jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Japantuja

Japantuja eller japansk tuja (latin: Thuja standishii) er en av tre arter av tujaslekten som vokser i Asia. Den dyrkes ofte i parker på grunn av sitt vakre nålverk med grønn overside og hvit underside, men tilgangen til frø er begrenset..
Denne eviggrønne arten blir 20-35 meter høy, og er et massivt, tettvokst og ruvende bartre. Kronen er bredt konisk, grenene peker lett oppover, svaier nederst, mer tydelig opprette øverst. Barken er rødbrun eller mørk oransjebrun, vertikalt trevlete i strimler med harde, ofte skinnende furer. Bladene er matte og ru, med fine, lysegrå-hvite og ganske tynne stomatabånd på undersiden. Bladene er flatt skjellaktige etter hvert, mellom grønne og 2-4 mm lange. Konglene er ovale, modner fra gulgrønne til rødbrune og 6-12 mm lange, bredden maksimalt 8 mm ved åpning. Antall kongleskjell er 6-10, og de sitetr tett.

Japantuja vokser i det sørlige Japan på øyene Honshū og Shikoku. Arten plantes for sitt tømmer, som er vanntett, bestandig og lukter godt. Den vokser ikke i Norden, men har vært plantet ut i parker Storbritannia fra 1860, og vokser i noen botaniske samlinger. Arten er giftig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Japantuja i Encyclopedia of Life 
(en) Japantuja i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Japantuja hos Dyntaxa 
(en) Japantuja hos NCBI 
(en) Japantuja hos The International Plant Names Index 
(en) Japantuja hos Tropicos 
(en) Kategori:Thuja standishii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Thuja standishii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thuja standishii – detaljert informasjon på Wikispecies 
IUCN – «Thuja standishii» fra Conifer Specialist Group.
«Thuja standishii» – fra Conifers.org.
Sichuantuja

Sichuantuja eller sichuanesisk tuja (latin: Thuja sutchuenensis) er en av tre arter av tujaslekten som vokser i Asia. Den er kritisk utrydningstruet i sitt isolerte habitat i Chongqing-regionen i Sichuan, midt i Kina.
Denne eviggrønne arten blir 10-18 meter høy. Bladene er flatt skjellaktige og 1-4 mm lange med smale, hvite stomatabånd på undersiden. Konglene er ovale, modner fra grønne til brune og 5-8 mm lange, bredden maksimalt 7 mm ved åpning. Antall kongleskjell er 8-10, og de sitter tett.

Arten er giftig. Den ble første brskrevet i 1899 fra eksemplar innsamlet av franskmannen Paul Guillaume Farges, men antatt utryddet inntil noen eksemplar ble gjenoppdaget i utilgjengelige trakter i samme område i 1999. Området har nå spesiell vernestatus. Det er ikke kjent at den er plantet ut i parker eller arboreter.


== Eksterne lenker ==
(en) Sichuantuja i Encyclopedia of Life 
(en) Sichuantuja i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sichuantuja hos NCBI 
(en) Sichuantuja hos The International Plant Names Index 
(en) Sichuantuja hos Tropicos 
Thuja sutchuenensis – detaljert informasjon på Wikispecies 
IUCN – «Thuja sutchuenensis» fra Conifer Specialist Group.
«Thuja sutchuenensis» – fra Conifers.org.
Mads Stokkelien

Mads Stokkelien (født 15. mars 1990 i Kristiansand) er en norsk fotballspiller som spilte for Start. Hans posisjon på banen er i angrep, og han har flere kamper på aldersbestemte landslag for Norge.
Stokkelien debuterte for Start i eliteseriesammenheng i april 2009 mot Aalesund, da han ble byttet inn for Espen Børufsen på slutten av kampen. Mot Brann 16. mai samme år scoret han sitt første eliteseriemål. I de påfølgende to kampene for Start scoret han tilsammen tre mål. Stokkelien ble blant annet sammenlignet med Allan Clarke av Starts sportsdirektør Svein Mathisen.Stokkelien ble Starts toppscorer i 2009 med 10 mål. Før 2012-sesongen gikk han gratis til Stabæk.
Etter et opphold i New York Cosmos kom han sommeren 2015 tilbake til Start.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mads Stokkelien – Transfermarkt 
(en) Mads Stokkelien – Soccerway 
(no) Mads Stokkelien – Norges Fotballforbund 
(en) Mads Stokkelien – FBref 
ikstart.no – Stokkeliens profil hos Start
NIFS.no – Stokkeliens profil hos Norsk & Internasjonal Fotballstatistikk
Gerd Kristiansen

Gerd Elin Kristiansen (født 1. august 1955 i Harstad) er en norsk fagforeningskvinne. Fra 6. mai 2013 til 11. mai 2017 var hun leder i LO.Kristiansen er utdannet hjelpepleier og har sin yrkesbakgrunn ved Universitetssykehuset i Tromsø. 
Hun var hovedtillitsvalgt for Norsk Helse- og Sosialforbund i Troms i en periode på 10 år. I 2002 ble hun valgt til nestleder i samme forbund. Da Norsk Kommuneforbund og Norsk Helse- og Sosialforbund slo seg sammen og stiftet Fagforbundet i 2003 ble hun medlem av arbeidsutvalget i det nye forbundet. I 2005 ble hun valgt til 1. nestleder, et verv hun hadde til hun ble nestleder i LO.
Kristiansen ble i 2009 valgt til ny nestleder i LO. På kongressen i 2013 ble hun valgt til Landsorganisasjonens leder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gerd Kristiansen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gerd Kristiansen på Internet Movie Database
Det kinesiske akademi for samfunnsvitenskap

Det kinesiske akademi for samfunnsvitenskap (forenklet kinesisk: 中国社会科学院, tradisjonell kinesisk: 中國社會科學院; pinyin: Zhōngguó Shèhuì Kēxuéyuàn; Chinese Academy of Social Sciences, CASS) er Folkerepublikken Kinas nasjonale akademi for samfunnsvitenskap. Det har sitt sete i Beijing. 
Akademiet er tilknyttet Folkerepublikken Kinas Statsråd, det vil si landets regjering. 
Det ble stiftet i mai 1977, og ble utskilt fra Det kinesiske vitenskapsakademi. President er (2009) professor Chen Kuiyuan. 


== Presidenter ==
Hu Qiaomu (胡乔木): 1977-1982
Ma Hong (马洪): 1982-1985
Hu Qiaomu: 1985-1988
Hu Sheng (胡绳): 1988-1998
Li Tieying (李铁映): 1998-2003
Chen Kuiyuan (陈奎元): 2003–2013
Wang Weiguang (王伟光): 2013–2018
Xie Fuzhan (谢伏瞻): 2018–


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chinese Academy of Social Sciences – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chen Kuiyuan

Chen Kuiyuan (kinesisk: 陈奎元; pinyin: Chén Kuíyuán; født i januar 1941 i Kangping i provinsen Liaoning – da i staten Manchukuo) er en kinesisk kommunistisk politiker.
Chen ble med i Kinas kommunistiske parti i 1964 og fikk størstedelen av sin utdannelse i Indre Mongolia. Han har vært medlem av partiets sentralkomité siden 1992.
Under støstedelen av 1990-årene var han partisekretær i Tibet. Der avskaffet han størstedelen av de konsesjoner mot tibetanske språk og kultur som var blitt gitt etter at  reformpolitikken begynte i 1980-årene, og bante vei for en fastere integrering av Tibet med det egentlige Kina.I 2003 ble han president for Det kinesiske akademi for samfunnsvitenskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chen Kuiyuan hos China Vitae
Hvite afrikanere

Hvite afrikanere er den hvite befolkningen i Afrika. Disse individene er hovedsakelig av nederlandsk, britisk, fransk og portugisisk herkomst og i mindre grad av italiensk, gresk, belgisk, sveitsisk, spansk, irsk og tysk herkomst. 
Før avkoloniseringen av Afrika etter den annen verdenskrig utgjorde de hvite afrikanerne rundt 10 millioner mennesker og fantes overalt på kontinentet. Imidlertid emigrerte mange under avkoloniseringen og etter at den var fullført. Allikevel utgjør de hvite afrikanerne en viktig minoritet i mange afrikanske stater. De utgjør for eksempel 6 prosent av befolkningen i Namibia.
Det afrikanske landet med den høyeste andelen hvite mennesker er Sør-Afrika, der omtrent 5.2 millioner mennesker er hvite (11 prosent av befolkningen).Selv om hvite ikke lenger sitter med makten over noen afrikanske nasjoner har de fortsatt å være fremtredende innbyggere og har ofte en anseelig eierandel i økonomien og i landeiendommer i spesifikke regioner og land. Mange nordafrikanske etniske grupper, som arabere og berbere,, kan også ansees som hvite afrikanere. Det høyeste anslaget over hvor mange hvite mennesker som lever i Afrika er på 0,80 prosent av kontinentets befolkning; dvs 7,3 millioner mennesker av de samlede afrikanske 922 millioner innbyggere.


== Antall hvite mennesker i Afrika (2005 anslag fra CIA) ==
Hvite afrikanere per land    

Sør-Afrika: 5 265 300 (per juli 2008)
Namibia: 124 000 – 150 000
Mosambik: 30 000  (per desember 2008)
Angola: 7 000
Zambia: 8 000
Zimbabwe: 20 000
Senegal: 5 000
Botswana: 7 000
Kenya: 20 000
Andre afrikanske nasjoner: 10 000-25 000


== Se også ==
Pied-noir


== Referanser ==
Kinas kommunistpartis 16. sentralkomité

Kinas kommunistpartis 16. sentralkomité var i sesjon fra 2002 til 2007. Det ble avholdt syv plenarsesjoner. 
Det valgte Det kinesiske kommunistpartis 16. politbyrå i 2002.


== Medlemmer ==
I strøkrekkefølge:


== Kronologi ==
1. plenarsesjon

Når: 15. november 2002
Hvor: Beijing
Betydning: Hu Jintao ble valgt til generalsekretær for partiet, Jiang Zemin ble formann for den sentrale militærkommisjon. Et 25-medlemmers politbyrå, en 9-medlems stående komite for politbyrået og et 7-medlems sekretariat med Zeng Qinghong sor førstrangerte sekretær ble valgt. Wu Guanzheng ble sekretær for den sentrale kommisjon for disiplininspeksjon. Wen Jiabao ble medlem av politbyråets stående komite for første gang.2. plenarsesjon

Når: 24.-25. februar 2003
Hvor: Beijing
Betydning: Møtet approberte nomineringer til toppverv i den 10. nasjonale folkekongress og den 10. nasjonale komite for det kinesiske folks politisk rådgivende komite.3. plenarsesjon

Når: 11.-14. oktober 2003
Hvor: Beijing
Betydning: Det ble vedtatt en Sentralkomiteens beslutning om visse anliggender vedrørende det sosialistiske markedsøkonomiske system og et Sentralkomiteens forslag til revisjon av deler av statskonstitusjonenn. Det ble oppfordret til et regelverk som kunne lette forholdene for det private næringsliv.4. plenarsesjon

Når: 16.-19. september 2004
Hvor: Beijing
Betydning: Hu Jintao rapporterte på politbyråets vegne, Zeng Qinghong holdt en forklarende tale om Sentralkomiteens beslutning om å styrke partiets regjeringskapasitet. Jiang Zemin kunngjorde sin avgang, og Hu Jintao ble ny formann for den sentrale militærkommisjon, mens Xu Caihou rykket opp som viseformann.5. plenarsesjon

Når: 8.-11. oktober 2005
Hvor: Beijing
Betydning: Hu Jintao rapporterte på politbyråets vegne, Wen Jiabao rapporterte om retningslinjene for den 11. femårsplan. Det ble lansert som mål å fremme «sosial harmoni». Det offisielle kommunikeet understreket «bygging av demokratisk rettspleie, samhørighet, vitalitet, stabilitet og orden», og en styrking av bedre relasjoner over Taiwanstredet og «gjenforening av fedrelandet».6. plenarsesjon

Når: 8.-11. oktober 2006
Hvor: Beijing
Betydning: Hu Jintao rapporterte på politbyråets vegne, Wu Bangguo holdt en forklarende tale om Sentralkomiteens beslutning om visse større spørsmål vedrørende byggingen av et harmonisk sosialistisk samfunn.7. plenarsesjon

Når: 9.-12. oktober 2007
Hvor: Beijing
Betydning: Møtet forberedet den 17. nasjonale kongress. Det støttet vitenskapelig syn på utvikling. Tidligere borgermester av Shanghai Chen Liangyu, en nær alliert av Jiang Zemin og rival til Hu Jintao, og tidligere borgermester av Qingdao Du Shicheng ble ekskludert fra partiet for påstått korrupsjon.


== Eksterne lenker ==
16th Central Committee of the CPC, People's Daily Online.
Epitaph Records

Epitaph Records er et amerikansk plateselskap som holder til i Hollywood, California, eid av Bad Religion gitarist Brett Gurewitz. Selskapet var opprinnelig "just a logo and a P.O. box", dannet i 1980 med hensikt å selge Bad Religion-plater, men har senere utviklet seg til å bli et stort, selvstendig plateselskap. Gurewitz tok navnet fra en King Crimson-sang med samme navn. Gjennom 1980- og 90-tallet var de fleste bandene som var signert til Epitaph punk rockband, mens de som er signert der nå er for det meste alternativ rockband.


== Nåværende artister ==
Listen under er en liste med de bandene som er aktive idag.


== Tidligere artister ==
Listen under er en liste med artister som tidligere har vært signert til Epitaph Records.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Jiang Weixin

Jiang Weixin (kinesisk: 姜伟新; født i januar 1949 i fylket Fuyu i provinsen Heilongjiang i Kina) er den nåværende (2009) minister for Ministeriet for hudbygging og urban-rural konstruksjon i Folkerepublikken Kina.
Jiang ble uteksaminert fra Pekinguniversitetet. Han ble medlem av Det kinesiske kommunistiske parti i desember 1969. Han var med i Kommisjonen for nasjonal utvikling og reform i mange år. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jiang Weixin hos China Vitae 
Jiang Weixins profil
Trygve Lindeman

Trygve Henrik Lindeman (født 3. november 1896 i Kristiania, død 24. oktober 1979)
var en norsk cellist og i to mannsaldre rektor for Musikkonservatoriet i Oslo.Etter examen artium (1915) studerte han til sivilingeniør ved NTH i 1916 før han skiftet til
musikkstudier ved Musikkonservatoriet i Oslo under Gustav Fr. Lange og i
den danske hovedstad ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium under Carl Nielsen.  Som cellist debuterte han i 1925 og
ble direktør (etter sin far Peter Brynie Lindeman) ved Musikkonservatoriet 
i 1928. Direktør var han fram til 1969.  Ekteparet Lindeman hadde ikke barn og etablerte
derfor Lindemans Legat og overlot konservatoriets ledelse til Anfinn Øien som var rektor fram til Norges musikkhøgskole ble startet i 1973.
Lindeman-tradisjonen i norsk musikk ble fremdyrket av Trygve som mente at alle
kunne spille, komponere, samt begripe musikkteori og bedrive pedagogikk.
Trygve Lindeman var frimurer og skjøttet embedet som ordførende mester i sin loge i en årrekke.


== Utmerkelser ==
Kongens fortjenstmedalje i gull 1953
St. Olavs Orden, ridder i 1. klasse av gull 1967.


== Utgivelser ==
Lærebok i taktering for kordirigenter, 1939
Lærebok i elementær musikkteori, 1943
Tonetreffing og musikkdiktat, 1951
Orkesterinstrumenter og partitur, 1973
Musik-konservatoriet i Oslo 1883–1973, 1976, med E. Solbu


== Referanser ==
Rybs

Rybs (Brassica rapa ssp. oleifera) en ettårig oljevekst som er i slekt med raps og nepe. 
Rybs finnes i to varianter, høstrybs og vårrybs, navnet gjenspeiler når den plantes. Rybs er noe mer hardfør enn raps. I Norge dyrkes det rybs på Østlandet og i Trøndelag. Planten brukes til vekselbruk på åkrer som ellers brukes til korndyrking.  


== Eksterne lenker ==
(en) Rybs i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rybs hos Artsdatabanken 
(en) Rybs hos NCBI 
(en) Rybs hos The International Plant Names Index 
(en) Rybs hos Tropicos 
(en) Kategori:Brassica rapa subsp. oleifera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Brassica rapa subsp. oleifera – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brassica rapa subsp. oleifera – detaljert informasjon på Wikispecies
Anfinn Øien

Anfinn Hans August Øien
(født 29. mars 1922 i Aurskog, død 12. november 2018) 
var en norsk organist og musikkpedagog.
Han studerte ved Musikkonservatoriet i Oslo og under Finn Viderø i København.  Fra 1946 var han organist ved blant annet Lilleborg kirke  i Oslo. Han var også lærer ved konservatoriet fra 1946 og ble rektor 1969-73.  Da Norges musikkhøgskole ble opprettet i 1973, ble han dosent i  satslære i tiden 1973-84 og fikk opprykk til  professor 1985. Han har komponert kirkemusikk og melodien til Guds menighet er jordens største under (1967) og gitt ut en lærebok Harmonilære.
Han harmoniserte 16 av Per Lønnings salmer i 2000,  utgitt av Cantando Musikkforlag i Stavanger, hvorav en ble lansert som ny Oslo-sang.
Han er bestefar til gitaristen Anders Clemens Øien.


== Premier ==
Kongens fortjenstmedalje i gull 2002


== Utgivelser ==
Andreasmesse, en generasjonsgudstjeneste (hefte og CD, 2000).  Med samledikteren Svein Ellingsen.
Harmonilære: funksjonell harmonikk i homofon sats (1975)


== Referanser ==
Domenico Colombo

Domenico Colombo (født 1418 i Genova i Italia, død 1496) var faren til Christopher Columbus. 
Han hadde tre brødre som het Franceschino, Giacomo og Bertino.  Domenico jobbet som vever, butikkeier og osteprodusent. Han giftet seg med Susanna Fontanarossa og deres førstefødte Christopher ble født i 1451. Senere fikk de sønnene Giovanni Pellegrino, Bartholomew, Giacomo, og datteren Bianchinetta sammen.


== Referanser ==
Susanna Fontanarossa

Susanna Fontanarossa (født rundt 1435 i landsbyen Monticellu på Korsika, død ca. 1489). Hun var moren til Christoffer Columbus og småsøsknene Bartolomeo, Giovanni Pellegrino, Giacomo og datteren Bianchinetta Columbus. Hun var gift med Domenico Colombo, en ullhandler, og hun var også datter av en ullhandler, Giacomo. De giftet seg ca. 1445, da hun var bare 10 år. Hun døde før Domenico. I Fontanarossa, Goretto, Genova, Liguria, Val Trebbia, er en stein hvor det står, «In questo borgo nacque Susanna Fontanarossa, madre di Cristoforo Colombo.» som oversatt er «Suzanna Fontanarossa, moren til Christopher Columbus, er oppvokst her.»


== Referanser ==
Karen Traviss

Karen Traviss er en britisk science fiction-forfatter fra Wiltshire, England. Hun jobbet som journalist og korrespondent før hun begynte å skrive bøker. Hun bor i Wiltshire i England. Hun debuterte som forfatter med boken City of Pearl i mars 2004. Handlingen tar plass på Jorden og på en planet som heter Cavanaghs stjerne i år 2198 og i år 2374.
Karen Traviss har også skrevet tre Star Wars-romanene Star Wars Republic Commando: Hard Contact (2004), Star Wars Republic Commando: Triple Zero (2006) og Star Wars Legacy of the Force: Bloodlines. Star Wars Republic Commando: True Colors.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Karen Traviss' blogg om Starwars.com
Watertown

Watertown kan vise til:


== Steder i USA ==
Watertown (Connecticut)
Watertown (Florida)
Watertown (Massachusetts)
Watertown (Minnesota)
Watertown (New York)
Watertown (Sør-Dakota)
Watertown (Wisconsin)
«Watertown» – et kallenavn for Area 51


== Musikk ==
Watertown – et album (1970) av Frank Sinatra
Tidningen VIs litteraturpris

Tidningen Vis litteraturpris er en litterær pris for svenske skjønnlitterære forfattere på SEK 50 000 (2008) samt et diplom og deles ut årlig. Den første prisen ble delt ut i 1947. I løpet av årene 1947 – 1991 fikk avisen VI stipendiemiddeler fra KF:s bokförlag, Boklotteriet og Litteraturfrämjandet. Siden 1992 står tidningen VI for hele stipendbeløpet.


== Liste over prisvinnere ==


== Eksterne lenker ==
Tidningen Vi:s litteraturpris Arkivert 9. mai 2016 hos Wayback Machine.
Gwich’in

Loucheux (fransk for «den som blingser», skjæløye) er ett av flere navn på indianerstammen gwich’in  (engelsk: Kutchin) bosatt i Yukon i Alaska. Det er også navn på en vei i byen Innuvik i Yellowknife i Nordvestterritoriene.
Gwich'inene er kjent for god trugekonstruksjon, kanoer med bjerkeneverhud og toveis sledemeier. Mange lever fortsatt som jegere, fiskere og sesongarbeidere.
I dag lever ca. 9000 gwich'iner i 15 lokalsamfunn om lag ved polarsirkelen og dels i Canada, dels i Alaska.
Watertown (Massachusetts)

Watertown er en by i Middlesex County i Massachusetts, USA. Byen ble grunnlagt i 1630. Innbyggertallet var 32 986 ved folketellingen i 2000.
Byen har den tredje største befolkningen av armenere i USA (etter Glendale og Fresno i California), estimert til over 8 000 per 2007.


== Kjente personer fra Watertown ==
Eliza Dushku – skuespiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Watertown, Massachusetts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Watertowns nettsted
Peregrinus da Castello

Peregrinus da Castello (født i Città di Castello? i Italia, død 7. juli 1322 i Zaiton i Kina) var katolsk biskop av den store havnebyen Zaiton (dagens Quanzhou i Fujian) det sørlige Kina fra 1318 til sin død i 1322.
Han tilhørte fransiskanerordenen, og var først misjonær i Khanbaliq (som var navnet på det mongolske Beijing under Yuan-dynastiet). Et sammendrag av et brev han forfattet den 30. september 1318 gir informasjon om den katolske misjon i Kina på den tid. 


== Litteratur ==
G. Bastianini: «Fra Pellegrino da Città di Castello, O. Min. II° vescovo di Zaiton in Cina († 7 Luglio 1322) e l'autenticità della sua lettera (30 Dic. 1318)», i Miscellanea Franciscana 47 (1947), s. 152-199, særlig s. 177-185.
Christopher Dawson (red.): The Mongol Mission: Narratives and Letters of the Franciscan Missionaries in Mongolia aqnd China in the Thirteenth and Fourteenth Centuries, London/New York: Sheed and Ward, 1955; gjenopptrykk (med tittel Mission to Asia: Narratives ...), New York: Harper & Row, 1966; New York: AMS Press, 1980, s. 232-234
Henry Hosten: «Letter of Father Peregrine, second Bishop of Zayton, China (December 30, 1318)», i Journal and Proceedings of the Asiatic Society of Bengal (n.s.) 26 (1930), s. 437-456.
Arthur C. Moule: Christians in China Before the Year 1550, London:S.P.C.K., 1930, s. 207-210 (Nyutgivelse ved Octagon Books, ISBN 0-374-95972-2)
Sinica Franciscana (SF), 1: Athanasius van den Wyngaert (red.): Itinera et Relationes Fratrum Minorum Saeculi XIII et XIV, Firenze: Curia Generalis O.F.M., 1929


== Referanser ==
McDiarmid Park

McDiarmid Park er hjemmebanen til den skotske fotballklubben St. Johnstone FC fra Perth. Den har 10 673 sitteplasser og publikumsrekorden er 10 525, og denne ble satt 23. mai 1999 da Tayside-rivalene Dundee FC var på besøk i sesongavslutningen denne sesongen.Etter 65 år på det tidligere stadionet Muirton Park på nordsiden av byen, ble dette stadionet og en tilhørende isbane kjøpt av den britiske supermarkedkjeden Asda i 1986. De ville sanere området og bygge et supermarked. Asda skulle da finansiere flyttingen av fotballklubben til et nybygget stadion vest i byen, hvor den lokale bonden Bruce McDiarmid ga i desember 1988 tomten til det nye stadionanlegget. Denne tomten hadde en anslått verdi på rundt GBP 400 000, men Bruce McDiarmid så på denne gaven av det han kalte «berry and barley fields» («bær og byggmarker») som en gave til Perths befolkning. St. Johnstone insisterte imidlertid på at McDiarnmid skulle få en aksjeandel på 20 % og ærespresident i fotballklubben.Skottlands kvinnelandslag spiller normalt sine hjemmekamper på denne banen. I tillegg er også blitt brukt til Rugby union-kamper, hvor laget Caledonia Reds brukte banen til de ble slått sammen med Glasgow Warriors i 1998.
I tillegg er banen blitt brukt til konserter og store møter, blant annet har den skotske avdelingen av Jehovas vitner sine årlige kongresser her hver sommer. Som konsertarena ble den åpnet av Elton John 6. juli 2008.


== Referanser ==
Aage Grundstad

Aage Grundstad (født 26. mai 1923, død 8. april 2012) var en norsk prisbelønt trekkspiller, opprinnelig fra Vefsn.
Han studerte ved Musikkonservatoriet i Oslo og tok lærereksamen ved Veitvedt Musikkskole.
Selv solodebuterte han i NRK (1946) der han senere hadde flere konserter i radio.  Han stiftet gammeldans-klubben Venner av gammeldans i Oslo med Angell Gabrielsen (1954) og stiftet Norske Trekkspilleres Landsforbund (1971).  Grundstad hadde eget ensemble med Knut Trøen som studerte turtradisjonen og ga ut flere plater.


== Utgivelser ==
Aage Grundstad Ensemble, Norske tur- og folkedanser (Tre volum CD, Norilds forlag)
bok om politimannen, trekkspilleren og pedagogen Angell Gabrielsen


== Utmerkelser og priser ==
Deltagermedaljen
Selskabet for Norges Vels medalje
Rotary sin Paul Harris Fellow utmerkelse
Russisk medalje fra Finnmark 1944/45


== Referanser ==
Lofsrud skole

Lofsrud skole er en ungdomsskole på Lofsrud ved Klemetsrud, sørøst i Oslo. Det er klasser fra 8. til 10. trinn. Skolen opptar barn i området Lofsrud/ Klemetsrud. 
Skolen har prøvd ut motiverende pedagogikk og organisering under begrepet «Lofsrudmodellen».


== Rektorer ==
2019-: Trond Nilsen (fra Holmlia skole)
2018-2019: Per Øyvind Saga Hammerstad (fra Lindeberg skole)
2018: Jan Ljøner (midlertidig)
2018: Hege Skau-Nilsen
2010-2018: Bitten Koch
-2010: Bente Borrebæk
Knut Brudeli


== Eksterne lenker ==
Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
Skolens hjemmeside
«Lofsrud skole». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.