jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
9012Live: The Solos

9012Live: The Solos er det tredje konsertalbumet fra det engelske bandet Yes, utgitt i november 1985. Albumet inneholder fem konsertinnspillinger av band-medlemmenes solofremføringer under 90125-turneen, i tillegg til to låter fra nevnte album der hele bandet medvirker. Det kom negative reaksjoner på at det nesten bare var plass til nye låter, og bare en liten snutt fra 1970-tallet («Soon»).
9012Live er også en konsertfilm som ble spilt inn under samme turné. Dette er et opptak av konserten i Northlands Coliseum i Edmonton i Canada 28. september 1984. VHS-utgaven ble utgitt i 1985, mens DVD-versjonen kom i 2006, og inneholder noe bonusmateriale. Filmen ble, i likhet med albumet, kritisert for å inneholde for få sanger fra 1970-tallet. Filmen ble produsert og regissert av Steven Soderbergh.


== Sporliste - album ==
«Hold On»† (Trevor Rabin/Chris Squire/Jon Anderson) – 6:44
«Si»‡ – 2:31
Tony Kaye solo
«Solly's Beard»‡ – 4:45
Trevor Rabin solo
«Soon»‡ – 2:08
Jon Anderson solo
«Changes»† (Trevor Rabin/Jon Anderson/Alan White) – 6:58
«Amazing Grace»‡ (Trad. Arr. Chris Squire) – 2:14
Chris Squire solo
«Whitefish»‡ – 8:33
Medley: «The Fish (Schindleria Praematurus)», «Tempus Fugit» og «Sound Chaser»
Chris Squire/Alan White solo† – Innspilt i Edmonton, Canada i Northlands Coliseum i 1984, som en del av konsertfilmen 9012Live
‡ – Innspilt i Dortmund, Vest-Tyskland i 1984


== Sporliste - konsertfilm ==
«Cinema»
«Leave It»
«Hold On»
«I've Seen All Good People»
«Changes»
«Owner of a Lonely Heart»
«It Can Happen»
«City of Love»
«Starship Trooper»Spilletid: cirka 67 minutter


=== Bonusmateriale på DVD ===
Director's Cut (uten tillagte visuelle effekter)
Bonuslåt «Roundabout»
Access All Areas dokumentarfilm
Intervjuer med band-medlemmene


== Personell ==
Jon Anderson: vokal, keyboard
Chris Squire: bass, vokal
Trevor Rabin: gitarer, vokal
Tony Kaye: keyboard, vokal
Alan White: trommer, vokal


=== Gjestemusiker ===
Casey Young: diverse keyboard


== Kilder ==
Allmusic.com
Top Pop Albums 1955-2001, Joel Whitburn, 2002


== Eksterne lenker ==
(en) 9012Live: The Solos på Discogs 
(en) 9012Live: The Solos på MusicBrainz 
(en) 9012Live: The Solos på AllMusic
Big Generator

Big Generator er det tolvte studioalbumet fra progressiv rock-bandet Yes, utgitt i september 1987. Bandet fortsetter med dette albumet sin dreining mot mer konvensjonell rock og pop, noe som etterhvert skapte splid innad i bandet. Vokalisten Jon Anderson ønsket et sterkere fokus på progressiv rock, og valgte å forlate Yes etter Big Generator-turneen.
Albumet kom på 15.-plass på Billboard 200 i USA, og på 17.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia.


== Bakgrunn ==
Bandet brukte over to år på å ferdigstille albumet, noe som skyldtes musikalske uenigheter mellom Trevor Rabin, som ønsket mere kommersiell pop lik den på albumet 90125, mens Jon Anderson ville at bandet skulle vende tilbake til musikken de ble kjent for på 1970-tallet. Resultatet ble et både kritikermessig og salgsmessig suksessfullt album, men uten verken noe episk verk av det gamle slaget, eller noen kjempehit som «Owner of a Lonely Heart».
I sin søken etter det gamle Yes-soundet, sluttet Anderson i bandet etter den påfølgende turneen. Litt senere fikk han med seg de tidligere Yes-kollegaene Steve Howe, Bill Bruford og Rick Wakeman og startet et nytt band. De fikk ikke lov å kalle seg Yes, selv om det strengt tatt ikke fantes noe Yes i 1988, så de kalte seg ganske enkelt for Anderson Bruford Wakeman Howe.
Senere slo de to grenene av Yes seg sammen med albumet Union.


== Sporliste ==
«Rhythm of Love» (Jon Anderson/Tony Kaye/Trevor Rabin/Chris Squire) – 4:47
«Big Generator» (Anderson/Kaye/Rabin/Squire/Alan White) – 4:33
«Shoot High, Aim Low» (Anderson/Kaye/Rabin/Squire/White) – 7:01
«Almost Like Love» (Anderson/Kaye/Rabin/Squire) – 4:58
«Love Will Find a Way» (Rabin) – 4:50
«Final Eyes» (Anderson/Kaye/Rabin/Squire) – 6:25
«I'm Running» (Anderson/Kaye/Rabin/Squire) – 7:37
«Holy Lamb (Song for Harmonic Convergence)» (Anderson) – 3:19


== Personell ==
Jon Anderson – vokal
Chris Squire – bass, vokal
Trevor Rabin – gitarer, vokal, keyboard
Tony Kaye – Hammondorgel, Fairlight, Emulator, Synclavier og synthesizer
Alan White – trommer, perkusjon, vokal


=== Andre medvirkende ===
Jimmy «Z» Zavala – munnspill, messingblåseinstrumenter
Trevor Horn – messingblåseinstrumenter
Greg Smith – messingblåseinstrumenter
Nick Lane – messingblåseinstrumenter
Lee Thornburg – messingblåseinstrumenter
Greg «Frosty» Smith – messingblåseinstrumenter


== Referanser ==


== Kilder ==
Allmusic.com
Top Pop Albums 1955-2001, Joel Whitburn, 2002


== Eksterne lenker ==
(en) Big Generator på Discogs 
(en) Big Generator på MusicBrainz 
(en) Big Generator på Spotify 
(en) Big Generator på AllMusic
Roger Dean

Roger Dean (født 31. august i 1944 i Ashford i Kent) er en britisk billedkunstner, mest kjent for sitt arbeide med plateomslag for progressiv rock-bandet Yes og flere andre forskjellige band på 1960- 1970- og 1980-tallet. Plateomslagene han tegner er vanligvis futuristiske, eksotiske og fantasy-inspirerte.


== Plateomslag av Roger Dean ==


== Bøker om Roger Dean ==
Views (1975)
Album Cover Album (1977)
Album Cover Album Vol. 2 (1982)
Magnetic Storm (1984; with Martyn Dean)
Album Cover Album Vol. 3 (1986)
Album Cover Album Vol. 4 (1987)
Album Cover Album Vol. 5 (1989)
Creative Improvisation (1989)
Album Cover Album Vol. 6 (1992)
Dragon's Dream (2008)
The Album Cover Album (2008; with Dominy Hamilton)Andre utgivelser

The Flights of Icarus (1977). Large format colour book with paintings by Dean, Martyn Dean, and others. Edited by Donald Lehmkuhl, Martyn Dean, and Roger Dean.


== Video spill ==


== Anerkjennelse ==
Dean er nevnt i 1987-sangen "Dickie Davies Eyes" av det engelske bandet Half Man Half Biscuit.
19. august 2016 utgav Isle of Man Post Office en serie på 6 frimerker med Deans kunstverk:

"Meeting Place" - laget for frimerke utgivelsen
"Blind Owl Late Landing" - et albumkunstverket for Blind Owl som ikke ble utgitt
"Pathways" - plateomslag fra Yes triple album Yessongs
"Green Parrot Island" - hentet fra The Studio Albums 1969-1987 boks sett av Yes
"Tales from Topographic Oceans" - fra Yes albumet med samme navn
"Sea of Light" - hentet fra Uriah Heep albumet med samme navnDean har hatt et langt forhold til Isle of Man, og spesielt med sin langvarige vennskap med Rick Wakeman, keyboardist for det progressive rockebandet Yes, som Dean har laget mye albumkunst for. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Roger Dean på Internet Movie Database 
(en) Roger Dean hos The Movie Database 
(en) Roger Dean på Discogs 
(en) Roger Dean på MusicBrainz 
(en) Roger Dean på Songkick 
(en) Roger Dean på AllMusic 
(en) Informasjon om film.prosjektet Floating Islands
(en) BBCi Music intervju fra 2002
Josip Primožič

Josip «Jože» Primožič (født 7. februar 1900 i Ljubljana, død 18. august 1985 i Maribor) var en jugoslavisk turner.
Han deltok i tre olympiske leker og tre verdensmesterskap for Jugoslavia. Dette ga ham til sammen 10 medaljer; to sølv under verdensmesterskapet i turn 1926, fire gull og en bronse under verdensmesterskapet i turn 1930, en bronse fra VM i 1938, samt en sølv og en bronse under OL 1928 i Amsterdam.
Under OL 1924 ble det ingen medaljer, men Jugoslavia kom på 4.-plass i lagkonkurransen. Under OL 1928 gjorde han det også bra individuelt, og kom på 5.-plass i den individuelle mangekampen. Denne plasseringen kom etter flere gode plasseringer i enkeltapparater; sølv i skranke, 4.-plass i hopp og 6.-plass i svingstang. Det ble ingen medaljer i hans siste OL i 1936, og hans beste plassering var 6.-plass i lagkonkurransen.


== Eksterne lenker ==
(en) Josip Primožić – Olympics.com 
(en) Josip Primožić – Olympic.org 
(en) Josip Primožić – Olympedia 
(en) Josip Primožić – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Polovetiske danser

De polovetiske danser er en av de mest kjente delene av Aleksandr Borodins opera Fyrst Igor (1890). Dansene finnes opprinnelig i andre akt av operaen, men settes også gjerne opp for seg sjøl ved anledning. I operaversjonen av dansene akkompagneres de gjerne av kor, men dette utelates vanligvis når dansene settes opp for seg sjøl.
Elementer fra delen «Uletaj na kryljakh vetra» av De polovetiske danser blei brukt i hitsingelen «Prince Igor» (1997), der rapperen Warren G og sangerinna Sissel Kyrkjebø deltok.
Notestativ

Et notestativ er et stativ for å sette noteark og partiturer på mens musikerne spiller.
Det har vanligvis et diskret utseende for ikke å avlede oppmerksomhet fra musikere og scenografi.
Det kan være lett konstruert og sammenleggbart, eller tyngre og ment for å stå fast i et konsertlokale.
De lette typene er ofte laget av stål og uten overflatebehandling. De tunge er ofte lakkert svart. Notestativer finnes også i tre og andre materialer.


== Eksterne lenker ==
(en) Music stands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bilder fra en utstilling

Bilder fra en utstilling (russisk: Картинки с выставки – Воспоминание о Викторе Гартмане, Kartinki s vystavki – Vospominaniye o Viktore Gartmane, «Bilder fra en utstilling – Til minne om Victor Hartmann») er en pianosuite av den russiske komponisten Modest Musorgskij. Verket ble skrevet i 1874 som en pianosuite i ti deler, som en illustrasjon til syv ulike bilder i utstillingen. Stykket er et tydelig eksempel på romantisk musikk.
Suiten er krevende å spille, og blir derfor ofte benyttet som demonstrasjonsstykke med virtuoser. Men stykket er også blitt kjent gjennom en rekke arrangementer for fullt orkester og annen bruk av verket.
Bilder fra en utstilling er inspirert av en kunstutstilling av vennen, maleren og arkitekten Viktor Hartmann, og tar lytteren med gjennom utstillingen, bilde for bilde, hvor i hvert fall syv av disse er identifisert. Dette illustreres blant annet gjennom de korte «promenadene» i verket, kortere mellomspill som tar lytteren fra rom til rom. 
Hartmann hadde dødd av aneurisme året før, bare 39 år gammel og dette dødsfallet gjorde et sterkt inntrykk på Musorgskij og andre i hans miljø. De tok derfor initiativ til å lage en utstilling med mer enn 400 av Hartmanns malerier på Det keiserlige kunstakademi i St. Petersburg i februar og mars 1874. Musorgskij bidro også med bilder han hadde i sin private eie og besøkte utstillingen. Dette gjorde ham så oppglødd at den umiddelbart skrev dette stykket i løpet av en periode på seks uker.
Det var ikke før i 1886, fem år etter Musorgskijs død, at verket ble publisert. Dette skjedde etter en lett omarbeiding av Musorgskijs nære venn Nikolaj Rimskij-Korsakov.
Senere ble stykket særlig kjent gjennom Maurice Ravels orkestrering fra 1922.
Den engelske progrockgruppa Emerson, Lake & Palmer ga ut sin egen versjon av verket i 1971, med elementer av jazz og progrock.


== Identifiserte bilder i stykket ==
Syv av bildene er identifiserte, men et av dem Tuileries har siden gått tapt. De øvrige er:

		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Pictures at an Exhibition – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pictures at an Exhibition – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
S. A. Chandrasekhar

S. A. Chandrasekhar er en indisk filmregissør, filmprodusent og manusforfatter. De fleste av filmene hans er tamilske.


== Familie ==
Chandrasekhar er far til den kjente tamilske skuespilleren Joseph Vijay. Han er gift med sangeren Shoba Chandrasekhar. Han er far til skuespilleren Vijay. Hans datter Vidhya døde bare to år gammel.


== Filmkarriere ==
Chandrasekhar regisserte sin første film i 1981, og hadde per 2015 regissert 69 tamilske filmer. Sammen med sin kone Shoba har han også vært produsent for et tredvetalls filmer. Noen av hans mest populære filmer har vært «Vetri», «Sattam Oru Iruttarai», «Naan Sigappu Manidhan» og «Mutham». Han har også regissert noen telugu-filmer, blant annet «Chattaniki Kallu Levu» med Chiranjeevi. 
Han har også vært selv hatt filmroller; blant annet hadde han en mindre rolle i «Naan Sigappu Manidhan».


== Filmografi (regi) ==
Utvalg:

2015: Touring Talkies
2011: Sattapadi Kutram
2008: Pandhayam
2007: Nenjirukkum Varai
2005: Sukran
1999: Nenjinile
1997: Once More
1996: Maanbumigu Maanavan
1995: Vishnu
1995: Deva
1994: Rasigan
1993: Sendhoorapandi
1992: Naalaya Theerpu
1987: Sattam Oru Irrutarai
1985: Naan Sigapu Manithan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) S. A. Chandrasekhar på Internet Movie Database 
(en) S. A. Chandrasekhar på AllMovie 
(en) S. A. Chandrasekhar hos The Movie Database
Sonny Bono

Salvatore Philip «Sonny» Bono (født 16. februar 1935 i Detroit i Michigan, død 5. januar 1998 i South Lake Tahoe i California) var en amerikansk sanger, skuespiller og politiker.
Bono gikk på high school i Inglewood i California. Han innledet sin karriere i musikkindustrien som en altmuligmann for Phil Spector tidlig på 1960-tallet.
I årene 1964 til 1975 var han gift med Cher og de utgjorde sammen duoen Sonny & Cher som hadde en av sine største hits med sangen «I Got You Babe». I 1969 fikk de datteren Chastity, og de laget en film med det samme navnet. Etter skilsmissen og oppløsning av duoen, gjorde han et mislykket forsøk på solokarriere. Utover på 1980-tallet hadde han en del vellykkede jobber som skuespiller, blant annet i John Waters Hairspray.
Bono innledet senere en politisk karriere for Det republikanske parti og var først ordfører i Palm Springs i California, og satt deretter i Representantenes hus som representant fra sitt distrikt i California fra 3. januar 1995 og fram til sin død.
Sonny Bono omkom i en ski-ulykke 5. januar 1998.


== Filmografi ==
Kinofilm

1967 – Good Times
1969 – Chastity
1979 – Flukten til Athena
1982 – Hjelp vi flyr igjen
1988 – HairsprayTV-serier

1973 - 1978 - The Six Million Dollar Man
1976 - 1981 - Charlie’s Angels
1977 - 1984 - Fantasy Island
1977 - 1986 - The Love Boat
1977 - 1983 - CHiPs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sonny Bono – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sonny Bono på Internet Movie Database 
(sv) Sonny Bono i Svensk Filmdatabas 
(da) Sonny Bono på Filmdatabasen 
(da) Sonny Bono på Scope 
(fr) Sonny Bono på Allociné 
(en) Sonny Bono på AllMovie 
(en) Sonny Bono hos Turner Classic Movies 
(en) Sonny Bono hos Rotten Tomatoes 
(en) Sonny Bono hos The Movie Database 
(en) Sonny Bono hos Internet Broadway Database 
(en) Sonny Bono på Discogs 
(en) Sonny Bono på Discogs 
(en) Sonny Bono på MusicBrainz 
(en) Sonny Bono på Spotify 
(en) Sonny Bono på Last.fm 
(en) Sonny Bono på Genius — sangtekster 
(en) Sonny Bono på AllMusic 
(en) Sonny Bono hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Sonny Bono hos American National Biography
Sabra Johnson

Sabra Elise Johnson (født 29. juli 1987 i Nederland) er en amerikansk danser som vant sesong 3 av So You Think You Can Dance. 
Johnson har danset alt fra ballett, jazzdans, moderne dans, hiphop til stepping. Hun var en av danserne i High School Musical. Johnson ble født i Nederland, bodde ni år i Tyskland, og så, ni år i Utah, men nå bor hun i New York der det er et stort dansemiljø hun trives godt i. I 2008 opptrådte Sabra Johnson sammen med Benji Schwimmer (vinner av So You Think You Can Dance sesong 2) i Oslo (Norge).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sabra Johnson på Internet Movie Database 
(en) «Sabra Dance» på The Standard-Examiner (Utah)
Edwig Van Hooydonck

Edwig Van Hooydonck (født 4. august 1966, i Ekeren) er en tidligere profesjonell landeveissyklist fra Belgia. Han vant blant annet det prestisjefulle endagsrittet Flandern rundt (Ronde van Vlaanderen) to ganger og semiklassikeren Brabantse Pijl fire ganger. Han var aktiv som profesjonell syklist i tidsrommet 1986 til 1996. Da han la opp halvveis ut i 1996 gjorde han dette fordi han var kritisk til hvordan sykkelsporten utviklet seg med hensyn til doping og da spesielt bruken av EPO. Doping er noe Hooydonck i flere intervjuer etter karrieren har vært negativ til. 
I sin karriere som profesjonell syklet han hele tiden på lag der Jan Raas, en annen tidligere stor syklist var sportsdirektør. 
Edwig Van Hooydoncks eldre bror Gino Van Hooydonck var også profesjonell syklist. De syklet på samme lag i perioden 1986 til 1992. Han er også onkel til Nathan Van Hooydonck som i 2016-sesongen sykler på BMC 


== Viktigste meritter ==
1984Belgisk juniormester1986Ronde van Vlaanderen U231987Brabantse Pijl
5. etappe Ronde van Nederland1988GP Eddy Merckx
Sammenlagt og etappeseier i Vuelta a Andalucía
4. etappe Tour Méditerranéen1989Grand Prix de Denain
Kuurne-Brussel-Kuurne
Flandern rundt1990Dwars door Vlaanderen1991Brabantse Pijl
Grand Prix de la Libération
Grand Prix d'Ouverture La Marseillaise
Flandern rundt
Schaal Sels1992Grand Prix de Denain
Grand Prix d'Ouverture La Marseillaise
4. etappe Étoile de Bessèges
3. etappe Tour of Ireland
6. etappe Vuelta a España1993Brabantse Pijl
2. etappe Tour de Romandie
Etappe 3b Tour de Luxembourg1995Brabantse Pijl


== Profesjonelle lag ==
1986: Kwantum Hallen – Yoko      (Nederland)
1987: Superconfex – Yoko (Nederland)
1988: Superconfex – Yoko (Nederland)
1989: Superconfex – Yoko (Nederland)
1990: Buckler            (Nederland)
1991: Buckler            (Nederland)
1992: Buckler            (Nederland)
1993: WordPerfect        (Nederland)
1994: WordPerfect                (Nederland)
1995: Novell                     (Nederland)
1996: Rabobank                   (Nederland)


== Eksterne lenker ==
(en) Edwig Van Hooydonck – ProCyclingStats 
(en) Edwig Van Hooydonck – Cycling Archives 
(en) Edwig Van Hooydonck – CycleBase
Englekræsj

Englekræsj er et videospill for aldersgruppen 6 -12 år. Det er utviklet av det Drammen-baserte Ravn Studio. Spillet er basert på et teater- og TV-seriemanus av Leonore Alexandra Nielsen. Spillet ble utgitt til PC 28. august 2008.


== Handling ==
Spillet starter med at de to småenglene Frans og Fia forsover seg til siste timen før engleeksamen. I vill fart på racerskyen, kræsjer de rett inn i skyen med instrumentene til engleorkesteret. Instrumentene spres for alle vinder, og tre av dem faller ned på jorda – hvor englene ikke har lov til å reise før de har bestått eksamen. De bestemmer seg likevel for å ta sjansen, og trekker dermed spilleren med på et eventyr gjennom forskjellige miljøer. Englebarna må gi seg i kast med englegjerninger i samme øyeblikk de setter fot på jorda; sende ufyselige smådjevler tilbake dit de kom fra og plukke opp stjerner som har falt ned fra himmelen.


== Priser og utmerkelser ==
Spillet vant prisen for «Beste barnespill» under Gullstikka 2008. I samme konkurranse ble spillet nummer to i kategorien «Beste norskutviklede spill».I 2009 fikk Englekræsj prisen som «Beste nordiske barnespill» i konkurransen Nordic Game Awards. Spillet var nominert også i to andre kategorier.


== Strid om opphavsrett ==
I 2009 vant produksjonsselskapet Ravn en rettssak etter at den britiske utvikleren Ian Neil, som blant annet var en av grunnleggerne av Funcom, hadde saksøkt dem med påstand om at det var han som hadde utviklet spillets figurer. Saken gikk for Drammen tingrett.


== Referanser ==
Emanuel Löffler

Emanuel Löffler (født 29. desember 1901 i Mezíříčko, død 5. august 1986 i Praha) var en tsjekkoslovakisk turner. Han var med i to OL og tre turn-VM.
Hans første OL var i 1928, her fikk han sølv i lagkonkurransen. Sveits vant denne konkurransen. Individuelt fikk han to medaljer; sølv i hopp og bronse i ringer. I den individuelle mangekampen fikk han 10.-plass. I hans neste OL, i Berlin i 1936 ble det ingen medaljer, men laget kom på 4.-plass i lagkonkurransen. Hans beste individuelle plasseringer var 10.-plass i ringer og 12.-plass i frittstående.
I VM-sammenheng har han også flere medaljer. Tsjekkoslovakia vant gull i lagkonkurranse i 1930, sølv i 1934 og gull i 1938, med Löffler på laget. Individuelt fikk én medalje av hver valør i 1930; gull i ringer, sølv i frittstående og bronse i mangekampen. I 1934 fikk han bronse sammenlagt, som eneste medalje.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emanuel Löffler – Olympedia 
(en) Emanuel Löffler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Emanuel Löffler – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cz) Emanuel Löffler – Tsjekkias olympiske komité 
Profil  DatabaseOlympics.com Arkivert 19. mars 2007 hos Wayback Machine.
Ravn Studio

Ravn Studio er en videospillutvikler etablert i 2002 av Stine Wærn og Tinka Town, og er basert i Drammen. Selskapet har primært utviklet lisensierte spill, som DS-spillet Flåklypa Grand Prix (2010) og mobilspill blant annet for QuizDan, Kaptein Sabeltann, Jul i Blåfjell og Elleville Elfrid. Ravn Studio har også utviklet ikke-lisensierte spill som Englekræsj (2008), Snakeball (2007) og Tainted Keep (2013).
Selskapets spill har blitt tildelt flere priser. Englekræsj mottok prisen for «beste barnespill» ved Gullstikka 2008, samt samme pris ved Nordic Game Awards 2009. Flåklypa Grand Prix mottok samme pris ved Gullstikka 2010, og var også nominert ved Nordic Game Awards 2011.Et utvalg av selskapets spill er også tilgjengelig på samisk. Ravn Studios Kaptein Sabeltann på nye tokt (2014) ble oversatt til samisk med støtte fra Sametinget og Guovdageainnu Lagasradio, en lokalradio i Kautokeino.Utenfor videospillindustrien har Ravn Studio produsert dokumentar- og barne-TV-serien Naturbarna (2004), en serie for NRK som følger barnehagen Brannposten Naturbanehage, men har fokusert på videospillutvikling siden.


== Utgivelser (utvalg) ==
Snakeball (sammen med britiske Gamoola Soft; PlayStation 3, 2007)
Englekræsj (Windows og iOS, 2008)
Flåklypa Grand Prix (Nintendo DS, 2008)
Knerten gifter seg (Nintendo DS, 2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fosfonat

Fosfonater eller  fosfonsyrer er organiske forbindelser som inneholder en eller flere C-PO(OR)2 (hvor R = hydrogen for fosfonsyrer og alkyl eller aryl for fosfonater). Fosfonater er lettløselige i vann, mens syrene er tungtløselige.


== Egenskaper og anvendelser ==
Fosfonater er gode komplekseringsmidler for di- og trivalente metallioner samtidig som de er stabile under tøffe kjemiske forhold. De har også sterk interraksjon med mange overflater, noe som gjør at mobilitet i miljøet blir lav. Dette gjør de anvendlige i mange industrielle prosesser som antiscaling, vaskemiddeladditiv og blekeriadditiver.
Fosfonater anvendes i medisiner til behandling av diverse skjelettsykdommer.
Fosfonater forekommer i naturen, da hovedsakelig i cellemembraner.


== Fosfonater ==
DMMP Dimetylmethylfosfonat
NTMP Nitrilotris(metylenfosfonsyre)
PBTC Fosfonobutantrikarboksylsyre
Bisfosfonater er de forbindelser med to fosfonatgrupper bundet til samme karbonatom.
HEDP 1-Hydroksyetan(1,1-diylbisfosfonsyre)
Aminofosfonater (-NH2-C-PO(OH)2)
EDTMP 1,2-Diaminoetantetrakis(metylenfosfonsyre)
DTPMP Dietylentriaminpentakis(metylenfosfonsyre)
AEPn 2-Aminoetylfosfonsyre
Lu Gwei-Djen

Lu Gwei-Djen (kinesisk: 魯桂珍, pinyin: Lǔ Guìzhēn; Wade-Giles: Lu Kuichen, født 22. juli 1904 i Nanjing i Kina, død 28. november 1991) var en ekspert innen kinesisk vitenskaps og teknologis utvikling og historie. Hun var opprinnelig utdannet i nutriologi, et felt hun hadde doktorgrad innen.  
Hun var en viktig forsker og medforfatter innen prosjektet Science and Civilisation in China (SCC, også kjent som History of Science in China i Asia), ledet av Joseph Needham.  Hun er godt kjent som Needhams mangeårige assistent, medforfatter, lærer i kinesisk, og som hans annen hustru. 
Både Lu Gwei-Djen og Needhams første kone, Dorothy, var med på å grunnlegge Lucy Cavendish College i Cambridge i 1965, beregnet for kvinnelige universitetsstudenter over 21 år.  


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wang Guozhong: Lu Guizhen and Joseph Needham. Guiyang: Guizhou People's Press, 1999. ISBN 7-221-04546-1.