jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kilwa Kisiwani

Kilwa Kisiwani er et muslimsk samfunn på en øy utenfor kysten av Tanzania, i Øst-Afrika.
På 800-tallet ble øya solgt til handelsmannen Ali bin Al-Hasan. I løpet av de neste århundrene utviklet stedet seg til en betydelig by og et knutepunkt for handel langs Afrikas østkyst. Varene omfattet gull og jern fra Zimbabwe, elfenben og slaver fra Tanzania, og tekstiler, smykker, porselen og krydder fra Asia. På 1200-tallet var byen den mektigste på østkysten, og da Ibn Battuta besøkte byen rundt 1330 skrøt han av den tro og ydmykhet han fant hos herskeren, Sultan al-Hasan ibn Sulaiman. Byens palass skriver seg fra denne perioden, det samme gjør en utvidelse av stormoskeen. Handelen ga et økonomisk overskudd som ble kanalisert inn i imponerende bygg av stein og koraller.
Byen ble erobret av portugisere i 1505, men gjenvunnet av arabere i 1512. Byen kom under omansk kontroll i 1784, og Frankrike bygget et kystfort nord på øya kort tid etter. Selve byen ble imidlertid forlatt i 1840-årene. 
Songo Mnara, som også har storslagne ruiner etter palass og moskeer, ligger på en øy rett sør for Kilwa Kisiwani. 
Siden 2004 har ruinene stått på listen over truede verdensarvsteder.
Ruinene kan besøkes, med tillatelse fra lokale myndigheter. Adgang fra kystbyen Kilwa Masoko med dhow.


== Eksterne lenker ==
Minnesota State University – Kilwa Kisiwani
Kilwabilder
In the Shades of Life

In the Shades of Life er et demo-album av Old Man's Child fra 1994.  
Det ble utgitt på nytt i 1999, sammen med en EP av Dimmu Borgir kalt Devil's Path / In the Shades of Life og utgitt igjen i 2004 under navnet Sons of Satan Gather for Attack.
Musikken er skrevet av Galder, og tekstene av Galder, Brynjard Tristan, Aldrahn fra Dødheimsgard og Silenoz fra Dimmu Borgir.


== Sporliste ==
«St Aidens Fall» (5:49)
«Seeds of the Ancient Gods» (6:40)
«Manet sorgfull igjennom skogen» (5:38)
«The Old Man's Child» (4:03)
«Og jeg iakttok dødsrikets inntog» (5:04)


== Medvirkende musikere ==
Galder – Vokal, gitarer og synth
Jardar – Gitarer
Tjodalv – Trommer og vokal
Brynjard Tristan – Bass


== Eksterne lenker ==
(en) In the Shades of Life på Discogs
Walter Noddack

Walter Noddack (født 17. august 1893 i Berlin, død 7. desember 1960 i Berlin) var en tysk kjemiker. Han, Ida Tacke (som senere giftet seg med Noddack) og Otto Berg oppdaget i 1925 grunnstoffet rhenium. De meldte samtidig om oppdagelsen av grunnstoff 43 (technetium), og foreslo navnet «masurium» etter Masuria i Østpreussen. Gruppen hadde bombardert mineralet columbitt med en elektronstråle, og hadde konkludert eksistensen av grunnstoff 43 ut fra diffraksjonen fra prøven. Bølgelengden på røntgenstrålingen som oppstår ved bombardering av elektroner har sammenheng med atomnummer, noe som framgår av en formel avledet av Henry Moseley i 1913. Forskningsteamet hevdet at de oppdaget en svak røntgenstråle med en bølgemengde som tilsvarer det grunnstoff 43 ville ha sendt ut. Samtidige forskere kunne ikke gjenta forsøket, så oppdagelsen ble ansett som feilaktig i mange år.
Ikke før i 1998 ble det satt spørsmålstegn ved avfeielsen av oppdagelsen. John T. Armstrong ved National Institute of Standards and Technology kjørte datasimuleringer av forsøket og oppnådde resultater som var svært like de som ble rapportert av forskningsteamet i 1925. Walter Noddack og resten av forskergruppen er anerkjent som oppdagere av rhenium, men det er fortsatt omstridt om de faktisk også oppdaget technetium.


== Se også ==
Technetium
Rhenium


== Referanser ==
Lurfjelltinden

Lurfjelltinden (pitesamisk: Luvdáragájjse, lulesamisk: Luhtáragájsse) er et fjell i Nordland fylke, det er grensefjell mellom Bodø og Beiarn kommuner. Fjellet har en høyde på 1 284 meter over havet og er det høyeste fjellet i Bodø kommune.Beste utgangspunkt for å bestige toppen er fra turistforeningshytten Lurfjellhytta, og den letteste ruta går fra Svartvassetra.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den Norske Turistforening Lurfjellhytta
Aktivitetsbasert kostnadskalkulasjon

Aktivitetsbasert kostnadskalkulasjon (engelsk: Activity Based Costing, ABC) er i økonomi en metode for å henføre en bedrifts kostnader. Først henføres de til aktivitetene, og deretter videre til produktene basert på hvor mye produktene fungerer som en kostnadsdriver for de ulike aktivitetene. Metoden blir normalt brukt som et verktøy for å gi et bilde av kostnadene og lønnsomheten knyttet til produkt og kunder. ABC-metoden, som den blir kalt, har hovedsakelig blitt brukt til å underbygge strategiske beslutninger som f.eks. prissetting, outsourcing, og identifisering og mål av forbedrende tiltak.
Metoden innebærer tre trinn:

Identifisere aktivitetene, samt kostnader som er forbundet med dem
Bestemme kostnadsdriver(e) og beregne en sats for hver kostnadsdriverenhet
Kalkulere produktet


== Kilder ==
Sending, Aage (2003). Innføring i bedriftsøkonomi (3 utg.). Fagbokforlaget. s. 147. ISBN 82-7674-928-3.
Orange (Connecticut)

Orange er en by i  New Haven County i Connecticut i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 13 956 innbyggere.Den er en vestlig forstad til New Haven og tilhører tildels denne byens tettbygde område som har over 500.000 innbyggere.
Byen er oppkalt etter Vilhelm III av England, prinsen av Oranien (Orange på engelsk), som etter den engelske revolusjon i 1688 etterfulgte Jakob II, som kolonistene i Connecticut så på som en despot.


== Referanser ==
Hauge Synod

Hauge Synod (formelt navn var Hauge's Norwegian Evangelical Lutheran Synod in America) var et norsk (norsk-amerikansk) luthersk trossamfunn i USA sent på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet. Gruppen tok sitt navn fra Hans Nielsen Hauge, bonden som ble legpredikant og startet den luthersk lekmannsbevegelsen kalt haugianisme i Norge. 
Synoden var lavkirkelig; den la liten vekt på gudstjeneste i formelle/rituelle former, mendesto mer vekt på fri forkynnelse og personlig tro på Jesus Kristus.
Gruppen ble grunnlagt i 1876 ved en avsplittelse fra Eielsen Synod. Hauge Synod gikk i  1917 inn i  Norwegian Lutheran Church of America, som senere fikk det nye navnet Evangelical Lutheran Church, så gikk inn i American Lutheran Church  (ALC) i 1960. ALC gikk senere inn i Evangelical Lutheran Church in America.


== Eksterne lenker ==
Luther Seminary archives
Teofisto T. Guingona

Teofisto T. Guingona jr. (født 4. juli 1928 i San Juan i  Rizal på Filippinene) var Filippinenes visepresident fra 2001 til 2004, i første del av Gloria Macapagal-Arroyos presidenttid.
Ved presidentvalgene i 2004 støttet han under stor kontrovers opposisjonskandidaten Fernando Poe jr., som tapte. 


== Referanser ==
Slate

Slate er et engelskspråklig online nyhets- og kulturmagasin grunnlagt i 1996 av New Republics tidligere redaktør Michael Kinsley, opprinnelig eid av  Microsoft som del av MSN. Den 21. desember 2004 ble det kjøpt av Graham Holdings Company. 
Slate oppdateres daglig, og dekker politikk, kunst, kultur, sport og nyheter. Det er reklamefinansiert og har vært gratis tilgjengelig siden 1999.
Magasinet ligger på venstresiden politisk, og støttet både John Kerry og Obama i deres respektive valgkamper.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Slate (magazine) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sjøskogen skole

Sjøskogen skole er en offentlig barneskole som ligger ved Vinterbro i Ås kommune. Den første delen av skolen som er klasserommene, stod ferdig i 2003, mens den andre delen med kontorer og gymnastikksal stod ferdig i 2004. Elevtallet ved Sjøskogen skole var i starten rundt 125, men er nærmere 180 elever nå.


== Eksterne lenker ==
Skjøskogen skole.no – skolens offisielle nettsider
Pedlex.no – Sjøskogen skole
Primas

Primas (av latin primus = «den første») er en kirkelig tittel som brukes i noen land på én av landets erkebiskoper. Tidligere innebar tittelen reelle kirkerettslige fullmakter: Slik som en metropolitan(erke)biskop var overordnet de andre biskopene i kirkeprovinsen sin, var primasen overordnet de andre erkebiskopene i landet sitt. I dag er tittelen en ren æresbetegnelse, som er knyttet til et lands eldste og/eller viktigste erkebispesete.
Tittelen brukes fremfor alt i den romersk-katolske kirke. Frankrikes primas er f.eks. erkebiskopen av Lyon, landets eldste bispesete. Også de anglikanske kirkene bruker tittelen. I Den engelske kirke er erkebiskopen av Canterbury "primas av hele England" mens erkebiskopen av York er "primas av England". 
I Den norske kirke ble biskopen i Oslo fra 1817 tidvis uformelt betegnet som primas – i den betydning at denne biskopen var fast ledende biskop. I perioden 1917 – 1998 var Oslo biskops lederrolle basert på årlige valg som formann (fra 1932 betegnet som preses) i bispekollegiet. Siden 1998 har biskopene valgt henholdsvis Møre, Nidaros, Agder og Borg biskoper som preses. I 2011 fikk Den norske kirke et nytt bispeembete som skal være fast ledende biskop, med base i Nidaros. Etter tradisjonen kan dette embetet betegnes som primas, men Den norske kirke har valgt å beholde betegnelsen preses eller ledende biskop. Funksjonsbeskrivelsen vil fortsatt være primus inter pares, for å markere at preses ikke er kirkerettslig overordnet de andre biskopene.
Rasmus Hansson

Rasmus Johan Michael Hansson (født 1954) er en norsk biolog, miljøvernaktivist og politiker (MDG). Han satt på Stortinget fra 2013 til 2017. Med dette var han Miljøpartiet De Grønnes første stortingsrepresentant. Han ble valgt til den ene av to talspersoner for partiet i 2014. Ved stortingsvalget 2017 var han Miljøpartiets førstekandidat i Akershus. Ved stortingsvalget 2021 var han partiets andrekandidat i Oslo, og ble innvalgt for sin andre periode.
Fra november 2018 til 2021 var Hansson daglig leder i Handelens Miljøfond.Han har vært daglig leder ved CIENS – Forskningssenter for miljø og samfunn, tilknyttet Universitetet i Oslo. og var generalsekretær i Stiftelsen WWF Verdens Naturfond (WWF-Norge) 2000–2012.Han har vært førstekonsulent i Miljøverndepartementet, avdelingsdirektør og direktør for miljøforvaltning ved Norsk polarinstitutt og avdelingsdirektør for Norads miljøprogram. Han har publisert en rekke populær- og fagartikler om miljøvern, Arktis, med mer.
Hansson er utdannet biolog fra Universitetet i Oslo og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (ifølge Stortinget er han cand.real. fra Universitetet i Tromsø 1981) og skrev hovedfagsoppgave om isbjørn. Han har også Graduate Diploma i internasjonal politikk og Graduate Certificate i Business Administration fra La Trobe University i Melbourne i Australia.
Han tilhører trondheimsslekten Hansson. Hans far var skuespiller Knut M. Hansson.


== Stortingskomitéer ==
2021–2025: Medlem av Næringskomiteen.
2013–2017: Medlem av Den utvidede utenriks- og forsvarskomiteen.
2013–2017: Medlem av Energi- og miljøkomiteen.
2013–2017: Medlem av Kontroll- og konstitusjonskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rasmus Hansson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rasmus Hansson på Internet Movie Database 
(no) Rasmus Hansson på Twitter 
(no) Rasmus Hansson på Facebook 
(no) Rasmus Hansson hos Stortinget 
(no) Rasmus Hansson hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Rasmus Hansson hos CIENS
(no) Politiske taler av Rasmus Hansson, virksommeord.uib.no
Jomar Brun

Jomar Hagen Brun (født 18. juni 1904 i Trondheim, død 26. august 1993) var en norsk kjemiker, kjent blant annet for sin innsats i tungtvann-saken samt sitt virke som professor.
Han var sønn av tollsjef Lorentz Brun, og studerte til kjemiingeniør ved NTH (1922–26) der han var forskningsassistent (1926–29).  Brun ble ansatt i Norsk Hydro (1929) og bygget med Leif Tronstad og andre, den norske tungtvannsfabrikk på Vemork (1934).  Han ledet så fabrikkens elektrolyseavdeling inntil den, mot hans anmodning (av hensynet til sivilbefolkningen) ble bombet (1943).
Etter å først ha flyktet til Sverige (1942) oppholdt Brun seg i London som ansatt i Department of scientific and industrial research (1942–45).  Han agerte tidvis under pseudonymet «Dr. Sverre Hagen», blant annet da han introduserte seg for Gunnar Randers.  De to ble etter den andre verdenskrig sentrale innen norsk atomforskning.
Han var overingeniør ved anleggene på Vemork (1945–) og professor i teknisk elektrokjemi ved Norges tekniske høgskole (1951–74). For indiske myndigheter bidro han med de norske erfaringer, til etableringen av tungtvannsproduksjon i Nangal (1954).Han ble portrettert av skuespilleren Thorleif Reiss i filmen Kampen om tungtvannet (1948).


== Utgivelser ==
Brennpunkt Vemork 1940-1945 (Universitetsforlaget, 1985)


== Utmerkelser ==
Order of the British Empire
Offiser av Æreslegionen, Frankrike
Fransk krigskors med palmer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jomar Bruns private arkiv som professor i teknisk elektrokjemi ved NTH finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Jomar Hagen Brun, professor i teknisk elektrokjemi, «Just for the fun of it»!- Artikkel om Jomar hagen Brun av Ingunn Østgaard, NTNU Universitetsbiblioteket
Verdensrankingen i snooker 2000/2001

Verdensrankingen i snooker 2000/2001 er verdensrangeringen av de 32 beste snookerspillerne i verden for sesongen 2000/2001. 
Rangeringen er basert på prestasjonene spillerne gjorde de to foregående sesongene, altså sesongene 1998/1999 og 1999/2000.


== Rangerinen ==


== Kilder ==
Oppsett hos cajt.pwp.blueyonder.co.uk
Dag Kjartan Bjerketvedt

Dag Kjartan Bjerketvedt (født 19. juli 1953) ble valgt til rektor ved Høgskolen i Telemark i 2003 og sitter i sin andre periode som varer frem til juli 2011. 
Han er utdannet cand.real. med hovedfag i biologi (genetikk) fra Universitetet i Oslo. I 1989 ble han ansatt ved Telemark distriktshøgskole ved Seksjon for natur- og miljøvernfag. 
Dag K. Bjerketvedt var prorektor ved Høgskolen i Telemark i to perioder fra 1997 til 2003, før han tok over som rektor fra 2003. 
I perioden 2000 til 2003 satt han i sentralstyret til Norsk Forskerforbund.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Dag Kjartan Bjerketvedt i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Dag Kjartan Bjerketvedt i BIBSYS
Songavatnet

Songavatnet (også skrevet Songavatn og Songevatnet) er en innsjø som ligger i Vinje kommune i Vestfold og Telemark, og er regulert som magasin for Songa kraftverk. Vannet har utløp via elva Songa til Totak, og er en del av Skiensvassdraget.
Songavatn er oppdemt av to demninger, Trolldalsdammen og Songadammen. Både Songadammen og Trolldalsdammen er steinfyllingsdammer med tetningskjerne av morenemasse. Songadammen er 1 050 meter lang og 37 meter høy. Dette var det største damanlegget i Nord-Europa da det sto ferdig først på 1960-tallet.Songavatn er regulert 35 meter.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Vestfold og Telemark


== Referanser ==
Preben Z. Møller

Preben Zander Møller (født 6. juli 1975) er en norsk forfatter, skribent og samfunnsdebattant.


== Bakgrunn ==
Møller har mastergrad i sosiologi fra Universitetet i Oslo (2006). Han utgav i 2007 boken Pen søker trygg på Kagge Forlag, en omarbeidet versjon av hans masteroppgave fra året før med samme tittel. I 2009 debuterte han skjønnlitterært med romanen Deflora på Aschehoug forlag. I 2013 kom hans andre sakprosabok, Kampen om voldtekt. Ekte voldtektsmenn og hvem som helst på Dreyer forlag.
Møller var en av bidragsyterne til antologien Snu. Brev til klimagenerasjonen i 2012 på Cappelen Damm forlag.. Han var også en av initativtagerne til Menn mot voldtekt.


== Romanen Deflora ==
Han debuterte skjønnlitterært med romanen Deflora i 2009, på Aschehoug forlag. Boken handler om en 52 år gammel akademiker og kronikkforfatter med navnet Preben, som blir lei av livet som intellektuell i Norge og i stedet drar til Thailand. I feriebyen Pattaya møter han den prostituerte ungjenta Pom: «Hun vekker noe i ham, og hovedpersonen får en mulighet til å bli en annen enn den han var». Boken fikk blandet kritikk og ble oppfattet som provoserende. Litteraturkritiker Linda Kaspersen skrev i Adresseavisen mente at «kombinasjonen av hovedpersonens utviklingshistorie og romanens formelle komposisjon, gjør Deflora til en interessant og tankevekkende tekst om ansvar og om begjær». Cathrine Krøger i Dagbladet skrev at Møller forsøker «å gi en realistisk skildring av et rått kjønnsmarked, hovedsakelig sett fra de sprengkåte sexkjøpernes synspunkt. Per Kristian Bjørkeng i Aftenposten skrev at «Preben i Deflora mestrer det polemiserende språket som de marginaliserte mennene i virkelighetens kommentarfelt mangler». Blant de negative anmelderne finner man Stavanger Aftenblads Steinar Sivertsen, som mente boken var preget av en «sjølopptatt, plaprende forteller uten stilistisk feeling, rytme, puls» og var «pinlig», og Bergens Tidendes Silje Stavrum Norevik, som mente at boken var «så fattig på språk, oppbygging og refleksjon at det blir en tragikomisk hån når baksideteksten sammenligner Preben Møller med storheter som Thomas Mann».


== Bokutgivelser ==
Pen søker trygg: Hvordan kvinner undertrykker menn, 2007, Kagge Forlag (omarbeidet versjon av masteroppgave fra 2006)
Deflora, 2009, Aschehoug forlag
Kampen om voldtekt. Ekte voldtektsmenn og hvem som helst, 2013, Dreyers forlag


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bokomtale av "Pen søker trygg" av Bjørn Gabrielsen
Nettprat med Møller i Aftenposten
Kurganmasjzavod

Kurganmasjzavod er en russisk produsent av kjøretøyer og annet tungt utstyr, etablert i 1950 i Kurgan oblast.  De produserer BMP-2 og BMP-3 stormpanservogner og BREM-L bergepanser.  I tillegg så oppgraderer de eldre BMP-1, BMP-2 og BMP-3.
Selskapet er det største i regionen, og organisert som et aksjeselskap.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kurganmashzavod – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (russisk, engelsk)
Offisiell hjemmeside for forsvarsdivisjonen (russisk, engelsk)
MTBE

MTBE (metyl-tert-butyleter) er en kjemisk forbindelse med kjemisk formel C5H12O. Ved romtemperatur er MTBE er en [[brannfarlig væske|brannfarlig]], fargeløs og flyktig væske. Stoffet løses lett i vann, og kan forurense grunnvann og drikkevann hvis det blir sølt ut på bakken. MTBE har en karakteristisk eterlukt, og vi sette en kraftig usmak på drikkevannet dersom det søles ut.
MTBE brukes som et tilsetningsstoff i bensin for å øke oktantallet.  Stoffet har et oktantall på ca. 118.  Stoffet brukes også til en viss grad som løsemiddel og ekstaksjonsmiddel i industrien.  Det brukes også mindre mengder i medisinske sammenhenger, blant annet i forbindelse med gallestein.


== Referanser ==
EKKO kunstgruppe

Ekko kunstgruppe var en norsk kunstgruppe som holdt ti utstillinger i perioden 1999 – 2002. Gruppen ble 
dannet  av Jan Olav Forberg, Mogens Henckel[1], Geir Stadheim[2] og Jo Strømholm. Senere ble gruppen utvidet med medlemmene Øystein Aasan, Einar Lasse Kolsrud og Jan Erik Halseide.
Unse

Unse (av latin uncia) er en gammel vektenhet som ble brukt i Skandinavia, i Norge fram til det nye målesystemet ble innført i 1875. En unse utgjorde i Romerriket 1/12 libra (også kalt romerpund) eller en unica (ca. 28,3 gram). I Norge utgjorde en unse 1/16 skålpund, 1/8 mark eller ca. 31 gram.Vekten kan imidlertid ha variert noe gjennom tiden, også i Skandinavia.


== Troy ounce ==
Den internasjonale enheten troy ounce tilsvarer 31,1034768 gram. Den forkortes ofte t oz eller bare oz. Råvarene gull, sølv og andre verdifulle metaller prissettes som oftest i enheten dollar pr. ounce, det vil si dollar pr. 31,1034768 gram av forskjellig renhet av stoffet.


== Fluid ounce ==
Når ounce brukes som volumenhet, angis den som fluid ounce, forkortet fl oz. Denne enheten brukes hovedsakelig om flytende varer.


== Avoirdupois ounce ==
Enheten avoirdupois ounce tilsvarer 28,349523125 gram og er i bruk i USA. I Storbritannia opphørte enheten i 2000 på blant annet områdene økonomi, helsevesen og administrasjon, men brukes fortsatt i det daglige, særlig blant den eldre befolkningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.goldprice.org
Gold Price
Reidar

Reidar er et mannsnavn med opprinnelse i det norrøne navnet Hreiðarr som er dannet av det norrøne navneleddet hreiðr, «rede» eller «hjem», og det urnordiske navneleddet *hariaR, «kriger».
Reidar har navnedag 9. mai i Sverige og 28. juli i Norge.


== Utbredelse ==
Hræiðarr er kjent brukt i én runeinnskrift fra vikingtiden, så navnet var kjent, men antakelig ikke blant de mest brukte i Norden på den tiden. Reidar var et vanlig navn i Norge i siste del av middelalderen. Over 90 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Reidar var i Norge blant de mest populære navnene på guttebarn født i perioden 1900–1935.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Reidar og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Reidar Kvammen (1914-1998), fotballspiller,fotballtrener, Viking fotballklubb 1931 - 1952
Reidar Fredrik Frydenlund, skuespiller
Reidar Finsrud (f. 1946), norsk kunstner
Reidar Kjelsen (f. 1970), norsk illustratør og barnebokforfatter
Reidar Liaklev, norsk skøyteløper
Reidar Nilsen, leder i Norges Fiskarlag
Reidar Nedrebø (f. 1956) Utviklingsleder Baroniet Rosendal, Ridder 1 klasse av St. Olavs Orden 2005
Reidar Skaaland, Organist


=== Annen bruk av navnet ===
Reidar Roses Orkester
Reidar Vincent Tollefsen, karakter spilt av Øivind Blunck


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Reidar
(en) Think Baby Names: Reidar
Agrotini

Jordfly (Agrotini) er en gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien Noctuinae i den store familien nattfly (Noctuidae). De er nokså store, grå eller brune nattfly, med larver som lever i jorden. Noen arter er brysomme skadedyr.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien Noctuoidea
Familien nattfly, Noctuidae
Underfamilien Noctuinae
Gruppen jordfly, Agrotini
vandrefly, Peridroma saucia (Hübner, 1808)
Slekten langvingefly, Actebia Stephens, 1829
grønt langvingefly, Actebia praecox (Linnaeus, 1758)
brunt langvingefly, Actebia fennica (Tauscher, 1837)
Slekten Euxoa Hübner, 1821
Dovrejordfly, Euxoa adumbrata (Eversmann, 1842)
fiolettbrunt jordfly, Euxoa recussa (Hübner, 1817)
svart jordfly, Euxoa nigricans (Linnaeus, 1761)
markjordfly, Euxoa eruta (Hübner, 1827)
hvetejordfly, Euxoa tritici (Linnaeus, 1761)
obeliskjordfly, Euxoa obelisca (Denis & Schiffermüller, 1775)
variabelt sandjordfly, Euxoa cursoria (Hufnagel, 1766)
Slekten Agrotis Ochsenheimer, 1816
hvitt sandjordfly, Agrotis ripae (Hübner, 1823)
Agrotis puta (Hübner, 1803)
langvingejordfly, Agrotis ipsilon (Hufnagel, 1766)
åkerjordfly, Agrotis exclamationis (Linnaeus, 1758)
brunpudret jordfly, Agrotis clavis (Hufnagel, 1766)
gråpudret jordfly, Agrotis segetum (Denis & Schiffermüller, 1775)
fagerjordfly, Agrotis vestigialis (Hufnagel, 1766)
brunhalsjordfly, Agrotis cinerea (Denis & Schiffermüller, 1775)
fjelljordfly, Agrotis luehri von Mentzer & Moberg, 1987


== Kilder ==
Norges sommerfugler – Nattfly [1]
Aarvik, L., Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Agrotini hos ITIS 
Agrotini – detaljert informasjon på Wikispecies
Libra

Libra er også navnet på et antroposofisk tidsskriftLibra (også kalt romersk pund og romerpund) er en gammel romersk vektenhet som utgjorde 0,3276 kg og ble inndelt i 12 unciaer (opprinnelsen til enheten unse) eller 72 solidii. Libra er opprinnelsen til pundet og benevnelsen (forkortelsen) lb denne masseenheten bruker.
Libraen har trolig variert i vekt gjennom tidene. Omkring år 980-1000 skal vekten ha tilsvart omkring 0,3359 kg gull.


== Referanser ==