes fram som den mest kjente livsløgneren i litteraturen. Knut Hamsuns figur August er også en klar livsløgner. Genren desillusjonsroman har også blitt karakterisert som livsløgnsromaner og her trekkes f.eks Madame Bovary og boken Kjærlighet av Hanne Ørstavik fram som eksempler. 


== Referanser ==
Muskovitt

Muskovitt, KAl2(AlSi3O10)(F,OH)2, kalles også kaliglimmer, og er en lys glimmer i glimmergruppen. Muskovitt kalles også kråkesølv, fordi den er et glinsende, halvveis gjennomskinnelig mineral som danner bladete, tette aggregater. Det er et meget utbredt mineral, og utvinnes fra pegmatittganger, tidligere også i Norge. Det fremstilles også kunstig. Tidligere ble det brukt som vindusglass, blant annet i vedovner siden det tåler mye varme. Nå brukes det i en rekke produkter som elektrisk isolasjonsmateriale, kosmetikk, maling, plast og bygningsplater.
Navnet muskovitt kommer av engelsk og det latinske ordet Muskovia, som er et eldre navn på storfyrstedømmet Moskva, hvor mineralet skal ha blitt brukt som vindusglass.


== Se også ==
Glimmer
Steinsalt

Steinsalt er en betegnelse som omfatter både et mineral og en bergart. Steinsalt består av natriumklorid og dannes ved at havvann fordamper ved oppvarming i tørre perioder i jordas geologiske historie. Salt felles ut, og det avleires da tykke lag av rent salt. Mest kjent er steinsaltet som ble dannet i perm, og som blant annet er viktig ved lokalisering av olje i Nordsjøen.


== Se også ==
Liste over bergarter
Trofeo Santiago Bernabéu

Trofeo Santiago Bernabéu (eller Santiago Bernabéu-trofeet på norsk) er et spansk fotballarrangement som organiseres årlig av fotballklubben Real Madrid til minne om klubbens mangeårige president Santiago Bernabéu. Trofeo Santiago Bernabéu er en vennskapsturnering med inviterte lag som arrangeres før sesongstart i Spania, vanligvis rundt månedsskiftet august/september.
Fra 1979 til 1984 og i 1986, samt til klubbens hundreårsjubileum i 2002, har turneringen vært spilt med 4 lag med semifinaler og bronsekamp. Ellers med kun ett invitert lag. Utenlandske lag (dvs. ikke-spanske) har vært foretrukket som motstandere for arrangørklubben Real Madrid.


== Finaler ==
Uavgjorte kamper har gått til straffekonkurranse.


=== Antall seiere ===


== Eksterne lenker ==
Trofeo Bernabeu hos rsssf.
[1] Realmadrid.com
Hello-A

Hello-A er det eneste studioalbumet som de norske popsangerne Inger Lise Rypdal og Stein Ingebrigtsen laget sammen. De kalte seg Stein & Inger Lise på dette albumet. Det ble utgitt nov/des 1972 på plateselskapet RCA. 
Albumets mest kjente låt er  Norsktopp-slageren «Lev i dag», hvor Ingebrigtsen sang en norsk versjon av Roger Whittakers hit «New World in the Morning». 
Det ble også utgitt en svensk versjon av albumet Sjung bort bekymren som inneholdt flere av de samme sangene pluss noen andre.


== Sporliste ==
Side en

«Hello-A» (Hans von Hemert – Gunnar Jørstad) Stein & Inger Lise
«Illusjoner» «I Don't Believe In If Anymore» (Roger Whittaker – Terje Mosnes) Stein
«Jeg glemmer aldri den kvelden» «Will You Love Me Tomorrow» (Gerry Goffin – Carole King – Gunnar Jørstad) Inger Lise
«Lev i dag» «New World In The Morning» (Roger Whittaker – Terje Mosnes) Stein
«Hva er kjærlighet for deg» «Then You'll Know What Love Is For» (Harold Stott – Mario & Giosy Capuana – Gunnar Jørstad) Inger Lise
«Hva skal jeg tro» «Where Is The Love» (Ralph MacDonald – William Salter – Kari Neegaard) Stein & Inger LiseSide to

«Vil vi engang få et svar» «Fire, Water, Earth And Air» (Julie Felix – Gunnar Jørstad) Inger Lise
«Ooh-Wakka-Doo-Wakka-Day» (Raymond O'Sullivan – Gunnar Jørstad) Stein
«En magisk drømmenatt» «Moonlight» (Julie Felix – Gunnar Jørstad) Inger Lise
«Goody, Goody My Love»* (Chris Juwens – Fred Oldörp – Frank Turba – Gunnar Jørstad) Stein & Inger Lise
«Når natten faller på» «Children One And All» (Rod McKuen – Stein Ingebrigtsen) Inger Lise
«Er du fornøyd med det» «You Got What It Takes» (Gordy jr. – Billy Davis - Gwen Gordy Fuqua – Stein Ingebrigtsen) Stein & Inger Lise


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Stein Ingebrigtsen - sang, låtskriver
Inger Lise Rypdal - sang
Terje Fjærn - dirigent, arrangement
Terje Fjærns orkester - orkester
Howards - orkester


=== Øvrige ===
Arve Sigvaldsen - produsent, tekniker
Gunnar Jørstad - albumnotater, låtskriver
Terje Mosnes - låtskriver
Kari Neegaard - låtskrive
Svein Boye Andersen - fotograf
Ron Wyden

Ronald Lee Wyden (født 3. mai 1949 i Wichita i Kansas) er en amerikansk politiker. Han er en senator og representerer Oregon og Det demokratiske parti. Han kom inn i Senatet i 6. februar 1996, etter å ha representert Oregons 3. kongressdistrikt i Representantenes hus fra 1981.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell senatorside(en) Biografi hos Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek
(en) Stemmegivingsoversikt vedlikeholdt av The Washington Post
(en) Finansredegjørelse for valgkamp hos Federal Election Commission
(en) Valgkampbidrag hos OpenSecrets.org
(en) Biografi, stemmegivingsoversikt, og oppslutning hos interessegrupper hos Project Vote Smart
(en) Stilling i saker og relaterte sitater hos On The Issues
Jeff Merkley

Jeffrey Alan Merkley (født 24. oktober 1956 i Myrtle Creek) er en amerikansk politiker. Han er en senator og representerer Oregon og Det demokratiske parti. Han kom inn i Senatet 3. januar 2009, etter å ha vunnet over den sittende senatoren Gordon H. Smith i valget i 2008. Da Merkley vant var det første gang på førti år at en sittende senator tapte for en utfordrer i Oregon.
Fra 1999 satt Merkley i Representantenes hus i Oregon, der han representerte et distrikt i Øst-Portland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell senatorside(en) Biografi hos Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek
(en) Stemmegivingsoversikt vedlikeholdt av The Washington Post
(en) Finansredegjørelse for valgkamp hos Federal Election Commission
(en) Valgkampbidrag hos OpenSecrets.org
(en) Biografi, stemmegivingsoversikt, og oppslutning hos interessegrupper hos Project Vote Smart
(en) Stilling i saker og relaterte sitater hos On The Issues
(en) Medarbeiderlønn, turer og personlig finans hos LegiStorm.com
(en) Kongressprofil  hos GovTrack.us
Beats in the Bank

Beats in the Bank er et produksjonsselskap fra Bergen (Norge) startet av beatmakerne I.Forgot og Harry West. «Beats in the Bank» komponerer og produserer musikk hovedsakelig innenfor sjangrene hiphop, R&B og diverse elektronika-sjangre.