jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Utrikespolitiska Institutet

Utrikespolitiska institutet (UI) er et svensk institutt som forsker og informerer svenske borgere og forskere verden over om internasjonal politikk og tilhørende aktuelle problem. Det er organisert under Utrikespolitiska samfundet, som er en ideell forening.
Instituttet ble opprettet i 1938 med navnet Kommittén för utrikespolitisk upplysning, og blant dens tidlige profiler var Yngve Lorents og Ragnvald Lundström. Komitéen byttet i 1940 til det nåværende navnet. Yngve Lorents var ordfører fra starten til 1959, og deltok også i stiftelsen. Blant de som har vært styreledere og direktører ved UI gjennom årene finnes Rutger Lindahl, Nils Andrén, Leif Leifland, Kurt Samuelsson, Yngve Möller, Anders Mellbourn, Åke Sparring, Nordal Åkerman og Bo Huldt.
Siden 1940 har instituttet utgitt Världspolitikens dagsfrågor; under det førsta året medvirket Herbert Tingsten, Bernhard Karlgren og Gunnar Jarring. Världspolitikens dagsfrågor ble i begynnelsen distribuert av Kooperativa förbundet. Andre publikasjoner som UI utgir er Internationella Studier, Organisationer i fickformat og Länder i fickformat. Siden 2002 finnes Länder i fickformat også på Internett som Landguiden. Landguiden inneholder alle verdens land og oppdateres daglig med nye fakta.
Utrikespolitiska Institutet arrangerer forelesninger, seminarer og konferanser åpne for allmennheten. Hensikten er å informere allmennheten om utenrikspolitikk og UI har også flere forskere innen området. Flere av forskerne er tilsluttet gjennom ulike prosjekter og instittutet har også en permanent stab på cirka 40 personer.
Instituttet får sine inntekter fra bidrag og fra salg av egne publikasjoner, fra den svenske staten (fremst UD), næringslivsorganisasjoner og folkbevegelser. I tillegg får organisasjonen også forskningsmidler og donasjoner.
Utrikespolitiska Institutet (UI) flyttet sommeren 2005 til nye lokaler på Drottning Kristinas väg, Campus Vallhallavägen ved Kungliga Tekniska Högskolan. UI flyttet fra kjente lokaler på Lilla Nygatan 23 i Gamla stan til et helt nybygd lokale i samarbeid med Försvarshögskolan. I og med flyttingen så ble UIs bibliotek slått sammen med FHS bibliotek dannet Anna Lindh-biblioteket, som er Sveriges største offentlige bibliotek for utenriks- og sikkerhetspolitikk.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Swedish Institute for International Affairs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Elvarheim Museum

Elvarheim Museum er et museum i Åmli kommune i Aust-Agder fylke. 
Museet ble opprettet i 1989, og holder til i det gamle samfunnshuset Elvarheim fra 1925 i Åmli sentrum. Museet viser bl.a. jakt og fangstredskaper, kniver og utstoppede dyr som ulv, gaupe,jerv m.m. etter fangstmannen Aslak Harstveit. Bjørneskytteren Olav Tverrstløyl har sin egen utstilling med bl.a. en utstoppet bjørn. I beverutstillingen Det vesle folket kan du oppleve beverens liv over og under vann. Du kan også lære om den store blåbæreksporten og gå inn i Sveinung Gjøvlands felemakerverksted. Og du kan se folkedrakter fra 1700-1900-tallet i utstillingen Mangfald og Mote. 
Fra 1. januar 2015 er museet en del av Aust-Agder Museum og Arkiv.
Museet er Åmli kommunes tusenårssted.
Mal:Aust-Agder museum og arkiv, Arendal
Yang Hucheng

Yang Hucheng (kinesisk: 楊虎城, pinyin: Yáng Hǔchéng; Wade-Giles: Yang Hu-ch'eng; født 26. november 1893 i Pucheng i provinsen Shaanxi i Kina, henrettet 6. september 1949 i Chongqing) var en kinesisk krigsherre under krigsherretiden i Republikken Kina, og senere general i Kuomintang under den kinesiske borgerkrig. 
Yang Hucheng var blitt en populær krigsherre i Shaanxi i 1926. Etter Feng Yuxiang og Yan Xishans nederlag i Sentralslettekrigen i 1930 allierte Yang seg med Kuomintangs regjering, og ble kommandant for  Kuomintangs Nordvestarmé. Han fikk ordre om å ødelegge Det kinesiske kommunistpartis nye baseområde rundt  Yan'an sammen med Zhang Xueliangs nordøstarmé i 1935. Både Yang og Zhang Xueliang fikk stor respekt for kommunistenes forsvarskamp og kampdyktighet, og ble tiltrukket av kommunistenes forslag om et forent kinesisk forsvar mot de japanske invasjonsstyrkene i Kina. 
Da begge parter innstilte kamphandlingene fløy Kuomintangs leder Chiang Kai-shek til Xi'an tidlig i desember for å undersøke hva som skjedde. Han nektet da å gå inn på kommunistenes forslag, og dermed arresterte  Yang og Zhang Xueliang ham og holdt ham fanget til han ombestemte seg og gikk med på en allianse med kommunistene mot Japan. 
Zhang Xueliang fløy tilbake til Kuomintangs hovedstad Nanjing sammen med Chiang Kai-shek, og ble arrestert de kom frem. Senere ble også Yang arrestert, i all hemmelighet, og han satt i fengsel i tretten år til han ble henrettet på Chiang Kai-sheks ordre i september 1949, kort før kommunistene erobret Nanjing.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Trevor N. Dupuy: The Harper Encyclopedia of Military Biography, New York: HarperCollins Publishers Inc., 1992.
Sideakkreditering

Sideakkreditering betyr at en ambassadør er gitt fullmakt til å representere sin stat i to eller flere stater. Vanligvis gjelder sideakkrediteringen andre stater i regionen enn den staten der ambassadøren har sin bopel. Slik akkreditering er regulert artikkel 5 i Wien-konvensjonen om diplomatisk samkvem fra 1961. Folkerettslig er det ingen forskjell på en sideakkreditert ambassadør og en ambassadør som bor i staten vedkommende er akkreditert til. Særlig mindre stater har foretrukket sideakkreditering av kostnadshensyn, men ordningen er også benyttet av større stater.Under det første besøket i et sideakkreditert land avleverer ambassadøren sine akkreditiver til landets statsoverhode på samme måte som en ambassadør som er bosatt i landet.
Det finnes, også i den norske utenrikstjenesten, eksempler på at en ambassadør ivaretar sine oppgaver fra sin egen hovedstad og dermed ikke har bopel i noen av de land som han har ansvaret for. En slik norsk ambassadør betegnes som hjemmebasert ambassadør.


== Referanser ==
Happiness Is A Warm Gun

«Happiness Is A Warm Gun» er en sang av gruppen The Beatles, utgitt i 1968 på albumet The Beatles (White Album). Sangen er skrevet av John Lennon, men er på vanlig vis kreditert duoen Lennon/McCartney.


== Bakgrunn ==
Tittelen er sannsynligvis hentet fra bladet American Rifleman, som hadde det som overskrift til en artikkel skrevet av Warren W. Herlihy. Ifølge Lennon selv opplevde han tittelen slik:

«George Martin viste meg omslaget på et magasin hvor det sto, 'Happiness is a warm gun'. Jeg tenkte at det var en fantastisk, sinnssyk ting å si. En varm pistol betyr at du akkurat har skutt noe.»


== Referanser ==
De Nios Vinterpris

De Nios Vinterpris er en litteraturpris på 40 000 SEK som deles ut av Samfunnet De Nio. Prisen gis alltid uten begrunnelse og har blitt delt ut siden 1976.


== Liste over prismottakere ==


== Eksterne lenker ==
«Samfundet de Nios priser» (PDF) (svensk). Samfundet de Nio. s. 2–3. Arkivert fra originalen (PDF) 6. oktober 2014. Besøkt 1. september 2017.
Peter Burke

Ulick Peter Burke (født 16. august 1937) er britisk forfatter og historiker.
Burke er sønn av katolsk far og en jødisk mor (som senere konverterte til katolisismen), og fikk sin første utdannelse ved jesuittskoler. Seinere tok han sin akademiske utdannelse ved St John's College ved Universitetet i Oxford, hvor han tok sin doktorgrad. Fra 1962 til 1979 var han del av School of European Studies ved Universitetet i Sussex før han flyttet til Universitetet i Cambridge. Han er professor emeritus i kulturhistorie ved Emmanuel College på Cambridge.
Burke har vært sentral i historiefaget ved å framheve relevansen sosial- og kulturhistorie, og har særlig publisert om tidlig moderne historie. Han ble utnevnt til æresdoktor ved Københavns Universitet i 2011.Han er gift med den brasilianske historikeren Maria Lúcia Garcia Pallares-Burke.


== Bibliografi ==
Blant hans mer betydningsfulle verker er:

The Italian Renaissance (1972)
Popular Culture in Early Modern Europe (1978)
The Renaissance (1987)
History and Social Theory (1991)
Varieties of cultural history (1997)
New perspectives on historical writing (2001) (editor and contributor)
The Fabrication of Louis XIV (1992)
The Art of Conversation (1993)
A Social History of Knowledge (2000)
The European Renaissance: Centres and Peripheries (1998)
Eyewitnessing (2000)
What is Cultural History? (2004)
Languages and Communities in Early Modern Europe (2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi ved Emmanuel College
Verker av eller om Peter Burke i bibliotekene (WorldCat)
Peter Burke intervjuet av Alan Macfarlane den 31. juli 2004 (film)
Aimar V av Limoges

Aimar V Boso av Limoges (også nevnt som Adhemar, Ademar, Adhemir, Aymar, Aymer, eller Ademir; født ca. 1135, død ca. 1199) var vicomte av Limoges, en lavadelsmann i Loiredalen i hertugdømmet Aquitaine.Aimar ble født i Limoges, men ble foreldreløs i ung alder og oppfostret av slektninger i det sørfranske aristokratiet. Han styrte over sine besittelser fra 1148 til 1199.Aimar er mest kjent for å være et støttepunkt i et mindre opprør mot kong Rikard I av England i hans Angevin-riket ved at han også var hertug av Aquitaine i retten av sin mor Eleanora av Aquitaine. Hans fulle tittel var «Rikard I, ved Guds nåde, konge av de engelske, hertug av normannere og aquitanianere, greve av angevinene».
Aimar som så mange opprørske adelsmenn i Aquitaine deltok i sporadiske opprør mot hertugen gjennom hele hans voksne liv, ofte i allianse med hertug Rikards brødre, greven av Angoulême og huset Lusignan, men han ble som regel nedkjempet og måtte underkaste seg sin overherre.
Det var mens Rikard var tvunget til å nedkjempe en av Aimars utallige opprør at kong Rikard møtte sin skjebne. Han beleiret Château de Chalus-Chabrol, en liten og svakt befestet festning i Limousin som var kontrollert av Aimar. Mens kongen spankulerte på vollen utenfor festningen ble han truffet mellom nakken og skulderen av en mer eller mindre tilfeldig pil fra en armbrøst. Han døde noen få dager senere den 6. april 1199 av skaden.Aimars motvilje til lyde sin overherre var blitt oppmuntret av Bertran de Born, en adelsmann og en kjent trubadur. En sørgesang for vicomte av Limoges av en trubadur, Giraut de Bornelh, gir antydninger om at Aimar døde brått. Den engelske krønikeforfatteren Roger av Hoveden hevder at han ble drept av Filip av Cognac, kong Rikards sønn utenfor ekteskap som således straffet Aimars lange tid som gjenstridig vasall og hans andel i farens død. Denne fortellingen blir hovedsakelig betraktet som mer tradisjonell enn nødvendigvis historisk korrekt og det er få håndfaste bevis bak fortellingen, men den ble ført videre av William Shakespeare i skuespillet Kong Johan hvor Filip, «bastarden fra Falconbridge» dreper en sammensetning av flere elementer, her beskrevet som «Lymoges, hertug av Østerrike».
Aimar var gift med Sarah de Dunstanville, datter av Reginald de Dunstanville, 1. jarl av Cornwall i Bordeaux i 1159. Hans datter og arving, Marie de Limoges, ble gift med Eble V av Ventadorn, vicomte av Ventadour.
På film er Aimar blitt portrettert av skuespiller Robert McBain i BBCs TV-dramaserie The Devil's Crown (1978) som dramatiserte regimet til kong Rikard I av England og hans far og bror.


== Referanser ==
Liste over idrettslag i Lillehammer

Dette er en liste over idrettslag i Lillehammer. Listen er ikke uttømmende.


== Elitelag ==
Ishockey: Lillehammer Ishockeyklubb, GET-ligaen
Fotball: Lillehammer Fotballklubb, 2. divisjon fotball for herrer
Skiidrett: Lillehammer Skiklub


== Idrettslag ==

Faaberg Idrettslag
Roterud Idrettslag
Søre Ål Idrettslag
Vingar Idrettslag
Vingrom Idrettslag


== Særlag ==
Aikido Lillehammer
Dansehuset Lillehammer
Faaberg Fotball
Faaberg Håndball
Jørstadmoen Sportsklubb
Lillehammer Ake og Bobklubb
Lillehammer Biljardklubb
Lillehammer Bowlingklubb
Lillehammer Bueskytterklubb
Lillehammer Cykle Klubb
Lillehammer Curlingklubb
Lillehammer Fotballklubb
Lillehammer Innebandyklubb 
Lillehammer Kunstløpklubb 
Lillehammer Kvinnefotballklubb
Lillehammer Lawn Tennisklubb
Lillehammer Orienteringsklubb
Lillehammer Ro- og Kajakklubb
Lillehammer Schakselskap
Lillehammer Senior Bowling
Lillehammer Skeletonklubb
Lillehammer Skøiteklubb
Lillehammer Svømmeklubb
Lillehammer Turnforening
Lillehammer Vannskiklubb
Lillehammer Volleyballklubb
Mesna Fotballklubb
Kinn (Sortland)

Kinn er en gård ved Godfjorden i Sortland kommune i Nordland. Før endringa av kommunegrensa 1. januar 2000 lå Kinn i Kvæfjord kommune i Troms. Gårdshistoria hører derfor til Kvæfjords lokalhistorie.
Gården har gårdsnummer 61 i Sortland kommune og hadde gårdsnummer 1 i Kvæfjord.
Navnet Kinn blir brukt om bratte fjellsider eller om gårder som ligger under slike. Tidligere skrivemåter av gårdsnavnet er Kind på Kinde (1567), Kiindt og Kindenn (1614), Kinden (1661) og Kind (1723). Kinn var en fiskergård, og fisket var spesielt godt i 1870-årene. Det ble fanget både sild og laks. Utenfor Kinn ligger Kinnholmen, hvor det ble sanket fugleegg og dun som en binæring.
Grensene mot gårdene Lovika og Finnsæter ble fastsatt ved en skifteforretning i 1723.


== Se også ==
Liste over gårder i Kvæfjord


== Kilder ==
Norman, Jac., red. (1972). Kvæfjordboka (Bygdebok for Kvæfjord). 1 og 2. Kvæfjord. s. I:132, II:16. 
Bergh, Claus. «Kinn i Kvæfjord». Besøkt 5. juni 2009.
Liste over matrikkelgårder i Kvæfjord

Liste over matrikkelgårder i Kvæfjord lister matrikkelgårder i Kvæfjord kommune i Troms.


== Se også ==
Grunnkretser i Kvæfjord kommune
Stein Vegard Hagen

Stein Vegard Hagen (født 30. juni 1944 i Lillehammer, død 2. september 2010 i Tallinn) var Norges ambassadør i Estland fra november 2005 til sin død.
Hagen var utdannet jurist fra Universitetet i Oslo og gikk inn i utenrikstjenesten i 1971. Han hadde tidligere vært ambassadør i Abu Dhabi og vært stasjonert ved ambassadene i Jakarta, Paris, Roma og ved Norges EU-delegasjon i Brussel. Han var også hovedlærer på Forsvarets høgskole og hadde en rekke stillinger i Utenriksdepartementet, blant annet som byråsjef i Utenriksøkonomisk avdeling og Rettsavdelingen samt underdirektør i Skipsfartsavdelingen.
Han ble i 2010 tildelt den estiske Terra Mariana-korsets orden av første klasse av president Toomas Hendrik Ilves.


== Referanser ==
Emil-prisen

Emil-priset er en litteratur- og kulturpris «för barnkulturella insatser i Astrid Lindgrens anda» som deles ut årlig. Prisen er på 30 000 SEK (2007). Den ble innstiftet av Smålands akademi til ære for Astrid Lindgren og deles ut sammen med Sveriges Radio Kronoberg.


== Mottakere av prisen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Emil Priset
Smålands akademi
En bok för allas litterära humorpris

En bok för allas litterära humorpris er en litteraturpris på 10 000 SEK som deles ut årlig. Prisen ble innstiftet i 2001 da En bok för alla feiret 25-årsjubileum.


== Liste over prisvinnere ==
Erik Lindegren-priset

Erik Lindegren-priset er en lyrikkpris på 100 000 SEK som blir delt ut hvert annet år av Luleå kommune. Prisvinneren utpekes av en jury som består av tre til fem ledende litteraturkjennere. Prisen deles ut i forbindelse med arrangementet Bok & Bild. I 2006 ble arrangementet forskjøvet ett år og det ble heller ikke delt ut noen pris det året. 
I 2007 ble en ny pris innstiftet, Lilla Erik Lindegren-priset, med et prisbeløp på 5 000 SEK som deles ut til en ung forfatter mellom som er mellom 15-20 år gammel. Denne prisen blir på samme måte som Erik Lindegren-priset delt ut hvert annet år.  


== Liste over prisvinnere ==


=== Erik Lindegren-priset ===


=== Lilla Erik Lindegren-priset ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Erik Lindegren-priset hos lulea.se
Eyvind Johnsonpriset

Eyvind Johnsonpriset er en litteraturpris innstiftet i 1988 av 
Bodens kommune. Prisen, som er på 40 000 SEK, deles ut annethvert  år. Pristakerne pekes ut av en jury som består av noen av de fremste forfatterne
og litteraturkritikerne i Sverige.


== Liste over pristakere ==


== Se også ==
Eyvind Johnson
Jenis av Rana

Jenis Kristian av Rana (født 7. januar 1953 i Trongisvágur) er en færøysk politiker og lege. Han har vært innvalgt på det færøyske Lagtinget siden 1994. Han representerer Miðflokkurin, som springer ut av de vekkelseskristne miljøene på Færøyene. Han var utenriks- og kulturminister i Bárður Nielsens regjering fra 2019 til 2022.


== Familie og yrke ==
Han er sønn av Aslaug og Dánjal av Rana, tidligere borgermester i Tvøroyrar kommuna. Han er gift og har tre barn. Han er utdannet lege med spesialisering i allmennmedisin fra Aarhus Universitet fra 1983. Jenis av Rana har vært kommunelege i hovedstaden Tórshavn siden 1995.Han har vært lekpredikant samt radiovert på den kristne radiostasjonen Lindin. Han er tilknyttet frimenigheten Lívdin i Hoyvík, som har sitt utspring fra den vekkelseskristne lekmannsbevegelsen Brøðrasamkoman.
Han har hatt en rekke tillitsverv i legenes faglige organisasjoner.


== Politisk arbeid ==
Før dannelsen av Miðflokkurin i 1992 var Jenis av Rana medlem av forløperen Kristiligi Fólkaflokkurin. I perioden 1993–1996 var han medlem av kommunestyret i Tórshavn, valgt for den partiløse felleslisten Uttanflokkalistin.Jenis av Rana har vært formann i Miðflokkurins hovedstyre siden 2001, noe han også var 1994 til 1997.
Jenis av Rana har representert Miðflokkurin på Lagtinget siden 1994. Han var innvalgt fra Suðurstreymoy frem til ordningen med valgkretser ble avskaffet i 2008. Han ledet Miðflokkurins lagtingsgruppe fra 1994 til han ble medlem av regjeringen i 2019.Han har vært medlem av Lagtingets utenrikskomité siden 1998. Han har også vært medlem av Lagtingets arbeidskomité og Lagtingets markedskomité 1994–1998, Lagtingets velferdskomité 2002–2004 og Lagtingets kulturkomité 1998–2002 og fra 2011. Han var medlem av Færøyenes delegasjon til Vestnordisk Råd 1994–2008 samt medlem av Færøyenes delegasjon til Nordisk råd 2002–2004 og 2008–2011.Den politiske retorikken hans minner mest om den som blir utøvd i kirker eller bedehus. Jenis av Rana og Miðflokkurin fremmer et tradisjonelt, kristent syn på moralske og etiske spørsmål. Han er en profilert motstander av blant annet selvbestemt abort og ekteskap eller registrert partnerskap for homofile.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Jenis av Rana – sitater
Ta-lik

På grunn av tekniske begrensninger har denne artikkelen feil navn. Den riktige tittelen er Ta:lik.ta:lik er et norsk plateselskap som ble etablert i Lomen i 1999. Selskapet gir ut folkemusikk, visesang og verdensmusikk. Selskapet står bak rundt 150 utgivelser, mange i samarbeid med NRK.Selskapet har fått Spellemannpriser i 2011 for Ragnhild Furebotten / Never on a Sunday, og i 2012 for Ottar Kåsa / Ottar Kåsa.
I 2011 fikk to av selskapets produksjoner også pris for beste folkemusikkutgivelser under Folkelarm, den såkalte Folkelarmprisen gikk til platen Soli samt til en DVD-utgivelse av materiale fra NRKs folkemusikkarkiv.


== Utgivelser ==
Hått, B-burger!
Fant-Karl, Spelemanns- arven – ein historisk kulturarv
Synnøve S. Bjørset, Slåttar
Tassili. Latebkish
Aslak O. Brimi og Erlend Viken, Duo
Ragnhild Furebotten Trio, Endelig vals


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Plateselskapets hjemmesider - besøkt 16. juli 2018
Cymidae

Cymidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. De ble tidligere regnet som en undergruppe av familien Lygaeidae. Det er kjent 54 arter fordelt på 9 slekter, 5 av dem fra Europa, i tillegg to arter som bare er kjent fra Kanariøyene. I Norge er det funnet to arter.


== Utseende ==
Små (2 – 5 mm), brune eller gulaktige, avlangt-ovale teger. Sett ovenfra er de ofte nærmest rombeformede. Oversiden er tydelig punktert, men lite hårete, blank. Hodet er forholdsvis stort, med markert "snute". Antennene består av fire ledd, det innerste er kort og tykt, det ytterste spoleformet, danner en svak klubbe. Pronotum er trapesformet med rette sider. Scutellum er trekantet og middels stort. Vingene er vanligvis velutviklede. Beina er slanke og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Cymidae lever av frø på enfrøbladete planter, mest i sivfamilien (Juncaceae) og halvgrasfamilien (Cyperaceae). Tegene kryper omkring på aksene og er godt kamuflerte da de selv ligner på frø. Artene er lite spesialiserte og kan angripe mange ulike plantearter.


== Systematisk inndeling ==
Cymidae ble tidligere regnet som en underfamilie av Lygaeidae.
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på  ...oidea.

Klasse Insekter (Insecta)
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera («nyvinger»)
Orden Nebbmunner (Hemiptera)
Underorden Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
Underorden Teger (Heteroptera)
gruppe Trichophora
overfamilien Lygaeoidea
familien Cymidae
underfamilien Cyminae – 40 arter i fire slekter
slekten Ashlockia Hamid, 1975
slekten Cymodema Spinola, 1837. I Europa:
Cymodema tabida Spinola, 1837 – Sør-Europa
slekten Cymus Hahn, 1832. I Europa:
Cymus aurescens Distant, 1883 – nord til Finland
Cymus claviculus (Fallén, 1807) – finnes i Norge
Cymus glandicolor Hahn, 1832 – finnes i Norge
Cymus melanocephalus Fieber, 1861 – finnes i Sverige og Finland
Cymus gracilicornis Vidal, 1940 – Kanariøyene
Cymus remanei Heiss & P´wericard, 1999 – Kanariøyene
slekten Neocymodema Hamid, 1975
underfamilien Ontiscinae – 14 arter i fem slekter, alle utenom Ontiscus bare funnet på øyene i det østlige Stillehavet
slekten Neocymus Hamid, 1975
slekten Nesocymus Kirkaldy
slekten Ontiscus Stål, 1874 – Australia og øyer i det vestlige Stillehavet
slekten Pseudocymus van Duzee
slekten Sephora Kirkaldy


== Kilder ==
Coulianos, C.-C. 1998. Annotated Catalogue of the Hemiptera-Heteroptera of Norway. Fauna Norv. Ser.B 45 (1-2), side 11-39
Australian Faunal Directory – Cymidae (2002) [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Cymidae i Encyclopedia of Life 
(en) Cymidae i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Cymidae hos Dyntaxa 
(en) Cymidae hos Fauna Europaea 
(en) Cymidae hos ITIS 
(en) Cymidae hos NCBI 
(en) Kategori:Cymidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cymidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Fauna Europaea - Europas fauna, arter og utbredelseskart.
Bildegalleri over nordamerikanske arter: [2]
Fazıl Say

Fazıl Say (født 14. januar 1970 i Ankara) er en kjent tyrkisk pianist og komponist.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Fazıl Say – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fazıl Say på Internet Movie Database 
(en) Fazıl Say på Apple Music 
(en) Fazıl Say på Discogs 
(en) Fazıl Say på MusicBrainz 
(en) Fazıl Say på Spotify 
(en) Fazıl Say på Songkick 
(en) Fazıl Say på Last.fm 
(en) Fazıl Say på AllMusic 
Fazıl Say på Twitter 
Fazıl Say på Twitter 
Fazıl Say på Facebook 
Fazıl Say på Instagram 
Fazıl Say på Myspace