jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Quentin Bryce

Quentin Alice Louise Bryce (født 23. desember 1942 i Brisbane i Queensland i Australia) var Australias generalguvernør fra 2008 til 2014. Hun var den første kvinnelige generalguvernør i Australia. Bryce er tidligere guvernør i Queensland.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bryce ble født Quentin Strachan i Brisbane, men tilbrakte mesteparten av barndommen i svært små landlige byer, som Ilfracombe, et tettsted med omtrent 270 innbyggere. Bryce fullførte utdannelsen sin ved University of Queensland, der hun ble jurist. 


=== Karriere ===
Hun ble ved universitetet og ble det første kvinnelige fakultetsmedlemmet ved universitetet.
Bryce markerte seg ofte hva gjaldt temaet kvinner. I 1978 ble hun medlem av The National Women's Advisory Council, og hun fikk flere liknende stillinger, blant annen som første direktør for Queensland Women's Information Service, direktør for Queensland-grenen av Human Rights and Equal Opportunity Commission og den føderale Sex Discrimination Commissioner i 1988. For sin innsats for samfunnet har hun fått flere utmerkelser, deriblant Order of Australia i 1988 og Johanniter-ordenen i 2003. 


=== Guvernør ===
Bryce ble utnevnt til guvernør i Queensland i 2003. Hennes innsats var ikke uten kontroverser, ettersom hun avsatte en eldre embetsmann og fikk flere andre til å slutte kort etter at hun ble innsatt. Det ble også oppstyr da hun brukte sin offisielle residens til å arrangere bryllupet til sin sønn Rupert.
Da hun ble utnevnt til Australias 25., og første kvinnelige, generalguvernør ble dette hyllet av flere kvinner rundt om i Australia som et viktig trekk. Imidlertid var det bekymring om at hennes lederstil er vanskelig, ettersom flere embetsmenn også har trukket seg etter at hun ble generalguvernør også. Turen til Afrika, som ble sett på som en kampanje for å sikre Australia plass i FNs sikkerhetsråd, ble også kritisert for å ha kostet altfor mye.I egenskap av generalguvernør var hun ordenskansler og var inntil slutten av sin embetsperiode første følgesvenn av Order of Australia. Hun ble 25. mars 2014 utnevnt til dame av Order of Australia, etter at ordenens øverste grad var blitt gjeninnført.


== Referanser ==
Kwajalein

Kwajalein eller Kwajaleinatollen (marshallesisk Kuwajleen) er en atoll blant Ralik-kjeden i det nordlige Stillehavet og tilhører Marshalløyene.


== Geografi ==
Kwajalein ligger ca. 400 km nordvest for hovedøya Majuro. 
Atollen er en korallatoll med et totalt areal på ca. 145,6 km², med en landmasse på ca. 16,39 km² og en lagune på ca. 2.173,78 km². Lagunen er ca 130 km lang og ca 32 km bred. Atollen er den største bland Marshalløyene, og består av ca 93 øyer, hvorav den høyeste toppen ligger på kun 10 moh. Atollen regnes som den tredje største i verden, og den indre lagunen, med et areal på ca 839,3 km², regnes som den største i verden.
De store øyene er:

Kwajaleinøya, hovedøya, i den østre delen
Bigejøya
Ebadonøya
Ebeyeøya
Ennuebingøya
Ennylabagenøya
Enubujøya
Melluøya
Namurøya
RoiøyaFolketellingen i 2011 viste at Kwajalein hadde en befolkning på 11 408. Dette utgjør 21,5 % av landets folkemengde.Forvaltningsmessig utgjør atollen en egen kommune. Hovedøya har en liten flyplass Kwajalein Airport (IATA-kode «KWA») med kapasitet for lokale fly.


== Historie ==
Ralik-kjeden har trolig vært bebodd av mikronesiere siden ca 1000 f.Kr., og Kwajalein har vært en kulturell betydelig øygruppe i Ralik-kjeden.Noen øyer ble oppdaget alt i 1526, av den spanske kapteinen Alonso de Salazar.
Kwajalein ble oppdaget den 7. januar 1565 av den spanske kapteinen Alonso de Arellano. Øyene havnet senere under spansk suverenitet.
Neuguinea-Compagnie, et tysk handelsselskap, etablerte seg på Ralik-kjeden omkring 1859 og den 22. oktober 1885 kjøpte det tyske keiserrike hele Marshalløyene av Spania. Selskapet forvaltet øyene frem til den 13. september 1886 da området først ble et tysk protektorat, og i 1906 ble en del av Tysk Ny-Guinea. Også japanerne besøkte øyene i 1885.
Under første verdenskrig ble området okkupert av Japan i oktober  1914, som i desember 1920 fikk et forvaltningsmandat — det japanske stillehavsmandatet — over området av Folkeforbundet etter Versaillestraktaten i 1919.
Under andre verdenskrig ble øygruppen brukt som militærbase av Japan frem til USA erobret området våren 1944. Deretter havnet øygruppen under amerikansk kontroll. I 1947 ble Marshalløyene, sammen med Karolinene, utnevnt til Trust Territory of the Pacific Islands av FN, og ble forvaltet av USA frem til landets selvstendighet i 1979.
Under den amerikanske prøvesprengningen av kjernefysiske våpen på 1940- og 1950-tallet på Bikiniatollen og Enewetakatollen, ble lokalbefolkningen evakuert til Kwajalein.
Atollen har blitt leid av USA siden 1950-tallet, og brukes til utvikling av ballistiske missiler ved Ronald Reagan Ballistic Missile Defense Test Site (også Kwajalein Missile Range).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Kwajalein, med kart
Bilde over Kwajalein
Bilder fra Kwajaleinatollen
Hans Olav Østgaard

Hans Olav Østgaard (født 13. oktober 1944) er en norsk jurist og statstjenestemann. 
Østgård ble i 1969 cand.jur. ved Universitetet i Oslo. Han begynte deretter i 1970 i Justisdepartementet, der han  var lovrådgiver og seksjonssjef fram til 1981. Østgaard ble så ekspedisjonssjef i departementets Polaravdelingen, deretter i Utlendingsavdelingen og til sist i Kriminalomsorgsavdelingen. I 1993 ble han utnevnt til sjef for Politiets overvåkningstjeneste, der han satt til 1997. Fra 1997 til 2012 var  Østgaard assisterende departementsråd i Justisdepartementet.Østgaard satt som sjef for Politiets overvåkningstjeneste på et tidspunkt da Lund-kommisjonen gransket de de hemmelige tjenestene i Norge. Det ble fra POTs side satt i verk etterforskning av ett av kommisjonens medlemmer og avsløringene av dette medførte i 1996 at både Grete Faremo, som hadde vært justisminister mens etterforskningen pågikk, og Østgaard gikk av.


== Referanser ==
Arkeologiåret 1783

Arkeologiåret 1783 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1783.


== Utgravninger ==

Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Andre hendelser ==
Society of Antiquaries of Scotland (Det skotske antikvarsamfunnet) blir aksjeselskap.


== Fødsler ==
15. januar – Giovanni Casoni, italiensk ingeniør, historiker og arkeolog (død 1857)
21. februar – Domenico Lo Faso Pietrasanta, italiensk arkitekt, arkeolog og skribent (død 1863)
22. april – Antonio Coppi, italiensk abbed, historiker og arkeolog (død 1870)
2. september – Raffaello Politi, italiensk maler, arkitekt og arkeolog (død 1870)
19. september – Johann Gustav Gottlieb Büsching, tysk arkeolog, germanist og folklorist (død 1829)
12. oktober – François Mazois, fransk arkitekt og arkeolog (død 1826)
22. oktober – Constantine Samuel Rafinesque-Schmaltz, biolog og arkeolog fra USA (død 1840)


== Dødsfall ==
27. februar – Vincenzo Bellini, italiensk numismatiker (født 1708)
17. juli – Johann Philipp Cassel, tysk historiker, teolog, filolog, lærer, oversetter, forfatter og numismatiker (født 1707)
6. september – Pier Francesco Foggini, italiensk antikvar, historiker og arkeolog (født 1713)
		
		


== Referanser ==
Einars Repše

Einars Repše (født 9. desember 1961 i Jelgava) er en latvisk politiker for partiet Jaunais Laiks. Han var Latvias statsminister fra 7. november 2002 til 9. mars 2004.Repše er utdannet fysiker fra Det latviske statsuniversitetet, nå Universitetet i Latvia, der han i 1986 avla en grad med spesialisering i radioelektronikk. Han ble i 1988 politisk engasjert i Latvias nasjonale uavhengighetsbevegelse» (LNNK), som sto for ønske om uavhengighet for Latvia fra Sovjetunionen. I 1990 ble han valgt til nasjonalforsamlingen. 
Mellom 1991 og 2001 var Repše sentralbanksjef i Latvias bank og hadde i denne perioden ansvar for innføringen av en nasjonal valuta, den latviske rublis, som i årene 1992 til 1993 fungerte som valuta før latvisk lat ble innført i 1993. Det lykkes å gjøre valutaen stabil, noe som bidro til Repšes popularitet. 
Repše grunnla i 2001 et nytt politisk parti, Jaunais Laiks («Ny æra»). Etter valget i november 2002 ble Repše statsminister i spissen for en koalisjonsregjering, som hadde kamp mot korrupsjon og skatteunndragelse som hovedsaker. Koalisjonen falt gradvis fra hverandre og i mars 2004 gikk regjeringen av.Partiet Jaunais Laiks vendte tilbake til regjeringsposisjon i desember 2004, nå med Repše som forsvarsminister. Han gikk av fra denne posten i desember 2005, som følge av en granskning av eiendomsinvesteringer han gjorde mens han satt i regjeringen. Det ble satt i verk etterforskning, som endte med at det ikke ble reist tiltale siden det ikke ble avdekket straffbare forhold. Den 12. mars 2009 ble Repše på nytt finansminister i Latvia. Han ble sittende til 3. november 2010.


== Referanser ==
Arkeologiåret 1780

Arkeologiåret 1780 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1780.


== Utforskninger ==
Xagħra steinsirkel blir først oppdaget på Malta i løpet av 1780-årene


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Funn ==
Scipiones gravsted blir gjenoppdaget i Roma.


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==
Society of Antiquaries of Scotland (Det skotske antikvarsamfunnet) blir opprettet.


== Fødsler ==
26. april – Édouard de Villiers du Terrage, fransk ingeniør og egyptolog (død 1855)
14. juni – Henry Salt, engelsk kunstner, reisende, diplomat og  egyptolog (død 1827)
17. november – P.O. Brøndsted, dansk klassisk arkeolog (død 1842)
24. november – Philipp August Böckh, tysk klassisk filolog og arkeolog (død 1867)


== Dødsfall ==
4. februar – Giovan Battista Passeri, italiensk arkeolog, forfatter og advokat (født 1694)
14. mars – Roque Joaquín de Alcubierre, spansk arkeolog (77, født 1702)
18. juli – Gerhard Schøning, norsk historiker og geheimarkivar (født 1722)


== Referanser ==
Arkeologiåret 1779

Arkeologiåret 1779 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1779.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Fødsler ==
29. mai – John Disney, engelsk advokat og arkeolog (død 1857)
19. august – Louis Nicolas Philippe Auguste de Forbin, fransk maler og antikvar (død 1841)
November – Alexandre Du Sommerard, fransk arkeolog og kunstsamler (død 1842)
Knights of Cydonia

«Knights of Cydonia» er en sang skrevet av det engelske rockebandet Muse. Det er den ellevte sangen på albumet Black Holes & Revelations som ble utgitt i 2006, og ble senere utgitt som den tredje singlen fra albumet. Den finnes også på konsertalbumet H.A.A.R.P fra 2008 som nummer to på listen. Sangen er i tillegg med i videospillet Guitar Hero III: Legends of Rock.
Sangtittelen «Knights of Cydonia», kommer delvis fra en region på planeten Mars kalt Cydonia Mensae, også kjent som Ansiktet på Mars.
Operation Redwing

Operation Redwing var en amerikansk serie på 17 prøvesprengninger av atomvåpen fra mai til juli 1956, utført ved Bikiniatollen og Enewetakatollen. Denne operasjonen var etterfølgeren til Operation Wigwam og forgjengeren til Operation Plumbbob. Det primære formålet med operasjonen var å teste nye, anregenerasjons termonukleære enheter.


== De enkelte testene ==


== Kilder ==
Chuck Hansen, U. S. Nuclear Weapons: The Secret History (Arlington: AeroFax, 1988)
United States Nuclear Tests – DOE/NV—209-REV 15
United States Nuclear Tests at fas.org
Jeremy Hummel

Jeremy Hummel (født 8. desember 1973 i Wilkes-Barre i Pennsylvania i USA) er en amerikansk trommeslager. Han er trommisten i det amerikanske post-grunge-/Nu metal-/Hard rock-bandet Breaking Benjamin som han dannet sammen med Benjamin Burnley i 1998.
Jeremy Hummel startet å spille trommer da han var 3 år gammel.


== Eksterne lenker ==
(en) Jeremy Hummel på Discogs
Monrad Alvestad

Monrad Alvestad (født 23. september 1904 i Bokn, død 11. juni 1994) var en norsk politiker, i perioden 1946-1947 ordfører i Bokn for Arbeiderpartiet. 
Alvestad var gift med Gudrund Louise Ognøy (født 28. november i 1911).


== Referanser ==
Operation Quicksilver

Operation Quicksilver var en serie på 18 amerikanske prøvesprengninger av atomvåpen, utført ved Nevada Test Site i 1978 og 1979. Denne operasjonen var etterfølgeren til  Operation Tinderbox, og forgjengeren til Operation Cresset.


== Individuelle tester ==


== Referanser ==
Tonna

Tonna er en kommune i Landkreis Gotha i den tyske delstaten Thüringen. Tonna er en del av Verwaltungsgemeinschaft Fahner Höhe, som har sin administrasjon i bydelen Gräfentonna i Tonna. Kommunen befinner seg i den nordligste delen av landkreisen, ca. 20 km nord for administrasjonsbyen Gotha og 7 km øst for Bad Langensalza. Kommunen hadde 2 895 innbyggere den 31. desember 2008. 
Tonna består av de to småbyene Gräfentonna og Burgtonna. I Gräfentonna er det en jernbanestasjon på banestrekningen fra Bad Langensalza til Erfurt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Tonna (Thüringen) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Michael Rose

Hugh «Michael» Rose (født 1940 i Quetta i Britisk India) er en britisk general. Han er mest kjent for sin rolle under Jugoslavia-krigene, da han var sjef for UNPROFOR i Bosnia-Hercegovina.


== Militær karriere ==
Rose er utdannet ved Cheltenham College og studert ved University of Oxford og Sorbonne.Han startet sin militære karriere i 1959 i Gloucestershire Regiment i reserven av Territorial Army, men skiftet i 1962 til Royal Air Force Volunteer Reserve. Rose ble i 1964 tilknyttet Coldstream Guards. Etter å ha gjennomgått stabsskole ble Rose i 1973 brigademajor for 16th Parachute Brigade. Fra 1979 til 1982 var han sjef for 22nd SAS Regiment. I denne tiden fikk han ansvar for å lede operasjonen mot den okkuperte iranske ambassaden i London i 1980. Under Falklandskrigen tjenestegjorde han som sjef for styrkene fra Special Forces, som var i felten under konflikten mot Argentina. Rose ble senere sjef for infanteriskolen og for Special Forces. Han studerte også ved Royal College of Defence Studies, for deretter å  holde territoriell kommando i Storbritannia. I tillegg til tjenesten på Falklandsøyene, har Rose i sin militære karriere tjenestegjort i Nord-Irland. Han har også vært stasjonert Midtøsten, Tyskland, Aden, Malaysia, i De arabiske gulfstater og Dhofar.
I 1994 ble Rose sjef for UNPROFOR, FNs styrke i Bosnia-Hercegovina. Etter å ha avsluttet tjenesten i Bosnia-Hercegovina 1995 fikk han igjen landkommando i Storbritannia, før han til 1997 gjorde tjeneste som generaladjutant og aide-de-camp for Storbritannias dronning. 
Etter endt tjeneste i det britiske forsvaret har Rose arbeidet som direktør i det private sikkerhetsfirmaet Control Risks Group. Han har også markert seg som motstander av statsminister Tony Blairs støtte til invasjonen av Irak i 2003.


== Utmerkelser ==
Rose er tildelt en rekke utmerkelser. Han fikk i 1981 Queen's Gallantry Medal. I 1986 ble han utnevnt til kommandør av Order of the British Empire. Rose ble i 1994 utnevnt til Knight Commander av Order of the Bath og derved adlet. han har deretter rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn. I 1995 ble han tildelt Distinguished Service Order. Rose er kommandør av den franske Æreslegionen.Han er også hedret med utnevnelse til Colonel of the Regiment for Coldstream Guards.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gen Sir Michael Rose, KCB, CBE, DSO, QGM, DL, Debrett's People of Today Online
Arkeologiåret 1778

Arkeologiåret 1778 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1778.


== Utgravninger ==

Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Funn ==
Hellemalingene på Hindhammar i Tingvoll ble beskrevet for første gang av biskop Gerhard Schøning.


== Fødsler ==
30. januar – Giulio Cordero di San Quentin, italiensk numismatiker og arkeolog (død 1857)
19. mars – Costanzo Gazzera, italiensk arkeolog (død 1859)
14. august – Francesco Maria Avellino, italiensk klassisk arkeolog (død 1850)
5. oktober – Jacques-Joseph Champollion, fransk arkeolog og bibliotekar (død 1867)
15. november – Giovanni Battista Belzoni, venetiansk egyptolog (død 1823)


== Dødsfall ==

1. mars: Anton Ludovico Antinori, italiensk erkebiskop, historiker og epigraf (født 1704)
9. november: Giovanni Battista Piranesi, italiensk arkeolog og arkitekt (født 1720)


== Referanser ==
Forks

Forks er en by i Clallam County i delstaten Washington i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket innbyggere.Byen hadde i mange år den lokale tømmerindustrien som sin største industri. De siste årene har denne industrien blitt stadig mindre, og mange er nå sysselsatt ved de to lokale fengslene, og turisme fra sportsfiskere og besøkende fra Olympic nasjonalpark,
Handlingen i bøkene i Twilight-serien foregår i Forks, og har økt turiststrømmen.


== Referanser ==
Carlton Barrett

Carlton «Carly» Barrett (født 17. desember 1950, død 17. april 1987) var en jamaicansk trommeslager og låtskriver. 
Carlton Barrett startet sin karriere sammen med sin bror, bassisten Aston Barrett, i Lee «Scrath» Perrys band «The Upsetters». I 1969 begynte begge to å spille med The Wailers. Bandet utgjorde da de to Barrett-brødrene, Bob Marley, Bunny Wailer og Peter Tosh. Carlton Barrett var trommeslager for The Wailers fra 1969 og helt til sin død i 1987.
Det var Carlton Barrett som fant opp den såkalte «One Drop Rythm» på trommer og sammen med Carltons rytmiske trommer spilte Aston Barrett sin dominerende, ledende reggaebass. Dette er mye av grunnen til The Wailers suksess verden om. Selv om Peter Tosh og Bunny Wailer forlot bandet fortsatte Carlton i The Wailers sammen med sin bror og Bob Marley. Likevel spilte Carlton Barrett trommer for mange kjente reggaeartister, som Peter Tosh, Alpha Blondy, Johnny Clarke, Bunny Wailer og Burning Spear. 
Carlton Barrett ble skutt og drept utenfor sitt hjem i Kingston 17. april 1987.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carlton Barrett på Internet Movie Database 
(en) Carlton Barrett hos The Movie Database 
(en) Carlton Barrett på Discogs 
(en) Carlton Barrett på MusicBrainz 
(en) Carlton Barrett på AllMusic 
(en) Carlton Barrett på AllMusic
Felice Romani

Felice Romani (1788–1865) var en italiensk forfatter og librettist av tallrike operaer.
Etter å ha studert ved universitetet i Genova foretok han lange reiser gjennom en rekke europeiske land, blant annet gjennom Spania, Hellas, Tyskland og Frankrike. Deretter slo han seg ned i Milano og ble hovedlibrettist ved byens Teatro alla Scala.
Ved siden av nesten 100 librettoer skrev han dikt og oversatte fransk litteratur til sitt morsmål.


== Librettoer (i utvalg) ==
Il turco in Italia (Tyrkeren i Italia). Opera buffa i 2 akter. Musikk (1814): Gioacchino Rossini. 14. august 1814 Milano (Teatro alla Scala)
Margherita d’Anjou (Margarethe av Anjou). Melodramma semiserio (opera). Musikk (1820): Giacomo Meyerbeer. 1820
L’esule di Granata. Melodramma serio (opera). Musikk (1821/22): Giacomo Meyerbeer. 1822
Anna Bolena (Anne Boleyn). Tragedia lirica (opera) i 2 akter. Musikk (1830): Gaetano Donizetti. 26. desember 1830 Milano (Teatro Carcano)
Norma. Opera lirica i 2 akter. Musikk (1831): Vincenzo Bellini. 26. desember 1831 Milano (Teatro alla Scala)
La sonnambula (Søvngjengersken). Melodrama i 2 akter. Musikk (1831): Vincenzo Bellini. 6. mars 1831 Milano (Teatro Carcano)
L’elisir d’amore (Elskovsdrikken). Opera buffa i 2 akter. Musikk (1832): Gaetano Donizetti. 2. mai 1832 Mailand (Teatro della Canobbiana)
Beatrice di Tenda. Melodramma (opera) i 2 akter. Musikk: Vincenzo Bellini. 16. mars 1833 Venezia (Teatro La Fenice)
Lucrezia Borgia. Opera i en prolog og 2 akter (5 bilder). Musikk: Gaetano Donizetti. 26. desember 1833 Milano (Teatro alla Scala)
Un giorno di regno (Konge for en dag). Melodramma giocoso (opera) i 2 akter. Musikk: Giuseppe Verdi. 5. september 1840 Milano (Teatro alla Scala)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alessandro Roccatagliati and Karen Henson: Felice Romani, Librettist by Trade, Cambridge Opera Journal Vol. 8, No. 2 (Jul., 1996), pp. 113-145


== Eksterne lenker ==
(en) Felice Romani – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Felice Romani – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Felice Romani på Internet Movie Database 
(en) Felice Romani hos The Movie Database 
(en) Felice Romani på Discogs 
(en) Felice Romani på MusicBrainz 
(en) Felice Romani på Spotify 
(en) Felice Romani: LIBRETTIST, Biography, roh.org.uk
(en) Romani i artikkelen om Vincenzo Bellini, britannica.com
(en) Artikkel om operaen L’elisir d’amore, libretto av Romani,  britannica.com
(en) Books by Felice Romani, goodreads.com
Arkeologiåret 1777

Arkeologiåret 1777 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1777.


== Utforskninger ==
Ruinene i Xochicalco beskrives av oppdageren Antonio Alzate.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Fødsler ==
14. januar – William Martin Leake, engelsk arkeolog (død 1860)
1. april – William Gell, britisk arkeolog (død 1836)
23. mai – Giuseppe De Matthaeis, italiensk kirurg og arkeolog (død 1857)
17. november – Edme-François Jomard, fransk kartograf, ingeniør, og arkeolog (død 1862)
28. november – August Kestner, tysk diplomat og kunstsamler (død 1853)


== Dødsfall ==
7. mai – Charles de Brosses, fransk historiker, filolog, filosof og antikvar (født 1709)
22. desember – Carl Reinhold Berch, svensk numismatiker og riksantikvar (født 1706)
Giuseppe Fede, italiensk adelsmann, samler og arkeolog (ukjent fødselsår)
Lene Løken

Sigrun Helene (Lene) Løken (født 3. august 1947, død 25. oktober 2020) var en norsk kulturleder og politiker (Ap). Hun var direktør i bransjeorganisasjonen Film & Kino mellom 1993 og 2014. Hun var statssekretær fra 1990 til 1993 for Gro Harlem Brundtlands tredje regjering.


== Biografi ==
Løken var utdannet cand.mag. og arbeidet fra 1970-årene blant annet som journalist i Alle kvinnerog senere i Vårt Land. Løken var  statssekretær ved Statsministerens kontor under Gro Harlem Brundtland 1990–1992 og i Kulturdepartementet under Åse Kleveland 1992–1993. Fra 1993 til 2014 var Løken direktør for Film & Kino og var også gjennom flere år styreleder for Den norske filmfestivalen.Fra 1980-tallet hadde Løken en rekke verv i Arbeiderpartiet, blant annet som  bystyrerepresentant i Oslo samt i ledelsen av Arbeiderpartiets kvinnebevegelse. Fra 2015 til 2019 var hun fraksjonsleder for Arbeiderpartiet i Frogner bydelsutvalg. Hun var også aktiv i Den norske turistforening (DNT) og var styreleder i DNT Oslo og Omegn fra 2000 til 2006 


=== Løken-utvalget ===
Kulturminister Trond Giske satte i oktober 2007 ned et utvalg som skulle foreta en gjennomgang av de ulike støtteordningene og strukturene på kulturområdet og valgte Løken som leder. Utvalget leverte sin sluttrapport 5. juni 2008.


== Æresbevisninger ==
Haugesund bys hederspris «Spillende Faun»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Lene Løken hos Norsk senter for forskningsdata
Arkeologiåret 1776

Arkeologiåret 1776 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1776.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Fødsler ==
4. januar – Bernardino Drovetti, italiensk antikvar og egyptolog (død 1852)
4. februar – Marc Bédarride, fransk forfatter, militæroffiser, frimurer og egyptolog (død 1846)
12. mars – Hester Stanhope, britisk reisende og arkeolog i Midtøsten (død 1839)
21. september – Luigi Biondi, italiensk forfatter og arkeolog (død 1839)
Jean-Baptiste Prosper Jollois, fransk ingeniør og egyptolog (død 1842)
Charles Hamilton Smith, engelsk naturforsker, antikvar, illustratør, soldat og spion (død 1859)


== Dødsfall ==
26. august – Christian Ernst Hanselmann, tysk arkivar og arkeolog (født 1699)