jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tor Tveite

Tor Tveite har oversatt serien til norsk i et språk som overbeviser med sin situasjonskomikk og sine treffsikre replikker. I bøkene om Ella er mye av humoren språklig fundert, den leker med ords dobbeltbetydninger og kvir seg ikke for å bruke språklig avanserte virkemidler. Dette er utfordringer som stiller krav til oversetterens kreativitet. Tveite formidler Parvelas lettleste romaner i et variert språk, og framstillingen har fått mye av den varmen og drivet som karakteriserer hovedpersonens gemytt.

Tor Tveite (født 23. januar 1968) er en norsk oversetter, musiker, designer og sakprosaforfatter. 
Tor Tveite har graden filosofian maisteri i østersjøfinske språk fra Helsingfors universitet, og utgav i 2004 The case of the object in Livonian: a corpus based study om livisk. Han har særlig oversatt bøker fra finsk, blant annet av Arto Paasilinna, Kari Hotakainen, Pirjo Hassinen og Timo Parvela. Han gjendiktet også librettoen i Jüri Reinveres samtidsopera Peer Gynt som hadde premiere høsten 2014. Tor Tveite satt i styret for Norsk Oversetterforening 2007–2013.  
Som musiker har Tor Tveite bakgrunn som klassisk sanger, med hovedvekt på barokkmusikk, både som solist og i ensembler som Mormorio og Schützenglene. Han er også kordirigent, spiller trekkspill og opptrer som underholdningsartist. Han utgjorde tidligere halvparten av underholdningsorkesteret Klamme Hender, og var som gjesteartist med blokkfløytebandet Live Recording med i TV2s Norske Talenter 2010.
I 2016 utga Tor Tveite Strikk til mannen, en bok med egne strikkeoppskrifter, på Kagge Forlag.13. desember 2016 ble Tveite utnevnt til ridder av Finlands hvite roses orden for sitt arbeid som oversetter av finsk litteratur til norsk.Tor Tveite ble nominert til Kulturdepartementets oversetterpris i 2012 for oversettelsene av Timo Parvelas fire første barnebøker om Ella, til Bastianprisen i 2015 for oversettelsen av Kari Hotakainens "Guds ord", og til Bastianprisen i 2018 for oversettelsen av Laura Lindstedts "Oneiron". I 2019 mottok han Kulturdepartementets oversetterpris for oversettelsen av Tuutikki Tolonens "Monsterreisen".
Tor Tveite er sønn av professor emeritus Bjørn Tveite og bror til orienteringsløperen Håvard Tveite. Han vokste opp på Ås i Akershus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort presentasjon på Oversetterforeningens nettsted
The case of the object in Livonian
If I Fell

«If I Fell» er en sang av The Beatles som først dukket opp på det britiske albumet A Hard Day's Night i 1964 og i USA på samlealbumet Something New. Den ble skrevet hovedsakelig av John Lennon, med hjelp fra Paul McCartney.


== Referanser ==
Tristiridae

Tristiridae er en gruppe av rettvingene (Orthoptera)  og tilhører en familiegruppe blant  gresshoppene.


== Utseende ==
Små til middelsstore, gråaktige gresshopper. Kroppsformen varierer, men kroppen er alltid rynkete eller knudrete.
Vingene er mer eller mindre reduserte.


== Levevis ==
Tristiridae lever i fjellene i rundt 2800–3000 meters høyde. De er utmerket kamuflert mot et underlag av grus og småsteiner. Ingenting er kjent om biologien deres.


== Utbredelse ==
Denne familien finnes bare i fjellene i det sørlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

 vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orthopteroida  («gresshoppelignende insekter»)
Orden rettvinger (Orthoptera)
Underorden gresshopper (Caelifera)
Overfamilie Acridoidea
Familie Tristiridae Rehn, 1906
Underfamilie Atamacridinae Carbonell & Mesa, 1972 – bare én art
Atacamacris diminuta Carbonell & Mesa, 1972
Underfamilie Tristirinae Rehn, 1906
Slektsgruppe Elasmoderini Cigliano, 1989 – 3 slekter, 5 arter
Slektsgruppe Tristirini Rehn, 1906 – 10 slekter, 15 arter
Slektsgruppe Tropidostethini Giglio-Tos, 1898 – 4 slekter, 4 arter


== Kilder ==
Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online


== Eksterne lenker ==
(en) Tristiridae i Encyclopedia of Life 
(en) Tristiridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tristiridae hos ITIS 
(en) Tristiridae hos NCBI 
Tristiridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tegninger av Elasmoderus sp.
Norsk Entomologisk forening
Ommexechidae

Ommexechidae er en gruppe av rettvingene (Orthoptera)  og tilhører en familiegruppe blant  gresshoppene.  


== Utseende ==
Små til middelsstore, gråbrune gresshopper. De kan minne noe om torngresshopper (Tetrigidae).


== Levevis ==
Disse gresshoppene lever på bakken i sandete eller steinete områder. Lite er kjent om biologien deres. 


== Utbredelse ==
Denne familien finnes bare i Sør-Amerika. 


== Systematisk inndeling ==

 vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orthopteroida  («gresshoppelignende insekter»)
Orden rettvinger (Orthoptera)
Underorden gresshopper (Caelifera)
Overfamilie Acridoidea
Familie Ommexechidae Bolívar, 1884
Underfamilie Aucacridinae Rehn, 1943 – 9 arter
Slekten Aucacris Hebard, 1929 – 2 arter
Slekten Conometopus Blanchard, 1851 – 5 arter
Slekten Cumainocloidus Bruner, 1913 – én art
Slekten Neuquenina Rosas Costa, 1954 – én art
Underfamilie Illapeliinae Carbonell & Mesa, 1972 – bare én art
Slekten Illapelia Carbonell & Mesa, 1972
Underfamilie Ommexechinae Bolívar, 1884 – 23 arter
Slekten Calcitrena Eades, 1961 – én art
Slekten Clarazella Pictet & Saussure, 1887 – 5 arter
Slekten Descampsacris Rondero, 1972 – én art
Slekten Graea Philippi, 1863 – én art
Slekten Ommexechia Audinet-Serville, 1831 – 6 arter
Slekten Pachyossa Rehn, 1913 – én art
Slekten Spathalium Bolívar, 1884 – 3 arter
Slekten Tetrixocephalus Gurney & Liebermann, 1963 – 5 arter


== Kilder ==
Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online


== Eksterne lenker ==
(en) Ommexechidae i Encyclopedia of Life 
(en) Ommexechidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ommexechidae hos ITIS 
(en) Ommexechidae hos NCBI 
(en) Kategori:Ommexechidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ommexechidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Foto av en art
Norsk Entomologisk forening
Malchiel Gruenwald

Malchiel Gruenwald (født 1882 i Ungarn, død 1958) var en jødisk amatør-journalist, frimerkesamler og høyreorientert aktivist som kom i offentlighetens søkelys da han i 1953 anklaget en israelsk statsansatt som het Rudolf Kastner for å ha samarbeidet med nazistene under holocaust.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han vokste opp i Tyskland, men i 1938 emigrerte han til Palestina sammen med sin kone og deres to barn. Der slo han seg ned i Jerusalem der han kjøpte hotell som het «Hotel Østerrike». Hotellet hadde ti rom, og han drev det sammen med sin kone.


=== Politiske pamfletter ===
På begynnelsen av 1950-tallet bestemte Gruenwald seg for å vie sine siste år til journalistikk, men det var ikke noen aviser eller tidsskrifter som ville ansette ham. Derfor begynte Gruenwald for seg selv å publisere en mer eller mindre ukentlig tresiders hefte.
Bladet hans fikk tittelen Michtavim el haveray be'Mizrahi som betyr Brev til mine venner i Mizrahi. Disse pamflettene var nesten alltid et angrep på personer som han mente var korrupte, på religiøse embetsmenn som etter hans mening ikke var verdig deres posisjoner og om grådige offentlige tjenestemenn.
Gruenwald skrev om forskjellige ledere av forskjellige religiøse grupper, ministre og medlemmer av Knesset og flere politikere fra de aller fleste politiske partiene, særlig de som var fra det regjerende partiet Mapai. Noen av personene han skrev om i pamflettene sine truet med å saksøke ham for injurier, så Gruenwaled måtte skrive en offentlig unnskyldning, som ble publisert i Café Wien som okkuperte store deler av første etasjen på hotellet hans.


=== Rettsforfolgelse, frikjennelse ===
I august 1952 publiserte han pamflett nummer 51. Denne gangen anklaget han Rudolf Kastner for å ha samarbeidet med SS-offiseren Adolf Eichmann under andre verdenskrig. Gruenwald hevdet at Kastner sitt samarbeid med nazistene hadde resultert i dødsfall på minst 400 000 jøder i Ungarn, og at han under Nürnbergprosessen hadde vitnet til fordel for SS-offiser Kurt Becher og reddet ham fra straff for sine krigsforbrytelser.
Den israelske regjeringen saksøkte Gruenwald for ærekrenkelser på Kastners vegne. Dette resulterte senere i en rettssak som varte i mer enn to år. Rettssaken endte i 1955 med en frifinnelse av Gruenwald, og det ble fastslått at Kastner faktisk hadde som dommeren uttalte: "solgt sin sjel til djevelen".
Grunnlaget for påstanden og dommerens uttalelse var at Kastner hadde samarbeidet med flere SS-offiserer, deriblant Adolf Eichmann. Ifølge dommeren hadde Kastner sviktet det ungarske jødiske samfunnet for å redde noen få hundre jødiske rikfolk. Kastner ble kort tid etter dommen myrdet av høyreekstreme jøder.


== Referanser ==
Dennis Edwards

Dennis Edwards (født 3. februar 1943 i Fairfield tett ved Birmingham i Alabama, død 1. februar 2018 i Chicago) var en soul-sanger fra USA, mest kjent for å ha vært med i Motown-gruppa The Temptations i flere perioder.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Dennis Edwards hadde sin første opptreden som sanger bare to år gammel; det var i kirka der faren var prest. Da han var sju, flytta familien til Detroit, der han etter hvert studerte ved Detroit Conservatory of Music. der han studerte klaver og komposisjon, og ble med i gospelgruppa Crowns of Joy.


=== Musiker ===
I 1961 starta han soul-/jazz-gruppa Dennis Edwards and the Fireballs. I 1967 blei han med i The Contours.Da David Ruffin i 1968 fikk sparken fra The Temptations, blei Edwards henta inn som ny frontfigur. Han var sentral i gruppas nye psykedeliske funkstil, og han var hovedsanger på de to Grammy-vinnerne fra denne perioden, «Cloud Nine» (1968) og «Papa Was a Rollin' Stone» (1972).Edwards fikk sparken fra gruppa i 1977, men kom tilbake i 1980. I 1984 gikk han igjen ut, erstatta av Ali-Ollie Woodson. Edwards gikk solo og hadde blant annet en slager med «Don't Look Any Further», en duett med Siedah Garrett. I 1987 var det samarbeidsproblemer mellom Woodson og The Temptations, og Edwards blei henta tilbake. To år seinere bytta de igjen, da Edwards fikk sparken for tredje gang.På slutten av 1980-tallet gikk han sammen med to andre tidligere The Temptations-medlemmer, David Ruffin og Eddie Kendricks, om prosjektet «Ruffin/Kendrick/Edwards, former leads of The Temptations». Ruffin døde imidlertid i 1991 og Kendricks i 1992. Edwards satte så sammen ei gruppe som turnerte som Dennis Edwards & the Temptations. Etter søksmål fra Otis Williams i den originale gruppa blei navnet endra til The Temptations Review featuring Dennis Edwards. Med i denne gruppa var blant andre Paul Williams, sønnen til The Temptations-originalen med samme navn.Edwards var en kort periode gift med Ruth Pointer i Pointer Sisters. Dattera Issa er også artist og har blant annet vært med i moras gruppe.Som medlem av The Temptations blei Edwards i 1989 innvotert i Rock and Roll Hall of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dennis Edwards på Internet Movie Database 
(en) Dennis Edwards hos The Movie Database 
(en) Dennis Edwards på Discogs 
(en) Dennis Edwards på MusicBrainz 
(en) Dennis Edwards på Songkick 
(en) Dennis Edwards på Last.fm 
(en) Dennis Edwards på Genius — sangtekster 
(en) Dennis Edwards på AllMusic 
John North: «Temptations lead singer recalls Motown's heyday», intervju med Dennis Edwards i Asheville Daily Planet 16. september 2012; besøkt 23. januar 2016.
Friedrich Münter

Friedrich Christian Carl Heinrich Münter (også kjent som Frederik Münter), (født 14. oktober 1761 i Gotha, død 9. april 1830 i København) var en tysk evangelisk-protestantisk teolog, kirkehistoriker, orientalist, oldtidsforsker, aktiv frimurer, den første moderne forsker på Tempelridderordenen, og biskop i dansk tjeneste. Han var også medlem av Illuminatus-ordenen. 
Münter var sønn av Balthasar Münter og bror av skribenten Friederike Brun.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Friederich Münter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi i Dansk Biografisk leksikon
White Lion

White Lion er et glam metal/hardrock-band etablert i New York i 1983.
Bandet ble startet av den danske vokalisten Mike Tramp og den amerikanske gitaristen Vito Bratta. De solgte til dobbel platinaplate med singlene Wait og When the Children Cry. Bandet ble oppløst i 1991, men Mike Tramp tok opp bandet igjen i 1999 med nye musikere.


== Medlemmer ==
Mike Tramp – vokal (1983–1991, 1999–idag)
Jamie Law – gitar (2005–idag)
Troy Patrick Farrell – trommer (2005–idag)
Henning Wanner – keyboard (2005–idag)
Claus Langeskov – bassgitar (2005–idag)Tidligere medlemmerVito Bratta – gitar (1983–1991)
James LoMenzo – bass (1984–1991)
Greg D'Angelo – trommer (1984–1991)
Nicki Capozzi – trommer (1983–1984)
Felix Robinson – bass (1983–1984)
Dave Spitz – bass (1984)
Dan Hemmer – Hammond B-3 orgel (1999–2005)
Kasper Damgaard – gitar (1999–2005)
Nils Kroyer – bass (1999–2005)
Bjarne T. Holm – trommer (1999–2005)Opprinnelige medlemmerMike Tramp – vokal
Vito Bratta – gitar
James LoMenzo – bass
Greg D'Angelo – trommer


== Diskografi ==


== Eksterne lenker ==
(en) White Lion (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) White Lion på Apple Music 
(en) White Lion på Discogs 
(en) White Lion på MusicBrainz 
(en) White Lion på SoundCloud 
(en) White Lion på Spotify 
(en) White Lion på Songkick 
(en) White Lion på Last.fm 
(en) White Lion på Genius — sangtekster 
(en) White Lion på AllMusic
Tore Foss

Tore Foss (født 21. februar 1901 i Kristiania, nåværende Oslo, død 6. august 1968) var en norsk skuespiller ved teatret, filmen og sangartist.


== Virke ==
Etter examen artium 1919 studerte han til cand.jur. 1924 og ble sakfører.  
Han var ved Chat Noir i 1925, sang i Three black cat singers med Einar Rose og Steinar Jøraandstad og spilte inn ti plater også som pianist 1928–32, og filmdebuterte i 1930.  
Foss var ved Nationaltheatret 1934–38, Centralteatret 1948–51 og Folketeatret 1957–59.  Han var sjef for Det Nye Teater i 1947-49 og senere fast på scenen.  Ellers var han en mye brukt oppleser i NRK radio og med i Radioteatret.


== Familie ==
Han var sønn av  Johan Ejnar Voss (1868–1948) og Anna Elisabeth Myhr (1872–1957), så teatermenneskene Olav Voss og Torolf Voss var dermed hans onkler.


== Filmografi (utvalg) ==

1966 – Hurra for Andersens

1965 – Skjær i sjøen

1964 – Nydelige nelliker

1964 – Operasjon Sjøsprøyt

1963 – Elskere

1963 – Vildanden

1962 – Sønner av Norge kjøper bil

1962 – Operasjon Løvsprett

1961 – Bussen

1961 – Hans Nielsen Hauge

1961 – Sønner av Norge

1959 – Ung Flukt

1958 – Lån meg din kone

1956 – Gylne ungdom

1954 – I moralens navn

1947 – Sankt Hans Fest

1944 – Kommer du, Elsa?

1942 – Jeg drepte!

1934 – Op med hodet!

1932 – En Glad Gutt (som Øyvind)

1930 – Kristine Valdresdatter


== Teaterroller (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Foss på Internet Movie Database 
(no) Tore Foss hos Sceneweb 
(sv) Tore Foss i Svensk Filmdatabas 
(fr) Tore Foss på Allociné 
(en) Tore Foss hos The Movie Database
Reuben Sallmander

Robert Joakim Sallmander (født 11. februar 1966 i Högalids församling i Stockholm) er en svensk skuespiller og sanger.


== Biografi ==
Sallmander har eksamen fra Scenskolan i 1990 og har siden medvirket i en lang rekke teaterforestillinger, filmer og TV-produksjoner. Han medvirket i Maratondansen på Stockholms Parkteater, jobbet på Dramaten i stykkene Bergsprängaren och hans dotter Eivor og Drömkvinnan. Han regisserte Grodan och kärleken.
Han har hatt suksess i musikaler og farser bl.a. den mannlige hovedrollen i En kul grej hände på vägen till Forum på Östgötateatern i Norrköping-Linköping, han spilte Christian de Neuvillette i Cyrano på Oscarsteatern og medvirket også i musikalen Into the woods på Södra Teatern. Sallmander ble belønnet med privatteaternes egen pris Guldmasken for beste mannlige birolle i farsen Spanske fluen på Intiman i 1997, året deretter spilte han med i Charleys Tante på samme scene. Han spilte sjarmerende jazzmusiker i Eva Rydbergs lystspill Hon jazzade en sommar på Fredriksdalsteatern i Helsingborg 2002. Reuben gjorde rollen som Sam i den svenske oppsettingen av Mamma Mia! på Cirkus i Stockholm 2005-2007, og i Scandinavium forsommeren 2007.
I TV har Sallmander medvirket i blant annet Längtans blåa blomma, Trettondagsafton, Cluedo og Gäster med gester.


== Filmografi (utvalg) ==

2009 – Johan Falk - Gruppen för särskilda insatser

2009 – Menn som hater kvinner

2009 – Wallander – Skytteren

2007 – Irene Huss – Tatovert torso

2006 – Når mørket faller
2001 – En ängels tålamod
1998 – Längtans blåa blomma

1997 – 9 millimeter

1996 – Rusar i hans famn

1994 – Pillertrillaren

1993 – Herfra til Kim

1992 – Den demokratiske terroristen

1992 – Ha ett underbart liv

1991 – Selskapsgolferen

1990 – Skytsengelen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reuben Sallmander på Internet Movie Database 
(sv) Reuben Sallmander i Svensk Filmdatabas 
(da) Reuben Sallmander på Filmdatabasen 
(da) Reuben Sallmander på danskefilm.dk 
(fr) Reuben Sallmander på Allociné 
(en) Reuben Sallmander på AllMovie 
(en) Reuben Sallmander hos The Movie Database
Gaston Peltier

Gaston Peltier (født 1876, død ukjent) var en fransk fotballspiller som deltok under i de olympiske leker  1900 i Paris.
Peltier spilte på det franske laget Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques under verdensutstillingen og OL 1900 i Paris. Det ble spilt kun to fotballkamper mellom tre lag som demonstrasjonsport på Vélodrome de Vincennes i Paris. Det franske laget spilte kamp den 20. oktober 1900 mot det britiske laget Upton Park F.C. som de tapte med 0-4. Tre dager senere beseiret de det belgiske laget Université de Bruxelles med 6-2. I ettertid har International Olympic Committee valgt å utse tre medaljevinnere, gull til Storbritannia, sølv til Frankrike og bronse til Belgia.


== OL-medaljer ==
 1900  Paris -  Sølv i fotball  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gaston Peltier – Olympics.com 
(en) Gaston Peltier – Olympic.org 
(en) Gaston Peltier – Olympedia 
(en) Gaston Peltier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Johann Ludwig Carl von Cobenzl

Greve Johann Ludwig Carl von Cobenzl, også kalt greve Ludwig Cobenzl, (født 9. februar 1744 eller 21. november 1743 i Laibach, død 31. mars 1792 i Eichstätt) var en kasserer og senere biskop i Eichstätt, en østerriksk diplomat i St. Petersburg, hoffkansler, statlig visekansler og utenriksminister. Coblenz var medlem av Illuminatus-ordenen under kodenavnet «Arrian».


== Referanser ==
Claude Whittindale

Claude Whittindale (født 1881, død 10. februar 1907) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Whittindale var med på det britiske laget i rugby union under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt kun to kamper. Storbritannia spilte en kamp, de tapte til Frankrike med 8-27. I den andre kampen vant Frankrike med 27-17 over et tysk lag. Frankrike ble olympiske mestere og både Storbritannia og Tyskland er av IOC oppført som sølvmedaljevinnere.    


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Sølv i rugby union  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claude Whittindale – Olympics.com 
(en) Claude Whittindale – Olympic.org 
(en) Claude Whittindale – Olympedia 
(en) Claude Whittindale – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Claude Whittindale – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Claude Whittindale – Storbritannias olympiske komité
Raymond Whittindale

Raymond Whittindale (født 1883, død 9. april 1915) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Whittindale var med på det britiske laget i rugby union under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt kun to kamper. Storbritannia spilte en kamp, de tapte til Frankrike med 8-27. I den andre kampen vant Frankrike med 27-17 over et tysk lag. Frankrike ble olympiske mestere og både Storbritannia og Tyskland er av IOC oppført som sølvmedaljevinnere.    


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Sølv i rugby union  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raymond Whittindale – Olympics.com 
(en) Raymond Whittindale – Olympic.org 
(en) Raymond Whittindale – Olympedia 
(en) Raymond Whittindale – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Raymond Whittindale – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Raymond Whittindale – Storbritannias olympiske komité
Liste over veitunneler på Færøyene

Tunneler har vært viktig i utviklingen med å binde Færøyenes byer og bygder sammen med vei, med Hvalbiartunnilin (åpnet 1963) mellom Hvalba og Trongisvágur som den første. Den lengste tunnelen per i dag er Norðoyatunnilin (åpnet 2006), som forbinder Klaksvík på Norðoyar med Leirvík på Eysturoy, og slik med resten av øyriket. Det er i dag 19 tunneler, men det er planlagt ytterligere fem, med ferdigstilling av de viktige Skálafjørðurtunnilin i 2019 og Sandoyartunnilin i 2021.
På færøysk kalles «tunnel» tunnil eller berghól.


== Planlagte tunneler ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
tunnil.fo
Landsverk
Skálafjarðartunnilin
Francis Wilson

Francis Henry «Frank» Wilson (født 1876, død ukjent) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Wilson var med på det britiske laget i rugby union under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt kun to kamper. Storbritannia spilte en kamp, de tapte til Frankrike med 8-27. I den andre kampen vant Frankrike med 27-17 over et tysk lag. Frankrike ble olympiske mestere og både Storbritannia og Tyskland er av IOC oppført som sølvmedaljevinnere.    


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Sølv i rugby union  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francis Wilson – Olympic.org 
(en) Francis Wilson – Olympedia 
(en) Francis Wilson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Francis Wilson – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Francis Wilson – Storbritannias olympiske komité
Arthur Darby

Arthur John Lovett Darby (født 9. januar 1876, død 16. januar 1960) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Darby var med på det britiske laget i rugby union under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt kun to kamper. Storbritannia spilte en kamp, de tapte til Frankrike med 8-27. I den andre kampen vant Frankrike med 27-17 over et tysk lag. Frankrike ble olympiske mestere og både Storbritannia og Tyskland er av IOC oppført som sølvmedaljevinnere.    


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Sølv i rugby union  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Darby – Olympics.com 
(en) Arthur Darby – Olympic.org 
(en) Arthur Darby – Olympedia 
(en) Arthur Darby – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arthur Darby – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Arthur Darby – Storbritannias olympiske komité 
(en) Arthur Darby – ESPN Scrum
Clement Deykin

Clement Pemberton Deykin (født 1. oktober 1877, død 14. mars 1969) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Deykin var med på det britiske laget i rugby union under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt kun to kamper. Storbritannia spilte en kamp, de tapte til Frankrike med 8-27. I den andre kampen vant Frankrike med 27-17 over et tysk lag. Frankrike ble olympiske mestere og både Storbritannia og Tyskland er av IOC oppført som sølvmedaljevinnere.    


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Sølv i rugby union  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Clement Deykin – Olympic.org 
(en) Clement Deykin – Olympedia 
(en) Clement Deykin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Clement Deykin – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Clement Deykin – Storbritannias olympiske komité
Jo Inge Nes

Jo Inge Nes (født 14. juli 1972) er en norsk musiker og komponist fra Stangvik i Surnadal. 
Nes har siden 1992 vært ansatt som distriktsmusiker i Møre og Romsdal, med hovedinstrumentet slagverk. Han har skrevet musikk til teateroppsetninger, kunstutstillinger og konserter. Blant annet «I Begynnelsen Var Fallet», bestillingsverk for Statkraft, sammen med forfatter Svein Sæter, og verket «Terra» sammen med kunstnerne Brit Dyrnes og Guri Sandvik. 
Nes jobber som kursinstruktør og foredragsholder gjennom firmaet «Jones Kulturleveranser». Er bosatt på Sunndalsøra på Nordmøre.