jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vorteøgle

Vorteøgle er en øgle som lever i vestlige deler av Mexico og Guatemala. Den er den eneste nære slektningen til den mer kjente gilaøglen.
Den er en stor øgle med kraftig kropp, stort hode, og korte, men kraftige lemmer. Halen er kort og tjukk, og kan ikke kastes av om en fiende angriper. Totallengden varierer fra 70–87 cm, så den er betraktelig større enn gilaøglen. Tunga er svart og dypt kløftet, og Jacobsons organ er sannsynligvis viktig for å finne bytte. Den har i likhet med gilaøgle et giftig bitt, men det er svært sjelden at mennesker blir bitt.
Vorteøgle er en spesialisert predator på fugle- og reptillegg, og klatrer av og til opp i trær for å sikre seg et bytte. Ellers kan den også ete små fugler og pattedyr, frosker, øgler og insekter. Hunnene legger 2–30 egg mellom oktober og desember, men de klekkes ikke før i juni–juli neste år.
Utbredelsen omfatter lave fjell med avrenning til Stillehavet i vestlige Mexico fra sørlige Sonora til Chiapas, og i tillegg er det en isolert bestand i det sørøstlige Guatemala. Innenfor dette området forekommer den i en høyde fra 400 til 1000 m over havet. Det er vanligst å finne den i tropisk lauvfellende skog, men den er også funnet i buskmark, og i eikeskoger i lav høyde. Den deles i fire underarter.


== Eksterne lenker ==
(en) Vorteøgle i Encyclopedia of Life 
(en) Vorteøgle i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Vorteøgle hos Fossilworks 
(en) Vorteøgle hos Reptile Database 
(en) Vorteøgle hos ITIS 
(en) Vorteøgle hos NCBI 
(en) Kategori:Heloderma horridum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Heloderma horridum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heloderma horridum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Mexico Herpetology: Heloderma
IUCN Red List of Threatened Species: Heloderma horridum
Wisła Płock (håndball)

Wisła Płock er en håndballklubb i byen Płock i Masoviske voivodskap i Polen. Klubben ble etablert i 1964 og utgjør håndballavdelingen i idrettslaget Wisła Płock. Klubben er polsk mester sju ganger, i 1995, 2002, 2004, 2005, 2006, 2008 og 2011. Den norske landslagsspilleren Vegard Samdahl  spilte for klubben fra 2009 til 2011. Den norske landslagsspilleren Christian Spanne spilte for klubben fra 2011 til 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wisła Płock (handball) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Charles Wright

Charles Seymour Wright, også kalt «Silas» Wright etter forfatteren Silas Hocking, (født 7. april 1887 i Toronto, død 1. november 1957) var en kanadisk fysiker og medlem av Robert Falcon Scotts Terra Nova-ekspedisjon mot Sydpolen i 1910–1913. 
Under ekspedisjonene utførte Wright en rekke eksperimenter på isformasjoner og grunnstrålinger. Fra januar til midten av mars 1911 var han en av fire ekspedisjonsmedlemmer (med Thomas Griffith Taylor, Frank Debenham (geolog) og Edgar Evans) som utforsket og kartla de vestlige fjellene i Victoria Land og utførte vitenskapelige studier og geologiske observasjoner. 1. november 1911 var Wright en del av gruppen som gikk sørover fra basen på Cape Evans med den intensjon å nå Sydpolen. Han håpte å bli en del av gruppen, utvalgt av Scott, som skulle gjøre det siste fremstøtet mot Sypolen; han ble imidlertid sendt hjem den 22. desember da de befant seg på 85°15’S.
Wright har blitt tildelt Order of the Bath, Order of the British Empire og Military Cross.


== Referanser ==
Kryptisk art

En kryptisk art er i biologien betegnelsen på et medlem av en gruppe arter, som tilfredsstiller definisjonen på en art ved at de er reproduktivt adskilt. De er likevel vanskelig å adskille ved hjelp av morfologiske trekk. En må i stedet skille artene ved hjelp av andre metoder, for eksempel molekylærgenetikk, eller lydsignaler.
Det kanskje først kjente eksemplet på kryptiske arter er da Christian Ludwig Brehm i 1820 påviste at trekryper og kortklotrekryper er to adskilte arter. Han brukte den ulike sangen hos de to fugleartene som bevis for at de er egne arter. I dag er det vanlig å bruke DNA-sekvenser for å få bekreftet tilfeller der forskere mistenker kryptiske arter.
Jack Mercer

Jack Mercer (født 13. januar 1910 i New York, død 4. desember 1984 i Queens) var en stemmeskuespiller og animatør fra USA. Han er mest kjent for å ha gitt stemme til Skipper'n.
Mercer starta i tegnefilmbransjen som animatørassistent ved Fleischer Studios. Han likte å imitere stemmer, blant annet stemmen til Billy Costello, som var den opprinnelige Skipper'n (fra 1933). Da Costello røyk uklar med studioet, fikk Mercer prøve seg, og debuten var i filmen King of the Mardi Gras i 1935. Etter dette hadde han rollen i tallrike filmer og tv-show fram til 1978.
Mercer hadde også mange andre stemmer, blant annet samtlige roller i Felix the Cat-filmer produsert i 1959 og 1960. Han skreiv også manus, blant annet til mange Skipper'n-episoder.
Han var en periode gift med Margie Hines, som da hadde stemmen til Olivia i Skipper'n-filmene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Mercer på Internet Movie Database 
(sv) Jack Mercer i Svensk Filmdatabas 
(en) Jack Mercer på AllMovie 
(en) Jack Mercer hos The Movie Database 
(en) Jack Mercer hos Behind The Voice Actors 
Nekrolog i New York Times
Erland Vestli

Erland Vestli er økonomisjef i Fremskrittspartiet, og var tidligere også generalsekretær.
Han har vært ansatt i Fremskrittspartiet siden 2002, først som skoleringsrådgiver, fra og med 2006 som administrasjonssjef og i desember 2009 tok han over som generalsekretær etter Geir Mo. I oktober 2010 trakk han seg imidlertid fra denne stillingen, men fortsatte som økonomisjef. Dette på grunn av personlige og familiære årsaker.


== Referanser ==
Savo

Savo er en vulkan-øy og en del av Salomonøyene i Stillehavet. 
Øya ligger nord for Guadalcanal, og språket er savosavo.
Siste gang øya hadde vulkanutbrudd var mellom 1835 og 1850. Ett av utbruddene var så kraftig at det utryddet alt liv på øya. Ifølge World Organization of Volcano Observatories har vulkanen utbrudd hvert 100-300 år.


== Andre verdenskrig ==
Grunnet nærheten til Guadalcanal var øya åsted for flere slag under andre verdenskrig, spesielt sjøslag.
Slag på og rundt Savo Island:

Slaget om Savo, 9. august 1942
Slaget ved Cape Esperance, 11.–12. oktober 1942
Sjøslaget om Guadalcanal, 13.–15. november 1942
Slaget ved Tassafaronga, 30. november 1942
Soul Kitchen

Soul Kitchen er en tysk komediefilm fra 2009, regissert av Fatih Akın. Den forteller historien om bistrorestauranten Soul Kitchen i Hamburg. Filmen hadde premiere i Venezia på Filmfestivalen den 10. september 2009.


== Handling ==
Zinos, en gresk restaurant-eier, eier "Soul Kitchen" en nedslitt restaurant i Hamburg-området, i et gammelt lager-område. Virksomheten sliter økonomisk. Noen ganger bruker et punkrock-band restauranten for øvelser, men betaler aldri leie-gebyr. En gammel sjømann, Sokrates, jobber kontinuerlig på båten sin på lageret, men klarer heller ikke å betale leie til restauranten. Zinos krangler med kjæresten Nadine, en journalist, som planlegger å reise på oppdrag til Shanghai. Etterpå møter Zinos en tidligere skole-kamerat, Thomas Neumann, og hans forlovede Tanja.
Til tross for deres diskusjoner over Nadines oppdrag i Shanghai, holder de kontakt over Skype. Zinos sin fengslede bror Illias, en gambler og svindler, får jobb ved Soul Kitchen - til forakt fra bartender Lucia, fordi Illias aldri har hatt noen vanlig jobb tidligere. Men når Zino er bortreist mister Illias restauranten i et poker-spill til Neumann. Neumann og hans innleide håndlangere kaster ut Zinos, Illias og de andre ansatte ved Soul Kitchen. I ett forsøk på å hindre gjennomføring av avtalen, planlegger Zinos, Illias og noen andre å stjele tilbake skjøtet fra restauranten.


== Skuespillere ==
Adam Bousdoukos som Zinos Kazantsakis
Birol Ünel som Shayn Weiss
Moritz Bleibtreu som Illias Kazantsakis
Anna Bederke som Lucia Faust
Pheline Roggan som Nadine Krüger
Dorka Gryllus som Anna Mondstein
Wotan Wilke Möhring som Thomas Neumann
Lucas Gregorowicz som Lutz
Demir Gökgöl som Sokrates
Udo Kier som Herr Jung
Monica Bleibtreu som bestemor Krüger
Marc Hosemann som Ziege
Cem Akın som Milli
Jan Fedder som Herr Meyer
Catrin Striebeck som Frau Schuster
Uğur Yücel som Kemal
Maria Ketikidou som en politi-betjent
Hendrik von Bültzingslöwen som assistenten til Frau Schuster
Julia Wachsmann som Tanja
Maverick Quek som Mr. Han
Markus Imboden som Nadines far
Gudrun Egner som Nadines mor


== Priser ==

Soul Kitchen vant 2009 bl. a. den "Store Pris" på filmfestivalen i Venezia og filmmanusprisen på Nordiske filmdager.


== Andre filmfestivaler ==


=== 2009 ===
Toronto International Film Festival
Deutsches Filmfestival in Tokyo
Gent International Film Festival
São Paulo International Film Festival
Thessaloniki International Film Festival
Les Arcs International Film Festival


=== 2010 ===
Internacionalni festival filma Kustendorf


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Soul Kitchen på Internet Movie Database 
(no) Soul Kitchen hos Filmfront 
(sv) Soul Kitchen i Svensk Filmdatabas 
(da) Soul Kitchen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Soul Kitchen på Allociné 
(nl) Soul Kitchen på MovieMeter 
(en) Soul Kitchen på AllMovie 
(en) Soul Kitchen på Turner Classic Movies 
(en) Soul Kitchen på Rotten Tomatoes 
(en) Soul Kitchen på Metacritic
Mascot Bowlingklubb

Mascot Bowlingklubb (stiftet 12. september 1963) er en norsk bowlingklubb fra Bergen. Mascot spiller sine hjemmekamper i Bowling 1 Vestkanten. Klubben har i dag ett lag i den øverste divisjonen Umbroligaen. I tillegg har klubben 2 lag i lokalligaen i bergensområdet. Mascot Bowlingklubb er en av Norges eldste bowlingklubber.
Cincinnatus Leconte

Jean-Jacques Dessalines Michel Cincinnatus Leconte (født 29. september 1854 i Ouanaminthe i Haiti, død 8. august 1912 ved en eksplosjon i Presidentpalasset i Port-au-Prince) var øverste revolusjonsleder fra 24. juli 1911, og ble Haitis president den 14. august 1911. Han hadde denne posten frem til sin død.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cincinnatus Leconte
Norsk Forening for Rettsfilosofi

Norsk Forening for Rettsfilosofi er den norske avdelingen av Internationale Vereinigung für Rechts- und Sozialphilosophie (IVR). IVR er verdens ledende organisasjon innen rettsfilosofi. Den ble grunnlagt i Berlin i 1909 med den hensikt fremme juridisk og sosial filosofi på nasjonalt og internasjonalt nivå.       
I 2019 ble advokat David Undersrud valgt til formann i Norsk Forening for Rettsfilosofi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettstedBesøkt 11. august 2021. Sist oppdatert desember 2014.
Landkreis Mittweida

Landkreis Mittweida var en Landkreis i Fristaten Sachsen, som eksisterte fra 1994 til 2008. Kretsen grenset til Muldentalkreis og Landkreis Döbeln i nord, til Landkreis Meißen i nordøst, til Landkreis Freiberg i sørøst, til den kretsfrie byen Chemnitz og Landkreis Chemnitzer Land i sør, og til Landkreis Leipziger Land og Landkreis Altenburger Land i Thüringen i vest.
Landkreis Mittweida ble opprettet den 1. august 1994 som en del av en kretsreform, gjennom en sammenslåing av de tidligere kretsene Landkreis Hainichen og Landkreis Rochlitz. Under kretsreformen i Sachsen i 2008 ble den slått sammen med Landkreis Döbeln og Landkreis Freiberg til den nye kretsen Landkreis Mittelsachsen.


== Byer og kommuner ==
Landkreis Mittweida bestod i 2007 av 23 kommuner, herav 8 bykommuner. 9 av disse kommunene inngikk i tre  forvaltningsfellesskap med interkommunale samordninger av forvaltningen. Nedenfor ser vi kommunenes innbyggertall pr 31. desember 2007.
Liste over Antidiabetika

Antidiabetika (entallsform: Antidiabetikum) er en fellesbetegnelse på legemidler som brukes i behandling mot høyt blodsukker (hyperglykemi) ved sykdommen Diabetes mellitus (Type1 og eller Type2).
Gaojing kullkraftverk

Gaojing kullkraftverk er et kullkraftverk i forstaden Shijingshan i vestre del av storbyområdet Beijing i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW fordelt på 6 generatorer. Årsproduksjonen er om lag 3,7 TWh.
Anlegget stod ferdig i 1974. Operatør er Datang International Power Generation Co Ltd, som eier anlegget 100%.


== Eksterne lenker ==
Thermal Power Plant - Datang International Power Generation Co Ltd - beskrivelse av anlegget.
Datang International – Power Plants Operating Data – tekniske data for anlegget.
Ningde kullkraftverk

Må ikke forveksles med Ningde kjernekraftverk i samme delstat. Ningde kullkraftverk er et kullkraftverk i  provinsen Fujian, i det østlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 520 MW fordelt på 4 like store generatorer. Anlegget stod ferdig i 2009. I tillegg er to enheter på 1 000 MW hver planlagt, men utbyggingen er ikke igangsatt. Transmisjonslinjen er på 500 kV.
Operatør er China Datang International Co.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Yingjiesheng.
All Chinese Utility Plants – McIlvaines Company. Besøkt 4. desember 2011.
Liancheng kullkraftverk

Liancheng kullkraftverk er et kullkraftverk i distriktet Liancheng i provinsen Gansu, i det nordvestlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW fordelt på 2 like store generatorer. Anlegget stod ferdig i 2004. Operatør er Datang International Power Generation Co Ltd, som eier 51% av aksjene i kraftverket.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Kart over Datang Internationalø's kraftverk - besøkt 11.september 2010.
Power Company - Datang International Power Generation Co Ltd - beskrivelse av anlegget (velg fra menyen til høyre).
Douhe kraftverk

Douhe kullkraftverk er et kullkraftverk i bydistriktet Kaiping i byen Tangshan i provinsen Hebei, i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1550 MW fordelt på 8 generatorer. Årsproduksjonen er om lag 10 TWh.
Anlegget stod ferdig i 2004. Kraften fordeles til kraftnettet i Beijing, Tanjing og Tangshan. Operatør og eneste eier er Datang International Power Generation Co Ltd.


== Eksterne lenker ==
Douhe Power Plant – Datang International Power Generation Co Ltd – beskrivelse av anlegget (velg fra menyen til høyre).
Datang International – Power Plants Operating Data – tekniske data for anlegget.
Tangshan kullkraftverk

Tangshan kullkraftverk er et kullkraftverk i storbyen Tangshan i provinsen Hebei, i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW fordelt på 2 like store generatorer. Anlegget stod ferdig i 2004. Det produseres om lag 4,8 TWh årlig. Kraften fordeles til kraftnettet i Beijing, Tanjing og Tangshan. Operatør er Datang International Power Generation Co Ltd.


== Eksterne lenker ==
Tangshan Thermal Power Company – Datang International Power Generation Co Ltd – beskrivelse av anlegget (velg fra menyen til høyre).
Datang International – Power Plants Operating Data – tekniske data for anlegget.
Chaozhou kullkraftverk

Chaozhou kullkraftverk er et kullkraftverk i byen Chaozhou i provinsen Guangdong, i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 200 MW fordelt på 2 like store generatorer. Anlegget stod ferdig i 2006. Kraften fordeles til kraftnettet i Guangdong. Operatør er Datang International Power Generation Co Ltd, som eier 75% av kraftverket.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Kart over Datang International's kraftverk - besøkt 11. september 2010.
Chaozhou Power Company Arkivert 25. juli 2009 hos Wayback Machine. – Datang International Power Generation Co Ltd – beskrivelse av anlegget (velg fra menyen til høyre).
All Chinese Utility Plants – McIlvaines.
Shiliquan kullkraftverk

Shiliquan kullkraftverk er et kullkraftverk i byen Zaozhuang i provinsen Shandong, i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 740 MW fordelt på 3 turbiner. Anlegget stod ferdig utbygd med dagens kapasitet i 1979. 


== Eksterne lenker ==
Huadian International Power Co Ltd - beskrivelse av anlegget.
Qingdao kraftverk

Qingdao kullkraftverk er et kullkraftverk i byen Qingdao i provinsen Shandong, i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1260 MW fordelt på 4 turbiner á ca. 300 MW hver. Anlegget stod ferdig utbygd med dagens kapasitet i 1999. Operatør er Huadian Power International, som har en 55% eierandel i anlegget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Huadian International Power Co Ltd - beskrivelse av anlegget.
Weifang kullkraftverk

Weifang kullkraftverk er et kullkraftverk i byen Weifang i provinsen Shandong, i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2000 MW fordelt på 4 turbiner á hhv 2 x 330 MW og 2 x 670 MW. Anlegget stod ferdig utbygd med dagens kapasitet i 1999. Operatør er Huadian Power International, som er største eier med 45% eierandel i anlegget.


== Eksterne lenker ==
Huadian International Power Co Ltd - beskrivelse av anlegget.
Zibo kullkraftverk

Zibo kullkraftverk er et kullkraftverk, og samtidig et kraftvarmeverk med kogenerasjon. Det ligger ved byen Zibo i sentrale strøk av provinsen Shandong, i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 467 MW fordelt på 4 turbiner á hhv 2 x 71,5 MW og 2 x 145 MW. Operatør er Huadian Power International, som eier 100% av anlegget.
Anlegget har  fått installert moderne, sirkulerende flytende karforbrenning (CFBC) som gir reduserte utslipp av NOx og SO2.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Diffusion of Clean Coal Combustion Technologies For Power Plants in China – Daniel Vallentin & Liguang Liu, Roskilde Universitet, mai 2005, side 35. Besøkt 1. juni 2013.
Huadian International Power Co Ltd - beskrivelse av anlegget.
Zhangqiu kullkraftverk

Zhangqiu kullkraftverk er et kullkraftverk som ligger ved byen Zhangqiu i nærheten av millionbyen Ji'nan, i provinsen Shandong i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 890 MW fordelt på 4 turbiner á hhv 2 x 145 MW og 2 x 300 MW. Operatør er Huadian Power International, som eier 87,5% av anlegget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Huadian International Power Co Ltd - beskrivelse av anlegget.
Tengzhou kullkraftverk

Tengzhou kullkraftverk er et kullkraftverk som ligger ved byen Tengzhou i sørlige deler av provinsen Shandong, i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 930 MW fordelt på 4 turbiner á hhv 2 x 150 MW og 2 x 315 MW. Operatør er Huadian Power International, som eier 89,26% av anlegget.
Anlegget har fått insallert moderne, sirkulerende flytende karforbrenning (CFBC) som gir lavere utslipp av NOx og SOx.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Huadian International Power Co Ltd - beskrivelse av anlegget.
The Diffusion of Clean Coal Combustion Technologies For Power Plants in China – Daniel Vallentin & Liguang Liu, Roskilde Universitet, mai 2005, side 35. Besøkt 1. juni 2013.
Lingwu kullkraftverk

Lingwu kullkraftverk (灵武电厂) er et kullkraftverk som ligger ved byen Lingwu i den autonome regionen Ningxia, i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 200 MW fordelt på 2 turbiner à 600 MW hver, og en turbin på 1 000 MW. Det er også planlagt ytterligere 2 x 1 000 MW kapasitet.
Operatør er Huadian Power International, som eier 65% av anlegget.


== Eksterne lenker ==
Huadian International Power Co Ltd - beskrivelse av anlegget.
Zhongning kullkraftverk

Zhongning kullkraftverk er et kullkraftverk som ligger ved byen Zhongning i den autonome regionen Ningxia, i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 660 MW fordelt på 2 turbiner à 330 MW hver. Operatør er Huadian Power International, som eier 50% av anlegget.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Huadian International Power Co Ltd - beskrivelse av anlegget.
Changshu kullkraftverk

Changshu kullkraftverk er betegnelsen på to kullkraftverk i byen Changshu i provinsen Jiangsu, i det østlige Kina. D

Changshu-1 har en installert kapasitet på 1.200 MW, fordelt på 4 x 300 MW enheter, og eies av China Power Investment Corporation.
Changshu-2 har en installert produksjonskapasitet på 1 950 MW fordelt på 3 like store turbiner á 650 MW hver. De tre blokkene er superkritiske, og levert av Doosan-Alstom. Anlegget stod ferdig i 2003, men det er planlagt et byggetrinn 2. Operatør er selskapet China Resources Power Co Ltd, som eier 100% av anlegget.


== Eksterne lenker ==
China Resources Power Co Ltd – beskrivelse av anlegget.
Doosan – «Doosan Steam Generators», side 19.
Electricity Restructuring in China: The Elusive Quest for Competition – Russell Pitman og Vanessa Zhang, USAs justisdepartement (April 2008). Besøkt 22. oktober 2011.
Shouyangshan kullkraftverk

Shouyangshan kullkraftverk er et kullkraftverk i byen Yanshi i provinsen Henan, i det sentrale Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 000 – 1 200 MW fordelt på 4 turbiner á 200-300 MW hver.  Anlegget stod ferdig i 2006, og per 2008 oppgis utvidelse med 2 x 600 MW som skal bringe totalytelsen til hele 2 200 MW. Operatør er selskapet China Resources Power Co Ltd, som eier 85% av anlegget.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Electricity Restructuring in China: The Elusive Quest for Competition – Russell Pitman og Vanessa Zhang, USAs justisdepartement (April 2008). Besøkt 31. august 2010.
China Resources Power Co Ltd – beskrivelse av anlegget.
Yangzhou kullkraftverk

Yangzhou kullkraftverk, eller Yangzhou-2, er et kullkraftverk i byen Yangzhou i provinsen Jiangsu, i det østlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 400 MW fordelt på 4 like store turbiner á 600 MW hver.  Anlegget stod ferdig med første byggetrinn (1.200 MW) i 1998, og kapasiteten ble siden fordoblet. Operatør er China Resources Power Holding Co Ltd, som eier 45% av anlegget, en annen stor eier er China Power Investment Co.


== Eksterne lenker ==
China Resources Power Co Ltd – beskrivelse av anlegget.
Electricity Restructuring in China: The Elusive Quest for Competition – Russell Pitman og Vanessa Zhang, USAs justisdepartement (April 2008). Besøkt 22. oktober 2011.
Zhenjiang kullkraftverk

Jiangsu Zhenjiang kullkraftverk er et kullkraftverk beliggende langs Chang Jiang-elva (Yangzi) ved storbyen Zhenjiang i provinsen Jiangsu, i det østlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 695 MW fordelt på 6 turbiner á 2 x 600 MW, 2 x 140 MW, og 2 x 137,5 MW.  Anlegget stod ferdig i 2005. Operatør er China Resources Power Co Ltd, som eier 42,5% av anlegget.


== Eksterne lenker ==
China Resources Power Co Ltd – beskrivelse av anlegget.
Guanghope Shaojiao kullkraftverk

Guanghope Shaojiao kullkraftverk, ofte kalt Shajiao, er et kullkraftverk i landsbyen Humen ved Dongguan by i provinsen Guangdong, i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 680 MW fordelt på to anlegg:
Shaojiao A (1) har installert 1 200 MW fordelt 2 x 300 MW og 3 x 210 MW enheter. Dette er det eldste anlegget og regnes som et separat kraftverk.
Shaojiao C (3) har installert 1 980 MW fordelt på 3 turbiner á 660 MW hver. Anlegget stod ferdig i 1996. Operatør er China Resources Power Co Ltd, som eier 35% av anlegget. Dette anlegget kalles Guanghope.
Shaojiao B (2) har installert 700 MW, fodelt på 2 x 350 MW turbiner. Anlegget stod ferdig i 1987. Operatør er Shenzhen Energy Co, som er hovedeier av dette anlegget.


== Eksterne lenker ==
China Resources Power Co Ltd – beskrivelse av anlegget.
Shenzhen Energy - beskrivelse av selskapets operasjoner.
Oversiktskart med selskapets kraftverk - Guangdong Yudean Group.
IndustCards – kinesiske kullkraftverk i Guangdong.
Electricity Restructuring in China: The Elusive Quest for Competition – Russell Pitman og Vanessa Zhang, USAs justisdepartement (April 2008). Besøkt 22. oktober 2011.
All Chinese Utility Plants – McIlvaines (kalles her Shajiao).