jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nicholas F. Brady

Nicholas Frederick Brady (født 11. april 1930 i New York) er en amerikansk forretningmann og politiker i det republikanske partiet. Han tjenestegjorde som senator i 1982 og var USAs finansminister i perioden 1988 til 1993.
Brady avla grunneksamen ved Yale University i 1952 og MBA ved Harvard University i 1954. Etter endt utdanning begynte han på en lengre karriere innenfor banksektoren, hvor han begynte på Dillon, Read and Company, Inc. og endte opp som selskapets styreleder. I 1982 ble han utnevnt til Senatet da senator Harrison A. Williams fra New Jersey gikk av midt i mandatperioden. Brady stilte ikke til valg for en ny periode og satt dermed i vervet fra 20. april til 27. desember 1982.
Som finansminister under Ronald Reagan og senere George H.W. Bush stod han bak Bradyplanen i mars 1989 som gikk ut på at utviklingsland kunne få kjøpe verdipapirer i amerikansk dollar hvis de ikke klarte å betale ned statsgjeld. 
Brady har blitt medlem av tankesmien Council on Foreign Relations.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicholas F. Brady – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nicholas F. Brady hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Treas.gov – Nicholas F. Brady (1988–1993) – Biografien til Brady hos U.S. Department of the Treasury.
Kyrkja

Kyrkja er et fjell like sørøst for Leirvatnet og Leirvassbu i Jotunheimen, i Lom kommune i Innlandet. Det har en høyde på 2 032 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell
Liste over fjell i Skandinavia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av Kyrkja på peakbook
Sethlans

Sethlans var i etruskisk mytologi gud for ild og smedkunsten, og som sådan er han en mytologisk arketyp, ekvivalent til greske Hefaistos, egyptiske Ptah, og romersk Vulkan, selv om deres navn ikke har felles etymologi. 
Sethlans er en av de egne etruskiske guder. I etruskisk kunst kan han identifiseres ved sine redskaper, smedens hammer og tang, og ved sin pilos, en konisk hatt eller lue. På en bronsemynt fra Populonia fra mellom 300- og 200-tallet f.Kr. er han avbildet med profilen på den ene siden, og sine redskaper på den andre siden. Populonia var senter for metallarbeid og det var naturlige årsaker til prege myntene med metallkunstens gud.Han framstår annerledes enn Hefaistos og Vulkan; han er ikke framstilt som en skjeggete, gammel krøpling, men isteden som en skjeggløs ungdom uten fysiske lyter. Betydningen av hans navn Sethlans er uklart, men det faktum at han skiller seg klart fra den greske og romerske gud tyder på at etruskerne fra tidlig av hadde sin egen, selvstendige smed- og hammergud, som senere ble assimilert med de andre. Det er ingen bevis på at han hadde en kult i Etruria, men han synes å være en skytsgud for kystbyen Populonia ettersom han er representert på byens mynt. I kunsten er han framstilt med sin høyre arm løftet i en positur som er jevnlig benyttet i antikkens religiøse kunst og kjent av grekerne som aposkopein, «å se stødig», det vil se i ærefrykt ved synet av en guddom. En del av de greske mytene om Hefaistos ble overtatt av etruskerne, og framstilt på egen keramikk, og på en bronsespeil funnet i Chiusi etruskisk: Clevsin), framstilt ca. 300-275 f.Kr., nå oppbevart i antikksamlingen ved det statlige museum i Berlin.


== Referanser ==
Astor Ishockeyklubb

Astor Ishockeyklubb (stiftet i 1963) er en ishockeyklubb fra Trondheim. Klubben har i dag ca 500 medlemmer, fordelt på lag og treningsgrupper fra hockeyskole (fra 3 år), mikro (5-7 år), via aldersbestemte klasser i U8-U15, til voksne gutter og jenter i 4. divisjon og Oldboys. Klubben har også en egen jentesatsing. 
Dalgård Ishall på Byåsen i Trondheim er klubbens hjemmearena. 
Astor hockey bygger sitt arbeid på verdiene Respekt, Raushet og Tilhørighet, og har en visjon om å skape Trøndelags beste breddehockeymiljø. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Astor hockey på Facebook
Murter

Murter er ei øy i Adriaterhavet utenfor kysten av Dalmatia i Kroatia, i øygruppa utenfor byen Šibenik. Den største landsbyen på øya heter også Murter, og ligger nord på øya.
Den vesle landsbyen Betina ligger på nordvestsiden av øya, mens landsbyene Jezera og Tisno ligger på nordøstsida. I 2006 hadde øya 5 192 innbyggere, mens landsbyen hadde et innbyggertall på 2 010. 97,6 % av innbyggerne er kroater. 


== Geografi ==
Øya ligger nordvest i øygruppa utenfor Šibenik, og bare 20 meter fra fastlandet ved Tisno, der det går en 20 meter bred kanal. En 37 meter lang klaffebru strekker seg over kanalen. Øya har et areal på 18,7 km², og det høyeste punktet er Raduč med 125 meter over havet. 
Den sørvestlige siden av øya er bratt med flere viker med sandstrender innimellom. Øya har også flere steinstrender. 


== Historie ==
Øya har vært bebodd i nesten 2000 år. En illyrisk-romersk bosetting kalt Colentum ble grunnlagt nær Betina. Dokumenter viser at Murter ble kalt Villa Magna i 1293, som betyr «stor landsby». På 1200-tallet er det dokumentert to bosettinger på øya, Jezera og Veliko selo (nå Murter), og øya ble nevnt i 1318 som Insula Mortari. Betina og Tisno ble mest sannsynlig grunnlagt på 1400-tallet da osmanene gikk til angrep på området. Folketallet på øyene økte da folk flyktet fra tyrkerne.


== Eksterne lenker ==
(en) Island of Murter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Murter info

infoadriatic om Murter engelsk
Märta Svensson

Märta Svensson (født Astrid Märta Viola Svensson 16. september 1959 i Värnamo i Jönköpings län.)  er en svensk gospelsanger.


== Karriere ==
Svensson er utdannet musikk- og sanglærer og gikk ut Musikkhøgskolen i Göteborg våren 1983. Hun har vært aktiv som sanger på heltid og en av få svenske sangere som har dette som sitt yrke. Hun har flere ganger opptrådt på TV, blant annet i TV-serien Minns du sången (1998). Hun debuterte med albumet Gospel - Glädje för livet i 1984 og har siden utgitt en rekke innspillinger. Hun har et bredt repertoar og synger alt fra enkle viser og krevende kirkemusikk, men mest forbindes hun med gospelmusikk.


== Diskografi (utvalg) ==


=== Album ===
1984 – Gospel – glädje för livet
1987 – Gospel är mitt liv
1992 – Befriande
1994 – Something Good
1998 – Minns du sången (live fra TV-serien)
2002 – Min bästa stund


=== Singler ===
1982 – «Jesus vi ber till dig»


=== Samlingsalbum ===
1977 - När Ljusen Skall Tändas Där Hemma (samling med diverse artister: Samuelsons, Curt & Roland, Märta Svensson, Anders Eriksson, Kjell Fjalsett, Karlssons, Noas Ark, Arnold Børud)
1990 - Strålande Jul (samling med diverse artister: Märta Svensson, Bo Ohlgren , Adolf Fredriks Flickkör med dirigent Bo Johansson, medlemmer i Sveriges Radios Symfoniorkester, Lennart Jernestrand)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Märta Svensson på Spotify
Märta Svensson på IMDb
Eura

Eura  er en kommune i landskapet Satakunta i Finland. Kommunen har, etter sammenslåingen 1. januar 2009 med Kiukais, cirka 12 500 innbyggere og et areal på 630,26 km² hvorav 51,36 km² er vann. Eura er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Säkylä, Kumo, Harjavalta, Nakkila, Euraåminne, Raumo, Letala, Virmo og Pöytyä.
Eura er særlig kjent for gravfeltet Luistari som har rike vikingefunn.


== Vennskapsbyer ==
 Harku kommune, Estland
 Askersund kommune, Sverige


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eura – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Juupajoki

Juupajoki er en kommune i landskapet Birkaland i Finland. Kommunen har cirka 1 900 innbyggere og et areal på 274,95 km² hvorav 16,47 km² er vann. Juupajoki er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Jämsä, Mänttä-Vilppula, Orivesi og Ruovesi.
Juupajoki har fått sitt parallelle univers av den finske tegneserietegneren Tarmo Koivistos imaginære kommune Eipäjoki (eipä — juupa betyr «neida — joda» på finsk, og joki betyr «elv».


== Vennskapsbyer ==
 Nore og Uvdal, Norge, 1945
 Surahammar, Sverige, 1945
 Wahlstedt, Tyskland
 Bjerringbro, Danmark, 1945
 Pusjkino, Russland


== Kilder ==
(no) Juupajoki i Store norske leksikon


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Juupajoki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tarmo Koivisto

Tarmo Koivisto (født 3. juli 1948 i Orivesi) er en finsk tegneserieskaper. Koivisto er mest kjent for serien Mämmilä, som forteller om den lille finske landsbyen Mämmilä (modellen er Koivistos hjemkommune, Orivesi nordøst for Tammerfors). Mämmilä er et Finland i miniatyr, og serien gir en levende framstilling av det finske samfunnets utvikling fra slutten av 1960-tallet og fram til i dag.


== Bibliografi ==
Mämmilä-serien:Sarjakuvia Suomesta (1978)
Punkkia ja metsäkukkia (1980)
Pässimäestä peltihalliin (1982)
Pois tieltä (1984)
Kasvukipuja (1986)
Rakennemuutos rassaa (1988)
Riitaa ja rakkautta (1990)
Naapurin neekeri (1992)
Ladoja ja dollareita (1994)
Täällä tähtikiekon alla (1996)
www.mammila.fi (2002)Tää pääkaupunki (2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lambiek Comiclopedia om Koivisto
Juhani Tolvanen: Live on the line (Presentasjon av Koivistos Mämmilä)
Cappelens musikkleksikon

Cappelens musikkleksikon er et seksbinds leksikon på ca. 3500 trespaltede sider, som ble utgitt i perioden 1978–1980. Det bygger delvis på et samarbeid med Sohlmans musiklexikon, som kom ut i Stockholm tre år tidligere. En god del av artikkelstammen ble oversatt fra den svenske originalen av en gruppe med 9 oversettere. I tillegg til de internasjonale artiklene inneholder leksikonet flere hundre nyskrevne artikler om norsk musikkliv.
Redaktør var Kari Michelsen, i redaksjonsrådet satt Hampus Huldt-Nystrøm, Robert Levin og Gunnar Rugstad.
Sundefossen

Sundefossen er en foss i Austrepollen i Kvinnherad kommune i Hordaland. Høyden er oppgitt til 557 meter, men tallet er usikkert. Vannføringen i fossen inngår i utbyggingen av Mauranger kraftverk. 


== Se også ==
Liste over norske fosser


== Eksterne lenker ==
Sundefossen på World Waterfall Database
Gammelt bilde av fossen
Bildegalleri som blant annet viser Sundefossen på mauranger.no
Lennart Jernestrand

Erik Lennart Gideon Jernestrand (født 10. november 1929 i Örnsköldsvik, død 26. november 2007) var en svensk dirigent, han har også komponert salmer. Han var utdannet ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm.
Jernestrand lærte seg tidlig å spille forskjellige instrument. I 1945 ble han tatt opp som student ved Musikaliska Akademien i Stockholm, hvor han studerte cello og orgel. Seks år senere tok han eksamen.
I 1954 ble han ansatt som musikkleder ved siden av musikkdirektøren  Karl-Erik Svedlund, i Filadelfiakyrkan, Stockholm.
I 1955 ble han ansatt som musikksjef for det nystartede IBRA Radio. I 1956, året etter, dannet han IBRA-kören, et kor han ledet til det ble avviklet i 1999.
På 1950-tallet reiste Jernestrand sammen med Einar Ekberg på turné i Amerika (USA).  Jernestrand var også akkompagnør ved plateinnspillinger på Hemmets Härold. Han satt i redaksjonen, sammen med Karl-Erik Svedlund og Daniel Hallberg, for den svenske pinsebevegelsens sangbok Segertoner som kom i 1960.


== Komposisjoner ==
Jag ska gråtande kasta mig ner i Herren lever (1977) nr 934, komponert i 1970.


== Eksterne lenker ==
(en) Lennart Jernestrand på Discogs 
Frikyrkomusikens tusenkonstnär död, nekrolog i den svenske avisen Dagen, av Tor Carlid, 27. november 2007
Hydrogeninfrastruktur

En hydrogeninfrastruktur består av elementene som muliggjør distribusjon av hydrogen fra produsent til forbruker. 


== Nettverk ==


=== Rørtransport av hydrogen ===
Hovedartikkel: Rørtransport av hydrogenTransport av hydrogen gjennom rør brukes for å forbinde produksjonssted for hydrogen og forbruker. Kostnadene for rørtransport er i samme størrelsesorden som for naturgass under trykk (CNG) og teknologien er uttestet. Men det meste av hydrogen produseres i dag samme sted som det brukes. I 2004 var det 1450 km med lavtrykks rørsystem for hydrogen i USA og 1500 km i Europa.


=== Hydrogenmotorvei ===
Hovedartikkel: HydrogenmotorveiEn hydrogenmotorvei er en strekning med hydrogenstasjoner og annen infrastruktur langs en vei eller motorvei. Dette tillater hydrogendrevne kjøretøy å ferdes på denne strekningen.


== Hydrogenstasjoner ==
Hovedartikkel: HydrogenstasjonFyllestasjoner for hydrogen, som ikke befinner seg nær nok en rørledning for hydrogen, får tilførsel via hydrogentanker og trailere med komprimert eller flytende hydrogen, eller med produksjon på stedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Hydrogen Infrastructure Transition (HIT) Model
Roads2HyCom Infrastructure
Sohlmans musiklexikon

Sohlmans musiklexikon er et svensk leksikon for musikk, omtalt som «Nordiskt och allmänt uppslagsverk för tonkonst, musikliv och dans».    Første utgave er i hovedsak innrettet på vestlig kunstmusikk (klassisk musikk) og musikkteori, mens andre utgave har et bredere opplegg. Der finner man også artikler om folkemusikk, musikk i andre kulturer og om samtidens populærmusikk. 
Ved markedsføringen av den andre utgaven brukte man den kjente musikkprofilen Sten Broman og han uttalte i annonser: «Jag skulle slå upp en sak om Bach och upptäckte att jag läst ända till Beatles.»


== Utgaver ==
Første utgave, fire bind. Hovedredaktør Gösta Morin hadde med seg Carl-Allan Moberg og Einar Sundström i hovedredaksjonen. Sohlmans Förlag, Stockholm.
Bind 1, 1948 – 1280 spalter
Bind 2, 1950 – 1294 spalter
Bind 3, 1951 – 1376 spalter
Bind 4, 1952 – 1608 spalter
Andre utgave, fem bind. Hovedredaktør Hans Åstrand. Sohlmans Förlag AB, Stockholm (ISBN 91-7198-020-2)
Bind 1, 1975 – 704 sider
Bind 2, 1975 – 704 sider
Bind 3, 1976 – 768 sider
Bind 4, 1977 – 896 sider
Bind 5, 1979 – 931 sider
Rørtransport av hydrogen

Rørtransport av hydrogen inngår i infrastrukturen for hydrogen.


== Økonomi ==

Rørtransport av hydrogen brukes for å forbinde produksjonssted og forbrukssted for hydrogen.  Kostnadene for rørtransport er i samme størrelsesorden som for naturgass under trykk (CNG) og teknologien er uttestet. Men det meste av hydrogen produseres i dag samme sted som det brukes. I 2004 var det 1450 km med lavtrykks rørsystem for hydrogen i USA og 1500 km i Europa.


== Historie ==
1938 – Strekningen Rhinen-Ruhr. De første 240 km med hydrogenrørledning blir laget av vanlige stålrør. Disse rørene, med en diameter på 25-30 cm, fraktet komprimert hydrogen med et trykk på 10-20 bar Denne strekningen er fremdeles i bruk.
1973 – 30 km med rørledning i Isbergues i Frankrike.
1985 – Rørledningen fra Isbergues forlenges til Zeebrugge
1997 – Rørledningen får forbindelse til Rotterdam
1997 – 2000: To hydrogennett under utvikling, ett nær Corpus Christi i Texas og ett mellom Freeport og Texas City.


== Nåværende infrastruktur ==

2004 - USA - 1450 km med lavtrykks hydrogenrørlinjer
2004 – Europa – 1500 km lavtrykks rørledninger.


== Se også ==
Hydrogeninfrastruktur


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hydrogen Transport by Pipeline
Västra Frölunda

Västra Frölunda eller Frölunda er et område som idag er en bydel i det sørvestre Göteborg, men er også et historisk sogn og et poststed. Poststedet Västra Frölunda omfatter bydelsområdene Frölunda, Tynnered og Älvsborg, samt deler av Högsbo.
Ruth og Vigdis

Ruth og Vigdis er en norsk dragduo som består av rollefigurene Ruth Torsov (spilt av Geir Lillejord fra Skien) og Vigdis Sagene (spilt av Cårejånni Enderud fra Kongsvinger).De hadde eget talkshow på TVNorge høsten 2000, deltok som konsulenter for deltagerne i TV-serien "Alt for Rognan" på TV 2 høsten 2006. og har hatt en rekke show.


== Referanser ==
Kobber–klor-syklusen

Kobber–klor-syklusen (Cu-Cl-syklus) er en sekvens av prosesser brukt i hydrogenproduksjon
Cu-Cl-syklusen involverer fire kjemiske reaksjoner som til sammen spalter vann i hydrogen og oksygen. Alle andre kjemikalier blir gjenbrukt. Cu-Cl prosessen krever tilgang på varme og er en hybrid prosess som både har termokjemiske og elektrolyse steg.


== Beskrivelse av prosessen ==
De fire reaksjonene i en Cu-Cl syklus er som følger:
2 Cu + 2 HCl(g) → 2 CuCl(l) + H2(g) (430-475 °C)
2 Cu2OCl2 → 4 CuCl + O2(g) (500 °C)
2 CuCl2 + H2O(g) → Cu2OCl2 + 2 HCl(g) (400 °C)
2 CuCl → CuCl2(aq) + Cu (ambient-temperatur elektrolyse)
Netto reaksjon: 2 H2O → 2 H2 + O2I ligningene brukes g for gass, l for væske, aq for væskeløsning.


== Se også ==
Svovel–jod-syklusen


== Referanser ==
Disenå

Disenå er et tettsted, en skolekrets og et poststed i Sør-Odal i Innlandet. Hoveddelen av tettstedet ligger på Skøyen, sør for Glåma, omtrent fem kilometer sør for kommunesentret Skarnes. Tettstedet har 255 innbyggere per 1. januar 2022. Elevene i skolekretsen går fra skolestart i 2019 på Glommasvingen skole på Skarnes. Disenå skole ble dermed nedlagt. Poststedet har postnummer 2114. Navnet kommer fra Disenå stasjon som ligger i tettstedet.
Ullern kirke ligger på Ullern, 550 meter nord for Disenå stasjon på den andre siden av Glåma. I grustaket på Gjersøyen, omtrent 1,5 kilometer sør for stasjonen, arrangeres hvert år musikkfestivalen Audunbakkenfestivalen.
Fylkesvei 175 og Kongsvingerbanen går gjennom tettstedet.


== Referanser ==
Långa nätter

Långa nätter er den svenske artisten Melissa Horns debutalbum. Det ble utgitt 30. april 2008 og består av elleve låter med en total spilletid på 36:29 minutter.


== Sporliste ==
Kvar i nåt jag lämnat 3:27
Långa nätter 3:21
Vår sista dans 3:00
Som jag hade dig förut (med Lars Winnerbäck) 3:45
När det äntligen är över 2:47
New York 3:29
En famn för mig 3:32
Hanna 3:07
Sen en tid tillbaka 3:54
Kungsgholmens hamn 3:32
Till Hiva 2:35


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Neopren

Neopren er et syntetisk gummimateriale. Materialets formelle navn er klorbutadiengummi. Varemerket Neoprene tilhører det amerikanske selskapet DuPont. Det ble opprinnelig markedsført under varemerket Duprene.  
Materialet brukes innen dykking, både i våt- og tørrdrakter. Materialet er vanntett, støtdempende, varmeisolerende og oljebestandig.
Sjokolademelk

Sjokolademelk er en drikk som har melk som basisprodukt. Den er smakstilsatt med ulike tilsetningsstoffer og søtningsmiddel for å minne om sjokolade på smak.
Sjokolademelk finnes definisjonsmessig i to varianter, enten som et ferdigprodukt på kartong eller flaske, eller som en konsekvens av at forbruker selv tilsetter sjokolademelkpulver i melk, som for eksempel O'boy.


== Se også ==
Kakao (drikk)
Milkshake
Sjokoladekanne
Samuel Kleinschmidt

Samuel Petrus Kleinschmidt (født 27. februar 1814 i Alluitsoq på Grønland, død 8. februar 1886 i Noorliit) var en tysk herrnhutermisjonær og språkforsker på Grønland. Han var sønn av et dansk-tysk ektepar; danske Christina født Petersen og den tyske misjonæren Konrad Kleinschmidt. I og med at Samuel var født på Grønland med tysk far og dansk mor, ble Kleinschmidt trespråklig.
Samuel Kleinschmidt spilte ei avgjørende rolle for utviklinga av grønlandsk da han i 1851 publiserte ei grønlandsk–tysk ordbok og en grammatikkbok, og samtidig utarbeidet en grønlandsk rettskrivingsnorm som ble stående til 1973. Kleinschmidts grammatikkverk er fremdeles en sentral kilde for arbeidet med grønlandsk grammatikk.
Han laga også den første oversettelsen av Bibelen til grønlandsk. Han ble lærer på seminariet i Nuuk i 1859, etter at flere konflikter med menigheten hans førte til at han fikk avskjed derifra. Etter at han ble sagt opp, arbeidet Kleinschmidt på Seminariet i Nuuk. 
Arbeidet hans var prega av vitenskapelig grundighet og ei åpen interesse for det grønlandske. Han sa selv at «(a)f tilbøjelighed er jeg grønlandsk».
I Nuuk er både skolen Atuarfik Samuel Kleinschmidt og veien Samuel Kleinschmidtsvej navngitt etter forskeren.


== Bibliografi ==
Kleinschmidt, Samuel 1968 (1851): Grammatik der grønlændischen Sprache : mit teilweisem Einschluss des Labradordialekts. Hildesheim : Olms, 1968.
Kleinschmidt, Samuel 1858: Nunalerutit, imáipoĸ: silap píssusianik inuinigdlo ilíkarsautínguit (Geografi, det er: Ei lita bok om verda og menneska). nûngme (Godthåb/Nuuk) 1858. 28,-50 8º
Kleinschmidt, Samuel 1871: Den grønlandske ordbog / omarbeidet af Sam. Kleinschmidt ; udgiven paa foranstaltning af Ministeriet for Kirke- og Underviisningsvæsenet og meddet kongelige danske Videnskabernes Selskabs understøttelse ved H.F. Jørgensen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wilhjelm, Henrik 2001: “Af tilbøielighed er jeg grønlandsk” : om Samuel Kleinschmidts liv og værk. Det grønlandske selskabs skrifter ; 34. København : Det Grønlandske Selskab, 2001.


== Eksterne lenker ==
Biografi i Dansk biografisk leksikon 1. udgave
Mikhail Tukhatsjevskij

Mikhail Nikolaievitsj Tukhatsjevskij (russisk Михаи́л Никола́евич Тухаче́вский) (født 4. februarjul./ 16. februar 1893greg., død 12. juni 1937) var en sovjetisk general, sjef for Den røde armé i perioden 1925–1928 og en av de mest fremtredende ofre for Stalins utrenskninger i Moskvaprosessene mot slutten av 1930-tallet.
Tukhatsjevskij ble henrettet med nakkeskudd av Stalins sjefsbøddel Vasilij Blokhin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The links in the chain of death (Polish historian Professor Pawel Wieczorkiewicz discusses the Red Army purges)
The Red Bonaparte
Tukhachevsky in Leningrad: A very detailed, neutral source with plenty of references, covering the period 1928-31.
Yupik

Yupik er en av flere arktiske urbefolkninger. De bor i Alaska og de østligste delene av Russland.
Yupik-språkene tales av ca. 16 000 mennesker. Yupik snakkes mest av nomader og i små bosetninger; i større bosetninger i Alaska, hvor de er i minoritet, snakker yupikfolket hovedsakelig engelsk. Yupikfolket kaller seg selv yupik eller eskimoer, når de vil vektlegge sin tilknytning til et større eskimofolk.


== Se også ==
Inuitter


== Litteratur ==
Lyle Campbell: American Indian languages: The historical linguistics of Native America; New York: Oxford University Press, 1997; ISBN 0-19-509427-1
Marianne Mithun:: The languages of Native North America; Cambridge: Cambridge University Press, 1999; ISBN 0-521-23228-7 (hbk); ISBN 0-521-29875-X
Willem J. de Reuse: Siberian Yupik Eskimo: The language and its contacts with Chukchi. Studies in indigenous languages of the Americas; Salt Lake City: University of Utah Press, 1994; ISBN 0-87480-397-7
Fjell i Oslo

Liste over alle fjell og åser i Oslo over 400 moh med primærfaktor på minst 50 meter, samt Kjerkeberget som er det høyeste punktet i Oslo.


== Kilder ==
Toppomania.info som har benyttet følgende kilder:
Norge 1:50 000-kart
Kunnskapsforlagets Store Norgesatlas.
Norgeskart fra Kartverket
Grüners gate (Oslo)

Gruners gate finnes i Fredrikstad.
Grüners gate er ei gate på Grünerløkka i Oslo. Den går fra Marselis' gate ved Akerselva til Toftes gate, der den fortsetter som en gangsti i Sofienbergparken. Gata er oppkalt etter familien Grüner, som eide store deler av området.
Gata starter ved «studentsiloen» på Nedre Foss (adresse Marselis' gate 24). Bebyggelsen er i stor grad leiegårder fra rundt 1900, tre til fem etasjer høye. Det første kvartalet har på sørsida en ballplass i tilknytning til parkområdet Grünerhagen. 
Mellom Markveien og Thorvald Meyers gate ligger parken Olaf Ryes plass på sørsida. Her er også bydelens eneste skjenkested som bare har uteservering. På motsatt side av gata er det kafeer/restauranter i første etasje i alle gårdene. Fortauet er ekstra bredt og det er lagt til rette for uteservering. Området kalles ofte «Solsiden». Midt i kvartalet ligger Parkteatret, tidligere kino, nå pub og konsertlokale.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grüners gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 219. ISBN 978-82-573-1760-7. 
Arild Svensgam (1999). «Grüners gate». De er døde - men lever fortsatt i Oslo! Gateskiltene i Oslo oppkalt etter avdøde personer (2. utg.). Oslo: Galehuset forlag. s. 81. ISBN 82-992894-2-4.  [Versjon på Bokhylla.no, tilgjengelig for norske IP-adresser]


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.