jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Karen Sofie Hanssen

Karen Sofie Hanssen (født 1879, død 1950), bedre kjent under pseudonymet Nicolette, var en norsk visedikter. Allerede 1912 begynte hun å skrive viser for Bokken Lasson på Chat Noir og var revyteaterets husdikter i en årrekke. I en lang periode skrev hun også populære, aktuelle vers i avisen Tidens Tegn.
Hun var en sjenert og tilbakeholden kvinne, som aldri selv trådte fram i rampelyset.
En av de visene hennes, som lenge holdt seg populær i sangbøker, var Svart og hvitt eller Nær ved Yungstørjes basar, som hun skrev til sangeren Jens Hetland på Chat noir i 1913.


== Bibliografi ==
1947: Forhør ; Dagen derpå ; Selvmordskandidaten ; En liten prat
1947: Eventyret
1944: Året rundt
1944: Studenten
1944: Per kommer stadig for seint på skolen
1935: Per kommer stadig forsent på skolen; nyutgave med nytt omslag av Ivar Mauritz-Hansen
1933: På landet
1925: Per kommer stadig forsent på skolen; barnebok på rim, illustrert av Ivar Mauritz-Hansen
1923: To på Vidda
1922: Cabaretviser
1920: 12 sjømandsviser av Nicolette
1915: Hverdagsviser


== Referanser ==


== Kilder ==
Odd Bang-Hansen, Chat Noir og norsk revy, Oslo 1961
Apocalypso

Apocalypso er det fjerde studioalbumet til hiphop-gruppen Gatas Parlament. Albumet ble gitt ut 5. desember 2008.


== Sporliste ==
«Her er siste nytt»
«Asylhotell Ritz»
«Harde kår»
«Sådan er kapitalismen»
«Kyss meg i Fremskrittet»
«Pinto»
«Vann på Mars»
«En rasist på Ål stasjon»
«Michael Palin for President»
«Et tupp i Fremskrittet»
«Dagens avis»
«Rasist mot min vilje»
«Sekstiårslaget»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Apocalypso på Discogs 
(en) Apocalypso på MusicBrainz
Vikåsen

Vikåsen er et område i den administrative bydelen Østbyen i Trondheim, i det som tidligere var Strinda kommune.
På Vikåsen er Vikåsen skole (barneskole), og Markaplassen skole (ungdomsskole). På området er det også flere barnehager.


== Eksterne lenker ==
Vikåsen skole
Michael Ruffin

Michael David Ruffin er en amerikansk basketballspiller. Ruffin har spilt i NBA siden 1999 og har da vært innom klubbene Philadelphia 76ers, Utah Jazz, Washington Wizards, Milwaukee Bucks, Chicago Bulls og Portland Trail Blazers i tillegg til Portland TrailBlazers.  Ruffin er også interessert i dyrepleie og har tidligere hatt en samling eksotiske dyr som besto av totalt 16 dyr. Han har lyst på en karriere innenfor dataprogramering når han er ferdig med sin NBA-karriere.


== Karriere ==
Michael Ruffin gikk på University of Tulsa i fire år fra 1995 til 1999 før han kom til NBA. Her spilte han totalt 128 kamper der han i gjennomsnitt scoret 9,4 poeng per kamp, tok i gjennomsnitt 9,5 returer per kamp og blokkerte i gjennomsnitt 2,1 skudd fra motstanderen per kamp. Til sammen scoret han over 1000 poeng, tok over 1000 returer og blokkerte over 250 skudd fra motstanderen.
Michael Ruffin har spilt for 5 forskjellige NBA-klubber fra 1999 da han ble trukket opp til NBA av klubben Chicago Bulls i andre utaksrunde. Han spilte for klubben til 2001 da han ble byttet til Philadelphia 76ers. Her hadde Ruffin et veldig dårlig år, med enormt dårlig treffprosent på skuddene sine. Han ble kun i klubben i en sesong før han tok et år fri fra basketballen.
Utah Jazz signerte i 2003 en kontrakt med Ruffin som varte et år. Etter et år ble han nemlig byttet til Washington Wizards der han skulle spille de neste 3 sesongene, det ble det lengste Ruffin skulle være i en klubb.
I 2007 fikk Michael Ruffin seg nok en ny klubb, Milwaukee Bucks. Her ble han kun i en sesong før han ble byttet til Chicago bulls der han spilte som power forward og center.
Nå spiller Ruffin for Portland Trail Blazers etter han ble byttet dit fra Chicago Bulls.


=== Statistikker fra Ruffins NBA-karriere ===


==== Tegnforklaring ====


==== Sesongen ====


==== Sluttspill ====


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Ruffin – eurobasket.com 
(en) Michael Ruffin – acb.com 
(en) Michael Ruffin – Basketball-Reference.com 
(en) Michael Ruffin – Basketball-Reference.com (trener) 
Michael Ruffin statistikker hos NBA
Michael Ruffin biografi hos NBA
Historielag

Historielag er foreninger med medlemmer som interesserer seg for lokalhistorie og kulturvern.
Historielagene bedriver aktiviteter som kulturminnevern, museumsarbeid, slektsforskning, kilderegistrering, innsamling av folkeminner og utgivelse av årbøker.
I Norge finnes det ca. 600 historielag, hvorav 381, med ca. 72.000 enkeltmedlemmer, er medlem av paraplyorganisasjonen Landslaget for lokalhistorie.


== Eksterne lenker ==
Norsk lokalhistorisk institutt
Landslaget for lokalhistorie www.landslaget.org
Venezialagunen

Venezialagunen (italiensk Laguna di Venezia) er en lagune i Adriaterhavet der byen Venezia ligger. Det venetianske navnet er opphavet til navnet for en grunn, lukket bukt eller vik med saltvann. 
Den venetianske lagune strekker seg fra Sile i nord til Brenta i sør og har et areal på 550 km². Ca 8% av lagunen er landområde, inkludert selve Venezia og flere mindre øyer. Ca 11% er permanent vann eller kanaler, mens rundt 80 % er gjørmete strender, tidevannsgrunner eller marskland. 
Lagunen er knyttet til Adriaterhavet via tre innganger: Lido, Malamocco og Chioggia. Siden lagunen ligger innerst i en nesten innelukket sjø får området store tidvannsvariasjoner. Den mest ekstreme springfloen blir kalt acqua alta (italiensk for «høyt vann»), som regelmessig gir  oversvømmelser i mye av Venezia. 
Den venetianske lagune er en del av et system som i romertida strakk seg fra Ravenna og nordover til Trieste. På 500-tallet var lagunen et tilfluktssted for romanske folk som flykta fra inntrengende fiender (hovedsakelig hunere). Senere ble lagunen kjernen i Republikken Venezia. Lagunen er fortsatt viktig som havn, for Arsenale di Venezia og fiske. 

Lagunen ble dannet for seks til sju tusen år siden da havet steg etter den siste istida og flømte inn over den adriatiske kystsletta. Elvesediment kompenserte for den synkende kystsletta og sedimenter fra elven Po drev langs kysten og lukket viker og bukter. Venetianske prosjekt på 1300- og 1500-tallet hindret lagunen i å utvikle seg til myrland. Pumping av vannførende sjikt siden 1800-tallet har gjort lagunen dypere. Opprinnelig var mange av øyene sumpaktige, men drenering har gjort det mulig å bo her. Mange av de mindre øyene er fullstendig kunstige, mens noen av områdene rundt havnebyen Mestre er øyer som har forsvunnet. De gjenværende øyene er hovedsakelig sanddyner, inkludert de ved kyststripa (Lido, Pellestrina og Treporti).

De største øyene eller øygruppene i området: 

Venezia 5,17 km²
Sant'Erasmo 3,26 km²
Murano 1,17 km²
Chioggia 0,67 km²
Giudecca 0,59 km²
Mazzorbo 0,52 km²
Torcello 0,44 km²
Sant'Elena 0,34 km²
La Certosa 0,24 km²
Burano 0,21 km²
Tronchetto 0,18 km²
Sacca Fisola 0,18 km²
Isola Di San Michele 0,16 km²
Sacca Sessola 0,16 km²
Santa Cristina 0,13 km²Andre øyer:

Cavallino
Lazzaretto Nuovo
Lazzaretto Vecchio
Lido
Pellestrina
Poveglia
San Clemente
San Francesco del Deserto
San Giorgio in Alga
San Giorgio Maggiore
San Lazzaro degli Armeni
Santa Maria della Grazia
San Pietro di Castello
San Servolo
Santo Spirito
Sottomarina
Vignole


== Eksterne lenker ==
(en) Venetian lagoon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Laguna veneziana – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon
Satellittbilde fra googlemaps
MILVa - interaktivt kart
Comune di Venezia, Servizio Mobilità Acquea Arkivert 9. desember 2007 hos Wayback Machine.
Ola M. Johannessen

Ola Mathias Johannessen (født 2. juli 1938) er en norsk professor i oseanografi. Han er kjent for sin forskning innen polarforskning og klimaforskning.
Ola M. Johannessen var fra 1986 til 2010 direktør ved Nansensenteret (Nansen Environmental and Remote Sensing Center, NERSC) i Bergen. Han er også tilknyttet Mohn-Sverdrup Center for Global Ocean Studies and Operational Oceanography. Han har siden 1987 vært professor ved Geofysisk Institutt, Universitetet i Bergen.Johannessen avla i 1965 cand.real.-graden med hovedfag i oseanografi ved Universitetet i Bergen. Han var i 1966 ved Universitetet i São Paulo som gjesteforsker og var deretter fra 1966 til 1970 tilknyttet McGill University i Montréal. Fra 1970 til 1974 arbeidet Johannessen ved NATO Research Center i Italia. I 1974 startet Johannessen sin karriere ved Universitetet i Bergen, fra 1975 som førsteamanuensis og fra 1987 som professor ved Geofysisk Institutt. Johannessen var i årene 1980 til 1982 også tilknyttet Chr. Michelsens Institutt. Han var i 1982 innehaver av Arctic Chair ved Naval Postgraduate School i Monterey, USA. I 1985 var Johannessen gjesteforsker ved Massachusetts Institute of Technology i Boston. 
I sin forskning har Johannessen engasjert seg i spørsmål knyttet til klima, særlig i polarområdene. Han er forfatter av et stort antall bøker og artikler.


== Utmerkelser ==
Ola M. Johannessen har mottatt en rekke utmerkelser for sitt virke. Kongen utnevnte 24. november 2008 Johannessen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for klima- og polarforskning.» Johannessen ble i 2005 hedret med Descartes-prisen for sin deltagelse i prosjektet Climate and environmental change in the Arctic (CECA). Han ble i 2007 tildelt Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning for «banebrytende studier av dynamiske oseanografiske prosesser i den arktiske marginale issonen.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ola M. Johannessen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Ola M. Johannessen i BIBSYS
Descartes-prisen

Descartes-prisen var en forskningspris som ble utdelt av Den europeiske union fra 2000 til 2007.
Prisen ble opprettet av Europakommisjonen i 2000 og ble oppkalt etter den franske filosofen og matematikeren René Descartes. Forskningsprisen ble tildelt for framragende forskning på tvers av grensene i Europa. Prisen kunne tildeles forskningsgrupper som i samarbeid hadde frambrakt framragende forskningsmessige eller teknologiske resultater innen alle vitenskapelige felt. Descartes-prisen hadde en pengebelønning på 1 425 000 euro.Fra 2004 til 2006 var Descartes-prisen inndelt i to klasser, én for forskning og én for forskningsformidling. Descartes-prisen for forskningsformidling hadde som mål å stimulere interessen for forskningsformidling, også som yrkesveg, samtidig som den skulle bidra til å heve kvaliteten på forskningsformidling rettet mot allmennheten. For å unngå forveksling med Descartes-prisen for forskning, ble navnet fra 2007 endret til Forskningsformidlingsprisen.


== Norske mottakere ==
Descartes-prisen er tildelt flere nordmenn. I 2005 ble prisen tildelt Bjørn Henrichsen og Ola M. Johannessen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
European Science Awards, Europakommisjonen.
Sheldon Whitehouse

Sheldon Whitehouse (født 20. oktober 1955) er en amerikansk politiker (D). Han er utdannet jurist fra University of Virginia School of Law i 1982, og var føderal dommer under Bill Clinton fra 1994 til 1998. Whitehouse har også vært justisminister i Rhode Island, staten som han siden 2007 har representert i Senatet. 
Whitehouse er etterkommer av William Bradford, som var guvernør i Plymouth-kolonien ved fem anledninger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sheldon Whitehouse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sheldon Whitehouse – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Senator Sheldon Whitehouses nettside

(en) Biografi hos Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek
(en) Stemmegivingsoversikt vedlikeholdt av The Washington Post
(en) Finansredegjørelse for valgkamp hos Federal Election Commission
(en) Valgkampbidrag hos OpenSecrets.org
(en) Biografi, stemmegivingsoversikt, og oppslutning hos interessegrupper hos Project Vote Smart
(en) Stilling i saker og relaterte sitater hos On The Issues
(en) Medarbeiderlønn, turer og personlig finans hos LegiStorm.com
(en) Valgkampbidrag hos the National Institute for Money in State Politics
(en) Kongressprofil  hos GovTrack.us
(en) Profil, nyheter og kommentarer hos The New York Times
Teatro Colón

Teatro Colón er et operahus i Buenos Aires i Argentina. Den nåværende bygningen i fransk renessansestil åpnet i 1908 med Giuseppe Verdis opera Aida.

		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Teatro Colón – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
John Boylan

John J. Boylan (1912–1994) var en amerikansk skuespiller og stålarbeider.
Boylan arbeidet som stålarbeider både i Ohio og Pennsylvania helt til han gikk av med pensjon i 1975. Han kombinerte parallelt med dette en skuespillerkarriere som for det meste innbefattet teater, men også noen film- og TV-biroller, slik som i komedien The Experts fra 1989, med John Travolta i hovedrollen. I perioden 1990–1991 hadde han rollen som borgermester Dwayne Milford tv-serien Twin Peaks. Han har utover dette hatt mindre biroller i filmer som komedien Kidco (1984), dramaet American Heart (1992) og den romantiske komedien Sleepless in Seattle (1993) (hans siste filmopptreden).  
Boylan døde av lungekreft og lungebetennelse i 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Boylan på Internet Movie Database 
(en) John Boylan hos The Movie Database
Kromosfæren

Kromosfæren utgjør sammen med koronaen solens atmosfære. Den ligger over fotosfæren og strekker seg 2 500 km ut. Den er relativt transparent og består stort sett av hydrogen. Kromosfæren har et svakt dyprødt skinn fra reemisjon av fotoner fra hydrogen som bare er synlig kort tid rett før og etter totalitet for solformørkelser. Ved solobservasjon kan den observeres med spesielle filtre. Temperaturen øker nå gradvis på til ca. 100 000 K. 


== Eksterne lenker ==
Kort fortalt: Solen fra UIO/ITA
Quero (Venezia)

Quero er tidligere italiensk kommune i den venetianske provinsen Belluno ca. 15 kilometer syd for byen Feltre. Stedet ligger i de sydlige utløperne av Dolomittene, ved Grappa-massivets østheng over dalen som dannes av elven Piave.
Quero ble i 2013 slått sammen med kommunen Vas til kommunen Quero Vas.
Joachim Winkelhock

Joachim Winkelhock (født 24. oktober, 1960, Waiblingen, Tyskland) er en tysk racerfører. Han er bror til Manfred Winkelhock og onkel til Markus Winkelhock.Etter brorens død i 1985 ble det satt en liten stopper for hans egen karriere innen racerkjøring, men han kom tilbake, og i 1988 vant han det tyske Formel 3-mesterskapet samt den Europeiske cupen samme år, i en uvanlig alder av 28. Det neste året var mindre suksessfullt, da han prøvde seg i Formel 1 for det lille teamet AGS. Han mislyktes å før-kvalifisere seg tre ganger, før han så gikk til standardbilracing i Deutsche Tourenwagen Meisterschaft for BMW.
Han vant 24-timersløpet på Nürburgring i 1990 og 1991 med en BMW M3 for Schnitzer Motorsport.
Hans første tittel fikk han da han vant det britiske standardbilmesterskapet i 1993. Der var han ofte kjent som Smokin' Jo, grunnet sin røykevane.
Hans neste tittel var i det asiatiske standardbilmesterskapet i 1994 og i 1995 vant han det tyske super-standardbilmesterskapet, STW. Han vant også 24-timersløpet på Spa i 1995 og Macaos Grand Prix i 1994 og i 1998. Han vant også 24-timersløpet på Le Mans i 1999, i en BMW V12 LMR for Schnitzer Motorsport.
I 2000 gikk han til Opel og det nye Deutsche Tourenwagen Meisterschaft mesterskapet, før han i 2003 annonserte at han skulle legge opp som racerfører, i en alder av 43.
En spesiell utgave av BMW M5 (E34) ble laget for å hedre Joachim Winkelhock.


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)


== Se også ==
Liste over Formel 1-førere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Joachim Winkelhock – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Joachim Winkelhock – Driver Database
Sovramonte

Sovramonte er en kommune med 1462 innbyggere (2013) i provinsen Belluno i Italia.
Kommunen ligger 80 km nordvest for Venezia og 48 km vest for Belluno. Nabokommunene er Canal San Bovo, Feltre, Fonzaso, Imer, Lamon, Mezzano og Pedavena.
Sovramonte tilhører unionen av fjellkommuner rundt Feltre (Comunità montana Feltrina). Store deler av kommunearealet ligger i nasjonalparken Dolomiti Bellunesi.


== Referanser ==
Michael Laitman

Michael Laitman (født 31. august 1946 i Vitebsk i Hviterussland) er professor i ontologi, har en doktorgrad (PhD) i filosofi og kabbala og en mastergrad (MSc) i medisinsk bio-cybernetikk. 
Laitman er grunnlegger og leder av Bnei Baruch og Ashlag forskningsinstitutt (ARI – Ashlag Research Institute), som er to internasjonale organisasjoner med hovedbase i Israel. 
Via nettsiden Kabbala TV gir han forelesinger om kabbala og spiritualitet. Forelesingene er direktesendte, og tilbyr simultanoversettelse på åtte språk: engelsk, spansk, hebraisk, italiensk, russisk, fransk, tyrkisk og tysk. Professor Laitman har også regelmessige sendinger via Channel 66, som blir kringkastet via Israels satellitt-TV-selskap, YES.


== Utvalg av Michael Laitmans bøker ==
From Chaos to Harmony, Kabbalah Revealed
Together Forever
Attaining the Worlds Beyond, Kabbalah for beginners
Kabbalah, Science, and the Meaning of Life
The Idiot’s Guide to Kabbalah
Awakening to Kabbalah
Basic Consepts in Kabbalah
The Science of Kabbalah
Bail Yourself Out – How you can emerge strong from the world crisis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Michael Laitman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Michael Laitmans personlige blog
Bnei Baruchs nettside om kabbala
Kabbala TV
Vas (Venezia)

Vas er en frazione med 887 innbyggere i den italienske provinsen Belluno, i regionen Veneto.
Vas var en egen kommune fram til 2013, da den ble slått sammen med Quero til den nye kommune Quero Vas.


== Referanser ==
Miloud Guiderk

Miloud Guiderk (født 18. mai 1947 i Casablanca, Marokko) er en norsk-marokkansk impresario og primus motor bak musikkscenen Cosmopolite i Oslo.
Guiderk kom til Norge fra Marokko i 1970. I hjemlandet var han halvproff pantomime-artist og drev ungdomsherberge. I Norge arbeidet han  den første tiden som pleiemedhjelper ved Gaustad sykehus og Emma Hjorths Hjem. Han startet bedriftens jazzklubb, Emma Jazz i 1976, med Sandvika kino og gymsalen på Emma Hjorths hjem som konsertscener. Guiderk ledet også Bærum Jazz- og Bluesdager, og fant artister til opptredener ved Jazz Alive, blant annet ved å arrangere årlige gruppeturer til  jazzfestivalen i Nice fra 1979.
Guiderk har særlig arbeidet med musikk for psykisk utviklingshemmede og gjennom musikklubbene Musikkflekken i Bærum som han startet 1. november 1986, og Cosmopolite i Oslo som han startet i 1991.Boka Grenseløse opplevelser – Miloud Guiderk og Cosmopolite ble utgitt i 2017.


== Priser og æresbevisninger ==
Guiderk mottok Oslo Jazzfestivals pris Ella-prisen i 2001. Han mottok Eckbos Legats kulturpris 2003.Kongen utnevnte 24. november 2008 Guiderk til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans inkluderende innsats i norsk musikkliv». I 2017 fikk han Kulturrådets ærespris. I 2019 ble han av den utnevt til ridder av den franske ordenen for kunst og litteratur «for hans årelange bidrag for å fremme franske og frankofonske musikkartister i Norge». 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Einarsen, Hans Philip: «Miloud Guiderk - en kosmopolitt i Oslo» i Byminner nr.4-2011
Ellingsen, Anne: Grenseløse opplevelser – Miloud Guiderk og Cosmopolite (2017)


== Eksterne lenker ==
(no) Miloud Guiderk hos Sceneweb
Robert Nabors

Robert Nabors (født 1971 i Fort Dix i New Jersey i USA er en amerikansk økonom. Han ble den 25. november 2008 presentert av Barack Obama som medlem av hans påtroppende økonomiske gruppe, som assistent til Peter Orszag, som blir ny sjef for Office of Management and Budget.
Rob Nabors har universitetsutdannelse fra University of Notre Dame og fra University of North Carolina.
Nabors arbeidet i fem år i Office of Management and Budget i Bill Clintons presidentperiode frem til 2001 før han gikk over i andre stillinger, blant annet som økonomisdk rådgiver og strateg for Det demokratiske parti.
Norman Hallows

Norman Frederic Hallows (født 29. desember 1886, død 16. oktober 1968)  var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Hallows vant en olympisk i bronsemedalje friidrett under OL 1908 i London. Han kom på tredjeplass på 1500 meter med tiden 4.04,0 bak Mel Sheppard fra USA som vant med ny olympisk rekord 4.03,4 og sin landsmann Harold A. Wilson. 


== OL-medaljer ==
OL 1908  London -  Bronse i friidrett, 1 500 meter  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Norman Hallows – Olympedia 
(en) Norman Hallows – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Norman Hallows – Track and Field Statistics
Leonard Tremeer

Leonard Francis «Jimmy» Tremeer (født 1. august 1874, død 21. oktober 1951) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Tremeer vant en olympisk i bronsemedalje friidrett under 1908 i London. Han kom på tredjeplass på 400 meter hekk med tiden 57,0 bak amerikanerne Charles Bacon og Harry Hillman. Bacon satte ny verdensrekord i finalen med tiden 55,0


== OL-medaljer ==
OL 1908  London -  Bronse i friidrett, 400 meter hekk  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Leonard Tremeer – Olympics.com 
(en) Leonard Tremeer – Olympic.org 
(en) Leonard Tremeer – Olympedia 
(en) Leonard Tremeer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
James Booth

James Booth (1927–2005) var en britisk skuespiller og manusforfatter kjent fra filmen Zulu (1964).Han medvirket i over 70 film- og tv-produksjoner i løpet av karrieren. Han spilte også i flere teaterstykker og startet karrieren ved Old Vic i London.


== Biografi ==
Booth ble født David Noel Geeves i Croydon, England. Han satset i ung alder på en militær karriere og oppnådde Kapteins grad før han skiftet beite. Han studerte deretter skuespill og drama ved Royal Academy of Dramatic Art og ble i 1958 medlem av Joan Littlewoods teatergruppe på Theatre Royal Stratford East.Han filmdebuterte i en liten birolle i den relativt ukjente britiske kriminalfilmen The Narrowing Circle (1956), og TV-debuterte i britisk fjernsynsteater i 1958 på ITV. Han hadde så rollen som «Spider Kelly» i de to britiske filmkomediene Jazz Boat (1960) og In the Nick (1960), før han i 1964 fikk rollen som Henry Hook i den britiske krigsfilmen Zulu. I 1960- og 1970-årene hadde han framstående roller i britiske filmer som blant annet The Secret of My Success (1966), Robbery (1967), Revenge (1971), Rentadick (1972), That'll Be the Day (1973) og Brannigan (1975). I samme periode medvirket han også i amerikanske filmer, som blant annet Macho Callahan (1970) og Airport '77 (1977).
I 1980-årene hadde han roller i en rekke actionfilmer som blant annet Caboblanco (1980), Avenging Force (1986) og Programmed to Kill (1987). Man må også nevne hans sentrale rolle som erkeskurken Limehouse Willie i den amerikanske actionfilmen Pray for Death fra 1985 (som han også hadde manus på), samt American Ninja 4: The Annihilation (1990).
I 1990–1991 spilte han rollen som svindleren Ernie Niles i den amerikanske tv-serien Twin Peaks.
Han hadde siden en beskjeden karriere, men en kan nevne hans rolle i sciencefiction-grøsseren The Breed (2001) og den britiske krimkomedien En hushjelp til besvær (2005), som også ble hans siste filmrolle. Han hadde også gjesteroller i kjente serier som blant annet Bonanza (1972), The Sweeney (1975), Baretta (1978),  Auf Wiedersehen, Pet (1986), Bergerac (1990) og Acapulco H.E.A.T. (1994).
Han giftet seg med Paula Delaney i 1960. De fikk to sønner og to døtre. Han døde i Hadleigh i Essex i 2005, 77 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) James Booth på Internet Movie Database 
(sv) James Booth i Svensk Filmdatabas 
(da) James Booth på Filmdatabasen 
(da) James Booth på Scope 
(fr) James Booth på Allociné 
(en) James Booth på AllMovie 
(en) James Booth hos The Movie Database 
(en) James Booth hos Internet Broadway Database