jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dino Buzzati

Dino Buzzati (født 16. oktober 1906 i San Pellegrino di Belluno, død 28. januar 1972 i Milano) var en italiensk forfatter og dikter.Buzzati bodde det meste av sitt liv i Milano, der han studerte lov ved  Università degli Studi di Milano hvor faren (juristprofessor) tidligere hadde undervist. Buzzati ble fra 1928 journalist i 
den milanesiske avisen Corriere della Sera.  Mens han  fulgte den italienske marinen som journalist i Afrika under den andre verdenskrig, 
ga han i hjemlandet ut Il deserto dei Tartari. Den handlet om menneskets tendens til å gro fast, og  ble  hans mest kjente roman,  filmatisert i 1976 og oppsatt på X-Total i 2005.
Hans tilsynelatende enkle beskrivelser av folks liv, har vært karakterisert som fantasifulle og surrealistiske.  
Buzzati skrev ellers noveller, dikt og teaterstykker. Han skrev teksten til fire operaer
og var en habil tegner som i 1969 utga en illustrert novelle.


== Sentrale verker ==
Bàrnabo delle montagne (1933)
Il segreto del Bosco Vecchio (1935)
Il deserto dei Tartari (1940).  Filmatisert som Tatarenes ørken i 1976.
Norsk oversettelse Tatarenes ørken ved Tommy Watz (Solum forlag, 2001)
I Sette Messaggeri (1942)
La famosa invasione degli orsi in Sicilia (barnebok, 1945)
Norsk oversettelse  Den berømmelige historien om den gang bjørnene invaderte Sicilia ved Tommy Watz (Solum forlag, 2008)
Il grande ritratto (1960)
Un amore (1963)
Norsk oversettelse En kjærlighet ved Leo Strøm (Gyldendal, 1964)
Il capitano Pic e altre poesie (1965)
Il colombre (1966)
Poema a fumetti (egenillustrert novelle, 1969)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Dino Buzzati – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tatarenes ørken

Tatarenes ørken (orig. Il deserto dei Tartari), skrevet i 1940, var et av hovedverkene til den italienske forfatteren Dino Buzzati. Boken kom i norsk oversettelse ved Tommy Watz på Solum forlag i 2001. Hovedpersonen, den nyutdannede løytnanten Giovanni Drogo, blir i begynnelsen av boka sendt til et fort ved grensa, Bastiani-fortet. Livet ved fortet er temmelig begivenhetsløst, men likevel kjenner han seg etterhvert merkelig knyttet til det, og får seg ikke til å reise derfra.  
I 1976 ble boken filmatisert av italieneren Valerio Zurlini under samme tittel. Blant andre Jacques Perrin og Max von Sydow spilte i filmen.
Mixtum compositum

Mixtum compositum er latin og betyr blandet sammensetning. Det betyr ofte det samme som «hummer og kanari», det vil si likt og ulikt uten at en nødvendigvis har vurdert om disse hører sammen.
Alizée

Alizée Jacotey (født 21. august 1984 i Ajaccio, Corsica, Frankrike) er en fransk sanger. Hun ble først oppdaget etter å ha vunnet førsteprisen i talentshowet Graines de star i 1999, av Mylène Farmer (Frankrikes svar på Madonna). I samarbeid med Mylène Farmer og Laurent Boutonnat ga Alizèe ut sine to første album som ble store hits i og utenfor Frankrike.
Alizée ankom musikkverdenen i 2000, med albumet Gourmandises, komponert av Laurent Boutonnat og skrevet av  Mylène Farmer. Albumet var en stor suksess i Frankrike, og etter albumet hadde sitt internasjonale utslipp i 2001, var Alizèe den mest selgende franske sangerinnen i 2001. Fra 2000 har hun gitt ut fire album.
I 2003 ga hun ut sitt andre album, Mes Courants Électriques. 
Alizée giftet seg med den franske artisten Jèrèmy Chatelain på slutten av 2003 i Las Vegas, USA. Sammen har de datteren, Annie-Lee (29. april 2005). Da hun giftet seg tok hun en pause fra syngingen, men kom med album nummer tre, Psychèdèlices i 2007. Her byttet hun image, låtskriver og team. Låtskriveren ble hennes ektemann. 
Album nummer fire, Une enfant du siècle ble utgitt i 2010. I mars 2013 kom albumet 5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alizée – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alizée – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alizée på Internet Movie Database 
(fr) Alizée på Allociné 
(en) Alizée hos The Movie Database 
(en) Alizée på Apple Music 
(en) Alizée på Boomplay 
(en) Alizée på Discogs 
(en) Alizée på MusicBrainz 
(en) Alizée på SoundCloud 
(en) Alizée på Spotify 
(en) Alizée på Songkick 
(en) Alizée på Last.fm 
(en) Alizée på Last.fm 
(en) Alizée på Genius — sangtekster 
Alizée på Twitter 
Alizée på Facebook 
Alizée på Instagram 
(fr) Alizée på YouTube 
Alizée på Myspace 
Alizée på Tumblr 
Alizée på Dailymotion
Hazel Clark

Hazel Clark (født 3. oktober 1977 i Livingston, New Jersey) er en amerikansk friidrettsutøver, spesialist på 800 meter. I det amerikanske mesterskapet på 800 meter i år 2000 vant hun foran svigerinnen Jearl Miles-Clark og søsteren Joetta Clark-Diggs. I OL 2000 endte hun på 7.-plass. Den beste plasseringen fra et VM er en åttendeplass fra Helsingfors i 2005.


== Meritter ==
Tre ganger amerikansk mester på 800 meter (2000, 2005, 2006);
To ganger amerikansk mester på 800 meter innendørs  (2000 og 2005)


== Personlige rekorder ==
800 meter – 1.57,99
1500 meter – 4.16,04
Hazel Clark gitt offentlig advarsel etter bruk av pseudoefedrin [1]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hazel Clark – Olympedia 
(en) Hazel Clark – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hazel Clark – USAs olympiske komité 
(en) Hazel Clark – World Athletics 
(en) Hazel Clark – Diamond League 
(en) Hazel Clark – Track and Field Statistics
Øyvind Rafto

Thor Øyvind Rafto (født 6. august 1978 i Bergen) er en norsk komiker, programleder, konferansier, og gründer, mest kjent som et av de tre medlemmene i Raske menn. Han er bosatt i Bergen.
Rafto er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole i Bergen fra 2003, og var aktiv i Svæveru’-koret og UKEN mens han studerte. I 2003 startet Rafto humorgruppen Raske Menn sammen med barndomsvennen Calle Hellevang-Larsen og studievennen Anders Hoff. Rafto driver i dag med eventvirksomhet, eiendomsutvikling, produktutvikling, og som produsent av humorshow. Rafto er tilknyttet Plan B Underholdning som artist og produsent. 


== Show ==
The Fast Show med Raske Menn, 2003–2008
Show 2 & 3 med Raske Menn, 2009–2011
90 minutter på 80 minutter med Raske Menn, 2015-2017
Truls - Fra Æ til Å, produsent med Anders og Plan B Underholdning, 2019-
19-års jubileumsshow med Raske Menn, 2022-


== Filmografi ==
2006: Elias og Kongeskipet - Papparazzibåt
2014: Turbo - Snegle


== Foredrag ==
2016 -2018 : Kreativitetsteorien


== TV ==
2016: Den jævla naboen, programleder, TV3
2015: Kongen på haugen, programleder, TV3
2013: Killer Karaoke, TVNorge
2012: 20.00 med Raske Menn, TV 2
2010: Deltaker Camp Senkveld, TV 2
2009-2010, 2014: Reporter Wipeout
2007: Snabbgrabbar med Raske Menn, TVNorge
2005: Dommer Xtra, Canal+


== Priser og utmerkelser ==
2016: Kongen på haugen nominert til Gullruten for beste nyskapning
2016: Kongen på haugen nominert til pris for beste konkurransedrevet reality-serie på Interntional Format Awards i Cannes
2015: Nominert til komiprisen, NRK, med Raske Menn
2010 Årets morsomste, Komiprisen NRK, med Raske Menn
2008 Norges Blindeforbunds Ungdoms (NBfU) Humorpris 2007, «Gullstokken» for karakteren Arne Spon i TV-serien Snabbgrabbar med Raske Menn
2007 Beste TV-nykommer, Se & Hør - Raske Menn
2005 Komiprisen, Beste Nykommer, NRK1 - Raske Menn
2003 Beste scenefremføring, NM i revy, Høylandet
2003 Publikumsprisen, NM i revy, Høylandet
2002 Norgesmester i studentrevy, Ås
2000 Norgesmester i studentrevy, Ås
1998-2003 Medlem av Svæveru´ på NHH
1995-1997 Skuespiller ved Fana skoleteater


== Oppfinnelse / produkt ==
2019: Boil in box - selges hos Coop, Jernia, Kitch´n, Tilbords m.fl. Amazon.com fra 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øyvind Rafto på Internet Movie Database 
(en) Øyvind Rafto hos The Movie Database
Anders Hoff

Anders Hoff (født 8. juni 1976 i Oslo) er en norsk komiker og programleder. Han er mest kjent for sin rolle i humortrioen Raske Menn, sammen med Øyvind Rafto og Calle Hellevang-Larsen. Siden 2017 har han vært programleder for dansekonkurransen Skal vi danse på TV 2 sammen med Katrine Moholt.
Hoff er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole i Bergen, og var svært aktiv i Direksjonsmusikken og UKEN mens han studerte. Han har også arbeidet to år som trainee hos PriceWaterhouseCoopers i Oslo. I 2003 startet Hoff Raske Menn sammen med studievennen Øyvind Rafto og hans barndomsvenn Calle Hellevang-Larsen.


== Priser og utmerkelser ==
2007 Beste TV-nykommer, Se & Hør - Raske Menn
2005 Komiprisen, Beste Nykommer, NRK1 - Raske Menn
2000 Pris for Beste Vise, NM i studentrevy, Ås


== Filmografi ==
2006: Elias og Kongeskipet - Papparazzibåt


== TV ==
2017: Skal vi danse, TV2
2017: Teenage Boss, NRK1
2012: 20.00 med Raske Menn, TV2
2011: Komiker i arbeid, TV2
2010: Wipeout,  TVNorge
2009: Wipeout,  TVNorge
2007: Snabbgrabbar med Raske Menn, TVNorge
2005: Dommer Xtra, Canal+


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Hoff på Internet Movie Database 
(en) Anders Hoff hos The Movie Database
Ujar

Ujar (russisk: Уяр) er en by i Krasnojarsk kraj i Russland. Den ligger ved elva Ujarka (ei sideelv til Kan i Jenisejs nedslagsfelt), rundt 130 km øst for Krasnojarsk.  Innbyggertall: 12 665 (folketelling 2010), 13 807 (folketelling 2002) og 17 040 (folketelling 1989).
Bosetningen har vært kjent siden 1760. Bystatus ble innvilget i 1944.


== Referanser ==
Uzjur

Uzjur (russisk: Ужу́р) er en by i Krasnojarsk kraj i Russland. Innbyggertall:28 376 (folketelling 1989), 17 252 (folketelling 2002) og 16 093 (folketelling 2010).
Byen ble grunnlagt i 1760. Bystatus ble innvilget i 1953.


== Referanser ==
Kontakt Radio

Kontakt Radio er den eldste nærradioen i Sandefjord. Den hadde sin første sending 15. februar 1985. Stasjonen eies av Pinsemenigheten Salem. Den har sendinger fredager, lørdager, søndager og mandager. Kontakt Radio sendes på FM 98,6 MHZ eller på kabel 92,0 MHZ. Den deler der sendetid med Misjonsradioen og Radio Sandefjord.
Kontakt Radio har 45 medarbeidere. Alle jobber på dugnad. Stasjonens motto er «Radioen som gir deg no' mer!»
Kontakt Radios økonomi baserer seg i stor grad på pengegaver fra lytterne. Radioen fokusere på dette syv ganger i løpet av året med en gavebrevaksjon som går over én uke, og som avsluttes påfølgende søndag formiddag.
Kontakt Radio er beredskapsradio for Sandefjord kommune. Det vil si at om det skulle være behov av å nå innbyggerne i kommunen, vil stasjonen fungere som meldingsbærer.


== Referanser ==
Venolyn Clarke

Venolyn Clarke (født 11. juli 1967) er en tidligere canadisk sprinter født på Jamaica. I 2001 under VM i Edmonton, Canada, ble hun tatt for bruk av stanozolol, og utestengt fra mesterskapet. I juni 2001 ble hun for første gang canadisk mester på 100 meter. En måned senere satte hun personlig rekord med tiden 11.29 sekunder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Venolyn Clarke – Commonwealth Games Federation 
(en) Venolyn Clarke – World Athletics 
Venolyn Clarke benekter bruk av doping (Videoklipp, RealMedia).
Malabarkysten

Malabarkysten (eller Malankara) er den sørvestlige kystlinje i India. Landskapet består av den lange og smale kystsletten til delstatene Karnataka og Kerala mellom de vestlige fjellkjedene og Arabiahavet. Kysten strekker seg fra sør for Goa (eller, avhengig av definisjonen, fra Konkan) til Kanyakumari (kapp Comorin) på Indias sørlige ende. Klimatisk består den av den våteste regionen i sørlige India, ettersom de vestlige fjellkjedene fanger opp monsunregnet.

Malabarkysten har en rekke historiske havnebyer, mest kjente er Kozhikode (Calicut), i dag den tredje største byen i delstaten Kerala, og Oddeway Torre-bosetningen som var en del av dansk besittelse i årene 1696–1722 (se Det danske ostindiske kompani); Kochi og Kollam som tjente som sentre for handel i Indiahavet i århundrer.
På grunn av deres retning mot sjøen og skipshandel har byene på Malabarkysten et utpreget kosmopolitisk preg og har vært tilholdssted for de første grupper av kristne (se tomaskristne), jøder (se cochin-jøder) og muslimer i India.


== Eksterne lenker ==
(en) Steder å besøke langs Malabarkysten/Manipal/Udupi Arkivert 25. juli 2010 hos Wayback Machine.
Oddeway Torre

Oddeway Torre var et område ved Malabarkysten i India som i perioden 1696–1722 var i dansk besittelse, og ble sortert under kolonien Dansk India. Den ble styrt fra Trankebar av Det danske ostindiske kompani, den gang under ledelse av Claus Vogdt. Oddeway Torre ble Danmarks tredje besittelse i India, etter Trankebar og Balasore. Siden fikk Danmark skaffet seg flere besittelser, blant annet Serampore og Frederiksøyene.
Helge Eriksen

Helge Eriksen (født 1950 i Harstad) er en norsk politiker (H). Han var ordfører i Harstad kommune fra 2007 til 2011, da han ble valgt til vervet ved direkte ordførervalg. Eriksen er født og oppvokst i Harstad, og arbeidet nærmere 20 år som journalist i Harstad Tidende.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Helge Eriksen hos Stortinget 
(no) Helge Eriksen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Helge Eriksen på lokalhistoriewiki.no
Sanel Gabela

Sanel Gabela (født 1. september 1980) er den første basketballspilleren i BLNO som har fått en såkalt retired jersey – pensjonert drakt. Gabela spilte for Harstad Vikings fra ligaens start høsten 2000 til han trappet ned høsten 2007. Gabelas draktnummer 4 skal aldri mer brukes av noen spiller i Harstad Vikings. Han var kaptein på Harstad Vikings da laget ble norgesmester sesongen 2005/06, og var en sentral spiller da Vikings spilte fem finaler på rad i ligaen.


== Eksterne lenker ==
Profil på Drage Sport Stats
«Trenerne avsatt», Harstad Tidende 31. januar 2010. Besøkt 8. mai 2012
Vietnamesere i Kina

Vietnameserne i Kina utgjør ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Fastlands-Kina. På kinesisk omtales de som Jīng (京族; pinyin: Jīngzú); i offentlige oversikter staves navnet også romanisert som Gin. 
Med dette minoritetsfolket dreier det seg om vietnamesere som har bodd i Sørkina tildels i hundrevis av år, og ikke om den moderne tids studenter og handelsfolk som måtte være i Kina.   
De taler vietnamesisk ispedd kantonesisk, og de fleste av de minst 22.517 bor på tre øyer i Tonkinbukten som utgjør del av Guangxi. 


== Eksterne lenker ==
The Jing ethnic minority (kinesisk regjeringsside)
Arild Kjerpeseth

Arild Robert Kjerpeseth (født 9. september 1955) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Meløy kommune i Nordland fra 2003 til 2011. 


== Eksterne lenker ==
Ordføreren – Meløy kommune
Tiberøya

Tiberøya (italiensk Isola Tiberina, latin: Insula Tiberina) i Roma i Italia er den eneste øya i elva Tiberen. I den sørlige svingen av Tiberen er det en båtformet øy som er om lag 270 meter lang og 67 meter bred på det bredeste. Øya har alltid vært assosiert med medisin. I antikken lå tempelet for Asklepios, den greske guden for medisin og helbredelse, på øya. Fremdeles ligger det et sykehus her. 
Ettersom øya har vært knyttet til resten av Roma via to bruer siden antikken har den til tider vært  kalt Insula Inter-Duos-Pontes («øya mellom to bruer»). Ponte Fabricio, den eneste brua i Roma som går tilbake til antikken, går til øya fra nordøst til Campus Martius i bydelen Sant'Angelo. Brua Ponte Cestio, der bare enkelte deler av den opprinnelige brua er igjen, går fra øya til Trastevere på sørsiden. 


== Sagn ==


=== Opphav ===
Ifølge et sagn skulle liket av den hatede tyrannen Tarquinius Superbus (510 f.Kr.) ha blitt kastet i Tiberen av sinte romere. Han ble liggende på bunnen, og skitt og slam samlet seg etter hvert opp rundt liket, og skapte øya. En annen utgave av sagnet sier at folket samlet alt av tyrannens korn og kastet det i Tiberen, der det til slutt dannet øya. 
På grunn det dystre opphavet regnet romerne øya som et sted for dårlige varsel. Fram til tempelet ble bygd gikk ingen i land på øya og bare de verste kriminelle og folk med smittsomme sykdommer ble livsvarig forvist til øya. 


=== Asklepiostempelet ===

Et sagn forteller at det i 293 f.Kr. var en stor pest i Roma. Etter å ha rådspurt sibyllen ble det romerske senat bedt om å bygge et tempel til Asklepios, den greske legeguden. De sendte en delegasjon til Epidauros for å få en statue til helligdommen. Romerne fikk tak i en slange i tempelet, som krøllet seg rundt masten på skipet. Dette ble sett på som et godt tegn. Da de kom tilbake fór slangen av båten og svømte i land på Tiberøya. Dette ble sett på som gudens eget valg av hvor tempelet skulle stå. Tempelet ble bygd her og pesten tok slutt. 


== Historie ==
Øya ble så knyttet opp til tempelet og sagnet at romerne etterhvert benyttet travertinstein til å forme øya som et skip, og en obelisk ble reist på midten for å symbolisere masten. Det ble bygd murer rundt øya og til slutt lignet den på et romersk skip. 

Etter kristendommen kom til Roma ble obelisken erstattet av en søyle med et kors på toppen. Etter at søylen ble ødelagd i 1867 fikk pave Pius IX bygd en ædikula, kalt «Spiret», på stedet. Dette monumentet, utformet av Ignazio Giacometti, er dekorert med statuer av de fire helgener som er forbundet med øya: Den hellige Bartolomeus, hl. Paulinus av Nola, hl. Frans av Assisi og hl. Johannes av Gud. Deler av obelisken er i dag på museum i Napoli.
I 998 fikk keiser Otto III av Det tysk-romerske rike bygd en ny basilika kalla San Bartolomeo all'Isola over ruinene av Asklepiostempelet. Denne ble tilegnet hans venn, martyren Adalbert av Praha og navnet Bartolomeus ble lagt til senere. 


== Eksterne lenker ==
Historie, kart og bilde
Satellittbilde av øya på Google Maps
Hugo Bjørnstad

Hugo Bjørnstad (født 11. oktober 1953) er en norsk politiker. 1. mars 2013 ble han utnevnt til statssekretær i Fiskeri- og kystdepartementet. Han kom da fra rektorstillingen ved Aust-Lofoten videregående skole
Fra 1999 til 2011 var han ordfører i Vågan kommune i Nordland fra 1999 til 2011. Bjørnstad representerte Arbeiderpartiet, men meldte seg ut i august 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hugo Bjørnstad hos Stortinget 
(no) Hugo Bjørnstad hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Ordføreren – Vågan kommune
(no) Vågan Arbeiderparti
Richard Henry Stevens

Richard Henry Stevens (født 9. april 1893, død  12. februar 1967) var en offiser i den britiske hær, og fra 1939 leder for Passport Control Office (PCO) i den britiske Secret Intelligence Service (SIS) i Nederland. Han er kjent på grunn av Venloepisoden i 1939.


== Biografi ==
I 1939 kom Stevens fra India, der han var etterretningsoffiser. Han talte utmerket tysk, fransk og russisk, og gresk var hans annet morsmål. Han kunne dessuten arabisk, hindi og malay. For europeiske forhold hadde han ingen spesialutdannelse eller erfaring.
PCO var en del av SIS. Avdelingen i Den Haag var den nest største på det europeiske kontinentet, etter avdelingen i Paris. Fordelen PCO-spionene i Den Haag hadde ved sin diplomatiske immunitet, hadde som bakside at deres nærvær i Nieuwe Parklaan 57 var alment kjent, noe som vesentlig reduserte deres effektivitet.
I november 1939 skjedde Venloepisoden, da han sammen med kaptein Sigismund Payne Best ble grepet i den nederlandske grensebyen Venlo og bortført til Tyskland. Der røpet han vitale hemmeligheter om SIS i Vest- og Sentral-Europa.
Den tyske nazipropaganda fremstilte Best og Stevens som angivelige bakmenn for Georg Elsers Bürgerbräuattentat mot Hitler.
Etter over fem års fangenskap i KZ Sachsenhausen og KZ Dachau ble Stevens og Best befridd i april 1945. 
Stevens forlot den britiske hær som oberstløytnant, som han var blitt forfremmet til mens han satt i fangenskap. Han arbeidet som oversetter, blant annet mellom 1951 og 1952 for NATO i Paris og London.
Stevens døde i 1967.


== Litteratur ==
Sigismund Payne Best: The Venlo Incident, London 1950
Anthony Cave Brown: Bodyguard of Lies, New York 1975 (tysk: Die unsichtbare Front, München 1976)
Wil Deac: «The Venlo Sting», i World War II Magazine 1/1997, New York 1997
Richard Deacon/Nigel West: Spy!, London 1980
Enquêtecommissie Regeringsbeleid 1940–1945, 8 Teile 1949-56, Teil 2 a,b,c, Den Haag 1949
Bob de Graaff: «The Venlo Incident», i World War Investigator 13/1990, London 1990
Leo Kessler: Betrayal at Venlo, London 1991
H. C. Posthumus Meyjes: De Enquêtecommissie is van oordeel – een samenvatting van het parlementaire onderzoek naar het regeringsbeleid in de oorloogsjaren, Arnhem/Amsterdam 1958
Johan P. Nater: Het Venlo incident, Rotterdam 1984
Günter Peis: The Man Who Started The War, London 1960
Walter Schellenberg: The Schellenberg Memoirs, London 1956 (tysk: Aufzeichnungen, München 1979)


== Eksterne lenker ==
Venlo-Zwischenfall
Georg Elser
Dongxiang (folk)

Dongxiang (东乡族 (pinyin: Dōngxiāngzú) er ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ifølge folketellingen i 2000 er det 513.805 av dem i Kina, for det meste i provinsene Gansu og Xinjiang. De er mongolske muslimer.


== Litteratur ==
Buhe (布和 Buhe) og andre [utg.]: Dungsiyang helen u uge helelge yin materiyal / 东乡语话语材料 Dongxiangyu huayu cailiao (språkmateriale). 内蒙古人民出版社 Nei Menggu renmin chubanshe. 呼和浩特 Hohhot 1986/1987. 10+8+354 sider [tospråklig mongolsk-kinesisk, Dongxiang i IPA].
Buhe (布和 Buhe) [forfatter] og Qôijûngjabû (确精扎布 Quejingzhabu) [Korr.]: Dungsiyang hele be Mônggôl hele / 东乡语和蒙古语 Dongxiangyu he Mengguyu (Dongxiang og mongolisk). 内蒙古人民出版社 Nei Menggu renmin chubanshe. 呼和浩特 Hohhot 1985/1986. 4+265 s. [tospråklig mongolsk-kinesisk, Dongxiang i IPA].
Dongxiangyu lunji 东乡语论集 (Samlede bidrag om dongxiangspråket). 甘肃民族出版社 Gansu minzu chubanshe. 兰州 Lanzhou 1988. ISBN 7542100157. 3+202 s.
Dongxiangzu (Sa'erta) de wenhua xingtai 东乡 (撒尔塔) 的文化形态 (Den kulturelle formasjon av Dongxiang [Santa]). I: Hao, Sumin 郝苏民 og Wenhua 文化 og He, Weiguang 贺卫光 [utg.], 甘青特有民族文化形态研究 Gan Qing teyou minzu wenhua xingtai yanjiu (Forskning om den kulturelle formasjon av nasjonaliteter som kun lever i Gansu og Qinghai). 民族出版社 Minzu chubanshe. 北京 Beijing 1999/2000. ISBN 7105034203. S. 181-263.


== Eksterne lenker ==
The Dongxiang ethnic minority (kinesisk regjeringsside)
John H. Danielsen

John Harald Danielsen (født 19. november 1959) er en norsk politiker for Senterpartiet. Han er ordfører i Øksnes kommune i Nordland fra 2019. Han var også ordfører fra 2007 til 2011, da som arbeiderpartipolitiker. 
Danielsen ledet en koalisjon mellom Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet. I kommunevalget høsten 2015 stilte han som ordførerkandidat for Senterpartiet i Øksnes.
Danielsen har vært havnesjef i Øksnes.


== Eksterne lenker ==
Ordføreren – Øksnes kommune
Olav Terje Hoff

Olav Terje Hoff (født 19. juli 1956) er en norsk lokalpolitiker (Sp) som fra 2003 til 2019 var ordfører i Rødøy kommune i Nordland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rødøy kommune
Rødøy Senterparti
Bjørnar O. Pettersen

Bjørnar Osvald Pettersen (født 5. desember 1953) er en norsk tidligere lokalpolitiker (H) som var ordfører i Tjeldsund kommune fra 1999 til 2015, da han frabad seg gjenvalg.


== Referanser ==
Bjørn Ivar Lamo

Bjørn Ivar Lamo (født 3. juli 1964) er en norsk politiker som fra 2003 til 2019 var ordfører i Grane kommune for Arbeiderpartiet.


== Referanser ==
Stein Iversen

Stein-Kristian Iversen (født 8. juni 1957) er en norsk politiker (Sp/LL) som var ordfører i Flakstad kommune fra 2007 til 2015 som representant for Flakstad distriktsliste.
Ved valg til fylkestinget har han stått på Senterpartiets liste.


== Eksterne lenker ==
Senterpartiets fylkestingsliste 2011 på Nordland Senterpartis nettsted; besøkt 20. juni 2013.
Geir Wulff-Nilsen

Geir Wulff-Nilsen (født 8. oktober 1949) er en norsk lokalpolitiker som var ordfører i Moskenes kommune fra 2007 til 2011 som representant for Moskenes fellesliste, et verv han også hadde sammenhengende fra 1987 til 2003 (da han ikke stilte til gjenvalg), og igjen fra 2007 til 2011.


== Referanser ==
Pseudoefedrin

Pseudoefedrin er et stimulerende middel, som finnes i lave doser i en del medikamenter f.eks. forkjølelsesmedisin og astma/allergimedisin. Pseudoefedrin inngår i en del legemidler i utlandet, men ikke i Norge. Pseudoefedrin står på WADA (World Anti-Doping Agency) sin dopingliste og er forbudt i konkurranser.


== Referanser ==