jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Palmegribb

Palmegribb (Gypohierax angolensis) er rovfugl i gruppen av afrikanske gribber (Gypaetinae), som inngår i haukefamilien (Accipitridae). Arten er monotypisk for slekten Gypohierax. Den hekker i skoger og savanner i område sør for Sahara, vanligvis nær vatn, og utbredelsen sammenfaller med oljepalmens. 


== Biologi ==
Palmegribben blir 51–60 cm lang med et vingespenn på 130-150 cm, og veier cirka 1,3–1,8 kg. Fuglen er lett igjenkjennelig som voksen. Palmegribben er hvit, med unntak av rygg-, armsving- og dekkfjær som er svarte. Den har en rød øyeflekk. Ungfuglen, som bruker 5 år får å få den voksne fjærdrakten, er mørk brun med gul øyeflekk, som blir lysere etter hver draktfelling. 
I sterk motsetning til de andre rovfuglene, er favorittmaten til palmegribben fruktene til olje- og raffiapalme, Elaeis guineensis og Raphia vinifera. I områder med få oljepalmer vil palmegribben ete krepsdyr og bløtdyr, iblant også fisk.
Fuglene kan danne løse kolonier. Et enkelt egg blir ruget i 6-7 uker. Egget er hvitt med brune flekker. Ungen forlater reiret etter ca. 3 måneder.


== Inndeling ==
Inndelingen av haukefamilien følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.

Accipitridae, haukefamilien
Gypaetinae, (afrikanske gribber og klatrehauker)
Polyboroides
P. typus, klatrehauk
P. radiatus, blekklatrehauk
Gypohierax (monotypisk)
G. angolensis, palmegribb (monotypisk)
Neophron
N. percnopterus, åtselgribb
Gypaetus
G. barbatus, lammegribb


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Palmegribb – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Palmegribb i Encyclopedia of Life 
(en) Palmegribb i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Palmegribb hos Artsdatabanken 
(en) Palmegribb hos ITIS 
(en) Palmegribb hos NCBI 
(en) Kategori:Gypohierax angolensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gypohierax angolensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gypohierax angolensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Kristiansands Dampskibsselskap

A/S Kristiansands Dampskibsselskap (KDS) var et fergerederi som drev fergetrafikk mellom Kristiansand og Jylland både før og etter 2. verdenskrig. Fergehavnen i Hirtshals er bygget ut gradvis før og etter krigen og er blitt den danske anløpsbyen. Opprinnelig gikk trafikken til og fra Frederikshavn.
Parallelt med bilismens utvikling har rederiet og også senere ferjeselskaper utviklet skip som i dag frakter store mengder reisende, kjøretøyer og gods mellom de to landene.
A/S Christianssands Dampskibsselskab (senere KDS), har operert skipene D/S «Jylland» (fra 1903), D/S «Nyland» (til 1912), D/S «Skagen» (fra 1912), M/S «Skagerak I» (1939–1944), M/S «Jylland» (1948–1967), M/S «Skagen» (1958–1968), M/S «Skagerak» (1965), M/S «Holmia» (1967 – chartret), M/S «Christian IV» (1968)
Selskapet ble solgt til Fred. Olsen & Co. i 1968. I en periode ble det operert av Mosvold Shipping Group. Disse selskapene har operert ferjetrafikken:

A/S Kristiansands Dampskipsselskap (KDS), tidl. A/S Christianssands Dampskibsselskap
Mosvold Shipping AS
Fred. Olsen & Co.
Color Line


== Litteratur ==
Taraldsen, Jan Erik: A/S KRISTIANSANDS DAMPSKIPSSELSKAP 1899-1999, Kristiansand 1999, ISBN 82-994816-0-0


== Eksterne lenker ==
Skip i selskapet KDS: [1]
M/S Jylland: [2] [3] [4]
M/S Christian IV: [5]
Katalog til arkiv etter Kristiansands Dampskibsselskap hos Statsarkivet i Kristiansand
3. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009

3. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009 startet 25. april og ble avsluttet med Korsvoll – Bodø/Glimt 2 28. april.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
2. divisjon avdeling 4 2009: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Jordskokk

Jordskokk (Helianthus tuberosus) er en flerårig urt i solsikkeslekta i kurvblomstfamilien. Planten kommer fra Nord-Amerika og blir dyrket for rotknollene. Navnet er en forkortelse av jordartisjokk, og viser til at smaken kan minne om artisjokk, en annen grønnsak i kurvblomstfamilien.

Planten er flerårig og blir opptil 2,4 meter høy, med gule blomster. Skuddene er ettårige og visner om høsten. Fra en knoll dannes det flere forgrenete stengler med ovale blader på stilker. Bladene blir 7 - 10 cm brede. Stenglene og bladene er ru og hårete. Knollene er ujevne og ligner litt på store ingefærrøtter.


== Historie ==
Jordskokken ble dyrket av urinnvånere i Nord-Amerika. Europeerne oppdaget den da den franske oppdageren Samuel de Champlain fant dyrket jordskokk ved Cape Cod i 1605. Etter hvert ble den spredt fra Frankrike til resten av Europa og Skandinavia. I Norge ble den først omtalt 1694 og var forholdsvis vanlig frem til poteten ble populær på 1800-tallet.


== Bruk ==

I motsetning til poteter kan jordskokk også brukes rå i råkost og salater. Skallet er tynt og spiselig, men det er også vanlig å skrelle eller skrape det av før tilberedelsen. Med sitronsaft kan det forhindres at den mørkner etter skrelling. Dersom den kokes kan skallet trekkes av etterpå. På grunn av det tynne skallet kan de ikke lagres særlig lenge etter høsting, så lenge de er i jorda er de imidlertid holdbare i flere måneder.
I motsetning til de fleste andre knoller inneholder de ikke karbohydratet stivelse, men inulin (må ikke forveksles med insulin). Derfor er jordskokk en viktig kilde for industriell fremstilling av fruktose. Det gjør også at de lett går i oppløsning ved koking, og at enkelte kan få tarmgass av dem.


== Dyrking ==
Jordskokken er lett å dyrke. Til forskjell fra poteter tåler knollen å overvintre ute ved temperaturer ned til -30°C. Den enkleste måten å dyrke den på er å spa opp åkeren hver høst og samle inn det som finnes av større røtter. Neste år vil det spire av de bitene som ble igjen i åkeren. Jordskokken gir rikelig med næringsrike knoller og trenger mye gjødsel. Den har også godt av å bytte voksested med jevne mellomrom.
Jordskokken sprer seg både med knoller og frø. Knollformering er sikrest, men den selvsår seg også relativt ofte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jordskokk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Jordskokk i Encyclopedia of Life 
(en) Jordskokk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Jordskokk hos Artsdatabanken 
(sv) Jordskokk hos Dyntaxa 
(en) Jordskokk hos ITIS 
(en) Jordskokk hos NCBI 
(en) Jordskokk hos The International Plant Names Index 
(en) Jordskokk hos Tropicos 
(en) Kategori:Helianthus tuberosus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Helianthus tuberosus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Anna Haava

Anna Haava (født 15. oktober 1864 i Kodavere, død 13. mars 1957 i Tartu) var en estisk lyriker og oversetter. 


== Biografi ==
Anna Haava ble født som Anna Rosalie Haavakivi i en estisk bondefamilie. Familien la stor vekt på utdanning av dattera. Anna Haava begynte sin utdanning på godset Pataste mõis. Deretter gikk hun på en tyskspråklig privatskole i Saare-Vanamõisa. Fra 1878 gikk hun på Hoffmann privatskule i Tartu. Fra 1880 til 1884 gikk hun på den høyere jenteskolen i Tartu og fikk utdanning som guvernante.
I årene fra 1892 til 1894 fortsatte hun utdanningen på ulike sykehjem i Tyskland, og senere arbeidet hun på et diakonissehus i Fürstenwalde ved Berlin. Deretter var hun frå 1894 til 1899 guvernante og sykepleier i Russland, blant annet i St. Petersburg og Novgorod. Einsomheten i utlandet og morens død i 1898 så vel som søsterens død noen år tidligere satte dype spor i henne.
Ved århundreskiftet flyttet Anna Haava inn som husholder på garden til broren i Haavakivi i Livland. Senere var hun redaktør i avisa Postimees og fra 1906 arbeidet hun som frilansforfatter og -oversetter. I 1909 flyttet hun til Tartu, der hun stort sett bodde helt til hun døde. Hun står som en av de største lyrikerne i den estiske litteraturen. Hun er begravet på kirkegården Raadi-Friedhof i Tartu.


== Verk ==
Anna Haava debuterte som lyriker i 1886. Mellom 1888 og 1897 ble lyrikken hennes gitt ut i tre bind under tittelen Luuletused ('Dikt'). Deretter fulgte de to diktsamlingene Lained (1906) og Ristlainetes (1910). Med diktsamlinga Põhjamaa lapsed (1913) gav hun først og fremst ut kjærlighetsdikt med en autentisitet og intensitet som til da var ukjent. I 1920 kom Meie päevist, der Haava har en samfunnskritisk tone. I 1924 fulgte diktantologien Anna Haava luuletuskogu. Så kom Siiski on elu ilus (1930), Laulan oma eesti laulu (1935) og Järelpõiming (1936). Hennes dikt har også blitt tonesatt av estiske komponister.
Anna Haava gav òg ut prosa. I 1911 samla ho aforismer under overskriften Peotäis tõtt (1900, 'En håndfull sannheter'). Väikesed pildid Eestist (1911) går for seg i barndomsmiljøet hennes. Først i 2006 ble selvbiografien Mälestusi Laanekivi Manni lapsepõlvest utgitt, posthumt.
Anna Haava oversatte også mange klassikere til estisk, blant andre av William Shakespeare, Franz Grillparzer, Hugo von Hofmannsthal, Johann Wolfgang von Goethe, Friedrich Schiller, Hans Christian Andersen. I tillegg oversatte hun russisk litteratur så vel som deler av den greske mytologien.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ello Säärits: Anna Haava. Elu ja loomingu lugu. Tartu 2007
Cornelius Hasselblatt: Geschichte der estnischen Literatur, s. 304–308. Berlin, New York 2006 (ISBN 3-11-018025-1)


== Eksterne lenker ==
Lebenslauf und Texte Arkivert 11. april 2008 hos Wayback Machine. (estnisch)
Lebenslauf, Gedichte, künstlerisches Schaffen (estnisch)
Sonet Distribusjon

Sonet Distribusjon er et norsk musikkdistribusjonsselskap. Det er organisert som en avdeling under Universal Music AS i Norge, og står ansvarlig for distribusjon av et utvalg uavhengige norske plateselskaper. Hovedtyngden av repertoaret er ny, norsk musikk med sjangermessig stor spredning. Sonet har også ansvaret for Universal Music-platemerket Nightliner.


== Distribuerte plateselskaper ==
Apache Records
Bitzcore
Budfox Recordings
dBut
Eccentric Music
Eleventeen Records
Fabuloso Records
Grand Recordings
Grand Sport Records
Hacka Industries
Heroes & Zeros Music
HowToSayGoodNightRecords
It's Definitely Records
Jazzland Recordings
JHND
Kaizerecords
Lovely Monster Records
New Records
Nightliner
Nun Music
Nymark Collective Records
Pilàr Music
Politur Rock
Propeller Recordings
Racing Junior
Revolution Records
Rockfarm
Scandinavian Leather Recordings
Scott Music
See Line Records
Spinner
Sweet Recordings
Tamburin
Vidar Vang Records
Waterfall
West Audio Music
Wild Water Music


== Eksterne lenker ==
www.sonet.no
The Edge of Darkness

The Edge of Darkness er en sang fra Iron Maidens tiende album The X Factor. Sangen har en intro som høres som et helikopter som nærmer seg (fra filmen Apokalypse Nå!).
Sangen er delt opp i tre deler:

Intro – helikoptre
Første halvdel – rolig, men rytmisk takt
Siste halvdel – rask og rytmisk takt.Sangen er skrevet av Steve Harris, Blaze Bayley og Janick Gers. Sangen varer i 6 minutter og 39 sekunder.


== Bakgrunn ==
Sangen er basert på filmen Apokalypse Nå!, som er basert på boken Mørkets hjerte. Handlingen i filmen er at oberst Kurtz har blitt drevet til galskap av Vietnamkrigen, og har derfor etablert sin egen base dypt i Vietnams jungel og blåser i alle lover og regler. Mange av filmens dialoger er tatt med i sangen, men mye er også selvskrevet.
Krace

Krace var en norsk rockegruppe fra Hamar.
De vant Norgesmesterskapet i rock i 2000, da var de bare 12 år gamle. Krace bestod av Fredrik Ryberg (gitar, vokal), Alexander Foss (bass, vokal) og John Birkeland Hansen (trommer, vokal). Bandet annonserte den 25. august 2008 via sin myspaceprofil at de tok en pause, men ble siden bekreftet oppløst.Fredrik Ryberg og John Birkeland Hansen er nå medlemmer av Dunderbeist sammen med tidligere Stonegard vokalist Torgrim Torve, mens Alexander Foss spiller i pop-punk bandet Armatage Shanks.


== Diskografi ==
Wanted Dead Or Alive (2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Krace hos MySpace
Krace hos Groove.no
272 Records

272 Records er en amerikansk indie-plateselskap som gir ut samlealbum med ukjente band og ble startet i 1999. 
På deres offisielle hjemmeside skriver de at deres hovedoppgave er å skanne kloden for lyder fra undergrunnen. Plateselskapet har distribuert flere skandinaviske undergrunnsband, blant dem finner vi for eksempel det norske bandet Wild Water. Deres låt «Can't get enough» ble valgt ut som single, da 272 Records slapp Unchained vol. 1 i USA.
Plateselskapet valgte i oktober 2009 ut singelen «Let me in» av det norske bandet Porridge – som ble gitt ut på Riot on Sunset Vol 18.
Også bandet "GUSTU" fra Oslo slapp singelen "Love/Hate Collide" (Stig Gustu Larsen) på 272 Records i 2009.
I punk-sjangeren har også Norske band som Rehab Royale (Punk Kills Vol. 7) og Tomrom (Punk Kills Vol. 14) blitt utgitt av selskapet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Li Yuanhong

Li Yuanhong (kinesisk: 黎元洪; pinyin: Lí Yuánhóng, Wade-Giles: Li Yüan-hung; stilnavn:  Songqing, 宋卿; født 19. oktober 1864 i Huangpi i  Hubei, død 3. juni 1928 i Tianjin) var en kinesisk general og politiker mot slutten av Qing-dynastiet og begynnelsen på den republikanske perioden. Han var anfører for Wuchangopprøret som utløste Xinhairevolusjonen som styrtet Qing-dynastiet i 1911 og førte til opprettelsen av Republikken Kina.
Han tjente to ganger som republikkens president, fra 1916 til 1917 og fra 1922 til 1923. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Li Yuanhong studerte ved  marineskolen i Tianjin årene 1884-90 og i deltok som sjøoffiser i den første sino-japanske krig i 1894-95. han var deretter militærinstruktør hos visekonge Zhang Zhidong, studerre et par år befestningskunst i Japan, og ble derpå i 1903 brigade- og i 1906 divisjonsgeneral med forlegning i Wuchang. 


=== Zinghairevolusjonen ===
Ved Xinhairevolusjonens utbrudd der i oktober 1911 fikk Li befalet over de opprørske styrkene, og tok ledwnde del i forhandlingene med de keiserlige om våpenstillstand og keiserens abdikasjon. 


=== Politiker ===
Li ble valgt i februar 1912 til provisorisk visepresident og ble sjef for generalstaben, og forvaltet flere guvernørsembeder. Han ble i oktober 1913, etter at en del av forfatningen var blitt antatt, tilordnet visepresident. Han ble i 1914 kalt til Peking av Yuan Shikai, som ville ha ham i sin nærhet for å overvåke ham. 


=== President to ganger ===
Da Yuan Shikai døde i juni 1916, ble Li kalt ut av sin nødtvungne uvirksomhet for presidentposten. Han forsøkte å gjeninnføre forfatningsmessige forhold og samarbeide med parlamentet. Ved Zhang Xuns monarkiske kupp i juli 1917 ble Li nødsaget å søke vern i en utenlandsk legasjon. 
Da republikken etter noen dager ble restituert, nektet Li å gjeninnta presidentposten, og kort deretter bosatte han seg i Tianjin som privatmann, og syslet med forretningsvirksomhet, veldedighet og skoleundervisningens fremme.
Den store personlige anseelse Li nøt, gjorde at man sommeren 1922 nødet ham til atter, men bare provisorisk og for kort tid, å ta i mot presidentvervet. I konfliktene mellom parlamentet og militærpartiet stod han på førstnevntes side, men det sistnevnte organiserte da demonstrasjoner mot ham og tvang ham til å flykte til Tianjin, der han av provinsens guvernør ble tvunget til å nedlegge sitt embete den 11. juni 1923.
Han unnslapp snart tll Shanghai, der omkring 200 parlamentsmedlemmer samlet seg om ham, men flertallet gikk snart over til marskalk Cao Kun, som derpå 6. oktober samme år ble valgt til Lis etterfølger. Da Li hsdee forlatt hovedstaden, hadde han prøvd å ta med seg presidentens segl. Men dette lyktes han ikke i. 
Han trakk seg til sist til Japan for medisinsk behandling, og vendte tilbake til Tianjin i 1924, og døde til slutt der.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Li-juan-hung i Nordisk familjebok (2. utgaves supplement, 1925)
Boorman Howard L., Howard Richard C. (red.). Biographical dictionary of republican China (eng). New York: Columbia U.P.
Kapitalinntekt

Kapitalinntekt er i skatterettslig sammenheng et fellesbegrep for kapitalavkastning og kapitalgevinst. 
Ved beregning av trygdeavgift og trinnskatt til staten skal kapitalinntekt ikke være med i grunnlaget, som i prinsippet skal være arbeidsinntekt. Derimot skal kapitalinntekt inngå i beregningsgrunnlaget for alminnelig inntekt. For lønnstagere er det ofte enkelt å holde de to inntektstypene fra hverandre, for næringsdrivende kan det være mer komplisert. Med unntak av avkastning av finanskapital (renter, utbytte m.m.) bestemmes kapitalinntekt som en andel av næringens nettoresultat (delingsmodellen). Slik deling av næringsinntekt foretas både for enpersonforetak, for ansvarlige selskaper og andre selskaper med deltagerligning og for aksjeselskaper og andre selskaper med selskapsligning.
En egen gruppe kapitalinntekter omtales som eierinntekt når den er opptjent av fysiske personer: utbytter, utdeling fra deltakerlignende selskaper og gevinst/tap ved salg av aksjer eller andeler i deltakerlignede selskaper. Disse inntektene er gjenstand for høyere effektiv beskatning enn vanlige kapitalinntekter (29,76% for 2017).


== Se også ==
Arbeidsinntekt
Virksomhetsinntekt


== Referanser ==
Kapitalavkastning

Kapitalavkastning er et av de sentrale elementer i grunnlaget for inntektsskatten. kapital er både realkapital (fast eiendom og løsøre), finanskapital (fordringer, selskapsandeler m.m.) og immateriell kapital (patenter, varemerker, opphavsrett m.m.). Kapitalavkastning kan være vederlag for å overlate kapital til andre, dvs. leie, renter, utbytte m.m., eller det kan være eierens fordel ved egen utnyttelse, f.eks. fordelen ved å bo i egen bolig. I skatterettslig sammenheng skilles det mellom alminnelig (passiv) kapitalforvaltning og (aktiv) kapitalforvaltning i næringsvirksomhet. Avkastningen beskattes ikke alltid likt i de to tilfellene.
Kapitalgevinst

Kapitalgevinst er verdistigning på kapitalobjekter som skyldes ytre forhold som konjunkturendringer og markedsforhold. Kapitalgevinsten kan være reell, f.eks. når verdien stiger sammenlignet med verdien på andre kapitalobjekter, eller den kan være nominell, f.eks. når den alminnelige pengeverdien synker. 
Kapitalgevinst er i alminnelighet skattepliktig inntekt, men skatteplikten aktualiseres ikke før kapitalobjektet er realisert, dvs. solgt eller på annen måte byttet i penger eller noe annet som har pengers verdi. Skatteplikten er begrenset til gevinsten, dvs. differansen mellom vederlaget og det kapitalobjektet har kostet eller var verd ved ervervet (f.eks. ved arv). Kapitalgevinst på visse objekter er unntatt fra skatteplikt, eller skatteplikten er knyttet til særlige vilkår. Dette gjelder bl.a. kapitalgevinst på boligeiendom, fritidseiendom, gårdsbruk, skogbruk og innbo.
Khalid ibn al-Walid

Khalid ibn al-Walid (arabisk: خالد بن الوليد‎; født 592 i Mekka, død 642 i Homs), eller fullt navn, Abū Sulaymān Khālid ibn al-Walīd ibn al-Mughīrah al-Makhzūmī (arabisk: أبو سليمان خالد بن الوليد بن المغيرة المخزومي‎‎), også kjent som  Sayfu l-Lāhi l-Maslūl eller Sayfullah (Guds (dragne) sverd), var en muslimsk militær kommandant og en sahaba, følgesvenn, av den islamske profeten en av Muhammed.
Han er kjent for sin militære taktikk og dyktighet. Han ledet styrkene fra Medina under Muhammad og styrkene til hans etterfølgere, Abu Bakr og Umar ibn al-Khattab. Det var under hans militære ledelse at Arabia, for første gang i historien, ble forent under en enkelt politisk enhet, kalifatet. Som kommandant av styrkene til den islamske staten var han seierrik i over hundre mindre og større slag mot styrkene til Det bysantinske riket, det persiske sasanideriket og deres allierte, foruten også mot andre arabiske stammer. Han oppnådde å erobre Den arabiske halvøya, den islamske underleggelsen av persiske Mesopotamia (Irak) og den islamske erobringen av romerske Syria i løpet av årene fra 632 til 636. Selv om han senere ble fratatt posisjonen som den øverste militære kommandanten forble han uansett den fremste lederen av de muslimske styrkene mot bysantinerne i løpet av den første tiden av de bysantinsk-arabiske kriger. Under hans ledelse ble Damaskus erobret i 634 og den fremste seieren mot de bysantinske styrkene i slaget ved Yarmouk i 636, noe som førte til erobringen av Bilad al-Sham (Levanten). I 638, da han sto på toppen av sin karriere, ble han fjernet fra sin militær posisjon av Umar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Khalid bin Al-Waleed Biography
Interpol kaller

Interpol kaller (originaltittel: Interpol Calling) er en britisk krimserie som gikk på ITV fra 1959 til 1960. Serien handlet om de to Interpol-etterforskerne Duval og Mornay og deres kamp mot internasjonal narkohandel, drap, ran og svindel. Hovedrollene ble spilt av Charles Korvin og Edwin Richfield. 
Interpol kaller ble sendt som Detektime på NRK fra 1960 til 1961 og var den andre TV-serien som gikk i Detektimen. 


== Roller ==
HovedrollerCharles Korvin som Inspector Paul Duval
Edwin Richfield som Inspector Jean MornayAndreRoland Bartrop som Grimond, fransk politi
George Pastell som Pagano, italiensk politiNotable gjesteroller inkluderte
Mai Zetterling, Patrick Troughton, David Kossoff, Warren Mitchell, Nanette Newman og Donald Pleasence.


== Episodeliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Interpol kaller på Internet Movie Database
Juan Domingo de Monteverde

Juan Domingo de Monteverde y Rivas (født 2. april 1773 i San Cristóbal de La Laguna, Tenerife, Spania, død 15. september 1832  Cádiz, Spania, ), vanligvis kjent som bare Domingo de Monteverde, var en spansk soldat og guvernør, som tjente som generalkaptein av Venezuela fra 22. juni 1812 til 28. desember 1813. Monteverde ledet de spanske og rojalistiske styrkene i Venezuela under de hispanoamerikanske uavhengighetskrigene fra 1812 til 13. Han ledet det militære felttoget som førte til den første venezuelanske republikks nederlag i 1812, men ble et år senere, i 1813, beseiret av Simón Bolívar under det glimrende felttoget.
Tveten gård

Tveten gård er det best bevarte gårdstunet innenfor Oslos grenser. Deler av gårdens hovedhus er trolig fra så tidlig som 1400-tallet. Gården ligger omsluttet av blokkbegyggelsen på Tveita i bydel Alna.
Tveten gård eies av Oslo kommune som i flere år har leid gården av familien Stenersen som har eid den siden 1810. Kommunen driver dagtilbud for eldre så vel som fritidsklubb for barn og ungdom. I november 2006 brukte Oslo kommune sin forkjøpsrett og kjøpte gården for 10 millioner kroner. Byrådet bestemte også at det i 2008 og 2009 skal bevilges 60 millioner kroner til opprustning og vedlikehold. Gården består i dag av åtte bygninger. Hovedhuset, stallen og låven, vognskjulet, drengestua, brenneriet, rulleboden, veslestua og stabburet.
I 1970 ble Østmarka Rytterklubb stiftet her, på Iverslien rideskole. Det er i 2018 fremdeles hester på stallen her selv om rideskolen er historie.

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oslo kommune, bydel Alna
Aftenposten
«Tveten gård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Hvítanes

Hvítanes (IPA: [ˈkvʊitaneːs], dansk: Hvidenæs) er en bygd på østkysten av Streymoy, en av Færøyene. Bygda ligger i Tórshavnar kommuna, like nordøst for Hoyvík og Tórshavn. Hvítanes har en båthavn hvor små båter kan dras opp av det, til tider, stormfulle havet. Bygda ble grunnlagt av folk hovedsakelig fra Kollafjørður i 1837. Det planlegges å anlegge en undersjøisk tunnel fra Hvítanes til bredden av Skálafjørður på Eysturoy. 1. januar 2009 hadde Hvítanes 99 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hvítanes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hvítanes – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Hvítanes på faroeislands.dk