Aphididae

Aphididae er en gruppe med plantelus som hører til gruppen bladlus (i vid forstand), Aphidomorpha. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner. Denne gruppen omfatter de fleste artene av bladlus, det er beskrevet rundt 3000 arter.


== Utseende ==
Små, trinne insekter (vanligvis under 3 mm lange), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, vanligvis naken, gjerne grønn eller rødaktig med mørke flekker. Hodet er lite med lange, tynne antenner, nokså små fasettøyne og en lang, tynn sugesnabel. Det finnes både vingede og vingeløse former. Beina er forholdsvis lange og tynne. Oppe på bakkroppen har de vanligvis et par rør (corniculi) der de skiller ut honningdugg.


== Levevis ==
Familien omfatter både arter med og uten vertsskifte. Mange har ulike løvtrær og busker som primærvert. Livssyklusen omfatter gjerne veksling mellom kjønnede og ukjønnede, vingede og vingeløse stadier. Denne gruppen danner sjelden galler. Disse bladlusene blir ofte oppsøkt av maur som "melker" dem for sukkerrik honningdugg, og som til gjengjeld verner bladlusene mot fiender.
De fleste bladlusene lever i tempererte klimaer med markerte sesongvekslinger, og går gjennom årstidsbestemte utviklingsmønstre. Dette kan variere mye, men det vanligste er at vinteren blir tilbrakt som forholdsvis store og robuste egg. Disse klekkes om våren til parthenogentiske hunner. En slik hunn kalles gjerne fundatrix (grunnlegger), og produserer store mengder levendefødte avkom som er identiske med seg selv. I løpet av sommeren går de gjerne gjennom mange generasjoner av parthenogenetiske hunner. Vanligvis har noen av disse vinger (de kalles da alatae), slik at de kan spre seg. Hos mange arter skifter de vert, ofte fra et tre til urteaktige planter eller gress, i løpet av sommeren. Når dagene blir kortere og høsten kommer, blir det gjerne produsert en generasjon av kjønnede individer (sexuparae). Disse er gjerne små og vingeløse, dette er den eneste tiden da det forekommer hanner av bladlus. Hannene og hunnene parer seg, og hunnene legger forholdsvis få (noen ganger bare ett) egg før de dør, gjerne i barksprekker eller andre beskyttede steder. På grunn av den raske, ukjønnede formeringen kan bestandene av bladlus bygge seg opp meget raskt på egnede planter. Utviklingen av avkommet begynner gjerne alt før moren blir født, slik at man noen ganger kan se tre generasjoner av bladlus inne i hverandre.


== Skadedyr ==
Gruppen omfatter mange alvorlige skadedyr. De gjør skade både ved at de svekker plantene ved å tappe dem for saft, ved at de sprer virus til plantene og ved at honningduggen de skiller ut gir grobunn for muggsopper.


== Naturlige fiender ==
Bladlusene er myke og langsomme, og er derfor lette byttedyr for mange rovinsekter, med mindre de blir vernet av maur. Mange insekter har bladlus som eneste eller en meget betydelig næringskilde. Mest kjent er marihøner (Coccinellidae), som spiser store mengder bladlus både som larver og voksne. Nettvinge-familien gulløyer (Chrysopidae) er også gjerne bladlus-spesialister. Det samme gjelder larvene til blomsterfluer i underfamilien Syrphinae. Mer generaliserte rovdyr, for eksempel nebbteger (Anthocoridae) tar også mange bladlus. Det samme gjør en del småfugler, kanskje særlig løvsangeren (Phylloscopus trochilus). Mange snylteveps angriper også bladlus, en gruppe som er spesialisert på dem er underfamilien Aphidiinae (familien Braconidae).


== Systematisk inndeling ==
Noen klassifikasjoner regner med en omfattende familie Aphididae (tilsvarende Aphidoidea i klassifikasjonen som er brukt her). Aphididae slik det er brukt her tilsvarer Aphidinae i disse klassifikasjonene.

ordenen Nebbmunner, Hemiptera
underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
gruppe Aphidomorpha
overfamilien bladlus, Aphidoidea
familien Aphididae ( i snever forstand)
underfamilien Aphidinae
gruppen Aphidini
slekten Aleurosiphon
slekten Aphis Linnaeus, 1758 – ca. 220 arter i Europa
betebladlus, Aphis fabae
agurkbladlus, Aphis gossypii
stikkelsbærbladlus, Aphis grossulariae
liten bringebærbladlus, Aphis idaei
grønn eplebladlus, Aphis pomi
hyllebladlus, Aphis sambuci
slekten Asiphonaphis
slekten Brachyunguis B. Das, 1918 – 6 arter i Europa
slekten Braggia
slekten Cryptomyzus
ripsbladlus Cryptomyzus ribis – i Norge
slekten Cryptosiphum Buckton, 1879 – 4 arter i Europa
slekten Euschizaphis
slekten Paradoxaphis
slekten Sanbornia
slekten Siphonatrophia
slekten Toxoptera Koch, 1856 – 2 arter i Europa
gruppen Macrosiphini
gruppen Macrosiphina
slekten Acrythrosiphon
slekten Acyrthosiphon Mordvilko, 1914 – 50 arter i Europa
ertebuskbladlus, Acyrthosiphon caraganae
ertebladlus, Acyrthosiphon pisum
slekten Aulacorthum Mordvilko, 1914 – 14 arter i Europa
svartflekket veksthusbladlus, Aulacorthum circumflexum
grønnflekket veksthusbladlus, Aulacorthum solani
slekten Brachycaudus van der Goot, 1913 – 34 arter i Europa
stor plommebladlus, Brachycaudus cardui
liten plommebladlus, Brachycaudus helichrysi
slekten Brevicoryne van der Goot, 1915 – 4 arter i Europa
kålbladlus, Brevicoryne brassicae
slekten Capitophorus van der Goot, 1913 – 9 arter i Europa
slekten Cavariella Del Guercio, 1911 – 9 arter i Europa
skjermplantebladlus, Cavariella aegopodii
slekten Delphiniobium Mordvilko, 1914 – 8 arter. I Norge:
Delphiniobium junackianum (Karsch, 1887)
slekten Diuraphis Aizenberg, 1935 – 7 arter i Europa
slekten Dysaphis Börner, 1931 – 52 arter i Europa
eplebladgallelus, Dysaphis anthrisci
hagtornbladlus, Dysaphis crataegi
rød eplebladlus, Dysaphis plantaginea
rød pærebladlus, Dysaphis pyri
grå tulipanbladlus, Dysaphis tulipae
slekten Hyperomyzus Börner, 1933 – 10 arter i Europa
stor solbærbladlus, Hyperomyzus lactucae
slekten Illinoia Wilson, 1910 – 40 arter. I Norge:
Illinoia lambersi (MacGillivray, 1960)
slekten Jacksonia Theobald, 1923 – 3 arter. I Norge:
Jacksonia papillata Theobald, 1923
slekten Lipaphis Mordvilko, 1928 – 10 arter i Europa
slekten Macrosiphoniella Del Guercio, 1911 – 110 arter
brun krysantemumbladlus, Macrosiphoniella sanborni
slekten Macrosiphum Passerini, 1860 – 38 arter i Europa
rosebladlus, Macrosiphum rosae (Linnaeus, 1758)
slekten Megoura Buckton, 1876 – 3 arter i Europa
slekten Metopolophium Hille Ris Lambers, 1947 – 9 arter i Europa
slekten Myzosiphon Hille Ris Lambers, 1946 – 4 arter. I Norge:
Myzosiphon ribesinum (van der Goot, 1912)
Myzosiphon staphyleae (Koch, 1854)
Myzosiphon tulipaellum (Theobald, 1916)
slekten Myzus Passerini, 1860 – 64 arter. I Norge:
kirsebærbladlus, Myzus cerasi (Fabricius, 1775)
Myzus ornatus Laing, 1932
Myzus padellus Hille Ris Lambers & Rogerson, 1946
løkbladlus, Myzus ascalonicus Doncaster, 1946
Myzus certus (Walker, 1849)
Myzus ligustri (Mosley, 1841)
ferskenbladlus, Myzus persicae (Sulzer, 1776)
slekten Nasonovia Mordvilko, 1914 – 42 arter. I Norge:
Nasonovia compositellae (Theobald, 1924)
salatbladlus, Nasonovia ribisnigri
slekten Ovatomyzus Hille Ris Lambers, 1947 – 3 arter
slekten Ovatus van der Goot, 1913 – 15 arter. I Norge:
Ovatus insitus (Walker, 1849)
slekten Phorodon Passerini, 1860 – 5 arter. I Norge:
humlebladlus, Phorodon humuli (Schrank, 1801)
slekten Pseudorhopalosiphoninus Heinze, 1961 – én art, finnes i Norge:
Pseudorhopalosiphoninus calthae (Koch, 1854)
slekten Rhopalomyzus Mordvilko, 1921 – 7 arter. I Norge:
Rhopalomyzus poae (Gillette, 1908)
Rhopalomyzus lonicerae (Siebold, 1839)
slekten Rhopalosiphoninus Baker, 1920 – 10 arter
grønn tulipanbladlus, Rhopalosiphoninus staphyleae
slekten Staticobium Mordvilko, 1914 – 11 arter
slekten Submegoura Hille Ris Lambers, 1953 – én art, finnes i Norge:
Submegoura heikinheimoi (Börner, 1952)
slekten Titanosiphum Nevsky, 1928 – 6 arter
slekten Tubaphis Hille Ris Lambers, 1947 – 2 arter. I Norge:
Tubaphis ranunculina (Walker, 1852)
slekten Uroleucon Mordvilko, 1914 – 54 arter i Europa
slekten Utamphorophora Knowlton, 1947 – 13 arter
gruppen Rhopalosiphina
slekten Hyalopterus Koch, 1854 – to eller tre arter. I Norge:
melet plommebladlus, Hyalopterus pruni (Geoffroy, 1762)
slekten Melanaphis van der Goot, 1917 – 18 arter. I Norge:
Melanaphis luzulella (Hille Ris Lambers, 1939)
slekten Rhopalosiphum Koch, 1854 – 16 arter. I Norge:
eplegressbladlus, Rhopalosiphum insertum (Walker, 1849)
gul leddvedbladlus, Rhopalosiphum lonicerae
Rhopalosiphum maidis (Fitch, 1856)
Rhopalosiphum nymphaea (Linnaeus, 1761)
havrebladlus, Rhopalosiphum padi (Linnaeus, 1758)
slekten Schizaphis Börner, 1931 – 37 arter. I Norge:
Schizaphis borealis Tambs-Lyche, 1959
underfamilien Baltichaitophorinae – bare én utdødd art fra baltisk rav
Baltichaitophorus jutlandicus
underfamilien Pterocommatinae – 26 arter
slekten Neopterocomma Hille Ris Lambers, 1935 – to arter, begge i Europa
slekten Plocamaphis Oestlund, 1922 – fem arter. I Norge:
Plocamaphis amerinae (Hartig, 1841)
Plocamaphis flocculosa (Weed, 1891)
slekten Pterocomma Buckton, 1879 – 19 arter. I Norge:
Pterocomma jacksoni Theobald, 1921


== Kilder ==
Aphididae på Tree of life
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Bildegalleri over nordamerikanske arter


== Eksterne lenker ==
(en) bladlus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) bladlus i Encyclopedia of Life 
(en) bladlus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bladlus hos Artsdatabanken 
(sv) bladlus hos Dyntaxa 
(en) bladlus hos Fauna Europaea 
(en) bladlus hos Fossilworks 
(en) bladlus hos ITIS 
(en) bladlus hos NCBI 
(en) Kategori:Aphididae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aphididae – detaljert informasjon på Wikispecies