jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Francisco Javier Fernández

Francisco Javier (Paquillo) Fernández Peláez (født 6. mars 1977 i Guadix) er en spansk kappgjenger.
Fernández' gjennombrudd kom i 1996, da han ble juniorverdensmester på 10 km. Hans første internasjonale seniormesterskap var EM 1998 i Budapest der han tok bronse på 20 km. Året etter deltok han i VM 1999 i Sevilla og ble nummer fem på 20 km.
Fernández deltok under OL 2000 i Sydney og kom på sjuendeplass. I EM 2002 vant han sin første internasjonale tittel da han tok gullet på 20 km. Dette året satte han verdensrekord på 20 km i Åbo med tiden 1:17.22.
Under VM 2003 i Paris tok han sølv på plassen bak Jefferson Pérez, som forbedret Fernández verdensrekord. Under Sommer-OL 2004 i Athen ble det en ny sølvmedalje, denne gangen ble han slått av italieneren Ivano Brugnetti.
Nok en sølvmedalje ble det i VM 2005, og igjen var det Jefferson Pérez som vant gullet. Spanjolen vant imidlertid sitt andre EM-gull på rad i Göteborg 2006.
I VM 2007 gjentok mønsteret seg igjen fra de to tidligere verdensmesterskapene, Fernández havnet på sølvplassen bak Pérez. I OL 2008 i Beijing havnet han nede på en sjuendeplass, og havnet utenfor seierspallen i et stort internasjonalt mesterskap for første gang siden 2001.


== Personlig rekord ==
20 km – 1:17.22


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francisco Javier Fernández – Olympics.com 
(en) Francisco Javier Fernández – Olympic.org 
(en) Francisco Javier Fernández – Olympedia 
(en) Francisco Javier Fernández – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Francisco Javier Fernández – World Athletics
Tony Mowbray

Anthony Mark Mowbray (født 22. november 1963 i Saltburn-by-the-Sea, Redcar and Cleveland, England) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Sunderland.
Som fotballspiller spilte i den engelske klubben Middlesbrough FC, den skotske klubben Celtic FC og til slutt i den engelske klubben Ipswich Town FC, som midtstopper.


== Trenerkarriere ==
Han begynte sin trenerkarriere som trener i Ipswich i 2002, og gikk deretter til den skotske klubben Hibernian FC i de to sesongene i årene 2004 til 2006. For den første sesongen ble han utnevnt til Manager of the Year. Han gikk deretter til den engelske klubben West Bromwich Albion FC, som han siste sesongen trente til seier i Football League Championship og opprykk til Premier League, men dette førte også til nedrykk den kommende sesong.
Den 8. juni 2009 ble det klart at han erstattet Gordon Strachan som hovedtrener for Celtic. 12. september 2009 ble han kåret til Manager of the Month for august i Skottland. Imidlertid ble han avskjediget som manager 25. mars 2010 etter mange svake resultater, særlig et tap 4-0 mot St.Mirren.
Den 26. oktober 2010 ble Mowbray ansatt som ny manager i klubben han spilte ni år for, Middlesbrough. Han overtok etter Gordon Strachan etter en rekke svake resultater.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tony Mowbray – Transfermarkt 
(en) Tony Mowbray – Soccerbase.com 
(en) Tony Mowbray – Soccerbase.com (manager)
Cantharis rustica

Cantharis rustica er en av billene i delgruppen (underfamilien) storbløtvinger i familiegruppen bløtvinger.


== Utbredelse ==
Cantharis rustica finnes i Europa og østover i Asia, vanlig i Norge rundt Oslofjorden og mer spredt sørover til Kristiansand.


== Utseende ==
Cantharis rustica er 10-14,5 mm lang. Bakhodet er svart farget. Pannen har en forhøyning mellom antennefestene. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Antennenes tredje ledd vanligvis lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) er rødt med en svart midtflekk som aldri når fremkanten av brystskjoldet. Brystskjoldet har bare en svak innbuktning i bakkanten og har en overflaten som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men ikke tydelig utstående. Beina er svarte og røde. Leggene på bakbeina er vanligvis krummet inn mot kroppen. Lårene er røde, men mørke mot spissen. Dekkvingene har spredt nedliggende hårbekledning. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har en svart eller brunsvart grunnfarge. Ligner Cantharis fusca, men er litt mindre.


== Levevis ==
Cantharis rustica finnes på blomster, trær og busker. juni og juli. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Cantharis rustica tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider) Side 28. ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Cantharis rustica i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cantharis rustica hos Artsdatabanken 
(sv) Cantharis rustica hos Dyntaxa 
(en) Cantharis rustica hos Fauna Europaea 
(en) Cantharis rustica hos NCBI 
(en) Kategori:Cantharis rustica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cantharis rustica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cantharis rustica – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cantharis rustica - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Oleg Protsenko

Oleg Valerjevitsj Protsenko (russisk; Олег Валеревич Проценко, født 11. august 1963 i Soltsy, Novgorod) er en russisk tidligere tresteghopper som representerte Sovjetunionen. Han vant bronsemedalje under EM 1986 i Stuttgart og sølvmedalje i innendørs-VM 1987. Protsenko har en personlig rekord på 17,75 fra juni 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Oleg Protsenko – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Oleg Protsenko – Olympics.com 
(en) Oleg Protsenko – Olympic.org 
(en) Oleg Protsenko – Olympedia 
(en) Oleg Protsenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Oleg Protsenko – World Athletics 
(en) Oleg Protsenko – Track and Field Statistics
Ove Mikkelsen

Ove Pauli Mikkelsen (født 24. mars 1920 i Vágur, død 25. mai 1995) var en færøysk sjømann, forretningsmann og politiker (Tj.).
Han var født og oppvokst i Vágur på Suðuroy. Han var utdannet styrmann fra 1942 og skipper fra 1958, og drev fiske. Under den andre verdenskrig tjenestegjorde han i Royal Air Force i Storbritannia 1943–1944. Mikkelsen gikk senere inn i næringslivet i Vágur. Han var blant annet administrerende direktør i Suðurfisk, som ble etablert i slutten av 1960-årene.Mikkelsen var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1970–1978 og 1980–1984.Ove Mikkelsen var grandonkel til lagtings- og folketingsmedlem Sjúrður Skaale.


== Referanser ==
Viktor Jevsjukov

Viktor Aleksandrovitsj Jevsjukov (russisk: Виктор Александрович Евсюков, født 6. oktober 1956 i Donetsk, Ukraina) er en kasakhstansk tidligere spydkaster som representerte Sovjetunionen og senere Kasakhstan. Karrierens høydepunkt er sølvmedaljen fra VM 1987 i Roma, etterfulgt av bronsemedaljen fra EM 1986 i Stuttgart.
Han har en personlig rekord på 85,16 m fra juni 1987 i Karl-Marx-Stadt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Viktor Jevsjukov – Olympedia 
(en) Viktor Jevsjukov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Viktor Jevsjukov – World Athletics 
(en) Viktor Jevsjukov – Track and Field Statistics
Georgij Kolnotsjenko

Georgij Vasiljevitsj Kolnotsjenko, (hviterussisk:  Георгі Васілевіч Каӆьначанка - Georgij Vaslijevitsj Kolnootsjanka,   (russisk: Георгий Васильевич Колноотченко født 7. mai 1959) er en hviterussisk diskoskaster som representerte Sovjetunionen. 
Hans fremte meritt er sølvmedaljen fra EM 1986 i Stuttgart. Kolnotsjenko har en personlig rekord på 69,44 m, fra Indianapolis, USA, 3. juli 1982.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Georgij Kolnotsjenko – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Georgij Kolnotsjenko – World Athletics 
(en) Georgij Kolnotsjenko – Track and Field Statistics
Vaclovas Kidikas

Vaclavas Kidykas (født 17. oktober 1961 i Klaipeda) er en litauisk diskoskaster som representerte Sovjetunionen.
Hans fremste meritt er bronsemedaljen fra EM 1986 i Stuttgart. Kidykas har en personlig rekord på 68,44 m fra  Sotsji, 1. juni 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vaclovas Kidikas – Olympics.com 
(en) Vaclovas Kidikas – Olympedia 
(en) Vaclovas Kidikas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lt) Vaclovas Kidikas – Litauens olympiske komité 
(en) Vaclovas Kidikas – World Athletics 
(en) Vaclovas Kidikas – Track and Field Statistics 
(en) Vaclovas Kidikas – TheSports.org
Eugene Carson Blake

Eugene Carson Blake (født 7. november 1906 i St. Louis, død 31. juli 1985 i Stamford) var en amerikansk protestantisk kirkeleder på 1950- og 60-tallet. Han var president i National Council of Churches i USA fra 1954 til 57 og generalsekretær i Kirkenes verdensråd fra 1966 til 1974.En preken av Blake blir regent som starten på det som 40 år senere endte i den økumeniske uttalelsen Consultation on Church Union, en uttalelse som søkte å samle ti ulike protestantiske kirkesamfunn i USA.
Han var utdannet fra Princeton University og University of Edinburgh. Fra 1928 til 29 underviste han på Forman Christian College i Lahore. Fra 1935 til 1951 var han prest i ulike presbyterianske kirker i USA, og fra 1951 til 58 var han sekretær for generalforsamlingen for kirkesamfunnet Presbyterian Church og fram til 1966 for United Presbyterian Church.
Han er gravlagt på Long Ridge Union Cemetery i Stamford. 


== Referanser ==
Cantharis livida

Cantharis livida er en av billene i delgruppen (underfamilien) storbløtvinger i familiegruppen bløtvinger. Fargevariabel, noe som har medført at det er beskrevet flere underarter.


== Utbredelse ==
Cantharis livida finnes i Europa, østover i Asia, vanlig i Norge


== Utseende ==
Cantharis livida er 10-13,5 mm lang. Hodet er lyst rødgult foran. Pannen har en forhøyning mellom antennefestene. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Antennenes tredje ledd vanligvis lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) er helt rødgult, uten mørk midtflekk, overflaten er nær helt glatt uten punktur. Brystskjoldet har bare en svak innbuktning i bakkanten og har en overflaten som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets bakhjørner er avrundet avsatt, ikke utstående. Beina er ganske lyse. Lårene er sjeldent mørke. Leggene på bakbeina er vanligvis krummet inn mot kroppen. Den ene kloen på alle beina har en liten, men tydelig rottann. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har en gul eller rødbrun grunnfarge. Hos underarten rufipes er dekkvingene svart eller brunsvart grunnfarge. Hos underarten C. l. scapularis er dekkvingene mørke med en rødlig langsgående flekk ved scutellum. Kan ligne enkelte lyse eksemplar av Cantharis rufa og Cantharis quadripunctata.


== Levevis ==
Cantharis livida finnes på blomster, trær og busker, i juni og juli. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Cantharis livida tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider) Side 30-31. ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Cantharis livida i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cantharis livida hos Artsdatabanken 
(sv) Cantharis livida hos Dyntaxa 
(en) Cantharis livida hos Fauna Europaea 
(en) Cantharis livida hos ITIS 
(en) Cantharis livida hos NCBI 
(en) Kategori:Cantharis livida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cantharis livida – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cantharis livida – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cantharis livida - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk Entomologisk forening
Podabrus alpinus

Podabrus alpinus er en av billene i delgruppen (underfamilien) storbløtvinger i familiegruppen bløtvinger.


== Utbredelse ==
Podabrus alpinus er utbredt, men ikke den vanligste bløtvingen. Den finnes i Europa, men er sjeldnere helt i sør. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge


== Utseende ==
Podabrus alpinus er 11-14 mm lang. Hodet er i bakkant innsnøret slik at det framkommer en tydelig hals. Fasettøynene er tydelig framstående. Palpenes (munnføtter) endeledd er knivformet og ikke smalt, ovalt. Antennene hos hannen, om de legges bakover, like lange som dekkvingene. Hunnen har kortere antenner. Brystskjoldets (pronotum) har en bred innbuktning i hele  dens bakkant, samt at bakhjørnene er tannformet og utstående. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen. En fargevariabel art, brystet og buken svart til lysere brun. Vanligvis med mørkt bakkant på hode og midtparti på brystskjoldet. Dekkvingene er også vanligvis svarte.


== Levevis ==
Podabrus alpinus finnes på trær og busker i juni og juli.
Larvene lever som predatore (rovdyr).
Podabrus alpinus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider) Side 22. ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Podabrus alpinus i Encyclopedia of Life 
(en) Podabrus alpinus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Podabrus alpinus hos Artsdatabanken 
(sv) Podabrus alpinus hos Dyntaxa 
(en) Podabrus alpinus hos Fauna Europaea 
(en) Podabrus alpinus hos Fossilworks 
(en) Podabrus alpinus hos NCBI 
(en) Kategori:Podabrus alpinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Podabrus alpinus - Fauna Europaea - engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Anelija Nuneva

Anelija Vetsjernikova (bulgarsk: Анелия Нунева; født Nuneva, 30. juni 1962 i Byala, Ruse) er en tidligere friidrettsutøver (sprinter) som representerte Bulgaria.
Karrierens høydepunkt er sølvmedaljen fra EM 1986 i Stuttgart på 100 meter. På 100 meter under OL 1988 i Seoul, fikk hun en pangstart, og fulgte Florence Griffith-Joyner opp til om lag 70 meter, da hun fikk strekk og måtte bryte. Nuneva har sølvmedalje på 60 meter fra innendørs-VM 1987 i Indianapolis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Anelija Nuneva – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anelija Nuneva – Olympedia 
(en) Anelija Nuneva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anelija Nuneva – World Athletics 
(en) Anelija Nuneva – Track and Field Statistics
Danske bibeloversettelser

Den første danske bibeloversettelse ble trykket i 1524, og var bestilt av Christian II. Den brukte Luthers oversettelse av Bibelen til tysk som grunnlag. Siden har det kommet mange reviderte utgaver og nyoversettelser fra grunnspråkene, hebraisk og gresk, eller med andre oversettelser som grunnlag.
I dag er det på dansk en autoriseret kirkebibel, som er den mest utbredte. Dette er en oversettelse av hele Bibelen fra 1992. I tillegg er det flere andre oversettelser som også brukes i dag, bl.a. Bibelen på hverdagsdansk.


== Liste over danske bibeloversettelser ==
1524 Christian II's Nye Testamente
1550 Christian III's Bibel
1589 Frederik II's Bibel
1607 Hans Poulsen Resens bibeloversettelse fra grunnspråkene
1633 Christian IV's Bibel
1647 Hans Svanes revision av Resens oversettelse
1740 Christian VI's Bibel
1819 Frederik VI's NT
1866 Biblen eller den kristne kirkes hellige Skrift, oversat fra Grundtexten af Dr. Jac. Chr. Lindberg, Forlagsbureauet i Kjobenhavn
1881 Axel Sørensen: Den Nye Pagts Historiske Bøger
1886 Det nye testamente oversatt av Dr T Skat Rørdam
1895 Axel Sørensen: Den Nye Pagts Breve
1907 Autorisert oversettelse av NT
1926 Den nye pagts skrifter oversatt av S. Konstantin-Hansen
1948 Autorisert oversettelse av NT
1953 Peter Schindler: Det Nye Testamente
1976 Det Nye Testamente. Oversatt av Anna Sophie og Paul Seidelin
1985 NT på hverdagsdansk
1985 Ny Verden-Oversættelsen af De Hellige Skrifter, av Jehovas Vitner.
1992 Bibelen på hverdagsdansk
1992 Autorisert oversettelse av hele Bibelen.
1997 Det Nye Testamente. Den Hellige Skrifts Kanoniske Bøger av Ole Wierød.
2007 Nyrevideret Bibel på hverdagsdansk. International Bible Society
2007 Den Nye Aftale. Det Nye Testamente på nydansk. Det Danske Bibelselskab
2018 Ny Verden-Oversættelsen af Bibelen, av Jehovas vitner.


== Se også ==
Bibelen i Norge
Bibelen på svensk


== Referanser ==
Marie-Christine Cazier

Marie-Christine Cazier-Ballo (født 23. august 1963 i Paris) er en fransk tidligere sprinter som spesialiserte seg på 200 meter. I løpet av karrieren satte hun tre nasjonale rekorder på distansen, den siste på tiden 22,32 s, da hun tok sølvmedalje i EM 1986 i Stuttgart, bak Heike Drechsler. Cazier-Ballo har også medalje fra VM innendørs, sølv fra Paris i 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie-Christine Cazier – Olympedia 
(en) Marie-Christine Cazier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marie-Christine Cazier – World Athletics 
(fr) Marie-Christine Cazier – Fédération française d athlétisme 
(en) Marie-Christine Cazier – Track and Field Statistics
Protoneuridae

Protoneuridae er en delgruppe av øyenstikkere, (Odonata). 


== Utseende ==
Små vannymfer, gjerne mørke med et visst metallisk skinn, noen med gule eller lysgrønne tegninger. Vingene er vanligvis klare, med to antenodale tverrårer, postnodale tverrårer vanligvis ensrettet med årene bak dem, diskoidalcelle nesten rektangulær, analåre mangler. Bakkroppen er tydelig lengre enn vingene og svært tynn.


== Levevis ==
De fleste artene ser ut til å ha larver i stillestående eller sakteflytende ferskvann. Eggene legges trolig i mudder.


== Systematisk inndeling ==
Noen inndelinger fører også gruppen Isostictidae som en underfamilie av Protoneuridae. Det er sukkert om de tre underfamiliene representerer naturlige grupper.

ordenen øyenstikkere, (Odonata)
delgruppe vannymfer (Zygoptera)
overfamilie   blåvannymfer, (Coenagrioidea)
familien Protoneuridae
slekten Arabineura
slekten Caconeura
slekten Chlorocnemis
slekten Disparoneura
slekten Elattoneura
slekten Epipleoneura Williamson, 1915
slekten Epipotoneura Williamson, 1915
slekten Esme
slekten Idioneura Selys, 1860
slekten Isomecocnemis
slekten Junix Rácenis, 1968
slekten Lamproneura De Marmels, 2003
slekten Melanoneura
slekten Microneura Hagen in Selys, 1886
slekten Neoneura Selys, 1860
slekten Nososticta Hagen in Selys, 1860 – Australia
slekten Peristicta Hagen in Selys, 1860
slekten Phylloneura
slekten Prodasineura
slekten Proneura Selys, 1889
slekten Protoneura Selys in Sagra, 1857
Amerikansk gruppe – danner trolig en monofyletisk gruppe
slekten Amazoneura Machado, 2004
slekten Forcepsioneura Lencioni, 1999
slekten Phasmoneura Williamson, 1916
slekten Psaironeura Williamson, 1915
slekten Roppaneura Santos, 1966


== Kilder ==
Australian Faunal Directory – Protoneuridae
Theischinger, G. og Hawking, J. (2006) The complete field guide to dragonflies of Australia. Med beskrivelse og bilder av australske arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Protoneuridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Protoneuridae hos Fossilworks 
(en) Protoneuridae hos ITIS 
(en) Protoneuridae hos NCBI 
(en) Kategori:Protoneuridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Protoneuridae – detaljert informasjon på Wikispecies www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Protoneuridae ved Brisbane, Australia
Bilder av Protoneuridae fra Thailand
Tandemflukt hos en nordamerikansk art
Armed Islamic Group

Armed Islamic Group (Groupe islamique armé) (GIA) ; arabisk: الجماعة الإسلامية المسلحة‎, al-Jama'ah al-Islamiyah al-Musallaha) er en muslimsk organisasjon som ønsker å styrte regjeringen i Algerie og erstatte den med en islamsk stat. 
Mellom 1992 og 1998 gjennomførte GIA flere voldelig massakrer på sivile. Noen ganger tørket hele landsbyer ut på grunn av massakrene deres. GIA blir betraktet som en terroristorganisasjon av regjeringene i Algerie, Frankrike og USA. Utenfor Algerie er GIA tilstedeværende i Frankrike, Belgia, Storbritannia, Italia og USA.
Helt fra GIA ble etablert har de prioritert å gjennomføre drap på personer som samarbeider med eller støtter de algeriske myndighetene, herunder offentlig ansatte som lærere og embetsmenn. De har også myrdet flere journalister og intellektuelle. 
GIA ble utpekt som den mest høyprofilerte geriljahæren i 1994. Men imidlertid gjorde gruppens gjentatte massakrer på sivile at den folkelige støtten i Algerie ble drenert.
GIA gjennomførte en rekke bombeangrep i Frankrike i 1995 og i 1996. Analyser av en bombe som hadde en mislykket utløsermekanisme gjorde det mulig å identifisere et av medlemmene som het Khaled Kelkal. Han ble skutt og drept av franskmennene den 29. september 1995. Sent i 1999 ble flere GIA-medlemmer dømt av en fransk domstol for bombeangrepene i 1995.
I 1998, før VM, gjennomførte Frankrike i samarbeid med andre europeiske land en omfattende forebyggende operasjon mot GIA. Rundt 100 påståtte medlemmer av gruppen ble arrestert rundt om i Europa. I Belgia fant sikkerhetsstyrkene våpen, detonatorer og falske identitetspapirer. 11. juni 1999 annonserte GIA en jihad på fransk territorium i et truende brev som ble adressert til media.


== Se også ==
Al Qaida i det islamske Maghreb
Petra Schersing

Petra Schersing (født 18. oktober 1965 i Quedlinburg som Müller) er en tysk tidligere friidrettsutøver som representerte Øst-Tyskland på 400 meter. Hun har totalt åtte medaljer på 400 meter og langstafetten i internasjonale mesterskap.
Under EM 1986 i Stuttgart vant Schersing bronsemedalje både på 400 meter og i stafetten. Stafettlaget bestod forøvrig av Kirsten Emmelmann, Sabine Busch og Marita Koch. I VM 1987 i Roma ble det sølvmedalje på 400 meter og gull på stafetten.
I 1988 i Seoul ble det en ny sølvmedalje på 400 meter, som i VM i Roma var vinneren Olga Bryzgina. På 4 x 400 meter ble det bronsemedalje.
Under EM 1990 i Split  ble det gullmedalje i stafetten og sølvmedalje på 400 meter. 
Schersing har en personlig rekord på 400 meter på 49,30 s, fra Jena, i juni 1988. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petra Schersing – Olympedia 
(en) Petra Schersing – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Petra Schersing – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Petra Schersing – World Athletics 
(en) Petra Schersing – Track and Field Statistics