jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ayton

Ayton er en landsby (village) i regionen Scottish Borders i Skottland. 

Ved folketellingen i 2001 hadde Ayton 557 innbyggere.
 
I 2006 ble folketallet estimert til 570 innbyggere.

Ayton ligger i området Berwickshire ved elven Eye Water, like sørvest for Eyemouth. Landsbyen er først og fresmt kjent for slottet Ayton Castle like nord for landsbyen.


== Referanser ==
Oflag IV-C

Oflag IV-C tysk forkortelse Offizierslager IV-C (offisersleir IV-C), ofte referert til ved Colditz slott fordi leiren benyttet slottet og omliggende bygninger. Oflag IV-C var en av de mest kjente fangeleirene for allierte fanger under andre verdenskrig og lå i Colditz slott i Sachsen. Leiren ble benyttet for fanger som enten ble ansett som særlig aktive mht å rømme, eller hadde en spesiell bakgrunn, de såkalte prominente fangene.
Fanegeleiren Oflag IV-C ble opprettet i november 1939 da de første fangene, en gruppe polske offiserer ankom, de første britiske krigsfangene kom i oktober 1940. I februar 1941 kom de første franske offiserene til leiren, og i april samme år klarte en av de å rømme, Alain Le Ray var den første allierte fangen som unnslapp Oflag IV-C.


== Eksterne lenker ==
(en) Oflag IV-C – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
VirtualColditz.com — Video og foto av Colditz slott som det er idag.
Virtual Tour of Colditz — Nettsted på tysk.
Colditz Castle — Oflag IV-C — POW informasjonskilder — lenker til ressuser om krigsfanger.
Escape to Colditz av Andrew Walker — BBC News Magazine 8. august 2003.
ColditzCastle.Net Oflag IVc & Colditz — Historie og guide for besøk, stort fotogalleri.
Colditz Castle Oflag IVC — Historie og guide på engelsk.
Colditz Oflag IVc The ‘Bad Boys’ Camp — Nettsted med utvidet informasjon om Oflag IV-C og mange lenker.
Pierre (navn)

Pierre er en fransk form av mannsnavnet Peter, som har opprinnelse i greske Πέτρος (Petros), en gresk oversettelse av det arameiske navnet Kefas, som betyr «stein» eller «klippe».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Pierre  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Pierre-Auguste Renoir (1841–1919), fransk maler
Pierre Curie (1859–1906), fransk fysiker som sammen med konen Marie oppdaget radioaktivitet
Pierre Cardin (f. 1922), italiensk-fransk moteskaper
Pierre Boulez (f. 1925), fransk komponist
Jean-Pierre Serre (f. 1926), fransk matematiker
Pierre Bourdieu (1930–2002), fransk sosiolog


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Pierre
(en) Think Baby Names: Pierre
Kimberlitt

Kimberlitt er en magmatisk bergart som kan inneholde diamantforekomster. 


== Egenskaper ==
Bergarten er svakt magnetisk, og oftest mørk grågrønn, men kan også være gul eller blå. Den er porfyrisk ultrabasisk. Den inneholder ofte velformede olivinkrystaller samt korn av diopsid, glimmer og granat.
På overflaten er bergarten gjerne forvitret til en bløt gul bergart (yellow ground) men på dypet går den over i en fast bergart (blue ground). Kimberlitter finnes også som ganger, ofte knyttet til karbonatittkomplekser, som for eksempel damtjernitt.


== Funnhistorie ==
Kimberlitten er oppkalt etter gruvestedet Kimberley i Sør-Afrika. Det var her at bergarten først ble funnet, og her fant en gjeter av griquaetnisitet en 83,5 carats (16,70 g) diamant kalt Star of South Africa i 1869. Dette utløste det store diamantrushet.
Senere fant man også diamantførende kimberlitt i Sibir på flere forskjellige steder i Jakutia. Særlig fremtredende var det nå gigantiske dagbruddet i Mirnyj. Det er 525 meter dypt med en diameter på 1,25 km.
Sierra Leone fulgte i 1961. Det er videre blitt gjorrt funn i Pennsylvania og i Indiana i USA, Canada, Brasil, India og i Australia.


== Se også ==
Liste over bergarter


== Litteratur ==
Brunet Fabrice et al, La terre interne, Roches et matériaux en conditions extrêmes
Gudfinnsson G. H. & Presnall D.C (2005) - Continuous gradations among primary carbonatitic, kimberlitic, melilitic, basaltic, picritic, and komatiitic melts in equilibrium with garnet lherzolite at 3-8 GPa., J. Petrol., 46, Mal:P..
Mitchell R., 1986, kimberlites: mineralogy, geochemistry and petrology
Mitchell R., 1995, Kimberlites, orangeites and related rocks
Nixon P.H, 1987, mantle xenoliths
Wyllie, PJ, 1980, CO2 phase diagram
Gaffney et al, 2007, Constraints on source-forming processes of West Greenland kimberlites inferred from Hf-Nd isotope systematics.
Becker, M. and Le Roex, A.P., 2006. Geochemistry of South African On-and Off- craton, Group I and Group II Kimberlites: Petrogenesis and Source Region Evolution. Journal of Petrology, 47
Wimmenauer, Wolfhard, Petrographie der magmatischen und metamorphen Gesteine. Stuttgart (Enke) 1985 ISBN 3-432-94671-6.


== Eksterne lenker ==
(en) Kimberlite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Pete Rowley: Diamond Geyser – anatomy of a kimberlite eruption, Blogginnlegg fra geologen (About Lithics) av 28. juni 2012
Gottlieb Muffat

Gottlieb Teophil Muffat (1690–1770) var en østerriksk organist og komponist.


== Liv og virke ==
Muffat var sønn av komponisten Georg Muffat og fikk sannsynligvis den første musikkundervisningen av ham. Etter farens død bosatte Gottlieb seg i Wien, der broren Franz Georg Muffat (1681–1710) var kammermusiker i hoffkapellet. Gottlieb fikk en traineepost i det samme orkesteret og var elev av Johann Joseph Fux.
I 1717 ble Muffat utnevnt til kammerorganist av Keiser Karl VI. Han gav keiserens barn musikkundervisning, blant andre den senere keiserinne Maria Theresia.  i 1729 ble han utnevnt til andreorganist og i 1741 til hofforganist. Muffat ble i 1764 pensjonert med den anselige årspensjon på 900 Gulden.
Muffat skrev utelukkende komposisjoner for orgel og cembalo. Cembalostykkene ble utgitt med tittelen Componimenti musicali (1739). Georg Christoph Wagenseil var høyst sannsynlig elev av Muffat.


== Referanser ==


== Kilder ==
Elisabeth Th. Hilscher-Fritz, Christian Fastl: «Familien Muffat» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
(de) Ernst Hintermaier: «Muffat, Gottlieb.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 18, Duncker & Humblot, Berlin 1997, ISBN 3-428-00199-0, s. 567 f. (digitalisering).
(de) Philipp Spitta: «Muffat, Gottlieb». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 22, Duncker & Humblot, Leipzig 1885, s. 443.


== Litteratur ==
Constantin von Wurzbach: «Muffat, Gottlieb.» I Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 19. Del. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, Wien 1868, s. 447 f. (Innscanning).
Alison J. Dunlop: The Life and Works of Gottlieb Muffat (1690-1770). Hollitzer, Wien 2013, ISBN 978-3-99012-084-2.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Gottlieb Muffat i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av og om Gottlieb Muffat i Deutsche Digitale Bibliothek
(en) Fritt tilgjengelige noter av Gottlieb Muffat i International Music Score Library Project
Innscanning av Componimenti Musicali per il Cembalo (supplementsbind til Friedrich Chrysanders utgave av Händels samlede verk, Leipzig 1896)
Spanias Grand Prix 2002

Spanias Grand Prix 2002 var et Formel 1-løp arrangert den 28. april 2002 på Circuit de Catalunya i Spania. Det var det femte løpet i Formel 1-sesongen 2002.


== Klassifisering ==


=== Løpet ===
Liste over ordførere i Biri

Liste over ordførere i Biri viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Biri fra innføringen av formannskapslovene i 1837 til etableringen av storkommunen Gjøvik i 1964.


== Se også ==
Liste over ordførere i Gjøvik


== Eksterne lenker ==
Mjøsmuseet: Ordførere på vestsida av Mjøsa
Hangface

Hangface er et norsk rockeband fra Tromsø med base i Los Angeles, California.
Medlemmene kommer fra tidligere band som Hengfjes & fjesingene, Englebarn, Jetmotor, toreBrumm og andre prosjekter.
Bandet har spilt flere hundre konserter i USA og har utgitt debutalbumet Freakshow (2005) som ble produsert av Eddie Kramer.


== Medlemmer ==
Bjørnar D. Flaa («Bee») – vokal
Tom Espen Pedersen («Tomcat») – gitar
Espen Høgmo («Esp») – slagverk
Hogne Rundberg – bass frem til 2007
Daggi Helling («DJay») – gitar/bakgrunnsvokal


== Diskografi ==
Vekttallsalo (samler, 1999) – «I Feel»
Freakshow, K-Entertainment (2005) Anmeldelse hos Musiq


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Freakshow - Musikkvideo på YouTube
Tromsøband prøver lykken i USA
Hangface hos Norwegian Bandindex
Hangface på MySpace
Historiske hovedsteder

Dette er en liste over historiske hovedsteder, byer som en gang var hovedstad i et land, men som ikke lenger har denne statusen enten fordi landet ikke lenger eksisterer, fordi hovedstaden ble flyttet, eller fordi hovedstaden fikk nytt navn.


== Afrika ==


== Asia ==


=== Sentral- og Sørvest-Asia ===


== Europa ==


=== Nord-Europa ===


=== Sør-Europa ===


=== Vest-Europa ===


=== Sentral- og Øst-Europa ===


== Oseania ==


== Nord-Amerika ==


== Sør-Amerika ==


== Referanser ==
Bestefar & Kaptein Øyen

Bestefar & Kaptein Øyen er en norsk musikkgruppe med tilhold i Drammen, Fredrikstad og Kragerø. Bandet ble startet i 2006, og består av vokalist og tekstforfatter Erik Bentsen og komponist og musiker Vegard Øyen. Bandet henter musikalsk inspirasjon fra mange hold, men hiphop og rap gjerne utgangspunktet. Tekstene er humoristiske og omhandler primært de eldres kår i dagens samfunn. Bandet har spilt inn flere musikkvideoer, og har hatt moderat suksess med melodien Trim for eldre på NRK Urørt. Melodien Norvegia var finalist i TINEs reklamefilmkonkurranse i 2007 , og coverversjonen av Lene Alexandra Øiens My Boobs are OK  er sett over 3 millioner ganger på YouTube. I 2007 var de også i media da de produserte Norges første boligannonse som musikkvideo, med melodien Bolig til salgs .
Bentsen og Øyen var tidligere medlemmer av Sweet Lover & the Moneymakers.


== Diskografi ==
Bestefars godnattsang (Tommerfingel 2021) - singel
Børretzen kafé (Tommerfingel 2021) - singel
Best før (Tommerfingel 2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bestefar & Kaptein Øyens nettsider
Bestefar & Kaptein Øyens musikkvideoer
Bestefar & Kaptein Øyen på NRK Urørt
Johann Joseph Fux

Johann Joseph Fux (ca. 1660–1741) var en østerriksk komponist og musikkteoretiker.


== Liv og virke ==
Johann Joseph Fux var eldste sønn av Andreas og Ursula Fux. Foreldrene var bønder og Fux vokste opp i enkle kår. Om hans tidlige liv er ikke stort mer kjent enn at han rundt 1680 studerte ved universitetet i Graz, og mellom 1683 og 1687 i Ingolstadt.
I 1696 ble Fux utnevnt til organist ved Schottenstift i Wien og denne posten beholdt han fram til 1702 da det keiserlige hoff utnevnte ham til hoffkomponist. Fra 1701 ble han kapellmester ved Stefansdomen i Wien og i 1711 musikkdirektør ved hoffet, en av de viktigste embeter i det europeiske musikkliv. Som musikkdirektør skrev han tallrike operaer og oratorier.
Hans mest kjente opera Costanza e Fortezza ble oppført i Praha i anledning kroningen av Keiser Karl VI til konge av Böhmen.
Fux underviste i komposisjon, og blant hans mest kjente elever var Georg Christoph Wagenseil, Gottlieb Muffat og Jan Dismas Zelenka.


== Verk ==
Fux' mest innflytelsesrike verk var komposisjonslæreboka Gradus ad Parnassum (1725). Boka var skrevet på latin og ble i 1742 oversatt til tysk av Lorenz Christoph Mizler, en av Bachs elever. Boka tjente som lærebok i kontrapunkt fram til 1900-tallet.
Fux komponerte 18 operaer, 50 messer, tre requiemer, 57 vespere og salmer, 10 oratorier og  29 partitas. Musikken til Fux gikk snart i glemmeboken, men på slutten av 1800-tallet «gjenoppdaget» Ludwig von Köchel ham, og gav ut en biografi og en verkfortegnelse.


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Carl Ferdinand Pohl: «Fux, Johann Joseph». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 8, Duncker & Humblot, Leipzig 1878, s. 272–275.
(de) Erich Schenk: «Fux, Johann Joseph.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 5, Duncker & Humblot, Berlin 1961, ISBN 3-428-00186-9, s. 745 f. (digitalisering).


== Litteratur ==
Michael Lorenz: «Fux Documents» (Wien, 2016)


== Eksterne lenker ==
(en) Johann Joseph Fux – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 

(de) Verk av og om Johann Joseph Fux i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Verkfortegnelse etter Ludwig Ritter von Köchel, 1872
Fux online, Österreichische Akademie der Wissenschaften
(de) Liste over sceneverk av Johann Joseph Fux på grunnlag av MGG på Operone
Gradus ad parnassum. Tysk oversetting av Lorenz Christoph Mizler (1742). E-bok fra  Universitätsbibliothek der Universität Wien

(en) Fritt tilgjengelige noter av Johann Joseph Fux i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
(en) Fritt tilgjengelige noter av Johann Joseph Fux i International Music Score Library Project
Marthe Braavold Johansen

Marthe Braavold Johansen er en norsk fotballspiller som spiller på Røa. 
Braavold Johansen er fra Sandefjord, og begynte sin karriere i Store Bergan Idrettslag, som dannet et jentelag omtrent da Braavold Johansen var sju. Etter at jentelaget til Store Bergan ble oppløst, dro Braavold Johansen over til Runar, der hun spilte i mesteparten av videregående. Da hun ble 17, fikk Marthe Braavold Johansen kontakt med Larvik, og hun spilte der i 2000-sesongens siste kamper. Braavold Johansen ble i Larvik til og med 2003-sesongen, da Larvik rykket ned med god margin. Den siste delen av 2003-sesongen hadde Braavold Johansen flyttet til Oslo, og hun trente med Røa. Da Larvik rykket ned, gjorde Braavold Johansen overgangen permanent.
Allerede i sin første sesong for Røa vant Braavold Johansen både seriegull og cupgull. Braavold Johansen spilte cupfinalen med tretthetsbrudd.Men Braavold Johansen var langt fra sikker på plassen, og da hun fikk ryggproblemer i 2005-sesongen, ble det naturlig færre kamper. Først i 2007-sesongen ble Braavold Johansen mer eller mindre sikker på plassen sin. Braavold Johansen hadde i løpet av 2008-sesongen skaffet seg en mer midtbaneankerrolle i stedet for venstre ving, der hun stort sett spilte de første årene. Med Karin Bredland ute ble Braavold Johansen det naturlige valget på sentral midtbane, og i 2008 spilte hun 29 av 31 kamper fra start.
Braavold Johansen ble tatt ut til EM-kvalifiseringens siste og avgjørende kamp, borte mot Russland. Johansen kom ikke innpå den kampen, som ble av betydning for Røa og landslaget på en annen måte, da fem landslagsspillere trakk seg fra videre landslagsspill (se også Bjarne Berntsen). Dette åpnet for Braavold Johansen, som debuterte offisielt for landslaget den 31. januar 2009 mot Sverige. Hun spilte i andre omgang. Hun fikk også tillit i to kamper til, i Algarve Cup, men har siden ikke vært tilbake på landslaget.
På klubblaget markerte Braavold Johansen seg imidlertid, og hun spilte nesten alle kampene i 2009 og 2010. Hun fikk imidlertid en kneskade tidlig i 2011-sesongen, og var derfor borte fra mange kamper. I 2012 var hun også skadet i begynnelsen, men kom med etter de seks første kampene. Med henne på plass vant Røa 18 kamper på rad.

Mesteparten av artikkelen er basert på intervjuet med Marthe Braavold Johansen På Røas hjemmeside (se under)


== Meritter ==
Med Røa:

Seriemester 2004, 2007, 2008, 2009 og 2011
Cupgull 2004, 2006, 2008, 2009 og 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Marthe Braavold Johansens profil på NFF
The unsung hero - intervju med Marthe Braavold Johansen på dynamitegirls.no
Fylkesvei 1028

Fylkesvei 1028 går mellom Holli og Godheim i Indre Østfold kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 231.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Indre ØstfoldHaugenveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1028
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Francis Tong Hui

Francis Tong Hui (født  15. august 1938 i Lintong i provinsen Shaanxi i Kina, død 27. oktober 2016) var en katolsk biskop av bispedømmet Yulin/Yan'an i Shaanxi i Folkerepublikken Kina.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Tong Lui ble presteviet i 1956 og ble sogneptrest på sitt hjemsted. Under kulturrevolusjonen ble han dømt til laogai. I 1980 lot man ham vende tilbake til Lintong og gjenoppta sin tjeneste i bispedømmet Xi'an. 
Tong Hui var opprinnelig prest for bispedømmet Xi'an, men ble overdratt til Yulin i 1992. Det var også det året han ble valgt til hjelpebiskop. Det skulle imidlertid ta lang tid vør bispevielsen fant sted.


=== Biskop ===
Tong Hui ble vigslet til hjelpebiskop av den myndighetsutnevnte biskop Anthony Li Du'an av Xi'an den 19. mars 1994 i en av bispedømmets kirker i fylket Jingbian i Shaanxi.
Bispedømmet Yulin er det samme som det som tidligere ble kalt (og av Vatikanet kalles) Yan'an. Navneendringen skyldes to forhold: Endringer av de borgerlige administrative enheters grenser, men ikke minst at Yan'an er et viktig senter for såkalt rød turisme. Det var i Yan'an at Mao Zedong og hans folk havnet og slo opp sitt hovedkvarter etter den lange marsjen, og de konfiskerte strakjs den katolske domkirken til sitt bruk. Den ble et for kommunismens historie et viktig minnesmerke, og det er ideologisk og politisk utenkelig å gi bygningen tilbake. Derimot er andre tomter og eiendommer stilt til rådighet. I 1994 var det således planlagt bygging av en ny og større katolsk katedral i Yulin.
I 1994 var denne katedralen ennå ikke ferdig. Derfor bodde Yunins ordinære biskop Joseph Wang Zhenye og hjelpebiskop Tong i fylket Jingbian inntil videre.
Etter at biskop Wang døde 17. desember 1999 overtok biskop Tong formelt som ordinær biskop av Yulin. Bispedømmet hadde da ca.  30 000 katolikker.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
Biskop Lawrence Zhang Wenbin (1915-2002) *1981
Biskop Anthony Li Duan (1927-2006) *1987
Biskop Francis Tong Hui (1933-2016) *1994


== Referanser ==
Vågehamn

Vågehamn, lokalt uttalt Våje, blir regnet som sentrum av Vestbygd i Lødingen kommune i Nordland. Stedet har fra 1850-årene vært et knutepunkt for folk fra de vestre delene av kommunen. 
Idag finner man i Vågehamn viktig infrastruktur (og øvrige fasiliteter) som kirke (Vestbygd kirke), skole, barnehage, basseng, bibliotek, idrettsanlegg, omsorgsboliger, samfunnshus, havneområde (inkludert gjestehavn og slipp), husflidsstue, ysteri og butikk.


== Se også ==
Halsen i Vestbygd


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fylkesvei 1038

Fylkesvei 1038 går mellom Lunder i Våler og Fossen i Indre Østfold.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 244.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Indre ØstfoldSvinndalveien 

 VålerFløterveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1038
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Colditz slott

Colditz slott er et middelalderslott i byen Colditz i delstaten Sachsen i Tyskland. Slottet ble påbegynt rundt år 1046 og spilte en viktig rolle for tyske keisere i middelalderen. Slottet ble brent ned i 1430 av Husittene og gjenreist på 1460-tallet.
Under andre verdenskrig ble slottet brukt som krigsfangeleir for spesielt rømningsfarlige og prominente fanger under navnet Oflag IV-C og var en av de mest kjente krigsfangeleirene for allierte fanger.  


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted for Colditz slott
Nettsted om slottets historie
VirtualColditz.com – video og foto av slottet slik det er idag
Presidentvalget i USA 1900

Presidentvalget i USA 1900 var det 29. presidentvalget i USAs historie. Valget fant sted den 6. november 1900, og gjenvalgte republikaneren William McKinley som president, og valgte Theodore Roosevelt som  visepresident, for perioden 1901–1905. McKinleys motstander var den samme som forrige gang; demokraten William Jennings Bryan. Bryan hadde tidligere visepresident under Grover Cleveland, Adlai E. Stevenson, som visepresidentkandidat. Bryan var kjent som en populist, og heller ikke denne gang klarte Bryan å vinne valget.
McKinley ble imidlertid ikke sittende lenge i sin andre periode som president før han døde i et attentat i september 1901.


== Eksterne lenker ==
Stemmer fordelt på stater
Stemmer fordelt på stater (med grafer)
Stemmer fordelt på fylker (counties)
«How close was the 1900 election?» av Michael Sheppard, Michigan State University
St. Martin’s Press

St. Martin's Press er et av USAs store forlag, og har hovedkvarter i New York City. Forlaget publiserer rundt 700 titler i året under åtte forskjellige merkenavn.
Forlaget ble grunnlagt som et datterselskap av britiske Macmillan Publishers i 1952 og oppkalt etter St. Martin's Lane i London. På slutten av 1990-tallet ble selskapet solgt til det tyske forlagskonsernet Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck, et familieeid selskap basert i Stuttgart.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Blue Jacket

Blue Jacket (født ca. 1743, død ca. 1810), kjent på sitt morsmål som Weyapiersenwah, var en indianerhøvding for shawneestammen og kjent for sitt militære forsvar av stammens landområder i Ohio Country. Han står muligens frem som den mest fremtredende indianerlederen i den nordvestlige indianerkrigen, hvor en samlet indianerstyrke kjempet utallige kamper mot USA. Han ble etterfulgt av den prominente shawnee-lederen Tecumseh.


== Referanser ==
UTC−00.25

UTC−00.25 ble brukt i Irland fra 1880 til 1916, under navnet Dublin middeltid (Dublin Mean Time).
Dublin middeltid ble innført i 1880, gjennom den samme loven som definerte Greenwich middeltid (GMT) som offisiell tid i Storbritannia. Denne loven erstattet lokal middeltid, som hadde vært offisiell tid siden 1858.
Fra søndag 1. oktober 1916 ble Dublin middeltid avskaffet, det ble bestemt at Irland skulle følge samme tid som Storbritannia. Dette har vært gjeldende hele tiden siden, også i perioden med sommertid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
History of legal time in Britain
Dunsink and Timekeeping
Fylkesvei 1074

Fylkesvei 1074 går mellom Værne Kloster og Ekely i Moss kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 340.


== Kommuner og knutepunkter ==

 MossØstre Årefjordvei 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1074
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Hans Bjerrum

Hans Adolf Bjerrum (født 8. september 1899, død 10. mai 1979) var en dansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Bjerrum vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det danske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia. Fire lag deltok i turneringen og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Danmark tapte sin første kamp mot Storbritannia med 1-5, men vant siden kampen mot Frankrike med 9-1 og i den siste kampen beseiret de Belgia med 5-2. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen -  Sølv i landhockey  Danmark


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Bjerrum – Olympedia 
(en) Hans Bjerrum – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hans Bjerrum – databaseOlympics.com (arkivert)