jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joacim Sundelius

Joacim Sundelius (født 23. juli 1991) er en norsk ishockeyspiller som spiller på Manglerud Star. Han har spilt i MS hele sin karriere. Våren 2009 var han med å rykke opp fra 1. divisjon til GET-ligaen. Sitt første mål i GET-ligaen scoret han den 25. oktober 2009 i en kamp mot Lørenskog. Han spiller med draktnummer 25.


== Statistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joacim Sundelius – Eurohockey.com 
(en) Joacim Sundelius – Eliteprospects.com
James Mirrlees

James Alexander Mirrlees (født 5. juli 1936 i Wigtownshire i Skottland, død 29. august 2018) var en britisk økonom. Han fikk Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1996.


== Liv og virke ==
Mirrlees ble utdannet ved University of Edinburgh og ved Trinity College ved Cambridge. Mellom 1968 og 1976 ble han professor ved Massachusetts Institute of Technology tre ganger. Han underviste både ved Oxford University og ved University of Cambridge. I sin tid ved Oxford publiserte han flere økonomiske modeller og likninger som gjorde at han vant Nobelprisen i økonomi.
Han studerte mest rundt situasjoner hvor økonomisk informasjon enten er asymmetrisk eller ufullstendige. Han bestemte i hvilken grad de skulle påvirke optimal hastighet ved sparing innen økonomien. 
William Vickrey og James Mirrlees delte i 1996 Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel «for sitt grunnleggende bidrag til den økonomiske teorien om insentiver under asymmetrisk informasjon».Han var medlem av Skottlands råd av økonomiske rådgivere.Mirrlees ble adlet i 1998.


== Publikasjoner (utvalg) ==
«Payroll-tax financed social insurance with variable retirement» (med Peter A. Diamond), Scandinavian Journal of Economics, 1986
«Taxing Uncertain Incomes», Oxford Economic Papers, 1990
«Project Appraisal and Planning Twenty Years On» (med I.M.D. Little), i Proceedings of the World Bank Annual Conference on Development Economics 1990 (red. Stanley Fischer, Dennis de Tray og Shekhar Shah), 1991
«Optimal Taxation of Identical Consumers when markets are incomplete» (med P.A. Diamond), i Economic Analysis of Markets and Games (red. Dasgupta, Gale, Hart og Maskin), 1992
«Optimal Taxation and Government Finance» i Modern Public Finance (red. Quigley and Smolensky), 1994
«Welfare Economics and Economies of Scale», Japanese Economic Review, 1995
«Private Risk and Public Action: The Economies of the Welfare State», European Economic Review, 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1996 hos Nobelprize.org
(en) James Mirrlees hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1996
Wergelandakademiet

Wergelandakademiet er ifølge formålsparagrafen et «Forum for kulturarbeid og pedagogikk grunnlagt på Suttungbevegelsens ideer». Det er skapt av personer som gjennom en årrekke deltok i Ingeborg Refling Hagens kulturarbeid, som ble drevet fra hennes kunstnerhjem Fredheim på Tangen. Wergelandakademiet drives som en stiftelse som virker i forlengelse av tradisjoner etter henne:
Stiftelsen skal være et tilbud til alle som ser nødvendigheten av å ta ansvar for formidling av kulturverdier utover tidens sterkt kommersielle medietilbud. Den skal være et forum for kulturell og pedagogisk idéutveksling, og gjøre kjent arbeidsmåter som er tjenlige i en aktiv tilegnelse av litteratur og kunst.» (Sitat fra Wergelandakademiets formålsparagraf.)


== Utøvingspedagogikk ==
Ingeborg Refling Hadde skapte en form for utøvingspedagogikk. Man skulle ikke bare lese, men også formidle videre, gjennom fortelling, sceniske framføringer, eller på andre måter. Hun mente at kunst, diktning og filosofi rommer et potensial som kan vokse i den enkeltes sinn om de får de rette vilkår. Wergelandakademiet er ment å bidra til å legge forholdene til rette og «kalle mange tiders og folkeslags diktere og filosofer inn til direkte pedagogisk tjeneste i møte med mennesker på alle alderstrinn. Den skapende situasjon som vokser frem i dette møtet utvikler personligheten og ansvarsfølelsen for fellesskapet, som er viktige verdier i kampen mot historieløshet, massetenkning og passivitet.[...] Nøkkelordene for stiftelsens virksomhet er: «lære selv – formidle til andre» og «ta imot – gi videre»»


== Allsidig kulturarbeid ==
Wergelandakademiet har siden det ble grunnlagt på 1980-tallet, drevet kulturarbeid med blant annet seminarer, foredrag, lesegrupper og litterære sommerleirer for barn og ungdom. I Wergelandåret 2008 la Wergelandakademiet opp en rekke arrangementer i tilknytning til feiringen, blant annet fikk forestillingen Henrik og Vesle-Brunen - Wergeland for de minste Kulturproduksjoner sin premiere under Den store Wergelandsdagen på Litteraturhuset i Oslo. I 2019 arrangerte foreningen Wergelanddagene i Oslo, med åpningskonsert av Henning Kraggerud, og arrangerte foredragsserien «Bare et dyr? Engasjement, poesi og etikkdager - Hva har menneskets forhold til dyrene å si for vår moralske standard og evne til omsorg for naturen?» på Nasjonalmuseet.


== Se også ==
Suttung
Livsfrisen (bokserie)
Suttungteateret


== Eksterne lenker ==
Wergelandakademiets nettsider
Wergelandakademiet på facebook
Wergeland2008 Arkivert 22. mars 2019 hos Wayback Machine.
Ingeborg Refling Hagens kulturhus Fredheim
Luo

Luo kan være:

En folkegruppe i Kenya og Tanzania (Joluo), se Luo (folk)
Et språk som primært tales av ovenevnte folk, se Luo (språk)
En østafrikansk språkgruppe, se Luospråk
En samlebetegnelse på folkegrupper som taler luospråk, se Luo (flere folkegrupper)
Luo kan også være et kinesisk navn, 罗 eller 羅.
En elv i Kina, se Luo (Henan)
James Meade

James Edward Meade (født 23. juni 1907 i Dorset, død 22. desember 1995 i Cambridge) var en britisk økonom. I 1977 vant han Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel sammen med den svenske økonomen Bertil Ohlin for deres viktige bidrag innen teorien om internasjonal handel og internasjonale kapitalbevegelse.Meade ble utdannet ved Malvern College og gikk på Oriel College, Oxford i 1926 for å studere litterær humaniora, men byttet til filosofi, politikk og økonomi. Interessen for økonomi vokste etter et hovedfag-året ved Trinity College, Cambridge (1930–31), hvor han hadde hyppige diskusjoner med ledende økonomer av tiden, inkludert Dennis Robertson og John Maynard Keynes.Etter å ha jobbet i Folkeforbundet og Cabinet Office, var han den ledende økonomen i de tidlige årene av Attlees regjering, før han tok professorater ved LSE (1947–57) og Cambridge (1957–67).


== Utvalgte publikasjoner ==
The Theory of International Economic Policy – The Balance of Payments (1951)
The Theory of International Economic Policy – Trade and Welfare (1955)
Principles of Political Economy (1965–76)
The Intelligent Radical's Guide To Economic Policy (1975)
Liberty, Equality and Efficiency (1993)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1977 hos Nobelprize.org
(en) James Meade hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1977
Douglass North

Douglass Cecil North (født 5. november 1920 i Cambridge i Massachusetts, død 23. november 2015 i Benzonia i Michigan) var en amerikansk økonom som er mest kjent for sitt arbeid innen historien til økonomisk tenkning. I 1993 fikk han sammen med Robert Fogel Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel. North og Fogel ble tildelt prisen for å ha fornyet forskningen i økonomisk historie ved å anvende økonomisk teori og kvantitative metoder for å forklare økonomisk og institusjonell endring.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Douglass C. North var sønn av en livsforsikringsmanager og vokste opp i Ottawa, Lausanne, New York og Connecticut. Etter at familien flyttet til San Francisco, studerte han politologi, filosofi og økonomifag han ved University of California (Berkeley). I 1942 avsluttet han med en Bachelor of Arts.
North jobbet i sivil tjeneste i den amerikanske handelsflåte under den andre verdenskrig. Han var krigsmotstander og ønsket ikke å drepe noen og ble derfor navigatør og reiste mellom San Francisco og Australia. Skipene transporterte også tropper og militærutrustning.  I løpet av denne tiden studerte han økonomi og tok opp igjen sin barndomshobby, nemlig fotografering. Han underviste i navigasjon ved Maritime Service Officers School i Alameda det siste året av krigen og han slet med beslutningen om han skulle bli fotograf eller økonom.


=== Økonom ===
North ble lærer ved Washington University i St. Louis og ved Stanford University. Hans forskningsområde omfattet eiendomsrett, transaksjonskostnader, og økonomisk organisering i historien så vel som økonomisk utvikling i utviklingsland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1993 hos Nobelprize.org
(en) Douglass North hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1993
Lawrence Klein

Lawrence Robert Klein (født 14. september 1920 i Omaha i Nebraska, død 20. oktober 2013 i Gladwyne i Pennsylvania) var en amerikansk økonom. Han er mest berømt for sitt arbeid med å lage datamodeller som skulle kunne forutsi økonomiske trender innen økonometri.
Han ble tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel «for etableringen av økonomiske modeller og deres søknad til analyse av økonomiske svingninger og økonomisk politikk». I 1959 ble Klein tildelt John Bates Clark Medal som er en av de to mest prestisjefylte priser innen økonomi.
Da han ble tildelt Nobelprisen i økonomi konkluderte de med at «få, om noen, forskere i det empiriske feltet av økonomisk vitenskap, har hatt så mange etterfølgere og hatt så stor innflytelse som Lawrence Klein».Mens han jobbet ved University of Michigan utviklet Klein en forbedret modell som skal brukes til makroøkonomi som var basert på grunnlaget som ble lagd av professor Jan Tinbergen i Nederland som  senere ble den første vinneren av Prisen i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1980. Kleins modell var annerledes fra Tinbergens fordi Klein brukte annen alternativ økonomisk teori og en annen statistisk teknikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1980 hos Nobelprize.org
(en) Lawrence Klein hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1980
Arthur Lewis

William Arthur Lewis (født 23. januar 1915 i Castries i St. Lucia, død 15. juni 1991 på Barbados) var en sanktlusiansk-britisk økonom som er mest kjent for sine bidrag til utviklingsøkonomien. I 1979 fikk han Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel sammen med Theodore Schultz. Lewis ble dermed den første svarte personen til å vinne Nobelprisen i en annen kategori enn fred.Ifølge Lewis har utviklingslandenes industrielle lønn begynt å stige så raskt at det er nådd et punkt da tilførselen av arbeidskraft fra landsbygda forsvinner. Dette punktet som er oppkalt etter ham og har nylig fått en stor utbredelse i sammenheng med den økonomiske utviklingen i Kina.Han ble utnevnt til visekansler ved University of West Indies i 1959. I 1963 ble han utnevnt til universitetsprofessor som han forble inntil han pensjonerte seg i 1983. I 1970 ble han direktør for The Caribbean Development Bank. I 1978 ble han adlet og fikk Nobelprisen året etter det. Mellom 1964 og 1991 var han professor ved Institutt for økonomi ved Princeton University.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1979 hos Nobelprize.org
(en) Arthur Lewis hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1979
Luo (Henan)

Luo (kinesisk: 洛河; pinyin: Luò Hé), også kjent som Sørlige Luo, er en sideelv til Huang He i Kina. Den har sitt utspring sørøst i Hua Shan-fjellene (et av taoismens hellige fjell) i provinsen Shaanxi og strømmer så østover og rett inn i naboprovinsen Henan, der den til slutt munner ut i Huang He ved byen Gongyi. Elven er 420 km lang. 
Elven renner gjennom noen av Kinas eldste kulturområder, og det er mange steder langs dens bredder som er av stor arkeologisk betydning for forståelsen av Kinas aller eldste historie. Peiligangkulturen og senere Erlitoukulturen blomstret i dette området. 
Elven renner blant annet gjennom Lushi, Luoning, Yiyang, den gamle hovedstaden Luoyang, Yanshi og Gongyi. Viktigste sideelv er Yi, som renner inn i Luo ved Yanshi.
I de tre rikers tid skrev Cao Zhi et berømt dikt til Luoelvens gudinne som et  indirekte uttrykk for en avdød kjær.
I denne elva er Yumen-demningen bygget ut.


== Eksterne lenker ==
(en) Luo River (Henan) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Elvemøtet mellom Luo og Gulelven
Theodore Schultz

Theodore Schultz (født 30. april 1902 i Arlington i Sør-Dakota, død 26. februar 1998 i Evanston i Illinois) var en amerikansk økonom. Han ble tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1979, sammen med Arthur Lewis. Schultz ble tildelt Nobelprisen for sitt arbeid innen utviklingen av økonomien med fokus på økonomi innen landbruket. Han analyserte rollen som landbruket hadde i økonomien. Hans arbeid har hatt vidtrekkende konsekvenser på industrialisering og politikk i utviklingsland så vel som i industriland. 
Schultz forsket på hvordan Tyskland og Japan kom seg på beina igjen etter andre verdenskrig. Utviklingen i Tyskland og Japan skjedde med en nesten mirakuløs hastighet fra den omfattende ødeleggelsen. Dette var i sterk kontrast til Storbritannia som fortsatte med rasjoneringer på maten til lenge etter krigen. Hans konklusjon var at hastigheten på utviklingen mest skyldtes en sunn og høyt utdannet befolkning, en utdanning som gjør folk mer produktive og gode helsetjenester. 


== Bibliografi (utvalg) ==
1943. Redirecting Farm Policy, New York: Macmillan Company.
1945. Agriculture in an Unstable Economy, New York: McGraw-Hill.
1953. The Economic Organization of Agriculture, McGraw-Hill.
1963. The Economic Value of Education, New York: Columbia University Press.
1964. Transforming Traditional Agriculture, New Haven: Yale University Press.
1968.Economic Growth and Agriculture, New York: MacGraw-Hill.
1971. Investment in Human Capital: The Role of Education and of Research, New York: Free Press.
1972. Human Resources (Human Capital: Policy Issues and Research Opportunities), New York: National Bureau of Economic Research,
1981. Investing in People, University of California Press. Description and chapter-preview links.
1993. The Economics of Being Poor, Cambridge, Massachusetts, Blackwell Publishers


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1979 hos Nobelprize.org
(en) Theodore Schultz hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1979
Robert C. Merton

Robert Merton (født 31. juli 1944 i New York City i USA) er en amerikansk økonom, universitetsprofessor og nobelprisvinner i økonomi. 
I 1993 ble Merton medlem av det amerikanske United States National Academy of Sciences. I 1997 ble han tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel sammen med Myron Scholes for deres arbeid med aksjeopsjoner. I 1999 ble Merton tildelt en Lifetime Achievement Award i matematisk finans.


== Utgivelser ==
Merton, Robert (1971). Theory of rational option pricing. Cambridge. 


== Priser (utvalg) ==
1993 – Medlem av The National Academy of Sciences
1997 – Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel, sammen med Myron Scholes for deres arbeid med aksjeopsjoner
1999 – Lifetime Achievement Award i matematisk finans


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1997 hos Nobelprize.org
(en) Robert C. Merton hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1997
Webserver

En webserver eller vevtjener er i IT-terminologi et program (eventuelt også maskinen det kjører på) som lagrer og utleverer data på internett. Dataene kan hentes for eksempel med en nettleser via protokollene HTTP eller HTTPS. 
I tillegg til den grunnleggende funksjonen, å sende av sted etterspurte filer, vil en webserver typisk også ha andre muligheter. Noen webservere kan håndtere mange domener, slik at det utenfra ser ut som om det er snakk om separate maskiner, mens det i virkeligheten er den samme datamaskinen og samme webserverprogram. Det kan også være mulig å adskille filstrukturen som brukeren opplever fra strukturen som filene rent faktisk er plassert i. Dette gjør det mulig å flytte filer etter behov, uten at hjemmesidens struktur endres. Som regel vil det også være muligheter til å beskytte deler av webserverens innhold med passord og på den måten styre adgangen. 


== Eksempler på webservere ==
Som eksempler kan nevnes: Apache, Tux, Roxen og IIS.
Robert Lucas jr.

Robert Emerson Lucas jr. (født 15. september 1937 i Yakima i Washington i USA) er en amerikansk økonom som jobber ved University of Chicago. Han ble tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1995 «for å ha utviklet og anvendt hypotesen om rasjonelle  forventninger, og dermed forvandlet makroøkonomisk analyse og utdypet forståelsen av den økonomiske politikken». Han har vært en av de mest innflytelsesrike økonomene i USA siden 1970-tallet. Han har lagt mye av grunnlaget for den makroøkonomiske teorien.
Han har vært gift to ganger og da han skilte seg med sin første kone Rita Lucas i 1988 hadde de en klausul plassert i skilsmisseoppgjøret som sa at hun skulle få halvparten av alle Nobelprispengene som ble vunnet av Lucas i de neste syv årene. Da Lucas vant Nobelprisen i 1995 (fallende akkurat innen fristen) måtte Lucas gi sin ekskone halvparten av premiepengene. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1995 hos Nobelprize.org
(en) Robert Lucas jr. hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1995
John Harsanyi

John Chares Harsanyi (født 29. mai 1920 i Budapest i Ungarn, død 9. august 2000 i Berkeley i California i USA) var en ungarsk-australsk-amerikansk økonom og vinner av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1994.
Han er best kjent for sine bidrag til studiet av spillteori og dens søknad til økonomi, spesielt for sin utvikling av en svært nyskapende analyse av spill med ufullstendig informasjon, såkalt bayesiansk spill. 
Han har også gitt viktige bidrag til bruk av spillteori og økonomiske resonnementer i politisk og moralsk filosofi. For sitt arbeid, var han en medmottaker av Nobelprisen i økonomi sammen med John Nash og Reinhard Selten i 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1994 hos Nobelprize.org
(en) John Harsanyi hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1994
Storlosjen i Hamburg

Storlosjen i Hamburg (tysk: Große Loge von Hamburg) var en storlosje innenfor tysk frimureri med hovedsete i Berlin, som ble grunnlagt i 1737. Storlosjen ble nedlagt i 1935 under det tyske rike, men fortsatte å arbeide videre i eksil i havnebyen Valparaíso i Chile. Etter andre verdenskrig ble den ikke gjenopprettet. Storlosjen hadde sin største utbredelse i 1932 med 5 000 medlemmer fordelt på 56 losjer. Den 19. juni 1949 ble dens losjer tilsluttet Den tyske storlosje av gamle, frie og anerkjente murere. Storlosjen var den eldste av de såkalte «humanitære»  storlosjene i Tyskland.


== Litteratur ==
Eugen Lennhoff/Oskar Posner: Internationales Freimaurer-Lexikon. Almathea-Verlag München 1980, Reprint von 1932, ISBN 3-85002-038-X
Helmut Neuberger: Winkelmaß und Hakenkreuz: Die Freimaurer und das Dritte Reich. Herbig Verlag, München 2001, ISBN 3-7766-2222-9
Ferdinand Runkel: Geschichte der Freimaurerei. Hobbing, Berlin, 3 Bd., Nachdruck: Edition Lempertz, Bonn 2006, ISBN 3-933070-96-1
NRM

NRM kan referere til:

Naturhistoriska riksmuseet i Stockholm
National Railway Museum
Norsk Jernbanemuseum (Norwegian Railway Museum)
Longhaibanen

Longhaibanen (kinesisk: 陇海铁路; pinyin: Lǒnghǎi Tiělù) er Folkerepublikken Kinas viktigste jernbanearterie i øst-vest-retning. Den starter i Lianyungang i provinsen  Jiangsu og ender i Lanzhou i Gansu, og går gjennom provinsene Jiangsu, Anhui, Henan, Shaanxi og Gansu. Strekningen er 1 759 km lang.


== Historie ==

Byggingen av traséen mellom Kaifeng og Luoyang tok til i 1904, og var ferdig i 1910.
Deretter ble linjen forlenget østover til Xuzhou med ferdigstillelse i 1916, så videre til Haizhou i 1925, og helt frem til Lianyungang i 1934. Vestover ble forlengelsen til Lingbao ferdig i 1927, til Xi'an i 1935, til Baoji i 1936, og til Tianshui i 1945.
Strekningen fra Tianshui til Lanzhou ble bygget etter at Folkerepublikken Kina var proklamert. Byggingen begynte i april 1950 og var fullført i juli 1953. Dermed var hele Longhaibanen ferdig.
Mellom 1956 til 1970 ble avsnittet mellom Zhengzhou og Baoji oppgradert til dobbeltspor. Samtidig måtte linjen i byprefekturet Sanmenxia legges om på grunn av byggingen av Sanmenxiareservoaret. Zhengzhou til Shangqiu-avsnittet fikk dobbeltspor i 1980.


== Større byer på Longhaibanen ==
Jiangsu: Lianyungang, Xuzhou
Anhui: Huaibei
Henan: Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang, Sanmenxia
Shaanxi： Weinan, Xi'an, Xianyang, Baoji
Gansu： Tianshui, Dingxi, Lanzhou


== Andre jernbanelinjer som krysser Longhaibanen ==
Jinpubanen (seksjon av Jinghubanen): Overgang i Xuzhou
Jingjiubanen: Shangqiu
Jingguangbanen: Zhengzhou
Jiaozhibanen: Luoyang
Nantongpubanen: Tongguan
Xikangbanen: Xi'an
Baochengbanen: Baoji


== Longhaibanen i 2009 ==
Longhaibanen er Folkerepublikken Kinas viktigste jernbaneforbindelse mellom øst og vest og en av landets travleste. Den er nå dobbeltsporet hele strekningen, og mellom Xuzhou og Lanzhou er den elektrifisert.
Yvo de Boer

Yvo de Boer (født 12. juni 1954 i Wien) var generalsekretær for FNs klimakonvensjon (UNFCCC) fra september 2006 til juli 2010. Før han gikk inn i UNFCCC var De Boer Direktør for Internasjonale spørsmål i Departementet for boliger, arealplanlegging og miljø (Ministerie van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer) i Nederland.
Fra mai 2014 er han generaldirektør for Det globale institutt for grønn vekst.


== Eksterne lenker ==
Intervju live i Second Life
Executive Secretary for UNFCCC – Official UNFCCC profile
Video av intervju med Yvo de Boer om klimaforhandlingene – Fra Climate Change TV
Yvo de Boer tilsatt som UNFCCC Executive Secretary UN Pressemelding, Bonn, 2006-08-10
Secretary-General tilsetter Yvo De Boer som Executive Secretary for UNFCCC FN, New York, 2006-08-10
Ungarns regioner

Ungarns regioner ble administrativt opprettet i 1999, primært for planlegging og statistiske formål. De fungerer som  NUTS-2-enheter (bortsett fra Közép-Magyarország som er en NUTS 1-enhet, delt opp i NUTS 2-enhetene Budapest og Pest fylke.) Hver region består av flere fylker.


== NUTS 1 og NUTS 3 ==

Ungarn har 3 statistiske storregioner på nivået NUTS 1: Dunántúl (Transdanubia), Észak és Alföld (Alföld og Nord) og Közép-Magyarország.
Nivået NUTS 3 er identisk med Ungarns fylker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Regions of Hungary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons