jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Galleri Blunk

Galleri Blunk er et non-profit kunstgalleri lokalisert på Strandveien på Svartlamon. Galleriet er drevet av unge kunstnere i Trondheim og studenter ved Kunstakademiet i Trondheim (KiT). Hovedmålsetningen er at galleriet skal være en arena for kunststudenter og nyetablerte kunstnere, hvor de får en mulighet til å vise sine arbeider for byens befolkning.


== Se også ==
Kunstakademiet i Trondheim (KiT)
Fakultet for arkitektur og billedkunst (NTNU)


== Kilder ==
«Blunk kunstgalleri - hjemmeside». Besøkt 24. juni 2009. 


== Eksterne lenker ==
Galleri Blunk
Galleri KiT
Kunstakademiet i Trondheim
Kurt-Arve

Kurt Arve Liabø (født 2. februar 1971 i Bergen) er en sanger, musiker og komponist fra Florø. Han ble kjent under navnet «Kurt-Arve Washburn» i 2009, som et resultat av hans fremførelse av hans selvkomponerte sang «Then Rainy Days are Not so Sad», i den andre sesongen av TV-serien Norske Talenter.
Plateselskapet Tylden ga ut country-albumet Happy Summer Days på CD, og digital nedlasting, den 22. juni 2009. Denne inkluderer sangen «Then Rainy Days are Not so Sad», som først ble utgitt som MP3 og ringetone i 2009. Musikk og tekst på albumet er skrevet av Liabø.
Liabø spilte inn sitt første soloalbum i 1984, og har lokalt gitt ut en rekke album som han spilte inn selv, og brente på CD i opplag på under 50. Dette var fra 1982 til 1994, også 38 solo album og kassetter i perioden 1995 til 2008.Liabø bruker parykk når han opptrer (med bindestrek) Washburn (som i Washburn gitaren). Liabø er diagnostisert med Aspergers syndrom.


== Diskografi ==
Happy Summer Days (Tylden, 2009)
#«Happy Summer Days»
#«Then Rainy Days Are Not So Sad»
#«Something New, Something Strange»
#«Friendship»
#«Good Time Sally»
#«It's Summer Love»
#«What A Party»
#«I Dance With Tracy Tonight»
#«A Wonderful Day With You»
#«Lonesome Roads»
#«Good Old Memories»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kurt-Arve Washburn - Then Rainy Days Are Not So Sad på YouTube
Kary Mullis

Kary Banks Mullis (født 28. desember 1944 i Lenoir i Nord-Carolina i USA, død 7. august 2019 i Newport Beach i California) var en amerikansk biokjemiker. Han fikk sammen med Michael Smith fra Canada Nobelprisen i kjemi i 1993 for sine innsatser for metodeutviklingen innen DNA-basert kjemi og for oppdagelsen av PCR-metoden (Polymerase Chain Reaction). Mullis hevdet selv at oppdagelsen neppe hadde blitt gjort hvis det ikke hadde vært for hans bruk av LSD.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kary Mullis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kary Mullis på Internet Movie Database 
(en) Kary Mullis hos The Movie Database 
(en) Kary Mullis – Encyclopedia of Surfing 

(en) Nobelprisen i  kjemi 1993 hos Nobelprize.org
(en) Kary Mullis hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1993
Magekatarr

Magekatarr eller gastritt er en betennelse i magesekkens slimhinne. Betennelsen kan være symptomfri, men også forårsake plager som svie, brenning og ubehag i mellomgulvet. Begreper brukes ofte upresist ved slike plager, og krever egentlig mikroskopisk undersøkelse av magesekkslimhinnen.Det finnes to typer magekatarr. Den ene er akutt og den andre er kronisk. Akutt magekatarr skyldes ofte store mengder alkohol, men kan også utvikle seg som bivirkning ved bruk av enkelte legemidler som kroppen ikke tåler, spesielt sure medikamenter som NSAIDs som acetylsalisylsyre, naproxen og andre. Ved høyt stressnivå vil stimulering via vagusnerven bidra til øket produksjon av saltsyre i magesekken som kan etse på magesekken og forårsake gastritt. Dette gir hevelse og rødhet, små sår eller punktblødninger i slimhinnen, og kan kanskje utvikle seg videre til magesår.Kronisk magekatarr er den mest vanlige og oppstår ofte ved langvarig påvirkning, slik som hos pasienter med bakterien Helicobacter pylori i mageslimhinnen (type B). Hos andre ser det ut til at en sykdomstilstand der det er kroppens eget immunforsvar som angriper mageslimhinnen, altså en autoimmun reaksjon, er ansvarlig, (type A).På 1970-tallet var det vanlig å behandle kronisk gastritt og magesår med såkalt vagotomi, som er en operasjon der bukhulen ble åpnet og fine nervefibere av vagusnerven på overflaten av mavesekken ble klippet. Nyere, syrehemmende legemidler og trippelkur mot eventuell infeksjon av Helicobacter pylori har gjort vagotomi til en uaktuell operasjon.   
Kronisk gastritt karakteriseres av ansamling av hvite blodceller i slimhinnen, og steg for steg ødeleggelse av kjertelstrukturer. På grunn av dette vil syresekresjonen svekkes og opphøre. Intrinsic factor er et stoff som også produceres i mageslimhinnen. Hvis man mangler dette kan det føre til pernisiøs anemi, med manglende opptak av vitamin B12.


== Referanser ==
Hugo Gernsback

Hugo Gernsback (født i 1884, død i 1967) var forfatter og redaktør som opprinnelig kom fra Luxembourg, men flyttet til USA på begynnelsen av 1900-tallet. 
Han var den første som brukte begrepet science fiction i 1929, i det første nummeret av sitt magasin Science Wonder Stories.


== Referanser ==
Ploskij

Ploskij er en skjoldvulkan som ligger nord på Kamtsjatkahalvøya i Russland. Kilden til elven Vojampolka ligger ved fjellet.
Gjennommarsj

Gjennommarsj er et begrep som brukes når et land som driver krig å la sine militære styrker gå gjennom et annet land og territorium hvis dette landet har erklært seg nøytralt.
Ifølge Haagkonvensjonen fra 1907 er det forbudt for et land som driver krigføring gjennom et annet land som har erklært seg nøytralt. Denne loven ble brutt under 2. verdenskrig da Sverige som var nøytralt lot tyske tropper få reise gjennom Sverige med jernbanen.
Litteraturåret 1989

Litteraturåret 1989 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1989.


== Prisvinnere ==
Augustpriset: Cecilia Lindqvist –  Tecknens rike
Bouchercon – mottakere av ærespris: Dorothy Salisbury Davis
Carl Emil Englund-priset: Gösta Ågren
Dan Andersson-priset: Arne Upling
Nils Holgersson-plaketten: Mats Wahl
Nobelprisen i litteratur: Camilo José Cela, Spania
Övralidspriset: Torgny Lindgren


== Hendelser ==
24. februar – Ayatolla Khomeini erklærer en fatwa, en dødsdom, og utlover også en belønning på 1-3 millioner amerikanske dollar for den som dreper Salman Rushdie, forfatteren av Sataniske vers.
Noen av prisene som ble innstiftet:
Augustpriset (Sverige)
Æresprisen ved Bouchercon (USA)
Drassows Legat (Danmark)
Journey Prize (Canada)
Moa-prisen (Sverige)


== Nye bøker ==


=== Skjønnlitteratur ===
13 takters blues av Idar Lind
And the Ass saw the Angel av Nick Cave
De Stora Penslarnas lek av Peter Pohl
Den guddommelige tragedie av Bergljot Hobæk Haff
Din ande skiner av Jan Arvid Hellström
Dinas bok av Herbjørg Wassmo
En bønn for Owen Meany (A Prayer for Owen Meany) av John Irving
Fem hjärtan i en tändsticksask av P C Jersild
Fiendens fiende av Jan Guillou
Franska revolutionens bilder av Jan Myrdal
Följeslagare av Johannes Edfeldt
A Great Deliverance av Elizabeth George
Generalen i sin labyrint (El general en su laberinto) av Gabriel García Márquez
Gobi: Djevelens skinn og ben av Tor Åge Bringsværd
Huden full (Skin Tight) av Carl Hiaasen
 Hyperion av Dan Simmons
 Judasevangeliet av Aage Hauken
Joy Luck Club av Amy Tan
Komedin I av Stig Larsson
Kådisbellan av Roland Schütt
Medan regnbågen bleknar av Peter Pohl
Mengele Zoo av Gert Nygårdshaug
Mord i Venedig av Jan Mårtenson
Mord på Oxfordkanalen (The Wench Is Dead) av Colin Dexter
Moon palace (Moon Palace) av Paul Auster
Noen som Angela av Bror Hagemann
Polstjärnan tur och retur av George Johansson
Pubertet av Jan Myrdal
Rent spel av Tove Jansson
Resten av dagen (The Remains of the Day) av Kazuo Ishiguro
Rosario är död av Majgull Axelsson
Slottet i staden av Jan Mårtenson
Stempler av Lars Saabye Christensen
Stormens tid (The Pillars of the Earth) av Ken Follett
Sune och Svarta Mannen av Anders Jacobsson og Sören Olsson
Svanens sång av Jan Arvid Hellström
Tolv på det trettonde av Jan Myrdal
Vesterålen av Lars Saabye Christensen
Ägande och makt. Vad kommer efter de 15 familjerna? av CH Hermansson


=== Sakprosa ===
A Theory of Socialism and Capitalism av Hans-Hermann Hoppe


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1989 in literature – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sredinnyjfjellene

Sredinnyjfjellene (russisk: Срединный хребет; Sredinnyj khrebet) er en fjellkjede i Kamtsjatka i Russland. Den strekker seg fra nord til sør langs midten av halvøya og består av vulkaner, hovedsakelig skjoldvulkaner og stratovulkaner. Den høyeste toppen i fjellkjeden er Itsjinskij, en stratovulkan på 3621 moh. Sredinnyjfjellene er skilt fra kystfjellene i øst av Den sentrale kamtsjatkasenkingen.
Hyttebutikken

Hyttebutikken er en landsdekkende kjede som spesialiserer seg på salg av hyttetutstyr og gassapparater.
Oslomannen Haavard Amlie (1918–1989) dannet i 1962 selskapet Selectron AS (satt sammen av ordene Selected og Electronics) i Sandvika i Bærum, og spesialiserte seg tidlig på moderne radio- og fjernsynsapparater. Da større kjeder vokste seg fram i Norge gjorde det endrede konkurransebildet rundt hjemmeelektronikk at Selectron valgte å endre sin fokus fra elektronikk til propandrevne gassapparater, bilrekvisita og verktøy. Etterhvert utviklet dette seg til et rent hyttekonsept, og Selectron AS HytteButikken ble det nye navnet på butikken som i 1993 flyttet inn i gamle Sandvika stasjon.
Hyttebutikken har 40 butikker spredt over hele Norge. Av disse eies fem av Selectron, mens resten drives av frittstående forhandlere.


== Eksterne lenker ==
Selskapets nettside
Nan Bentzen Skille

Nan Helene Bentzen Skille (født 12. februar 1945) er en norsk forfatter og cand.philol.
Hun har i en årrekke deltatt i formidlingen av Sigrid Undsets litteratur, både gjennom Sigrid Undset Selskapet, som hun ledet de fem første årene etter stiftelsen i 1997, som redaktør for tidsskriftet Gymnadenia (1997–2003) og som rådsmedlem i Norsk Litteraturfestival – Sigrid Undset-dagene. Skille presenterte Sigrid Undset i skolefjernsynsserien Nordiske giganter og var prosjektleder for en videoproduksjon av Undsets eventyrkomedie Østenfor sol og vestenfor måne og for filmen Ei blott til lyst, som er en fortelling om da kunstnerne på Lillehammer laget dukketeater. 
I 2000 tok Skille initiativet til å få satt opp en minneplakett i Via Frattina 138 i Roma, i det huset hvor Sigrid Undset bodde i to perioder av sitt liv. I fem år var Skille engasjert av Maihaugen for å arbeide med restaureringen av Bjerkebæk og for å dokumentere stedets historie. Hun ble tildelt Anders Sandvigs Museumsstipend for 2000. Skille var i flere år fast spaltist i NRK Oppland, med litteratur som fagområde.


== Bibliografi ==
1977 Fragmentation and Integration. A Critical Study of Doris Lessing, The Golden Notebook, Universitetet i Bergen ((no) bibsys)
1996 Dattera til Brødrene Brose - barnebok, Solum forlag ISBN 82-560-1062-2
2003 Innenfor gjerdet. Hos Sigrid Undset på Bjerkebæk Aschehoug ISBN 82-03-22946-8 (Anmeldelse)
2009 Inside the Gate. Sigrid Undset's Life at Bjerkebæk – biography (oversatt av Tiina Nunnally), Aschehoug, ISBN 9788203194474
2018 Inside the Gate. Sigrid Undset's Life at Bjerkebæk - biography (oversatt av Tiina Nunnally), University of Minnesota Press, ISBN 978-1-5179-0496-8
2004 Maxim Gorkij eller Sigrid Undset?. I: NRK P2-akademiet. XXX. Transit forlag. ISBN 82-7596-152-1. (utdrag av foredraget)
2016 Undset-forelesningen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografiske opplysninger Arkivert 6. juni 2014 hos Wayback Machine. Aschehoug
Bibsys: Videoproduksjoner Arkivert 19. januar 2012 hos Wayback Machine.
adressa.no: Jul til gangs på Bjerkebæk
[1]GD:15/5-2009
Adresseavisen 11. oktober 2000. Flagget reddet Undset-minne.[2]
Times Literary Supplement 24. august 2018. " Look to Norway " [3]
GD: 8/9-2019 https://www.gd.no
Dixikon.se Med Sigrid Undset på barrikadene
Nan Bentzen Skille (15.04.2020). «Brukne liljer og falne kvinner». dixikon.se.
Rachel de Queiroz

Rachel de Queiroz (født 17. november 1910, død 4. november 2003) var forfatter fra Brasil. Debuterte som forfatter med boken O Quinze. Hun var en svært produktiv forfatter. 
Hun ble valg inn til delegat til FN som første kvinne fra Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rachel de Queiroz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rachel de Queiroz på Internet Movie Database 
(en) Rachel de Queiroz hos The Movie Database
Akademia Nauk

Akademia Nauk er en vulkan sør på Kamtsjatkahalvøya i Russland. Vulkanen har flere kalderaer fylt med vann og den mest kjente av disse er Karymskijsjøen, kalt opp etter karymene.
Vulkanen er kalt opp etter det russiske vitenskapsakademiet.
Kunasjir

Kunasjir (russisk: Кунаши́р, japansk: 国後島 – Kunashiri, fra aino: «svart øy») er den sørligste øya i øygruppen Kurilene i Sakhalin oblast lengst øst i Russland. Øya blir imidlertid også gjort krav på av Japan.


== Geografi ==

Øya ligger mellom sundene Kunasjir, Catherine, Izmena og Sør-Kuril. Kunasjir er synlig fra den nærliggende japanske øya Hokkaidō og mellom disse ligger Nemurosundet.
Øya har et areal på 1490 km², er 123 km lang og 4 til 30 km bred. 
Kunasjir er formet av fire vulkaner som en gang var forskjellige øyer før de gikk sammen i lavtliggende områder med innsjøer og varme kilder.  Alle vulkanene er fortsatt aktive,  Tiatia (1819 moh), Smirnov, Mendelejev (Ruasu Dake) og Golovnin).Øya består av vulkanske og krystallinske bergarter. Klimaet er monsunaktig. Vegetasjonen består hovedsakelig av gran, furu og blandingsløvskog med lian og kurilsk bambuskratt. Fjellene er dekket av bjørk og sibirsk dvergfuru, urter eller bart fjell. 
Det ble funnet trekjerner av hundreårgamle eiker (Quercus crispula) i juli 2001 på Kunasjir.Hovednæringen på øya er fiske og fiskeindustri. Øya har en havn ved Juzjno-Kurilsk, det administrative senteret i Juzjno-Kurilskij-distriktet og er den største bosetningen på øya. Administrativt hører øya til Sakhalin oblast.


== Historie ==
I 1789 var Kunasjiri åstedet for Menasji-Kunasjir-opprøret der ainofolket gjorde opprør mot japanske handelsfolk og kolonister. 
Den russiske sjømannen Vasilij Golovnin prøvde å kartlegge og utforske øya i 1819, men ble arrestert av japanske styresmakter og satt to år i fengsel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder
Geografisk data
Ketoj

Ketoj er ei vulkanøy sentralt i Kurilene i Sakhalin oblast i Russland. Øya er sirkelformet og har et areal på 73 km² og en diameter på 10 km.
Midt på øya ligger en 1,5 km bred kaldera med en liten kratersjø. Terrenget er bratt og kupert med flere fjell. Langs kysten av øya er det bratte klipper som er fra 30-60 meter høye i øst og i sør til ennå høyere klipper i vest og i nord. Strendene på øya består hovedsakelig av stein og steinblokker. Øya har en høyde på 1172 moh. Ketoj er fortsatt aktiv og hadde det siste utbruddet sitt i 1960.


== Kilder ==
Global Volcanism Program


== Eksterne lenker ==
(en) Ketoy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Khangar

Khangar er en vulkan som ligger sentralt på Kamtsjatkahalvøya i Russland. Den er den sørligste vulkanen i Sredinnyjfjellene. Vulkanen har en 2 km bred kaldera som nå er fylt med vann og blitt til en innsjø.
Ksudatsj

Ksudatsj (òg kalt Voniutsji Khrebet) er en vulkan sør i Kamtsjatka i Russland. Det siste utbruddet kom i 1907, og er det største registrerte vulkanutbruddet noensinne på Kamtsjatka.
På toppen av vulkanen ligger to kalderaer oppå hverandre. To innsjøer, Balsjoje og Kraternoje, ligger i disse kalderaene, og disse, samt varmekilder og den omliggende villmarken, gjør Ksudatsj til et populært turområde. Ksudatsj ligger såpass fjernt fra folk at nye utbrudd ikke umiddelbart skal være noen trussel for mennesker i området.


== Kilder ==
«Ksudach Volcano, Kamchatka, Russia». NASA Earth Observatory. 21. september 2008. Arkivert fra originalen 1. oktober 2006. Besøkt 25. juni 2009.
Kurilesjøen

Kurilesjøen (russisk: Курильское озеро) er en stor kaldera med en kratersjø sør på Kamtsjatkahalvøya i Russland. Den har et areal på 77 km², en gjennomsnittlig dybde på 176 meter og en største dybde på 306 meter. Kratersjøen er det største gytestedet for stillehavslaks i Eurasia.


== Kilder ==
Zaretskaia, N. E.;  m.fl. (2001). «Radiocarbon dating of the Kurile caldera eruption (South Kamchatka, Russland)» (PDF). Geochronometria. s. s. 95–102. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)Ponomareva, V. V.;  m.fl. (2004). «The 7600 (14C) year BP Kurile caldera-forming eruption, Kamchatka, Russland: stratigraphy og field relationships». Journal of Volcanology and Geothermal Research. 136. s. 199-222. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
Global Volcanism Program
Lvinaja Past

Lvinaja Past (betyr «løvegapet») er en vulkan sør på øya Iturup i Kurilene i Russland.
Iturup

Iturup (russisk: Итуру́п, aino: エトゥオロプシリ – Etuworop-sir, japansk: 択捉島 – Etorofu-tô) er den største øya i de sørlige Kurilene. Det er den nordligste øya i de sørlige Kurilene og blir i dag kontrollert av Russland og Sakhalin oblast. Japan gjør imidlertid også krav på øya.


== Geografi ==
Iturup ligger nær sørenden av Kurilene mellom Kunasjir (19 km mot sørvest) og Urup (37 km mot nordøst). Byen Kurilsk, det administrative senteret i Kurilskij distrikt, ligger om lag midt på øyas vestkyst. 
Øya har et areal på 3139 km², en lengde på 200 km og en bredde på 7 til 27 km. 
Sundet mellom Iturup og Urup blir kalt Vriessundet, etter den nederlandske utforskeren Maarten Gerritsz Vries, som var den første europeeren som utforsket området.Iturup består av vulkanske massiv og fjellrygger. En rekke vulkaner går fra nordøst til sørvest og danner ryggraden på øya. Den høyeste av disse er Stokap (1634 moh) sentralt på øya. Kysten av Iturup er høy og bratt. Vegetasjonen består hovedsakelig av gran, lerke, furu og blandingsløvskog med or, lian og kurilsk bambuskratt. Fjellene er dekket av bjørk og sibirsk dvergfuru, urter eller bare bart fjell.


== Historie ==

Til å begynne med var øya bosatt av ainofolket og etter hvert kom det både en russisk bosetning (sent på 1700-tallet) og en japansk garnison her (1800), der Kurilsk i dag ligger. I 1855 ble Iturup avstått til Japan gjennom Shimoda-traktaten.
26. november 1941 la et japansk hangarskip ut frå Hitokappubukta (japansk: 単冠湾) på østsiden av Iturup for å delta i angrepet på Pearl Harbor.
I 1945 ble øya okkupert av Sovjetunionen etter at Japan hadde tapt i annen verdenskrig. De japanske innbyggerne ble drevet ut til det japanske fastlandet. I 1956 ble de to landene enige om å gjenopprette diplomatiske forhold, men fredsavtalen har ennå (2009) ikke avgjort statusen til Iturup og flere andre øyer i området som Japan fortsatt gjør krav på. Iturup er dermed blant de omstridte øyene i Kurilene. 
Et sovjetisk antiluftvern, Burevestnik (russisk for stormsvale), ligger på øya og har siden 1950-årene vært base for en rekke Mikoyan jagerfly. I 1968 ble Seaboard World Airlines Flight 253 avskåret over Kurilene og tvunget ned til Burevestnik med 214 amerikanske tropper som var på vei til Vietnam. En eldre flyplass, Vetrovoje, ligger øst på øya og ble hovedsakelig brukt av japanske styrker under den andre verdenskrig.


== Referanser ==
Kanonball

Kanonball eller stikkball er en lagsport som er vanlig i gymundervisningen. Reglene finnes i mange forskjellige varianter.
I USA er spillet kjent som Dodgeball, og «International Dodgeball Federation» er et forbund som har standardisert reglene for den amerikanske varianten av spillet.


== Norsk skolevariant ==
Siden det finnes flere varianter er dette ikke noen absolutt regeloversikt for kanonball, men en veiledning til de grunnleggende sidene ved spillet. Denne varianten har blant annet blitt brukt i både Oslo og Bergen.


=== Spillere ===
Antall spillere kan variere veldig, men er typisk antall elever i en skoleklasse.. Spillerne deles inn i to lag og en konge velges på hvert lag.


=== Utstyr ===
Minst en ball benyttes og denne er ofte en skumgummiball av en størrelse som ligger mellom en håndball og en fotball, men andre typer baller brukes også.


=== Spilleområde ===

		
Spilleområdet er normalt hele gymsalen, som ofte er rektangulær. Banen deles opp i fire deler på tvers av lengderetningen og normalt symmetrisk om midtlinja slik at de to midterste delene får mest plass. I noen tilfeller kan læreren som ofte fungerer som dommer flytte grensene for å gjøre spillet jevnere. I utgangspunktet står lagene på hver sin side av midtstreken og kongene står i det lille området i motsatt ende av banen for eget lag. Spillere må til enhver tid oppholde seg i sitt eget område og det kan være (men er ikke alltid) juks å strekke seg etter baller i områder som ikke er ens eget. Oppdelingen av banen gjøres ofte med gymbenker.


=== Spillet ===
Spillet går ut på å stikke motspillere. Å «stikke» vil si å kaste en ball som treffer en spiller og deretter lander i bakken uten å bli fanget opp på veien.
Ballen(e) kastes ofte tilfeldig ut på banen i det spillet begynner. En annen variant er at man lar ballen(e) ligge på midtlinjen i det spillet starter, slik at deltakerne må løpe for å hente ballen først. Dette medfører en viss risiko, og ønsket om å få starte med ballen må veies opp mot at faren er stor for å bli stukket dersom en motspiller når en ball rett før deg.
Dersom man forsøker å stikke en motspiller, men ballen fanges av den som blir truffet, kalles det pol. Ved pol er det den som kastet ballen, som blir stukket isteden. 
En vanlig regel er også at baller som treffer hodet (hodestikk) ikke teller.
I tillegg kan en spiller bare bli stukket om vedkommende befinner seg i den delen av sitt lags område som grenser til midtlinjen. 
Spillere som blir stukket må flytte seg til det området hvor kongen i utgangspunktet står («stikk-sonen»). 
Dersom en spiller i stikk-sonen klarer å stikke en motspiller, får man returnere til midtområdet og anses ikke lenger for å være stukket.
Når alle unntatt kongen på et lag er stukket, flytter kongen seg til den delen av sitt lags område som grenser til midtlinjen, og spiller der. Kongen har i utgangspunktet tre liv og mister ett hver gang vedkommende blir stukket. Et lag taper dersom lagets konge mister alle livene, og det andre laget har da vunnet.


== Se også ==
Dødball (ballspill)
Slåball


== Kilder ==
(no) Kanonball i Store norske leksikon
Lars Egeland

Lars Egeland (født 6. desember 1957 i Tønsberg) er en norsk politiker for SV.
Egeland er utdannet bibliotekar ved Statens Bibliotekhøgskole og senere sivilbibliotekar. Han var ansatt som hovedbibliotekar ved Høgskolen i Vestfold 1994–2003, som avdelingsdirektør i ABM-utvikling 2003–2007, og siden 2007 læringssenterdirektør ved Høgskolen i Oslo. På årsmøtet i Norsk Bibliotekforening 2014 ble han valgt som nestleder i foreningen. 
Egeland har vært medlem av Tønsberg bystyre fra 1979, og leder av Vestfold SV siden 2008. Egeland var 1. vararepresentant  for SV til Stortinget fra Vestfold 2001–2013, og møtte fast på Stortinget for Inga Marte Thorkildsen i hennes mammapermisjon vinter 2009/2010. Han ble fast representant på Stortinget da Thorkildsen ble utnevnt til barne-, likestillings og integreringsminister våren 2012 og fram til valget høsten 2013. Da gikk han tilbake til stilling som direktør for Læringssenter og bibliotek ved Høgskolen i Oslo og Akershus. 
I Stortingsvalget 2017 var han SVs førstekandidat i Vestfold.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Lars Egeland hos Stortinget 
(no) Lars Egeland hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Lars Egeland
Bjøberg

Bjøberg er en fjellgård og setergrend på Hemsedalsfjella mellom Hemsedal og Lærdal. Gården var tidligere skysstasjon. Ligger inntil riksvei 52. Nærmeste bebyggelse er Tuv i Hemsedal, ca. 20 km, og Borlaug i Lærdal, ca. 23 km.