jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fylkesvei 2344

Fylkesvei 2344 går mellom Kvigstad og Talstua i Østre Toten kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 79 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Østre TotenMøllerhagenvegen 

Dystlinna 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2344
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 2426

Fylkesvei 2426 går mellom Sandmoen og Kolbjørnshus i Nordre Land kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 187 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nordre LandSandmovegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2426
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Vasilij Sokov

Vasilij Dmitrijevitsj Sokov (russisk: Василий Дмитриевич Соков; født 7. april 1968 i Dusjanbe i Tadsjikistan) er en tidligere tresteghopper, som representerte Sovjetunionen, og senere Usbekistan.
Han er mest kjent for sine to bronsemedaljer fra EM innendørs. Han har en personlig rekord på 17.59 meter, oppnådd i juni 1993 i Moskva. Dette er også den usbekiske rekorden. I 1995 var Sokov utestengt i tre måneder for bruk av efedrin.


== Karriere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vasilij Sokov – Olympics.com 
(en) Vasilij Sokov – Olympic.org 
(en) Vasilij Sokov – Olympedia 
(en) Vasilij Sokov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vasilij Sokov – World Athletics 
(en) Vasilij Sokov – Track and Field Statistics
Kommunal vei 5466 (Gjøvik)

Kommunal vei 5466 i Oppland går mellom Lindheim og Kjærringelv i Gjøvik kommune. Veien er 7,6 km lang.
Veien har blitt omklassifisert fra fylkesvei 159.


== Kommuner og knutepunkter ==

 GjøvikGilbergsrovegen 

249Fylkesvei 249 Lindheim
249Fylkesvei 249 Kjærringelv


== Referanser ==
Sergej Sokolov (fotballspiller)

Sergej Vadimovitsj Sokolov (russisk: Сергей Вадимович Соколов; født 12. mars 1977 i Russland, Sovjetunionen) er en aserbajdsjansk fotballspiller.


== Landslagskarriere ==
Sokolov hadde fire landskamper for Aserbajdsjan inntil han ble utestengt i 18 måneder for bruk av betamethason (glukokortikoid) etter en landskamp mot Belgia 11. oktober 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergej Sokolov – FIFA 
(en) Sergej Sokolov – UEFA 
(en) Sergej Sokolov – Transfermarkt 
(en) Sergej Sokolov – national-football-teams.com 
(en) Sergej Sokolov – WorldFootball.net 
(en) Sergej Sokolov – EU-Football.info 
Sergej Sokolov på national-football-teams.com
Molepolole

Molepolole er en by i Botswana. Byen ligger omtrent 70 km nordvest for Gaborone og er hovedstaden i Kweneng District. Molepolole er den tredje største byen i landet etter Gaborone og Francistown og byen hadde 57 951 innbyggere i 2006. 
Byen har vokst mye de siste 25 årene og i 1981 hadde den kun 20 565 innbyggere. Molepolole er hovedbase for Botswana Defence Force Air Wing.
Fylkesvei 2440

Fylkesvei 2440 (Fv2440) går mellom Vinjar og Kinn i Aust-Torpa i Nordre Land kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 200 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nordre LandØvergjøvik 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fylkesveg 2440 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2440
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 2438

Fylkesvei 2438 går mellom Skartlia og Skinnerli i Nordre Land kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 199 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nordre LandSkartlivegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2438
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Sermitsiaq (avis)

Sermitsiaq er en grønlandsk avis. Den er oppkalt etter fjellet Sermitsiaq, som ligger ved Nuuk. 
Avisen ble utgitt første gang 21. mai 1958, som et grønlandsk alternativ til den danskspråklige avisen Mikken. Disse to avisene ble trykket hver for seg; Mikken ble utgitt på lørdager og Sermitsiaq på mandager i ca. 6 måneder, inntil Mikken ble utgitt siste gang 22. november 1958. Sermitsiaq ble trykt på begge språk den siste uken før Mikken ble lagt ned.
Sermitsiaq var en lokal avis for Nuuk-regionen fram til rundt 1980, da avisen ble landsdekkende. Avisen ble også mer politisk orientert etter 1979, da Grønlands hjemmestyre ble etablert. 
Avisen utgis i dag hver fredag.
Sermitsiaq meldte 13. november 2009 at Sermitsiaq og konkurrenten AG skal slås sammen fra 1. januar 2010 på grunn av sviktende økonomi i begge avisene. Både Sermitsiaq og AG skal fortsette å komme ut, Sermitsiaq ukentlig som før.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tony Snow

Robert Anthony Snow (født 1. juni 1955 i Berea i Kentucky, død 12. juli 2008 i Georgetown i Washington, D.C.) var en amerikansk journalist. Snow arbeidet i flere amerikanske aviser, blant annet The Detroit News, The Washington Times og USA Today.
I 1991 arbeidet Snow som taleskriver for president George H.W. Bush og gikk over til i 1992-1993 å ha ansvaret for mediekontaktene i Det hvite hus.
I 1996–2003 var Snow nyhetsanker på Fox News Sunday, som ble sendt i Fox-tilknyttede TV-stasjoner og på nyhetskanalen Fox News. 2003–2006 hadde Snow sitt eget radioprogram, Tony Snow Show, på Fox News Radio.
26. april 2006 ble Snow presentert, og 8. mai 2006 etterfulgte han Scott McClellan, som Det hvite hus' pressesekretær, en stilling han hadde til 13. september 2007 da han etter en tids sykdom ble etterfulgt av Dana Perino.
12. juli 2008 døde Tony Snow på Georgetown University Hospital i Washington, DC.


== Referanser ==
Bernd Eichinger

Bernd Eichinger (født 11. april 1949 i Neuburg an der Donau i Bayern i Vest-Tyskland, død 24. januar 2011 i Los Angeles i California) var en tysk filmprodusent og regissør. Han er kjent for en rekke storfilmer, bl.a. Der Untergang og Baader-Meinhof.
Filmene Christiane F. – Å være ung er for jævlig fra 1981 og Den uendelige historien fra 1983 førte til at han ble internasjonalt kjent. 2002 fikk Ingensteds i Afrika en Oscar for beste fremmedspråklige film.
25. januar 2011 gjorde Constantin Film kjent at han var død som følge av et hjerteinfarkt.


== Filmografi ==
1975: Falsche Bewegung
1975: Umarmungen und andere Sachen
1975: Lieb Vaterland, magst ruhig sein
1975: Der starke Ferdinand
1976: Die Wildente
1976: Grete Minde
1978: Hitler – ein Film aus Deutschland
1981: Christiane F. – Å være ung er for jævlig
1983: Den uendelige historien
1985: Drei gegen Drei
1986: Rosens navn
1989: Letzte Ausfahrt Brooklyn
1990: Feuer, Eis und Dynamit
1992: Salz auf unserer Haut
1992: Der Zementgarten
1993: Åndenes hus
1994: Der bewegte Mann
1995: Das Superweib
1996: Die drei Mädels von der Tankstelle
1996: Das Mädchen Rosemarie (TV, også regi)
1996: Charleys Tante (TV)
1996: Es geschah am hellichten Tag (TV)
1996: Die Halbstarken (TV)
1997: Frøken Smillas fornemmelse for snø
1997: Bin ich schön?
1997: Ballermann 6
1998: Leslie Nielsen ist sehr verdächtig
1998: Opernball – Die Opfer/Die Täter
1999: Der große Bagarozy (også regi)
1999: Harte Jungs
1999: Hausmeister Krause (TV)
2000: Schule
2000: Mädchen
2000: Sass – Meisterdiebe
2001: Die Nebel von Avalon (TV)
2001: Vera Brühne (TV)
2001: Ingensteds i Afrika
2002: Erkan und Stefan – Gegen die Mächte der Finsternis
2002: Resident Evil
2002: Freche Biester!
2004: Der Untergang (også manus)
2004: Resident Evil: ''Apokalypse
2005: Fantastic Four
2006: Elementarteilchen
2006: Das Parfum – Die Geschichte eines Mörders
2006: DOA: ''Dead or Alive
2006: Resident Evil: ''Extinction
2007: Fantastic Four: ''Rise of the Silver Surfer
2007: Pornorama
2008: Baader-Meinhof
2010: Zeiten ändern dich
2010: Resident Evil: ''Afterlife
2011: Die Superbullen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernd Eichinger på Internet Movie Database 
(sv) Bernd Eichinger i Svensk Filmdatabas 
(da) Bernd Eichinger på Filmdatabasen 
(da) Bernd Eichinger på danskefilm.dk 
(da) Bernd Eichinger på Scope 
(fr) Bernd Eichinger på Allociné 
(en) Bernd Eichinger på AllMovie 
(en) Bernd Eichinger hos Rotten Tomatoes 
(en) Bernd Eichinger hos The Movie Database
Kopperå stasjon

Kopperå stasjon er en jernbanestasjon på Meråkerbanen i Meråker kommune i Trøndelag fylke.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 114–115. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Meråkerbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 98–105. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Kopperå stasjon
(no) Kopperå stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Meråkerbanen
Bauneveien

Bauneveien finnes flere steder:

Bauneveien (Oslo)
Bauneveien (Bærum)
Bauneveien (Sandnes)
Bauneveien (Bamble)
Fylkesvei 2468

Fylkesvei 2468 går mellom Robøle og Lødnigarden i Etnedal kommune.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 254.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 236 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 EtnedalByfellivegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2468
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Lerkendal holdeplass

Lerkendal holdeplass er en holdeplass for tog på jernbanestrekningen Stavne–Leangenbanen ved Lerkendal i Trondheim. Holdeplassen ble åpnet for persontrafikk i 1988; tidligere hadde det bare vært godstrafikk på strekningen. Holdeplassen ligger mellom SINTEF og Lerkendal stadion. Lerkendal holdeplass er (per 2022) den ene av to stasjoner som trafikkeres på Stavne-Leangenbanen. 
Togene som trafikkerer Lerkendal stasjon kjører via Trondheim S og ikke via Tyholttunnelen. Per 2022 går det daglig to tog til Lerkendal holdeplass fra Steinkjer stasjon om morgenen og to tog til Steinkjer om ettermiddagen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lerkendal holdeplass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons (no) Bane NORs informasjonsside om Lerkendal holdeplass
(no) Lerkendal holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Stavne-Leangenbanen
Bergsliens gate

Bergsliens gate finnes flere steder:

Bergsliens gate (Oslo)
Bergsliens gate (Kongsberg)
Selsbakk stasjon

Selsbakk stasjon ligger på Dovrebanen i Trondheim, den ble åpnet i 1890. Da Dovrebanen ble ombygd til normalspor i 1919 ble det bygd en ny stasjonsbygning og stasjonen ble flyttet et stykke nordover. 
Togene på Rørosbanen stopper fast på Selsbakk stasjon, mens togene på Størenbanen stopper på signal. Tog som kjører Trønderbanen sluttet å stoppe på signal i 2014, og har ikke stopp på stasjonen.  


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 90–92. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Trondheim-Størenbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 121–126. 
Thor Bjerke og Roar Stenersen (2002). Rørosbaneboka. s. 275. ISBN 82-90286-24-4. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Selsbakk stasjon
(no) Selsbakk stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Trondheim-Heimdal
Kvål stasjon

Kvål stasjon er en av de opprinnelige stasjonene på Trondheim-Størenbanen og ligger ved Kvål i Melhus kommune. Den har i dag status som holdeplass på Dovrebanen og har bare lokaltrafikk. Stasjonsbygningen (tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad) ble revet i oktober 2009.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 88–89, 92. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Trondheim-Størenbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 61–84. 
Thor Bjerke og Roar Stenersen (2002). Rørosbaneboka. s. 270. ISBN 82-90286-24-4. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Kvål stasjon
(no) Kvål stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Trondhjem–Størenbanen
Ler stasjon

Ler stasjon er en av de opprinnelige stasjonene på Trondheim-Størenbanen. I dag stanser bare lokaltrafikk (Trønderbanen).
Stasjonen har et kryssingsspor. I 2020 ble det forlenget slik at 650 meter lange tog kan krysse. Samtidig fikk stasjonen en ny platform med lengde 125 m.Ved åpningen hadde Ler en stasjonsbygning tegnet av Georg Andreas Bull, i likhet med andre stasjoner på strekningen. Bygningen brant i 1978, og restene er revet.

		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 88–89, 92. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Trondheim-Størenbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 55–57. 
Thor Bjerke og Roar Stenersen (2002). Rørosbaneboka. s. 270. ISBN 82-90286-24-4. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Ler stasjon
(no) Ler stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Trondhjem–Størenbanen
Lundamo stasjon

Lundamo stasjon er en av de opprinnelige stasjonene på Trondheim-Størenbanen. Den har i dag bare lokaltrafikk.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 88–89, 92. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Trondheim-Størenbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 47–52. 
Thor Bjerke og Roar Stenersen (2002). Rørosbaneboka. s. 268–269. ISBN 82-90286-24-4. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Lundamo stasjon
(no) Lundamo stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Trondhjem–Størenbanen
Hovin stasjon

Hovin stasjon er en av de opprinnelige stasjonene på Trondheim-Størenbanen. Den har i dag bare lokaltrafikk.
Stasjonen ligger like sør for (ovenfor) Gaulfossen, der Gaula renner gjennom et trangt gjel. Denne trange passasjen gjør områdene ovenfor ekstra utsatt ved flomvannføring. Ved storflom i både 1918 og i 1940 sto vannet høyt oppe på veggen på stasjonen (se bilde).

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 88–89, 92. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Trondheim-Størenbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 37–44. 
Thor Bjerke og Roar Stenersen (2002). Rørosbaneboka. s. 268. ISBN 82-90286-24-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hovin stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons (no) Bane NORs informasjonsside om Hovin stasjon
(no) Hovin stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Trondhjem–Størenbanen
Meldugg

Meldugg, meldogg eller mjøldogg er en plantesykdom forårsaket av sekksporesopper. Det finnes ca. 100 arter som lever på en lang rekke planter slik som trær, gress og urter. Den angriper i særlig grad roser og andre prydvekster. Meldugg utvikler et hvitt eller gråhvitt, melaktig belegg på yttersiden av blad og skudd/knopper og opptrer særlig rikelig i varme og tørre somrer. 
Har du fått meldugg på plantene, er det et velkjent kjerringråd å spraye dem med skummet melk. Andre økologiske metoder er å dusje med grønnsåpevann (blandingsforhold 1/50), melkeblanding (50/50 melk/vann ved utendørsbruk, 1/9 innendørs) eller bakepulverblanding (1 ts bakepulver, 100 ml grønnsåpe og 1,5 liter varmt vann.)
Eventuelt kan meldugg bekjempes med Florina/bayflor-spray så snart symptomene viser seg. Her skal man gjenta etter 7-10 dager.


== Se også ==
Melduggsopper (Erysiphales), en gruppe sekksporesopper hvor flere av artene forårsaker meldugg
Meldrøye (Claviceps purpurea), en art av sekksporesopper, men ikke en melduggsopp
Nuummioq

Nuummioq er en grønlandsk spillefilm fra 2009. «Nuummioq» er grønlandsk, og betyr «en fra Nuuk» eller «en som stammer fra Nuuk». 
Opptakene startet i slutten av juli 2008, og foregikk i Grønlands hovedstad, Nuuk. Filmen er den første spillefilmen noensinne som er grønlandsk produsert, instruert og finansiert, men danske Pia Bovin og Annie Worsøe bistår produksjonen. Skuespillerne er dels danske, dels grønlandske. Produksjonsselskapet er grønlandsk; 3900 pictures er 51% eid av Mikisoq H. Lynge, men 100% grønlandsk eid.  
Filmen handler om håndverkeren Malik, som vokser opp i Nuuk. Hans lykkelige barndom får en brå vending når han ser foreldrene sine drukne i Godthåbfjorden, og han lever sitt voksne liv alene. Snart vender hans liv seg i mer positiv retning; han gjenopptar kontakten med sin barndomsvenn, Carl Peter, og får seg en kjæreste, Nivi. Imidlertid får han konstatert uhelbredelig  kreft, og må velge mellom å flytte til Danmark, og leve et lenger liv, eller bli boende i Nuuk, og leve kortere. 
Mikisoq Lynge sier at filmen forsøker å formidle et annet inntrykk enn de som tradisjonelt blir formidlet i grønlandske filmer og bøker:

Enten bliver Grønland præsenteret som et romantisk samfund med storslået natur og fangere i kajak, eller også identificeres Grønland med hor, mord, druk og ildebrand. Det harmonerer ikke med det Nuuk, jeg kender. Vi vil vise et langt mere nuanceret billede af Grønland.


== Skuespillere ==
Malik – Lars Rosing
Nivi – Julie Berthelsen


== Filmklippere ==
Niels Ostenfeld
Henrik Fleischer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Informasjon på KNR.gl
(en) Nuummioq på Internet Movie Database 
(da) Nuummioq i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Nuummioq på Allociné 
(nl) Nuummioq på MovieMeter 
(en) Nuummioq på AllMovie 
(en) Nuummioq på Turner Classic Movies 
(en) Nuummioq på Rotten Tomatoes
Sjerna

Sjerna (russisk: Ше́рна) er ei elv i Vladimir og Moskva oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Kljazma, og er 89 km lang, med et nedbørfelt på 1860 km². Den dannes ved samløpet av elvene Seraja og Moloktsja.
Martin Marietta X-23

Martin Marietta X-23 var 4 ubemannede vingeløse eksperimentfartøy bygd av Martin Marietta Corporation for USAs flyvåpen USAF. X-23 var også kjent som SV-5D «PRIME» (Precision Recovery Including Maneuvering Entry), og var andre del av START-programmet (Spacecraft Technology and Advanced Reentry Test). 


== Historie ==
START-prgrammet var finansiert av USAs flyvåpen USAF, og var delt i tre; ASSET (Aero-thermodynamic-elastic Structural Systems Environmental Test) var det første, og PILOT (Piloted Lowspeed Tests) var det tredje av prosjektene som testet ut vingeløse flykropper for tilbakevending fra rommet. Andre del av START var PRIME, og var en videreutvikling mot et bemannet romfartøy som kunne glidelande i stedet for å lande i havet med fallskjermer. Fire X-23 ble levert, 3 ble skutt opp, men det lyktes bare å fange ett av dem i luften slik planen var; de 2 andre gikk tapt. Alle oppskytningene fant sted fra Vandenberg Air Force Base, California. X-23s etterfølger var det bemannede Martin Marietta X-24.
Den tredje X-23 som ble fanget i luften står utstilt på National Museum of the USAF i Dayton, Ohio. Skjebnen til den fjerde som ikke ble brukt, er ukjent.


== Formål ==
X-23 var kjernen i PRIME-prosjektet som hadde som mål å teste ut ny romteknologi og utvikle vingeløse fartøy for bemannede og ubemannede ferder. 3 flyvninger ble gjennomført, og etter den tredje ferden ble resultatene vurdert til å være så vellykkede at den siste oppskytningen ble kansellert.


== Design ==
X-23 var primært bygd av titanlegeringen 2014-T6, men beryllium, stål og aluminium var også brukt på enkelte deler. Det var et vingeløst design uten egen motor. Manøvrering utenfor atmosfæren foregikk med små jetdyser som ble drevet av komprimert nitrogen, mens vanlige aerodynamiske ror ble brukt etter tilbakevending til atmosfæren. Varmeskjoldet utgjorde 110 kg, og var et stoff som ble sprøytet på, og nesepartiet var av karbon-materialer. Hele fartøyet veide omkring 400 kg, og ble skutt opp av en Atlas-rakett.
Etter at raketten nådde maksimumshøyden satte den kurs mot Jorden igjen, og akselerte X-23 opp til hastighetene et romfartøy ville ha under tilbakevending til atmosfæren. Når riktig hastighet var oppnådd, ble X-23 frakoblet og fortsatte som glider. Etter at farten var redusert til Mach 2 ble en liten bremseskjerm utløst, og når farten var subsonisk ble en fallskjerm med 14 meter i diameter åpnet. X-23 skulle etter dette fanges i luften av et C-130 transportfly. 


== Spesifikasjoner ==

Dimensjoner

Mannskap: Ubemannet
Lengde: 2,1 m
Høyde: 0,64 m
Vingespenn: 1,2 m
Totalvekt: 405 kg
Rekkevidde: 1 143 kmYtelse

Motor: Ingen
Toppfart: Mach 25
Maks operasjonshøyde: 152 000 m (500 000 fot


== Kilder ==
NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 30) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 20. mars 2015
National Museum of the USAF - Factsheet: SV-5D PRIME Besøkt 20. mars 2015
Borgenveien

Borgenveien eller Borgenvegen finnes flere steder:

Borgenveien (Oslo)
Borgenveien (Sarpsborg) – Borgenhaugen
Borgenveien (Asker) – Borgen
Borgenveien (Skedsmo) – Lillestrøm
Borgenveien (Oppegård) – Kolbotn
Borgenveien (Aurskog-Høland) – Bjørkelangen
Borgenveien (Fet)
Borgenveien (Nesodden) – Fagerstrand
Borgenveien (Holmestrand)
Borgenveien (Modum) – Vikersund
Borgenveien (Skiptvet)
Borgenvegen (Ullensaker) – Kløfta
Borgenvegen (Gjøvik)
Borgenvegen (Seljord)
Gamle Borgenvei (Asker)
Lille Borgen vei (Oslo)
Tjosja

Tjosja er ei elv i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Den er ei høyre sideelv til Oka, og er 311 km lang, med et nedslagsfelt på 7800 km². Tjosja fryser over i månedsskiftet november – desember og er isdekt til vårløsningen starter i månedsskiftet mars – april. Den største sideelva er Serjozja. Byen Arzamas ligger ved Tjosja.
Håvard Nørjordet

Håvard Nørjordet (født 22. september 1979 på Gjøvik) er en norsk forfatter og oversetter. 
Han debuterte i 2003 med novellen «Det skal bli så fint», som ble fulgt opp av «Postkolonialhandleren» i 2004 og «Kikkerten» i 2005. Senere har han oversatt den svenske bestselgeren Du tror du vet allting til norsk. han er medforfatter av boken Du trenger ikke mer enn 6 i 2008. 


== Eksterne lenker ==
Nørjordet tekst.
Aina Basso

Aina Basso (født 14. mai 1979) er en norsk forfatter og historiker. Hun kommer fra Giske i Møre og Romsdal. Basso har utgitt fem romaner: Ingen må vite (2008), Fange. 59. Taterpige (2010), Inn i elden (2012), Finne ly (2014) og Ungen (2019), alle på Det Norske Samlaget. 
Hun ble i 2012 nominert til Brageprisen i klassen for ungdomsbøker for romanen Inn i elden. I 2013 ble hun nominert til Kulturdepartementets priser for barne- og ungdomslitteratur og Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris for samme bok. I 2014 fikk hun Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts pris for Fange 59. Taterpige. 
Aina Basso bor i Oslo.


== Bibliografi ==
Ingen må vite, ungdomsbok, Samlaget (2008)
Fange 59. Taterpige, roman, Samlaget (2010)
Inn i elden, ungdomsbok, Samlaget (2012)
Finne ly, roman, Samlaget (2014)
Heksejakt og heksebrenning i Europa, Samlaget (2016)
Ungen, roman, Samlaget (2019)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Aina Basso i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Aina Basso i BIBSYS
Aina Bassos blogg
Gondolbane til Ekeberg – en gammel idé, artikkel av Aina Basso, publisert av Oslo byarkiv
Norgesrekordhistorikk på 100 m fri

Oversikt over utviklingen av norgesrekorder på 100 m fri svømming for både langbane (50 meter) og kortbane (25 meter).
Sist oppdatert: 15. desember 2018


== Langbane ==


=== Menn ===


==== Elekronisk tidtagning ====


==== Manuell tidtagning ====


=== Kvinner ===


==== Elektronisk tidtagning ====


==== Manuell tidtagning ====


== Kortbane ==


=== Menn ===


==== Elektronisk tidtagning ====


==== Manuell tidtagning ====


=== Kvinner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges svømmeforbund


== Andre norgesrekorder ==
Fylkesvei 2540

Fylkesvei 2540 går mellom Vingnes og Vingrom i Lillehammer kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 331 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 LillehammerVingromsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2540
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger