jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Faurby Yacht

Faurby Yacht er et dansk båtbyggeri som bygger seilbåter fra 32 til 42 fot. I 1976 ble firmaet etablert av ekteparet Erna og Niels Peter Faurby. Det har siden blitt produsert rundt 20 båter per år, totalt rundt 550 båter. Niels Peter Faurby tegnet selv båtene, men de seneste konstruksjonene har blitt tegnet av Olsen Design som har sine kontorer i samme landsby som Faurby Yacht. Verftet står for glassfiber-, tre- og innredningsarbeidet av båtene under byggingen og senere service.


== Historie ==
Fra grunnleggelsen i Skærbæk, Fredericia i 1976 har verftet produsert tradisjonelle turbåter med slanke linjer og lavt fribord. Det startet med Faurby 999, en ¾-tonn IOR-båt, som senere har blitt etterfulgt av flere andre modeller. Disse har derimot ikke vært tegnet etter IOR-regelen, der den hittil største suksessen har vært Faurby 36 som ble bygget i 140-145 eksemplarer. I 2013 er fem skrogmodeller i produksjon.
I 2009/2010 startet et samarbeid mellom Faurby Yacht og seilerlegenden Jesper Bank, der målet var å optimalisere 39-foteren i forhold til vekt og vannmotstand. Samarbeidet resulterte i Faurby 396 Jesper Bank Edition, JBE, som senere har blitt utgangspunktet for videreutviklingen av de andre modellene. Med utgangen av 2012 var alle modellene oppdatert og videreutviklet etter prinsippene i JBE.
På lik linje med utallige andre selskaper verden over ble Faurby Yachts A/S høsten 2008 rammet av finanskrisen i verdensøkonomien. Det førte til en omstrukturering der det ble hentet inn frisk kapital og et navnebytte til Faurby Yacht A/S. Verftet ble tvunget til å redusere bemanningen fra rundt 25 ansatte til rundt 15 ansatte.
I 2010 gikk Thomas Dan Hougaard inn i selskapet. I første omgang som markedsdirektør,  og senere som eier, hovedaksjonær og administrerende direktør. Hougaard intensiverte markedsføringen både i Danmark og i utlandet, blant annet i Norge, slik at når krisen ble mindre truende ville kundene igjen være på plass. Dette var en teori som viste å stemme, og i desember 2012 kunne Faurby Yacht melde at det var ansatt nye arbeidere for å holde tritt med ordrebøkene.
Fra 2006 har Faurby Yacht vært representert med forhandler i Norge.


== Produksjon ==
Båtene produseres med en sandwichkonstruksjon av vinylester/polyester og balsa både på skrog og dekk. Kjølen er en kombikjøl bestående av en blybulb og et kjølblad i stål. Standard leveres båtene med innredning i mahogni, men kan etter kundens ønske leveres med andre innredningsalternativ som teaktre.


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
Faurby Yacht A/S (dansk)
Faurby Yacht Norge (norsk)
Seilas, Faurby går mot strømmen (norsk)
Båtnytt, Faurby (svensk)
MinBåd.dk, Faurby 325 (dansk)
Baadmagasinets Arkiv, Faurby 396 (dansk)
Båtguiden, Faurby 396 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. (norsk)
DJ Khaled

Khaled Mohamed Khaled (født 26. november 1975 i New Orleans, Louisiana), bedre kjent under sitt artistnavn DJ Khaled, er en amerikansk DJ, produsent og rapper av palestinsk opprinnelse.
En av hans sanger heter «Fed Up» og som har Usher, Young Jeezy, Drake og Rick Ross med som gjesteartister. Sangen ble sluppet fra albumet Victory (2010). Han er en del av Young Money/Cash Money. Han eier også plateselskapet We The Best Group.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Listennn... the Album (2006)
We the Best (2007)
We Global (2008)
Victory (2010)
We the Best Forever (2011)
Kiss the Ring (2012)
Suffering from Success (2013)
I Changed a Lot (2015)
Major Key (2016)
Grateful (2017)
Father of Asahd (2019)
Khaled Khaled (2021)
God Did (2022)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) DJ Khaled – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) DJ Khaled på Internet Movie Database 
(en) DJ Khaled hos The Movie Database 
(en) DJ Khaled hos Behind The Voice Actors 
(en) DJ Khaled på Apple Music 
(en) DJ Khaled på Discogs 
(en) DJ Khaled på Discogs 
(en) DJ Khaled på MusicBrainz 
(en) DJ Khaled på SoundCloud 
(en) DJ Khaled på Spotify 
(en) DJ Khaled på Songkick 
(en) DJ Khaled på Last.fm 
(en) DJ Khaled på AllMusic 
DJ Khaled på Twitter 
DJ Khaled på Facebook 
DJ Khaled på Instagram 
DJ Khaled på YouTube 
DJ Khaled på YouTube 
DJ Khaled på Myspace 
DJ Khaled på TikTok
Ernest Henley

Ernest John Henley (født 31. mars 1889, død 14. mars 1962)  var en britisk friidrettsutøver som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Henley vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britisk laget som kom på tredjeplass på 4 x 400 meter bak USA som vant med ny verdensrekord 3.16,6 og Frankrike. Det var åtte lag som deltok på stafetten, tre semifinaler der vinnerne gikk til finalen. Løperne på det britiske laget i finalen, 15. juli 1912 var, Henley, George Nicol, Cyril Seedhouse og James Soutter. 


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i friidrett, 4 x 400 meter stafett (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) Ernest Henley – Olympics.com 
(en) Ernest Henley – Olympic.org 
(en) Ernest Henley – Olympedia 
(en) Ernest Henley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
George Nicol

George Nicol (født 28. desember 1886, død 28. januar 1967) var en britisk friidrettsutøver som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Nicol vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britisk laget som kom på tredjeplass på 4 x 400 meter bak USA som vant med ny verdensrekord 3.16,6 og Frankrike. Det var åtte lag som deltok på stafetten, tre semifinaler der vinnerne gikk til finalen. Løperne på det britiske laget i finalen, 15. juli 1912 var, Ernest Henley, Nicol, Cyril Seedhouse og James Soutter. I den individuelle konkurransen på 400 meter ble Nicol utslått i semifinalen.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i friidrett, 4 x 400 meter stafett (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) George Nicol – Olympics.com 
(en) George Nicol – Olympic.org 
(en) George Nicol – Olympedia 
(en) George Nicol – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Cyril Seedhouse

Cyril Norman Seedhouse (født 10. april 1892, død 21. januar 1966) var en britisk friidrettsutøver som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Seedhouse vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britisk laget som kom på tredjeplass på 4 x 400 meter bak USA som vant med ny verdensrekord 3.16,6 og Frankrike. Det var åtte lag som deltok på stafetten, tre semifinaler der vinnerne gikk til finalen. Løperne på det britiske laget i finalen, 15. juli 1912 var, Ernest Henley, George Nicol, Seedhouse og James Soutter. 


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i friidrett, 4 x 400 meter stafett (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) Cyril Seedhouse – Olympics.com 
(en) Cyril Seedhouse – Olympic.org 
(en) Cyril Seedhouse – Olympedia 
(en) Cyril Seedhouse – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Cyril Seedhouse – Track and Field Statistics
James Soutter

James Tindal Soutter (født 1. januar 1885, død 8. august 1966) var en britisk friidrettsutøver som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Soutter vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britisk laget som kom på tredjeplass på 4 x 400 meter bak USA som vant med ny verdensrekord 3.16,6 og Frankrike. Det var åtte lag som deltok på stafetten, tre semifinaler der vinnerne gikk til finalen. Løperne på det britiske laget i finalen, 15. juli 1912 var, Ernest Henley, George Nicol, Cyril Seedhouse og Soutter. Han ble utslått i semifinalene på 400 meter.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i friidrett, 4 x 400 meter stafett (Storbritannia)


== Eksterne lenker ==
(en) James Soutter – Olympics.com 
(en) James Soutter – Olympic.org 
(en) James Soutter – Olympedia 
(en) James Soutter – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ernest Webb

Ernest James Webb (født 25. april 1874, død 24. februar 1937) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm. 
Webb vant to olympiske sølvmedaljer i kappgang under OL 1908 i London. Han kom på andreplass både på 3500 meter og 10 miles kappgang, begge gangene bak sin landsmann George Larner. Fire år senere, under OL 1912 i Stockholm vant han sin tredje olympiske sølvmedalje i kappgang, han kom på andreplass på 10 kilometer bak George Goulding fra Canada.


== OL-medaljer ==
 1908  London - Sølv i friidrett, 3 500 meter kappgang  Storbritannia
 1908  London - Sølv i friidrett, 10 miles kappgang  Storbritannia
 1912  Stockholm - Sølv i friidrett, 10 kilometer kappgang  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Ernest Webb – Olympics.com 
(en) Ernest Webb – Olympic.org 
(en) Ernest Webb – Olympedia 
(en) Ernest Webb – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Fernando Altimani

Fernando Altimani (født 8. desember 1893 i Milano, død 2. januar 1963 i Milano) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm. 
Altimani vant en olympisk bronsemedalje i kappgang under OL 1912 i Stockholm. Han kom på tredjeplass på 10 kilometer bak George Goulding fra Canada og Ernest Webb fra Storbritannia.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i friidrett, 10 kilometer kappgang


== Eksterne lenker ==
(en) Fernando Altimani – Olympics.com 
(en) Fernando Altimani – Olympic.org 
(en) Fernando Altimani – Olympedia 
(en) Fernando Altimani – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Fernando Altimani – Italias olympiske komité
Karen Putzer

Karen Putzer (født 29. september 1978 i Bozen) er en italiensk tidligere alpinist. Hun er tredobbelt juniorverdensmester og vant én OL-medalje og to VM-medaljer. Hennes sterkeste disipliner var super-G og storslalåm.
Bare 16 år gammel debuterte Karen Putzer i verdenscupen 23. januar 1995. Året etter ble hun juniorverdensmester i storslalåm i Hoch-Ybrig. I 1997 fulgte to nye junior-VM-titler i super-G og storslalåm i Schladming.
23. januar 1998 tok hun en sterk tredjeplass i super-G-rennet i Cortina d'Ampezzo, hennes første pallplassering i verdenscupen. Hun greide ikke å følge opp fremgangen i OL 1998 i Nagano eller i junior-VM 1998 i Megève. Det store gjennombruddet kom først sesongen deretter, da hun 19. februar 1999 vant sitt første verdenscuprenn, Super-G-rennet i St. Moritz.
Under VM 2001 i Sankt Anton am Arlberg tok Putzer to medaljer, sølv i storslalåm og bronse i kombinasjonen. Hun fikk en ny medalje under OL 2002 i Salt Lake City, der hun tok tredjeplassen i super-G. I 2002/03 hadde hun sin sterkeste sesong i verdenscupen. Med fem seire i enkeltrenn kom hun på andreplass i totalsammendraget, ett fattig poeng bak svenske Anja Pärson.
Karen Putzer var mye plaget av korsbåndskader den neste sesongen, og kjørte bare to renn. I 2005 var hun tilbake i verdenstoppen med flere plasseringer blant de ti fremste, og en pallplassering. I sesongen 2005/06 var hennes sterkeste plassering en åttendeplass, og ved sesongslutt måtte hun gjennomgå en hofteoprasjon. I januar 2007 gjorde hun et sterkt comeback ved å vinne storslalåmrennet i Cortina d'Ampezzo.


== Meritter ==


=== OL ===
OL 1998: 23. i storslalåm, 28. i super-G
OL 2002: 3. i super-G, 10. i storslalåm
OL 2006: 14. i storslalåm


=== VM ===
VM 1999: 21. i storslalåm, 25. i super-G
VM 2001: 2. i storslalåm, 3. i kombinasjonen, 14. i super-G
VM 2003: 6. i storslalåm, 20. i utfor, 24. i super-G
VM 2005: 6. i storslalåm, 14. i super-G


=== Junior-VM ===
1995: 5. i storslalåm, 43. i utfor
1996: 1. i storslalåm, 21. i slalåm
1997: 1. i storslalåm, 1. i super-G, 10. i utfor, 18. i slalåm
1998: 4. i super-G, 5. i storslalåm, 28. i utfor, 34. i slalåm


=== Verdenscup ===
2002/03: 2.-plass sammenlagt, 2.-plass i storslalåmcupen, 3.-plass i super-G-cupen
2000/01: 4.-plass i storslalåmcupen
2001/02: 5.-plass i super-G-cupenKaren Putzer vant åtte verdenscuprenn:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Karen Putzer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Karen Putzer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Karen Putzer – Olympedia 
(en) Karen Putzer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Karen Putzer – Italias olympiske komité 
(en) Karen Putzer – FIS (alpint) 
(en) Karen Putzer – ski-db.com
Hans Liesche

Hans Liesche (født 11. oktober 1891 i Hamburg, død 30. mars 1979 i Berlin) var en tysk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Liesche vant en olympisk sølvmedalje i høydehopp under OL 1912 i Stockholm. Han kom på andreplass med et hopp på 1,91, to centimeter lavere enn gullvinneren Alma Richards fra USA.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i friidrett, høydehopp  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Liesche – Olympics.com 
(en) Hans Liesche – Olympic.org 
(en) Hans Liesche – Olympedia 
(en) Hans Liesche – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hans Liesche – Track and Field Statistics
Aldri mer tretten

Aldri mer 13 er en langfilm fra 1996 regissert av Sirin Eide.


== Handlingen ==
Syvendeklassingen Rikke er en av de mest populære jentene i klassen, men en dag dukker det en ny jente opp som innleder med å ta plassen hennes i klasserommet. Etter hvert som Bea, den nye, finner seg svært så godt til rette i klassen, utvikles det et usunt konkurranseforhold mellom de to. Et forhold som de to må skvære opp i før de kan bli venninner, og utforske ungdomstidas gleder og sorger sammen.


== Rolleliste ==
Sofie Stange Cappelen
Martine Karlsen
Anne Krigsvoll
Svein Roger Karlsen


== Eksterne lenker ==
(en) Aldri mer tretten på Internet Movie Database 
(no) Aldri mer tretten i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Aldri mer tretten hos Filmfront 
(sv) Aldri mer tretten i Svensk Filmdatabas 
(da) Aldri mer tretten i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Aldri mer tretten på MovieMeter 
NFI side om Aldri mer 13
Benjamin Adams

Benjamin W. Adams (født 31. mars 1890, død 14. mars 1961) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Adams vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1912 i Stockholm. Han kom på andreplass i stille høyde med et hopp på 1,60 bak sin eldre bror Platt Adams som hoppet 3 centimeter høyere. Det var det første brødreparet som vant gull og sølv i samme OL-øvelse, og det andre overhodet etter skytterne John Paine og Sumner Paine under OL 1896. Adams kom på tredjeplass i stille lengde bak grekeren Konstantinos Tsiklitiras og Platt Adams. Det var siste gangen som lengde og høyde uten tilløp var med på det olympiske programmet. Ben konkurrerte også oppvisningstuneringen for baseball for Sverige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Benjamin Adams – Olympedia 
(en) Benjamin Adams – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Benjamin Adams – databaseOlympics.com (arkivert)
Head Control System

Head Control System er et flernasjonalt hard rock-band av portugisiske Daniel Cardoso og norske Kristoffer Rygg. Bandets debutalbum, Murder Nature, ble utgitt 4. april 2006. 


== Komposisjon ==


=== Tekster ===
Bandets første navn var «SinDRomE». Den først utgivelsen var EP-en Severe Damage on Reason and Equilibrium, akronymet er identisk til de store bokstavene i bandets logo. Daniel skrev ingen av tekstene, men bidro med ideer til EPen i samarbeid med sin venn og forfatter André Vasconcelos. Daniel fremførte og innspilte alt det instrumentale på EP-en. 
Da Kristoffer ble med i bandet ble Daniel og Kris enige om å forandre navnet til bandet til «Head Control System». Tekstene på Murder Nature ble laget ved hjelp av Kristoffers metode stream of consciousness. De har også mange ordspill og referanser til politikk, film, litteratur, med mer. 


=== Musikalsk ===
Bandet er inspirert av Meshuggah og av Fredrik Thordendals arbeid, Daniel Cardoso bruker rytmen i melodisk rock, som har noen likheter med band som Tool, Faith No More og A Perfect Circle. 


== Diskografi ==
Severe Damage on Reason and Equilibrium (EP, 2003) (under bandnavnet SinDRomE)
Murder Nature (Studioalbum, 2006)


== Medlemmer ==
Daniel Cardoso – Musikk, Lydopptak
Kristoffer Rygg – Vokalist, Låtskriver


== Kilder ==
Head Control System hos MySpace
Head Control System hos The End Records
Head Control System hos Allmusic


== Eksterne lenker ==
(en) Head Control System på Discogs 
(en) Head Control System på MusicBrainz 
(en) Head Control System på Encyclopaedia Metallum
Hårnålssving

En hårnålssving er en svært skarp, hesteskoformet veisving på omtrent 180º. Navnet kommer av at svingen minner om ei hårnål. Betegnelsen kan også brukes om lignende skarpe svinger på stier eller i slalåmløyper.
Hårnålssvinger bygges ofte på veier som går opp eller ned bratte fjellsider, for å unngå at veiene blir for bratte. Dette gir ofte et karakteristisk sikksakmønster i fjellsidene. Slike veier er ofte vanskelige for biler og sjåfører, særlig busser og lastebiler/vogntog.
I moderne veibygging unngås hårnålssvinger så langt det er mulig, og det bygges i stedet tunneler gjennom fjellet. Det koster imidlertid langt mer å bygge tunnel gjennom fjellet enn vei over fjellet.Noen steder bygges hårnålssvinger som tunneler i fjellet der det er for liten plass til å bygge vei utenpå fjellet. Slike tunneler kalles vendetunneler. Dette navnet brukes også for svinger på jernbane som tilsvarer hårnålssvinger på vei. Flåmsbana har en stor hårnålsving ved Reinunga.
Enkelte steder svinger veien mer enn 180º og krysser seg selv i tunnel eller på bru. Flere slike svinger i Norge kalles korketrekkere. Et eksempel er nåværende trasé for riksvei 7 i Måbødalen der Storegjeltunnelen danner en full sirkel.
Hårnålssvinger brukes også på baner for motorsport, blant annet Formel 1 og roadracing, samt i rally. Innen motorsport brukes slike svinger for å øke vanskelighetsgraden for førerne, senke hastigheten, eller for å øke banenes lengde uten å øke området banene legger beslag på.
Innen sykling regnes klatring opp fjellveier med hårnålssvinger som noe av det vanskeligste, og brukes ofte i Tour de France, Giro d'Italia, Sveits rundt og Vuelta a España.


== Veier med hårnålssvinger ==


=== Norge ===

Noen offentlige veier i Norge med hårnålssvinger (listen er ikke fullstendig):

Stalheimskleivi ved Europavei 16
Austmannalia ved Europavei 134
Måbødalen
Riksvei 7 (hvorav en i tunnel)
Eldre trasé
Fylkesvei 7 over Kvamskogen
Riksvei 13
Vikafjellet
tidligere trasé i Skjervet erstattet av Tunsbergtunnelen
Fylkesvei 13 Gaularfjellet
Riksvei 15 Strynefjellet
Fylkesvei 50 i Låvisberget ved Aurland
Riksvei 52 Borlaug-Hemsedalsfjellet
Fylkesvei 53 ved Øvre Årdal
Fylkesvei 55 Sognefjellet
Fylkesvei 60 Utvikfjellet
Fylkesvei 63
Trollstigen
Eidsdalen
Ørnevegen
Geirangervegen
Fylkesvei 243 (Sogn og Fjordane) Aurlandsfjellet
Fylkesvei 258 Gamle Strynefjellsvegen
Fylkesvei 500 ved Lysebotn


=== Andre land ===


== Jernbane ==
I Norge:

Dovrebanen i vendetunnelen Grønbogen tunnel
Flåmsbana ved Reinunga-Vatnahalsen
Raumabanen dobbelslyng ved Verma med Stavem tunnel og Kylling bru


== Eksterne lenker ==
(en) Serpentine roads – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fremsta Ryssenipa

Fremsta Ryssenipa er det høyeste fjellet i Sogndal kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 684 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Murder Nature

Murder Nature (utgitt 2006) er debutalbumet til det norsk-purtogiskiske Hard rock-bandet Head Control System.


== Sporliste ==
«Baby Blue» (6:39)
«Skin Flick» (4:23)
«Masterpiece (of Art)» (3:33)
«Blunt Instrumental» (3:48)
«It Hurts» (3:59)
«Watergate» (3:40)
«Seven» (4:00)
«Kill Me» (2:07)
«Wonderworld» (3:38)
«Rapid Eye Movement» (4:47)
«Falling on Sleep» (4:45)


== Artister ==
Daniel Cardoso – Musikk, Lydopptak
Kristoffer Rygg – Vokalist, Låtskriver


== Kilder ==
Murder Nature hos Amazon
Frank Murphy (stavhopper)

Frank Dwyer Murphy (født 21. september 1889 i Chicago i Illinois, død 11. juni 1980 i Urbana i Illinois) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i De olympiske leker i 1912 i Stockholm.
Murphy vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL i 1912 i Stockholm. Han kom på delt tredjeplass med et hopp på 3,80 meter, samme som svenske Bertil Uggla og William Happenny fra Canada. Murphys landsmann Harry Babcock ble olympisk mester med høyden 3,95 meter, ti centimeter høyere enn begge sølvmedaljevinnerne Marc Wright og Frank Nelson fra USA.


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm -  Bronse i friidrett, stavsprang  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Murphy – Olympedia 
(en) Frank Murphy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Melegga

Melegga er et fjell i Fjord kommune i Møre og Romsdal. Fjellet ligger i Tafjordfjella og Reinheimen nasjonalpark, og har en høyde på 1 685 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
William Halpenny

William Halpenny (født 23. mai 1882 på Prince Edward Island, død 10. februar 1960 i Charlottetown) var en canadisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 Stockholm. 
Halpenny vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1912 i Stockholm, Han kom på delt tredjeplass med et hopp på 3,80 samme som svenske Bertil Uggla og Frank Murphy fra USA. Harry Babcock ble olympisk mester med høyden 3,95, ti centimeter høyere enn de begge sølvmedaljevinnerne Marc Wright og Frank Nelson alle tre fra USA


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i friidrett, stavsprang  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) William Halpenny – Olympedia 
(en) William Halpenny – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Halpenny – Track and Field Statistics
Barra Isles

Barra Isles, også kjent som Bishop's Isles siden de historisk var eid av kirken, er en liten øygruppe i Ytre Hebridene på vestkysten av Skottland. Barra Isles består av ti mindre øyer lokalisert sør for øya Barra, som de har navn etter.

I 1427 Lord of the Isles belønnet klan MacNeil herredømmet som laird over av Barra og tilknyttede øyer. Imidlertid, grunnet stadig overtredelser som pirater av klan MacNeil overførte kong Jakob VI av Skottland eierskapet av de sørlige øygruppen til biskopen av Isles («Øyene»), således ble øyene også kjent som Bishop's Isles («Biskopens øyer»). Selv om eierskapet tilhørte biskopen av øyene de jure, var de egentlig styrt av MacNeil de facto.Mange av øyene er meget små; den største av dem, Vatersay, er forblitt ubebodd, og er nå knyttet til Barra via en molo med vei. De fem største øyene er (fra nord til sør) Vatersay, Sandray, Pabbay, Mingulay og Berneray (også kjent som Barra Head). Disse har vært bebodd i fortiden. Vatersay er den største øya. Mingulay er nest størst, og her ligger det høyeste punktet i øygruppen, toppen Càrnan som er 273 meter over havet. Det er også fem mindre øyer: Flodday, Heishival Mòr, Lingay, Muldoanich og Uineasan. I tillegg er det en rekke mindre holmer og skjær.
Biruaslum er stabel  vest for Vatersay som er 72 meter høy og det er en liten festning i ruiner på sørsiden. Francis G. Thompson beskrev det som «høy og bortimot utilgjengelig»; forfatteren og ornitologen James Fisher nevner en «havhest som flyr og ned dens små klipper.»En del av navnene indikerer norrøn tilstedeværelse, endelsen -ay kommer fra norrønt. Barra-øynene er også omtalt i islendingesagaer.Tilgang til disse øyene kan bli arrangert med selskapet Barra Fishing Charters som har jevnlige turer til Mingulay fra mai til september, eller besøk til andre øyer ved egne avtaler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Isles of Barra
«Barra and Vatersay», Visit Outer Hebrides
«10 Things You Need To Know About The Isle of Barra», turguide ved Kay
Halvfarhøe

Halvfarhøe er et fjell i Dovre kommune i Innlandet. Fjellet ligger midt i Dovre nasjonalpark, sørøst for Fokstua. Det har en høyde på 1 687 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==