jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sørstatsrock

Sørstatsrock (engelsk: Southern rock) er en undersjanger innenfor rockemusikk og en sjanger innen Americana. Den utviklet seg de amerikanske sørstatene (derav navnet) fra hovedsakelig rock, country og blues, og fokuserer generelt på elektrisk gitar og sang. Selv om opprinnelsen til sørstatsrock ikke kan stadfestes, er det «mange folk som føler at disse betydningsfulle bidragene til utvikling av rock and roll har blitt minimalisert i rockens historie.» Man vet derimot en del av sørstatsrockens røtter; den lot seg inspirere fra den tunge bluesrocken på slutten av 1960-tallet foruten også på honky-tonk og Bakersfield-sounden, en countrysjanger som utviklet seg i Bakersfield, California, og skapte en fusjon mellom disse to retningene. Tidlig på 1970-tallet utgjorde band som spilte sørstatsrock en betydelig del av de amerikanske hardrock-gruppene. Det første bandet som spilte utpreget sørstatsrock var The Allman Brothers Band med sine lange improviserende tendenser og like høyt som Cream og The Grateful Dead, men holdt seg nærmere sine røtter i bluesrock og country.Kjente tidlige sørstatsrock-band er blant andre Lynyrd Skynyrd og The Allman Brothers Band, som regnes som de to grunnleggerne av sjangeren. Utover 1970-tallet dukket det opp flere band, den andre bølgen som framhevet boogierytmer, raske gitarer, og sangtekster som berømmet verdiene, forventningene og framferden til unge voksne i sørstatenes arbeiderklasse, ikke ulikt outlow-bevegelsen i countrymusikken. Band innenfor dette segmentet var eksempelvis Blackfoot, .38 Special, The Outlaws, Molly Hatchet, Little Feat og Doc Holliday. Charlie Daniels Band lagde en mer countrybasert versjon, og i Texas representerte ZZ Top sin form for bluesrock. 
Av band som har kommet til de senere år kan nevnes Blackberry Smoke og Black Stone Cherry. På 1990-tallet var det grupper innen sørstatsrocken som nærmet seg heavy metal. I 2001 gikk Kid Rock fra rapper til å bli sanger av country og sørstatsrock. Sjangeren spilles på radiostasjonene i USA på 2010-tallet, men hovedsakelig stasjoner som spiller «oldies» og klassisk rock. Alternative rockgrupper som Kings of Leon kombinerer sørstatsrock med garasjerock, alternativ country og bluesrock, noe som gjør skillelinjene uklare. Flere av de gamle gruppene driver fortsatt på, selv om utøverne begynner å bli gamle, blant annet Lynyrd Skynyrd, ZZ Top, og Canned Heat.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Patoski, Joe Nick (1980): «Southern Rock» i: The Rolling Stone Illustrated History of Rock & Roll, Random House, ISBN 0-394-73938-8.
Kemp, Mark (2004): Dixie Lullaby: A Story of Music, Race and New Beginnings in a New South, New York, New York: Free Press/Simon & Schuster, ISBN 0-7432-3794-3, s. 17.


== Eksterne lenker ==
Pure Soutern Rock (nettsted)
Peter Lassally

Peter Lassally (født i 1933 i Hamburg, Tyskland) er en amerikansk TV-produsent best kjent fra The Tonight Show Starring Johnny Carson der han var produksjonsleder i 22 år. Han har også vært produksjonsleder for Late Night with David Letterman og Late Show with David Letterman. Han er produksjonsleder for Late Late Show with Craig Ferguson og senior visepresident for David Lettermans TV-produksjonsselskap Worldwide Pants Incorporated.
Begynte i 1951 sin karriere innen TV som løpegutt i NBC.
Få dager etter Johnny Carsons død i 2005 var Peter Lassally gjest hos Letterman for å fortelle om hvordan det var å jobbe sammen med Carson i 22 år og hvordan det var, som en av de få, å kjenne han personlig. Lassally fortalte også at Carson egentlig foretrakk Letterman til å bli hans etterfølger for The Tonight Show.
Lassally ble portrettert av Steven Gilborn i filmen The Late Shift fra 1996.


== Oppvekst ==
Peter Lassally ble født inn i en jødisk familie i Hamburg, Tyskland i 1933. I 1938 flyttet familien til Nederland før den andre verdenskrig begynte. I Amsterdam delte hans eldre søster klasserom med Anne Frank.  I 1943 ble han sammen med sin mor og søster satt i konsentasjonsleir i litt over to og et halvt år under den andre verdenskrig. Først 1 og et halvt år i Westerbork i Nederland, men ble senere flyttet til Theresienstadt i Tsjekkoslovakia(nåværende Tsjekkia), der de var i 9 måneder. Emigrerte sammen med sin mor og søster til New York i 1947.


== Arbeid ==
Tonight Show Starring Johnny Carson – Produksjonsleder / produsent
Late Night with David Letterman – Produksjonsleder
Late Late Show with Craig Ferguson – Produksjonsleder
Carson's Comedy Classics – Produsent
The Tonight Show Starring Johnny Carson 19th Anniversary Special (1981) – Produsent
The Tonight Show Starring Johnny Carson 20th Anniversary Special (1982)
The Tonight Show Starring Johnny Carson 21st Anniversary Special (1983) – Produsent
The Tonight Show Starring Johnny Carson 22nd Anniversary Special (1984) – Produsent
The Tonight Show Starring Johnny Carson: 23rd Anniversary (1985) – Produsent
Tonight Show Starring Johnny Carson 24th Anniversary (1986) – Produsent
The Tonight Show Starring Johnny Carson 25th Anniversary Special (1987) – Produsent
The Tonight Show Starring Johnny Carson 26th Anniversary Special (1988) – Produsent
The Tonight Show Starring Johnny Carson: 28th Anniversary Special (1990) – Produksjonsleder
The Tonight Show Starring Johnny Carson: 29th Anniversary (1991) – Produksjonsleder
The Late Show With David Letterman (1993) – Produksjonsleder
The Late Show With David Letterman Video Special (1994) – Produksjonsleder
The Late Late Show (1995) – Produksjonsleder
Mr. Warmth: The Don Rickles Project (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Lassally på Internet Movie Database 
(en) Peter Lassally hos The Movie Database 
The Host Whisperer
Peter Lassally: The host whisperer. Producer backed unlikely Ferguson for the job
Meet Peter Lassally, Late Night 'Host Whisperer'
Here's Peter Lassally: A life in late-night television
Nysa (mytologi)

Nysa er i gresk mytologi et mytisk fjellområde som ble ulikt assosiert med Etiopia, Libya, Tribalia, eller Arabia av greske mytografer, og området var det tradisjonelle stedet hvor regnnymfene, hyadene, oppdro barneguden Dionysos, den såkalte «Zevs av Nysa». Allerede Homer nevner fjellet Nyseion som stedet hvor Dionysos under beskyttelse av nymfene vokste opp. Et egnet sted er således Pangaionfjellene i nord.
Via dyrkelsen av Dionysos, som kom til fastlandet Hellas fra Lilleasia (hvor hettittene kalte seg selv for «nesi» og deres språk for «nesili»), kan stedet for det mytologiske Nysa rett og slett ha vært konvensjoner som henviste til mytenes magiske og fjerntliggende ktonisk land. Navnet Nysa kan også ha vært en oppfinnelse for å forklare guden Dionysos' navn.
Hesykhios av Alexandria, en gresk-egyptisk leksikograf på 400-tallet e.Kr., har nedtegnet en liste av de følgende steder som ble foreslått av antikkens forfattere som stedet for fjellet Nysa: Arabia, Etiopia, Egypt, Babylon, Rødehavet, Trakia, Thessalia, Sicilia, India, Libya, Lydia, Makedonia, Naxos, rundt Pangaios (en mytisk øy sør for Arabia), og Syria. Hensikten synes å være med et fjerntliggende land som Nysa er at det ligger så langt unna antikkens Hellas at ingen riktig viste hvor det lå.


== Se også ==
Pangaionfjellene
Celine Brun-Lie

Celine Marie Knudtzon Brun-Lie (født 18. mars 1988) er en norsk tidligere langrennsløper som representerte Sportsklubben Njård.
Hun er søster av padleren Agnes Brun-Lie og skiskytteren Thekla Brun-Lie.


== Karriere ==
Brun-Lie har tre gull i junior-NM, og var med på det norske vinnerlaget under junior-VM 2007. Den 14. desember 2008 fikk hun sin første pallplassering i verdenscupen, da hun ble nummer to bak Petra Majdič, men foran Marit Bjørgen på sprinten i Davos. Hun tok sitt første NM-gull på sprinten i NM på ski 2009, foran Maiken Caspersen Falla og Marit Bjørgen. Hun ble senere norgesmester i lagsprint både i 2010 og 2011, begge ganger sammen med Britt Ingunn Nydal.
I OL 2010 i Vancouver gikk hun inn til sjetteplass på sprinten og femteplass på lagsprinten.
Hun deltok i Ski-VM 2011 i Oslo, og fikk der 14.-plass på sprinten. Marit Bjørgen vant denne øvelsen.
18. januar 2014 tok Norges Skiforbund ut sin langrennstropp på 20 utøvere til Vinter-OL 2014 i Sotsji som også inkluderte Brun-Lie, men hun forble en ubrukt reserve.Brun-Lie kunngjorde under Ski-VM i Falun 2015 at hun ville legge opp etter 2015-sesongen.Hun har mastergrad fra sivilingeniør-/masterprogrammet Tekniske geofag ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet.


=== Sammenlagtresultater i verdenscupen i langrenn ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Celine Brun-Lie – Olympedia 
(en) Celine Brun-Lie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Celine Brun-Lie – FIS (langrenn)
End of the Line

«End of the Line» er det siste sporet på The Traveling Wilburys' første album, Traveling Wilburys Vol. 1, gitt ut i 1988. Låten har en riding-on-the-rails rytme som passer godt til temaet i sangen og gruppens «på-farten»-natur (Traveling Wilburys). Låten har alle Wilburys på lead vokal, med unntak av Bob Dylan; Harrison, Lynne, og Orbison synger refrengene etter tur, mens Petty synger versene.
George Harrisons gitarintro er svært lik The Beatles-sangen «I'm Looking Through You». Sanger fortsetter inn i en «togrytme» for å passe temaet.
Sangen var den andre singelen fra albumet. Omslaget på 45 o/min-singelen, er et bilde tatt fire dager etter Roy Orbisons bortgang i desember 1988, viser en gitar i en gyngestol. Samme som i musikkvideoen for sangen, hvor kameraet fokuserer på gitaren i gyngestolen under Orbisons vokaldel.
Sangen ble brukt i rulleteksten på Things Aren't Simple Anymore, en episode av den britiske sitcomserien One Foot in the Grave.
Tom Petty har spilt denne sangen på en av sine nyligere USA-turnéer.


== Eksterne lenker ==
(en) End of the Line på Discogs 
(en) End of the Line på MusicBrainz
Kjærlighetsbarn

Kjærlighetsbarn er et uttrykk som betegner et barn som er unnfanget utenfor ekteskap; barn som er resultat av et kjærlighetsforhold. Det henviser også barn av en ugift mor og er en eufemisme for uttrykket «uektefødt barn» eller bare uekte barn. Et eldre begrep for det samme er bastard, (norrønt bastarðr), «frillesønn», som nå ikke benyttes om mennesker. I tidligere tider var det mindre belastende; hertug Vilhelm av Normandie, ble kalt for «Vilhelm bastarden» før han ble kalt for «Vilhelm erobreren» etter å ha erobret England i 1066.
Begrepet «kjærlighetsbarn» har i årenes løp skiftet betydning, noe som kan skyldes utviklingen av hvordan uttrykket kjærlighet blir oppfattet og forstått. Både renessansens og romantikkens litteratur har bidradd til å trekke begrepet fra nesten utelukkende det fysiske aspekt (jfr. Moselovens regler for førekteskapelig omgang) og til å omfatte uimotståelig tiltrekning også på det åndelige plan.
Som litterær oppskrift har konseptet vært i bruk i dameromaner. Det bygger på en forestilling om at stor kjærlighet vil gå i arv til barnet, slik at det klarer å bevare sin integritet, tross motgang fra barnsben av, og nå fram til sitt livs store kjærlighet. Grunnen til at faren er ute av bildet er da vanligvis at han forsvinner eller dør før han får vite om barnet - eller ekteskap er umulig på grunn av sosiale skillelinjer og hans forpliktelser til slekt eller samfunn.
Uttrykket brukes i dag både om et barn av foreldre som ikke lever sammen, og om barn av foreldre litt oppe i årene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Universitetet i Witwatersrand

Universitetet i Witwatersrand (engelsk: University of the Witwatersrand), forkortet Wits er et universitet i byen Johannesburg i Sør-Afrika. Det har bakgrunn fra gruvevirksomheten og et historisk fokus på teknologiske fag. 
Grunnleggelsen skjedde som en gruveskole i Kimberley –  South African School of Mines – i 1896. Universitetsstatusen og dagens navn ble tildelt i 1922. Studenter og lærere ved Wits teller noen av de mest sentrale motstanderne av apartheid. Skolen har også ledet de arkeologiske utgravningene av tidlige hominine fossiler fra Sterkfontein og Swartkrans.
Wits består av fem fakulteter:

Faculty of Commerce, Law, and Management
Faculty of Engineering and Built Environment
Faculty of  Health Sciences
Faculty of  Humanities
Faculty of ScienceBlant tidligere studenter finner vi nobelprisvinnerne  Aaron Klug (1982 kjemi), Nadine Gordimer (1991 litteratur), Nelson Mandela (1993 fred), Sydney Brenner (2002 medisin).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) University of the Witwatersrand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Den norske turistforenings årbok

Den norske turistforenings årbok utgis årlig som årets siste nummer av Den norske turistforenings medlemstidsskrift Fjell og Vidde, og sendes til alle foreningens medlemmer. 
Årboken har vært utgitt siden foreningens stiftelse i 1868. Innholdet i årboka omfatter vanligvis reiseskildringer, områdebeskrivelser, naturvernspørsmål og årsberetning og annen foreningsstoff. 

«I tråd med foreningens tidligere målsetting om å "utbre kjennskap til land og folk" var lenge store geografiske områder og hele fylker hovedtema i årbøkene. De siste årene har vi stort sett skiftet på å ha områder som tema annen hvert år og mer generelle tema de mellomliggende årene.».


== Referanser ==
Universitetet i Johannesburg

Universitetet i Johannesburg (engelsk: University of Johannesburg) er et universitet i byen Johannesburg i Sør-Afrika. Det oppstod i 2005 ved en sammenslåing av to eksisterende universiteter – Rand Afrikaans University og Technikon Witwatersrand. Det er Sør-Afrikas største universitet med et bredt og nær fullstendig fagtilbud.
UJ består av ni fakulteter og en skole:

Faculty of Art, Design and Architecture
Faculty of Economic and Financial Sciences
Faculty of Education
Faculty of Engineering and the Built Environment
Faculty of Health Sciences
Faculty of Humanities
Faculty of Law
Faculty of Management
Faculty of Science
School of Tourism and HospitalityCampusene ligger i Auckland Park, Doornfontein, East Rand og Soweto.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) University of Johannesburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Drei Schwestern

Drei Schwestern («Tre søstre») er et fjell med tre topper i Liechtenstein. Det danner en naturlig grense mellom Liechtenstein og Østerrike. Den høyeste toppen er Große Schwester (storesøster), med en høyde på 2053 moh, nord for den ligger Mittlere Schwester (midtsøster) med en høyde på 2048 m og helt i nord ligger Kleine Schwester (lillesøster) med en høyde på 2034 moh.
Hans Pauli Strøm

Hans Pauli Torkilssonur Strøm (født 28. desember 1947 i Vágur) er en færøysk sosiolog og sosialdemokratisk politiker (Jv.). Han var sosial- og helseminister fra 3. februar 2004 til 4. februar 2008, deretter helseminister til 13. juli 2009. Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget i periodene 1998–2002 og 2008–2011.


== Familie og yrke ==
Han vokste opp i Vágur på Suðuroy som sønn av Herborg og Torkil Strøm. Han er kandidat i sosiologi fra Københavns Universitet fra 1986. I studietiden var han leder ved Føroyahúsið/Det færøske hus i København. Han var også medredaktør i studentbladene Oyggjaskeggi 1969–1975 og Framanum 1975–1985. Tilbake på Færøyene ble han i 1988 ansatt i Hagstova Føroya.Han er gift med Gyðja Hjalmarsdóttir Didriksen og bor i Vestmanna. Deres datter Ingilín Didriksen Strøm ble i 2019 innvalgt på Lagtinget. Ingilín er gift med musikeren Teitur Lassen.


== Politisk arbeid ==
I 1998 ble han valgt inn på Lagtinget fra Norðurstreymoy på et utjevningsmandat. Før ham var Thomas Arabo den eneste sosialdemokraten som hadde blitt valgt fra Norðurstreymoy. Strøm satt i Lagtingets justis- og velferdskomiteer. Han ble ikke gjenvalgt på noe utjevnings- eller kretsmandat i Norðurstreymoy i 2002, og gikk til stillingen som partisekretær for Javnaðarflokkurin, noe han var frem til han ble medlem av regjeringen to år senere.I 2004 ble han utnevnt til sosial- og helseminister i Jóannes Eidesgaards første regjering. I 2008 ble valgordningen omgjort, så Færøyene ble én valgkrets, og Strøm ble valgt inn, men fortsatte i regjering. Mikkjal Sørensen møtte som varamann på Lagtinget. I september 2008 gikk Jóannes Eidesgaards andre regjering av til fordel for Kaj Leo Johannesens første regjering, hvor sosial- og helseområdet ble delt, så Strøm fortsatte som helseminister.
Da Lagtingets kontrollkomité gjennomførte en forvaltningsrevisjon i 2009, ble det kjent at Sosial- og helsedepartementet hadde hatt budsjettoverskridelser på 171 millioner danske kroner i årene 2005–2008. Opposisjonspartiet Tjóðveldi varslet at de ville reise et mistillitsforslag mot Strøm så snart Lagtinget trådde sammen. Før den tid valgte han selv å trekke seg fra vervet.Strøm gikk tilbake til plassen på Lagtinget, men ble ikke gjenvalgt i 2011.


== Referanser ==
Rätikon

Rätikon er en fjellkjede i de vestlige Øst-Alpene. Både Østerrike (Vorarlberg), Sveits (Graubünden) og Liechtenstein (hele landet) har andel i Rätikon.
Rätikon hører til De rätiske Alper. Begge disse navnene er avledet av romernes betegnelse for områdets urinnvånere, reterne (jf. språket retoromansk, som i historisk tid også ble talt i Rätikon).


== Avgrensning ==
Rätikon begrenses

i vest av Rhinen (Alpenrhein; mot Vest-Alpene, nærmere bestemt Glarus- og Appenzeller-Alpene),
i syd av Prättigau (mot Plessur-Alpene),
i vest av Schlappinpasset (mot Silvretta), og
i nord av Ill (mot Verwall, Lechquellengebirge og Bregenzerwald).


== Topper ==
De høyeste toppene i Rätikon er:

Schesaplana (2964 moh.)
Panüelerkopf (2859 moh.)
Salaruelkopf (2841 moh.)
Felsenkopf (2833 moh.)
Drei Türme (Großer Turm: 2830 moh.)
Drusenfluh (2827 moh.)
Madrisahorn (2826 moh.)
Sulzfluh (2817 moh.)Også Liechtensteins høyeste fjell, Grauspitz (2599 moh.), hører til Rätikon.


== Daler og videre inndeling ==
De fleste daler som strekker seg inn i Rätikon, er ubebodd og forholdsvis korte. Den lengste dalen er Saminatal, som begynner i Liechtenstein ved Steg (en landsby i kommunen Triesenberg), renner nordnordøstover og munner ut i Ill ved Frastanz i Vorarlberg. Andre daler er (med klokken): Gamperdonatal (Østerrike, begynner ved Nenzing), Brandnertal (Østerrike, med kommunene Brand og Bürserberg), Rellstal (Østerrike, begynner ved Vandans), Gauertal (Østerrike, begynner ved Tschagguns), St. Antöniental (Sveits, med kommunen St. Antönien), Schraubachtal (Sveits, begynner ved Schiers), Taschinastal (Sveits, begynner ved Grüsch).


== Geologi ==
Rätikon er hovedsakelig bygd opp av kalkstein. Geologisk sett hører fjellkjeden derfor til De nordlige kalkalper, selv om den alpinistisk ofte regnes til Sentral-Alpene.


== Natur, kultur og historie ==
Befolkningen i Rätikon var inntil middelalderen retoromansktalende. Fra 1200-tallet innvandret walsere og kolonialiserte de høyereliggende områdene, som inntil da hadde vært ubebodd eller bare blitt brukt som fjellbeite av den retoromanske befolkningen. Samtlige tettsteder som ligger inne i Rätikon, er walserbosetninger (St. Antönien i Sveits; Planken og Triesenberg i Liechtenstein; Brand og Bürserberg i Østerrike). Innen slutten av 1500-tallet hadde (walser)tysk fortrengt retoromansk som talespråk. Nå har også walserspråket veket for «vanlig» (hoch)alemannisk de fleste steder.


== Eksterne lenker ==
(en) Rätikon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rätikon – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Daniela Zini

Daniela Zini (født 30. mai 1959 i Livigno) er en tidligere italiensk alpinist.
I løpet av karrieren vant hun to slalåmrenn i verdenscupen. Sesongen 1980/81 delte hun tredjeplassen sammenlagt i slalåmcupen med franske Perrine Pelen. Foran seg på listen hadde de sveitsiske Erika Hess og amerikanske Christin Cooper.
Under VM 1982 i Schladming tok hun bronse i slalåm. Gull- og sølvmedaljene gikk til Erika Hess og Christin Cooper.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniela Zini – Olympedia 
(en) Daniela Zini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Daniela Zini – FIS (alpint) 
(en) Daniela Zini – ski-db.com
Universitetet i Fort Hare

Universitetet i Fort Hare (engelsk: University of Fort Hare), forkortet UFH er et universitet i byen Alice i provinsen eastern Cape i Sør-Afrika. Det er også en campus i byen East London.
Fort Hare var opprinnelig et britisk fort fra krigene mot Xhosa, mens misjonæren James Stewart dannet en misjonsstasjon med undervisning her – som etterhvert utviklet seg til universitetet. Det regnes som Afrikas fremste «svarte» universitet, en rekke frigjøringsledere i både Sør-Afrika og fra andre afrikanske land har studert her i årene 1916 til 1959, da det ble undertvinget apartheid og raseskille. I dag har ANC sine arkiver plassert ved UFH.
UFH består av fem fakulteter:

Faculty of Education
Faculty of Science and Agriculture
Faculty of Social Sciences & Humanities
Faculty of Management & Commerce
Faculty of LawBlant tidligere studenter finner vi Nelson Mandela, Oliver Tambo, Steve Biko, Mangosuthu Buthelezi, Chris Hani, Joshua Nkomo, Julius Nyerere, Kenneth Kaunda og Robert Mugabe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) University of Fort Hare, South Africa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ljønesøya

Ljønesøya er ei ca. 0,5 km² stor øy i Skjerstadfjorden i Bodø kommune (tidligere Skjerstad kommune) i Nordland. Øya er lav, med et høyeste punkt på bare 13 moh. Den har navn etter bygda Ljønes, som ligger på fastlandet et par kilometer øst for øya.I tidligere tider lå Nordlands rettersted på Steggelvollen, ei slette på nordsiden av Ljønesøya. Her ble også hodene satt på stake, til skrekk og advarsel for de sjøfarende. Mest kjent blant de som ble henrettet her er Mille Eriksdatter og Rasmus Johansøn, som ble halshugget på Steggelvollen i 1680. 
Ljønesøya er i dag Ljønesøya naturreservat, som ble opprettet 6. desember 2002. Naturreservatet er opprettet for å beskytte de gode hekkeområdene til sjøfugl, spesielt ærfugl, som ligger på øya.


== Referanser ==
Hin Føroyski Flokkurin

Hin Føroyski Flokkurin (norsk oversettelse: «Det færøyske partiet») var et politisk parti på Færøyene.
Partiet ble ledet av lektor Ólavur Christiansen, og stilte liste ved lagtingsvalget i 1994. Hin Føroyski Flokkurin fikk 616 stemmer (2,4 %) og ingen mandater på Lagtinget. Av partiets stemmer fikk Christiansen 174 personstemmer, flere enn de tidligere statsministrene Atli Dam og Pauli Ellefsen.


== Referanser ==
Enders spill

For filmen med samme navn, se Ender's Game (film)Enders spill (engelsk: Ender's Game) er en science fiction-roman skrevet av Orson Scott Card, og er starten på hans mest velkjente bokserie, "The Ender saga". Den var opprinnelig en novelle utgitt i 1977, men ble senere utvidet og publisert som roman i 1985. Hendelsen foregår i fremtiden etter at Jorden akkurat har overlevd to sammenstøt med en fremmed rase som kommer til solsystemet, og Den Internasjonale Flåte (IF) forbereder seg til krig ved å lete etter og fremprovosere strategiske genier blant menneskene. Ender Wiggin er 6 år gammel da han blir utvalgt. Han eldre bror og søster har også betydelige roller i historien.
Flere spin-off bøker fra Ender-universet har blitt skrevet i ettertid.


== Bøker i serien per 23. februar 2016 ==
Ender's Game (1985)
Speaker for the Dead (1986)
Xenocide (1991)
Children of the Mind (1996)
Ender's Shadow (1999)
Shadow of the Hegemon (2001)
Shadow Puppets (2002)
First Meetings (2002) – novellesamling
Shadow of the Giant (2005)
A War of Gifts: An Ender Story (2007)
Ender in Exile (2008)
Shadows in Flight (2012)
Earth Unaware (2012)
Earth Afire (2013)
Earth Awakens (2014)


== Eksterne lenker ==
(en) Ender's Game – kategori av bilder, video eller lyd på Commons