jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Giovanni Scatturin

Giovanni Scatturin (født 30. mai 1893, død 11. oktober 1951) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Scatturin ble olympisk mester i roing under OL 1920 i Antwerpen. Han vant toer med styrmann sammen med Ercole Olgeni og Guido De Filipi (styrmann). Totalt deltok fire båter fra fire nasjoner. Konkurransen som ble avviklet 28. og 29. august 1920, besto av to semifinaler, der beste båt i vært heat gikk videre til finalen, og en finale. Italia vant over Belgia i semifinalen og finalen møtte de Frankrike. Fire år senere under OL 1924 i Paris kom Scatturin og 
Ercole Olgeni på andreplass bak Sveits i toer med styrmann.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen -  Gull i roing, toer med styrmann  Italia
 1924  Paris - Sølv i roing, toer med styrmann  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giovanni Scatturin – Olympedia 
(en) Giovanni Scatturin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giovanni Scatturin – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Giovanni Scatturin – Italias olympiske komité 
(en) Giovanni Scatturin – FISA
Pall Mall Gazette

Pall Mall Gazette var en kveldsavis som ble grunnlagt i London den 7. februar 1865. Den var eid av George Murray Smith; dens første redaktør var Frederick Greenwood. Den kjente journalisten William Stead var ansatt i avisen fra 1880, fra 1883-1889 som redaktør. I 1921 ble avisen The Globe slått sammen med Pall Mall Gazette, som i seg selv ble absorbert av Evening Standard i 1923.
Pall Mall er en gate i London med mange gentlemansklubber, og avisen hentet sitt navn fra den fiktive avisen i novellen The History of Pendennis av William Makepeace Thackeray.
Riskafjorden

Riskafjorden er en fjordarm av Gandsfjorden i Sandnes kommune i Rogaland. Fjorden ligger på sørsiden av øyen Uskjo og strekker seg 3,5 kilometer sørøstover fra innløpet til tettstedet Hommersåk. Innløpet ligger rett øst for Hillevåg i Stavanger. Fra bunnen av fjorden går Uskasundet nordover på østsida av Uskjo til sørsiden av innløpet til Høgsfjorden.Midt i Riskafjorden ligg Riskaholmene.  
Riskafjorden har også en båt oppkalt etter seg. MS «Riskafjord II» (1864) har gått i rute mellom Stavanger og Hommersåk siden midten av 20-tallet. 


== Referanser ==
Ercole Olgeni

Ercole Olgeni (født 11. desember 1883, død 14. juli 1947) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Olgeni ble olympisk mester i roing under OL 1920 i Antwerpen. Han vant toer med styrmann sammen med Giovanni Scatturin og Guido De Filipi (styrmann). Totalt deltok fire båter fra fire nasjoner. Konkurransen som ble avviklet 28. og 29. august 1920, besto av to semifinaler, der beste båt i vært heat gikk videre til finalen, og en finale. Italia vant over Belgia i semifinalen og finalen møtte de Frankrike. Fire år senere under OL 1924 i Paris kom Olgeni og 
Giovanni Scatturin på andreplass bak Sveits i toer med styrmann.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen -  Gull i roing, toer med styrmann  Italia
 1924  Paris - Sølv i roing, toer med styrmann  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ercole Olgeni – Olympics.com 
(en) Ercole Olgeni – Olympic.org 
(en) Ercole Olgeni – Olympedia 
(en) Ercole Olgeni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ercole Olgeni – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Ercole Olgeni – Italias olympiske komité 
(en) Ercole Olgeni – FISA
Røværsfjorden

Røværsfjorden er en fjord i Haugesund kommune som strekker seg 6 kilometer østover fra øysamfunnet Røvær, som fjorden er oppkalt etter, og inn til det nordlige innløpet til Karmsundet ved Haugesund. Nord for Røværsfjorden ligger det værharde havstykket Sletta. I sør ligger den innerste delen av Kvaløyfjorden og lenger sørvest ligger Urterfjorden.


== Referanser ==
Pål Haugstad

Pål Haugstad (født 7. november 1951) er en norsk gårdbruker og organisasjonsmann som var leder i Norges Bondelag fra 2008 til 2009.
Haugstad er melkebonde fra Venabygd i Ringebu, og driver også hytteutleie på Venabydsfjellet. I perioden 2003–2008 var han leder i Oppland Bondelag, og han har også hatt verv i Innovasjon Norge og i Mjøsen Skogeierforening. Han ble valgt til Norges Bondelags leder på årsmøtet på Lillehammer i juni 2008, og etterfulgte dermed Bjarne Undheim.


== Kilder ==
Hobbyen blir fulltidsjobb for Pål Haugstad. Artikkel av Linda Sunde i Bondebladet 19. juni 2008.
Bondelagets nye mann. Artikkel av Jens Ove Kristiansen i Nationen 12. juni 2008.
Antonin Magne

Antonin Magne (født 15. februar 1904 i Ytrac, død 8. september 1983 i Arcachon) var en fransk syklist som vant Tour de France i 1931 og 1934. Han var profesjonell fra 1927 til 1939.
I 1936 ble han verdensmester i landeveisritt etter å ha tatt sølv tre år tidligere. Han vant også Grand Prix des Nations tre år på rad (1934–1936).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antonin Magne – ProCyclingStats 
(en) Antonin Magne – Cycling Archives 
(en) Antonin Magne – CycleBase 
(en) Antonin Magne – TheSports.org
Fowlerville

Fowlerville er en by i Livingston County i den amerikanske staten Michigan. I 2000 bodde det 2 972 mennesker i Fowlerville.
Den første permanente bosetteren var Ralph Fowler i 1836, som også befalte Amos Adams til å tegne en byplan i 1849. Et postkontor kalt Cedar ble etablert i 1838, men ble omkalt til Fowlerville i 1853, etter byplanens navn.
Charlie Gehringer, en berømt baseball spiller, var fra Fowlerville.


== Eksterne lenker ==
Livingston County Daily Press & Argus, lokalavisa
Grönehög

Grönehög (Raä 590) er Bohusläns største gravhaug. Den ligger ved E6 nord for Skee ved avkjøringen til Strömstad. Gravhaugen stammer fra folkevandringstiden cirka 500 e.Kr. Den er 45 til 50 i diameter og seks meter høy. Grönehög ble gravet ut i 1928.
Det finnes for øvrig ti mindre gravhauger i området umiddelbart rundt haugen. Grönehög ligger en knapp kilometer sør for forminneområdet ved Blomsholm.
Sletta ved Ryvarden

Sletta er et åpent havstykke som strekker seg fra øygruppen Røvær i sør og nordover til sørsiden av innløpet til Bømlafjorden på fylkesgrensen mellom Rogaland og Hordaland. Havstykket er omtrent 12 km langt fra nord til sør og ligger helt åpent ut mot Nordsjøen
Stedet markerte i middelalderen grensen mellom Hordafylke og Rygjafylke.Ryvarden fyr i Sveio kommune ligger langs kysten av Sletta og området rett utenfor ble kjent da hurtigbåten MS «Sleipner» forliste på skjæret «Store Bloksen» like nordvest for Ryvarden 26. november 1999. 16 personer mistet livet i forliset og et minnesmerke står i dag ved fyret. 
Like sør for Ryvarden stikker Mølstrevågen seg østover til bygden Mølstre og rett sør for her igjen ligger innløpet til Viksefjorden.


== Referanser ==
Guido De Filip

Guido De Filip (født 21. september 1904 død 21. september 1968) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
De Filip ble olympisk mester i roing under OL 1920 i Antwerpen. Han var (styrmann) på den italienske båten som vant toer med styrmann, roerne var Giovanni Scatturin og Ercole Olgeni  Totalt deltok fire båter fra fire nasjoner. Konkurransen som ble avviklet 28. og 29. august 1920, besto av to semifinaler, der beste båt i vært heat gikk videre til finalen, og en finale. Italia vant over Belgia i semifinalen og finalen møtte de Frankrike.


== OL-medaljer ==
OL 1920  Antwerpen -  Gull i roing, toer med styrmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guido De Filip – Olympics.com 
(en) Guido De Filip – Olympic.org 
(en) Guido De Filip – Olympedia 
(en) Guido De Filip – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Guido De Filip – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Guido De Filip – Italias olympiske komité 
(en) Guido De Filip – FISA
Sjursnes

Sjursnes (nordsamisk: Várpenjárga) er ei bygd i Tromsø kommune i Troms. Den ligger på vestsida av Sørfjorden, som er den innerste delen av Ullsfjorden. Bygda ligger mellom fjorden og de over 1 200 meter høye fjellene mot vest. Sjursnes grunnkrets, som inkluderer Skognes og Lavangen, hadde 179 innbyggere i 2015.Stedet er bygdesenter for vestre Ullsfjord, og har dagligvarebutikk, legekontor, eldresenter og skole. På Sjursnes ligger også Ullsfjord kirke fra 1862. Bygdas hovednæringer har tradisjonelt vært fiske og jordbruk, det siste spesielt ved den nordlige delen av bygda ved munningen av Lavangselva. I dag er bygda, i likhet med mange andre lignende bygder, preget av fraflytting og en stadig eldre befolkning.
Fylkesvei 51 fra Breivikeidet går gjennom bygda og fortsetter 15 km videre sørover til Stordalstrand. Fylkesvei 52 går fra fylkesvei 51 på Sjursnes 10 km nordover til Skarmunken, som ligger ved Storstraumen. 


== Referanser ==
Sirafjorden

Sirafjorden eller Sirafjord er et havstykke mellom Utsira og Karmøy i Rogaland. Fjorden strekker seg 16 kilometer vestover fra holmene utafor Veavågen og Kvalavåg på Karmøy til Utsira.Dybdene er typisk 125-250 meter, dypest ved Utsira i vest. Innløpet til Boknafjorden ligger lenger sør, på sørsiden av Karmøy, mens Føynfjorden og Urterfjorden ligger lenger nord. Havområdet utgjør ei indre renne av Norskerenna forbi Utsira, men har ikke så dypt og saltholdig vann som renna på utsida.
I vest mot Utsirakysten ligger Indre Utsira hydrografiske stasjon, hvor Havforskningsinstituttet siden 1942 har målt temperaturer og saltinnhold i Sirafjorden.


== Referanser ==
Maal og Minne

Maal og Minne er et norsk tidsskrift som utkommer to ganger om året, og som skal «bringe bidrag til belysning av blant annet norsk språk og norske språkminner av enhver art, middelalderlitteratur, norske stedsnavn og folkeminner». Tidsskriftet ble etablert i 1909 av Magnus Olsen, og utgis av Bymålslaget på forlaget Novus forlag. Redaktører er Hans-Olav Enger og Ingvil Brügger Budal.
Tidsskriftet har til formål å bringe bidrag til belysning av blant annet norsk språk og norske språkminner av enhver art, middelalderlitteratur, norske stedsnavn og folkeminner.
Fram til 1972 ble tidsskriftet gitt ut av Bymålslagets forlag i kommisjon hos H. Aschehoug & Co. 1972–2009 kom tidsskriftet ut på Det Norske Samlaget. Fra 2010 har tidsskriftet kommet ut på Novus forlag.
Tidsskriftet er klassifisert som et nivå-2 tidsskrift i norsk vitenskapsindeks.


== Redaktører ==
1909–1950 Magnus Olsen
1951–1967 Trygve Knudsen Ludvig Holm-Olsen
1968–1984 Ludvig Holm-Olsen og Einar Lundeby
1985–1993 Einar Lundeby og Bjarne Fidjestøl
1994 Einar Lundeby
1995 Einar Lundeby og Odd Einar Haugen
1996–2005 Kjell Ivar Vannebo og Odd Einar Haugen
2006–2014 Lars S. Vikør og Jon Gunnar Jørgensen
2014–2016 Jon Gunnar Jørgensen og Torodd Kinn
2016–2018 Jon Gunnar Jørgensen og Hans-Olav Enger
2018– Hans-Olav Enger og Ingvil Brügger Budal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Maal og Minne Arkivert 25. november 2012 hos Wayback Machine.
Om Maal og Minne på Allkunne
Jubileumsseminar i 2009
Årgang 2006–2009 tilgjengelig på Idunn.no Arkivert 23. april 2012 hos Wayback Machine.
Hefte 1-2010 med historisk oversikt i lederen, tilgjengelig hos Novus forlag
Hefte 1-2009, Jublieumshefte, tilgjengelig hos Novus forlag
Skjoldafjorden

Skjoldafjorden er en del av Hervikfjorden og Boknafjorden på grensen mellom kommunene Tysvær og Vindafjord i Rogaland. Denne delen av fjorden starter like nord for Borgøya og strekker seg rett nordover til tettstedet Skjold.Fjorden har innløp ved Slogvikøya ved Slogvik og et lite stykke lenger nord stikker den nesten 2,5 km lange Romsalandsvågen seg vestover. Videre nordover ligger Skjoldastraumen. Dette er et svært smalt stykke av fjorden, bare omtrent 15 meter, og her krysser fylkesvei 515 fjorden over to broer. Midt i dette sundet ligger en liten holme som bare blir kalt Holmen. Den sterke strømmen i det smale sundet skapte tidligere problemer for skipsfarten, derfor ble Skjoldastraumen sluser bygd i 1908. Slusene er Norges eneste saltvannssluse som fortsatt er i bruk.
Lenger nord blir fjorden videre og sør for Skjold deler fjorden seg i flere retninger. En del snur seg sørvestover og fortsetter som Grindafjorden på andre siden av Nesøya. Den andre delen går østover forbi Otertangen og deler seg i buktene Frøvika i nord og Langalandsvika i sør. Fra innløpet i sør og inn til bunnen av Langalandsvika er fjorden 15 kilometer lang. Inkludert Grindafjorden er den 24 kilometer lang, mens hele fjordsystemet fra innløpet til Hervikfjorden til bunnen av Grindafjorden er 38 kilometer langt.


== Referanser ==
Skudenesfjorden

Skudenesfjorden er navnet på den ytterste delen av Boknafjorden mellom Kvitsøy og Skudeneshavn med Nordsjøen i vest. Fjorden er bred, omtrent 9 kilometer fra Kvitsøy til Skudenes. Lengden på fjorden er cirka 15 kilometer inn til området der fergesambandet mellom Mortavika på Rennesøy og Arsvågen på Bokn krysser Boknafjorden. Fra Mortavika går det og fergesamband til Skudeneshavn over Skudenesfjorden.Geitungen fyr ligger på nordsiden av Skudenesfjorden, like sørvest for Skudeneshavn. 
På nordsiden går Karmøysundet nordover mellom Karmøy og Bokn. På sørsiden går Kvitsøyfjorden sørover til Randaberg. I øst holder Boknafjorden videre østover.


== Referanser ==
Salutatorian

I USA og Canada gis tittelen salutatorian til den nest høyeste rangerte uteksaminerte i hele avgangskullet på en utdannelsesinstitusjon. Æresbevisningen er tradisjonelt basert på karakterer og den totale GPA, men av og til vektlegges også på andre aktiviteter enn selve utdannelsen.


== Se også ==
Valedictorian, den høyset rangerte uteksaminerte
Kongedømmet Ungarn

Kongedømmet Ungarn (ofte bare forkortet til Ungarn) var en stat i Sentral-Europa som eksisterte fra 1000 til 1918, så fra 1919 til 1946 avbrutt av flere perioder med anarki og forskjellige styreformer. 
Middelalderens Ungarn var det nest største landet i Europa, kun Det tysk-romerske rike var større, og befolkningsmessig det tredje største landet. Kongedømmet Ungarn vokste frem i dagens vestlige Ungarn og Slovakia, og spredde seg siden til resten av det som i dag er Ungarn, Transilvania (i dagens Romania), dagens østlige Slovakia, Karpato-Ruthenia, Vojvodina (i dagens Serbia), Burgenland Østerrike, Slavonia (i dag Kroatia) og andre mindre områder i nærheten. Kongedømmet Kroatia (uten Slavonia) hadde selvstyre fra 1091 til 1868, underlagt Ungarns krone, og var i personalunion fra 1868 til 1918. Kongedømmet var bundet sammen med keiserdømmet Østerrike i en personalunion fra 1867 til 1918. Statsdannelsen ble kalt Østerrike-Ungarn, eller dobbeltmonarkiet.


== Navn ==
I senmiddelalderen refererte de latinske ordene «Natio Hungarica» og «Hungarus» til alle adelsmennene av kongeriket. Innbyggerne hadde nasjonalfølelse, der lojalitet og patriotisme ble satt fremfor etnisk opprinnelse. Imidlertid, ifølge István Werbőczys Tripartitum, besto «Natio Hungarica» kun av privilegerte adelsmenn som tilhørte Ungarns krone, uavhengig av etnisk tilhørighet.
Det latinske navnet Regnum Hungariae/Vngarie (Regnum betyr kongedømme); Regnum Marianum (Kongedømmet eller styret av St. Mary); eller bare Hungaria var formen som ble brukt i offisielle dokumenter fra begynnelsen av kongedømmet frem til 1840-årene, mens det tyske navnet Königreich Ungarn ble brukt fra 1849 til 1860-årene og det ungarske navnet Magyar Királyság i 1840-årene og fra 1860-årene til 1918. Navnene på de andre språkene brukt i kongeriket var Królestwo Węgier (polsk), Regatul Ungariei (rumensk), Краљевина Угарска/Kraljevina Ugarska (serbokroatisk), Kraljevina Ogrska (slovensk), Uherské království (tsjekkisk) og Uhorské kráľovstvo (slovakisk).


== Se også ==
Ungarns regenter
Transilvania
Vojvodina
Karpato-Ruthenia


== Eksterne lenker ==
Ungarn i Encyclopædia Britannica fra 1911
Atlas over Kongedømmet Ungarn i 1914 Arkivert 13. mai 2008 hos Wayback Machine.
Adolph Wold

Adolph Marius Wold (født 30. september 1892 i Oslo, død 5. februar 1976 i Oslo) var en norsk fotballspiller. Wold spilte 26 landskamper for Norge mellom 1912 og 1921, og var med i Norges tropp under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han scoret tre mål med flagget på brystet. På klubbnivå spilte Wold for osloklubben Ready.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adolph Wold – Olympedia 
(en) Adolph Wold – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Adolph Wold – Transfermarkt 
(en) Adolph Wold – WorldFootball.net 
(en) Adolph Wold – EU-Football.info 
(no) Adolph Wold – Norges Fotballforbund 
(no) Adolph Wold i Store norske leksikon
Geitungen fyr

Geitungen fyr er et fyr som ligger på en liten øy like sør for Skudeneshavn på Karmøy i Rogaland, på nordsiden av Skudenesfjorden. Det ble bygget for å sikre innseilingen til Boknafjorden.Fyret ble tegnet av ingeniør Jørgen M. Meinich i fyrvesenet og bygd i betong. Det ble første gang tent 1. juli 1924. Det originale 2. ordens linseapparetet er fremdeles i drift og deler av tåkeluren, en diafon, samt radiofyret er bevart. På fyrstasjonen finnes en fyrassistenbolig og vei, landing og naust. Av den gamle fyrmesterbostedet står bare tuftene igjen, det gjør også et uthus. Fyret ble automatisert og avbemannet i 1994.Geitungen fyr er et særpreget fyr fra senere tid og et viktig eksempel på betongarkitektur. Fyrbygningen er stort sett bevart slik som den ble bygd og har stor fyrhistorisk verdi. Fyret er derfor fredet etter lov om kulturminne.Haugesund Turistforening driver i dag fyret som ubemannet turisthytte i sommersesongen.


== Se også ==
Norske fyr


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
kystverket.no
fyr.no
«Geitungen fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Satres

Satres er i etruskisk mytologi en gud for tid og nødvendighet, og er således en skjebnegud, men også en jordbruksgud, beskytter av såing av markene. Han ble assosiert med sand.Han avbildes i kunsten som en gammel mann med sigd og et timeglass. Han er likestilt med den romerske gud Saturn og hans greske motstykke er Kronos, en av titanene. Kronos hadde få plikter, hovedsakelig for jordbruket, noe som kanskje var grunnen til at etruskerne framskapte Satres, og som fra igjen romerne skapte Saturn. Satres betraktes således som en eldre og mer opprinnelige gud enn det romerske motstykket.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Satre (Etruscan god) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kvaløysletta

Kvaløysletta er et tettsted på Kvaløya i Tromsø kommune, ca. 6 km nordvest for Tromsø sentrum. Det ligger ved Sandnessundet på østsiden av Kvaløya, og er knyttet til Tromsøya via Sandnessundbrua. Kvaløysletta hadde 8 913 innbyggere per 1. januar 2022.
Kvaløysletta er også en bydel i Tromsø.


== Veier på Kvaløysletta ==


== Referanser ==
Balrampur (distrikt)

Balrampur (hindi: बलरामपुर जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Balrampur. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 2 149 066 innbyggere i distriktet, mot 1 682 350 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 7,74 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 17,93 % i 2011 mot 20,18 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 961 i 2011 mot. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Balrampur district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Absolutt bevegelse

Absolutt bevegelse (latin: Motus Absolutus) er bevegelse i forhold til et tenkt univers som står i ro. Fordi universet ikke kan stå i ro, vil alle bevegelser være relative.
Begrepet absolutt bevegelse, eller Motus Absolutus, ble første gang brukt av Isaac Newton i Philosophiæ naturalis principia mathematica.


== Referanser ==
Talgjefjorden

Talgjefjorden er en sidefjord til Boknafjorden mellom øykommunene Rennesøy og Finnøy i Rogaland. Det meste av fjorden ligger mellom selve Rennesøy i vest og selve Finnøy i øst. Fjorden har innløp ved Vignesholmene og strekker seg 13 kilometer sørøstover til sundet mellom øyene Talgje, som fjorden er oppkalt etter, og Fogn. På den andre siden av dette sundet ligger Hidlefjorden. Mellom Fogn og Finnøy går Finnøyfjorden nordøstover på sørøstsiden av Finnøy. Mellom Talgje og Rennesøy går Hanasandsundet ned til Brimsefjorden, som ligger på sørsiden av Talgje.Fra Hanasand på Rennesøy går det ferge til Østabø på Talgje og videre over Talgjefjorden til Ladstein på Finnøy. Fra Finnøy går det ferge til Gjellarvika på Fogn. Fergekaien på Hanasand blir og brukt som avlastingskai for Mortavika når det er for dårlig vær til at fergene kan legge til kai her eller i tilfeller med stor trafikk.


== Referanser ==
Urterfjorden

Urterfjorden er en fjord ytterst i havgapet rett vest for Karmøy og Haugesund. Fjorden ligger mellom øygruppene Urter i sør og Røvær i nord. Fjorden strekker seg 6 kilometer innover mot øyen Bjørkevær. Mellom Bjørkevær og Kvaløya ved Føyno fortsetter Kvaløyfjorden videre østover mot fastlandet. Røværsfjorden ligger på østsiden av Røvær.


== Referanser ==
Gonda (distrikt)

Gonda (hindi: गोंडा जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Gonda. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 3 431 386 innbyggere i distriktet, mot 2 765 586 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 6,56 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,91 % i 2011 mot 19,40 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 952 i 2011. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Siddharthnagar (distrikt)

Siddharthnagar (hindi: सिद्धार्थनगर ज़िला, urdu: سدھارتھ نگر ضلع) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Navgarh. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 2 553 526 innbyggere i distriktet, mot 2 040 085 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 6,28 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 18,24 % i 2011 mot 21,32 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 964 i 2011. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Siddharthnagar district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Feøy

Feøy (også Føyno) (Føyne/Føynå på dagligtale) er en øygruppe i Karmøy kommune, beliggende mellom Torvastad og Utsira. Feøy har et areal på  1,3 km² og om lag 40 fastboende (2018). Det var tidligere barneskole her, men denne er nå lagt ned. Fastboende barn går på Torvastad skole (bygget 2015). Rutebåtforbindelse til Haugesund og Torvastad drives i dag av Kolumbus, med overfartstid på henholdsvis 20 minutter og 10 minutter. Dette muliggjør dagpendling til jobb og skole på Karmøy/fastland.
På første halvdel av 1900-tallet var det nikkelgruver på Feøy, som ellers har vært preget av gårdsbruk og fiske. I dag har øya en god del villsau som beiter store deler av året. Ellers driver Norwegian Royal Salmon lakseoppdrett ved Feøy.
Feøy er en svært populær ferieøy med sin skjærgård, viker, kanaler og idylliske friluftsområder. Mange har bygget hytte eller skaffet seg eldre bolighus som de bruker til feriebolig. Det er mulig å leie hytte/hus på øya.
Ved kaien, der rutebåten ankommer, ligger Feøy Dagligvare, som har godt vareutvalg samt salg av diesel og bensin. Det ble tidligere drevet sommerkafé og arrangert ulike tilstelninger på «Feøy Brygge», men driften er nå lagt ned og lokalet solgt til andre aktører. 
Fra 1. januar 2019 overtar Norled konsesjonen for rutebåtdriften etter Røværfjord AS. I den forbindelse har Norled satt i bestilling 2 nye hurtiggående katamaraner, som skal gå i fast rutetrafikk mellom Feøy, Røvær, Haugesund og Kveitevik. Det vil bli satt opp flere daglige avganger, og passasjerantallet økes til ca 85 passasjerer. Det vil også bli mulighet til å bestille båten innom Vibrandsøy, som i dag er uten rutebåtforbindelse. Den ene båten, som primært vil trafikkere ruten mellom Røvær og Haugesund, vil ha hybridmotorer, og kommer sannsynligvis til å benytte elektrisk drift i havnebassengene i Haugesund og Røvær. Kapasiteten på høyspentlinjene Karmøy-Feøy-Røvær oppgraderes høsten 2018 for å kunne levere nok strøm til lading av båtens batteripakke ved kailigge på Røvær. Den andre båten som er bestilt, vil bli levert forberedt for hybriddrift, altså med tilsvarende dieselmotorer og gearsystem, men uten elektrisk motor- og batteripakke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Feøy nettsted