jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mario Bunge

Mario Augusto Bunge (født 21. september 1919 i Florida Oeste i storbyområdet Buenos Aires i Argentina, død 25. februar 2020 i Montréal i Canada) var en argentinsk fysiker og filosof. Han arbeidet ved McGill University i Canada.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bunges far, Augusto Bunge, var lege og sosialistisk medlem av deputertkammeret. Moren, Maria Müser, var tysk sykepleier innvandret til Argentina før utbruddet av første verdenskrig.Bunge avla i 1952 doktorgraden ved Universidad Nacional de La Plata i byen La Plata.


=== Karriere ===
Han var deretter professor i teoretisk fysikk ved Universidad Nacional de La Plata og professor i filosofi ved Universidad  de Buenos Aires. Bunge arbeidet fra 1966 i Canada, der han var tilknyttet filosofisk institutt ved McGill University.Bunge arbeidet særlig med teoretisk fysikk, ontologi, epistemologi og vitenskapsteori. Hans tenkning var preget av rasjonalisme, materialisme og konsekvensialisme. Bunge utga et stort antall bøker og artikler. Per 2003 hadde han som forfatter og redaktør utgitt mer enn 50 bøker og 500 vitenskapelige og filosofiske artikler. Hans hovedverk er tredbindsverket Treatise on Basic Philosophy (1974–1989). 
Bunge kan regnes som eksponent for kritisk rasjonalisme. Fremme av opplysningsprosjektet, samt kritikk av kulturelle og akademiske strømninger som avskriver eller motarbeider dette, framstår som et gjennomgående trekk i Bunges arbeid. Politisk betegnet han seg sev som venstreliberal, i tradisjonen fra José Ingenieros' argentinske positivistbevegelse og John Stuart Mill.I 2009 trakk han seg 90 år gammel tilbake fra det akademiske liv.Bunge var medlem av mange vitenskapelige selskap.


== Utmerkelser ==
Bunge mottok en rekke utmerkelser for sitt virke. Han ble hedret med æresdoktorater og æresprofessorater. I 1982 ble han tildelt Fyrsten av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora.


== Referanser ==
Baranja

Baranja eller Baranya kan sikte til:


== Innen geografi ==
Baranja (region), en geografisk region i Ungarn og Kroatia.
Baranya, et fylke i Ungarn.
Osijek-Baranja fylke, et fylke i Kroatia.


== Innen historie ==
Baranya (tidligere fylke), et fylke i det historiske Kongedømmet Ungarn.
Baranja-Baja republikk, en kortlevd stat, proklamert i Pécs den 14. august 1921.


== Se også ==
Øst-Slavonia, Baranja og Vest-Srem, a serbisk selvproklamert autonom region (oblast) i Kroatia fra 1991 til 1997.
FNs overgangsadministration for Øst-Slavonia, Baranja og Vest-Syrmia, en fredsbevarende FN-operasjon i østlige deler av Kroatia.
Banat, Bačka og Baranja, en provins som eksisterte de facto, av Kongedømmet Serbia og Kongedømmet av serbere, kroater og slovenere mellom oktober 1918 og mars 1919.
Tysklandsbrigadens veteranmedalje

Tysklandsbrigadens veteranmedalje er en norsk utmerkelse innstiftet i 1991. Den tildeles av Tysklandsbrigadenes Veteranforbund til personell som har tjenestegjort i Tysklandsbrigaden. Innstiftelsen av medaljen ble godkjent av kong Olav etter behandling i Forsvarets medaljeråd. Medaljen er godkjente av Forsvaret for bruk på militæruniform.


== Utforming ==
Tysklandsbrigadens veteranmedalje er i messing. Den er rund og har en diameter på 30 mm. Forsiden viser et skjold med norsk flaggmotiv omgitt av innskriften «TYSKLANDSBRIGADENE 1947–1953». Baksiden har som motiv tre militære emblemer: et gaffelkors for 5th Division «Yorkshire», en springende hest for Hannover og et kors for det britiske hovedkvarteret for Nederlandene, Hamburg og Rhinland. Dette var merkene for de britiske avdelingene, som den norske Tysklandsbrigaden tjenestegjorde sammen med. Den springende hesten er et symbol som i etterkrigstiden ble innført som Niedersachsens flagg. Korset, i farger med blått mot gult skjold, identifiseres ofte bare som «Hamburg».
Medaljen er opphengt i rødt bånd med seks smale svarte striper. Antallet svarte striper tilsvarer tallet på utsendte brigader. Båndets farger, rødt og svart, i kombinasjon med medaljens gullfarge, tilsvarer fargene i Tysklands flagg.Båndet utstyres med nummeret på brigaden mottageren tjenestegjorde i. Mottagere som tjenestegjorde i flere brigader, fikk et tilsvarende antall stjerner påsatt båndet.Tysklandsbrigadens veteranmedalje er utformet av Thorbjørn Bergersen og gravert av Øistein Ronæss.


== Tildeling ==
Tysklandsbrigadens veteranmedalje tildeles for minst seks måneders tjeneste i Tysklandsbrigaden.Det er antakelig tildelt flere tusen medaljer. Til sammen tjenestegjorde rundt 50 000 mann i brigadene.


== Referanser ==
Collin Samuel

Collin Samuel (født 27. august 1981 i Manzanilla på Trinidad) er en trinidadisk fotballspiller, som fra 2008 har spilt i den skotske eliteserieklubben St. Johnstone og på det trinidadiske landslaget. Med dette deltok han blant annet i VM i fotball 2006 i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Collin Samuel – Major League Soccer 
(en) Collin Samuel – Transfermarkt 
(en) Collin Samuel – national-football-teams.com 
(en) Collin Samuel – Soccerbase.com 
(en) Collin Samuel – FootballDatabase.eu 
(en) Collin Samuel – FBref
Multinational Force and Observers Medal

The Multinational Force and Observers Medal er en medalje som siden 1982 tildeles for tjeneste i Multinational Force and Observers (MFO) i Sinai. Den flernasjonale styrken, som også har hatt norsk tjenestegjørende personell, ble etablert etter Camp David-avtalen i 1979. Medaljen tildeles militært eller sivilt personell, som har tjenestegjort i MFO i minst seks måneder. Den er godkjente av Forsvaret for bruk på norsk militæruniform.Medaljen er i bronse og har en diameter på 30 mm. Forsiden prydes av MFOs emblem, en stilisert due med en olivenkvist i nebbet, omgitt av omskriften «MULTINATIONAL FORCE & OBSERVERS». Baksiden har innskriften «UNITED / IN / SERVICE / OF / PEACE» fordelt over fem linjer. Medaljen er identisk for militært og sivilt personell, men medaljen er utstyrt med bånd i forskjellig mønster. For militært personell er medaljen opphengt i et oransje bånd med grønnkantet hvit midtstripe, mens båndet er grønt, hvitt og grønt med smale oransje kantstriper for sivile.Medaljen tildeles personell som har tjenestegjort i MFO-styrken. Kvalifiserende tjenestetid var opprinnelig satt til 90 dager, men ble i 1985 økt til seks måneder (170 dager).  Den kan tildeles for kortere tjenestetid dersom dette er kontraktsfestet, eller kommer som følge av sykdom, skade eller død. Ytterligere tjenesteperioder utover de opprinnelige seks måneder, indikeres ved tall påsatt båndet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borts, Lawrence H.: United Nations Medals and Missions. The Medals and Ribbons of the United Nations, MOA Press, 1998
Monn, John: «The Multinational Force and Observers Medal», Forsvarets Forum, nr. 11, 1995
Mussell, John W. (red.): Medal Yearbook 2013, Honiton: Token Publishing, 2012, s. 202


== Eksterne lenker ==
MFO Directive, retningslinjer for medaljen fra New Zealand Defence Force
Den paneuropeiske picnic

Den paneuropeiske picnic (tysk, Paneuropäisches Picknick, ungarsk Páneurópai piknik) var en fredsdemonstrasjon som ble holdt på grensen mellom Østerrike og Ungarn i nærheten av byen Sopron den 19. august 1989, og en viktig begivenhet under Jernteppets fall. Grensen mellom det demokratiske Østerrike og det kommunistiske Ungarn ble da symbolsk åpnet i tre timer. Rundt 661 DDR-innbyggere benyttet muligheten til å flykte fra østblokken, og hendelsen var derfor viktig i prosessen som førte til Berlinmurens fall senere samme år og dermed Tysklands gjenforening. Demonstrasjonens beskytter var Otto von Habsburg (Østerrike-Ungarns tidligere kronprins) – og datteren, Walburga Habsburg Douglas var demonstrasjonens arrangør.Den paneuropeiske picnic står i ettertid som en av de viktigste milepæler på veien mot det endelige sammenbrudd av DDR og den etterfølgende gjenforening av Tyskland etter Den kalde krigen. Hvert år på den 19. august feires begivenheten på stedet for grenseovergangen. Arrangørene av picnicen var medlemmer av opposisjonspartiet Ungarns demokratiske forum og Den paneuropeiske union. Europaparlamentsmedlem Otto von Habsburg (CSU) og den ungarske statsminister og fornyer Imre Pozsgay var protektorer for foretagendet. 
Erich Honecker gav følgende erklæring til The Daily Mirror om den paneuropeiske picnic: 

Habsburg utdelte flyvebladet så langt vekk som til Polen på hvilke det stod at det ville bli avholdt en picnic som mottagerne (de østtyske turister) var inviterte til. Når de så kom til picnicen gav man dem gaver, mat og tyske mark, hvorpå man overtalte dem til å komme til Vesten.


== Minnesmerker ==
Et kunstverk av en ungarsk kunstner som forestiller åpnede dører er oppstilt på stedet for grenseåpningen. 
I 1996 ble en 10 meter høy skulptur i spesialstål oppstilt i Fertőrákos nær Sopron, laget av kunstneren Gabriela von Habsburg. Den symboliserer et stykke oppstilt piggtråd og på avstand har den formen av et kors.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Das Paneuropa-Picknick vom 19. August 1989, das Ende der Teilung Europas Arkivert 10. mai 2008 hos Wayback Machine. – Darstellung der Ereignisse auf der Website der Paneuropäischen Union, mit Abbildungen der Einladungs-Flugblätter
Die Situation vor Ort aus der Sicht des Grenzortes Sankt Margarethen
SHIRBRIG

The Multi-National Stand-By High Readiness Brigade for United Nations Operations (SHIRBRIG) var en multinasjonal brigade som var tilgjengelig for FN ved akutte behov for fredsstyrker. Brigaden startet opp i 1996, var ferdig opprettet og klar for operasjoner i 2000, og ble så nedlagt i 2009.
I mai 1994 besluttet FN å sende 5000 soldater for å stoppe folkemordet i Rwanda. Ingen land ville stille soldater til oppgaven, og ingenting ble gjort. Danmark tok affære og tok initiativ til å opprette en stående FN-styrke. Resultatet ble SHIRBRIG.
Responstiden på brigaden var 15-30 dager, og den var selvforsynt i 60 dager. Brigaden kunne bli stasjonert for maksimalt 6 måneder. Deretter skulle den opphøre eller bli erstattet av andre ikke-SHIRBRIG styrker.
Brigaden besto av tre elementer:

Steering Committee – (styringskomité)
Planning Element – (planleggingsavdeling) i Danmark som sto for planlegging og trening av brigaden
Brigade Pool


== Medlemmer ==
Pr november 2008 var det følgene 16 medlemsland:

 Argentina
 Canada
 Danmark
 Finland
 Italia
 Irland
 Litauen
 Nederland
 Norge
 Polen
 Portugal
 Romania
 Slovenia
 Spania
 Sverige
 ØsterrikeFølgende syv nasjoner var observatører:

 Chile
 Kroatia
 Tsjekkia
 Egypt
 Jordan
 Latvia
 Senegal


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Walburga Douglas

Walburga Habsburg Douglas (født 5. oktober 1958 i Berg am Starnberger See i Bayern) er en tysk-svensk advokat og politiker, og siden 2006 medlem av Sveriges Riksdag for Moderaterna. Hun er også kjent som Walburga av Østerrike (Walburga Maria Franziska Helene Elisabeth von Habsburg-Lothringen), erkehertuginne og keiserlig prinsesse av Østerrike, kongelig prinsesse av Ungarn, prinsesse av Bøhmen, grevinne Douglas.
Walburga er datter av Otto von Habsburg og prinsesse Regina av Sachsen-Meningen, barnebarn av keiser Karl I av Østerrike-Ungarn, og gift med grev Archibald Douglas. Hun har en sønn (født 1994).


== Yrke og utdannelse ==
Etter Abitur i Tutzing i Bayern i 1977, studerte Walburga kirkerett og tok doktorgrad i Salzburg, og studerte i 1983 dessuten ved National Journalism Centre i Washington D.C.. Hun var assistent i Europaparlamentet fra 1979. Hun har også jobbet for informasjonsministeriet i sultanatet Oman fra 1985 til 1992, og vært medlem av styret i Arab International Media Forum i London fra 2004.


== Politiske aktiviteter ==
Walburga var vært engasjert i Den paneuropeiske union fra ung alder og var medgrunnlegger av Paneuropa-Jugend i Tyskland i 1973, leder for organisasjonen i Bayern og nestleder i Tyskland. Hun grunnla Brüsewitz-Zentrum (Christlich-Paneuropäisches Studienwerk) i 1977. Fra 1980 til 1988 var hun assisterende internasjonal generalsekretær i Den paneuropeiske union, fra 1988 til 2004 generalsekretær, og siden 2004 har hun vært visepresident. Hun deltok i organiseringen av Den paneuropeiske picnic i 1989, da grensen mellom Østerrike og Ungarn ble symbolsk åpnet, en viktig begivenhet i Jernteppets fall.I 2003 ble Walburga leder for det lokale partilaget i de svenske Moderaterna i Flen og styremedlem i Södermanland. Hun er styremedlem i Jarl Hjalmarson-stiftelsen, som er knyttet til Moderaterna.
Walburga var kandidat til Europaparlamentet for Moderaterna i 1999 og 2004, og ble innvalgt i Riksdagen i 2006. Hun har vært leder for den svenske parlamentariske delegasjonen til OSSE siden 2006.


== Aner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walburga Habsburg Douglas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Walburga Douglas på Twitter 
(sv) Walburga Douglas hos Sveriges riksdag 
(en) Walburga Douglas hos The Peerage 
Walburga Habsburg Douglas
Walburga Habsburg Douglas
Sjømilitære Samfunds medalje for besvarelse av prisoppgave

Sjømilitære Samfunds medalje for besvarelse av prisoppgave er en norsk utmerkelse innstiftet av Sjømilitære Samfund i 1890. Medaljen med pengepremie følger som belønning for besvarelse av den prisoppgave Sjømilitære Samfund utlyser. Medaljen er godkjente av Forsvaret for bruk på norsk militæruniform.


== Utforming ==
Sjømilitære Samfunds medalje for besvarelse av prisoppgave er utført i gull eller sølv. På forsiden har medaljen motiv med Norges riksvåpen med krone satt over et arrangement av korslagte flagg, anker, tauverk og forskjellige våpen. Etter unionsoppløsningen i 1905 fikk medaljen ny utforming med Norges nye riksvåpen. Innskriften «GLORIA CORONAT OPUS» (æren kroner verket) er plassert i en bue øverst på medaljens forside. Baksiden har en krans av eikeløv og grankvister. Inne i kransen står innskriften «SJØMILITÆRE / SAMFUNDS / PRISOPGAVE»  fordelt over tre linjer. Utformingen tilsvarer Sjømilitære Samfunds fortjenstmedalje, bortsett fra at innskriftene er plassert på motsatte sider. Medaljen er opphengt i et blått bånd med kantstriper i gull. 
Medaljen er utført av myntgravør Ivar Throndsen.


== Tildeling ==
Besvarelse av Sjømilitære Samfunds prisoppgave kan belønnes med gullmedalje, sølvmedalje eller hederlig omtale. Sjømilitære Samfunds medalje for besvarelse av prisoppgave tildeles svært sjeldent. Gullmedaljen er siden 1996 tildelt én gang, sølvmedaljen fem ganger.


== Se også ==
Liste over norske dekorasjoner


== Referanser ==


== Litteratur ==
John Monn: «Sjømilitære Samfunds prisoppgave», Forsvarets Forum, nr. 11, 1995
R. Støren og Hans Holst: Myntgravør Ivar Throndsens medaljer, jetonger og merker, Publikasjoner fra Universitetets myntkabinett, nr. 3, Oslo: i kommisjon hos H. Aschehoug, 1937, s. 106


== Eksterne lenker ==
Prisoppgaver, Sjømilitære Samfund
Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser Arkivert 24. juli 2011 hos Wayback Machine. i f-xtra, nr. 1, 2009, bilag til Forsvarets Forum, nr. 11, 2009
Guy Carbonneau

Guy Carbonneau (født 18. mars 1960) er en pensjoner profesjonell ishockeyspiller fra Canada. Han spilte i National Hockey League, og var manager for Montreal Canadiens fra 2006, til han fikk sparken den 9. mars 2009. Han er også president i Quebec Major Junior Hockey Leagues Chicoutimi Saguenéens. Datteren hans, Anne-Marie, giftet seg med tidligere lagkamerat fra Dalls Stars, Brenden Morrow, i 2002.


== Spillerkarriere ==
Carbonneu ble valgt som nummer 44 under 1980 NHL Entry Draft av Montreal Canadiens. Hans sterke spill som defensiv angriper hjalp laget til å vinne Stanley Cupen i 1986, fulgt av tre Frank J. Selke Trophy-siere i 1988, NHL 1989 og 1992. I 1990 ble han valgt som lagkaptein for Canadiens, og ledet laget sitt til nok en Stanley Cup i 1993. Den 19 august 1994 ble han overført til St. Louis Blues, i et bytte med Jim Montgomery. Han spilte der i en sesong før han gikk videre til Dallas Stars. Han fikk sin tredje Stanley Cup i 1999 med Stars, og pensjonerte seg fra å spille etter sesongen 1999-2000.
Carbonneu var en av de mest populære spillerne på Canadiens, og fans ropte "Guy, Guy, Guy!" når han var borti pucken, veldig likt Guy Lafleurs popularitet (Carbonney spilte med ham mellom 1983 og 1985) i hans karriere. Han var også en av de mest beundringsverdige spillerne på Dallas Stars. Etter hans siste kamp fikk han stående applaus, og etter et opprop ble det bestemt at hans spillernummer, 21, ikke skulle brukes den neste sesongen, som et minne.


== Etter spillerkarrieren ==
I 2005 opprettet Quebec Major Junior Hockey Leage Guy Carbonneau Trophy, som blir delt ut årlig til den spilleren i QMJHL som blir ansett som den beste defensive angrepsspilleren.
Etter å ha jobber som assistent for Michel Therrien med Canadiens mellom 2000 og 2002, byttet Carbonneau tilbake til Dallas Stars, hvor han jobbet som assisterende general manager, fram til han gikk tilbake til Montreal i januar 2006.
Den 14. januar 2006 ble Guy Carbonneau støttetrener for Montreal Canadiens, etter at Claude Julien fikk sparken, mens GM, Bob Gainey, tok over rollen som midlertidig hovedtrener. Carbonneay tok senere over rollen som hovedtrener, etter at laget hadde blitt eliminert fra playoffs. Han var den 28. treneren for Montreal.
Den 30. april 2008 ble han nevnt som kandidat for Jack Adams Trophy, som blir delt ut til den beste hovedtreneren i løpet av året, men tapte med 12 poeng. Vinneren ble Bruce Boudreau, trener for Washington Capitals.Den 9. mars 2009 fikk Carbonneau sparken som hovedtrener for Montreal Canadiens, med 16 kamper igjen av sesongen. Han ble erstattet av general manager, Bob Gainey.
Den 17. september 2009 fikk Carbonneau stilling som en av analytikerne for CBC Sports sitt program, Hockey Night in Canada.


== Karrierestatistikker ==


=== Spillerkarriere ===


=== Trenerkarriere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guy Carbonneau – National Hockey League (NHL) 
(en) Guy Carbonneau – Hockeydb.com 
(en) Guy Carbonneau – Hockey-Reference.com 
(en) Guy Carbonneau – Legends of Hockey 
(en) Guy Carbonneau – Eliteprospects.com 
Genealogy: Guy Carbonneau
Beli Manastir

Beli Manastir (Ungarsk: Pélmonostor) er en by og kommune i østlige Kroatia, den viktigste byen i den kroatiske delen av  Baranja, i Osijek-Baranja fylke.


== Navn ==
Navnet betyr "hvitt kloster" på kroatisk og spesielt på serbisk (dens navn "Beli manastir" i motsetning til standard kroatiske "Bijeli samostan" samsvarer det med det lokale talemålet til den slaviske befolkningen heller enn til spesifikke kroatiske eller serbiske retningslinjer). Dette navnet ble introdusert i 1923 under Kongeriket av serbere, kroater og slovenere, og før dette kjent som Monoštor på kroatisk og serbisk og Pélmonostor på ungarsk. Andre navn brukt på byen opp gjennom historien er: Pél, Bell, og Monostor. Alle navnene er knyttet til klostrene som har vært på stedet opp gjennom historien. Det første klosteret ble bygget i det 9. århundre under styret til den slaviske hertugen Kocelj. Klosteret ble seinere razed, og det eneste tingen som var igjen fra det var pil (obelisk), derav det seinere ungarske navnet Pél, som var en versjon av dette slaviske ordet.


== Historie ==

Byen ble først nevnt i 1212 under navnet Pél. Den har hatt en meget diversifisert etnisk sammensetning siden dens tidligste tider. Befolkningen i byen opp gjennom historien inkludere kroater, serbere, madjarere, tyskere og Roma  (sigøynere).
Ifølge folketellingen i 1910, hadde byen 2 447 innbyggere, hvorav 1 496 (61,1 %) var tyskere, 478 (19,5 %) serbere og 443 (18,1%) madjarere.I 1929 bestod befolkningen av: madjarere (33,8 %), tyskere (32,6 %), kroatiske (18,8 %) og serbere (rundt 12 %).
Under Kroatia-krigen, ble Beli Manastir innlemmet sammen med byer inn i utbryterrepublikken Den Serbiske Republikken Krajina som ikke ble anerkjent. Den ble levert tilbake til kroatisk kontroll etter krigen.


== Geografi ==
Kommunen Beli Manastir består av 4 bosettinger:

Beli Manastir
Branjin Vrh (tidligere Baranyavár)
Šećerana
Šumarina


== Demografi ==


=== 1910 ===
2,447 Totalt

Tyskere – 61,1 %
Serbere – 19,5 %
Ungarere – 18,1 %


=== 1929 ===
Ungarere – 33,8 %
Tyskere – 32,6 %
Kroater – 18,8 %
Serbere – 12 %


=== 1981 ===
53 409 totalt

Kroater – 19 136 (35,83 %)
Serbere – 12 857 (24,07%)


=== 2001 ===
Byen har en befolkning på 8 671 (2001), mens kommunens totale befolkning er 10,986.
Den etniske sammensetningen av kommunen Beli Manastir ved folkeavstemningen i 2001: [1]

Kroater = 6 085 (55,39 %)
Serbere = 2 920 (26,58 %)
Ungarere = 933 (8,49 %)
Roma (sigøynere) = 153 (1,39 %)
Tyskere = 122 (1,11 %)


== Bygninger og strukturer ==
Kringkastingsanlegg med en 202 meter høy mast, bygget i 1966 [2]


== Se også ==
Osijek-Baranja fylke
Baranja


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beli Manastir
Kroatia kjemper for etterkrigs harmoni
Theater of Beli Manastir
Christina Veronika Mauer

Christina Veronika Mauer (født 8. mai 1977 i Oslo) er en norsk dramatiker.
Hun har utdanning fra Forfatterstudiet i Bø, 1998-1999, fra Skrivekunstakademiet i Bergen høsten 2000, samt dramatikerutdanning på Odsherred Teaterskole i Danmark 2001-2003. Avgangsstykket Poteter har ingen vinger ble satt opp på Dramatikkfestivalen 2004, på Haugesund Teater i 2006 og 2007 og på Ferske Scener i 2008.
I årene 2004-2005 gikk hun på Aschehoug Forfatterskole.


== Verk ==
Poteter har ingen vinger, Norsk dramatikkfestival 2004, på Haugesund Teater i 2006 og 2007 og på Ferske Scener i 2008. På turne i Hordaland med  Den kulturelle skolesekken i 2010
Ebonite, kortfilm 2008.
Å dele en bølge, (samisk: Báru Juogadeapmi), Beaivváš Sámi Teáhter (Beaivvás Samiske Nasjonalteater), premiere 18. september 2009


== Eksterne lenker ==
Christina Veronika Mauer hos Norske Dramatikeres Forbund
Christina Veronika Mauer hos Ferske Scener
G.F. Hetsch

Gustav Friederich Hetsch (født 28. august 1788 i Stuttgart, død 7. september 1864 i København) var en tysk arkitekt og designer som var virksom i Danmark. 

Hetsch studerte arkitektur i Paris hos arkitektene Charles Percier og Louis-Hippolyte Lebas. I 1812 reiste han til Italia, hvor han traff den danske arkitekten Peder Malling. I 1815 ble Hetsch med Malling til København der Hetsch ble lærer ved Det Kongelige Danske Kunstakademi. I 1835 ble han utnevnt till professor i arkitektur.
Hetsch arbeidet for C.F. Hansen med utsmykkingen av Christiansborg slott. Han utformet dessuten møbler og dekorasjoner til Christian Frederiks palé på Amalienborg.
Hetsch ansees for å ha hatt svært stor innflytelse på den danske arkitekturen og kunsthåndverket, men utførte relativt få verk som praktiserende arkitekt. Han tegnet synagogen på Krystalgade (1833) og den katolske Sankt Ansgar kirke på Bredgade (1842, nå domkirke) i tillegg til noen privathus i København (på Sankt Annæ Plads og i Bredgade) og et par herregårder. Hetsch var påvirket av den tyske arkitekten Karl Friedrich Schinkel og representerer en senklassisistisk arkitektur med inspirasjon fra den greske og romerske antikken. 


== Verkliste ==
Interiører på Christiansborg (1815–ca. 1835, brent i 1884
Gravkapell for Preben Bille-Brahe, Horne kirkegård (1825)
Interiører i Dehns palé for Christopher MacEvoy, Bredgade 54, København (ca. 1817–25, fredet, brann- og vannskadet i 2010)
Synagogen, Krystalgade, København (1829–33, fredet)
Sankt Ansgar kirke i Bredgade, København (1840–41, fredet)
Steensgård, Langeland (1836–37, fredet)
Restaurering av Svanninge kirke (1836–38)
Hovedbygning på Klintholm gods (1837, fredet)
Ombygning av Broholm (1839–40, fredet)
Ombygning av Basnæs (1842–46)
Von Essens villa, Helsingborg (1842–46)
Restaurering og ombygning av Gjorslev, ny sydfløy (1843–47, fredet)
Ombygning av Egeløkke (1845-46, tilskrevet, fredet)
Barfredshøj (1847–48, fredet)
Palé Sankt Annæ Plads 1–3, København (1847–50, fredet, restaurert i 1988 etter Hetschs opprinnelige intensjoner)
Ombygning av Holsteinborg (1848-50, senere ført tilbake til opprinnelig skikkelse)
Forhøjelse av Peschiers gård, Holmens Kanal 12, København (1850, fredet)
Industriutstilingsbygning på Christiansborg ridebane (1852, forsvunnet)
Utvidelse av Polyteknisk Læreanstalt i Sankt Peders Stræde, København (1855)


== Referanser ==


== Litteratur ==
von Folsach, Kjeld: Fra nyklassicisme till historicisme Köpenhamn 1988