jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thomas Ewing

Thomas Ewing sr. (født 28. desember 1789 i West Liberty i Vest-Virginia, død 26. oktober 1871 i Lancaster i Ohio) var en amerikansk advokat og politiker i whigpartiet kjent som USAs 14. finansminister under presidentene William Henry Harrison og John Tyler i perioden mellom 4. mars 1841 og 11. september 1841 og som landets første innenriksminister under presidentene Zachary Taylor og Millard Fillmore i perioden 8. mars 1849 til 22. juli 1850.


== Biografi ==
Ewing begynte som student ved Ohio University, hvor han studerte rettsvitenskap under Philemon Beecher. Han innledet sin karriere som advokat i Lancaster i Ohio i 1816. Etter å arbeidet i flere år ble han i 1831 valgt inn som medlem av USAs senat fra Ohio, et verv han hadde til 1837. I 1841 ble han utnevnt til landets neste finansminister av William Henry Harrison, et verv han fikk beholde av etterfølgeren John Tyler etter at Harrison døde av lungebetennelse. 
Etter at indredepartementet ble grunnlagt i 1849 ble Ewing utnevnt til indreminister av president Zachary Taylor, men forlot embetet året etter til fordel for å etterfølge Thomas Corwin i senatet, som hadde blitt valgt til landets neste finansminister. Ewing lyktes for øvrig ikke å bli gjenvalgt som senator. 
Ewing ble utnevnt til USAs krigsminister i 1868 av president Andrew Johnson, men utnevnelsen ble ikke gjennomført på grunn av at senatet ikke ville godkjenne ham som minister. Nettopp avskjeden av daværende krigsminister Edwin Stanton i forkant av 1868 førte til at Johnson ble stilt for riksrett. Ewing giftet seg i perioden etter med Maria Wills Boyle og ble stefar til kommende general William Tecumseh Sherman. 
I forkant av sin død den 26. oktober 1871 i Lancaster var Ewing en av de siste gjenlevende medlemmene av kabinetene til president Harrison og president Tyler. Den daværende guvernøren av Ohio og kommende president Rutherford B. Hayes var for øvrig kistebærer i hans begravelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Ewing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thomas Ewing – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thomas Ewing hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Thomas Ewing hos American National Biography 
(en) USTreas.gov – Thomas Ewing (1841) – Biografien til Ewing hos U.S. Department of the Treasury.
(en) Millercenter.org – Thomas Ewing (1841) – Biografien til Ewing hos Miller Center of Public Affairs.
Toumaï Air Tchad

Toumaï Air Chad (arabisk:الخطوط الجوية التشادية توماي) er det nasjonale flyselskapet i Tsjad. Selskapet flyr både innenriks i Tsjad og utenlands til andre afrikanske land. Selskaper har sin hovedbase på N'Djamena internasjonale lufthavn.


== Ruter ==
Toumaï Air Tchad flyr til disse destinasjonene (juli 2008) :


=== Afrika ===
Benin
Cotonou (Cadjehoun lufthavn)
Kamerun
Douala (Douala internasjonale lufthavn)
Yaoundé (Yaoundé Nsimalen internasjonale lufthavn)
Den sentralafrikanske republikk
Bangui (Bangui M'Poko internasjonale lufthavn)
Tsjad
Abéché  (Abéché lufthavn)
Am Timan (Am-Timan lufthavn)
Faya-Largeau (Faya-Largeau lufthavn)
Moundou (Moundou lufthavn)
N'Djamena (N'Djamena internasjonale lufthavn) Hub
Sarh (Sarh lufthavn)
Elfenbenskysten
Abidjan (Port Bouet lufthavn)
Gabon
Libreville (Libreville internasjonale lufthavn)
Republikken Kongo
Brazzaville (Maya-Maya lufthavn)
Togo
Lomé (Lomé-Tokoin lufthavn)


=== Asia ===
Saudi-Arabia
Jeddah (King Abdulaziz internasjonale lufthavn) (Sesongrute)
De forente arabiske emirater
Dubai (Dubai internasjonale lufthavn)


== Flåte ==
Toumaï Air Tchads flåte inneholder disse flyene (8. november 2008) [2]:

4 Boeing 737-200 (to fly opererea av Aero Africa og et fly opereres av Wings of Lebanon)
1 Fokker F28


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Toumaï Air Tchad
Toumaï Air Tchad Fleet
Alf Gloppestad

Alf Eliasson Gloppestad (født 1887 i Gloppen kommune, død 1977 i Gloppen kommune) var en norsk bankdirektør. Han var ordfører i Gloppen kommune fra 1947 til 1957.


== Liv og virke ==
Alf Gloppestad ble født på gården Gloppestad i Gloppen kommune i 1887. Han var tredje barn i en rekke på fem av urmaker og bankdirektør Elias Abelson Gloppestad (1855–1937) og Synnøve Arnedotter Hunskår (1851–1925).
Gloppestad var heradskasserer fra 1912 til 1934. I samme periode var han forretningsfører for ligningsnemnden fra 1914 til 1934. Han ble deretter bankdirektør frem til 1961. Etter krigen tok han over ordførervervet i kommunen.
Gloppestad giftet seg med Anna Jondatter Austrheim (1893–1987) i 1920, og fikk seks barn, der tre av de fem som vokste opp ble lærere.


== Litteratur ==
Sandal, Per (1992): Soga om Gloppen og Breim, Bind IV, ISBN 8299272009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Referat fra treff i «Nordfjordlaget» Arkivert 19. november 2015 hos Wayback Machine., Gloppen kommune
* Om norsk-amerikansk stevne i Gloppen, søndag 13. juli 1947, Sffarkiv.no (Fylkesarkivet)
Nyrki Tapiovaara

Nyrki Tapiovaara  (født 10. september 1911 i Sockenbacka i Helsinge (nå i Helsingfors), død 29. februar 1940 i Tohmajärvi, Finland) var en finsk filmskaper som spilte inn et fåtall filmer. Han er kjent for sin skarpe samfunnskritikk, og sin evne til å stå imot de klisjeer som dominerte sin tids finske filmkunst.


== Biografi ==
Tapiovaara er legendarisk innenfor finsk filmkunst, og er generelt sett anerkjent for å være blant de viktigste filmskapere i Finlands historie. Tapiovaaras første film, Juha, er også hans mest velkjente. Den er basert på den klassiske neo-romantiske romanen med samme navn, som er skrevet av den finske forfatteren Juhani Aho. Tapiovaara er trofast mot den originale romanen, samt til den finske kulturtradisjonen i sin beskrivelse av natur og omgivelser.Han har blitt sammenlignet med Jean Renoir. Gjennom sin filmkunst viste han respekt og velvilje for mennesker, men forakt for menneskets pretensjon og ufølsomhet. Filmene hans har påvirket mang en finsk filmskaper gjennom tidene, blant annet Risto Jarvas Rally (orig : Bensaa suonissa "Bensin i årene") og Når Himmelen Faller (orig : Kun taivas putoaa) følger i Tapioovaras fotspor, med andre ord som en trojansk hest innenfor borgerskapets og kapitalismens vegger.Tapiovaara var bare 28 år gammel da han døde. Han ble rapportert savnet etter at han forsvant på en patrulje bak fiendens linjer ved Ladoga et par uker før slutten på vinterkrigen i 1940. 


== Filmografi ==
1937 Juha
1938 Varastettu kuolema «Stjålet død»
1939 Kaksi Vihtoria «To Viktorer»
1939 Herra Lahtinen lähtee lipettiin
1940 En manns vei


== Referanser ==


== Kilder ==
Finnish cinema. Peter Cowie. – Helsinki : VAPK, 1990. ISBN 951-37-0000-3. På engelsk.


== Eksterne lenker ==
(en) Nyrki Tapiovaara på Internet Movie Database 
(sv) Nyrki Tapiovaara i Svensk Filmdatabas 
(fr) Nyrki Tapiovaara på Allociné 
(en) Nyrki Tapiovaara på AllMovie 
(en) Nyrki Tapiovaara hos The Movie Database 
«Nyrki Tapiovaara». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-5077-1416928957683.
Abéché

Abéché, eller Abesjr er den fjerde største by i Tsjad, hovedsete i regionen Ouaddaï. Byen var tidligere hovedstad i Wadai, på karavaneveien fra Khartoum gjennom Kordofan og Darfur til Kuka. Byen ble anlagt i 1850 sør for den tidligere hovedstaden Vara. Den ble i 1856 besøkt av Eduard Vogel og Gustav Nachtigal oppholdt seg der nesten et år (1873–1874); Matteucci og Masari besøkte den i 1890 og anga innbyggertallet til å være mellom 20 000 og 30 000.


== Demografi ==


== Referanser ==
Kagera

Denne artikkelen handler om elva. For regionen i Tanzania, se Kagera (region).

Kagera (også kalt Akagera) er ei elv i det sentrale Afrika. Den er ei tilløpselv til Victoriasjøen, og regnes ofte som Nilens fjerneste tilløp. Elva er rundt 400 kilometer lang.


== Geografi ==
Elva begynner i Burundi, og renner i østlig retning. Den er grenseelv over store deler av sitt løp, først mellom Rwanda og Burundi, deretter mellom Rwanda og Tanzania. Etter Rusumofallene snur elva (og grensa) mot nord og deretter nordvest til den møter grensa til Uganda. Her snur elva brått mot øst og er fremdeles grenseelv, nå mellom Tanzania og Uganda. Etterhvert snur elva gradvis mot sørøst og forlater grensa og renner inn i Tanzania, før den på den siste delen snur mot nordøst, krysser grensa igjen og renner inn i Uganda, hvor den munner ut i Victoriasjøen ved Mubanzi, fem kilometer nord for grensa.
Den største sideelva er Ruvubu, som den løper sammen med like ovenfor Rusumofossen. Elva har gitt navn til Akagera nasjonalpark i det nordlige Rwanda.


== Historie ==
Under folkemordet i Rwanda ble Kageraelva beryktet for TV-bildene av massakrerte mennesker drivende langs elva, som ved brua over Rusumofallene, hvor bildene viste flyktninger som rømte fra landet mens likene fløt forbi under brua. Ettersom Kagera drenerer hele Rwanda, unntatt områdene lengst mot vest, ble alle likene som hadde blitt dumpet i elver over hele landet etterhvert ført ned til Kagera, og deretter helt ned til Victoriasjøen, over 200 kilometer nedstrøms fra Rwanda. Dette førte i sin tur til at det ble erklært unntakstilstand rundt utløpet i Victoriasjøen i Uganda, hvor likene til slutt endte opp.


== Eksterne lenker ==
(en) Kagera River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Faneflukt (film)

Faneflukt er en norsk film fra 1975. Den er skrevet og regissert av Eldar Einarson.


== Handling ==
I 1941 treffer den unge kjøkkenpiken Liv den tyske underoffiseren Franz mens hun arbeider i underoffisersmessen. Dette er et forhold som omgivelsene, og særlig ikke Livs far kan godta og de bestemmer seg for å flykte til Sverige. Det Liv ikke vet, er at Franz allerede er gift i Tyskland.
Filmen har et annet okkupasjonshistorisk perspektiv enn norske krigsfilmer fram til da hadde hatt, og er et av de tidlige eksemplene på en alternativ krigsfortelling.


== Skuespillere ==
Aïna Wallé som Liv.
Siemen Rühaak som Franz
Frank Straass som Lüllmann.
Palle Granditsky som Boden.
Rolf Søder som en flyktning.
Knut Husebø som Walter.
Leif Skarra som Plettenberg.
Tord Peterson som Landfiskal Falck.
Olle Björling som Løytnant Nilsson.
Ole-Jørgen Nilsen som politi-betjent Lind
Ellen Nicolaysen som en sangerinne.
Jan Nygren som Johansson.
Per-Axel Arosenius som Konsulent i Utenriksdepartementet
Wilfred Breistrand som en tysk offiser
Jack Fjeldstad som en bonde


== Eksterne lenker ==
(en) Faneflukt på Internet Movie Database 
(no) Faneflukt i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Faneflukt hos Filmfront 
(sv) Faneflukt i Svensk Filmdatabas
Kvanteprikker

Partikkel med 0 dimensjoner, altså dimensjoner der kun kvantiserte effekter er lov. Det vil si at for eksempel elektroner kun har noen få tilstander de kan være i.
Demetris Nichols

Demetris Tiaunt Nichols er en amerikansk basketballspiller. Nichols har hatt kontrakter med klubbene Portland Trail Blazers, New York Knicks, Cleveland Cavaliers og Chicago Bulls. Da Nichols var på college, spilte han 4 sesonger for Syracuse University. Han er sønn av Janice Mallory og Dana Mallory, og har ni søsken.


== Karriere ==
Nichols startet sin karriere for collegelaget til Syracuse University i 2003. Her spilte han i 4 sesonger før han i 2007 ble trukket opp til NBA av laget Portland Trail Blazers i andre uttaksrunde.
I den første sesongen til Nichols hadde han tre forskjellige klubber. Etter hans korte karriere i Portland Trail Blazers, ble han byttet til New York Knicks 28. juni 2007 til bytte mot New Yorks fremtidige uttak i andre runde i 2008. Offisielt fikk ikke Nichols kontrakt med den nye klubben sin før 1. oktober 2007, og ble sparket igjen 25. oktober 2007.
Det skulle kun ta fire dager før Nichols godtok et kontraktforslag fra NBA-klubben Cleveland Cavaliers. Dette skjedde 29. oktober 2007. 5. desember samme året ble han sparket fra denne klubben også.
To dager senere, den 7. desember, signerte Nichols en kontrakt med klubben Chicago Bulls. 24. juli 2008 signerte han sin andre kontrakt for klubben. Noe senere ble han sparket fra klubben.


=== Statistikker fra Nichols' NBA-karriere ===


==== Tegnforklaring ====


==== Sesongen ====


== Referanser ==


== Kilder ==
Demitris Nichols biografi hos NBA


== Eksterne lenker ==
(en) Demetris Nichols – euroleague.net 
(en) Demetris Nichols – eurobasket.com 
(en) Demetris Nichols – draftexpress.com 
(en) Demetris Nichols – Basketball-Reference.com
Badroulbadour

Badroulbadour (arabisk: بدر البدور, Badru l-budūr, «alle fullmåners fullmåne») er en i eventyrsamlingen Tusen og en natt fiktiv asiatisk prinsesse fra Kina, keiserens datter, som Aladdin giftet seg med i fortellingen Aladdin og den magiske lampe. Når Aladdin finner den magiske lampen oppdager han at det er en djinni (arabisk ånd) i den som må utføre hva enn den som holder oljelampen byr den. Ved hjelp av djinnien blir Aladdin rik og mektig, og gifter seg prinsesse Badroulbadour. Djinnien bygger et vidunderlig palass for Aladdin, langt flottere enn keiserens eget.
I den danske gullalderdikter Adam Oehlenschlägers skuespill Aladdin bærer hun navnet Gulnare
. Badroulbadour opptrer også i et dikt av Wallace Stevens med tittelen «The Worms at Heaven's Gate». Den danske dikter Henrik Nordbrandt har gjenbrukt dette tema i sin diktsamling «Ormene ved Himlens Port».


== Referanser ==
Johnny Winter

John Dawson Winter (født 23. februar 1944 i Beaumont i Texas, død 16. juli 2014 i Zürich i Sveits) var en amerikansk gitarist, sanger og låtskriver som er særlig kjent for blues. Han var broren til Edgar Winter. Begge brødrene led av albinisme. I 1988 ble han valgt inn i Blues Hall of Fame.Winter ble berømt sent i 1960-årene og deltok blant annet på Woodstockfestivalen, der han gjorde seg bemerket med sangen «Mean Town Blues».
Johnny Winter underskrev i 1968 platekontrakt med Columbia på 600.000 dollar.


== Litteratur ==
Mary Lou Sullivan: Raisin' Cain. The Wild and Raucous Story of Johnny Winter. 384 p. Backbeat Books. 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Johnny Winter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johnny Winter på Internet Movie Database 
(en) Johnny Winter hos Rotten Tomatoes 
(en) Johnny Winter hos The Movie Database 
(en) Johnny Winter på Discogs 
(en) Johnny Winter på MusicBrainz 
(en) Johnny Winter på Spotify 
(en) Johnny Winter på Songkick 
(en) Johnny Winter på Genius — sangtekster 
(en) Johnny Winter på AllMusic 
Johnny Winter på Facebook
Sjåfør

Sjåfør er en yrkestittel, og viser til en person som kjører et motorisert transportmiddel i forbindelse med transport av personer eller gods, også omtalt som yrkessjåfør. Begrepet nyttes også for en vanlig person som til enhver tid styrer en bil. Ordet kommer fra fransk chauffeur (litt. «en som varmer») i meningen fyrbøter, eller varme opp. 
På norsk er det vanlig å spesifisere yrket ved å legge til transportmiddelet foran tittel, eksempelvis bilsjåfør, bussjåfør, taxisjåfør, lastebilsjåfør, og videre. Ved noen tilfeller forenkles begrepet til bare fører, eksempelvis trikkefører og togfører.
For å bli en sjåfør må personen bli godkjent gjennom å tilegne seg et sertifikat, eller førerkort. Slik sertifisering skjer via føreropplæring på godkjente kjøreskoler.
Utdanning til yrkessjåfør i Norge tar 2 år på videregående skole og 2 år i lære. Man får truckførerbevis, stroppekurs og kurs i ADR på Vg2 transport og logistikk.
Avhengig om man velger godstransport eller persontransport, tar man førerkort hhv. klasse CE eller DE på yrkessjåførlinja.
Det kreves idag yrkessjåførkompetanse hvis du transporterer personer eller gods mot vederlag med et kjøretøy som krever førerrett for tunge klasser.


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av sjåfør
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av yrkessjåfør


== Referanser ==
Tina Wulf

Tina Wulf Eikeland (født 4. mai 1988 i Bergen) er en norsk tidligere fotballspiller.


== Fotballkarriere ==
Hun er oppvokst i Molde, der hun spilte aldersbestemt fotball for Molde FK. Hun spilte i 2. divisjon for Træff før hun som 19-åring gikk til Trondheims-Ørn i 2008. Hun bemerket seg raskt med sin teknikk og trikseferdigheter. I 2011 var hun på prøvespill i den tyske toppklubben Hamburg, hvor hun gjorde det svært bra. Hun var samtidig ønsket av danske toppklubber, men valgte å takke nei.Før 2012-sesongen signerte hun for Vålerenga, hvor hun ble en av de store profilene. Der utgjorde hun en del av en meget solid midtbane sammen med Solveig Gulbrandsen. I 2015 var hun kaptein for Vålerenga. Hun ga seg som toppspiller etter 2015-sesongen.
Wulf har landskamper for J17, J19, U20 og U23-landslaget til Norge. Hun spilte i U20-VM i Chile i 2008 og var fast på U23-landslaget i flere år.


== Mediakarriere ==
Da hun spilte i Trondheims-Ørn jobbet hun også for RBK TV og Radioadressa. Sammen med Rachel Nordtømme var hun i 2010 å se i webtv-serien «Timeout med Tina og Rachel» på Adressa.no.Hun ble kjent for sine tekniske fotballtriks og triksevideoer laget av UEFA og TV2. Hun kan også ses i «Tinas treff»-innslagene på Adressa.no hvor hun byr på ulike utfordringer til spillere og trenere i Rosenborg Ballklub.
Samtidig som hun spilte for Vålerenga jobbet hun for Viasat. I 2014 var hun engasjert som fotballekspert i VG.Etter hun ga seg som fotballspiller, har hun vært mediesjef i Vålerenga Fotball. Der har hun blant annet ledet Vålerenga-podcasten «Enga på Pod» siden 2018. Sommeren 2019 ble hun lånt ut fra Vålerenga til FIFA, for å dekke det norske landslaget under VM i Frankrike.I 2020 ble hun ansatt i et nystartet kommunikasjonsbyrå i Oslo, hun fortsatte jobben i Vålerenga gjennom sin nye arbeidsgiver.


== Familie ==
Hun er stedatter til tidligere fotballspiller Ole Erik Stavrum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tina Wulf på Internet Movie Database 
(no) Profil på klubbens hjemmesider
Jeff Green (basketballspiller)

Jeff Green (født 28. august 1986) er en amerikansk basketballspiller for Houston Rockets i NBA. Han har spilt i den amerikanske toppligaen siden 2007 da han ble trukket opp av klubben den samme klubben. Han har imidlertid vært innom som spiller for Oklahoma City Thunder


== Bakgrunn ==
Hans mors navn er Felicia Green, og Jeff vokste opp i Cheverly, Maryland i USA. Han gikk på Northwestern High School i Hyattsville, der han spilte basketball for skolelaget. Senere ble han oppdaget av collegelaget Georgetown University.


== Karriere ==
Green startet karrieren sin for collegelaget Georgetown University i 2006 da han spilte der i en sesong før han ble trukket opp av NBA-laget Boston Celtics.
Da Green kom til Boston Celtics ble han straks byttet til Seattle SuperSonics (nå Oklahoma City Thunder), der han spilte til 2011.


== Statistikker fra Greens NBA-karriere ==


=== Tegnforklaring ===


=== Sesongspill ===


=== Sluttspill ===


== Referanser ==


== Kilder ==
«Jeff Green bio». Jeff Greens biografi og statistikker (engelsk). NBA.com. s. 5. Besøkt 19. mai 2010. 


== Eksterne lenker ==
(en) Jeff Green – eurobasket.com 
(en) Jeff Green – Basketball-Reference.com
Edgar Winter

Edgar Holland Winter (født 28. desember 1946) er en amerikansk musiker som spiller keyboard, perkusjon og saksofon. Han er en yngre bror av Johnny Winter. Begge brødrene led av albinisme.


== Diskografi ==
1970 Entrance
1971 Edgar Winter's White Trash
1972 Roadwork
1972 They Only Come Out at Night
1974 Shock Treatment
1975 Jasmine Nightdreams
1975 The Edgar Winter Group With Rick Derringer
1976 Together – Live (med Johnny Winter)
1977 Recycled
1979 Edgar Winter Album
1981 Standing on Rock
1986 Crazy from the Heat (EP)
1986 Mission Earth
1994 Not a Kid Anymore
1996 The Real Deal
1998 Live in Japan
1999 Winter Blues
2002 Edgar Winter
2004 Jazzin' the Blues
2008 Rebel Road
2022 Brother Johnny


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Edgar Winter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Edgar Winter på Internet Movie Database 
(en) Edgar Winter hos The Movie Database 
(en) Edgar Winter på Apple Music 
(en) Edgar Winter på Discogs 
(en) Edgar Winter på MusicBrainz 
(en) Edgar Winter på Spotify 
(en) Edgar Winter på Songkick 
(en) Edgar Winter på Genius — sangtekster 
(en) Edgar Winter på AllMusic
Polise

En polise er et forsikringsbrev, dvs en skriftlig bekreftelse på, og beskrivelse av den forsikringen polisen gjelder for.
Ordet «polise» kommer fra det italienske ordet polizza, som betyr «liten seddel».
EM på skøyter 1970, kvinner

EM på skøyter 1970 for kvinner ble avholdt på IJsstadion Thialf i Heerenveen, Nederland den 31. januar og 1. februar 1970 med 25 utøvere fra 8 nasjoner.
Sovjetrussiske Nina Statkevitsj vant mesterskapet foran de to nederlenderne Stien Kaiser og Ans Schut. Norge var representert ved Sigrid Sundby (5.-plass), Lisbeth Berg (8.-plass), Kirsti Biermann (17.-plass), Inger Karset (18.-plass) og Jorunn Bergland (22.-plass).


== Startplasser ==
Oversikt over antall løpere som deltok per nasjon.


== Resultater ==


=== 31. januar, 1. dag ===


=== 1. februar, 2. dag ===


== Sammenlagt ==
NCxx = ikke kvalifisert for siste distanse, 3 000 m.
f = med fall
BR = Banerekord


== Eksterne lenker ==
(en) EM på skøyter 1970, kvinner – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for damer
(en) Medaljefordeling nasjonsvis og resultater på The-Sports.org (mangler Paula Dufter på 25.-plass)
«European Championships 1970 (Women)» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 6. januar 2009. Besøkt 14. april 2012.
Reisen tilbake

Reisen tilbake (originaltittel: Börn náttúrunnar) er en islandsk film fra 1991 i regi av Friðrik Þór Friðriksson.


== Handling ==
Gamle Torgeir må forlate sitt hjem på den islandske landsbygda for å flytte inn på et pensjonat i Reykjavik. På pensjonatet møter han sin gamle barndomsvenn Stella. Sammen bestemmer de seg for å rømme fra gamlehjemmet, og reise til Stella sitt hjem på nordvest-siden av Island.
Vennene forlater storbyens goder, til fordel for den øde landsbygda og dens skjønne natur. Filmen stiller spørsmål om det er noe vits med ett langt liv, hvis du må leve uten det som gir livet mening.


== Skuespillere ==
Gísli Halldórsson som Þorgeir
Sigríður Hagalín som Stella
Baldvin Halldórsson som Varðstjóri
Björn Karlsson som en full mann.
Bruno Ganz som Engill.
Egill Ólafsson som en politimann
Eiríkur Guðmundsson som Línumaður
Guðbrandur Gíslason som direktør
Hafliði Magnússon som en formann
Hallmar Sigurðsson som Þorlákur
Hallur Hallsson som nyhetsanker
Karl Jónatansson som en musiker.
Jóhann Sigurðsson som Lögregluþjónn
Jón Ólafsson som en sanger.
Jóhannes Arason som Pulur
Jörundur Hilmarsson som Mælingamaður
Kristinn Ágúst Friðfinnsson som ferje-mann.
Magnús Ólafsson som en fluktbil-sjåfør.
Margrét Ólafsdóttir som Sesselía
Rúrik Haraldsson som Halldór
Rögnvaldur Finnbogason som en prest
Sigridur Björnsdottir som Lilja Dögg.
Valgerður Dan som Gerður
Tinna Gunnlaugsdóttir som en sykepleier
Völundur Óskarsson som bensinstasjon-ansatt.
Friðrik Þór Friðriksson som drosje-sjåfør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reisen tilbake på Internet Movie Database 
(no) Reisen tilbake hos Filmfront 
(sv) Reisen tilbake i Svensk Filmdatabas 
(da) Reisen tilbake i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Reisen tilbake på Allociné 
(nl) Reisen tilbake på MovieMeter 
(en) Reisen tilbake på AllMovie 
(en) Reisen tilbake på Turner Classic Movies 
(en) Reisen tilbake på Rotten Tomatoes
Aleš Gorza

Aleš Gorza (født 20. juli 1980 i Črna na Koroškem) er en slovensk tidligere alpinist med slalåm og storslalåm som sine spesialdisipliner.
Gorza har deltatt i verdenscupen siden 2001. Han tok sine første poeng i januar 2003, da han kom på 14.-plass i storslalåmrennet i Adelboden. Per november 2008 er den beste plasseringen hans en tredjeplass i super-G fra Whistler.
Karrierens høydepunkt kom under VM 2003 i St. Moritz, der han kjørte ned til en overraskende fjerdeplass i storslalåmrennet.
Gorza deltok for Slovenia under Vinter-OL 2010 og oppnådde en tiendeplass i storslalåm og en ellevteplass i super-G.


== Pallplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleš Gorza – Olympedia 
(en) Aleš Gorza – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleš Gorza – FIS (alpint) 
(en) Aleš Gorza – ski-db.com